Paula Modersohn-Becker

Pariisi

Becker kävi ensimmäisen kerran Pariisissa vuonna 1900 ja näki siellä runsaasti oman aikansa edistyksellisintä taidetta. Hän alkoi ottaa etäisyyttä perinteisiin maalaustyyleihin, jotka olivat tuolloin vielä vallitsevia Saksassa, ja alkoi etsiä omaa persoonallista tyyliään. Pariisin museoista ja gallerioista tuli hänen taiteilijauransa tärkeimmät virikkeiden antajat. Hän vieraili Pariisissa uudelleen vuosina 1903, 1905 ja 1906, pohtien viimeisellä kerralla jopa muuttamista pysyvästi sinne.

Avioliitto ja Worpswede

Naisen edellytykset elättää itsensä taiteella olivat vuoden 1900 paikkeilla huonot, joten Becker joutui elämään hyvin säästeliäästi. Tilanne muuttui vuonna 1901, kun hän avioitui taidemaalari Otto Modersohnin (1865–1943) kanssa. Avioliitto toi hänelle taloudellisen turvallisuuden, rajoittamatta kuitenkaan suuresti hänen taiteellisia pyrkimyksiään, sillä Otto Modersohn suhtautui hyväksyvästi vaimonsa taiteilijauraan.
Avioiduttuaan Paula Modersohn-Becker muutti miehensä kotipaikkakunnalle Worpswedeen, joka on pienehkö kylä noin 20 kilometriä pohjoiseen Bremenistä. Worpswedessä asui tuolloin monia muitakin taiteilijoita, joita yhdisti pyrkimys irtautua virallisten taideakatemioiden edustamasta vanhoillisuudesta. Worpswedeläisten taide oli kuitenkin kaukana Pariisin moderneista virtauksista ja muistutti lähinnä saksalaista romanttista maisemamaalausta. Paula Modersohn-Beckerin Ranskasta poimitut uudenlaiset taidenäkemykset saivat siis varsin vähän ymmärrystä osakseen Worpswedessä.

Taiteellinen työ

Modersohn-Beckerin taide ei tyytynyt pelkkään todellisuuden jäljittelyyn, vaan hän pyrki liittämään teoksiinsa suurempia symbolisia merkityksiä. Hänen teoksistaan voi usein löytää viittauksia syntymän ja kasvun teemoihin. Tyylillisesti hän pyrki muotojen yksinkertaistamiseen, ja monet hänen töistään ovat tilavaikutelmaltaan kaksiulotteisia. 
Modersohn-Beckeriä voidaan luonnehtia varhaiseksi ekspressionistiksi. Hänen tyylistään voi löytää yhtymäkohtia nabismiin sekä Paul Gauguinin ja Paul Cézannen taiteeseen. Modersohn-Becker oli ehkä ensimmäinen saksalainen taidemaalari, joka ymmärsi Cézannen merkityksen nykytaiteelle.
Modersohn-Beckerin elämän viimeisen vuoden suuri teema oli äitiys, sillä hän tuli raskaaksi alkuvuodesta 1907. Samoihin aikoihin hän oli enteellisesti kiinnostunut Egyptin Faiyumin muumiomaalauksista ja jäljitteli niiden tyyliä viimeisessä omakuvassaan (ns. omakuva kamelianoksan kanssa). Tytär Mathilde syntyi 2. marraskuuta 1907. Synnytys oli niin vaikea, että lääkäri määräsi äidin pitkään vuodelepoon. Kun hän sitten viimein 20. marraskuuta sai luvan nousta ylös sängystä, sai hän veritulpan ja kuoli sydänkohtaukseen. Hän oli kuollessaan 31-vuotias. Tytär eli vuoteen 1998.
Modersohn-Beckerin sanotaan olleen ensimmäinen taidemaalari joka on maalannut itsestään omakuvan raskaana ollessaan. Hänen työskentelytahtinsa oli kova, hän maalasi 80 taulua vuodessa. Hänen maalauksiaan ei ennen hänen kuolemaansa ollut myyty kuin kolme. Vuonna 1937 hänen maalauksistaa 70 poistettiin Saksan museoista ja ne joko tuhottiin tai niitä esiteltiin rappiotaiteena. 
Lyhyen elämänsä aikana Paula Modersohn-Beckerin taide sai vähän huomiota. Osittain vähäinen maine johtui ehkä siitä, että kriitikot olivat antaneet murskaavaa kritiikkiä hänen ensimmäisestä näyttelystään vuonna 1899, mikä sai hänet varomaan töidensä ennenaikaista tuomista näytteille. Nykyään Modersohn-Beckeriä pidetään Käthe Kollwitzin ohella merkittävimpänä saksalaisena naistaidemaalarina.