google/wiki40b huggingface dataset:
Ulla Anttila

Elämä ja ura

Anttila valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1988. Vuosina 1988–1991 hän oli Helsingin yliopiston tutkija.
Vuonna 2007 Anttila hyväksyttiin ensimmäisenä siviilinaisena Maanpuolustuskorkeakoulun jatko-opiskelijaksi. Hän väitteli sotatieteiden tohtoriksi vuonna 2012. Väitöskirjan aiheena oli kriisinhallinta.

Politiikka

Anttila valittiin eduskuntaan vuoden 1991 vaaleissa. Hän oli kansanedustaja yhtäjaksoisesti vuoteen 2007 saakka, kunnes jättäytyi politiikasta.
Vuosina 1999–2000 Anttila oli vihreän eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja vuosina 2001–2003 puolueensa varapuheenjohtaja. Hän toimi vihreiden kansainvälisen työryhmän puheenjohtajana 2001–2003.
Eduskunnassa Anttila oli neljän kautensa aikana jäsen sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (1991–1995), valtiovarainvaliokunnassa (1995–1997, 1997–1999) ja  ulkoasiainvaliokunnassa (1999–2007). Hän oli myös eduskunnan ihmisoikeusryhmän puheenjohtaja vuosina 1995–1996 ja 2003–2007 ja varapuheenjohtaja 1997–1998 ja 2001–2003. Lisäksi Anttila toimi eduskunnan vammaisasiain yhteistyöryhmän puheenjohtajana 1999–2007.

Luottamustehtävät

Anttilan muita luottamustehtäviä ovat olleet muun muassa YK:n aseidenriisuntaviikon toimikunnan puheenjohtajuus (1993–1994), Autismi- ja Aspergerliiton varapuheenjohtajuus (1998–2001) ja Finnfundin hallintoneuvoston jäsenyys (2004–2007).

Yksityiselämä

Anttila on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Perinnöllisyysneuvonta

Perinnöllisyysneuvonta on työmuoto, jonka avulla pyritään selvittämään ja ennalta ehkäisemään perinnöllisesti vaurioituneen lapsen syntyminen johonkin riskiryhmään kuuluville vanhemmille. Perinnöllisyysneuvonta myös auttaa yksilöitä arvioimaan tiettyjen sairauksien todennäköisyyttä joiden tiedetään tai epäillään olevan geenipohjaisia, kuten Huntingtonin tauti, rintasyöpä ja Alzheimerin tauti. Teollisuusmaissa perinnöllisyysneuvonnasta on tullut rutiini raskaana oleville naisille, etenkin niille, joiden ikä on yli 35 tarjotaan jonkin sortin geenitestejä. Ultraäänitutkimukset tai seerumiseulonta, jotka tehdään 10 ja 20 viikon raskauden alkamisen jälkeen voivat kertoa kehittyykö sikiö normaalisti vai onko se korkeammassa riskissä (korkeampi kuin 1: 250) alttiina kromosomipoikkeuksille esimerkiksi Downin syndroomalle tai hermostoputken sulkeutumishäiriölle.
Jotkin geneettiset tilat eivät tule näkyviin kuin vasta aikuisuudessa. Aikuiset voivat hakea neuvoa kun sellaisia sairauksia ilmenee perheenjäsenissä ja he haluavat tietää koskettaako se heitä. Esimerkkeinä geenivaikutteisista sairauksista, jotka yleisesti ilmenevät aikuisiällä ovat tietyt syövän tyypit ja Huntingtonin tauti.
Jani Viitanen

Jani Sulo Viitanen on suomalainen muusikko ja tuottaja. Hän on kotoisin Porista.
Viitanen on yksi Yön perustajajäsenistä, ja hän soitti Yössä kitaraa vuosina 1981–2000. Yöstä lähdettyään hän on perustanut oman studion (Headline recording studio) ja toimii äänittäjänä ja tuottajana. Viitanen on työstänyt muun muassa Apulannan ja Klamydian levyjä.
Viitanen soitti kitaraa vielä Yön 20-vuotiskiertueella 2001, jolla oli mukana vanhoista jäsenistä myös Jussi Hakulinen.
Viitanen on myös toiminut lauluntekijänä mm. Yölle, Tinalle ja Popedalle.
Huhtikuussa 2016 Viitanen toimi avustajana Apulanta-yhtyeen Kunnes siitä tuli totta -konserttisalikiertueella.
Ikue Mori

Ikue Mori (jap. もりいくえ, Mori Ikue, s. 17. joulukuuta 1953) on japanilainen perkussionisti, säveltäjä, improvisoija ja graafinen suunnittelija, joka asuu ja vaikuttaa New Yorkissa. Mori on käyttänyt itsestään myös pseudonyymiä Ikue Ile.
Mori syntyi Japanissa, mistä muutti New Yorkiin vuonna 1977, jonne hän jäi asumaan pysyvästi vastoin alkuperäistä aikomustaan. Hänen ensimmäinen musiikkiprojektinsa oli no-wave-yhtye DNA, jossa vaikutti myös kitaristi ja lauluntekijä Arto Lindsay. DNA:n hajoamisen jälkeen Mori alkoi vaikuttaa New Yorkin kokeellisen musiikin ympyröissä, ja alkoi käyttää rumpusetin lisäksi rumpukoneita ja muita elektronisia soittimia. Nykyään hän käyttää kannettavaa tietokonetta pääasiallisena instrumenttinaan. Mori on tehnyt yhteistyötä muun muassa Fred Frithin, Thurston Mooren, John Zornin, Kim Gordonin, Mike Pattonin, Bill Laswellin, Butch Morrisin, Marc Ribotin ja Dave Douglasin kanssa. Mori tunnetaan myös yhtyeestään Death Ambient, jossa hänen lisäkseen vaikuttivat Fred Frith ja Kato Hideki. John Zornin Tzadik-levy-yhtiö on julkaissut Morin albumeja.
Heimerzheim

Heimerzheim on kylä Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Rhein-Sieg-Kreisin piirikunnassa Swisttalin kunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä asui 5 840 asukasta. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1074.
Pussikaljaromaani

Teos

”Sinä ehkä sinänsä arvottoman päivän kituliaana aamunkoina esitettiin kesäteatterissa jo rahvaankuvaelmaa suurella sydämellä ja harrastuksella.” on Pussikaljaromaanin ensimmäinen lause. Teos on kuvaus kolmesta nuoresta miehestä joiden nimet ovat Marsalkka, Henninen ja Lihi sekä heidän yrityksistään päästä pelaamaan noppaa ja saada maailmalta edes vähän rakkautta. Romaani kuvaa heidän kesäistä päiväänsä Kalliossa.
Päähenkilöt keskustelevat loputtomasti, välillä yllättävän sivistyneestikin, etsivät kadonnutta noppaa, hankkivat olutta ja yrittävät hieroa tuttavuutta vastakkaisen sukupuolen kanssa. Päähenkilöiden loputonta jahkailua asioiden kanssa kuvaa seuraava ote: ”Tekis kyllä mieli tehdä jotain, Lihi sanoi- tai ainakin tekis mieli tehdä mieli...”
Henkilöt ovat juuttuneet Kallioon. Kun he yrittävät päästä raitiovaunulla keskustaan, he joutuvat rautatieasemalla vaikeuksiin ja päättävät siirtyä heti takaisin kotikaupunginosaansa. Kalliossa he törmäilevät ystävänsä Kotilaisen rappukäytävässä ja pakenevat moottoripyöräjengiläisiä. Ukkossade ja sähkökatko vaikeuttavat oluenjuontia. Kirjan tapahtumat päättyvät uuden päivän sarastaessa. ”Varjosta raiteita pitkin loikki näkyviin jonkinlainen rusakko. Se oli varmaan menossa Pasilaan”, ovat kirjan viimeiset lauseet.

Näytelmäsovitukset

Pussikaljaromaani on sovitettu näytelmäksi kahdesti. Molemmat sovitukset on tehty vuonna 2006. Ensimmäisen sovituksen teki Eriteatteri. Näytelmän ohjasi Jerker Polso ja pääosissa nähtiin Juha Hippi, Samu Loijas ja Karo Lauronen. Toisen sovituksen teki Kuusankosken teatteri. Kuusankoskella näytelmän ohjasi Piia Klemola ja pääosissa nähtiin Jari Lukkari, Sami Lahtinen ja Janne Priha.

Elokuvaversio

Kirjasta on elokuvasovitus, jota kuvattiin kesällä 2010 Kallion kaupunginosassa Helsingissä.
Suotarhayökkönen

Tunnistus

Suotarhayökkönen on kapeasiipinen (35–40 mm) ruskeanharmaa yökkönen. Takasiipien tyvi on ulkoreunaa vaaleampi. Etusiiven ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun välinen alue on vaalea ja väriltään sinertävän harmaa. Alueen etuosassa sekä munuaistäplän alueella on lisäksi punertavan ruskeaa sävyä. Laji on sekoitettavissa sukulaislajiinsa pensasyökköseen sekä ruohotarhayökköseen.

Levinneisyys

Levinneisyydeltään eurosiperialaista lajia tavataan yleisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa. Pohjois-Euroopassa laji esiintyy Ruotsissa, Suomessa sekä Baltiassa. Idässä levinneisyys ulottuu Iraniin ja Itä-Siperiaan. Suomessa laji on levinnyt pistemäisinä esiintyminä Etelä- ja Kaakkois-Suomeen.

Kehitysasteet

Toukat syövät lukuisia kasvilajeja. Kotelo talvehtii, ja aikuisia yksilöitä tavataan kesäkuun alusta kuun loppuun. Perhoset lentävät yöllä, ja kaikki havainnot onkin tehty klo 23–01 välisenä aikana. Kaikki suomalaiset havainnot on ilmeisesti tehty syötillä, mutta laji tulee myös valolle. Perhoset eivät juurikaan poistu elinympäristöstään.

Elinympäristöt

Suotarhayökkönen elää soilla ja niiden avoimilla rämeosilla. Etelämpänä lajin elinympäristöinä ovat kuivat hiekkapohjaiset alueet.

Kannan kehitys

Vaikka laji on yleensä esiintyessään ollut niukka, parhailta alueilta on kuitenkin taltioitu yhdessä illassa jopa kymmeniä yksilöitä. Kantoja tunnetaan runsaasti esimerkiksi Lahdessa, Kirkkonummella ja Kuusankoskella. Elinympäristöjen tuhoutuessa kannat ovat taantuneet.

Uhanalaisuuden syyt

Koska valtaosa Etelä-Suomen soista on joko kokonaan tai osittain ojitettu, lajin luontainen elinympäristö on kaventunut. Suotarhayökkönen on levinnyt Suomessa vain eteläisille alueille, joten ojitukset vaikuttavat suoraan kantoihin.

Lajin suojelu

Lajin kannat ovat säilyneet yleensä muuttumattomina niillä suoalueilla, jotka ovat säilyneet luonnontilassa. Soiden vesiolojen muutostöistä pitäisikin Etelä-Suomessa luopua, ja suoalueita tulisi mahdollisuuksien mukaan palauttaa luonnontilaan. Lajilla on kannat Tammelan Torronsuon, Pyhtään Munasuon-Kananiemensuon ja Hattulan Jumoinsuon suojelluilla alueilla.
M/S Expedition

Käyttöhistoria

Alus luovutettiin tilaajalleen tanskalaiselle Jydsk Færgefart A/S:lle heinäkuussa 1972 ja se aloitti liikenteen välillä Grenaa–Hundested. Maaliskuussa 1978 alus myytiin Midland Montague Leasing Ltd:lle ja sille tehtiin muutostöitä Caillard S.A.:n telakalla Le Havressa. Kesäkuussa 1978 se sai uuden nimen M/S nf Tiger ja se aloitti liikenteen välillä Dover–Boulogne. 
Tammikuussa 1985 alus siirtyi Townsend Car Ferries Ltd:lle. Aikataulunmukainen matka-aika oli tuolloin tunti ja 45 minuuttia. Reitillä oli kahdeksan päivittäistä lähtöä yhdessä varustamon toisen aluksen, M/S Pantherin, kanssa. 
Heinäkuussa 1986 alus lopetti liikenteen Englannin kanaalissa ja se telakoitiin Chathamissa. Marraskuussa 1986 alus myytiin SF-Linen tytäryhtiölle Finlandshamnen Ab:lle. Siihen tehtiin muutostöitä Tynessä ja Øresundsvarvetilla. Alus sai tämän jälkeen uuden nimen, M/S Ålandsfärjan. Liikenne aloitettiin toukokuussa 1987 välillä Maarianhamina–Kapellskär, ja jatkui kunnes M/S Rosella korvasi aluksen tällä reitillä toukokuun 2008 lopussa.

Törmäys laituriin 2005

Heinäkuussa 2005 alusta kohtasi onnettomuus, jossa laivan vasen potkuri alkoi pyöriä hallitsemattomasti täysin kierroksin saavuttaessa Maarianhaminaan. Alus törmäsi kovalla nopeudella laituriin, jolloin naismatkustaja jäi kaatuneen moottoripyörän alle, ja hänet jouduttiin toimittamaan sairaalaan. Neljä autoa sai lisäksi peltivaurioita.

Karilleajo 2007

Ålandsfärjan oli 23. lokakuuta 2007 kello 15 tulossa Kapellskäristä Maarianhaminaan, kun se sataman eteläpuolella Marhällan loiston kohdalla ajoi karille. Länsi-Suomen merivartiosto sai heti tiedon onnettomuudesta, ja paikalle hälytettiin Maarianhaminan merivartioaseman venepartiot, kaksi Super Puma -helikopteria, vartiolaiva Uisko, Ahvenanmaan meripelastusseuran PAF ja Maarianhaminan merenkulkuoppilaitoksen koululaiva Michael Sars. Laiva pääsi irti karilta omalla konevoimallaan ja se saapui satamaan vain puoli tuntia myöhässä. Tarkastuksessa laivan rungossa havaittiin painaumia, joiden korjaamiseksi laiva jouduttiin viemään telakalle. Laivalla oli 134 matkustajaa ja 44 miehistön jäsentä. Kukaan heistä ei loukkaantunut karilleajossa.
Onnettomuuden syynä oli se, että vahdissa ollut toinen perämies ei seurannut laivan kulkua, vaan tutki tietokoneelta työvuorolistaa. Perämies oli saanut kuulla muutoksista Maarianhaminan ja Kapelskärin välisessä liikenteessä. Hän ryhtyi selvittelemään syksyn työvuoroja, koska pelkäsi muutosten aiheuttavan perheelleen ongelmia. Aluksen päällikkö huomasi perämiehen virheen noin puoli minuuttia ennen karilleajoa. Päällikkö hidasti laivan vauhtia, mutta hän ei enää kyennyt estämään törmäystä.
I/JR 38 (talvisota)

Varustaminen

I/JR 38 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen lähinnä materiaalin osalta niitä ei saavutettu.

Komentaja(t)

I/JR 38:n komentajana toimi 30. joulukuuta 1939 asti kapteeni Otto Halonen.

Keskittäminen

I/JR 38 keskitettiin muun JR 38:n mukana Impilahti-Syskyjärvi väliselle alueelle Laatokan Karjalaan 18.-19.10.1939 välisenä aikana.

Rauha 13. maaliskuuta 1940

Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. 
Pataljoona vetäytyi koko muun IV Armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa. 
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miehien nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Suomen Golfliitto

Suomen Golfliitto on suomalaisten golfseurojen valtakunnallinen keskusjärjestö. Se on perustettu vuonna 1957. Vuonna 2013 liitolla oli 129 jäsenseuraa, joissa on yhteensä noin 144 000 jäsentä.
Hospits Betel

Hospits Betel on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema rakennus Turussa Yliopistonkadulla. Bryggman voitti Turun lähetysseuran liike- ja hotellirakennuksesta Hospits Betelistä 1926 järjestämän arkkitehtikilpailun ehdotuksellaan ”Ympyrään piirretty enkeli”. Kilpailuehdotus edusti italialaishenkistä klassismia. Rakennus valmistui vuonna 1929. 
Bryggman suunnitteli hotellin yhdeksi kokonaisuudeksi asuintalo Atriumin kanssa. Hotellin ja Atriumin väliin sijoitettiin Kristiinankadun jatkeeksi aukio, joka toimi sekä Betel-kirkon että hotellin sisäänkäyntinä. Itse kilpailuehdotus oli viisikerroksinen, mutta myös kuusikerroksista rakennusta mietittiin. Lopulliseksi ratkaisuksi valikoitui vaihtoehto, jossa rakennus oli kerroksen korkeampi pihasivulta kuin katusivulta. 
Arkkitehti matkusteli Italiassa, Itävallassa ja Saksassa ja kehitteli voittanutta ehdotustaan. Matkojen jälkeen julkisivujen klassistiset koristeaiheet riisuutuivat ja tilalle tulivat selkeät funktionalistiset muodot. Myös pyörökaariset kaupan ikkunat muuttuivat suorakulmaisiksi. Aukiolla olevalle hotellin sisäänkäynnille rakennettiin pylväätön katos ja julkisivun parvekkeista tehtiin laatikkomaisia. Betel-kirkon italialaistyyppinen kellotorni toimii edelleen aukiolla katseenvangitsijana. Vaikkakin se lämpörapattiin ymmärtämättömästi 1990, jolloin torni menetti alkuperäisiä ominaispiirteitään.
Seinässä oleva muistolaatta kertoo, että rakennus toimi sotasairaalana 1939–1945. Tällä hetkellä paikalla on Scandic Plaza, jonka alakerrassa on arkkitehdin nimeä kantava Bryggman’s Restaurant & Deli.
Pohjois-Karjalan ammattiopisto Nurmes

Pohjois-Karjalan ammattiopisto Nurmes on ammattioppilaitos Nurmeksessa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Tällä hetkellä ammattiopistossa toimii toisella asteella 8 eri koulutusohjelmaa. Opiskelijoita on noin 300, Henkilökuntaa on kaikkiaan noin 45.

Oppilaitoksen historia

Ammattiopiston juuret ulottuvat vuoteen 1967, jolloin sekä kaupallinen että ammattiopetus alkoi Nurmeksessa väliaikaisissa tiloissa. 1970- luvulla kauppakoulu ja ammattikoulu saivat omat rakennuksensa vierekkäisille tonteille Nurmesjärven rantaan.
1994 oppilaitokset yhdistyivät ja kahden vuoden aikana rakennukset yhdistettiin ja saneerattiin täysin. Näin käytössämme ovat hyvät, monipuoliset opiskelutilat kaikille oppilaitoksessa oleville koulutusohjelmille.

Opiskelu

Opiskelu on käytännönläheistä. Työssäoppimisjaksoilla saa jo opiskeluaikana tuntuman oikeaan työelämään.
Kallaanvaara

Kallaanvaara on Kemijärven 6. kaupunginosa. Kallaanvaara sijaitsee noin 4 kilometrin päässä kunnan keskustasta. Kallaanvaarassa asuu noin 400 asukasta, ja siellä sijaitsee K-Market -päivittäistavarakauppa sekä Maijun Pub. Kallaanvaarassa sijaitseva Kallaan ala-aste on lakkautettu syksyllä 2012 ja yhdistetty Isokylän kouluun. Koulussa oli noin 100 oppilasta.
Geobiologia

Geobiologia tutkii pääasiassa biosfäärin eli elollisen luonnon ja litosfäärin eli maan kuoren välistä vuorovaikutusta. Joskus sen tutkimuskohteena on myös elollisen luonnon ja ilmakehän vuorovaikutussuhde. Se on monitieteinen tiede eli se on useita tieteitä yhdistävä ja niiden vaikutusta toisiinsa tutkiva tiede. Tässä poikkitieteellisessä tutkimuksessa yhdistyvät muun muassa biologia, kemia, fysiikka, paleontologia ja geologia.
Geobiolgian tutkimukseen kuuluvia seikkoja ovat muun muassa eliölajien kehitys, mikrobien vaikutus geologiaan, elämän kiertokulku ja eliömassan kerääntyminen vesiin ja kosteikkoalueille. Joissakin yhteyksissä geobiologiaan liitetään myös astrobiologia eli elämän etsiminen avaruudesta.
Club Daze Volume 2, Never Say Never

Club Daze Volume 2, Never Say Never on vuonna 2001 Twisted Sisterin julkaisema livealbumi.
Tiikerivalmuska

Ulkonäkö

Lakin muoto on nuorempana kupera ja myöhemmin laakeampi ja reunat kääntyvät alaspäin. Lakissa on harmaita suomuja, jotka muodostavat kehämäisesti raidallisia kuvioita. Jalka on taspaksu. Jalka on valkoinen, kuten myös malto ja itiöpöly.

Elinympäristö

Tiikerivalmuska kasvaa ryhmissä. Sitä esiintyy sekametsissä.
Casa Rosada

Casa Rosada (suom. Ruusunpunainen talo) on Argentiinan presidentin ja hallituksen työskentelypaikka. Se sijaitsee Buenos Airesissa Plaza de Mayon itäpäässä, josta Avenida de Mayo johtaa Plaza de los dos Congresosille ja kongressitalolle.
Tätä ennen paikalla sijaitsi jo 1500-luvun lopusta lähtien linnoitus, joka purettiin 1850-luvulla uutta tullirakennusta rakennettaessa. Vapaaksi jääneeseen tilaan rakennettiin ruotsalaisen arkkitehti Carlos Kihlbergin suunnittelema uusi postin rakennus, joka valmistui 1878. Sen viereen rakennettiin hallituksen käyttöön samanlainen rakennus, johon lisättiin ensimmäisen kerroksen parveke Enrique Abergin johdolla. Vuosisadan lopussa tilanahtaus alkoi käydä ilmeiseksi ja rakennukset yhdistettiin hallituksen yksinomaiseen käyttöön. Rakennusten väliin rakennettiin suuri kaari, jonka alta kulkee katu Plaza de Mayolta. Rakennus vihittiin Rocan toisella kaudella 1898.
Mervyn King

Mervyn Allister King (s. 30. maaliskuuta 1948) on brittiläinen ekonomisti, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan keskuspankin eli Bank of Englandin pääjohtajana vuosina 2003–2013.
King opiskeli Cambridgen ja Harvardin yliopistoissa. Hän on opettanut Cambridgen ja Harvardin lisäksi Birminghamissa, MIT:ssä ja LSE:ssä.
Bank of Englandin palvelukseen King siirtyi pääekonomistiksi vuonna 1991. Hänestä tuli pankin varapääjohtaja vuonna 1998 ja pääjohtaja vuonna 2003.
King on naimisissa suomalaisen Barbara Melanderin kanssa vuodesta 2007, pariskunta avioitui vuonna 2007 Helsingissä. He  olivat tavanneet toisensa ensimmäistä kertaa 1970-luvulla Cambridgen yliopistossa.
King on sanonut ihailevansa Suomen Pankin entistä pääjohtajaa Risto Rytiä
Échelle-hilaspektrometri

Échelle-hilaspektrometri on optinen hila-järjestelmä, jota voidaan käyttää spektrometriassa. Tässä hilatyypissä heijastavan hilan urat on muotoiltu siten, että heijastuvan valon määrä on optimoitu tiettyyn suuntaan ja korkeammilla diffraktion kertaluvuilla. Tällöin päästään suureen suhteelliseen tarkkuuteen ja voidaan havaita parhaimmillaan muutaman miljardisosan suuruisia muutoksia valon aallonpituudessa, kuten esimerkiksi eksoplaneettojen etsinnässä käytettävässä HARPS-mittalaitteessa.
The Flintstones: On the Rocks

Juoni

Retun ja Vilman avioliitto on vakavassa tilanteessa, kun Vilma on kyllästynyt miehensä laiskuuteen ja itsekeskeisyyteen. Hän toivoo toisen häämatkan luksushotellissa palauttavan heidän suhteensa alkuvuosien tunteen. Sillä välin Retu miettii jälleen tekosyytä henkilökohtaiselle lomalle. Myöhemmin eräs varas onnistuu varastamaan harvinaisen timantin, jonka hän kuitenkin hukkaa, kun varkaan ja Vilman laukut sekoittuvat. Tämän seurauksena varas yrittää kosia turhautunutta Vilmaa saadakseen varastamansa timantin takaisin. Tämä saa Retun huolestumaan ja miettimään omaa käytöstään sekä tunteitaan Vilmaa kohtaan.
Christina Hendricks

Tausta

Hendricks syntyi Knoxvillessä, Tennesseessä. Hän on Jackie Sue Hendricksin ja englantilaisen Robert Hendricksin toinen lapsi. Hendricksillä on isänsä kautta Yhdysvaltain ja Iso-Britannian kaksoiskansalaisuus. Hänellä on yksi isoveli. Perhe muutti isän työn takia usein, ja he asuivat ensin Portlandissa, Oregonissa, josta he muuttivat Twin Fallsiin, Idahoon Christinan ollessa yhdeksänvuotias. 
Christinan äiti kannusti häntä ja hänen veljeään osallistumaan paikalliseen teatteritoimintaan, ja Christina esiintyi Grease-musikaalissa. Alun perin vaaleahiuksinen Hendricks alkoi värjätä hiuksiaan punaiseksi kymmenvuotiaana, inspiraationaan kirja Annan nuoruusvuodet. Christinan ollessa teini-ikäinen hänen perheensä muutti Fairfaxiin, Virginiaan. Siellä hän harrasti teatterin lisäksi balettia. Hänellä oli vaikeuksia sopeutua uuteen asuinpaikkaansa, ja joutui lukiossa koulukiusaamisen kohteeksi.

Ura

High schoolin jälkeen Hendricks työskenteli vastaanottovirkailijana sekä kampaamon hiustenpesijänä. Hän osallistui Seventeen-lehden kansikuvakilpailuun, joka johti mallisopimukseen IMG Modelsin kanssa. Hendricks työskenteli mallina New Yorkissa, Lontoossa ja Japanissa 27-vuotiaaksi asti. Sen jälkeen hän esiintyi televisiomainoksissa brändeille Carl’s Jr. ja Dr. Pepper. 
Mallintöistä Hendricks siirtyi televisioroolien koe-esiintymisiin, ja hän debytoi vuonna 1999 MTV:n sarjassa Undressed. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli lyhytikäisessä sarjassa Beggars and Choosers. Toisen pääroolinsa hän sai niin ikään lyhyeksi jääneestä sarjasta Kevin Hill. Tämän lisäksi hän vieraili sarjoissa kuten Angel, Teho-osasto ja Firefly.
Suureen maineeseen Hendricks nousi televisiosarjan Mad Men myötä, jossa hän näytteli Joan Hollowayta vuosina 2007–2015. Hän sai roolisuorituksestaan kehuja kriitikoilta sekä kuusi Primetime Emmy-ehdokkuutta. Hendricksillä oli sivurooli elokuvassa Drive vuonna 2011.

Yksityiselämä

Vuonna 2009 Hendricks avioitui näyttelijä Geoffrey Arendin kanssa New Yorkissa. He erosivat vuonna 2019.
Riianlahti

Riianlahti  (latviaksi Rīgas jūras līcis, viroksi Liivi laht tai Riia laht) on lahti Itämerellä, Viron ja Latvian välissä. Riianlahti voi viitata myös Riianlahden pääallasta laajempaan Itämeren merialuejaon mukaiseen alueseen, jolloin myös Väinämeri Saarenmaan ja Hiidenmaan ja Viron mantereen välissä luetaan osaksi Riianlahtea. 
Tärkeimmät Riianlahden rannalla sijaitsevat kaupungit ovat Latvian Riika ja Jūrmala sekä Viron Pärnu ja Kuressaare.

Merialueen laajuus

Riianlahti rajoittuu etelässä ja idässä Latvian ja Viron mantereeseen. 
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määritteli vuoden 1953 julkaisussaan Riianlahden merialueen käsittämään Riianlahden pääaltaan sekä Saaren- ja Hiidenmaan itäpuoliset sisämeret. Tämän rajauksen mukaan alue kattaa noin 2 200 neliökilometrin laajuisen Väinämeren kokonaisuudessaan ja merialueen pohjoisraja yltää Väinämerta pohjoisemmaksikin. IHO määrittelee Riianlahden länsi- ja pohjoisrajan seuraavasti (alkujaan englanniksi): Latvian Lyser Ott (57° 34' N) – Saarenmaan eteläisin ääripää (Sõrvenniemi) – Saarenmaan läpi Pammanaan (22° 34' E) – (Soelansalmen kautta) Hiidenmaan eteläisimpään pisteeseen (Emmaste) – Hiidenmaan saaren läpi Tahkunanniemen pohjoispäähän – (itään) Viron mantereen Spithamniin (Põõsaspea).
Riianlahden pääaltaan tarkasteluun keskittyvän kirjan luku toteaa Riianlahden rajoittuvan pohjoisessa Saarenmaan ja Muhun saariin. Lahti liittyy lännessä Itämeren pääaltaaseen Irbensalmen kautta ja pohjoisessa Väinämereen Muhun itä- ja länsipuolisten salmien (Suur väin ja Väike väin) välityksellä.

Hydrologia

Riianlahden pääaltaan pinta-ala on 16 330 km², vesitilavuus 424 km³, keskisyvyys 27 metriä ja maksimisyvyys 60 metriä.
Muutamat lähteet mainitsevat Riianlahden pinta-alaksi noin 18 000 km² ja suurimmaksi syvyydeksi 54 metriä. 
Suurimmat lahteen Latvian kautta laskevat joet ovat Väinäjoki, Lielupe ja Gauja, sekä Salaca lähellä Viron rajaa.
Merialue jäätyy ainakin joltain osin vuosittain. Lauhoina talvina (kuten 1960/1961, 1988/1989) vain kaistale lahden pohjoisrannikkoa jäätyy Sorvenniemen ja Pärnunlahden välillä. Ankarina talvina koko Riianlahti voi jäätyä; lahti jäätyy täysin noin kuutena talvena kymmenestä.

Saaret

Saarenmaan saari erottaa Riianlahden muusta Itämerestä. Keskellä lahtea sijaitseva Ruhnun saari kuuluu Virolle.