google/wiki40b huggingface dataset:
Friikkilän pojat

Friikkilän pojat (Fabulous Furry Freak Brothers) on amerikkalainen Gilbert Sheltonin luoma sarjakuva, joka on saavuttanut kulttimaineen ympäri maailmaa. Sarjakuva edustaa undergroundia ja sen levitys tapahtui aluksi pienlehdissä. Sarjakuvan tarinat seuraavat kolmen vähemmän älykkään ja epäonnisen hippiveljeksen komelluksia. Friikkilän veljekset (oikea sukunimi on Freekowtski) asustavat kerrostaloasunnossa ja joutuvat tämän tästä vaikeuksiin poliisin kanssa harjoittamansa kannabiksen kotiviljelyn ja kaupittelun vuoksi. Tarinoiden huumori on usein kieroutunutta ja perverssiä ja se parodioi hippi-ihannetta, johon kuuluvat mm. vapaa seksi ja huumausaineiden käyttäminen. Joskus tarinat yltyvät psykedeelisiksi kuvaten veljesten huumehöyryisiä hallusinaatioita.
Orange Julius

Historia

Juoma sai alkunsa Julius Freedin Los Angelesiin vuonna 1926 perustamasta mehunmyyntipuodista. Myynti oli aluksi perin vaatimatonta, noin 20 dollaria päivässä (245 $ vuoden 2010 dollareissa). Vuonna 1929 Bill Hamlin, Freedin kiinteistövälittäjä, kehitti kirpeää appelsiinimehua paremmin vatsalleen sopivan seoksen. Freedin puoti alkoi myymään tätä juomaa, jolla oli mehua kuohkeampi ja pehmeämpi rakenne. Yrityksen myynti nousi merkittävästi heti juoman keksimisen jälkeen, jopa 100:n dollarin päiväsummaan. Jonot kojuun pitenivät, ja jotkut asiakkaista saattoivat huudahtaa "Give me an orange, Julius!" (Ottaisin appelsiinia, Julius!) Lopulta juoma nimettiin yksinkertaisesti "Orange Juliukseksi".

Murrosvaihe

Sotien jälkeen juoma alkoi saavuttaa kansallista mainetta. 1950 ja 1960-luvulla juomaa myytiin lukuisissa yhteyksissä ympäri Yhdysvaltoja, mm. erikokoisilla messuilla ja kojuissa. Alkuperäinen puoti myi myös terveysjuomia ja Raamattu-tiivistelmiä.
Orange Julius nimettiin vuonna 1964 New York World's Fair-tapahtuman viralliseksi juomaksi.
1970-luvulta 1980-luvun alkupuolelle Orange Juliuksen myymälät käyttivät kuvatunnuksenaan pirua, joka piti talikkoa kädessään, samantyylisesti kuin Arizonan osavaltion yliopiston maskotti Sparky, tosin myymälöissä appelsiinin kylkeen sijoitettuna mainoslauseen "A Devilish Good Drink" (Pirullisen hyvä juoma) kera. Yritys luopui myöhemmin mainoslauseesta ja logosta ASU:n alumniyhdistykseltä tulleiden oikeustoimi-uhkausten takia.
1970-luvun alussa  Orange Julius laajensi toimintaansa Iso-Britanniaan, jonne perustettiin melko kookas, klassikkojuoman ohella myös Julius Burgereita myynyt ravintola Golders Greeniin. Tämä liiketoiminta päättyi 1970-luvun puolivälissä.
Gyula Gömbös

Gyula Gömbös (26. joulukuuta 1886 Murga – 6. lokakuuta 1936 München, Saksa) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1932–1936. Hänen politiikkansa oli jyrkän oikeistolaista ja juutalaisvastaista.
Gömbös palveli ammattiupseerina Itävalta-Unkarin armeijassa ja esiintyi voimakkaan kansallismielisenä sekä Habsburgien vastustajana. Unkarin neuvostotasavallan aikana vuonna 1919 hän organisoi vastavallankumouksellista toimintaa ja oli sisäministerinä Szegedin kaupungissa toimineessa pakolaishallituksessa. Hänestä tuli amiraali Miklós Horthyn läheinen liittolainen. Gömbös järjesti vuonna 1921 sotilaallisen vastarinnan, jolla estettiin entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n (Unkarin kuninkaana Kaarle IV) yritys palata Unkarin hallitsijaksi. István Bethlenin pääministerikautena (1921–1931) Gömbös oli oppositiossa, mutta toimi silti puolustusministerinä vuonna 1929. Hänestä tuli 1920-luvun aikana Unkarin radikaalin oikeiston johtohahmo.
Valtionhoitaja Horthy nimitti Gömbösin pääministeriksi lokakuun alussa 1932, mistä oli seurauksena äärioikeistolaisen liikehdinnän lisääntyminen Unkarissa. Hänen tavoitteenaan oli liittoutuminen Natsi-Saksan ja fasistisen Italian kanssa sekä Unkarin kehittäminen diktatuuriksi. Oppositio osoittautui kuitenkin liian vahvaksi. Gömbös kuoli ollessaan virassa vuonna 1936, ehtimättä saada ohjelmaansa toteutetuksi. Äärioikeisto yhtä kaikki vahvistui huomattavasti Unkarissa hänen aikanaan.
Castelletin 8 tunnin ajo 2010

Castelletin 8 tunnin ajo 2010 oli Le Mans Series -kauden 2010 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 11. huhtikuuta Circuit Paul Ricardin moottoriradalla Le Castelletissa Ranskassa.
Kilpailun voitti Audilla ajaneet Allan McNish ja Rinaldo Capello.
Max Linder ja mustasukkainen aasi

Juoni

Neiti Lilillä on monta ihailijaa, joista hän on valinnut sulhasekseen Joé Dawsonin. Lilillä on myös aasi, jonka hän vie joka aamu kävelylle. Max päättää käyttää tilaisuutta hyväkseen hurmatakseen tytön. Aasiksi pukeutunut sulhanen keskeyttää heidän tapaamisensa ja ryhtyy jahtaamaan Maxia. Tämä joutuu allekirjoittamaan paperin, jossa hän lupaa jättää Lilin rauhaan.

Tuotanto

Elokuvan käsikirjoitus edustaa karkeampaa puolta Linderin tuotannossa. Sen aasi tuo mieleen edelliskesän ponin elokuvasta Max paranemaan päin. Studiossa kuvattu takaa-ajo on tyyliltään vanhanaikainen. Elokuvasta on säilynyt useita juoneltaan ristiriitaisia versioita.
Mustasukkaista aasia esitettiin helsinkiläisessä Teatteri Lyyrassa toukokuussa 1912, lähes kaksi kuukautta ennen Ranskan ensi-iltaa. Lehtimainoksen mukaan ”Max Linder saa ikävämmänkin ihmisen nauramaan koko sydämestään”.
Intercontinental Rally Challenge

Intercontinental Rally Challenge lyhennettynä IRC oli vuosina 2006 - 2012 ajettu rallisarja, jossa ajettiin pääasiallisesti N-ryhmän, pienen A-ryhmän ja Super 2000 luokan autoilla. Sarjassa kilpaili kahdeksan valmistajaa joille renkaat toimittavat Pirelli, BF Goodrich ja Yokohama Rubber Company. Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Giandomenico Basso, Enrique García-Ojeda, Nicolas Vouilloz, Kris Meeke ja Juho Hänninen. Kaudelle 2013 sarja yhdistyi FIA:n EM-sarjan kanssa.
Veikko Ilmasti

Veikko Ilmasti (s. 1928) on suomalainen keksijä ja yrittäjä, joka on saanut yli 40 patenttia erilaisille elektronisille laitteille. Hänen keksintöjensä pohjalle perustamiaan yrityksiä ovat vuonna 1960 aloitettu Labko Oy ja Aavi Technologies Ltd, jonka hän myi kiinalaisille.
Ensimmäisen patenttinsa Ilmasti sai viljan kosteusmittaristaan 1960, ja oli jo sitä ennen perustanut ensimmäisen yrityksensä Labkon. Muita tuotteita olivat puun kosteusmittari ja nestepintojen korkeusmittari. Ilmastin tuoreimmat patentit koskevat ilmanpuhdistustekniikkaa, ja niiden ympärille hän perusti vuonna 1991 Aavi Technologies -nimisen yrityksen. Muita Ilmastin keksintöjen pohjalle syntyneitä yhtiöitä ovat Moria Oy Ltd, Genano Oy, Ilmasti Oy, Ion Blast Oy ja Ulmaelektro Oy.
Koivistolta kotoisin oleva Ilmasti lähti jatkosotaan 12-vuotiaana, mutta kotiutettiin jo kuukauden kuluttua. Hän on näin yksi nuorimmista Suomen sotaveteraaneista. Ilmasti kävi Lahdessa teknillisen koulun ja toimi 1950-luvulla rakennusmestarina ja -tarkastajana. Vapaa-aikoinaan hän perehtyi elektroniikkaan ja alkoi kehitellä erilaisia sähköisiä mittalaitteita.
Ilmastin sotakokemuksista on Kirsi Markkanen ohjannut vuonna 2009 ensiesitetyn televisiodokumentin Tosi tarina: Lapsisotilas. Ilmasti on muistellut lapsuuttaan ja yrittäjäuraansa myös julkaisemissaan kirjoissa.
Nik Pace

Mallinura

Nik kilpaili Huippumalli haussa -ohjelmassa sen viidennellä kaudella. Nikin sanottiin olevan turhan vaisu, joten hän sijoittui toiseksi Nicole Linkletterin jälkeen.
Huippumalli haussa -ohjelmassa esiintymisensä jälkeen Nik sai sopimuksen Fusion Model Managementilta New Yorkista. Hän on poseerannut Elle-lehdessä, US Weekly Magazinessa, Complex Magazinessa, VIBE Magazinessa, Essence Magazinessa ja MetroPop Magazinen kannessa. Hän on myös tehnyt mallintöitä VIGOSS U.S.A Jeansille, Snugglelle ja L'Oréalille. Lisäksi hän on esiintynyt muotinäytöksissä Fashion Institute of Technology 2006, LIM 2006, Gharani Strok Fall 2005 ja Tamara Pogosian Spring/Summer 2007.
Yawri Bay

Yawri Bay on lahti Sierra Leonen rannikolla, Atlantin valtamerellä. Se sijaitsee noin 25 kilometriä etelään maan pääkaupungista Freetownista. Banana Islands -saaret sekä Thistle Island sijatsevat lahdella.
Mitsuo Tsukahara

Mitsuo Tsukahara (s. 22. joulukuuta 1947) on japanilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Tsukahara voitti telinevoimistelun olympiakultaa kahdesti rekillä ja kolmasti joukkuekilpailussa vuosina 1968–1976. Hänellä on nimikkohyppy, jota käytetään edelleenkin ahkerasti voimistelun arvokisoissa.
Franjo Krežma

Lapsuus ja nuoruus

Krežma syntyi Osijekissa, Itävallan keisarikunnassa (nykyään osa Kroatiaa) vuonna 1862. Hän osoitti suurta kiinnostusta musiikkia kohtaan jo varhaisessa lapsuudessaan. Hänen lahjakkuutensa viulunsoitossa oli selvää ja nuori Krežma keräsikin mainetta viuluvirtuoosina kotikaupungissaan. Muutettuaan Zagrebiin häntä alkoi opettaa viulisti, säveltäjä ja kapellimestari Đuro Eisenhuth. Kahdeksanvuotiaana Krežma esiintyi ensimmäisen kerran julkisessa konsertissa pianistisiskonsa Ankan kanssa 10. elokuuta 1870 Sisakissa. Itävaltalainen säveltäjä Leopold A. Zellner huomasi hänen kykynsä ja Krežma pääsi kaikkien aikojen nuorimpana oppilaana sisään Wienin konservatorioon Itävaltaan. Pian tämän jälkeen Krežma alkoi jo säveltää ja valmistui konservatoriosta 12-vuotiaana kesällä 1875.

Ura

Valmistuttuaan Krežma alkoi uransa Euroopassa, edelleen sisarensa tukemana. Hän oli jo 16-vuotiaana tunnettu ja erittäin ihailtu useissa kaupungissa eri puolilla Eurooppaa, muun muassa Roomassa, Prahassa, Genovassa, Pariisissa ja Venetsiassa. Vuonna 1879, niin ikään 16-vuotiaana, hänestä tuli konserttimestari Benjamin Bilsen orkesterissa Bilse' sche Kapelle, josta muodostui seuraavina vuosina Berliinin filharmonikot.

Kuolema ja perintö

Konserttinsa jälkeen Frankfurtissa, Saksassa 6. kesäkuuta 1881, Krežmalla todettiin sisäkorvan tulehdus, joka kehittyi seuraavina päivinä aivokalvontulehdukseksi. Myöhästyneen leikkauksen jälkeen hän ei koskaan palannut tajuihinsa ja kuoli 15. kesäkuuta vain 18-vuotiaana.
Franjo Krežma oli hyvin arvostettu monien kuuluisten muusikkojen, kuten Giuseppe Verdin, Henry Vieuxtempsin ja Franz Lisztin, toimesta. Krežman kotitalossa syttyi tulipalo joitakin vuosia hänen kuolemansa jälkeen, joka tuhosi osan hänen sävellyksistään, sekä hänen arvokkaan viulunsa. Hänen tulipalon jälkeen jäljelle jäänet työnsä sisältävät yhden sinfonian, kolme alkusoittoa, useita marsseja, orkesterille sävellettyjä tansseja, muutamia teoksia jousikvartetille ja joitakin kappaleita viululle.
Nykyään hänen mukaansa on nimetty peruskoulu ja nuorille jousisoittajille tarkoitettu festivaali kotikaupungissaan Osijekissa. Krežman muistomerkki, jonka on veistänyt Vanja Radauš, sijaitsee kaupungin keskustassa.
Jack McConnell

Elämä ja ura

McConnell kasvoi lammasfarmilla Arranilla ja liittyi 16-vuotiaana Skotlannin kansallispuolueeseen (Scottish National Party, SNP), mutta erosi myöhemmin. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon Stirlingin yliopistossa 1983 hän opetti matematiikkaa Lornshill Academyssa Alloassa Clackmannanshiressa. Seuraavina vuosina hänet valittiin kunnanvaltuustoon, jossa hän toimi kahdeksan vuotta.
McConnellista tuli Skotlannin työväenpuolueen pääsihteeri 1992. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1997, jolloin työväenpuolue saavutti murskavoiton konservatiiveista ja vei kansallispuolueen kanssa kaikki konservatiivien edustajanpaikat Skotlannissa.
Vuonna 1998 McConnell oli jäsenenä Skotlannin perustuslaillisessa kokouksessa, jonka tuloksena kansanäänestyksen jälkeen perustettiin Skotlannin parlamentti. McConnell oli ehdokkaana ensimmäisissä vaaleissa 1999 ja valittiin. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Skotlannin Donald Dewarin hallitukseen. Dewarin kuoleman jälkeen McConnell haastoi Henry McLeishin ensimmäisen ministerin paikasta, mutta hävisi. Kun McLeish joutui eroamaan ns. Officegate-skandaalin vuoksi, McConnellista tuli ilman vastaehdokkaita ensimmäinen ministeri.
Ensimmäisessä hallituksen muutoksessaan hän korvasi lähes kaikki McLeishille uskolliset ministerit ja puolueen toimihenkilöt. Hän ei ole myöskään innostunut Skotlannin itsenäisyyshankkeista kuten edeltäjänsä.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 McConnell ilmoitti tukevansa Trinidad ja Tobagon joukkuetta Englannin sijaan.
McConnell on Iso-Britannian parlamentin ylähuoneen jäsen vuodesta 2010.
Keto-orvokki

Ulkonäkö ja koko

Keto-orvokki on yksi- tai kaksivuotinen ruohovartinen kasvi. Se kasvaa 8–25 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat puikeat. Kukan halkaisija on 10–25 mm ja sen teriö on verhiötä pidempi. Tämä on tärkeä tuntomerkki, sillä pelto-orvokilla terälehdet ovat lyhyemmät tai yhtä pitkät kuin verholehdet.
Kukassa on viisi terälehteä, joista kaksi ylintä suuria ja sinertäviä, niiden alla kaksi vaaleampaa ja alinna pariton keltainen lehti. Väritys vaihtelee, on myös kokonaan sinipunaisia tai kokonaan kellanvaaleita yksilöitä.
Keto-orvokki kukkii alkukesästä ja muodostaa värikkäitä mattoja. Lämpiminä syksyinä se voi kukkia toisen kerran.

Levinneisyys ja elinympäristö

Keto-orvokki kasvaa lähes kaikkialla Euroopassa, ja se on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan. Keto-orvokki elää kuivilla valoisilla paikoilla kuten kallionlailla ja kuivilla niityillä.

Käyttö

Keto-orvokin  sanotaan maistuvan vaniljalta. Sen kukkia voi käyttää salaattien ja jälkiruokien koristeena. Koko maanpäällisestä osasta on keitetty haavoja hoitavaa tai limaa irrottavaa rohdoslääkettä.
Kukkien kieli -teos 1800-luvun alusta ylisti kasvia näin "Se katsoo niin lempeästi, rakkaasti ja kauniisti. Se on kuin hurskas äidinsydän, joka antaa vieraallekin lapselle uskon, rakkauden ja toivon."

Symboliikka

Keto-orvokki on vanha ateistien ja uskonnottomien symboli, jota Suomessa käyttää logonaan uskonnottomia juhlapuhujia välittävä Pro-Seremoniat.
Monissa kielissä keto-orvokkia sanotaan äitipuoleksi (saksassa "Stiefmutterchen", ruotsissa "styvmorsviol"), mutta nimen alkuperä on epäselvä. Suomessakin tunnetaan nimitykset "äitipuoli" ja "äitipuolenkukka". Selitys saattaisi olla kukan muoto: kaksi ylintä terälehteä voisi kuvata äidin leveää ahteria, jonka suojassa kaksi lasta - sivuttaiset lehdet - ovat turvassa. Kolmas lapsi, alin terälehti, joutuu olemaan etäämpänä.
Lossujärvi

Loheton Lohijärvi

Lossujärven pohjoissaamenkielinen nimi tarkoittaa Lohijärveä (luossa tai loassa = lohi). Tunnettu eräretkeilijä ja vaelluskirjailija Kullervo Kemppinen käsittelee Käsivarren paikannimistöä teoksessaan Haltian harteilla. Hän epäilee, että nimen taustalla voisi olla runsaan lohikalasaaliin järvestä joskus saanut lappalainen. Selitys ei sellaisenaan vaikuta todenmukaiselta. Nousulohta on todistettavasti tavattu Käsivarressa ylimmillään Lätäsenon Munnikurkkion tasalla (sijainti 68°57′58″N, 022°06′22″E ). Lisäksi Poroenosta Munnikurkkion yläpuolelta on pyydetty kesällä 1994 lohen jokipoikanen, joka kertoo emokalojen nousseen sinne saakka. Poroenon alajuoksulta on vesireittiä pitkin vielä noin 50 kilometriä Lossujärvelle. Porojärven jälkeen reitti kapenee yhä pienemmäksi, matalammaksi ja louhikkoisemmaksi, eikä lohta ole koskaan todistettavasti tavattu edes Porojärvellä. Ainoa Käsivarren korkeimmissa vesistöissä elävä kalalaji on karuun ympäristöön sopeutunut rautu, eikä sekään kasva korkeimmilla elinalueillaan kovin suureksi.
Väärinkäsitys tai yleistys kalalajin kohdalta ei myöskään ole todennäköinen selitys, koska saamelaiset tunsivat lohen sangen hyvin erottaen sen muista lohikaloista. Näin alkuperäistä nimen taustaa voi nykyään vain arvailla. Ehkäpä se vain kuulosti jostakusta menneiden aikojen kulkijasta mukavalta. On myös mahdollista, että nimi on vuosien ja vuosikymmenten kuluessa muovautunut alkujaan aivan muuta tarkoittaneesta sanasta. Näin on käynyt monille muillekin Lapin paikannimille. Tämän toteaa Kemppinenkin Haltian harteilla teoksessaan.
Bentsiilihappo

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bentsiilihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee heikosti kylmään veteen, mutta paremmin kuumaan. Myös etanoli ja dietyylieetteri liuottavat yhdisteen. Bentsiilihappo on muiden karboksyylihappojen tavoin heikko happo ja sen pKₐ-arvo on 3,06. Kuumennettaessa yhdistettä vetyjodidin ja punaisen fosforin kanssa etikkahappoliuoksessa se reagoi muodostaen difenyylietikkahappoa. Kromihappo hapettaa bentsiilihapon bentsofenoniksi.

Valmistus ja käyttö

Bentsiilihappoa voidaan valmistaa bentsiilistä emäksisissä olosuhteissa toisiintumisreaktiolla. Tämän toisiintumisreaktion raportoi ensimmäisen kerran Justus von Liebig vuonna 1838 ja reaktiota kutsutaan bentsiilihappotoisiintumiseksi.
Bentsiilihaposta voidaan valmistaa bentsilaattiestereitä, joita käytetään lääkeaineiden valmistuksessa. Yhdistettä muodostuu kemiallisena aseena käytettävän 3-kinuklidinyylibentsilaatin aineenvaihduntatuotteena ja elimistön bentsiilihappopitoisuuden tutkimusta voidaan käyttää osoittamaan kyseisen kemiallisen aseen käyttö.
Willendorfin Venus

Willendorfin Venus on nuoremmalta paleoliittiselta kivikaudelta peräisin oleva patsas, joka esittää uhkein mittasuhtein kuvattua alastonta naista. Tällaiset ns. venuspatsaat liittyivät ns. Gravetten kulttuuriin. Pienoispatsas on kooltaan 11,1 cm. Sen löysi 1908 arkeologi Josef Szombathy Willendorfin kylästä Ala-Itävallasta läheltä Kremsin kaupunkia. Se on veistetty huokoisesta kalkkikivestä, jota seudulla ei esiinny. Pinta on värjätty punaokralla. Veistoksen iäksi on arvioitu 24 000–26 000 vuotta. Veistosta säilytetään Wienin luonnonhistoriallisessa museossa.
Jukka Salonen

Jukka Salonen on keksijä ja BookIT Oy:n perustaja. BookIT:n 2000-luvun alussa kehittämä digitaalinen vahva tunnistus matkapuhelimella perustuu Salosen keksintöihin. Salosella on 150 kansainvälistä patenttia ja patenttihakemusta, jotka liittyvät mobiiliviestintään, langattomaan maksamiseen, logistiikkaan ja matkailupalveluihin. 
Jukka Salonen opiskeli 1980-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa ja perusti yhdessä kumppaneidensa kanssa Applen tietokoneita myyneen Macbite-yrityksen, joka myöhemmin myytiin amerikkalaiselle Micro Warehouselle. Salonen siirtyi kaupan myötä Yhdysvaltoihin kehittämään Apple Online -verkkokauppaa. Vuonna 1996 hän palasi Suomeen markkinointijohtajaksi Telecom Finlandiin, josta tuli pörssiyhtiö Sonera. Salonen perusti BookiIT:n vuonna 2000, kun hän palasi TKK:lle ja alkoi kehittää dynaamiseen dialogimatriisiin (DDM) perustuvaa teknologiaa. Pääomarahoitusta yhtiö sai Tekesiltä ja Innofinancelta.
Salosen läpimurto matkaviestinnässä oli vahvan tunnistuksen mahdollistaminen älytekstiviestillä. Siitä Salonen on kehittänyt pilvipohjaisen välittäjäteknologian, jonka päälle voidaan rakentaa erilaisia palvelusovelluksia. Salosen kehittämä teknologia on yhteensopiva televiestinnän infrastruktuurin ja mobiililaitteiden kanssa maailmanlaajuisesti. Teknologian avulla on mahdollista tuoda uusia palveluita joko samanaikaisesti kaikille käyttäjille tai vain tietyn verkon tai puhelinmallin käyttäjille.
Lentoyhtiö Finnair oli ensimmäisiä asiakkaita, joka otti Salosen tekstiviestikeksinnön käyttöön asiakaspalvelussa. SMS-viestien avulla asiakkaat pystyivät kirjautumaan vaivattomasti lennoille. Sittemmin pankit, luottokorttiyhtiöt ja operaattorit ovat laajasti käyttäneet Salosen keksintöjä vahvaa tunnistautumista vaativissa palveluissa.
Kirkkopuisto

Kirkkopuisto on Jyväskylän keskustassa sijaitseva puisto. Puistossa on Jyväskylän kaupunginkirkko sekä Pauli Koskisen veistos Nuori Minna Canth vuodelta 1962.
C. L. Engelin vuonna 1837 laatimassa Jyväskylän ensimmäisessä asemakaavassa nykyinen kirkkopuiston kortteli suunniteltiin kirkkotoriksi; toriaukioksi, jonka keskellä kaavassa oli puistikon ympäröimä kirkko. L. I. Lindqvistin suunnittelema Jyväskylän kaupunginkirkko valmistui vasta vuonna 1880 keskelle markkinatoria. Tori poistui alueelta 1930-luvulla ja puisto laajennettiin koko korttelin kokoiseksi. Puisto peruskorjattiin vuosina 2000–2003. Puisto kuuluu valtakunnallisesti merkittävään miljöökokonaisuuteen ja kaupunkiympäristöön.
Jyväskyläiseen opiskelijaperinteeseen kuuluu, että yliopisto- ja ammattikorkeakouluopiskelijat kokoontuvat jokaisena vapunaattona Kirkkopuistoon ja lakittavat Minna Canthin patsaan samaan tapaan kuin Helsingissä lakitetaan Havis Amanda.
Valgamaa

Maantiede

Valgamaa on kumpuilevaa moreenimäkimaata, eteläosastaan yksittäisten kohoumien katkaisemaa lakeutta. Kolme neljäsosaa alueesta on peltoa, niittyä ja laidunmaata.

Kaupungit ja kunnat

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Valgamaan yhdeksästä kunnasta, kahden kunnan osista (Palupera, Puka) ja kahdesta kaupungista (Tõrva, Valga) muodostettiin kolme kuntaa: Otepään, Tõrvan ja Valgan kunnat. Osa Pukasta ja Paluverasta siirrettiin Elvan kuntaan Tartumaalle.

Väestö

Vuonna 2011 silloisella Valgamaalla oli 30 123 asukasta, joista 25 041 (83,1 %) oli virolaisia, 3 662 (12,2 %) venäläisiä ja 1 377 (4,6 %) muita kansallisuuksia.
Dolphin-luokka

Aseistus

Veneet on varustettu kymmenellä keulaan asennetulla torpedoputkella. Kuusi 533 millimetrin torpedoputket mahdollistavat DM2A3 torpedojen laukaisun. Torpedot ovat kuituohjattuja ja ne on varustettu 260 kilon taistelukärjellä. Niiden maksiminopeus on 35 solmua ja kantama jopa 13 kilometriä. Passiivisina käyttäen alempaa 22 solmun nopeutta torpedojen kantaman on jopa 28 kilometriä. Aluksen asehuoneessa voidaan kuljettaa 16 torpedoa ja/tai Harpoon-merimaaliohjusta. Loput torpedoputket ovat halkaisijaltaan 650 millimetriä, mikä mahdollistaa sukeltajien lähettämisen putkesta.
Uskotaan, että neljä suurempaa torpedoputkea mahdollistaisivat ydinkärjellä varustettujen Popeye Turbo -risteilyohjuksen, jonka kantama olisi jopa 1500 kilometriä. Tämä antaisi Israelille vastaiskumahdollisuuden, mikäli se joutuisi ydiniskun kohteeksi. Suurempaa torpedoputkea voidaan käyttää myös sukeltajan lähettämiseen.
Niklas Österlund

Niklas Österlund oli HC TPS:n eli Turun Palloseuran toimitusjohtaja. Hänet valittiin toimitusjohtajaksi 19. marraskuuta vuonna 2012. Österlund on kauppatieteen maisteri ja toiminut Turun Seudun Osuuspankin palveluksessa noin vuodesta 2004.