google/wiki40b huggingface dataset:
Myllyjärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy.
Porthaninkatu (Turku)

Porthaninkatu (ruots. Porthansgatan) on Turun katu, joka sijaitsee Turun I kaupunginosassa Yliopistonmäellä.
Katu alkaa Aurajoen läheisyydestä ja jatkuu Piispankadun sekä Henrikinkadun poikki lähelle Koskenniemenkatua.

Poikkikadut

Porthaninkadun poikkikadut ovat Piispankatu ja Henrikinkatu.

Rakennuksia, puistoja ja toreja

Johan Gadolinin mukaan nimetty Åbo Akademin kiinteistö Gadolinia
Gennadi Fiš

Gennadi Semjonovitš Fiš (ven. Генна́дий Семёнович Фиш; 10. huhtikuuta (J: 28. maaliskuuta) 1903 Odessa – 6. heinäkuuta 1971 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Gennadi Fiš syntyi rakennusinsinöörin perheeseen. Hän valmistui Leningradin taidehistorian instituutista ja vuonna 1925 Leningradin yliopistosta. Vuodesta 1922 lähtien hän työskenteli lehtimiehenä ja kirjailijana. Talvi- ja jatkosodan aikana Fiš oli sotakirjeenvaihtajana Suomen rintamalla. 1950–1960-luvuilla hän asui Moskovassa ja matkusteli paljon Suomessa ja Skandinaviassa.
1930-luvulla Fišin tuotannon keskeiseksi teemaksi muodostui Neuvosto-Karjala ja Suomi. Romaani ”Kiimasjärven valtaus” (Padenije Kimasozera, 1933) kuvaa Toivo Antikaisen kuuluisaa suksiretkeä ja romaani ”Suomi, me palaamme” (My vernjomsja, Suomi!, 1934) Pohjois-Suomen läskikapinaa. Jalguba (1936) kertoo kanadansuomalaisista ja venäläisistä metsätyöläisistä, Kljatvan (”Vala”, 1938) aiheena on Suomen sisällissota. Toisen maailmansodan tapahtumia kuvaavat Severnaja povest (”Pohjoinen kertomus”, 1942) ja Den roždenija (”Syntymäpäivä”, 1944). Karjalaisista partisaanitytöistä Anna Lisitsinasta ja Marija Melentjevasta kertoo sankarikuvaus ”Ystävättäret” (Podrugi, myös Karelskije devuški, 1943). Vuonna 1960 Fiš julkaisi matkakirjan Vstretši v Suomi (”Tapaamisia Suomessa”). Rafail ja Juri Muzykant ohjasivat vuonna 1937 ”Kiimasjärven valtaukseen” perustuvan elokuvan Za sovetskuju rodinu (”Neuvostoisänmaan puolesta”).
Fišin mukaansatempaavat ja asiantuntevasti kirjoitetut romaanit ja kertomukset olivat aikanaan varsin suosittuja, mutta niiden taiteellisia arvoja pidetään vähäisinä.
David Zen Mansley

Ura

Ennen ääninäyttelemistä Mansley työskenteli pienoismallien ja mallien tekijänä elokuvissa, kuten Terminator 2 – Tuomion päivä, Kirous kintereillä, Hyytävät hetket ja X-Men 2. Hän näytteli myös hetken aikaa teatterissa ja esiintyi stand up -koomikkona 1980-luvulla.

Ääninäyttelijänä

Ääninäyttelijäksi Mansley päätyi 2000-luvun alussa ja opiskeli ääninäyttelemistä muun muassa April Winchellin ja Eliza Schneiderin alaisuudessa. Sittemmin hänet on tunnettu muun muassa agentti Bishopin ja Darius Dunin äänirooleista vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjassa. Myöhemmin vuonna 2008 Mansley on toiminut pääroolissa Speed Racer: The Next Generation animaatiossa professori Aniskovina.
EGNOS

EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service) on eurooppalainen satelliittipaikannusjärjestelmä, joka täydentää nykyistä GPS-jäjestelmää ja GLONASS-järjestelmää Euroopan alueella. EGNOS-järjestelmä tarkentaa myöhemmin eurooppalaista Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmää.

Tausta

EGNOSin kehitti 1990-luvulta alkaen Euroopan avaruusjärjestö Euroopan komission rahoituksella ja Eurocontrolin valvonnassa. Järjestelmä oli koekäytössä vuodesta 2005. ESA avasi järjestelmän käyttöön 1. lokakuuta 2009. Järjestelmälle on olemassa yksi sertifioitu käyttäjän laitteistomallisto, Septentrio PolarRx 2   Operaattoriksi tuli European Satellite Services Provider-konsortio.

EGNOS: toiminta Suomessa

Koska EGNOS ja sen sisarjärjestelmät käyttävät paikannuksen differentiaalikorjauksen tietojen siirtoon geostationäärisiä satelliitteja(päiväntasaajan kohdalla noin 30 000 kilometrin korkeudella), ei niiden virheenkorjaus toimi napa-alueilla. Sielläkin voidaan saavuttaa suuri tarkkuus käyttämällä GPS- että GLONASS-järjestelmiä samanaikaisesti.
Suomesta katsottuna EGNOS-satelliitit ovat varsin matalalla lähellä taivaanrantaa. Ensimmäisissä EGNOS-yhteensopivissa laitteissa jo kohtalaisen pienet maastoesteet tai rakennukset saattoivat estää virheenkorjaussignaalin saamisen. Nykyiset vastaanottimet ovat kuitenkin merkittävästi herkempiä.
Suomessa toimii yksi Geodeettisen laitoksen rakentama nykyisin Euroopan komission omistama RIMS (Range and Integrity Monitoring Station). Se sijaitsee Virolahdella, aivan Kaakkois-Suomessa.
Espoon ulkoilusaaret

Espoon ulkoilusaaret ovat Espoon kaupungin omistamia maa-alueita, joissa voi retkeillä, ja joissakin jopa yöpyä.
Espoon kaupungilla on kaksitoista ulkoilusaarta. Niistä on julkinen veneyhteys Isoon Vasikkasaareen sekä ulkosaariin Stora Herröhön, Rövareniin ja Gåsgrundiin. M/S Aurora lähtee Otaniemestä ja M/S Tuulikki Kivenlahdesta.
Omalla veneellä voi rantautua Knapperskäriin, Kapareniin, Rövargrundetiin, Fölisholmeniin ja Westendin Tvijälpiin. Knapperskärillä ja Fölisholmenilla saa telttailla, ja saarilla on grillikatokset ja puuseet. Knapperskärissä on paikallisen metsästysseuran aikanaan rakentama pikkuruinen mökki, johon yleisöllä ei normaalisti ole pääsyä.

Stora Herrö

44,3 hehtaarin suuruisen Stora Herrön eteläkulma on Kirkkonummen puolella. Saaren koillisniemi on Espoon omistuksessa ja käytettävissä ulkoiluun. Metsä on paikoin tiheä, ja mustikanvarvut laskeutuvat mattoina kumpareita pitkin. Syksyllä saaresta saa puolukkaa ja sieniä.
Saaressa on näköalatorni, josta saattaa nähdä hyvällä säällä Tallinnan valot. Saunaa vuokrataan seuroille ja järjestöille. Telttailumahdollisuus, keittokatos polttopuineen, vessa. Kiinnityslenkkejä huviveneille. Hienohiekkainen uimaranta.

Iso Vasikkasaari

Saaren luonto on monipuolista ja rehevää. Reittivene pysähtyy saaren laiturissa. Luoteisnurkkaa lukuun ottamatta koko Iso Vasikkasaari on ulkoilualuetta. Yksityisalueella sijaitsee Espoon saariston ehkä erikoisin rakennus: Poseidonin temppeliä jäljittelevä huvimaja, jonka pankkiiri Abel Landén rakennutti vävylleen, kreikan kielen professori Ivar Heikelille 1800-luvun lopussa. Saaren rantoja kiertävät hienot rantaniityt, jotka ovat monipuolisimmillaan saaren eteläosissa. Saarella on vanha kalastaja-asumus, joka toimii kioskina. Telttailu ei ole sallittua. Saarella toimii kesäravintola Gula Villan.

Gåsgrund

Gåsgrund on noin yhdeksän hehtaarin suuruinen, ja Stora Herrötä kallioisempi saari. Saarella on telttailumahdollisuus sekä keittokatoksia polttopuineen, vessa ja vapaassa käytössä oleva sauna. Kaakkoisrannalla sijaitsevalla betonilaiturilla on kiinnityslenkkejä huviveneille. Reittivene pysähtyy saarella.

Rövaren

Rövaren on noin yhdeksän hehtaarin suuruinen. Korkein kallio on kymmenisen metriä korkea, ja tarjoaa näköalan laivaväylään. Saaressa on muutama grillikatos ja telttailu sallittua. Eteläpuolen kalliot esittävät koko valikoiman jääkauden ja myöhempien syysmyrskyjen muovaamia pyöristettyjä kivimuodostelmia.

Kaparen

Kaparen on Espoon edustalla sijaitseva neljän hehtaarin laajuinen ulkoilusaari.

Bylandet

Bylandet on Espoon kaupungin virkistysalue Kirkkonummella, Porkkalan edustalla.
Ulla Rantanen

Ulla Valpuri Rantanen (s. 18. heinäkuuta 1938 Keitele) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko.  
Rantanen opiskeli Taideakatemian koulussa 1955-1959, paneutuen taidegrafiikkaan. Hän on tuottanut muun muassa hiilipiirroksia, lyijykynäpiirroksia ja metalligrafiikkaa. Varhaisimmissa töissä on viitteellisiä ihmishahmoja, 1970-luvulla hän kuvasi esineitä lähes valokuvamaisen tarkasti poptaidetta mukaellen. Uudemmat työt ovat abstraktin rajamailla, niistä voi hahmottaa aiheen ja luonnon tunnelman. 1980- ja 1990-lukujen töissä on viitteitä pohjoisesta luonnosta. 2000-luvun töissä on yhteyksiä Afrikkaan, hän on asunut pitkiä jaksoja Keniassa ja saanut sieltä aiheita ja vaikutteita teoksiinsa.
Rantanen voitti 1980 pääpalkinnon Gagnes-sur-Merin kansainvälisessä maalaustaiteen näyttelyssä. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985, jolloin hänet myös valittiin Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijaksi ja hänen laaja retrospektiivinen näyttelynsä järjestettiin Helsingin Taidehallissa.  Rantanen sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1989, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 2009. 
Rantanen on osallistunut lukuisiin näyttelyihin ja hänen töitään on monissa julkisissa, yritysten ja yksityishenkilöiden kokoelmissa. Hänen seinämaalauksiaan ovat tilanneet muun muassa Kuusankosken ja Kajaanin kaupungit. Kuvituksen Rantanen teki Frans Emil Sillanpään koottuihin teoksiin (1988-1990). 
Rantanen oli naimisissa taidemaalari Esko Tirrosen kanssa, liitto päättyi eroon.
Kirjopäivänsini

Historia

Päivänsinellä on pitkä historia hallusinogeeninä. Eteläamerikkalaiset intiaaniheimot käyttivät sitä rituaaleissaan.
Päivänsini oli asteekkien pyhä kasvi, tlitliltzin ("pyhä musta"). Asteekit hauduttivat siemenistä juomia, joita juomalla he pääsivät transsimaiseen tilaan ja yhteyteen henkien kanssa. Ennen uhritoimituksia asteekkiparantajat hieroivat vartaloihinsa päivänsinen siemenistä, tupakasta ja hyönteisistä tehtyä seosta. Asteekit uskoivat, että päivänsinen siemenet takasivat uhrille jälleensyntymisen uhrikuoleman jälkeen.
Atsteekkien lisäksi muun muassa mayat, mazatekit, mixteekit ja zapoteekit käyttivät päivänsineä. Lisäksi meksikolaisten parantajien sanotaan yhä käyttävän päivänsinen siemeniä saadakseen tietoja parannettavan henkilön sairauksista.
Suomessa kirjailija Juha Mannerkorpi on kirjoittanut romaanin Päivänsinet (1979). Siinä sairauden takia huoneeseensa sidottu kertoja seuraa päivänsinen kasvua ja kukkimista.
Ahvenlammi (Heinola, Marjoniemi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,4 metriä mpy.
Unelma Röpelinen

Unelma Röpelinen eli igumenia Mikaela (s. 1945 Vaasa) on Lintulan luostarin igumenia, luostarin johtajista järjestyksessä 12. Igumeniaksi valittaessa 26 vuotta Lintulan luostarissa elänyt nunna Mikaela toimi viimeksi luostarin varajohtajana. Hän on työskennellyt aiemmin myös opettajana. Igumenia Mikaela seuraa tehtävässään kesällä 2012 kuollutta igumenia Marinaa.
Äikäkaktus

Ulkonäkö ja koko

Äikäkaktus on massiivinen, puumainen ja viidestä kahdeksaan metrin korkuiseksi kasvava kaktus, joka kasvattaa paksun rungon ja paljon pystyjä tai hieman kaarevia haaroja. Varret ovat sinivihreitä, kahdeksan- tai yhdeksänuurteisia ja tavallisesti nivelettömiä. Suorat piikit ovat aluksi keltaisia, myöhemmin mustuvia, jäykkiä ja kovia. Piikkiryhmän keskellä on yksi, jopa viiden sentin mittainen keskuspiikki, ja sen ympärillä seitsemästä yhdeksään sivuille suuntautuvaa, enintään kolmen sentin mittaista säteittäispiikkiä. Kasvi avaa kukkansa yöllä ja ne jäävät usein avoimiksi seuraavan päivän ajaksi. Suppilomaisissa kukissa on valkoiset kehälehdet ja suomuinen, pitkän torven muodostava pohjus. Munanmuotoinen hedelmä on vihreä tai punertava, suomujen peittämä ja kehälehdetön.

Levinneisyys

Äikäkaktus on kotoisin Argentiinan, Bolivian ja Paraguayn kuivilta ylängöiltä.

Käyttö

Äikäkaktuksen hedelmiä syödään, ja kasvia kasvatetaan aitana. Suomessa äikäkaktusta on silloin tällöin myynnissä huonekasviksi.
Veronika Velez-Zuzulová

Arvokilpailut

Zuzulová voitti pujottelun nuorten maailmanmestaruuden Sella Neveassa maaliskuussa 2002. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli alppiyhdistetyssä viidestoista. Åren MM-kilpailujen 2007 superyhdistetyssä hän sijoittui yhdeksänneksi ja pujottelussa 13:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pujottelussa kymmenes. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pujottelussa kymmenes ja suurpujottelussa 15:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 neljänneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa.

Maailmancup

Zuzulová saavutti ensimmäisen voittonsa maailmancupin pujottelukilpailuissa Semmeringissä 29. joulukuuta 2012. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Münchenin paripujottelun. Kaudella 2015–2016 hän voitti molemmat Flachaun pujottelut. Kaudella 2016–2017 hän voitti Zagrebin pujottelun. Toiseksi hän on sijoittunut pujottelussa Špindlerův Mlýnssä, Mariborissa ja Bormiossa kaudella 2007–2008, Zwieselissä kaudella 2010–2011, Åressa ja Schladmingissa kaudella 2011–2012, Moskovan paripujottelussa kaudella 2012–2013, Mariborin ja Åren pujottelussa kaudella 2014–2015, Aspenin ensimmäisessä pujottelussa ja Sankt Moritzissa kaudella 2015–2016 sekä Killingtonin, Sestrieren ja Semmeringin pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa kaudella 2016–2017. Lisäksi hän on ollut kymmenen kertaa kolmas: kaudella 2003–2004 Zwieselissä, kaudella 2006–2007 Kranjska Gorassa, Sierra Nevadassa ja Lenzerheidessa, kaudella 2007–2008 Zagrebissa, kaudella 2010–2011 Lenzerheidessa, kaudella 2011–2012 Kranjska Gorassa, kaudella 2014–2015 Meribelissä sekä kaudella 2015–2016 Santa Caterinassa ja Jasnássa. Kauden 2006–2007 pujottelucupissa Zuzulová oli viides, seuraavalla kaudella kolmas, 2010–2011 jälleen viides, 2011–2012 neljäs, kaudella 2012–2013 kolmas, 2014–2015 kuudes sekä kausilla 2015–2016 ja 2016–2017 toinen.
Zuzulová lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2018.
Axel Cedercreutz

Axel Carl Magnus Cedercreutz (31. maaliskuuta 1873 Turku – 2. lokakuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Cedercreutzin vanhemmat olivat tilanomistaja, vapaaherra Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutz ja Johanna Lovisa Mariana Björkenheim. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1894 sekä lääketieteen kandidaatiksi 1896, lääketieteen lisensiaatiksi 1900 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1902.
Cedercreutz toimi Helsingin yliopiston ihotautiopin dosenttina 1908–1919 sekä syfilidologian ja ihotautien ylimääräisenä professorina 1919–1940. Cedercreutz julkaisi 1910-luvulla ensimmäisiä suomalaisia allergisia sairauksia käsitelleitä kirjoituksia.
Axel Cedercreutz oli naimisissa vuodesta 1904 Ingrid Bergrothin kanssa.
Renault Mégane

Renault Mégane on Renault’n vuodesta 1995 lähtien valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, joka tuli Renault 19:n seuraajaksi.
Hakata-ku

Historia

Ennen vuotta 1889 Hakata oli itsenäinen kaupunki Fukuokan itäpuolella. Meren rannassa sijainnut Hakata oli kauppiaiden ja työläisten kaupunki, kun taas Fukuokassa asuivat samurait. Kun nämä kaksi kaupunkia yhdistyivät, samurait pakottivat kauppiaat hyväksymään yhteisen kaupungin nimeksi Fukuoka. Hakata oli tärkeässä osassa mongolien hyökkäyksissä Japaniin 1200-luvulla.

Liikenne

Hakatan suuraluetta palvelee kokonaisuudessaan sen alueella sijaitseva Fukuokan lentoasema. Rautatieliikenteen merkittävin solmukohta on Hakatan rautatieasema, jonka kautta kulkevat muun muassa San’yō Shinkansen ja Kyūshū Shinkansen -suurnopeusjunalinjat.

Kulttuuri

Hakata on perinteinen japanilaisten nukkien valmistusalue. Ainoastaan Hakatassa valmistettavia nukkeja kutsutaan nimellä Hakata-ningyō, Hakatan nukke. Hakata on myös mentai rockin kotipaikka, joka on nimetty suositun paikallisen ruoan, mentaikon mukaan. Mentai rock oli voimissaan 1980-luvun alussa, ja kaupungissa nykyisin vaikuttavat artistit kutsuvat tyyliään nimellä ”neo mentai rock”. Hakata-ben on paikallinen japanin kielen murre, jota puhutaan Fukuokan alueella.
Suuralueella sijaitsevia kultuuri-, kongressi- ja urheilulaitoksia ovat Hakata no mori -stadion, Marine Messe Fukuoka, Fukuokan kansainvälinen kongressikeskus ja Fukuoka kokusai Center.
Viimeiset sekunnit

Juoni

Nimeämättömässä Skandinavian maassa brittiterroristit kaappaavat Britannian suurlähettilään ja tämän taloudenhoitajan, pian myös täyden matkustajalentokoneen, ja vaativat lunnaita. Tapausta ryhtyy selvittämään paikallisen turvallisuuspalvelun eversti Nils Tahlvik (Connery).

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Pertti Avola piti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1986 nimekkäistä tekijöistään huolimatta melko latteana ja ennalta arvattavana. Hän kehuu Sven Nykvistin tallentamia norjalaismaisemia, mutta pitää Caspar Wreden ohjaustyötä ”korkeintaan rutinoituneena”. Terroristien Avola sanoo näyttävän yliopiston opettajilta, ja käsikirjoituksen loppuyllätystä hän pitää vähemmän vakuuttavana.
Finnish Apostolic-Lutheran Congregation

Finnish Apostolic-Lutheran Congregation oli 1872 nimellä Solomon Kortetniemi Lutheran Society perustettu ensimmäinen Amerikkaan syntynyt lestadiolaiskirkko. Kirkko sai nimensä lestadiolaissaarnaaja Salomon Kortetniemeltä.
Euroopassa lestadiolaiset ovat halunneet pysyä kansankirkon sisällä, mutta Amerikkaan lestadiolaiset perustivat oman kirkon, koska evankelis-luterilaisen kirkon papit eivät päästäneet lestadiolaisia ehtoolliselle tai lasten kummeiksi. Lakimies neuvoi lestadiolaisia perustamaan oman kirkon. Vuonna 1879 kirkon nimi muuttui Finnish Apostolic-Lutheran Congregationiksi.
Vuonna 1892 kirkosta erosi Old Apostolic Lutheran Church ja vuonna 1921 pollarilaisuus. Vuonna 1928 kirkko jakaantui kahtia ja syntyi Apostolic Lutheran Church ja First Apostolic Lutheran Church.
Saksan 15. panssaridivisioona

Perustaminen

Darmstadtissa ja Landaussa 33. jalkaväkidivisioonasta muodostettiin elokuussa 1940 15. panssaridivisioona liittämällä siihen 10. panssaridivisioonasta 8. panssarirykmentti ja luovuttamalla 110. jalkaväkirykmentti 112. jalkaväkidivisioonalle. Divisioonan hevoset siirrettiin Wehrkreis IX:lle, joka siirsi ne edelleen 129. jalkaväkidivisioonalle. Virallisena perustamispäivänä 1. marraskuuta siihen kuuluivat kaksipataljoonaisten 104. ja 115. kiväärirykmenttien ja 15. moottoripyöräpataljoonan muodostama 15. kivääriprikaati, kaksi pataljoonainen 8. panssarirykmentti ja 647. raskaspatteristo, joka liitettiin 33. panssaritykistörykmentin IV patteristoksi.

Palvelus

Divisioona siirrettiin huhtikuussa 1941 Libyaan, jossa se liittyi kenraali Erwin Rommelin johtamaan Saksan Afrikan armeijakuntaan. Kesän kuluessa divisioona luovutti 104. panssarikrenatöörirykmentin 5. kevyelle divisioonalle, josta oltiin muodostamassa 21. panssaridivisioonaa. Hieman myöhemmin 115. panssarikrenatöörirykmenttiin muodostettiin kolmas pataljoona 2. konekivääripataljoonasta ja 15. moottoripyöräpataljoona luovutettiin 104. panssarikrenatöörirykmentin III pataljoonaksi. 
Divisioona oli 15. kesäkuuta Bardian eteläpuolella armeijakunnan reservinä ja se osallistui operaatioiden Brevity ja Battleaxe torjuntaan Halfajansolassa. Brittijoukkojen aloitettua 18. marraskuuta operaatio Crusaderin divisioona oli Tobrukin itäpuolella ja se torjui yhdessä 21. panssaridivisioonan kanssa brittiläisen XXX armeijakunnan hyökkäyksen. Suuria tappioita kärsinyt divisioona vetäytyi muiden joukkojen mukana Libyaan, jossa se täydennettiin tammikuussa 1942 saapuneilla vaunuilla. Divisioona osallistui Rommelin toiseen hyökkäykseen, ja se valtasi Benghazin. Vuoden aikana se osallistui taisteluihin Gazalan linjalla ja Tobrukin valtaukseen sekä hyökkäykseen Egyptiin. Divisioona lähes tuhoutui El Alameinin taisteluissa.
Rommelin aloittaessa joukkoineen vetäytymisen marraskuussa 1942 8. panssarirykmentti oli menettänyt kaikki panssarivaununsa ja 33. panssaritykistörykmentillä oli vain seitsemän tykkiä. Divisioona vetäytyi aina Tunisiaan, jossa siihen liitettiin panssarirykmentin III pataljoonaksi Tiikeri vaunuilla varustettu 504. raskas panssaripataljoona. Divisioona liittyi hyökkäykseen taistellen Kasserinen solassa. Divisioona tuhoutui Pohjois-Afrikan joukkojen antautuessa toukokuussa 1943.
Kerttu Hämeranta

Kerttu Hämeranta o.s. Vaara (8. elokuuta 1907 Pori – 16. marraskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, elokuvanäyttelijä ja lastenkirjailija.
Hämeranta johti ja ohjasi 1940- ja 1950-luvuilla toiminutta Turun Lapsiteatteria. Hän esiintyi myös näyttelijänä useissa kotimaisissa elokuvissa.
Kerttu Hämeranta oli naimisissa 1930–1953 elokuvaohjaaja ja näyttelijä Toivo Hämerannan kanssa.
Jason Donovan

Jason Sean Donovan (s. 1. kesäkuuta 1968 Malvern) on australialainen näyttelijä ja poplaulaja. Donovanin levyjä on myyty Britanniassa yli 3 miljoonaa kappaletta ja hänen esikoisalbuminsa Ten Good Reasons oli 1,5 miljoonan myynnillään Britannian myydyin albumi vuonna 1989. Alun perin australialaisesta Neighbours-saippuasarjasta julkisuuteen nousseella Donovan on tehnyt myös neljä Britannian singlelistaykköstä. Yksi näistä oli toisen Neighbours-tähden Kylie Minoguen kanssa laulettu duetto ”Especially for You”. 2000-luvulla Donovan keskittyi näyttelemiseen televisiossa ja lavamusikaaleissa. Donovanilta ilmestyi kuitenkin 15 vuoden tauon jälkeen uusi studioalbumi Let It Be Me marraskuussa 2008.
Kuvitteellinen hahmo

Kuvitteellinen eli fiktiivinen hahmo on mielikuvituksessa ja tarinoissa esiintyvä hahmo, jota ei ole olemassa. Kuvitteellinen hahmo voi olla esimerkiksi ihminen, eläin, avaruusolento tai esine. Tarinan tärkein kuvitteellinen hahmo on päähahmo eli sankari tai sankaritar. Kuvitteellisia hahmoja esiintyy esimerkiksi kirjallisuudessa, elokuvissa ja sarjakuvissa. Jotkut kuvitteelliset hahmot voivat perustua todellisen elämän henkilöihin.
Kallioherttu

Levinneisyys

Kallioherttua tavataan laajalla alueella Länsi-, Keski-, Itä- ja Etelä-Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen levinneisyysalueensa eteläosissa ja harvinaisempi pohjoisempana. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ylinen Jokijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Kutemajärven ja Alisen Jokijärven välissä ja on nykyään lähde valtatien 9 vieressä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja suomaata. Järvelle ei tule tietä, vaikka yhdystie 14208 kulkee sen lähellä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Kutemajärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,6 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi metsäoja. Siihen laskee joki Kutemajärvestä ja se jatkaa ojana eteenpäin Aliseen Jokijärveen.
Lars Pettersson (taidehistorioitsija)

Lars ”Lasse” Karl Johan Pettersson (12. elokuuta 1918 Ruovesi – 4. huhtikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija, joka tutki Suomen vanhaa kirkko- ja linna-arkkitehtuuria. Hän laati pro gradu -työnsä Suomen puukirkkojen arkkitehtuurista, ja jatkosodan aikana hänet komennettiin Itä-Karjalan Äänisniemelle, jonka kirkollista arkkitehtuuria hän tutki sodan aikana. Petterson ja hänen työtoverinsa Tieteellisessä Itä-Karjalan toimikunnassa saivat laadituksi arkkitehtuuripiirrokset 24 puukirkosta ja 97 tšasounasta. Vain yksi kirkko ja yksi tšasouna jäivät tutkimatta. Sodan jälkeen Petterson kirjoitti tämän materiaalin pohjalta väitöskirjan, joka valmistui vuonna 1950.
Petterson toimi Helsingin yliopiston taidehistorian professorina vuosina 1951–1981.
Lars Pettersson tunnetaan etenkin laajasta tutkimustyöstään Suomen 1600- ja 1700-luvun kansanmestarien puukirkkoarkkitehtuurin ja kirkkomaalauksen alalla. Pettersson oli Suomenlinnan museon intendentti kahteen otteeseen 1940-luvulla ja 1950-luvun vaihteessa. Hän oli myös Suomen muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1968–1973.
Museonjohtaja Susanna Pettersson on hänen lapsenlapsensa.