John Moore (geofyysikko)

Akateeminen ura

John Moore väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistossa 1988. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa käsitteli Etelämantereen jääkairausten geofysiikkaa ja oli nimeltään Geophysical aspects of ice core drilling in Antarctica. Suomessa Moore on toiminut erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä 1990-luvulta alkaen. Hänet nimitettiin 1995 Helsingin yliopistoon glasiologian dosentiksi.
Moore on toiminut Lapin yliopistossa tutkijana vuodesta 1998, ja hän johti tuolloin alkanutta paleoklimatolologista tutkimusprojektia, jossa Etelämantereen jääkenttiä kartoitettiin maatutkan avulla. Hän on tutkinut Etelämannerta jo yli 20 vuoden ajan. Moore nimitettiin Lapin yliopiston ja Oulun yliopiston yhteikseksi tutkimusprofessoriksi Arktiseen keskukseen vuonna 2007. Professorina hänen erikoistumisalansa on ilmastonmuutos.
John Moore kutsuttiin Kiinaan Pekingin Normal Universityn globaalin ilmastonmuutoksen ja ilmastotieteellisen tutkimuksen collegeen (engl. College of Global Change and Earth System Science) vierailevaksi tutkijaksi. Hän toimii collegessaan nykyisin päätutkijana. Vuosina 2009–2011 hän vietti valtaosan ajastaan Kiinassa ja vieraili Lapin yliopistossa vain ajoittain.

Tutkimusura

Geofyysikkona Moore on erikoistunut glasiologiaan, ilmastohistoriaan ja ilmaston muokkaamiseen. Hän johtaa Lapin yliopistossa alan tutkimusryhmää. Professori Mooren kiinnostuksenkohteena ovat olleet erilaiset ilmastonmuutosta kuvaavat ilmiöt. Hän on tarkastellut mm. lämmön heijastumista maanpinnasta ja meren pinnan kohoamista. Hän on tutkinut myös äärimmäisiä sääilmiöitä, kuten trooppisia sykloneja ja niiden taloudellisia vaikutuksia. Professori Mooren tutkimusryhmä on pitkään selvittänyt, miten jäätiköt käyttäytyvät. Ryhmä on tehnyt tutkimusta paitsi Etelämantereella, myös Tiibetissä ja Huippuvuorilla.
Perinteisen kokeellisen tutkimuksen ohella Moore tekee tilastollista tutkimusta. Hän analysoi ilmastodataa ja jäätiköiltä kerättyjen näytteiden perusteella saatuja havaintoja maapallon kehityshistoriasta erilaisten matemaattisten mallien ja analyysien avulla.
Vuosina 2003–2007 Moore osallistui Oulun yliopiston koordinoimaan kansainväliseen IODS-tutkimushankkeeseen (Integrated Ocean Drilling Program), jonka puitteissa tehtiin kairausmatka Lomonosovin harjanteen alueelle pohjoisella Jäämerellä. IODP on eurooppalaisen tutkimuskonsortio ECORD:in (European Consortium for Ocean Research Drilling) johtama kansainvälinen tieteellinen tutkimusohjelma, jonka päämääränä on selvittää maapallon ilmastohistoriaa, globaaleja ympäristömuutoksia ja maankuoren sisäisiä prosesseja tekemällä porauksia merenpohjassa sekä tutkimalla merenpohjan kerrostumia ja kiviä. Professori Moore johti hankkeen ohessa toiminutta Oulun yliopiston Thule-instituutin johdolla toteutettua Past Climate Extremes in the North (PACE) -projektia Oulun yliopiston professori Juha Lunkan kanssa.
Vuonna 2016 Moore johti Earth System Modelling and Geoengineering -tutkimushanketta, jossa jääkentiltä kerätyistä näytteistä saatavan informaation avulla pyritään mallintamaan erilaisten ilmastomuokkausmenetelmien vaikutuksia maapallon ilmastoon.
Tieteellisen uransa aikana professori Moore on julkaissut yli 180 tieteellistä artikkelia. Niistä huomattava osa on kansainvälisesti vertaisarvioituja artikkeleita, jotka ovat ilmestyneet geofysiikan ja muiden luonnontieteiden arvostetuissa julkaisuissa.

Huomionosoitukset ja luottamustehtävät

Professori Moore on Suomen edustajana kansainvälisen arktisen tiedekomitean (engl. International Arctic Science Committee) glasiologian ryhmässä. Professori Moore on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2016.
Tunnustuksena tieteellisistä saavutuksista Kiinassa Moore sai 30. syyskuuta 2014 korkeimman ulkomaalaisille myönnettävän tunnustuspalkinnon, Friendship Award-mitalin.