google/wiki40b huggingface dataset:
Rue Saint-Jacques

Rue Saint-Jacques on noin 1,5 kilometrin pituinen katu Pariisin 5. arrondissementissa, Quartier latinissa. Tämän nimisenä se johtaa rue suunnilleen pohjois-etelä-suunnassa Galandelta Boulevard du Port-Royalille. Sen suorana jatkeena pohjoisessa on lyhyt Rue du Petit-Pont, joka johtaa Seinelle, sekä edelleen Citén saarella Rue de la Cité ja Seinen pohjoispuolella Rue Saint-Martin. Etelässä sen jatkeena on Rue du Faubourg Saint-Jacques.
Rue Saint-Jacques on Pariisin vanhin katu. Sen paikalla oli katu jo roomalaisaikaisessa Lutetiassa ennen ajanlaskumme alkua. Se oli useiden vuosisatojen ajan keskeinen Pariisin keskustasta etelään johtava kulkuväylä, mutta se menetti pitkälti liikenteellisen merkityksensä, kun Napoleon III:n aikana Haussmannin johdolla suoritettujen laajojen uudisrakennustöiden yhteydessä noin 200 metriä sitä lännemmäksi rakennettiin sen kanssa yhdensuuntainen, huomattavasti leveämpi Boulevard Saint-Michel. Katu muodosti aikoinaan myös alkuosan Pariisista Santiago de la Compostelaan johtaneesta pyhiinvaellusreitistä.

Rakennuksia

Rue Saint-Jacquesin varrella olevista rakennuksista epäilemättä huomattavin on Pariisin yliopistojen rakennuskompleksi Sorbonne, jonka suuri tontti rajoittuu idässä Rue Saint-Jacquesiin.
Rue Saint-Jacquesin varrella ovat myös tutkimuslaitos Collège de France sekä vanha ja maineikas koulu Lycée Louis-le-Grand.
Saint-Séverinin kirkko sijaitsee Rue Saint-Jacquesin varrella, mutta sen pääjulkisivu ja pääovi ovat pienemmän kadun, rue des Prêtres-Saint-Séverinin puolella.

Entiset nimet

Nykyisellä Rue Saint-Jacquesilla on aikojen kuluessa ollut monia nimiä. Roomalaisaikana sen nimi oli Via Superior. Myöhemmin se on ollut tunnettu muun muassa nimillä Grand’rue du Petit-Pont ("Pikkusillan suurkatu") ja Grand’rue Saint-Jacques-des-Prêcheurs ("Saarnaajien Pyhän Jaakobin suurkatu"). Nykyisen nimensä se sai vuonna 1806.

Pyhiinvaellusreitti

Nimi Rue Saint-Jacques merkitsee Pyhän Jaakobin katua. Nimensä katu on saanut siitä, että se oli aikoinaan osa Espanjan Santiago de la Compostelaan johtanutta Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreittiä. Myös Santiago de Compostela on saaut nimensä apostoli Jaakobin (esp. Santiago) mukaan. Pariisissa pyhiinvaeltajat kokoontuivat tavallisesti Seinen pohjoispuolella sijainneella Saint-Jacques-de-la-Boucherie -nimisellä kirkolla, josta nykyisin on jäljellä vain torni, Tour Saint-Jacques. Sieltä reitti kulki etelään Seinen yli ja edelleen Rue Saint-Jacquesia pitkin.

Kaupunginmuuri ja portti

Filip Augustuksen aikainen Pariisin kaupunginmuuri leikkasi nykyisen Rue Saint-Jacquesin lähellä nykyisen, Panthéonille johtavan Rue Soufflot'n risteystä. Paikalla muurissa oli portti, porte Saint-Jacques, joka lähellä sijainneen luostarin mukaan tunnettiin myös nimellä Porte Notre-Dames-des-Champs. Tämän portin kautta Kaarle VII:n sotajoukot saapuivat Pariisiin satavuotisen sodan aikana vuonna 1436. Portti purettiin vuonna 1684.
Benjamin Schumacher

Benjamin Schumacher on yhdysvaltalainen fyysikko, joka työskentelee pääasiassa kvantti-informaatioteorian parissa. Scumacher väitteli filosofian tohtoriksi Texasin yliopistosta vuonna 1990. Häntä pidetään myös yhtenä termin kubitti lanseeraajista laajempaan tiedeyhteisön tietoisuuteen William Woottersin inspiroimana.
Charles Reade

Charles Reade (1814–1884) oli brittiläinen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsittää näytelmiä ja dokumenttiromaaneja, joissa hän käsittelee yhteiskunnallisia kysymyksiä. Readen tunnetuin pääteos on vuonna 1861 julkaistu, 1400-luvulle sijoittuva romaani The Cloister and the Hearth. Se ilmestyi suomeksi nimellä Luostari ja kotiliesi vuonna 1923. Hänen muita teoksiaan ovat ainakin It Is Never Too Late to Mend (1856) ja Hard Cash.
Ruuvimies

Juoni

Jukki Sikiö pääsee armeijasta siviiliin ja palaa kotiinsa, jossa hän alkaa työskennellä isänsä omistaman kiinnitystarvikealan tukkuyhtiön eli ruuvifirman palveluksessa. Toisaalta häntä houkuttaa ura Nokiassa, jonka nousukiito on juuri alkamassa. Eletään 1990-luvun puoltaväliä, ja vuosikymmenen alun lama on vaihtumassa nousukaudeksi. Myös Jukin kaveri Tommi tähtää Nokialle. Jukki joutuu ottamaan huomattavan vastuun perheensä yrityksessä, sillä hänen isänsä Rauno lähetetään alkoholismin takia hoitolaitokseen.
Pankilta riittää jonkin aikaa luottoa Sikiön ruuvifirmalle, mutta lopulta firma päätyy konkurssiin. Sopivaa ostajaa ei löydy. Ennen konkurssia Jukin täytyy irtisanoa firman sihteeri Sirpa, joka on kihlautunut firman varastonhoitajan Simon kanssa. Jukki pääsee Nokian koulutusohjelmaan, mutta ei koe sitä omaksi jutukseen ja luopuu koulutuspaikasta. Tommi on tahollaan päässyt saman ohjelman varasijalle ja saa yllätyksekseen Jukilta vapautuneen paikan.
Loppuratkaisuna ruuvifirma jatkaa toimintaansa tietyin muutoksin. Simosta tulee toimitusjohtaja ja Sirpa toteaa tyytyväisenä: "Sitä ollaan nyt taas niin toimitusjohtajaa että".
Ruuvimiehen rakkauskuviona on Jukin suhde blondiin nimeltä Heidi. Suhde rakoilee, sillä kumpikin osapuoli hakee suuntaa elämälleen. Heidi lähtee lyhyeksi aikaa Norjaan opiskelemaan Alexander-tekniikkaa. Jukin sisko Anne puolestaan etsii menestystä taekwondossa.
Iiro Vanha

Futsal-ura

Vanha on pelannut myös futsalia FC Kemissä ja kuului myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Tammikuussa 2019 Vanha ilmoitti lopettavansa futsalin keskittyäkseen jalkapallouraansa PS Kemissä. Vanha teki kuitenkin paluun futsalkentille jo loppuvuodesta Tornion Palloveikkojen riveissä joka pelaa Futsal-Ykkösessä.
Suklaarousku

Ulkonäkö

Lakin värissä on violetinvivahdetta, mutta lähinnä se on suklaanruskea. Lakin keskellä on kuoppa. Sen lima on runsasta. Heltat ovat vaalean punakeltaisia. Malto on väriltään vaaleanruskeaa.

Elinympäristö

Suklaarouskua esiintyy yleisesti soiden reunaosissa, varsinkin korpisoilla sekä vesistöjen rannoilla.
Teija Lehtimäki

Teija Lehtimäki (o.s. Kuntola; s. 6. heinäkuuta 1981) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän on edustanut Suomea maajoukkuetasolla niin maailmancupissa, IBU-Cupissa (josta myös saavuttanut osakilpailuvoittoja) sekä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Ampumahiihdossa hänen seuransa on Ahveniston Ampumahiihtäjät (AAH) ja maastohiihdossa Hämeenlinnan Hiihtoseura. Lehtimäellä on useita mitaleita SM-hiihdoista Hämeenlinnan Hiihtoseuran viestijoukkueen osana.
Tammelan apteekin talo

Tammelan apteekin talo oli Tampereella Tammelan kaupunginosassa Tammelantorin lounaiskulmassa Pinninkadun ja Ilmarinkadun kulmassa sijainnut kolmikerroksinen punatiilinen asuin- ja liikerakennus. Rakennus valmistui vuoden 1900 tienoilla ja se purettiin vuonna 1970. Rakennuksen alakerrassa toimi alkuaan apteekki ja kahdessa ylemmässä kerroksessa oli asuntoja. Viimeksi rakennuksessa oli rautakauppa.
Stig Fredriksson

Stig Algot Bengt Fredriksson (3. syyskuuta 1929 Porvoo – 25. marraskuuta 2008 Porvoo) oli taidemaalari.
Fredriksson opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1944–1949, Suomen Taideakatemian koulussa 1947–1948. Vuonna 1958 hän oli viisi kuukautta kansainvälisellä taideleirillä Portugalissa. Fredriksson oli ahkera yhdistysihminen. Hän toimi muun muassa Suomen Taiteilijaseurassa, Kordelinin säätiössä ja oli jäsenenä valtion kuvataidetoimikunnassa.
Fredrikssonin töitä oli esillä ensimmäisen kerran 1947, ja hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Porvoossa vuonna 1951. Sittemmin hän on pitänyt näyttelyitä 2000-luvun alkuun saakka niin Helsingissä kuin Porvoossakin.
Fredrikssonin töissä on pallon muodolla ollut keskeinen osa sen jälkeen kun hän päätyi abstraktiin taiteeseen. Lempinimeksi hänelle vakiintui Boll-Fredriksson.
Fredrikssonin töitä ovat hankkineet monet kokoelmat, kuten Ateneumin ja Amos Andersonin taidemuseot.
Hannu Leminen

Ura

Leminen toimi studiopäällikkönä ja päälavastajana Suomi-Filmissä 1937–1940, Suomen Filmiteollisuudessa studiopäällikkönä ja ohjaajana 1940–1947, Adams Filmin tuotantopäällikkönä 1947–1952, Olympia-Filmin tuotantojohtajana 1952–1953, Suomi-Filmin tuotantopäällikkönä ja ohjaajana 1953–1957, Mainos-TV:n ohjelmapäällikkönä 1957–1963 sekä Fennada-Filmin kaupallisena johtajana 1963–1964.
Elokuvauransa jälkeen Leminen työskenteli Yleisradiossa TV1-kanavan teatteri- ja ajanvieteosaston päällikkönä 1964–1965 sekä TV2:n johtajana vuosina 1965–1974. 
Leminen oli vuodesta 1940 naimisissa näyttelijä Helena Karan kanssa, jolla oli rooli lähes jokaisessa Lemisen elokuvassa.
Leminen ohjasi 29 elokuvaa, joista tunnetuimpia ovat Valkoiset ruusut, Rosvo Roope, Kesäillan valssi, Vieras mies sekä Helsingin olympiakisat dokumentoineet Maailmat kohtaavat ja Kultaa ja kunniaa. Hän voitti neljä kertaa Jussi-palkinnon, kaksi kertaa lavastuksesta (En ole kreivitär ja Morsiusseppele) ja kaksi kertaa ohjauksesta (Valkoiset ruusut ja Maailmat kohtaavat).
John Entwistle

John Alec Entwistle (9. lokakuuta 1944 Lontoo, Englanti – 27. kesäkuuta 2002 Las Vegas, Yhdysvallat) oli brittiläinen rockmuusikko, joka soitti bassokitaraa The Who -yhtyeessä aina kuolemaansa saakka. John Entwistlen, Pete Townshendin ja Roger Daltreyn yhteinen soittoura alkoi jo 1960-luvun alussa yhtyeessä The Detours, jonka nimeksi vaihdettiin myöhemmin The High Numbers ja lopulta The Who.
Entwistle oli oman sukupolvensa kuuluisimpia ja arvostetuimpia rockbasisteja. Hän myös lauloi ja soitti käyrätorvea joillakin The Whon kappaleilla. The Whon kuuluisista kappaleista ”Boris the Spider” (1966) ja ”My Wife” (1971) olivat hänen säveltämiään. Entwistle viljeli tunnusmerkkinään pidettyä mustaa huumoria myös soololevyillään, joista tunnetuin lienee Smash Your Head Against The Wall (1971).
Ajoittain päihdeongelmien kanssa painiskellut Entwistle kuoli 57-vuotiaana kokaiinin aiheuttamaan sydänkohtaukseen Las Vegasissa The Whon Amerikan kiertueen aattona 2002. Townshendin mukaan kiertueen tarkoituksena oli auttaa velkaantunutta Entwistleä taloudellisesti.
Paul Mara

Ura

Mara pelasi uransa alkuvuosinaan USHS-sarjassa Belmont Hill Highin joukkueessa kaksi kautta. Kaudella 1996–1997 Mara pelasi OHL-sarjassa Sudbury Wolvesin joukkueessa. Seuraavan kauden hän jakoi Sudburyn ja Plymouth Whalersin välillä. Tampa Bay Lightning varasi Maran 7. pelaajana vuoden 1997 NHL:n varaustilaisuudessa. Viimeisenä juniorivuotenaan kaudella 1998–1999 Mara teki 54 tehopistettä 52 ottelussa. Samalla kaudella Mara esiintyi myös ensimmäisen kerran NHL:ssä, kun hän pelasi yhden ottelun tehoin 1+1. Kaudella 1999–2000 Mara pelasi NHL:ssä jo 54 ottelua ja teki niissä 18 pistettä. Hän pelasi kaudella farmissakin. Seuraavalla kaudella Mara kaupattiin Phoenix Coyotesin organisaatioon, jossa hän pelasi 16 ottelua. Seuraavien kahden kauden aikana hän teki yhteensä 49 tehopistettä.
Hän teki todellisen läpimurtonsa NHL:n hyökkäävien puolustajien eliittiin kaudella 2003–2004, jolloin hän sai pisteet 6+36=42 ja oli NHL:n puolustajien pistepörssin kuudestoista ja syöttöpörssin viides. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 Mara pelasi Euroopassa saksalaisessa Hannover Scorpionsissa. Kaudeksi 2005–2006 Mara palasi Phoenixiin ja pelasi erinomaisen kauden. Hän oli tehoilla 15+32=47 joukkueen tehokkain puolustaja ja teki samalla piste-ennätyksensä NHL:ssä. Kesällä 2005 Phoenix kauppasi Maran ja 3. kierroksen varausoikeuden Boston Bruinsiin vaihdossa Nick Boyntoniin ja 4. kierroksen varausoikeuteen. Hän ehti pelata Bostonissa 59 ottelua, kunnes hänet kaupattiin New York Rangersiin vaihtokaupassa Aaron Wardiin.
Kaudella 2007–2008 Mara kärsi loukkaantumisista ja pelasi 61 ottelua. Kausi 2008–2009 jäi hänen viimeisekseen Rangersissa. Heinäkuussa 2009 Mara siirtyi vapaana agenttina Montreal Canadiensiin. Kausi meni pilalle loukkaantumisen vuoksi, ja hän pelasi vain 42 runkosarjaottelua eikä ainuttakaan pudotuspeliottelua. Syyskuussa 2010 Mara siirtyi Anaheim Ducksiin yhden vuoden sopimuksella. Mara pelasi Ducksissa 33 ottelua ja jäi useassa ottelussa kokoonpanon ulkopuolella. Hänet kaupattiin helmikuussa 2011 takaisin Canadiensiin vaihdossa viidennen kierroksen vuoroon varaustilaisuudessa 2012. Ducks oli hankkinut muutamaa päivää aiemmin puolustaja François Beaucheminin, mikä entisestään heikensi Maran mahdollisuuksia mahtua Ducksin pelaavaan kokoonpanoon.

Maajoukkueura

Mara edusti Yhdysvaltoja nuorten MM-kilpailuissa kolmesti vuosina 1997, 1998 ja 1999. Jälkimmäisellä hän teki viisi tehopistettä. Mara pelasi myös vuoden 2004 MM-kilpailuissa hyvän NHL-kauden siivittämänä. Turnauksessa hän teki kolme tehopistettä ja voitti MM-pronssia.
Des Deutschen Vaterland

Sanat

1. Was ist des Deutschen Vaterland?

Ist's Preußenland? Ist's Schwabenland?

Ist's wo am Rhein die Rebe blüht?

Ist's wo am Belt die Möwe zieht?

O nein, nein, nein!

|: Sein Vaterland muß größer sein! :|
2. Was ist des Deutschen Vaterland?

Ist's Bayerland? Ist's Steierland?

Ist's, wo des Marsen Rind sich streckt?

Ist's, wo der Märker Eisen reckt?

O nein, nein, nein!

|: Sein Vaterland muß größer sein! :|
3. Was ist des Deutschen Vaterland?

Ist's Pommerland? Westfalenland?

Ist's, wo der Sand der Dünen weht?

Ist's, wo die Donau brausend geht?

O nein, nein, nein!

|: Sein Vaterland muß größer sein! :|
4. Was ist des Deutschen Vaterland?

So nenne mir das große Land!

Ist's Land der Schweizer? Ist's Tirol?

Das Land und Volk gefiel mir wohl.

O nein, nein, nein!

|: Sein Vaterland muß größer sein! :|
5. Was ist des Deutschen Vaterland?

So nenne mir das große Land!

Gewiß, es ist das Österreich,

An Ehren und an Siegen reich?

O nein, nein, nein!

|: Sein Vaterland muß größer sein! :|
6. Was ist des Deutschen Vaterland?

So nenne endlich mir das Land!

So weit die deutsche Zunge klingt

und Gott im Himmel Lieder singt:

Das soll es sein! Das soll es sein!

|: Das wackrer Deutscher, nenne dein! :|
7. Das ist des Deutschen Vaterland,

wo Eide schwört der Druck der Hand,

wo Treue hell vom Auge blitzt

und Liebe warm im Herzen sitzt.

Das soll es sein! Das soll es sein!

|: Das wackrer Deutscher, nenne dein! :|
8. Das ist des Deutschen Vaterland,

wo Zorn vertilgt den welschen Tand,

wo jeder Franzmann heißet Feind,

wo jeder Deutsche heißet Freund.

|: Das soll es sein! das soll es sein!

Das ganze Deutschland soll es sein! :|
9. Das ganze Deutschland soll es sein!

O Gott vom Himmel, sieh darein

und gib uns rechten deutschen Mut,

daß wir es lieben treu und gut!

|: Das soll es sein! Das soll es sein!

Das ganze Deutschland soll es sein! :|
Luigi Mastrangelo

Jalkapallo

Luigi rakasti pelata jalkapalloa kotinsa lähellä Mottolassa, joka on pieni kaupunki Etelä-Italiassa. Luigi oli todella hyvä puolustaja ja Juventuksen fani. Kaikki kutsuivat Luigia Brioksi, joka on vahva ja pitkä jalkapallonpelaaja. Mutta Luigi "Gigi" Mastrangelo, joka pelasi idolinsa Antonio Cabrinin numerolla, kasvoi päivä päivältä pidemmäksi eikä ollut enää kovin ketterä jaloistaan puolustuksessa. Silloin Luigin läheinen ystävä Nicola Legrottaglie, joka oli syntynyt lentopallokaupungissa, ujutti Luigin lentopallon pariin.

Uusi elämä

Luigi päätti aloittaa kokonaan uuden elämän: Hän lähti Mottolasta ja muutti läheiseen Materan kaupunkiin. Sieltä hänet lähetettiin pelaamaan Milanoon suurjoukkueeseen.
Aiempi maajoukkuepelaaja Stefano Recine halusi Luigin tulevan kapteeniksi Berlusconin joukkueeseen ja tie oli valmis uudelle uralle. Luigin täytyi kuitenkin ensin käydä kotonaan Mottolassa saamassa isältään hyväksynnän uudelle elämälleen.
Luigi siirtyi Milanosta pelaamaan Cuneoon, josta hänet kutsuttiin maajoukkueeseen. Vuoden 1999 Euroopan mestaruuskilpailuissa Wienissä valmentaja Andrea Anastasi ujutti Luigin kentälle finaaliotteluun Venäjää vastaan ja jätti joukkueen kapteenin, kolminkertaisen maailmanmestarin Andrea Gardinin vaihtopenkille. Tämä taktinen siirto muutti Luigin uran täydellisesti kahdessa tunnissa: Luigista tuli tähti. Kaikki halusivat Luigin nyt joukkueeseensa. Kukaan ei ollut koskaan ajatellut siirtää Luigia hakkurin paikalta keskitorjujaksi. Nykyään Luigi on yksi maailman parhaita keskitorjujia.
Mastrangelo voitti uransa ensimmäisen olympiamitalin, pronssia, vuonna 2000 Sydneyssä. Avioiduttuaan Luigi muutti Macerataan perheensä kanssa. Hänen poikansa Samuela syntyi vuonna 2002, ja samana vuonna Luigi osallistui MM-kilpailuihin.
Kukaan ei uskonut että Luigista tulisi joskus lentopalloilija, mutta sellainen Luigista tuli paljolti isänsä myöntymyksen ansiosta. Luigi omisti isälleen Euroopan mestaruusfinaalin 2005, jossa Luigi oli kentän paras pelaaja 11 torjunnallaan. Samana iltana, kun Luigista tuli Euroopan mestari, hänen ystävänsä, Juventusta edustanut Nicola Legrottaglie teki ensimmäisen kerran urallaan maalin jalkapallon Serie A:ssa. Illasta tuli näin ikimuistoinen näille hyville ystävyksille.
Kalevan solki

Palkintoehdokkuudet

Kalevan solki oli vuoden 2002 Olvi-kirjallisuuspalkintoehdokas. Se sai myös kolmannen sijan Suomen Tolkien-seura ry:n jakamassa Kuvastaja-palkinnossa (vuoden 2002 parhaat kotimaiset fantasiakirjat).
BTI Studios

Sopimukset työntekijäliittojen kanssa

BTI:n toiminta Suomessa laajeni syksyllä 2012, kun se osti MTV Median käännöstoiminnan. Kaupan jälkeen Suomen Journalistiliitto ja Akavan Erityisalat asettivat av-kääntäjien työehtokamppailun tuloksena BTI:n hakusaartoon ja ylityökieltoon marraskuussa 2012. Hakusaarto ja ylityökielto päättyivät 1. toukokuuta 2015, kun osa Suomen AV-alan käännöstoimistoista solmi alan ensimmäisen työehtosopimuksen Journalistiliiton ja Akavan Erityisalojen kanssa.
Ruotsalainen sijoitusyhtiö Valedo oli pitkään konsernin pääomistaja, kunnes syyskuussa 2013 omistus siirtyi yhdysvaltalaiselle sijoitusyhtiölle Carlyle-konsernille.
Aleksandr Zahartšenko

Aleksandr Vladimirovitš Zahartšenko (ven. Александр Владимирович Захарченко, ukr. Олександр Володимирович Захарченко, Oleksandr Volodymyrovytš Zah’artšenko; 26. kesäkuuta 1976 Donetsk – 31. elokuuta 2018 Donetsk) oli ukrainalainen poliitikko ja sotilas. Hän toimi vuosina 2014–2018 Itä-Ukrainan Venäjä-mielisten separatistien perustaman tunnustamattoman Donetskin kansantasavallan johtajana. Koulutukseltaan Zahartšenko oli sähköasentaja ja sotilasarvoltaan majuri.
Aleksandr Zahartšenko nousi Donetskin kansantasavallan pääministeriksi sotilaallisesta Oplot-järjestöstä elokuussa 2014 venäläisen Aleksandr Borodain jälkeen, samoihin aikoihin kuin myös "kansantasavallan puolustusministerinä" toiminut Igor Girkin (eli Strelkov) vetäytyi Venäjälle.
Zahartšenko toimi Donetskin kansantasavallan edustajana Minskin tulitaukosopimusneuvottelussa syyskuussa 2014. Samassa kuussa Zahartšenko asetettiin Ukrainan kriisiin liittyvälle Euroopan yhteisön pakotelistalle. 
Separatistialueella 2. marraskuuta järjestetyissä parlamenttivaaleissa Zahartšenkon puolueen lista voitti ylivoimaisesti, ja presidentinvaalin tuloksena Zahartšenko nimitettiin "valtionpäämieheksi" 4.11.2014. Ennen vaaleja hän antoi lausuntoja uusiin sotatoimiin valmistautumisesta.
Zahartšenko kuoli 31. elokuuta 2018 Donetskin kaupungissa sijaitsevassa kahvilassa tapahtuneessa räjähdyksessä, josta separatistit ja Moskova syyttävät Ukrainaa.
Oulunsalon kirkko

Aiemmat kirkot

Nykyinen kirkko on kolmas kirkko Oulunsalossa. Ensimmäinen kirkko, niin sanottu uhrikirkko, oli rakennettu vuonna 1655. Kirkko sijaitsi nykyisen kirkon vieressä sijaitsevalla hautausmaalla, jossa on muistokivi uhrikirkon sijaintipaikalla. Uhrikirkko purettiin uuden kirkon valmistuttua vuonna 1855. Uhrikirkosta säilyneitä esineitä on näytteillä Oulunsalon kotiseutumuseossa.
Toinen kirkko valmistui 1855, mutta ehti palvella vain 27 vuotta, kun se paloi salamaniskun sytyttämänä 14. kesäkuuta 1882. Palossa tuhoutui myös osa seurakunnan arkistoa. Ukkonen poltti samana päivänä myös läheisen Lumijoen kirkon. Uusi kirkko valmistui vasta lähes kymmenen vuoden päästä, koska palaneella kirkolla ei ollut palovakuutusta ja kirkko oli vielä osittain maksamatta. Pohjois-Pohjanmaan museossa säilytetään toisesta kirkosta pelastunutta Mikael Toppeliuksen koristelemaa saarnastuolia.
Huhujen mukaan Oulunsalon kirkon kuului aluksi olla Lumijoen kirkko, mutta piirustukset vaihtuivat. Lumijoen nykyinen kirkko kuuluisi siis Oulunsalon kirkon paikalle.
Kirkon sankarihautausmaan sankariristi on paljastettu vuonna 1952 ja se on kuvanveistäjä Ilmari Wirkkalan suunnittelema.
J. I. Warén

J. I. (Johan) Warén (1851 – 29. elokuuta 1912 Kesälahti) oli suomalainen upseeri, joka julkaisi muistelmat osallistumisestaan Turkin sotaan.
Warén palveli sodan alkuvaiheissa bulgarialaista Plevnan kaupunkia piirittäneissä venäläisissä joukoissa ja liittyi Suomen kaartiin Plevnan antautumisen jälkeen. Warén oli luultavasti sama henkilö kuin Suomen kaartin kolmannessa komppaniassa nuorempana upseerina 1877–1878 palvellut Johan Warén.
Warén kuvasi kaksiosaisissa muistelmissaan sodan tapahtumia kaunokirjalliseen sävyyn käyttäen pohjana sekä omia kokemuksiaan että toisilta kuulopuheina saamiaan tietoja.
Kim Possible (1. tuotantokausi)

Jaksoluettelo

Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.
Hieromneme

Hieromneme (muinaiskreikaksi Ιερμνημη) oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala Simoeisin tytär. Hän oli Assarakoksen puoliso ja Kapyksen äiti.
Cut Chemist

Ura

Cut Chemist tuli tunnetuksi Los Angelesilaisen rap-ryhmä Unity Committee:n kautta ja debytoi heidän vuonna 1993 julkaistun vinyylisinglen ”Unified Rebelution” B-puolella kappaleella ”Lesson 4: The Radio”.
Ennen levyn julkaisua Unity Committee perusti Jurassic 5:n toisen ryhmän, Rebels of Rhytmin, kanssa. Cut Chemist oli aktiivisesti mukana Jurassic 5:n toiminnassa ja teki kappaleen ”Lesson 6: The Lecture” Jurassic 5:n eponymous EP:lle ja oli mukana levyn tuottamisessa. Ryhmän levyjulkaisujen välillä hän perehtyi remiksaukseen DJ Shadow’n ja Liquid Liquidin kanssa ja esiintyi yhtyeiden Less than Jake ja Ozomatli kanssa. Vuosien 1996 ja 1997 vaihteessa hän äänitti debyyttialbuminsa ”Live at Future Sound Session” Shortkutin kanssa.
Cut Chemist ei ollut mukana Jurassic 5:n viimeisellä ”Feedback” levyllä 2006. Hän kertoi Billboard-lehdelle jättäneensä ryhmän.
Cut Chemistin ensimmäinen täyspitkä sooloalbumi The Audience's Listening, julkaistiin 11. heinäkuuta 2006. 
Cut Chemist oli kiertueella DJ Shadow’n kanssa vuonna 2008 promotoimassa uutta The Hard Sell levyä. Kid Koala toimi lämmittelijänä. Esiintymisiä oli muun muassa Dallasissa, New Yorkissa, San Franciscossa, Melbournessa, Torontossa, Vancouverissa, Lontoossa, Hampurissa ja Pariisissa.
Cut Chemist on myös esiintynyt palkitussa dokumentissa This is the Life (2008) ja elokuvassa Up In The Air (2009).
Hymy

Hymy on hyvin monimerkityksinen kasvojen ilme, joka mielihyvän lisäksi voi ilmaista lukuisia muitakin tunnetiloja. Ihminen hymyilee esimerkiksi ollessaan tyytyväinen. 
Fysiologisesti hymyiltäessä ylähuulen kohottajalihas nostaa ylähuulta samalla kun iso ja pieni poskipäälihas sekä hymylihas vetävät suupieliä ja huulten reunoja sivulle ja ylöspäin. Hymyillessään ihminen käyttää kaikkiaan noin kahtasataa eri lihasta. Aasialainen ihminen hymyilee enemmän silmillään kuin länsimaalainen. Oraalinen hymy voi olla teennäistä, mutta silmillä hymyily on aidompaa.
Kvestori

Euroopan unioni

Euroopan parlamentissa kvestorit ovat puhemiehistön neuvoa-antavia jäseniä. Heidän vastuullaan on Euroopan parlamentin jäseniä koskevia hallinnollisia ja taloudellisia asioita.

Oppilaitokset

Latinankielen sanasta quaestor johdettu taloushallinnon virkanimike. Kvestori toimii kvestuurin osastopäällikkönä ja vastaa muun muassa taloussuunnittelusta ja tilinpäätöksistä. Virkaan vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto.
Kvestorin virkanimike on käytössä pääasiassa Helsingin yliopistossa.
8,8 cm Flak 41

8,8 cm Flak 41 (L/74) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen raskas 88 mm:n ilmatorjuntatykki.
Alkuvuodesta 1939, jo ennen toisen maailmansodan syttymistä, aloitettiin uuden 88 mm:n ilmatorjuntatykin suunnittelu. Uuden tykin oli tarkoitus korvata sitä vanhemmat, Kruppin suunnittelemat 88-milliset Flak 18-sarjan tykit.
Rheinmetall-Borsigin prototyyppi hyväksyttiin tuotantoon ja sai sotavarusteena nimen 8,8 cm Flak 41 (L/74), lyhyemmin Flak 41. Tässä tykkimallissa oli erittäin pitkä 855-millimetrinen hylsy ja 74 kaliiperin mittainen putki, jotka nostivat kantamaa merkittävästi verrattuna aiempiin saman kokoluokan ilmatorjuntatykkeihin. Flak 41 ylti jopa 15 000 metrin torjuntakorkeuteen.
Flak 41 oli kuitenkin epäluotettava, eikä sitä käytetty alkukokemusten jälkeen Saksan ulkopuolella. Vain 318 tykkiä oli käytössä tammikuussa 1945.