google/wiki40b huggingface dataset:
Ventspils International Radio Astronomy Center

Toiminta

VIRAC:n tehtävänä on tarkkailla säteilyä sekä luonnollisista että keinotekoisista lähteistä. RT-32-teleskoopilla on rekisteröity auringosta ja muualta avaruudesta tulevaa säteilyä. VIRAC:n on European VLBI Network:n (EVN) jäsen ja sen RT-32 radioteleskooppi osallistuu e-VLBI havaintojen tekemiseen Euroopan VLBI-verkon kanssa.

Historia

Alun perin Neuvostoliitto rakensi Irbeneen salaiset radioteleskoopit omiin tarkoituksiinsa. Latvian itsenäistyi Neuvostoliitosta samanaikaisesti Viron ja Liettuan kanssa Neuvostoliiton vallankaappauksen kaaduttua 21. elokuuta 1991. Teleskooppien olemassaolo paljastui vuonna 1993 ja Neuvostoliiton asevoimien vetäytymisestä neuvoteltiin. Vuonna 1994 19. heinäkuuta  Latvian hallitus antoi teleskoopit Latvian tiedeakatemian käyttöön, ja samana vuonna tiedeakatemian tiedekunta perusti VIRAC:n. Teleskoopin saamia vahinkoja tutkittiin, sitä kunnostettiin ja uudistettiin.
Vuonna 1996 hallitus julisti VIRACin itsenäiseksi organisaatiokseen. Vuonna 2004 VIRAC tuli osaksi Ventspilsin yliopistoa.
Vaaseni

Vaaseni (ven. Важины, Važiny, suom. myös Vaaženi) on entinen kunta Aunuksen Karjalan etelärajalla Syvärin varrella ja nykyisin kaupunkityyppinen taajama Koskenalan piirissä Leningradin alueella.
Vaasenin kunta (ven. Važinskaja volost) lakkautettiin 1920-luvulla. Sen länsiosassa sijainneesta Kuujärven alueesta muodostettiin kyläneuvosto, joka liitettiin Karjalan ASNT:aan kuuluvaan Aunuksen piiriin. Muu osa kunnan alueesta liitettiin Leningradin alueeseen. Kunnan asukkaat olivat lyydiläisiä ja venäläistyneitä karjalaisia.
OAK Racing

OAK Racing (tunnettu aiemmin nimellä Saulnier Racing ja Promatecme) on ranskalainen formulatalli, joka kilpailee nykyään FIA World Endurance Championship -sarjassa ja Le Mansin 24 tunnin ajossa. Talli perustettiin vuonna 1980 Promatecme-nimellä kilpaillen Ranskan F3 mestaruussarjassa. Vuosina 1997-1999 talli kilpaili Britannian F3 sarjassa sijoittuen kahdesti sarjan toiseksi ja kerran kolmanneksi. Talli on voittanut kolme Ranskan F3 sarjan mestaruutta vuosina 1992, 1995 ja 2001. Vuonna 2000 tallin nimeksi tuli Saulnier Racing. Vuosina 2001-2005 talli kilpaili World Series by Nissan ja World Series by Renault sarjoissa. Vuonna 2006 talli siirtyi Le Mans Series-sarjaan ja tallin omistajaksi tuli entinen kilpa-autoilija Jacques Nicolet. Talli on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi Le Mans Series-sarjassa. Vuonna 2009 tallin nimeksi vakiintui OAK Racing. Vuonna 2010 talli sijoittui toiseksi Le Mansin 24 tunnin ajossa.
Normek

Normek Oy on teräsrakenteita sekä lasi-, alumiini- ja kevytelementtijulkisivuja valmistava ja asentava konserni. Yhtiö toimii Suomessa nimellä Normek Oy ja Ruotsissa Normek Sverige AB. Normekin omistaa saksalainen Donges Group.
Normek Oy:n tuotanto- ja myyntitoiminnot sijaitsevat Suomessa Vantaalla, Korialla, Oulussa, Naarajärvellä, Alavudella, Vaasassa ja Alkkialla. Ruotsissa yrityksen toimipisteet sijaitsevat Tukholmassa ja Piitimessä.
Normek Oy:n pääkonttori on Vantaan Pakkalassa.
Konsernin koko henkilöstömäärä on noin 200 ja liikevaihto noin 80 miljoonaa euroa.

Tuotteet

Normek Oy:n tuotteita ovat rakennusten teräsrunkoratkaisut, terässillat sekä julkisivujen lasi- ja kevytelementtiratkaisut asennuksineen.
Juhani Kumpulainen

Ura

Juhani Kumpulaisen ensimmäinen elokuvaroolin oli vuonna 1950 elokuvassa Maija löytää sävelen. Kumpulainen tuli tunnetuksi 1950-luvulla Pekka ja Pätkä -elokuvista, joissa hän esitti sivurooleja. Hän näytteli aikoinaan myös Ylioppilasteatterissa. 1950–1960-luvuilla Kumpulainen esiintyi useissa sotilasfarsseissa.
Kumpulainen oli 1950–luvun käytetyimpiä sivuroolien esittäjiä: Hän teki silloin runsaat 45 elokuvaroolia. Seuraavalla vuosikymmenellä Kumpulainen ohjasi parikymmentä tv-näytelmää kuten Maiju Lassilan kansankuvaukset Kun lesket lempivät (1961), Kun ruusut kukkivat (1962) ja Purasen häät (1965).
Parhaiten Juhani Kumpulainen muistetaan Spede Pasasen ja Ere Kokkosen pitkäaikaisena luottonäyttelijänä. Kumpulainen esiintyi Pasasen ja Kokkosen elokuvissa 1960-luvulta kuolemaansa saakka. Uuno Turhapuro -elokuvissa hän esitti muiden muassa autokorjaamon johtajaa sekä Uunon rehevää naapuria Kotkala-Hammaslärvästä. Kumpulainen esiintyi myös elokuvissa Täällä Pohjantähden alla sekä Akseli ja Elina, joissa hän näytteli sahanomistaja Mellolaa.

Yksityiselämä

Juhani Kumpulainen eli avioliitossa näyttelijä-ohjaaja Mirjam Himbergin kanssa.
Vuonna 1961 Kumpulainen näytteli Esko Töyrin ohjaamassa liikalihavuutta käsittelevässä fiktiivisessä opetuselokuvassa Paksu juttu. Elokuvassa varoiteltiin, että 70 ikävuoden saavuttaa vain yksi liikalihava suhteessa kolmeen normaalipainoiseen. Itsekin liikalihavuudesta kärsinyt Kumpulainen kuoli 66 vuoden iässä 12. marraskuuta 1991. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Kalomelielektrodi

Kalomelielektrodi on elektrodi, jota käytetään vertailuelektrodina useissa sähkökemiallisissa mittauksissa.

Käyttö

Kalomelielektrodia käytetään vertailuelektrodina muun muassa pH-mittauksissa ja voltammetriassa. Elektrodi soveltuu käytettäväksi erityisen hyvin happamissa olosuhteissa.
Kalomelielektrodista voidaan tehdä erilaisia muunnoksia esimerkiksi käytettäessä litiumkloridia kaliumkloridin tilalla soveltuu se paremmin käytettäväksi orgaanisissa liuottimissa tapahtuviin mittauksiin. Jos tutkittava näyte ei saa olla kontaktissa kloridi-ionien kanssa, sijoitetaan kaliumkloridiliuos ulomman kaliumnitraatilla täytetyn elektrodin sisään. Näissä tilanteissa voidaan käyttää myös elohopea-elohopeasulfaatti-elektrodeja.
Kalomelielektrodin ongelmana on, että huokoinen suolasilta voi tukkeutua. Jos elektrodin sisään pääsee happipitoista ilmaa, voi se aiheuttaa korroosioita elohopeaelektrodissa. Epävakaata vastetta voi aiheuttaa myös Hg⁺-ionien disproportioituminen elohopeaksi ja Hg²⁺-ioneiksi. Elektrodissa käytettävä elohopea ja elohopea(I)kloridi ovat myös myrkyllisiä, minkä vuoksi elektrodi voidaan korvata useissa sovelluksissa hopea-hopeakloridielektrodilla.
Kalle Soini

Kalle Ahti Soini (13. helmikuuta 1884 Mouhijärvi - 24. toukokuuta 1946 Tampere) oli suomalainen karjatalousmies ja Kokoomuksen kansanedustaja.
Soinin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Malakias Soini (alkujaan Toijanen) ja Matilda Elisabet Soini. Hän valmistui agronomiksi 1911 ja toimi kansanopiston johtajana ja maamieskoulun opettajana 1912-1915, osuuskunta Karjan johtajana 1915-1916, Suomen Sahanomistajainyhdistyksen maanviljelyskonsulenttina 1916-1918, Satakunnan maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina 1919-1921 sekä sen jälkeen Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen eli LSK:n toiminnanjohtajana, paneutuen mm. lypsykarjan jalostukseen. Vuodesta 1933 vuoteen 1944 Soini oli Kokoomuksen kansanedustaja. Hän toimi lisäksi monissa eri järjestöissä ja oli mm. Karjakunnan hallintoneuvoston puheenjohtaja. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi.
Soinin puoliso vuodesta 1913 oli Anna Matilda Suominen.
Helmi Poukka

Helmi Poukka on suomalainen kielitieteen tutkija.
Poukka esitti teoksessaan Alkukotimme on Egypti että suomen suvun alkukoti on sijainnut Egyptissä. Tähän tulokseen hän tuli vertailtuaan muinaista egyptin kieltä suomensukuisiin kieliin. Nykyinen kielten tutkimus ei kuitenkaan tue tätä teoriaa. Poukan tutkimusta onkin verrattu Sigurd Wettenhovi-Aspan vastaaviin teorioihin.
Tamer-instituutti

Tamer-instituutti (engl. Tamer Institute for Community Education, arab. مؤسسة تامر للتعليم المجتمعي‎) on palestiinalainen organisaatio, joka edistää lasten ja nuorten koulutus- ja lukemaanoppimishankkeita Länsirannalla ja Gazassa. Instituutti on perustettu 1989, ja sen pääkonttori on Ramallahissa.
Järjestö sai vuonna 2009 seitsemännen Astrid Lindgrenin muistopalkinnon.
Morgonbladet (1871–1884)

Morgonbladet oli Helsingissä vuosina 1871–1884 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Morgonbladet perustettiin yrjökoskislaisten nuorfennomaanien äänenkannattajaksi. Sen nimellä haluttiin korostaa yhteyttä Helsingfors Morgonbladin ja aikaisemman Morgonbladetin perinteisiin. Kielikysymyksessä lehti vaati suomen ja ruotsin yhdenvertaisuutta. Taloudellisesti kannattamattomana se pysyi pystyssä vain suomalaisen puolueen ja päätoimittaja August Hagmanin tuella. Vuonna 1884 sen jatkajaksi perustettiin suomenmielinen Finland.
Kuusi kertaa viikossa ilmestyneen lehden levikki oli suurimmillaan 1450 kappaletta vuonna 1876.
Suomen eläinsuojelulaki

Eläinsuojelulaki (SDK 247/1996, ruots. djurskyddslag) on 1. heinäkuuta 1996 Suomessa voimaantullut laki, joka määrää siitä, miten eläimiä saa kohdella. Lakitekstin mukaan lain tarkoitus on suojella eläimiä parhaalla mahdollisella tavalla kärsimykseltä, kivulta ja tuskalta ja edistää eläinten hyvinvointia ja hyvää kohtelua. Laki määrää myös siitä, miten eläimen saa tappaa.
Lain yleisenä periaatteena on: "eläimiä on kohdeltava hyvin eikä niille saa aiheuttaa tarpeetonta kärsimystä. Tarpeettoman kivun ja tuskan tuottaminen eläimille on kielletty. Lisäksi eläintenpidossa on edistettävä eläinten terveyden ylläpitämistä sekä otettava huomioon eläinten fysiologiset tarpeet ja käyttäytymistarpeet."

Sipilän hallitus

Luonnos hallituksen esitykseksi laiksi eläinten hyvinvoinnista lähti lausuntokierrokselle jouluna 2017 ja saapui lausunoilta maaliskuun alussa. Hallitus antoi esityksen eduskunnalle syyskuun loppu puolella 2018.  Laiksi eläinten hyvinvoinnista ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi. Ja sen oli tarkoitus astua voimaan vuoden 2021 alusta, samanaikaisesti maakuntauudistuksen kanssa.
Lakiehdotuksessa tiineytyshäkit aiotiin kieltää 15 vuoden siirtymäajalla. Lehmien parsinavettoja tai sikojen porsitushäkkejä ei oltu kieltämässä. Lakiesityksestä jätettiin pois myös maininta siitä, että eläimillä olisi itseisarvo, mikä kuitenkin mainitiin ehdotuksen perusteluissa. Uudessa laissa aijotiin täsmentää millainen eläinjalostus on kiellettyä. Eläinten pitäjiltä, sekä lemmikinomistajilta että ammatinharjoittajilta, tullaan jatkossa vaatimaan osaamista.

Arvostelu

Uusi laki on viivästynyt useita kertoja, koska maataloustuottajat ovat vastustaneet aikeita kieltää etenkin parsinavetat ja tiineytyshäkit. Tuottajien edunvalvoja Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto (MTK) ei nähnyt tarvetta kiristää eläinsuojelulakia, koska eläinten hoidon taso on järjestön mukaan suomalaistiloilla lain vaatimuksia korkeampi. MTK:n mukaan kiristys antaisi kilpailuetua ulkomailta tuodulle ruualle, joka tuotetaan heikommin eläinsuojelustandardein.
Suomen eläinsuojeluyhdistysten liiton (SEY) ja eläinsuojelujärjestö Animalian mukaan mukaan lakiehdotuksessa ei ollut monia niiden keskeisinä pitämiä uudistuksia, kuten parsinavettojen ja turkistarhauksen kieltämistä, jatkuvaa vedensaantia eläinten pysyvissä pitopaikoissa, koirien ja kissojen tunnistusmerkintä- ja rekisteröintipakkoa tai kirjausta eläinten itseisarvosta.
Ann-Margret

Ann-Margret (oik. Ann-Margret Olsson; s. 28. huhtikuuta 1941) on ruotsalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on voittanut urallaan viisi Golden Globe -palkintoa ja ollut lisäksi ehdolla Oscar-, Emmy- ja Grammy-palkinnon saajaksi. Vaikka Ann-Margret syntyi Ruotsissa, hän on asunut Yhdysvalloissa lapsuudestaan saakka.
Ann-Margret aloitti niin laulajan kuin näyttelijänkin uransa 1960-luvun alussa. Hänestä tulikin yksi 1960- ja 1970-lukujen suurimmista seksisymboleista. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi elokuvasta Miehuusvuodet (Carnal Knowledge, 1971). Hänellä on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella. Empire-elokuvalehti nimesi vuonna 1995 sata seksikkäintä tähteä elokuvan historiasta ja Ann-Margret sijoittui listalla kymmenenneksi.
Ann-Margret oli naimisissa näyttelijä Roger Smithin (k. 2017) kanssa vuodesta 1967 tämän kuolemaan saakka.
TGB R50X

TGB R50X on TGB:n skootterimalli.

Lähde

www.tgb.com.tw/
Shastan piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 81 prosenttia on valkoisia ja 9,3 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 8,61 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 42,3 vuotta.
Offset (tietotekniikka)

Offset tarkoittaa tietotekniikassa tietoelementin sijaintia tai siirtymää kokonaislukuna ilmaistuna.
Esimerkiksi merkkijonossa abcdef neljäs kirjain d on offsetillä kolme lähtien kirjaimesta a.
Ohjelmointikielissä kuten assemblyssä offsetillä kerrotaan osoitepaikkoja perusosoitteesta, jonka mukaan saadaan absoluuttinen osoite. Tässä tarkoituksessa osoiteyksikkö on yleensä 8-bitin tavu ja offsetistä käytetään termiä suhteellinen osoite. Laskentakaava on muotoa:
 absoluuttinen osoite = perusosoite + offset;
Kutistesukka

Kutistesukka on elektroniikassa käytettävä sähköeriste, joka kutistuu kun sitä lämmitetään. Kuumennukseen voi käyttää kuumailmapuhallinta. Sukkaa käytetään mm. kun halutaan laadukkaasti estää oikosulkujen syntyminen esimerkiksi liittimessä, jossa on useita johtimia vierekkäin. Samoin jos johdinta halutaan jatkaa niin että se näyttää yhtenäiseltä voi kutistesukka antaa laadukkaamman tuloksen. Sukka myös tukee liitosta mekaanisesti ja eristää sen galvaanisesti ympäristöstään. Kutistesukkia on eri kokoisia ja eri värisiä.
Sari Seppänen

Sari ”Smedu” Seppänen (s. 19. maaliskuuta 1976 Savonlinna) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Suomen maajoukkueen sentterinä vuoteen 2006 asti. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut Vanajan RC:tä. Seppäsen pituus on 182 cm ja hän on pelipaikaltaan keskitorjuja. Ammatiltaan hän on sairaanhoitaja.

Ura

Seppänen aloitti lentopallon yhdeksänvuotiaana vuonna 1985 ja hänen ensimmäinen seuransa oli Savonlinnan Ajo. Aktiiviuransa aikana Seppänen pelasi kolmessa SM-liigan joukkueessa: Oriveden Ponnistuksessa, Pieksämäki Volleyssa ja Vanajan RC:ssä (ent. Tarmo-Volley). Hän pelasi myös kauden venäläisessä Pietarin TTU:ssa ja osallistui Venäjän naisten maajoukkueen harjoitusleirille. Seppäsen ensimmäisen maaottelu oli 10. kesäkuuta 1995 pelattu Suomi–Bulgaria. Elokuussa 2006 hän sai täyteen sata maaottelua.
Tatra V 750

Taustaa

Tšekkoslovakian asevoimien henkilöautot pohjautuivat 1930-luvulla tavallisiin takavetoisiin siviiliautoihin, joiden varustelua oli muunneltu armeijan tarpeisiin sopiviksi. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen huomattiin, että joukkojen kuljettaminen hankalissa maasto-olosuhteissa edellytti entistä maastokelpoisempaa ajoneuvokalustoa. Tähän tarkoitukseen alettiin etsiä sopivaa nelivetoista henkilöautoa. Käytännössä kahdella tšekkoslovakialaisella autonvalmistajalla, Tatralla ja Zbrojovka Brnolla, oli valmiudet kriteerit täyttävän ajoneuvon valmistamiseen.
Tatra esitteli V 750 -prototyypin vuoden 1937 alussa. Auton tuotantomallinimeksi tuli T76. Auto läpäisi Tšekkoslovakian asevoimien testit, mutta moottorin tehoa pidettiin riittämättömänä.

Teknisiä tietoja

V 750:stä ei ole säilynyt täydellisiä teknisiä dokumentteja, mutta se pohjautui pitkälti T75-mallin rakenteeseen. Auton voimanlähteenä oli T75:n 1 689 -kuutioinen, 22-kilowattinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Etuakseli oli vetävä, mutta mahdolliset muut maastokelpoisuutta parantaneet muutokset eivät ole tiedossa. Auto oli oveton, avomallinen ja varustettu alas taitettavalla kangaskatolla.

Vientiponnistelut

Tšekkoslovakian asevoimien torjuttua auton Tatra suuntasi tavoitteet ulkomaille. Auto esiteltiin maaliskuussa 1937 Genevessä ja sitä tarjottiin Sveitsin asevoimille. Elokuussa se esiteltiin Kiinan puolustusministeriölle Nanjingissa. Syyskuussa oli vuorossa Perun asevoimien hankintakomitea. Marraskuussa Tatra haki Tšekkoslovakian puolustusministeriöltä lupaa tarjota autoa Tanskan ja Jugoslavian asevoimille. Samassa kuussa myytiin Tatran tytäryhtiö Austro-Tatran kautta heikommalla, 1 100 -kuutioisella moottorilla varustettu yksilö Itävallan puolustusministeriölle.
Romanian asevoimat tilasi Tatralta 51 nelivetoista komentoautoa vuonna 1937. Niiden toimittamisesta ei ole säilynyt tietoja, mutta pidetään todennäköisenä, että myös Romanian asevoimat vaati autoon parannuksia.
Toukokuussa 1937 Tatra oli pyytänyt puolustusministeriöltä lupaa myydä auton lisenssivalmistusoikeudet ranskalaiselle Lorraine-Dietrichille, jolla oli jo kokemusta T72- ja T28-mallien valmistuksesta. Lisenssisopimus allekirjoitettiin, ja auton tuotanto alkoi Ranskassa vuonna 1938 nimellä Lorraine 75. Auton kori oli rakenteeltaan vastaavanlainen kuin Tatran, mutta varustettu ovilla ja muotoiltu hieman eri tavalla. Auton omamassa oli 1 090 kg ja se kykeni kiipeämään 50 % mäkiä.
Khammouan

Khammouan (laoksi ຄຳມ່ວນ) on Laosin maakunta, joka sijaitsee maan keskiosassa. Khammouanin pääkaupunki on Thakhèk. Maakunnan pinta-ala on 16 135 neliökilometriä. Vuoden 2015 väestönlaskennassa siellä oli 392 100 asukasta. Maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan: Thakhaek, Mahaxay, Nongbok, Hinboun, Nhommalath, Bualapha, Nakai, Xebangfai ja Xaybouathong.
Khammouanissa on kalkkipitoisia karstivuoria, joissa on monia luolia. Levottomina aikoina etniset vähemmistöryhmät ovat piileksineet vuoristoissa. Vuorialueet ovat niin vaikeakulkuisia, että siellä eläviä eläinlajeja löydettiin vasta 1990-luvulla. Oravan kokoinen jyrsijä Laonastes aenigmamus löydettiin vasta 2000-luvulla, ja se saattoi olla viimeinen tieteelle tuntematon nisäkäslaji.
Maanviljely on tärkeä elinkeino Khammouanissa.
Johannes Hahn

Johannes Hahn (s. 2. joulukuuta 1957 Wien) on itävaltalainen poliitikko, joka on toiminut Euroopan naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvottelujen komissaarina marraskuusta 2014 lähtien. Hän on Itävallan kansanpuolueen jäsen.

Elämänvaiheet

Hahn opiskeli Wienin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1987. Hänelle syntyi vuonna 1988 poika. Toukokuussa 2007 mediatutkija Stefan Weber esitti syytteen, että Hahn olisi kopioinut omaan diplomityöhönsä lukuisia sivuja muista kirjoista lähteitä mainitsematta. Zürichin yliopiston asiantuntijakomitea ei asiaa tarkasteltuaan kuitenkaan vahvistanut plagiointia. Wienin yliopisto tarkasteli asiaa myös, mutta päätti olla aloittamatta tutkintamenettelyä perustelemalla, että Hahn ei koskaan esittänyt "muiden ihmisten henkistä omaisuutta" omakseen. Väite plagioinnista esitettiin uudestaan vuoden 2011 helmikuussa jolloin itävaltalainen Peter Pilz antoi Stefan Weberille  tilaisuuden uudelleen Hahnin epäilyksenalaista väitöskirjaa. Toukokuun lopussa asiantuntijaryhmä julkaisi havainnot, joiden mukaan vähintään 17 prosenttia väitöskirjasta oli plagiointia. Hahn kuitenkin kiisti syytteet. Marraskuussa 2011 Wienin yliopisto julkaisi lausunnon, jossa todettiin, että yliopiston mielestä Hahnin väitöskirja ei ollut plagiointia.
KDM Lommen (P559)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. tammikuuta 2010 ja se luovutettiin Liettuan laivastolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Aukstaitis.
FV106 Samson

FV106 Samson on brittiläinen korjauspanssarivaunu, ARV (Armoured Recovery Vehicle). Alvis Vickersin valmistama evakuointi- ja korjausvaunu kuuluu kokonaiseen panssarivaunujen perheeseen, eli vaunusarjaan joka on FV101 Scorpion-tyypistä kehitelty. Sen runko on FV103 Spartania vastaava, joka on ollut miehistönkuljetusvaunu (APC). Aseistuksena Samson-korjausvaunussa toimi 1x 7,62 mm konekivääri. Vaunun takaosassa toimi hinausvinssi, joka sai voimansa suoraan moottorista. Vinssissä oli 229 metriä pitkä hinauskaapeli.
Vaunun omamassa oli 8 740 kg, ja miehistön määrä 3 henkeä. 4,2 -litrainen Jaguar J60 Mk100B-bensiinimoottori oli 195 hevosvoiman (145 kw) tehoinen. Uudistamisohjelman puitteissa moottorit vaihdettiin saman tehoisiin, mutta polttoaineen käytöltään taloudellisempiin 5,9 litraisiin Cumminsin BTA dieselmoottoreihin. Ne takasivat suuremman vääntömomentin.
Henrik I (Ranska)

Elämäkerta

Henrik oli frankkien kuninkaan Robert II Hurskaan ja tämän kolmannen puolison Constance Arlesilaisen toinen poika. Hänen vanhempi veljensä Hugo Magnus kuoli kapinoidessaan isäänsä vastaan vuonna 1025. Jo perinteeksi muodostuneen tavan mukaan Hugo oli voideltu kuninkaaksi isänsä vielä eläessä vuonna 1017. Myös Henrik I kruunattiin kuninkaaksi Robert II:n vielä eläessä vuonna 1027, ja hän ryhtyi hallitsemaan isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1031.
Kuninkuuden saaminen ei kuitenkaan ollut Henrikille itsestään selvä ja helppo tapahtuma, vaan hänen äitinsä ja valtakunnan korkeimmat vasalliylimykset, eritoten Flanderin ja Champagnen kreivit, kannattivat nuorimman veljen Robertin valintaa uudeksi kuninkaaksi. Henrik I sai kuitenkin omalle kuninkuudelleen tukea roomalais-saksalaiselta keisarilta Conrad II:lta ja eritoten Normandian herttualta Robert Loistavalta. Kuitenkin saadakseen aikaan rauhan oli Henrikin luovutettava nuoremmalle veljelleen Burgundin herttuakunta kuninkaallisena läänityksenä.
Henrikin tukija Normandian herttua Robert kuoli vuonna 1035 palattuaan ristiretkeltä, ja hänen poikansa Vilhelm, tuleva Valloittaja, oli vasta kahdeksanvuotias. Ranskan kuninkaasta tuli pojan holhooja. Henrik antoikin Vilhelmille tukensa tämän taistellessa Normandian ylimystöä vastaan. Vuonna 1047 Vilhelm pyysi lääninherransa Henrikin apua kapinoivien lääninherrojensa nujertamiseksi. Tässä yhteydessä hän myös vannoi uskollisuudenvalansa kuninkaalle. Kuitenkin Henrikin ja Vilhelmin ystävyys katkesi, ja Vilhelm voitti lääninherransa ja entisen holhoojansa Mortemerin taistelussa, jonka avulla kuningas oli aikonut valloittaa Normandian, vuonna 1054 ja toisen kerran Varavillen taistelussa vuonna 1058.
Vuonna 1045 päättyi kaksi vuotta maassa vallinnut nälänhätä ja vaikea epidemia, jonka syynä oli homesienten vahingoittama vilja. Nälkään ja epidemiaan kuoli melkoinen määrä tavallisia valtakunnan asukkaita. Nälkävuodet palasivat uudelleen koettelemaan Ranskaa vuonna 1057.

Hallitsija

Taistelevan ja sotivan kuninkaan, Henrik I:n hallituskausi oli pitkä ja veristen taistelujen sävyttämä. Hän menetti taisteluissa kruunun omaisuudesta Burgundin herttuakunnan ja sai tilalle Sensin alueen, joka on vähäinen pinta-alaltaan, vaikka historiallisesti hyvinkin merkittävä. Tänä vaikeana Henrik I:n hallinnon aikana valtakunnan piispat julistavat Jumalan rauhan, jonka tarkoituksena on aikaansaada rauhantila valtakuntaan ja jälleenrakennus käyntiin.
Henrik I oli edeltäjiensä tavoin melko heikko hallitsija. Tämä johtui eritoten ajankohdan olosuhteista ja perinteestä, jonka mukaan Ranskan kuningas oli yksi vertaistensa joukossa, ja hänen tuli tulla toimeen omien maa-alueidensa tuotolla. Usein suurimmat vasallit, etenkin ns. maalliset päärit, olivat poliittisesti, taloudellisesti, alueellisesti ja sotilaallisesti vahvempia kuin heidän ns. lääninherransa, Ranskan kuningas. Myös Henrik I:llä oli vaikeutensa juuri keskeisten vasalliensa hallitsemisessa. Voidaankin todeta, että hiljattain syntynyt kapetinkien valtakunta oli kolmen kuninkaan hallitsemisen aikana heikentynyt huomattavasti siitä, mitä se oli dynastian aloittaessa.
HMS Kennet (1902)

Palvelus

HMS Kennet myytiin 11. joulukuuta 1919 romutettavaksi.
Vesala (albumi)

Vastaanotto

Helsingin Sanomien arviossa toimittaja Jarkko Jokelainen antoi levylle neljä tähteä viidestä. Hänen mukaansa Vesalan ”kaihomielinen popmusiikki” on lähellä PMMP:tä, mutta kallistuu enemmän elektronisen musiikin kuin vimmaisen rockin puolelle. Jokelaisen mukaan Vesala on ottanut vaikutteita Gösta Sundqvistilta ”Tytöt ei soita kitaraa”- ja ”Ruotsin euroviisut” -kappaleisiin, joista ensimmäisen ”kertosäkeen suomalaiskansallinen kuvasto ja suloisen surullinen melodia ovat silkkaa – – Sundqvistia”. Vaikka levyllä kokeillaan uusia musiikkityylejä, keskeisintä levyllä ovat hänen mukaansa tarttuvat poplaulut.
Levy on myynyt platinaa. Sen single ”Älä droppaa mun tunnelmaa” on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän. Vesala voitti myös useita Emma-palkintoja.