Mikrotietokone

Mikrotietokone tarkoittaa tietokonetta, jonka toiminta perustuu mikroprosessoriin, ja joka on kooltaan pienempi kuin minitietokone. Mikrotietokoneet ovat neljännen sukupolven tietokoneita. Kolmannen sukupolven tietokoneet perustuivat erillisiin mikropiireihin. Ensimmäisenä kaupallisena mikrotietokoneena pidetään Micral N-tietokonetta. Japanin varhaisimpia mikrotietokoneiden valmistajia oli Sord Computer Corporation SMP80/08 mallillaan ja SMP80/x-sarjalla. Kanadalainen MCM/70 esiteltiiin vuonna 1973 ja toimitukset alkoivat loppuvuodesta 1974. Varhaisimmat henkilökohtaiset tietokoneet eivät vielä käyttäneet mikroprosessoria. Myös suurtietokoneet ovat siirtyneet käyttämään mikroprosessoria, mutta eivät ole mikrotietokoneita.
Mikrotietokoneiden vallankumoukseksi kutsutaan mikroprosessoriin perustuvien tietokoneiden yleistymistä, jonka sanotaan alkaneen Intel 4004 suorittimen julkaisusta. Ensimmäisen sukupolven mikrotietokoneiksi kutsutaan toisinaan vuosina 1971–1976 julkaistuja tietokoneita. Näitä seurasivat kotitietokoneiksi kutsutut mikrotietokoneet ja henkilökohtaiset tietokoneet. Osborne 1 (1981) oli ensimmäinen kaupallisesti menestynyt kannettava tietokone. Osbornea ennen oli julkaistu IBM 5100 (1975) minitietokone, joka ei vielä käyttänyt mikroprosessoria vaan suoritin koostui useista mikropiireistä.
1970-luvun lopulla Isossa Britanniassa huolestuttiin tietokoneiden aiheuttavan työttömyyttä, jonka jälkeen BBC aloitti hallituksen tukemana tietokoneosaamisen kampanjan (Computer Literacy Project, CLP). BBC lähestyi Acorn Computersia, jonka seurauksena syntyi BBC Micro. 1970-luvulla tuotettiin myös televisiosarjat kuten The Mighty Micro ja The Silicon Factor. 1980-luvulla seurasivat The Computer Programme, Making the Most of the Micro ja useita muita. 1990-luvulle mennessä televisio-ohjelmien sisältö siirtyi tietokoneiden alkeiden käsittelystä muun muassa peleihin ja pelaamiseen.
Suomessa Koulu-tv esitti 1970-luvulla tietotekniikan perusteita Kaikkialla ATK -sarjassa.
Tietokonepelien pelaamiseen soveltuvat mikrotietokoneet kuten "vuoden 1977 kolmikko" Apple II, Commodore PET ja TRS-80 julkaistiin vuonna 1977. Aikaisemmat mikrotietokoneet kuten Altair 8800 (1975) eivät sisältäneet vielä näyttöominaisuuksia, mutta niihin pystyi liittymään päätteillä sopivien liitäntöjen ja lisälaitteiden avulla. Commodore PET:in sanotaan olleen ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs henkilökohtainen tietokone.
Sinclair Researchin ZX80, ZX81 ja ZX Spectrum olivat huomattavan suosittuja 1980-luvun alussa halvan hintansa myötä. ZX Spectrum myi yli 5 miljoonaa kappaletta.
Sovellusohjelmat kuten VisiCalc (1979) laajensivat mikrotietokoneiden käyttöä harrastuksesta ja pelaamisesta myös yrityskäyttöön. Kaksi vuotta myöhemmin IBM julkaisi IBM PC:n, jonka jälkeen syntyivät IBM PC -yhteensopivat kloonikoneet.
Vuonna 1982 pienen yrityksen käyttöön tarkoitetulta mikrotietokoneelta vaadittiin CP/M-käyttöjärjestelmä, VisiCalc tai vastaava ohjelma, 80-sarakkeen näyttö, näppäimistö numeronäppäimistöllä ja alle 5 000 USD hinta.
Mikrotietokoneen käsite hämärtyi 1980-luvulla, kun ominaisuuksiltaan minitietokoneita vastaavat koneet alkoivat käyttää mikroprosessoreja ja olla myös fyysiseltä kooltaan samaa luokkaa. Esimerkiksi Digital Equipment Corporation ja Sun Microsystems kutsuivat tehokkaita työasemakoneitaan mieluummin mini- kuin mikrotietokoneiksi, jotta ne erottuisivat IBM PC:iden, Macintoshien ja kaltaisista vaatimattomammista laitteista. Mikrotietokoneet yleistyivät nopeasti myös laboratorioissa ja kirjastoissa, sekä automaatiossa ja telekommunikaatiossa.
Kotitietokoneiden hintasota vuonna 1983 ajoi muun muassa Texas Instrumentsin ulos kotitietokoneiden markkinoilta. Tietokoneet kuitenkin tulivat entistä laajemman yleisön saataville hintojen laskun myötä, muun muassa Commodoren Jack Tramielin vaikutuksesta. Ohjelmistokehittäjillä oli toiveita lisätä opetus- ja hyötyohjelmia myyntiä koteihin vuonna 1984 julkaistulle IBM PCjr -tietokoneelle, joka oli merkittävästi aiempaa IBM PC:tä edullisempi. PCjr-tietokoneen toivottiin myös "tuovan uskottavuutta" kotitietokoneiden markkinoille.
Guinness World Recordsin mukaan vuonna 1982 julkaistu Commodore 64 myi yli 17 miljoonaa kappaletta ja on kaikkien aikojen myydyin yksittäinen tietokonemalli.
Suomessa oli vuonna 1980 vajaat 13 000 tietokonetta ja vuonna 1983 60 000 televisioon kytkettävää mikrotietokonetta. Vuonna 1988 Suomessa suunniteltiin jokaisen kansalaisen kytkemistä tietoverkkoon.
Sana "mikro" on jäänyt pois käytöstä ja puhekielessä henkilökohtaista tietokonetta tarkoittavalla termillä "PC" viitataan mikrotietokoneeseen riippumatta tietokoneen käyttötavasta tai käyttötarkoituksesta.

Edeltäjät

Ennen mikrotietokoneille markkinoilla olivat minitietokoneet. Näiden hinta ja fyysinen koko olivat huomattavasti suurempia: suosittu PDP-8 (1965) vastasi kooltaan pakastinta ja maksoi kymmeniä tuhansia dollareita esittelyvuotenaan. Myös eräitä mikroprosessoriin perustuvia minitietokoneita on kutsuttu mikrotietokoneiksi.
Ennen mikroprosessorin yleistymistä oli saatavilla TTL-logiikkapiireihin perustuvia tietokoneita kuten Kenbak-1. Mikrotietokoneen yhdeksi määritelmäksi on muodostunut mikroprosessorin käyttö. Datapoint 2200 -päätettä suunniteltiin mikroprosessoria käyttäväksi, mutta käytti edelleen diskreettiä TTL-logiikkaa.
Koottavina tee-se-itse -sarjoina toimitettavia tietokoneita oli markkinoilla useita, muun muassa: Altair 8800, COSMAC ELF, Apple I, Nascom ja suomalainen Telmac 1800.

Lehdet

Mikrotietokoneiden suosio toi uusia niihin keskittyviä lehtiä. Eräissä lehdissä oli BASIC-kielisiä ohjelmalistauksia sekä valmiita ohjelmia lehden mukana tulevalla C-kasetilla tai levykkeellä.
Ensimmäisenä ohjelmakasetin liittäneenä lehtenä pidetään brittiläistä Amstrad Action -lehteä.
Vuonna 1984 aloitettiin suomalaiset lehdet Mikrobitti ja Printti. Etenkin Mikrobitti sisälsi myös ohjelmakoodilistauksia lehden sivuilla.