google/wiki40b huggingface dataset:
NS Otto Hahn

NS Otto Hahn on yksi neljästä koskaan rakennetusta ydinkäyttöisestä rahtilaivasta. Ydinkäyttöisen rahtilaivatyypin suunnittelu aloitettiin Saksassa vuonna 1960, ja Otto Hahnin kölinlasku oli 1963, vesillelasku suoritettiin 1964. Alus nimettiin Nobel-palkitun kemistin Otto Hahnin mukaan. Hahn onnistui ensimmäisenä halkaisemaan uraaniatomin, ja todisti ydinfission olevan mahdollista. NS Otto Hahn aloitti kaupallisen toiminnan lokakuussa 1968. GKSS-tutkimusinstituutin operoima alus toimi erityisesti testilaivana ydintekniikan siviilisovelluksille.
Aluksen kaupallinen käyttö ei ollut täysin ongelmatonta. Monet maat estivät ydinkäyttöisen laivan pääsyn satamiinsa tai vaativat Saksaa antamaan takeet laivan turvallisuudesta. Vuonna 1972 aluksen ydinreaktoriin vaihdettiin uudet uraanisauvat. Siihen mennessä alus oli purjehtinut 250 000 meripeninkulmaa (463 000 km). Ydinreaktorista luovuttiin lopulta 1979, koska aluksen rahoittajat eivät halunneet maksaa toista uraanisauvojen vaihtoa. Otto Hahn siirtyi telakalle, jossa sen reaktori poistettiin, ja alus varustettiin tavanomaisella dieselkoneistolla. Yhdeksän vuoden aikana alus ehti purjehtia 650 000 meripeninkulmaa (1 200 000 km) ja vierailla 33 satamassa 22 maassa.
Vuodesta 1983 alus on ollut käytössä dieselkäyttöisenä muun muassa nimillä MS Trophy, MS Norasia Susan, MS Norasia Helga, Hua Kang He ja MS Madre. Alus romutettiin vuonna 2009.
Ylimarkku

Kyliä

Ylimarkku (Övermark), Överträsk
Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajauksissa Ylimarkun ainoa taajama oli kirkonkylä, jossa oli 563 asukasta vuonna 1960 ja 667 asukasta vuonna 1970.
Henri Fantin-Latour

Ignace Henri Jean Théodore Fantin-Latour (14. tammikuuta 1836 Grenoble – 25. elokuuta 1904 Buré) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten maalaamistaan kukka-asetelmista sekä muotokuvista, erityisesti muiden ranskalaisten taiteilijoiden ryhmämuotokuvista.
Fantin-Latourin perhe muutti Grenoblesta Pariisiin vuonna 1841. Hänen ensimmäinen maalausopettajansa oli hänen isänsä, joka oli myös mainittava muotokuvamaalari. Seuraava opettaja oli taidemaalari Horace Lecoq de Boisbaudran, minkä jälkeen Fantin-Latour pääsi École des Beaux-Artsiin. Hänen taideopintonsa jäivät lyhyiksi, mutta hän vietti aikaa Louvressa kopioimalla vanhojen mestareiden töitä. Hänen varhaisia töitään oli esillä sekä virallisessa Pariisin salongissa että vuonna 1863 perustetussa ”hylättyjen salongissa” (Salon des Refusés). Fantin-Latourin ystäväpiiriin kuuluivat muun muassa Jean Auguste Dominique Ingres, Eugène Delacroix, Camille Corot, Édouard Manet ja Gustave Courbet. Erityisesti hän ystävystyi Manet’n kanssa ja maalasi myöhemmin tästä useita muotokuvia.
Vaikka Fantin-Latour olikin läheisissä tekemisissä useiden johtavien impressionistien kanssa, hän halusi omat maalauksensa mieluummin esille virallisiin taidesalonkeihin kuin impressionistien näyttelyihin. Impressionisteista poiketen hän ei mielellään maalannut ulkosalla vaan keskittyi ateljeessa lavastettuihin aiheisiin. Hänen oma maalaustyylinsä oli ennen kaikkea perinteinen ja varsinkin muotokuvissa hän pyrki huolellisuuteen ja tarkkuuteen yksityiskohdissa. Fantin-Latour maalasi paljon ryhmämuotokuvia, joiden kiinnostavimpana piirteenä pidetään niissä esiintyviä lukuisia tuon aikakauden merkittäviä kirjailijoita ja taiteilijoita. Muotokuvissa hahmot oli usein järjestetty riviin 1600-luvun hollantilaisten mestareiden maalaamien kiltamuotokuvien tapaan.
Fantin-Latourin kukka-asetelmamaalauset saavuttivat suuren suosion erityisesti Englannissa, jossa hänen tärkeäksi mesenaatikseen ja asiakkaakseen ryhtyi Edwin Edwards -niminen varakas taiteenharrastaja ja harrastelijataiteilija. Fantin-Latour vieraili useita kertoja Lontoossa vuodesta 1859 alkaen. Muotokuvien ja asetelmien ohella Fantin-Latourin kolmannen aihepiiriin muodostivat mytologiset ja mielikuvitukselliset aiheet. Uransa myöhäisvaiheessa hän omistautui litografioiden tekemiselle. Hän teki monia mielikuvituksekkaita kivipiirroksia, jotka oli omistettu muun muassa Richard Wagnerin ja Hector Berliozin musiikille.
Punaperätasku

Tuntomerkit

Linnun pituus on noin 14,5 cm ja siipien kärkiväli noin 26 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on yläpuolelta pääosin tummanharmaa, alapuolelta valkoinen, pyrstönkärjestä, naamasta ja kurkusta musta, ala- ja yläperästä sekä pyrstön tyvestä oranssi, ja sillä on kapea vaalea silmäkulmajuova. Naaras on himmeämmän värinen.

Esiintyminen

Punaperätasku elää Kaakkois-Turkista Iranin Kurdistaniin. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Siinailla, Arabian niemimaan keski- ja eteläosissa, Itä-Egyptissä ja Sudanissa, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Punaperätasku asuu vuoristojen karuilla, paljailla kivikko- ja kalliorinteillä aina neljän kilometrin korkeuteen saakka. Talvehtimisseuduilla se viihtyy kuivilla pensaikkoisilla seuduilla.

Lisääntyminen

Punaperätasku tekee pesänsä maakoloon, kiven alle, rakennuksen onkaloon, tai joskus vanhaan mehiläissyöjän pesään. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo 13 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii tavallisesti kahdesti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto

Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat.
Erebor

Yksinäinen vuori (sindariksi Erebor) on paikka J. R. R. Tolkienin luomassa kuvitteellisessa Keski-Maassa. Se sijaitsee Synkmetsän itäpuolella, Vuolasta Virtaa pohjoiseen Pitkäjärvessä sijaitsevasta Esgarothista.
Yksinäinen vuori sijaitsee satojen kilometrien päässä muista vuorijonoista. Sen etuportti oli suunnattu etelää kohden. Koko vuori oli halkaisijaltaan noin 15 kilometriä.
Yksinäinen vuori oli pitkään kääpiöiden valtakuntaa. He olivat taitavia kivitöissä ja he lisääntyivät ja rikastuivat vuorellaan. Nämä rikkauden herättivät Smaugin, valtavan lohikäärmeen, kiinnostuksen.
Thorin Tammikilven ollessa metsästämässä Smaug saapui vuorelle ja valtasi sen haalien kullan itselleen. Thráin II ja useat muut pakenivat Smaugia salakäytävän kautta. Tämän jälkeen kääpiöt asuivat monia vuosia maanpaossa ja Thorinin tavattua sattumalta Gandalf Harmaan he alkoivat laatia suunnitelmaa vallata vuoria takaisin.
Gandalf ei kertonut kääpiöille tärkeätä lisätarkoitusta: kun lopullinen taistelu Sauronia vastaan alkaisi, pitäisi huolehtia siitä että Sauron ei pystyisi käyttämään lohikäärmettä Rivendelliä vastaan - koska se olisi voinut merkitä sitä, että Gondorissa ei olisi ollut kuningatarta Arwenin kuoltua Rivendellin tuhossa. Tämän vaaran eliminoimiseksi Smaug pitäisi raivata pois tieltä; ja aivan oikein, Rivendelliin hyökättiin kolmesti Dol Guldurista käsin Sormusten sodan aikana, mutta örkit torjuttiin lopulta helposti - Smaug olisi ollut jotain aivan muuta vihollisena!
Gandalf kertoi tämän kaiken hobiteille näiden palatessa kotiin kuninkaan kruunauksen jälkeen.
Gandalf esitteli Thorinin ja 12 muuta kääpiötä Bilbo Reppulille ja useiden Hobitissa kuvattujen käänteiden kautta lopulta Bard Jousimies Esgarothista tappoi Smaugin Mustalla nuolella ja tämän jälkeen alkoi Viiden armeijan taistelu.
Pat Conroy

Donald Patrick Conroy (26. lokakuuta 1945 Atlanta, Georgia – 4. maaliskuuta 2016 Beaufort, Etelä-Carolina), paremmin tunnettu nimellä Pat Conroy, oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti teoksestaan Vuorovetten prinssi, josta on tehty myös samanniminen elokuvasovitus.
Conroyn esikoisteos The Boo ilmestyi vuonna 1970 hänen ollessaan vielä opiskelijana Charlestonin sotilasakatemiassa, jonne hänen sotilasisänsä oli hänet määrännyt. Vuonna 1976 Conroy julkaisi teoksen Suuri Santini (The Great Santini), joka johti hänen läpimurtoonsa kirjailijana. Teos perustui Conroyn omiin lapsuudenkokemuksiin, ja hän totesi myöhemmin, että paljastava teos vaikutti paitsi hänen ja silloisen vaimonsa, myös hänen vanhempiensa avioeron syntyyn.
Vuonna 2013 ilmestynyt suomentamaton The Death of Santini on omaelämäkerta ja kertoo hänen suhteestaan isäänsä, joka oli kaunokirjallisen Suuren Santinin aiheena.
Pat Conroy asui Etelä-Carolinan Fripp Islandilla ja oli naimisissa kirjailija Cassandra Kingin kanssa. Hän kuoli 70-vuotiaana haimasyöpään kotonaan 4. maaliskuuta 2016.
Pedara

Nähtävyyksiä

Kunnan keskus on aukio Piazza Don Diego. Aukion laidalla oleva Santa Caterinan basilika on kunnan merkittävin nähtävyys. Basilikan kookas kellotorni näkyy pitkälle ympäristöön. Basilika on täynnä arvokasta taidetta, ja sen värikkäät freskot ovat nähtävyys. Alkuperäinen basilika rakennettiin vuonna 1547. Kylään haluttiin suurempi basilika, joten vanha purettiin ja uusi nykyinen rakennettiin vuonna 1682. Se vaurioitui vuoden 1693 maanjäristyksessä, jonka jälkeen alkoivat vuonna 1705 valmistuneet kunnostustyöt.
Teija Stark

Teija Stark (6. helmikuuta 1968 Raahe - 16. joulukuuta 1992) oli suomalainen aitajuoksija. Hän edusti vuodesta 1980 lähtien Ruukin Kisaa ja hänen valmentajanaan toimi Taisto Kallio. Kalevan kisoista Stark saavutti 100 metrin aitajuoksun hopeaa 1988 ja pronssia vuonna 1992. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kisoista 60 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 1988 sekä pronssia vuonna 1992.
Aktiv

Aktiv oli ruotsalainen Aktiv Maskin Östersund AB:n omistama tuotemerkki. Yritys on valmistanut maatalouskoneita ja telakulkuvälineitä. Yritys myi maatalouskoneliiketoiminnan vuonna 1980 Electoluxille ja keskittyi telamoottoriajoneuvojen valmistukseen. Yritys lopetti toimintansa 1991.
Yritys valmisti 1957-1982 Snow Trac maastokulkuneuvoa, joka oli teloilla varustettu henkilöautomainen maastoajoneuvo. 1970 luvulla yritys alkoi valmistaa Sno-Tric merkkisiä moottorikelkkoja.
Aktiv teki moottorikelkkoihin liittyvää yhteistyötä 80 luvulla Winhan kanssa. Aktiv kokosi myös Arctic-Catin Panther -mallia Rotax -moottorilla varustettuna. Myöhempi Alaska -malli perustui sekin Arctic-Cat Pantheriin.
Etelänselkälokki

Koko ja ulkonäkö

Etelänselkälokki muistuttaa selkälokkia. Se on kuitenkin hieman suurempi, nokka on järeämpi ja koivet ovat vihertävänharmaat (selkälokilla keltaiset). Sen pituus on noin 56 cm, siipien kärkiväli noin 128 cm ja paino noin yksi kilogramma.

Esiintyminen

Etelänselkälokki elää eteläisen pallonpuoliskon valtamerien rannikoilla ja saarilla sekä Etelä-Amerikassa, Etelä-Afrikassa että Oseaniassa. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 3,3–3,4 miljoonaa yksilöä.

Elinympäristö

Valtamerien rannikot ja saaret.

Lisääntyminen

Pesä on painanne maassa ja vuorattu ruohoilla ja höyhenillä. Naaras munii tavallisesti kolme munaa. Molemmat emot ruokkivat poikasia.

Ravinto

Etelänselkälokit ovat kaikkiruokaisia kuten useimmat muutkin lokit.
HMNZS Arabis

Palvelus

Alus luovutettiin valmistuessa Uudelle-Seelannille, joka liitti sen laivastoonsa 22. helmikuuta 1944 nimellä HMNZS Arabis ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti J. H. Seelye. Alus lähti Atlantin saattueen mukana Azoreille, josta se jatkoi matkaansa Bermudalle ja läpäisi Panaman kanavan sekä vieraili San Diegossa, Pearl Harborissa ja Suvassa ennen saapumistaan Aucklandiin 15. elokuuta.
Alus lähti miinanraivauskaluston asentamisen jälkeen Salomonin saarille ja se saapui 14. joulukuuta Renardinsalmeen, jossa sen päällikkö otti 25. miinanraivaajalaivueen johtoonsa HMNZS Matailta. Alus palasi Aucklandiin 20. kesäkuuta 1945. Se teki kaksi matkaa Noumeaulle heinäkuussa saattaakseen HMNZS Tuin ja kaksitoista moottoritorpedovenettä takaisin kotimaahan.
Alus palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle vuonna 1948 ja se romutettiin elokuussa 1951.
Karttakieli

Karttakieli (lat. lingua geographica, myös lat. erytema migrans) on yleinen, synnynnäinen, hyvänlaatuinen, krooninen tai uusiutuva kielen pinnan muutos. Se ei ole tauti, joten se ei voi myöskään tarttua. Kielen pinnalle, sivuille ja toisinaan myös alapinnalle ilmestyy eri kokoisia, epäsäännöllisiä, sileitä, karttamaisia punaisia laikkuja, joista kielen nukka häviää. Punaisten alueiden reunoilla saattaa mutkitella valkoisia juovia. Viikkojen tai kuukausien – toisinaan jopa päivien – kuluessa juovien ja laikkujen muoto ja paikka saattavat vaihdella.

Yleisyys

Karttakielen yleisyys väestössä on noin 2–3 %. Sitä esiintyy kaikenikäisillä ihmisillä. Naisilla sitä esiintyy kuitenkin kaksinkertaisesti miehiin verrattuna. Noin 20 % karttakielipotilaista potee myös uurrekieltä (lat. lingua plicata).

Oireet

Koska punaisten laikkujen pinta on paljas ja herkkä, se saattaa kipeytyä käytettäessä alkoholia, tupakkaa tai syötäessä happamia ruokia, kuten sitrushedelmiä tai tomaattia, taikka mausteisia ruokia, etenkin chiliä.

Etiologia

Karttakielen etiologia on tuntematon. Joillain alueilla kielen pintasolukko kuoriutuu liian nopeasti. Iho on näillä alueilla ohutta aiheuttaen punoitusta ja arkuutta sekä herkkyyttä sieni-infektioille. Toisaalla solut uusiutuvat tavallista hitaammin, jolloin pinta muuttuu vaaleammaksi. Karttakieli ei koskaan muutu pahanlaatuiseksi. Karttakielen synty saattaa liittyä psoriasikseen, Reiterin tautiin, astmaan tai atopiaan. Myös perintötekijät saattavat altistaa sille.

Diagnosointi ja hoito

Diagnosointi tapahtuu pelkällä kielen katselmuksella. Karttakieli ei yleensä vaadi hoitoa, eikä siihen ole olemassakaan parantavaa hoitoa. Aristaviin kohtiin voidaan käyttää paikallista pintapuudutetta (esimerkiksi lidokaiiniliuosta) tai kortisonivoiteita tai -liuoksia.
Kuparikautinen Eurooppa

Varhaiset kuparikeskukset

Eurooppaan kupari alkoi levitä Romanian tienoille ja muualla Balkanille ehkä noin 5500 eaa. Eurooppaan syntyi noin 4500 eaa. mennessä kaksi varhaista kuparintyöstöaluetta, joista toinen oli Balkanin niemimaalla ja toinen Iberian niemimaalla, koska näiltä alueilta nimittäin saatiin vuorilta kuparia. Iberian keskus oli Etelä-Espanjassa.

Balkanin kuparialue

Balkanin kuparialue oli jo 5800-5000 eaa. nykyisissä Romaniassa, Bulgariassa ja Serbiassa ja lähialueilla. Metallia työstettiin varhain myös Italian keskiosissa. Balkanin Tonavan laaksoon ja Ukrainaankin levinnyt kuparikulttuuri kehittyi hyvin pitkälle, mikä näkyi mm Vincan kulttuurissa Varnassa. Balkanin kuparikautisen kulttuurin ihmiset asuivat puusta ja kaisloista tehdyissä, savella vuoratuissa, seiniltään maalatuissa harjakattoisissa taloissa, joissa oli pyöreät ikkunat.
Koillis-Bulgariasta kaivettu kuparikautinen Polyanitsan kylä oli linnoitettu ja tiiviisti rakennettu.

Alppien kuparialue

Itävallan Alpeilla oli vanhan ajan tärkein kuparikaivosalue, josta saatiin kuparia koko Eurooppaan. Italian Alpeilta löydetty jäätikölle miuumioitunut Ötzi eli kuparikautta noin 3300 eaa.

Kupari muualla Eurooppaan

Kupari levisi suureen osaan Saksaa 3500-3000 eaa. Kuparikauden vaihtuessa pronssikaudeksi Eurooppassa tapahtui suuria mullistuksia indoeurooppalaisten hyökätessä länteen. Indoeurooppalaiset levittäytyivät sotaisasti balkanilla 3500 eaa. alkaen, saapuen saksaan noin 2400 eaa.
Hevonen ja pyörä levisivät suureen osaan Eurooppaan 2800-2500 eaa. Indoeurooppalaisten vaellus Itä-Eurooppaan alkoi Viimeistään 3600-2700 eaa. tapahtuneesta Sredni Stogin kulttuurin leviämisestä. P

Pronssin tulo

Eurooppa siirtyi pronssikauteen noin 2500-1500 eaa. Kellopikarikulttuuri oli kupari-pronssikautinen kulttuuri, joka oli luultavasti keski-Euroopassa indoeurooppalainen.
Kupari jatkoi Euroopassa vielä Uneticen kulttuurin alkuvaiheissa 2300-2000 eaa. Pronssi ilmestyi Kreikkaan noin 3200 eaa., Bulgariassa vuosina 3300-2700 eaa. vallinnut Ezeron kulttuuri tunsi arsenikkipronssin.
Oravin ruukki

Oravin rautaruukki toimi vuosina 1868–1901 Säämingin Oravin kylässä. Se käytti raaka-aineenaan lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia.
Ruukin rakensi 1868 pietarilainen Putilovin rautatehdas, joka tarvitsi rautaa valmistamiaan ratakiskoja ja rautatiekalustoa varten. Putilovin tehtaan omistanut kollegineuvos Nikolai Putilov omisti myös Etelä-Savossa sijainneet Haapakosken ja Huutokosken rautaruukit. Oravin ruukissa oli aluksi kaksi hiiliuunia, mutta jo vuonna 1870 sinne rakennettiin neljä uutta hiiliuunia, neljä putlausuunia, kaksi hitsausuunia, höyryvasara ja putlauslaitos. Toisin kuin useimmat muut Suomen ruukit, Oravin ruukki ei sijaintinsa vuoksi käyttänyt vesivoimaa, vaan sen sijaan höyryvoimaa. Ruukin tuotteet kuljetettiin laivoilla Saimaan kanavan kautta Pietariin. Vuosina 1869–1877 takkiraudan tuotanto oli keskimäärin 1332,6 tonnia vuodessa.
Putilovin yritys teki konkurssin 1876 ja se joutui Venäjän valtionpankin haltuun. Samalla myös Oravin ruukin tuotanto keskeytyi 1877. Putilovin omistamat Haapakosken ja Oravin ruukit myytiin pakkohuutokaupalla syyskuussa 1879. Ruukin osti Suomen valtio, joka myi sen sitten 1881 Suomen Pankin Pietarin konttorin johtajalle Aleksander Neiglichille. Ruukki oli käynnissä jonkin aikaa vuodesta 1884, mutta pysähtyi sitten uudelleen.
Vuonna 1886 perustettiin Oravin Tehdas Osakeyhtiö (myöh. Oravi-Haapakosken Tehtaat Osakeyhtiö - Oravi-Haapakoski Bruks Ab), jonka omistuksessa olivat Haapakosken, Huutokosken ja Oravin ruukit. Oravin ruukin toiminta elpyi 1890-luvun alussa niin, että vuonna 1892 takkirautaa valmistettiin jo 1945,8 tonnia. Oraviin rakennettiin 1890 myös höyrysaha. Samana vuonna Oravin kylään perustettiin koulu ruukin työmiesten lapsille, kansankirjasto, vapaapalokunta ja postitoimisto. Ruukin palveluksessa oli tällöin useita satoja työntekijöitä ja koko Oravin kylässä asukkaita oli noin 1 000.
Oravin ruukin toiminta päättyi lopullisesti 1901. Ruukin tuotantorakennukset purettiin mutta nykyisin retkeilymajana käytettävä entinen ruukinpatruunan huvila on säilynyt.
June Lockhart

June Lockhart (s. 25. kesäkuuta 1925) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat Gene ja Kathleen Lockhart.
Varsinkin televisiotyöstään tunnettu Lockhart on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella. Hänet palkittiin Tony-palkinnolla vuonna 1948, ja hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuosina 1953 ja 1959. 
Lockhart syntyi New Yorkissa. Sarjoihin, joissa hän on esiintynyt, kuuluvat Lassie, Lost in Space ja General Hospital. Hänet nähtiin vuonna 1986 fantasia-/kauhuelokuvassa Troll, joka sai kaksi jatko-osaa.
Katakombikulttuuri

Katakombikulttuuri 2800–2200 eaa. vallitsi varhaisella pronssikaudella nykyisen Ukrainan alueella. Kulttuuri hankki elatuksensa karjanhoidolla ja mahdollisesti myös maanviljelyllä. Katakombikulttuuri sai alkunsa Jan Licharduksen mukaan joko irtautumalla Jamnan kulttuurista, tai muuttoliikkeellä Keski-Euroopasta tai Lähi-idästä. Katakombikulttuurin nimi juontuu sen hautaustavoista. Kulttuurin haudoissa oli kuilu sieltä pois, jolloin syntyi "katakombi".

Esineistöä

Katakombikultrtuurin esineitä Hermitage Museumissa.
Karl Joseph Alter

Karl Joseph Alter (18. elokuuta 1885 Toledo – 23. elokuuta 1977) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Toledon hiippakuntaan 4. kesäkuuta 1910 ja nimitettiin sen johtoon 17. huhtikuuta 1931. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Timothy McNicholas, jota avustivat Augustus John Schwertner ja Joseph Henry Albers.  
Alter sai 14. kesäkuuta 1950 nimityksen Cincinnatin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 1969. Eläkkeellejäämispäivänään hän sai vielä nimityksen Minoran titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi myös titulaariarkkihiippakunnan johdosta 31. joulukuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Metsästysseurue

Juoni

Ensimmäisen maailmansodan alla yläluokan ihmiset kokoontuvat fasaaninmetsästykseen englantilaiseen maalaiskartanoon Derbyshiressä. Kartanon omistaja sir Randolph Nettelby (Mason) on kutsunut taloonsa hyvin erilaista väkeä, liberaaleista konservatiiveihin, nuorista keski-ikäisiin.

Vastaanotto ja jälkimaine

Julian Bond sai Bafta-palkintoehdokkuuden käsikirjoituksestaan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Metsästysseurueen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Helsingin Sanomien televisiosivulla Mikael Fränti kutsui ohjaajaa ”köyhän miehen Joseph Loseyksi”, joka on Colegaten romaanin sovituksessa selvästi tavoitellut Renoirin Pelin sääntöjen tunnelmaa, mutta jäänyt siitä hyvin kauaksi. Fränti piti elokuvaa kylmänä ja kuivakkaana.
Joseph Bodin de Boismortier

Joseph Bodin de Boismortier (23. joulukuuta 1689 Thionville, Moselle – 28. lokakuuta 1755 Roissy-en-Brie) oli ranskalainen säveltäjä. Boismortier sai musiikin opetuksensa Metzin kaupungissa. Hän muutti Perpignaniin vuonna 1713 ja asui siellä, kunnes muutti vaimonsa kanssa Pariisiin vuonna 1724. Pariisissa Boismortier julkaisi ensimmäiset sävellyksensä ja nousi suureen suosioon. Hän sävelsi paljon musiikkia muun muassa huilulle.
Boismortier oli 102 opuksellaan tuottelias säveltäjä. Hänen miellyttävä ja helppo tyylinsä miellytti yleisöä, ja hän vaurastui ja vetäytyi eläkkeelle 1753.
Boismortier sävelsi viisi oopperaa. Daphné (1748) on julkaisematon lyyrinen tragedia, Les quatre parties du monde (“Neljä maanosaa”, 1752) baletti. Muita Boismortier’n baletteja ovat Les voyages de l’amour op. 60 (”Rakkauden tiet”, 1736) ja Don Quichote chez la Duchesse op. 97 (”Don Quijote kreivittären tykönä”, Favart, 1743).
Gustavo Bolivar

Gustavo Bolivar (s. 22. heinäkuuta 1966) on kolumbialainen kirjailija, käsikirjoittaja ja toimittaja.
Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 2006 valmistuneesta Best-seller-kirjastaan Paratiisin porteilla. Tarinan pohjalta on tehty saman niminen televisiosarja.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1963

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1963 Porin Pyrinnön luovuttua yhdentoista joukkueen runkosarja.  Kausi oli viimeinen, jolloin sarja pelattiin kesäkaudella. Seuraava kausi käynnistyi jo syksyllä 1963 ja pelattiin talvikaudella. 4.2.1963 SVUL:n lentopallo irtisanoutui Lentopallokomiteasta.

Suomen Lentopalloliiton mestaruus

Suomen Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Lahden Kimmo ennen Helsingin Tarmoa ja Käpylän Lentopalloilijoita.
Yleisurheilun GP-kisat 2019

Yleisurheilun GP-kisat järjestetään vuonna 2019 kuudella paikkakunnalla: Lahdessa, Jyväskylässä, Tampereella, Lapinlahdella, Joensuussa ja Espoossa.
Jyväskylä, Tampere ja Lapinlahti kuuluvat myös EAA:n Area Permit -sarjaan. Joensuu kuuluu lisäksi EAA:n Classic Permit -sarjaan.
Frolovo

Frolovo (ven. Фро́лово) on kaupunki Volgogradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Artšedajoen varrella 148 kilometriä Volgogradista pohjoiseen. Frolovon kautta kulkee Volgogradin ja Povorinon välinen rautatie (Artšedan asema). Kaupunki on Frolovon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1936. Siellä on muun muassa terästehdas ja elintarviketeollisuutta. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017 järjestettiin Torwar Arenalla, Varsovassa, Puolassa 20.–23. huhtikuuta 2017. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän henkilökohtaista painoluokkaa miehille ja naisille sekä joukkuekilpailut.

Mitalistit

Lähde: European Judo Union
Billy Bathgate

Billy Bathgate on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut rikoselokuva, joka perustuu E. L. Doctorow’n romaaniin Gangsterin oppipoika. Elokuvan pääosia esittävät Dustin Hoffman, Nicole Kidman, Loren Dean, Bruce Willis, Steven Hill, Stanley Tucci, Mike Starr, Steve Buscemi, Frances Conroy, Moira Kelly ja Jack Mulcahy. Elokuvan on ohjannut Robert Benton. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Elokuva on kuvattu muun muassa New Yorkin osavaltion Saratoga Springsissä, jossa myös sen pohjalla oleva romaani tapahtuu.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä harmittelee, etteivät hieno visuaalinen toteutus tai hienot roolisuoritukset riitä peittämään elokuvan laimeata tunnelmaa. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.