google/wiki40b huggingface dataset:
Niklas Süle

Seurajoukkueura

Süle edusti nuorten tasolla TSG Hoffenheimiä vuodet 2010-2013. Seuran kakkosjoukkueessa hän pelasi kuusi ottelua vuosina 2012-2013. Debyytti Bundesliigassa ykkösjoukkueessa tapahtui toukokuussa 2013 Hamburger SV:tä vastaan. Tuon ottelun Süle aloitti avauskokoonpanosta. Ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa Süle teki marraskuussa 2013 Bayern Müncheniä vastaan. Kaudella 2014-2015 Süle oli ennen loukkaantumistaan vakituinen avauskokoonpanon pelaaja ja yksi Hoffenheimin avainpelaajista. Süle loukkaantui joulukuussa 2014 ja oli sivussa kauden loppuun asti. 
Kaudeksi 2017-2018 Süle siirtyy Hoffenheimista Bayern Muncheniin noin 25 miljoonalla eurolla. Sülen sopimus on viisivuotinen. Süle onnistui tekemään läpimurron Bundesliigan huipulle Hoffenheimissa.

Maajoukkueura

Süle on pelannut monissa Saksan nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2012 hän oli alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kanssa pelaamassa Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joista tuli hopeaa. Vuodesta 2014 alkaen Süle Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Franco Frattini

Franco Frattini (s. 14. maaliskuuta 1957 Rooma) on italialainen Forza Italiaan kuuluva poliitikko. Hän toimi Silvio Berlusconin hallituksissa ulkoministerinä 2002–2004 sekä 2008–2011. Vuosina 2004–2008 hän oli komissaari ja yksi viidestä varapuheenjohtajasta Euroopan komissiossa  vastuualueenaan oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvät asiat.
Komissaarina ollessaan Frattini oli julkisuudessa populistisilla ehdotuksillaan väkivaltaisten asioiden kieltämiseksi. Tammikuussa 2005 Frattini ajoi natsisymbolien kieltoa Euroopan unionin alueella, mutta vastusti vastaavaa kieltoa kommunistisille symboleille. Alkuvuodesta 2007 hän ehdotti, että lasten suojelemiseksi ”äärimmäisen väkivaltaiset” videopelit pitäisi kieltää ja syyskuussa hän julkisti Reutersin haastattelussa valmistelevansa esitystä, jolla internetin hakukoneista sensuroitaisiin EU:n alueella vaaralliset hakusanat. Frattinin mukaan tällaisia sanoja voisivat olla esimerkiksi ”pommi”, ”terrorismi” tai ”kansanmurha”.
Kaidai

Alukset

Palveluksessa olevat alukset nimettiin uudelleen 20. toukokuuta 1942 lisäämällä alusten numeroon sata esimerkiksi I-52:sta tuli I-152.
Fredrik Pacius

Elämänvaiheet

Fredrik Pacius syntyi Hampurissa, Saksassa. Hän opiskeli viulunsoittoa L. Spohrin sekä sävellystä ja teoriaa M. Hauptmannin johdolla Kasselissa. Opiskelun jälkeen hän konsertoi Pohjois-Saksan kaupungeissa. Hän toimi vuosina 1828-1834 Tukholman Kuninkaallisen hoviorkesterin ensiviulistina ennen kuin muutti Helsinkiin ja ryhtyi opettamaan musiikkia Helsingin yliopistossa 1834. Helsingissä hän perusti musikaalisen yhdistyksen, mieskuoron Akademiska Sångföreningenin 1838 ja orkesterin. Vuonna 1848 hän sävelsi Maamme Johan Ludvig Runebergin runoon Vårt Land. Myös Viron kansallislaulu Mu isamaa, mu õnn ja rõõm ja liiviläisten kansallislaulu Min izāmō käyttävät Paciuksen sävelmää.
Vuonna 1852 hän sävelsi ensimmäisen suomalaisen oopperan Kaarle-kuninkaan metsästys, joka kuten Maammekin edustaa kansallisromanttista tyyliä. Libreton kirjoitti Zacharias Topelius yhteistyössä Paciuksen kanssa.
Pacius kuoli Helsingissä 81-vuotiaana.

Muistaminen

Paciuksen 200-vuotisjuhlien kunniaksi 2009 professori Matti Vainio (Jyväskylän yliopisto) on kirjoittanut hänestä uuden elämäkerran Pacius: suomalaisen musiikin isä (Atena Kustannus, 2009). Hampurissa on Paciuksen muistoksi kiinnitetty muistolaatta paikalle, jossa Paciuksen lapsuudenkoti ja isän viiniliike sijaitsi. Muistolaatan puuhamiehenä toimivat Hallen yliopiston professori Tomi Mäkelä ja väitöskirjaa Paciuksesta tekevä Silke Bruns. Tomi Mäkelä on julkaissut myös ruotsinkielisen Pacius-elämäkerran Fredrik Pacius, kompositör i Finland (Svenska Litteratursällskapet i Finland, 2009), jonka perusteella tähän asti vallinnutta Pacius-kuvaa joudutaan muuttamaan monin olennaisin osin. Esimerkiksi Paciuksen suhde uskontoon, hänen opintonsa Saksassa ja monien teosten piilomerkitykset ovat Mäkelän kirjassa tarkastelun kohteena. Kirjassa on käytetty runsaasti aivan uutta lähdeaineistoa.
Ruud Lubbers

Elämäkerta

Lubbers opiskeli taloustieteitä Rotterdamin Erasmus-yliopistossa ja oli ensimmäisen taloustieteen Nobelin saajan Jan Tinbergenin oppilas. Lubbers toimi 11. toukokuuta 1973 – 19. joulukuuta 1977 talousministerinä Joop den Uylin hallituksessa Katholieke Volkspartij'n (KVP), katolisen kristillisdemokraattisen puolueen, edustajana. Lubbers palasi parlamenttiin Van Agtin hallituksen aikana 1977, jolloin hänestä tuli kristillisdemokraattisen koalitiopuolue Christen Democratisch Appèlin (CDA) parlamenttiryhmän vanhempi varajohtaja. Vuonna 1982 pääministeri Dries van Agt ilmoitti, että hän ei jatkaisi kolmannelle pääministerikaudelle, ja Lubbersista tuli hänen seuraajansa. Lubbers toimi pääministerinä vuoteen 1994 asti ja oli näin Alankomaiden pitkäaikaisin pääministeri.
Lubbersin pääminsterikauden saavutuksia olivat merkittävä julkisen kulutuksen leikkaus, laaja-alaisten säätelyn purkamis- ja yksityistämisohjelmien käynnistäminen sekä Haagissa 1983 järjestetty suurmielenosoitus, joka vastusti Yhdysvaltain suunnitelmia sijoittaa ydinkärjillä varustettuja risteilyohjuksia Alankomaihin (suunnitelmasta luovuttiin Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton aserajoitusneuvotteluiden vuoksi).
Pääministerikauden jälkeen Lubbers oli ehdokkaana Naton pääsihteeriksi, mutta Yhdysvallat käytti veto-oikeuttaan häntä vastaan. Vuosina 1995–2000 hän opetti globalisaatiotutkimusta Tilburgin yliopistossa Alankomaissa ja Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa. 
1. tammikuuta 2001 Lubbersista tuli YK:n pakolaisjärjestö UNHCR:n yhdeksäs pääjohtaja. Lokakuussa 2003 hänen kolmivuotista toimikauttaan jatkettiin kahdella vuodella vuoden 2005 loppuun. Hän lahjoitti vuosittain noin 300 000 dollaria pakolaisjärjestölle tultuaan pääsihteeriksi 2001, mikä kattoi hänen 167 000 dollarin vuosipalkkansa ja matkakulut. Hän luopui toimestaan 20. helmikuuta 2005 seksuaalista häirintää koskevien syytösten takia.
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria

Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria oli ensimmäinen suomenkielinen virsikirja. Nimellä viitataan sekä Jacobus Finnon vuonna 1583 julkaisemaan virsikirjaan että Hemminki Maskulaisen vuoden 1605 virsikirjaan, joista kummankaan alkuperäistä nimeä ei varmuudella tiedetä. Vanhin tunnettu nimellä Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria julkaistu virsikirja on Hemmingin virsikirjan tarkistettu laitos vuodelta 1607.
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria toimi pohjana vuonna 1701 julkaistulle niin sanotulle Vanha virsikirjalle, joka oli sittemmin käytössä Suomessa lähes kaksisataa vuotta. Vuonna 1986 käyttöön otettu nykyinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja sisältää edelleen 43 virttä, jotka olivat mukana jo Hemmingin virsikirjassa, niistä 35 jo Finnon virsikirjassa.

Finnon virsikirja

Ensimmäisen suomenkielisen virsikirjan laati turkulainen koulumestari Jacobus Petri Finno (Jaakko Pietarinpoika Suomalainen) ja se painettiin Tukholmassa todennäköisesti vuonna 1583. Teos sisälsi 101 virttä, pääosin suomennoksia ruotsin-, saksan- ja latinankielisistä virsistä. Seitsemän virsistä on mahdollisesti Finnon itsensä kirjoittamia. Painoksesta on säilynyt vain yksi kappale, jota säilytetään Uppsalan yliopiston kirjastossa. Siitä kuitenkin puuttuu useita lehtiä, mukaan lukien kansilehti, joka olisi sisältänyt alkuperäisen nimen ja painovuoden. Lisäksi teoksesta tunnetaan kaksi vajaata käsin kirjoitettua kopiota, jotka kuuluvat Suomen kansalliskirjaston kokoelmiin. Finnon virsikirjan myöhemmät painokset ilmestyivät nimellä Yxi Wähä Suomen-kielinen Wirsikiria. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 1988 nimellä Jaakko Finnon virsikirja Pentti Lempiäisen toimittaman näköispainoksen, jossa puuttuvat osat on täydennetty mainituista käsikirjoituksista.

Hemmingin virsikirja

Maskun kirkkoherra Hemming (Hemminki) Maskulainen laati 1600-luvun alussa Finnon virsikirjan pohjalta oman virsikirjansa, joka sisälsi kaikki Finnon teoksen virret sekä 141 uutta, joista 26 oli mahdollisesti Hemmingin itsensä sepittämiä. Hemminki otti virsien kääntämisessäkin paljon enemmän runollisia vapauksia kuin Finno. Mukana on myös viisi Turun tuomiorovasti Pietari Melartopaeuksen kirjoittamaa runoa. Hemmingin virsikirja lienee julkaistu ensi kerran vuonna 1605. Tämänkään teoksen tarkasta julkaisuvuodesta ja alkuperäisestä nimestä ei ole varmuutta, sillä ensipainoksesta tunnetaan vain kaksi kappaletta, joista kummastakin puuttuu kansilehti.
Vanhin tunnettu versio, jossa varmuudella käytettiin nimeä Yxi Vähä Suomenkielinen Wirsikiria, on pappi Simon Johannis Careliuksen vuonna 1607 Rostockissa painattama laitos Hemmingin virsikirjasta. Virsitutkija, teologian tohtori Suvi-Päivi Koski löysi sen tutkimustensa yhteydessä Dresdenin valtionkirjaston kokoelmista vuonna 2015. Sama teos sisälsi myös varhaisimman tunnetun suomennoksen Martti Lutherin Vähä katekismuksesta. Ennen tätä uutta löytöä nimen varhaisin tunnettu esiintymä oli Hemmingin virsikirjan toinen painos vuodelta 1630.
Karatšev

Karatšev (ven. Карачев, puol. Karaczew) on vuonna 1146 perustettu kaupunki ja Karatševin piirin keskus Brjanskin alueen itäosassa Venäjällä. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 19 715 ja koko piirin 36 036 henkeä.
Keskiajalla se oli pienen ruhtinaskunnan pääkaupunki, joka kuitenkin muutti Peremyšliin. Suurin osa kaupungin vanhasta arkkitehtuurista tuhoutui toisen maailmansodan aikana.
Östberga

Östberga on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa ja kuuluu Enskede-Årsta-Vantörin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosan alueella sijaitsee paljon teollisuutta. Vuonna 2001 Östbergassa oli asukkaita 4 614, ja maa-alaltaan kaupunginosa on 1,94 neliökilometrin suuruinen.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2012–2013

Pudotuspelit

Pudotuspeleissä kotiedun saa määrittää jatkosarjassa paremmin menestynyt joukkue. Lisäerä pelataan tarvittaessa välittömästi toisen ottelun jälkeen. Välierävoittajista jatkosarjan perusteella parempi joukkue saa kotiedun ja kohtaa Mestaruusliigan 12. sijoittuneen. Toinen välierävoittaja saa vastaansa Mestaruusliigan 11. sijoittuneen, jolla on kotietu. Liigakarsinnat pelataan paras viidestä -menetelmällä.

1-sarjan karsinta

Korson Veto luopui karsinnasta Napapiirin Pallokettuja vastaan. Toisessa parissa kohtaavat Vantaan Lentopallo ja Kuutoset. Karsinnassa pelataan 2 ottelua + mahdollinen lisäerä. Voittaja säilyy 1-sarjassa.
Ottelut: Vantaan Lentopallo - Kuutoset 3–1. Kuutoset - VanLe 3–0. Lisäerä Kuutoset - VanLe 17–25. Vantaan Lentopallo säilyi 1-sarjassa.
Eben E. Rexford

Eben Eugene Rexford (16. heinäkuuta 1848 Johnsburgh – 18. lokakuuta 1916 Green Bay) oli yhdysvaltalainen runoilija, sanoittaja ja säveltäjä.
Rexford alkoi kirjoittaa runoja jo nuorena ja hänen kirjalliset lahjansa huomattiin nopeasti. New York Ledger -lehti julkaisi hänen kirjoituksiaan ensimmäisen kerran hänen ollessaan 14-vuotias. 17-vuotiaana hän alkoi kirjoittaa sanoja hymneihin ja maallisempiin kappaleisiin. Hänen ensimmäinen runokirjansa Brother and Lover julkaistiin vuonna 1887.
Sanojen kirjoittamisen lisäksi Rexford sävelsi hymnejä yksin ja yhteistyössä toisten säveltäjien kanssa. Hänen sävellyksiinsä kuuluvat muun muassa ”By and By”, ”How You Will Love Him!” ja ”Little Sunbeams”. Menestyneimmäksi Rexfordin kappaleeksi muodostui ”Silver Threads Among the Gold”, johon Hart P. Danks sävelsi musiikin vuonna 1873.
Heinäratamo

Ulkonäkö ja koko

Heinäratamo kasvaa kymmenestä viiteenkymmeneen senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat pystykasvuiset, pitkät, lyhytruotiset ja kapean suikeat. Lehtilapa on enintään 20 senttimetriä pitkä ja 4,5 cm leveä. Se on laidaltaan ehyt tai harvahampainen, tavallisesti harvaan karvainen. Lehtiruusukkeen keskeltä kohoaa pitkähkö, särmikäs ja myötäkarvainen vana, jonka päässä on kukinto. Vana on yleensä noin kaksi kertaa lehtien pituinen. Kukinto on hyvin tiheä, pallero-lieriömäinen tähkä. Kukan verhiö muodostuu lyhytkarvaisista, yhdiskasvuisista, 2,5–3 millimetrin pituisista liuskoista. Teriöt ovat väriltään ruskehtavat ja pienet, niiden liuskat ovat 1,5–2,5 millimetriä pitkät ja terävähköt. Heteet ovat teriöistä ulospäin suuntautuvat, 3–5 mm pitkät, ja niiden ponnet ovat keltaiset. Suomessa heinäratamo kukkii kesä–elokuussa. Se on tuulipölytteinen. Hedelmänä on kota, joka on tavallisesti kaksisiemeninen. Heinäratamo muistuttaa jokseenkin soikkoratamoa (Plantago media), jolla on kumminkin matalakasvuiset ja leveämmät lehdet.

Levinneisyys

Heinäratamo on levinnyt koko Eurooppaan pohjoisinta Fennoskandiaa ja Venäjää lukuun ottamatta. Lajia tavataan monin paikoin myös Pohjois-Afrikassa, Aasian keskiosissa ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa se on Yhdysvaltain alueella laajalle levinnyt tulokaslaji, ja joissain USA:n osavaltioissa sitä pidetään vahingollisena rikkakasvina.

Esiintyminen Suomessa

Suomessa heinäratamoa on tavattu lähes koko maasta. Ahvenanmaalla se on hyvin yleinen ja Etelä-Suomessa paikoitellen yleinen varsinkin Varsinais-Suomessa sekä Etelä-Karjalassa, mutta pohjoisempana maassa se on vain satunnaiskasvi. Yleisyydestään huolimatta heinäratamo ei ole Ahvenanmaallakaan alkuperäinen vaan muinaistulokas. Eteläisimmässä Suomessa, lounaiskolkan runsaan esiintymäalueen ulkopuolella, heinäratamo on tiettävästi vanhan, ehkä jo rautakautisen asutuksen osoittajalaji. Sen sijaan Kaakkois-Suomen runsaammat esiintymät johtuvat uudemmasta levittäytymisestä, ja heinäratamo on siellä peräisin idästä Venäjän suunnalta. Etelä-Suomen pohjoispuolella heinäratamo kasvaa yksistään uustulokkaana.

Elinympäristö

Heinäratamo viihtyy parhaiten avoimilla ja kuivahkoilla kasvupaikoilla, kuten kedoilla, ahoilla, nummilla, pientareilla, nurmikoilla, radanvarsilla ja joutomailla. Ahvenanmaalla se suosii runsaskalkkisia kasvupaikkoja.

Käyttö

Heinäratamo on monen muun ratamolajin tapaan vanha lääkekasvi. Keski-Euroopassa sen tuoreita lehtiä tai niiden mehua on käytetty haavojen hoitoon, kurkunpään ja keuhkoputken vaivoihin ja astman hoitoon.

Heinäratamon tutkimus

Heinäratamo on täpläverkkoperhosen (Melitaea cinxia) paljon tutkittujen Ahvenanmaan populaatioiden tärkein ravintokasvi. Perhosen toukat elävät heinäratamon (tai tähkätädykkeen, Veronica spicata) lehdille rakentamassaan seittimäisessä pesässä. Heinäratamo on myös Podosphaera plantaginis -härmäsienen ainoa isäntäkasvi. P. plantaginis on heinäratamon kannalta haitallinen patogeeni, joka näkyy harmaanvalkoisina laikkuina kasvin lehtien pinnalla.
Ella ja seitsemän törppöä

Juoni

Ellan luokalle on tullut uusi oppilas, Paavo, jonka Ella tunsi jo ennestään. Paavo on kova kilpailemaan ja väittää, että hänellä on enemmän isiä kuin kenelläkään muulla oppilaalla. Tuukka ei usko Paavon höpinöitä ja lyö Paavon kanssa vetoa: he matkustavat kaupunkiin Paavon isää tapaamaan. Vedonlyönnin häviäjä ei enää jatkossa pääse heidän lempikivelleen. 
Kaupungissa luokka kilpailee lapsikuoro Pampuloiden kanssa kuumailmapallokyydistä (luokka haluaa tähystellä Paavon isää). Ellan luokka laulaa vain Lentävää kalakukkoa, mutta kuoro vaihtaa kappaletta, kunnes kuumailmapallo karkaa kuoro kyydissään. Samalla myös Paavo on kadonnut, ja oppilaat lähtevät seuraamaan hänen bussiaan taksilla. Muotinäytöksessä Pate ja Samppa esiintyvät kuuluttajan vastustuksesta huolimatta. Oppilaat myös kohtaavat opettajan, joka on vaimonsa kanssa viikonloppuostoksilla. Paavo on tehnyt edellisenä päivänä isänpäiväkortteja, joita oppilaat löytävät sieltä täältä. Tuukka tunnustaa huijanneensa Paavon bussiin, koska halusi voittaa vetonsa.
Luokka näkee Paavon televisiossa, ja he epäilevät tämän olevan ohjelmassa esiintyvien seitsemän törpön vankina. He lähtevät jäähallille kuuluttaakseen Paavoa, mutta laulavatkin lapsikuoro Pampuloina Suomen ja Ruotsin kansallislauluna Lentävän kalakukon ja saavat seurakseen jäähallin pysäköintialueelta koiran. Musta auto, jota ajava mies halajaa koiraa, pelästyttää luokan karkuun pimeälle varastoalueelle, missä he tapaavat seitsemän törppöä. 
Televisioaseman ulkopuolella luokka näkee Paavon, ja he pääsevät lähetykseen. Opettaja yrittää kotonaan katsoa vaimonsa kanssa televisiota, mutta siellä näkyy oppilaita kuten kaupungillakin. Televisiossa Paavo tapaa isänsä, ja he ovat jälleen yhdessä. Oppilaat kuulevat runsaasti selityksiä ja ymmärtävät kaiken. Seuraavana päivänä, joka on isänpäivä, Paavo kertoo muulle luokalle muuttavansa pois. Tuukka siis saa istua kivellä edelleen. Lopuksi oppilaat antavat Paten isänpäivälahjaksi opettajalle.
Myllymäki (Ähtäri)

Myllymäki on kylä ja taajama Ähtärissä. Kylässä risteävät valtatie 18 ja seututie 621. Kylä sijaitsee myös Haapamäki-Seinäjoki-radan varrella. Matkaa Ähtärin keskustaan on noin 13 kilometriä.
Myllymäen palveluihin kuuluivat muun muassa ruokakauppa Siwa (lopetti 2016, tilalle ei tullut K-Marketia vaan lähimmät kaupat ovat nykyisin Ähtärin keskustaajamassa) ja vielä nykyäänkin toiminnassa oleva 55 oppilaan kyläkoulu.
Lore (Star Trek)

Lore oli androidi televisiosarjassa Star Trek – uusi sukupolvi. Lore on täysin identtinen ulkonäöltään "veljensä" Datan kanssa ja samoin kuin Dataa, myös Lorea esitti näyttelijä Brent Spiner.
Loren rakensi Noonien Soong ja tämän vaimo Juliana Soong Omicron Theta -tähdellä B-4:sen jälkeen ja ennen Dataa. Lorella oli yli-inhimilliset voimat sekä enemmän nopeutta ja älykkyyttä verrattuna ihmiseen. Hänen tunneohjelmansa oli myös hyvin kehittynyt, mutta tuntemattomasta syystä Lore alkoi osoittaa merkkejä henkisestä epätasapainosta, pahansuopuudesta sekä ylimielisyydestä ihmisiä kohtaan. Soongia vaadittiin sammuttamaan Lore, koska hän herätti pelkoa ihmisten parissa. Lore myöhemmin väitti heidän olleen kateellisia, koska pitivät häntä liian täydellisenä.
Jaksossa "Datalore" Data löysi Loren vuonna 2364 ja tohtori Beverly Crusher ryhmänsä kanssa kokosi hänet. Pian kuitenkin Loren mielenhäiriöt nousivat pintaan. Hän kytki Datan pois päältä ja esiintyen veljenään Lore yritti ottaa Enterprisen haltuunsa. Hänet kuitenkin sädetettiin avaruuteen ennen kuin hän ehti tappaa ketään.
Soong kutsui Datan Terlina III:seen jaksossa "Brother" antaakseen hänellä tunnesirun, jonka avulla hän voisi kokea samoja tunteita kuin ihmiset. Lorekin sai tietää kutsusta, tekeytyi Dataksi ja sai Soongin antamaan sirun hänelle. Sen jälkeen Lore hyökkäsi Soongin kimppuun ja pakeni.
Jaksossa "Descent" Loresta oli tullut Borgryhmän johtaja ja hän onnistui houkuttelemaan Datan puolelleen taistelemaan Liittoa vastaan. Borgit kuitenkin syrjäyttivät Loren ja tämä yritti paeta. Data kuitenkin seurasi häntä ja joutui ampumaan Lorea itsepuolustukseksi. Sen jälkeen Data sammutti hänet ja otti veljeltään tunnesirun. Tarkkaa tietoa Loren myöhemmistä vaiheista ei ole.
Julkisen palvelun yleisradiotoiminta

Julkisen palvelun yleisradiotoiminnaksi kutsutaan valtioiden tukemaa radio- ja tv-toimintaa. Lähes kaikilla maailman mailla on oma valtiollinen yleisradioyhtiö. Yleensä toiminnan malliksi on otettu brittiläinen BBC, jota pidetään yleisesti puolueettomana ja luotettavana uutislähteenä.

Historia

Valtiollisten yleisradioyhtiöiden historia juontaa juurensa ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen aikaan, jolloin oivallettiin radion mahdollisuudet tukea Eurooppaan muodostuneiden uusien valtioiden kansallista itsetuntoa. 
1930-luvulla voimistuneet aatesuuntaukset myös hyödynsivät mahdollisuutta puhua ”kansalle suoraan” ilman välikäsiä (esimerkiksi sanomalehtien päätoimittajia ja kustantajia). Radiosta Euroopassa tuli vahvasti valtiollinen, kun taas Yhdysvalloissa kaupallinen radio kehittyi voimakkaasti. Valtiot pystyivät takaamaan lähetystekniikan rakentamisen radiotoiminnalle pienimuotoista kaupallista tai voittoa tavoittelematonta harrastustoimintaa paremmin.
Suomen ensimmäinen yleisradioasema aloitti insinööri Arvi Hauvosen johdolla toimintansa Tampereella 1.11.1923. Suomessa julkisen palvelun ohjelmatoiminnasta vastaa Yleisradio, joka perustettiin 1926 ja jonka osakkeista valtio omistaa suurimman osan. Yleisradiolla oli vuosikymmenien ajan monopoli radiolähetystoimintaan, joten sen tarjonta oli melkoisen monipuolista ja sillä katsottiin olevan myös kansansivistysvelvoite.
Julkisen palvelun ohjelmatoimintaa rahoitetaan verovaroin ja sen toimintaa ja palvelua ovat viime vuosina haitanneet taloudelliset vaikeudet. Tämän takia Ylen toimintaa on uudistettu ja osin karsittu.
Matti Kamppinen

Näkemyksiä

Kamppisen mukaan nykyaikaisen kuvailevan uskontotieteen sekä uskontokritiikin taustalla ovat samat käsitykset. Hänen mukaansa kriittisen uskontotieteen keinoin voidaan arvostella kahta uskonnoille tyypillistä ilmiötä: yliluonnollisten toimijoiden kuten jumalien olettamista todellisuuteen sekä vanhentuneiden ajattelutapojen tuomista nykyaikaan. Kamppisen mielestä ei ole olennaista, onko tutkija itse uskonnoton vai uskonnollinen. Sen sijaan se on tärkeää, että uskonnollisia väitteitä ei yhdistetä tieteeseen. Kamppinen sanoo olevansa itse ateisti ja sekulaari humanisti.
Tammerkosken sillalla (kirja)

Kirjan tapahtumat

Suomi solmii välirauhan Neuvostoliiton kanssa syyskuussa 1944. Kalle Päätalolle tämä merkitsee sotilaselämän loppua ja paluuta siviiliin. Kalle muuttaa vaimonsa Lainan kanssa Messukylän kirkonmäelle. Pieneen kamariin muuttaa myös Lainan sairas äiti. Alku uudessa ympäristössä ja töiden saaminen ei ole helppoa. Pientä valoa Kalle saa onneksi kirjallisuudesta.
Kankijärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen itäpuolella ja Längelmäen pohjoispuolella olevalla mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat osittain avosuota ja osittain rämesuota.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,8 metriä mpy. Suo-oja kiertävät järveä, mutta sen vedet suotuvat Naurisjärveen laskevaan metsäojaan. Ojalle tulee pudostusta 11,6 metriä. Naurisjärveltä vesireitti jatkuu Vähän Heinäjärven kautta Heinäojaan, joka laskee Pieneen Valkeajärveen ja Valkeajokea myöten Vähään Petääjärveen. Vedet päätyvät lopuksi Sahajokeen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa ei järven ympäristössä näkynyt suo-ojia, mutta seuraavassa kartassa vuodelta 1977 niitä oli jo. Samalla oli järven piirtäminen muutettu siten, että sillä näkyi olevat toinen avovesilampi, joka säilyi vielä vuoden 1986 kartassa. Nykyään lammen kohdalla kasvaa rämemäisesti puitakin.
High King

High King (ハイ・キング ,Hai-Kingu) on Hello! Projectin alaisuudessa toimiva musiikkiryhmä.
Ryhmän ensimmäinen single C\C Cinderella\Complex (Ｃ＼Ｃ （シンデレラ＼コンプレックス） julkaistiin 11. toukokuuta 11. päivä 2008. Yleensä luullaan, että Kioku no Meiro on High-Kingin single, mutta se on oikeasti Cinderella/Complexin B-raita. 
High-Kingin johtaja on Morning Musumeen kuuluva Reina Tanaka.
Åselen kunta

Historia

Ensimmäiset Åselen asukkaat olivat saamelaisia. Gafselen kylään saapui ensimmäiset uudisasukkaat olivat Nils Andersson ja hänen vaimonsa Brita. He pakenivat Suomesta vuonna 1674 sotaa pakoon.
Aikaisemmin vuonna 1799 Fredrikaan perustettu seurakunta sai nimensä Ruotsin kuningattaren Frederica Dorothea Wilhelminan ensimmäisen etunimen mukaan. Naapuriseurakunnat Dorotea ja Vilhelmina saivat nimensä muiden etunimien mukaan. Åsele halusi pitää oman nimensä.

Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan Åselen pitäjästä tuli Åselen maalaiskunta. Kunnan nykyinen keskustaajama Åsele (nimenä myös Åsele kyrkoplats) oli taajaväkinen yhdyskunta kunnan sisällä vuosina 1901–1958. Se lakkautettiin vuonna 1959, jolloin koko maalaiskunta muutettiin Åselen kauppalaksi. Tämän jälkeen Ruotsiin ei enää perustettu uusia kauppaloita. Vuoden 1971 kauppala muutettiin Åselen kunnaksi. Åseleen liitettiin vuonna 1974 vielä Fredrikan ja Dorotean kunnat. Nykyiset rajansa kunta sai vuonna 1980, jolloin Dorotea erotettiin jälleen omaksi kunnakseen.