google/wiki40b huggingface dataset:
Nick Pope

Nicholas Pope (s. 19. syyskuuta 1965) on entinen Britannian puolustusministeriön virkamies. Hän vastasi vuodesta 1991 vuoteen 1994 Britannian puolustusvoimien suorittamista UFO-tutkimuksista, mistä työstä hänet parhaiten tunnetaan.

Britannian puolustusministeriö

Hän hakeutui Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön palvelukseen vuonna 1985.
Hän työskenteli ministeriössä vanhempana johtajana, joka edustaa virka-asteikolla keskijohtoa. Hän osallistui myös Afganistanin ja Irakin sotaan liittyvään työhön.

Britannian ufotutkimus

Vuosien 1991 ja 1994 välillä hänen päätehtävänsä Britannian puolustusministeriössä liittyivät Kuninkaallisten ilmavoimien merentakaisiin rutiinitoimintoihin ja ylilentolupia koskevaan diplomaattiseen paperisotaan.
Näiden virkatehtävien ohella hänen tehtävänsä oli vastata puolustusministeriön tietoon tulleiden ufotapauksien dokumentoimisesta ja tutkimisesta. Tässä toiminnassa Iso-Britannia sovelsi Yhdysvaltojen Projekti sinisen kirjan käytäntöjä. Vaikka useimmat Britannian puolustusministeriön tutkimat ufotapaukset kyettiin selvittämään tunnetuista kohteista tehtyinä virhehavaintoina, Popen mukaan noin 5% havainnoista jäi selittämättä.
Ufotutkimuksen ohella hän vastasi abduktioita, viljapeltokuvioita, karjansilpomista ja muita outoja ilmiöitä koskevista yhteydenotoista. Hänen työnsä UFOjen parissa toi hänelle lempinimen ”Britannian Fox Mulder” suositun tv-sarjan Salaiset kansiot päähenkilön mukaan.
Alkuun Pope oli skeptinen, mutta työnsä tuloksena hän alkoi uskomaan ufoilmiön todellisuuteen, kuin myös siihen, että ufoihin liittyy vakavia turvallisuus- sekä puolustuspoliittisia kysymyksiä. Hän tutki useita tapauksia joissa ufoja oli jäljitetty tutkalla, minkä seurauksena niiden perään oli lähetetty hävittäjiä. Hän tutustui myös siviililentokoneita koskeviin vaaratilanteisiin, joissa toisena osapuolena on ollut ufo. Tämä kaikki johti hänet siihen käsitykseen, että osassa näistä tapauksista ET-hypoteesia ei voida sulkea pois mahdollisena selityksenä.

Freelancer-journalisti ja ufoasiantuntija

Marraskuussa 2006 hän erosi tehtävistään puolustusministeriössä kritisoiden työnantajaansa ja maansa hallitusta ufotutkimustoiminnan alasajamisesta Hän jatkaa työtään ufotutkijana kirjailijana, toimittajana ja yksityisenä konsulttina.
Pope kirjoittaa kolumneja muun muassa Hot Gossip-nimiseen aikakauslehteen, jonka on perustanut ufoilmiöstä kiinnostunut liikenainen Georgina Bruni. Hän on esiintynyt julkisuudessa useilla kansainvälisillä tv-kanavilla ufoilmiön tiimoilta. Hän on luennoinut tieteellisissä konferensseissa, museoissa, sotilastukikohdissa ja Oxford Unionissa.
Kalle Kaskinen

Seuraura

Kaskinen aloitti jääkiekkoilun Turun Palloseurassa. Hän edusti tunnettua 1974-ikäluokkaa ja pelasi TPS:n juniorijoukkueissa myös Saku Koivun kanssa samassa ketjussa. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1991 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1992 ja hopeaa vuosina 1993 ja 1994. 
Kaskinen aloitti miesten pelinsä II-divisioonajoukkue Turku HT:n riveissä kaudella 1994–1995. Kaudeksi 1998–1999 hän siirtyi IV-divisioonajoukkue Chiefsiin, jota Kaskinen oli nostamassa III-divisioonaan kaudeksi 1999–2000. Kaudeksi 2001–2002 hän oli nostamassa joukkuetta taas sarjatasoa ylemmäs II-divisioonaan.

Maajoukkueura

Kaskinen pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1992, jolloin hän oli Suomen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+3=10. Koko turnauksen maalipörssissä Kaskisen edellä oli vain Venäjän Vadim Šarifijanov.

Valmentajaura

Kaskinen aloitti valmentajauransa jo pelaajurallaan pelaajavalmentajana alemmissa sarjoissa. Hän kuului vuosina 2003–2005 Turun Palloseuran A-nuorten valmennustiimiin. Joukkue voitti kaudella 2003–2004 A-nuorten SM-liigan runkosarjan ja kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2005–2006 Kaskinen siirtyi espanjalaisen FC Barcelonan päävalmentajaksi Superligaan. Hän toimi myös seuran jääkiekkojaoston valmennuspäällikkönä.
Kaudeksi 2006–2007 Kaskinen liittyi TPS:n SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Hannu Jortikan johtamaan valmennustiimiin. Kaudella 2007–2008 hän jatkoi joukkueen kakkosvalmentajana, kun Kaskisen roolin edeltäjä Hannu Virta nousi TPS:n päävalmentajaksi. Joulukuussa 2007 Kaskinen jatkoi sopimustaan vuodella. Hänen kautensa 2008–2009 päättyi kuitenkin jo lokakuussa 2008, kun päävalmentaja Virran lisäksi myös Kaskinen irtisanottiin tehtävästään.
Kaudeksi 2009–2010 Kaskinen nimettiin Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajaksi Sakari Pietilälle. Vuoden 2009 Ivan Hlinkan muistoturnauksessa joukkue jäi turnauksen viimeiselle, kahdeksannelle sijalle, mutta kevään 2010 MM-kilpailut päättyi kuitenkin pronssiin. Kaskinen jatkoi Suomen valmennuksessa myös Jukka Rautakorven apuvalmentajana kaudella 2010–2011. Vuoden 2010 Ivan Hlinkan muistoturnaus päättyi seitsemänteen sijaan ja Suomi jäi myös kevään 2011 MM-kilpailuissa ulos mitalipeleistä. Kaudella 2011–2012 hän toimi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen toisena apuvalmentajana Raimo Helmiselle. Vuoden 2012 MM-kilpailut päättyi kuitenkin neljänteen sijaan joukkueen hävittyä pronssiottelun Kanadalle lukemin 4–0.
Kaskinen toimi kaudella 2012–2013 pääasiassa Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana, mutta hän osallistui myös alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmennukseen. Kauden 2013–2014 Kaskinen valmensi alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi KHL:ään siirtyneiden Jokereiden apuvalmentajaksi Erkka Westerlundin johtamaan valmennustiimiin.
Talonpojan Lehti

Talonpojan Lehti oli Helsingissä vuosina 1906–1907 ilmestynyt sanomalehti.
Talonpojan Lehden perusti Viipurin maalaiskunnasta kotoisin ollut talonpoikaissäädyn valtiopäivämies Pekka Anttonen, joka toimi myös sen rahoittajana. Lehti oli aluksi sitoutumaton, mutta myöhemmin siitä tuli maalaisliiton nimellinen pää-äänenkannattaja. Maaliskuussa 1907 sen taakse perustettiin Osuuskunta Talonpoika.
Vihtori Alavan toimittama lehti ilmestyi aluksi kolmesti, vuoden 1907 alusta kuudesti ja saman vuoden kesäkuusta lähtien jälleen kolmesti viikossa. Vuonna 1907 julkaistiin myös kaksipäiväistä painosta. Tilaajia oli molempina vuosina noin viisi tuhatta. Talonpojan Lehti ilmestyi Helsingissä, mutta levisi etupäässä Viipurin läänin, minkä takia se ei voinut saada riittävästi ilmoitustuloja tai toimia levikkialueensa kunnollisena uutislehtenä. Lehti lakkautettiin sen julkaisuosuuskunnan pääoman kuluttua loppuun lokakuussa 1907. Sen tilalle perustettiin seuraavana vuonna Maalainen.
Estaing (Aveyron)

Estaing on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 612 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Estaingin pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Estaing kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu samasta departementista yhdeksän muutakin kylää.
Johnny Weissmuller

Johnny Weissmuller (syntyjään Johann, virallisesti unkarilais-saksalaisittain János Weißmüller, 2. kesäkuuta 1904 Freidorf (nykyinen  Romania), Itävalta-Unkari – 20. tammikuuta 1984 Acapulco, Meksiko) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, uimari ja moninkertainen olympiavoittaja, joka on kuuluisin Tarzan-elokuvien päähenkilöä esittäneistä näyttelijöistä.
Weissmuller syntyi Tonavan svaabilaisille (Donauschwaben) vanhemmille, saksaa äidinkielenään puhuville Petrus Weißmüllerille ja Erzsebet Kerschille Freidorfissa, Itävalta-Unkarissa. Freidorf on nykyään osa romanialaista Timișoaran kaupunkia.

Lapsuus

Kun Johnny Weissmuller oli seitsemän kuukauden ikäinen, perhe matkasi SS Rotterdam -aluksella Yhdysvaltoihin. He lähtivät Rotterdamista 14. tammikuuta 1905 ja saapuivat New Yorkiin 12 päivän kuluttua. Heidän nimensä kirjattiin englanniksi Peter, Elizabeth ja Johann Weissmuller. Perheeseen syntyi 3. syyskuuta 1905 Windberissä Pennsylvaniassa lapsi Peter Weissmuller, Jr..
Jo lapsena Johnny ja hänen veljensä olivat innokkaita uimareita. Johnny valittiin kaksitoistavuotiaana YMCA:n uimajoukkueeseen.

Myöhempi elämä

Johnny Weissmuller oli naimisissa kaikkiaan viisi kertaa. Viimeinen vaimo oli Maria Bauman, jonka kanssa Weissmuller oli naimisissa vuodesta 1963 kuolemaansa saakka. Hänellä oli lapsi nimeltä Johnny Weissmuller, Jr..
1950-luvun lopulla hän siirtyi yritysmaailmaan, mutta liiketoimet eivät menestyneet kovin hyvin. Hän jäi eläkkeelle ja muutti Fort Lauderdaleen Floridaan vuonna 1965. Floridassa hän eli vuoden 1973 loppuun, jonka jälkeen hän muutti Las Vegasiin. Vuonna 1976 hän näytteli viimeistä kertaa elokuvassa (Won Ton Ton, the Dog Who Saved Hollywood) ja esiintyi viimeistä kertaa julkisuudessa.
Viimeiset vuodet hän eli Acapulcossa ja hän kuoli siellä keuhkorakkulaödeemaan tammikuussa 1984.
Johnny Weissmuller vieraili Suomessa vuonna 1972.
Dilbert

Dilbert on Scott Adamsin luoma koominen sarjakuva kyynisestä insinööristä, joka työskentelee tietotekniikkayrityksessä idiootin esimiehen alaisena mahdottomissa olosuhteissa. Sarjakuvaa on julkaistu sanomalehdissä 16. huhtikuuta 1989 lähtien, ja Dilbertiä on julkaistu myös kirjoina, animoituna televisiosarjana, tietokonepelinä ja satoina Dilbert-teemaa hyödyntävinä tuotteina. Uusi strippi ilmestyy päivittäin Dilbertin kotisivuilla nettisarjakuvana. 
Aluksi Dilbert keskittyi Dilbertin ja hänen koiransa Dogbertin kotoisiin edesottamuksiin, mutta kehittyi myöhemmin Dilbertin työpaikan byrokratian ja työn satiiriseen kuvaukseen.
Dilbert ilmestyy myös useissa suomalaisissa sanomalehdissä, muun muassa Iltalehdessä nimellä Pentti Perusinsinööri.
Dilbertistä on tehty myös kaksi tuotantokautta kattava televisiosarja vuosina 1999 ja 2000. Ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Suomen televisiossa vuonna 2000.
Sotien välinen aika

Sotien välinen aika (lat. interbellum) on ajanjakso, jolla tarkoitetaan vuosia 1918–1939 eli ensimmäisen maailmansodan lopusta toisen maailmansodan alkuun.
Tällä ajanjaksolla Eurooppa toipui ensimmäisen maailmansodan aiheuttamista tuhoista. Saksan taloutta heikensivät sotakorvaukset Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Ranskalle. Vuonna 1923 siellä tapahtui hyperinflaatio. Samoihin aikoihin Adolf Hitler yritti vallankaappausta Saksassa ja kansallissosialismi alkoi saada enemmän kannatusta. Vuonna 1934 Hitler nousi valtaan Paul von Hindenburgin kuoltua.
Sotien välisellä ajalla Pohjois-Amerikka menestyi aluksi merkittävästi. Sotatarviketuotannon ansiosta tehtaat tuottivat aiempaa paremmin. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta maksoivat samoihin aikoihin ensimmäisen maailmansodan aikana ottamiaan velkojaan. Tuotteiden hinnat laskivat, ja oli siirrytty massatuotantoon. Yhdysvallat kaatui dramaattisesti 1930-luvun lamaan vuonna 1929.
Bernardo Álvarez Afonso

Bernardo Álvarez Afonso (s. 29. heinäkuuta 1949 Breña Alta) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1976 ja nimitettiin sen johtoon 29. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Felipe Fernández García ja Damián Iguacén Borau.
Álvarez Afonso on ilmaissut, että osassa seksuaalisista hyväksikäyttötapauksista 13-vuotiaat itse ovat toimineet yllyttäjinä. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus aiheuttaa pitkällä tähtäimellä yhteiskunnallisia ongelmia, kuten lasten hyväksikäyttökin.
Theodemir

Theodemir tai Thiudimir (k. 474, Kyrrhos) oli Pannonian ostrogoottien kuningas. Theodemir oli ostrogoottien merkittävimmän kuninkaan Teoderik Suuren sekä vandaalien kuningatar Amalafridan isä.
Theodemir oli kuningas Vandilariuksen poika ja jakoi kuninkuuden veljiensä Valamirin ja Vidimirin kanssa. Theodemir hallitsi ostrogoottien valtakunnan läntisiä osia, jotka sijaitsivat nykyisen Kroatian alueella. Valamir kuoli taistelussa vuonna 468 tai 469, ja Theodemiristä tuli kaikkien Pannonian goottien kuningas. Ostrogootit lähtivät Pannoniasta vuonna 473, ja Theodemir seuraajineen matkasi kohti Konstantinopolia. He asettuivat Makedoniaan, pääkaupunkinaan Kyrrhos.
Franciszek Nowicki

Franciszek Henryk Siła-Nowicki (29. tammikuuta 1864, Krakova – 3. syyskuuta 1935 Zawoja) oli Nuorta Puolaa edustanut runoilija, vuorikiipeilijä, sosialistinen aktivisti ja tatravuorilla olevan Orla Perć-retkeilyreitin suunnittelija.

Elämä

Franciszek Nowickin isä oli eläintieteilijä ja puolalaisen luonnonsuojelun pioneeri Maksymilian Nowicki ja äiti Antonina Kasparek, jonka veli oli kansainvälisen oikeuden professori, Jagellon yliopiston rehtori Franciszek Kasparek.
Yliopistossa opiskellessaan Nowicki toimitti yhdessä Kazimierz Tetmajerin, Andrzej Niemojewskin, Artur Górskin kanssa sosialistista lehteä Ognisko. Joitakin vuosia myöhemmin hän oli mukana perustamassa Puolan sosiaalidemokraattista puoluetta (Polska Partia Socjalistyczno-Demokratyczna). Vuodesta 1894 lähtien hän opetti toisen asteen oppilaitoksessa (gimnazjum).
In 1924 Nowicki jäi eläkkeelle, ja vuonna 1934 hänestä tuli puolalaisten kirjailijoiden yhdistyksen kunniajäsen (Związek Zawodowy Literatów Polskich).
Nowicki julkaisi runoja ja tarinoita ja käänsi Goethen tuotantoa.
Jouhikainen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,7 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,5 metriä mpy.
Yamato-e

Yamato-e (jap. 大和絵) on japanilaisen maalaustaiteen yksi tyylisuunta. Tyypillistä tälle tyylisuunnalle ovat kirkkaat värit ja mustat ääriviivat. Yamato-e-piirroksin kuvattiin maallisia asioita ja sitä käytettiin paljo tarinoiden kuvittamiseen. Tunnetuin yksittäinen yamato-e-tyylin aihepiiri oli Genjin tarina -kirjan tarina. Muita japanilaisen maalaustaiteen tyylejä ovat esimerkiksi tunteikas ja naisellinen onna-e-tyyli sekä humoristinen ja maskuliininen otoko-e.
Anni Savolainen-Tapaninen

Anna (Anni) Henriikka Savolainen-Tapaninen (o.s. Savolainen, 29. tammikuuta 1875 Nilsiä – 5. joulukuuta 1952 Haapajärvi) oli suomalainen ompelija, pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Savolainen-Tapanisen vanhemmat olivat loinen Tuomas Savolainen ja Ulriikka Valkonen. Hän toimi palvelijana ja ompelijana Nilsiässä, Kuopiossa, Savonlinnassa, Lappeenrannassa, Viipurissa ja Varpaisjärvellä vuosina 1883−1916. Savolainen-Tapaninen oli sitten pienviljelijänä Rautavaaralla 1916−1926 ja Suomen sisällissodan jälkeen hän oli vankilassa poliittisista syistä vuosina 1918−1921. Naimisiinmenonsa jälkeen Savolainen-Tapaninen asui Haapajärvellä.
Savolainen-Tapaninen oli SDP:n kansanedustajana 1908−1918 ja 1924−1927 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja kuului myös Rautavaaran kunnanvaltuustoon sekä oli jäsenenä Sosialidemokraattisen naisliiton liittotoimikunnassa. 
Savolainen-Tapaninen oli naimisissa vuodesta 1926 maalarimestari Otto Henrik Tapanisen kanssa.
Diego Tristán

Ura

Tristán on edustanut kotimaassaan Real Betisiä, Mallorcaa ja Deportivoa. Hän oli kaudella 2001–2002 Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin paras maalintekijä (Pichichi) 21 maalillaan. Kaudella 2006–2007 Tristán palasi takaisin Mallorcaan, mutta ei onnistunut tekemään maaliakaan 13 ottelussa. Kesällä 2007 hän siirtyi Italiaan Serie A:han Livornoon. Ensimmäisen kausi meni kuitenkin molemmilta heikosti, kun Tristán onnistui maalinteossa vain kerran AS Romaa vastaan ja Livorno jäi Serie A:ssa viimeiseksi. Kauden päätteeksi Tristán oli muutaman kuukauden ilman seuraa, kunnes hän sai allekirjoitettua sopimuksen englantilaisseuran West Ham Unitedin kanssa 14. lokakuuta 2008.

Maajoukkueura

Tristán on pelannut myös Espanjan maajoukkueessa. Debyyttinsä hän teki 2. kesäkuuta 2001 Oviedossa pelatussa ottelussa Bosnia-Hertsegovinaa vastaan. Hän kuului Espanjan joukkueeseen vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Espanjaa Tristán on edustanut yhteensä 15 kertaa ja tehnyt peleissä 4 maalia.
RPGFan

Historia

Joulukuussa 1997 Mickey Shannon perusti RPG-peleihin keskittyvän LunarNET-sivuston, joka aluksi julkaisi lähinnä vain uutisia. Ensimmäisen uudistuksen myötä sivun sisältö laajeni uusilla osastoilla, joita olivat muun muassa arvostelut, keskustelufoorumit ja FAQ. 1998 sivusto sai huomiota suuremmilta peleihin erikoistuneilta verkkosivuilta julkaistessaan Final Fantasy VIII -kuvakaappauksia ja tuolloin uusimmasta Sonic-pelistä tehdyn videon, jollaisia vain harvalla muulla sivulla oli mahdollisuus esittää.
Kaksi vuotta toimineen LunarNET päätettiin nimetä uudelleen, sillä nykyisen nimen arveltiin haittaavan sivun kävijämääriä: mahdollisesti ihmiset luulivat LunarNETin käsittelevän ainoastaan Lunar-pelisarjaa kaikkien roolipelien asemasta. 3. maaliskuuta 1999 sivusto avattiin uudestaan nimellä RPGFan. Vuoden 2000 helmikuuhun mennessä RPGFania oli uudistettu yhteen otteeseen. Lisäksi se oli saanut monia uusia toimittajia, vaikka sivun alkuperäinen perustaja Mickey Shannon ilmoittikin erovansa ylläpidosta ilmoittaen ”menettäneensä kiinnostuksensa pelejä kohtaan”. Jättäessään RPGFanin Shannon loi uudelleen LunarNETin, joka aiemmasta versiosta poiketen kehitettiin vain Lunar-sarjaa varten.
Maaliskuusta 2000 lähtien RPGFan ei voinut enää käyttää Working Designs -pelijulkaisijan palvelinta, joka oli siihen asti ollut yksi tärkeimmistä sivuston tukijoista. Korvaavan palvelimen RPGFan löysi GameGlow Networkilta, minkä yhteydessä sivun ulkoasua uusittiin jälleen. GameGlow ehti kuitenkin tukea RPGFania vain parin kuukauden ajan, sillä verkko suljettiin vuoden 2000 lopulla. Sivusto joutui turvautumaan pienen EasilyHosted.com-yhtiön tarjoamaan serveriin. Siitä ei silti muodostunut RPGFanin lopullista ratkaisua, sillä palvelimesta vastuussa olevan henkilön piti keskeyttää sen toiminta maksamattomista laskuista johtuvien epäselvyyksien vuoksi. Kyseinen mies järjesti RPGFanin väliaikaisesti ystävänsä serverille, jonka alla sivustoa muokattiin sen nykyiseen muotoon. Vuonna 2001 RPGFan teki vuoden mittaisen sopimuksen CIHost-palvelimen kanssa.
Didier Couécou

Ura pelaajana

Couécou aloitti peliuransa FC Girondins de Bordeaux'ssa 1963. Hän edusti seuraa kaikkiaan viisi kautta. Tuona aikana Bordeaux oli parhaimmillaan Ranskan liigassa hopealla kaudella 1965/66. Lisäksi Couécou oli häviämässä Coupe de Francen finaalia AS Saint-Étiennelle 1968.
1969 hän siirtyi OGC Niceen, jossa pelasi vain yhden kauden siirtyen 1970 Olympique de Marseilleen. Etelän suurseurassa hyökkääjä pelasi kaksi kautta ja voitti molemmilla kausillaan Ranskan mestaruuden. 1972 hän oli myös kaatamassa SC Bastiaa cupin loppuottelussa tekemällä joukkueensa avausmaalin. 
1972 Couécou vaihtoi Marseillen sinivalkoisen FC Nantes Atlantiquen kanariankeltaiseen pelipaitaan. Hän pelasi seurassa vain yhden kauden ja voitti Ranskan mestaruuden. Hän oli myös kolmannen kerran urallaan Ranskan cupin loppuottelussa, mutta tällä kertaa maalikaan ei auttanut Olympique Lyonnais'n voittaessa. 
Hän palasi takaisin Marseilleen 1973 ja edusti seuraa yhden kauden palaten 1974 Girondins de Bordeaux'hon. Hän lopetti uransa seurassa 32-vuotiaana kauden 1975/76 jälkeen.
Ranskan maajoukkueessa Couécou ei koskaan onnistunut murtautumaan pelaavaan kokoonpanoon. Vaikka hän olikin mukanana Henri Guérinin MM-ryhmässä 1966, ei peliaikaa tullut. Uransa ainoan maaottelun hän pelasi vuonna 1967 Luxemburgia vastaan.
Kristin Lehman

Kristin Lehman (s. 3. toukokuuta 1972 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Poltergeist, Go Fish, Tuntematon uhka, Amyn lailla, Century City ja Jälkiä jättämättä. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Tuhon tiellä (2000) ja The Sentinel – salaliitto (2006).
Pohjois-Savon Kokoomus

Jäsenjärjestöt

Piirijärjestön muodostivat noin 40 kokoomusyhdistystä, mukaan lukien kolme Kokoomuksen Naisten Liiton jäsenyhdistystä, viisi Kokoomuksen Nuorten Liiton jäsenyhdistystä sekä yksi Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkunnan yhdistys.
Máni

Maantiede

Eteläisellä Peloponnesoksen niemimaalla sijaitseva Máni on karu jatke Taÿ́getos-vuorijonolle.  Lännessä niemimaa rajautuu Välimereen kuuluvaan Messenianlahteen, jonka toisella puolella on Messenian niemimaa, ja idässä puolestaan Lakonianlahteen, jonka toisella puolella on Maléan niemimaa. Máni ulottu näistä kolmesta niemimaasta eteläisimmäksi, ja sen eteläisin kärki Taínaron eli Matapáksen (Matapanin) niemi on koko Manner-Kreikan eteläisin piste. Pituutta Mánin niemimaalla on 45 kilometriä.
Tavallisesti Máni jaetaan kahteen osaan, Lakonian Mániin eli sisempään Mániin sekä Messenian Mániin eli ulompaan Mániin. Messenian Máni käsittää alueen rannikon ja Taÿ́getos-vuoriston välissä Kalamátan kaupungista Oítylon kylään saakka. Loput niemimaasta eli Oítylosta etelään kuuluu Lakonian Mániin. Hallinnollisesti niemimaan alue kuuluu Peloponnesoksen alueseen ja tarkemmin länsiosaltaan Messenian alueyksikön Dytikí Mánin (”Läntinen Máni”) kuntaan sekä itäosaltaan Lakonian alueyksikön Anatolikí Mánin (”Itäinen Máni”) kuntaan.
Mánin perinteinen keskus on 888 asukkaan (vuonna 2011) Areópoli. Niemimaan suurin asutus on sen koillisosassa sijaitseva Gýtheion kaupunki. Diróksen tippukiviluolat sijaitsevat 11 kilometrin päässä Areópolista etelään.

Historia, väestö ja kulttuuri

Niemimaan asukkaat, mánilaiset (kreik. μανιάτες, maniátes), katsovat polveutuvansa suoraan antiikin spartalaisista. Nimitys ”mánilaiset” tulee kreikan kielen sanasta manía (μανία). Kerrotaan, että Spartan alettua heikkenemään Lykurgoksen säätämille laeille uskolliset asukkaat katsoivat paremmaksi muuttaa vuorille kuin ryhtyä palvelemaan vieraita hallitsijoita. Mánilaisiin liittyi myöhemmin lisää väkeä, jotka olivat lähteneet pakoon miehittäjiä. Mánilaisten mukaan he ovat ainoita kreikkalaisia, jotka eivät ole koskaan alistuneet vieraan vallan alaisuuteen, eivätkä myöskään osmanit onnistuneet kukistamaan heitä. Kreikan vapaussota sai alkunsa Mánilta ja Areópolista vuonna 1821, ja mánilaiset osallistuivat siihen innokkaasti. Vapaussodasta seurasi lopulta Kreikan itsenäistyminen. Siihen saakka mánilaiset olivat eläneet heimopäälliköiden johtamissa heimoissa.
Niemimaalla on vain vähän hedelmällistä viljelysmaata, mikä on aiheuttanut riitoja väestön keskuudessa. Esimerkiksi verikostoa on esiintynyt. Mánilaiset ovat rakentaneet korkeita tornitaloja turvapaikoikseen. Mánin niemimaata onkin aikaisemmin kutsuttu nimellä ”Máïna Polýpyrgos” eli ”monitorninen Máïna”. Torneistaan tunnetaan erityisesti Vátheian kylä, joka sijaitsee lähes niemimaan eteläkärjessä.
Lake Chabot

Lake Chabot on tekojärvi Castro Valleyssä Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Järven pinta-ala on 1,3 km². Sillä sijaitsee vain yksi saari.
Lake Chabot rakennettiin vuosina 1874–1875. Järvi oli suljettu vapaa-ajan toiminnalta 91 vuoden ajaksi, kunnes 1960-luvulla se avattiin valvotulle virkistystoiminnalle.
Yrjö Tikka

Yrjö Aleksanteri Tikka (25. elokuuta 1898 Viipuri – 3. elokuuta 1973 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien upseeri ja eversti evp.
Tikan vanhemmat olivat Paavo Tikka ja hänen puolisonsa Maria o.s. Himanen. Tikka kävi Viipurin upseerikokelaskurssin vuonna 1918, Kadettikoulun 1924–1925 sekä Sotakorkeakoulun 1933–1935 (ye-upseeri 1938). Talvisodassa hän palveli Kannaksen armeijan esikunnassa, jatkosodassa aluksi Karjalan armeijan sekä Aunuksen ryhmän esikunnassa. JR 8:aa hän komensi vuosina 1942–1944. Hän johti Rovaniemen sotilaspiiriä 1944–1946 ja Porin sotilaspiiriä 1946–1948. Hän oli 3. divisioonan esikuntapäällikkö vuodet 1948–1949. Tikka komensi JR 7:ää 1949–1951. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1951. Tämän jälkeen hän työskenteli Töölön yhteislyseossa 1953–1963 voimistelun ja terveysopin tuntiopettajana.
Tikan puoliso oli Martta Kirsti Inkeri Wennström ja heille syntyi kolme lasta, joista Olli Tikka (s. 1923) on eversti ja Juha Tikka (s. 1929, k. 2001) oli kontra-amiraali.
Tikka ylennettiin vänrikiksi 1919, luutnantiksi 1922, kapteeniksi 1926, majuriksi 1935, everstiluutnantiksi 1940 ja everstiksi 21. joulukuuta 1943.