google/wiki40b huggingface dataset:
Seinäjoen kaupunginvaltuusto

Toimielimet

Kaupunginvaltuusto valitsee kaupunginhallituksen kaksivuotiskaudeksi. Kaupunginhallitusta johtaa Kati Ojaniemi. Hallituksessa on 13 jäsentä. Kaupunginhallitus johtaa Seinäjoen kaupungin hallintoa ja valmistelee valtuuston käsittelemät asiat, panee ne täytäntöön ja vastaa kaupungin hallinnosta ja taloudesta. Kaupunginhallitus valvoo kunnan etua, päätösten lainmukaisuutta, edustaa kuntaa ja käyttää sen puhevaltaa. Hallitus valitsee keskuudestaan kaupunkisuunnittelujaoston ja henkilöstöjaoston. Hallitus kokoontuu vanhassa Alvar Aallon suunnittelemassa käräjäsalissa, joka on muutettu kaupunginhallituksen käyttöön vanhan kokoustilan käytyä pieneksi.
Lisäksi valtuusto valitsee eri lautakunnat, joita Seinäjoella ovat elivoimalautakunta, sivistyslautakunta, hyvinvointilautakunta, sosiaali- ja terveyslautakunta, kaupunkuympäristölautakunta, tarkastuslautakunta, keskusvaalilautakunta ja lupa-asiainlautakunta.
Hamarin vesitorni

Hamarin vesitorni on Porvoon Hamarissa sijaitseva 2 000 kuution vesitorni. Se on valmistunut 1977 ja on täysin samanlainen kuin Jyväskylässä sortunut Kangasvuoren vesitorni. Sen kuntotarkastuksesta tehtiin päätös Kangasvuoren sortumisen jälkeen.
Torni on osoittautunut olevan huonommassa kunnossa kuin osattiin ennakoida. Alue on aidattu, ja kaupunki harkitsee korjataanko torni vai rakennetaanko uusi.
Vesitornin kohdalla oli talvisodan aikana ilmavalvontatorni.
Tähtitaivas

Tähtitaivas on pimeällä ja pilvettömällä säällä näkyvä taivas, jossa tähdet pysyvät suurin piirtein samalla paikalla suhteessa toisiinsa. Kuu, planeetat, Aurinko ja muut taivaankappaleet liikkuvat tähtitaivaalla. Tähdet muodostavat taivaalle myös erilaisia tähtikuvioita.
Khalkeia

Maantiede

Khalkeia sijoitetaan nykyisin nimellä Agía Triáda tunnetulle kukkulalle, joka sijaitsee Patraksenlahden pohjoisrannalla itään Káto Vasilikín kylästä. Kukkula on laaksossa, joka sijaitsee Euenos-joen (nyk. Évinos) ja Antirrhionin (nyk. Antírrio) niemen välisellä alueella sijaitsevan kahden vuoren, Varásovan (antiikin Khalkis) ja Klókovan (Paliovoúna, antiikin Tafiassos), välissä.

Historia

Khalkeian paikka on ollut asuttu viimeistään helladisella kaudella. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä aitolialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Khalkeian sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi alueen merenkulkua ja kauppaa. Viljava tasanko oli hyvä maanviljelykseen. Khalkeia mainitaan peloponnesolaissodan yhteydessä 400-luvulla eaa., ja se oli olemassa ainakin 200-luvulle eaa. saakka. Kaupunki oli ilmeisesti lakannut olemassa ensimmäiselle vuosisadalle jaa. tultaessa.

Rakennukset ja löydökset

Kukkulalta on löydetty linnoitteiden ja rakennusten jäänteitä. Paikalta on tunnistettu muun muassa temppelin jäänteet 400-luvulta eaa. sekä muiden pyhäköiden jäänteitä 500-luvulta eaa. lähtien. Kukkulan rinteiltä ja juurelta on löydetty helladisen, geometrisen, arkaaisen ja klassisen kauden asutuksen jäänteitä. Kukkulan kaakkoisrinteestä on löydetty hellenistisen kauden talojen jäänteitä sekä ajan keramiikkaa ja rahoja. Kukkula itsessään oli hellenistisellä kaudella linnoitettuna.
Varásova-vuoren itärinteessä noin 1,5 kilometriä Agía Triádan kukkulasta länteen sijaitsi toinen linnoitus, joka oli rakennettu myöhäisellä klassisella kaudella 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Se saattoi olla khalkeialaisten turvapaikakseen rakentama. Linnoituksesta on säilynyt muurien ja tornien jäänteitä.
Blaye

Blaye on kunta Gironden departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5880 asukasta heinäkuussa 2011. Blayen pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Blayessa sijaitsee sotilasarkkitehti Vaubanin suunnittelema linnoitus. Vaubanin linnoitukset on lisätty UNESCO:n maailmanperintöluetteloon kesällä 2008.
Maresuke Nogi

Maresuke Nogi (jap. 乃木 希典, Nogi Maresuke; 25. joulukuuta 1849 Edo (Tokio) – 13. syyskuuta 1912 Tokio) oli japanilainen kreivi ja kenraali.
Nogin isä oli samurai, joka kuului Chōfu-klaaniin. Nogi osallistui nuorena toiseen Chōshūn sotaretkeen ja yleni 1871 majuriksi. Hän osallistui myös Hagin ja Satsuman kapinoiden kukistamiseen. Hänestä tuli vuonna 1875 jalkaväkirykmentin apulaiskomentaja, 1880 rykmentinkomentaja ja 1885 prikaatinkomentaja. Vuonna 1887 hän matkusti Sōroku Kawakamin kanssa Saksaan täydentämään sotilasopintojaan. Vuosien 1894–1895 Kiinan–Japanin sodassa Nogi komensi 1. jalkaväkiprikaatia, joka miehitti Port Arthurin. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi, ja vuodesta 1896 hän toimi jonkin aikaa Japanille sodassa siirtyneen Formosan saaren (nyk. Taiwan) sotilaskuvernöörinä. Vuonna 1904 Nogi ylennettiin kenraaliksi. Venäjän–Japanin sodassa hän komensi Japanin kolmatta armeijaa ja johti sitkeästi 6. kesäkuuta 1904 alkanutta Port Arthurin piiritystä. Suurten vaikeuksien jälkeen kaupungin valtaus onnistui viimein 2. tammikuuta 1905. Vallattuaan kaupungin hän vei armeijansa tärkeimmälle sotanäyttämölle Mantšuriaan ja vaikutti merkittävällä tavalla japanilaisten voittoon ratkaisevassa Mukdenin taistelussa, jossa hänen armeijansa iski venäläisten oikeaa siipeä vastaan.
Venäjän–Japanin sodan jälkeen Nogi nimitettiin sotaneuvoston jäseneksi, ja vuodesta 1907 hän toimi Gakushūin-koulun johtajana. Samana vuonna hän sai kreivin arvon. Nogi teki vaimonsa Shizukon kanssa rituaali-itsemurhan Japania lähes puoli vuosisataa hallinneen keisari Meijin hautajaispäivänä syyskuussa 1912. Nogi suoritti perinteisen samuraiden itsemurhaseremonian eli seppukun osoittaakseen lojaaliutensa keisarilleen, sillä Japanin varhaisemmassa historiassa uskollisten palvelijoiden oli tapana seurata herraansa kuolemaan (junshi). Nogin vaimo tappoi itsensä naisten tapaan viiltämällä kurkkunsa auki. Monet tuon ajan japanilaiset kirjailijat, kuten Sōseki Natsume ja Mori Ōgai pitivät Nogin itsemurhaa esimerkkinä Japanin feodaalisten perinteiden ja nopean modernisaation välisestä ristiriidasta.
Venäjän–Japanin sotaan liittyvistä henkilöistä Nogi kohosi amiraali Tōgō Heihachirōn ohella Japanissa tärkeimmäksi isänmaallisen sankarinpalvonnan kohteeksi. Nogista on tehty useita elokuvia.
Des Knaben Wunderhorn

Des Knaben Wunderhorn (suom. Pojan ihmetorvi) on Achim von Arnimin ja Clemens Brentanon keräämä ja julkaisema kokoelma saksalaista kansanrunoutta.
Teos julkaistiin Heidelbergissä vuosien 1805 ja 1808 välillä. Sen synty liittyy vastaaviin Englannissa ja Skotlannissa julkaistuihin kansanrunouden kokoelmiin. Johann Wolfgang von Goethe julisti, että kokoelman tulisi löytyä jokaisesta kodista.
Eri säveltäjät ovat käyttäneet kokoelman runoja musiikkinsa sanoituksina. Esimerkiksi Felix Mendelssohn, Robert Schumann, Carl Loewe, Johannes Brahms ja Alexander von Zemlinsky. Eniten kokoelmaa hyödynsi kuitenkin Gustav Mahler, joka sävelsi yli kaksikymmentä laulua kokoelman runojen teksteihin. Mahlerin toinen, kolmas ja neljäs sinfonia sisältävät kukin Wunderhorn-sanoituksiin perustuvan laulun, ja hän julkaisi myös kokoelman mukaan nimetyn lied -teoksen orkesterille ja solistille (sekä pianoversion).
Frankie Boyle

Francis Martin Patrick "Frankie" Boyle (s. 16. elokuuta 1972 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen koomikko ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu mustasta huumoristaan sekä provosoivista kommenteistaan.
Boyle oli pitkään vakiojäsen BBC Two:n Mock the Week -ohjelmassa, jonka lisäksi on vieraillut lukuisissa vastaavankaltaisissa ohjelmissa. Lisäksi hän esiintyy GTA IV: The Lost and Damned -pelissä Liberty Cityn Split Sides Comedy Clubilla.
Espanjalainen neliö

Espanjalainen neliö eli tercio on espanjalaisten 1400- ja 1500-lukujen vaihteessa Italiassa sotiessaan kehittämä  jalkaväen taktinen muodostelma.

Espanjalainen neliö

Espanjalaisen neliön perusperiaatteena oli yhdistää ruutiaseet (aluksi hakapyssyt tai arkebuusit, myöhemmin musketit) pitkien keihäiden, niin sanottujen piikkien kanssa. Tällä tavoiteltiin toisaalta jalkaväen puolustus- ja hyökkäyskyvyn yhdistämistä yhteen taktiseen yksikköön, toisaalta kykyä lyödä taistelussa sekä jalka- että ratsuväki. Tämä uusi taktiikka mullisti nopeasti sodankäynnin Euroopassa ja muut maat seurasivat espanjalaista mallia jalkaväkensä järjestämisessä. Vaikka muuallakin käytettiin espanjalaista neliötä, nimenomaan espanjalainen jalkaväki hallitsi taktiikan paremmin kuin kukaan muu ja hallitsi Euroopan taistelukenttiä.

Vaikutukset sodankäyntiin

Espanjalainen neliö siirsi asevoimien painopisteen jalkaväkeen. Perinteisesti keihäsmiehet järjestettiin yhteen isoon neliöön, jonka jokaiseen kulmaan sijoitettiin pienempi neliö hakapyssymiehiä tai musketöörejä. Näin muodostui eräänlainen liikkuva linnoitus, joka oli erittäin vahva puolustautumaan, mutta kykeni myös hyökkäämään. Muitakin muotoja käytettiin erillisten tercioiden järjestämisessä, mutta perusperiaate jakaa taisteleva joukko useaan erilliseen espanjalaiseen neliöön säilyi. Yhdessä tällaisessa muodossa oli tyypillisesti puolestatoista tuhannesta aina kolmeentuhanteen sotilaaseen. Erityisen tehokas tercio oli turkkilaisia vastaan, joiden ratsuväki ei kyennyt rynnäköimään terciota vastaan, ja joilla ei ollut tehokasta, lähitaisteluun kykenevää jalkaväkeä. Tämä johtui siitä, että eturivit olivat yleensä haarniskoidut, jolloin jousiammunnalla, joka oli turkkilaisten vahvuus, ei ollut juurikaan vaikutusta tercioon.

Käytön loppuminen

Espanjalaisen neliön valtakausi loppui, kun Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf löi katolisen liigan joukot Breitenfeldin taistelussa 1631. Kustaa käytti luomaansa kevyttä kenttätykistöä, pistoolein varustettua rynnäkköratsuväkeä ja uutta jalkaväen treffen-taktiikkaa ja murskasi espanjalaisten maineen lyömällä neljätoista "voittamatonta terciota". Tercio osoittautui haavoittuvaksi kenttätykistölle, jota vastaan ei voitu suojautua haarniskoin, ja jonka tekemiin aukkoihin ratsuväki kykeni rynnäköimään. Tämän jälkeen neliötä käytettiin vielä menestyksekkäästi jalkaväentaktiikkana, mutta linjajalkaväki voitti koko ajan uusia kannattajia tulevaisuuden edustajana. Lopullisesti espanjalainen neliö poistui käytöstä ennen 1700-luvun alkua.
Veli-Sakari Kukkonen

(Veli-)Sakari Kukkonen (pseudonyymi Alan Paine) (s. 1960 Kuusamo) on suomalainen rumpali, perkussionisti, säveltäjä, tuottaja.
Kukkonen on soittanut ainakin kokoonpanoissa Zero Nine (Kuusamo), Ramblers (Oulu), Nights of Iguana (Helsinki), U-Bayou. (Helsinki)
Apameia (Syyria)

Apameia tai Apamea (kreik. Απάμεια, arab. أفاميا tai آفاميا‎, Afamia) oli antiikin aikainen kaupunki Syyriassa Orontesjoen varrella. Seleukos I Nikator perusti sen 300-luvulla eaa. ja nimesi sen vaimonsa Apaman mukaan. Syyrian hellenistämisen vuoksi kaupunkia kutsuttiin kuitenkin Pellaksi Makedonian pääkaupungin mukaan. Kaupungista tuli seleukidien valtakunnan tärkein varuskuntakaupunki. Myöhemmin roomalaiset valtasivat sen. Keisari Augustuksen aikana Apameiassa oli noin 100 000 asukasta.
Mauro Camoranesi

Ura

Camoranesi on pelannut seuratasolla Meksikossa Santos Lagunassa (1996–1997) ja Crus Azulissa (1998–2000), ja synnyinmaassaan Argentiinassa Banfieldissä. Vuonna 2000 hän siirtyi Italiaan, missä pelasi Hellas Veronassa kaudella 2000–2001 ennen siirtymistään Juventukseen vuonna 2002. Juventuksessa Camoranesi voitti Italian mestaruuden kaudella 2003–2004, ja vuosina 2002 ja 2003 Italian supercupin. Kesällä 2010 Camoranesi siirtyi vuoden pituisella sopimuksella Bundesliigassa pelaavaan VfB Stuttgartiin. Hän kuitenkin purki sopimuksensa seuran kanssa tammikuussa 2011. Tämän jälkeen hän siirtyi argentiinalaiseen Club Atlético Lanúsiin.
Vaikka Camoranesi on kotoisin Argentiinasta, saai hän italialaisten isovanhempiensa tuoman kansalaisuuden myötä pelata Italian maajoukkueessa. Hän debytoi joukkueessa 2. helmikuuta 2003 ystävyysottelussa Portugalia vastaan ja lukeutui joukkueen pelaajiin myös vuoden 2004 EM-turnauksessa ja 2006 MM-kisoissa, jotka Italia voitti. Kaikkiaan hän pelasi 55 maaottelua ja teki niissä viisi maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2010. Camoranesi on sanonut tuntevansa olevansa sataprosenttisesti argentiinalainen huolimatta siitä, että pelaa Italian maajoukkueessa.
Flavia de Luce

Perhe ja koti

Perheen äiti Harriet on kuollut kiipeilyonnettomuudessa Flavian ollessa vuoden vanha. Flavialla on kaksi isosiskoa, Ophelia (17) ja Daphne (13). Ophelia on kiinnostunut lähinnä ulkonäöstään, ja Daphne puolestaan uppoutuu kirjoihin. Ophelia on tytöistä ainoa, jolla on omia muistoja äidistä, minkä vuoksi Flavia on hänelle kateellinen. Siskot kiusaavat usein Flaviaa. Tyttöjen isä on intohimoinen filatelisti, joka viettää suurimman osan ajasta postimerkkiensä parissa.
Kartanossa asuu perheen lisäksi Arthur Dogger. Hän on pelastanut kartanon isännän hengen sodassa. Dogger on palkattu alun perin kamaripalvelijaksi, mutta hän on siirtynyt pääasiassa puutarhuriksi. Hän on ollut toisen maailmansodan aikana japanilaisten sotavankina ja kärsii posttraumaattisesta stressistä, mikä aiheuttaa toisinaan poissaolokohtauksia ja muistikatkoksia.
Doggerin lisäksi kartanossa työskentelee rouva Mullet kodinhoitajana ja kokkina. Rouva Mulletin laittamat jälkiruoat ovat tosin sellaisia, että ne on parempi jättää syömättä. Rouvalle jääkin usein runsain määrin tähteitä miehelleen kotiin vietäväksi.
Pajuasteri

Ulkonäkö ja koko

Pajuasteri kasvaa 60–130 senttimetriä korkeiksi tiheiksi kasvustoiksi leviämällä maarönsyjen avulla. Sen varsi on latvasta runsashaarainen. Kierteisesti sijaitsevat lehdet ovat ruodittomia, puikean suikeita, harvaan terävähampaisia. Sekä lehdet että varren yläosa ovat lyhyen karvan peitossa.
Pajuasterin kukat muodostavat 2–3 cm leveitä, kehtosuomujen suojaamia kukkamaisia mykeröitä. Mykerön laitakukat ovat valkoisia tai vaaleanvioletteja, kehräkukat pieniä ja keltaisia. Mykeröt kasvavat kasvin latvassa huiskilomaisena ryhmänä. Pajuasteri kukkii myöhään, elokuusta lokakuuhun.
Pajuasterin ja syysasterin erottaminen voi olla vaikeaa. Pajuasteri on korkeampi, sen kukat ovat pienemmät ja ylimpien lehtien muoto erilainen.

Elinympäristö ja leviäminen

Pajuasteri ei Suomessa tuota yleensä itäviä siemeniä, vaan leviää juurakonpaloista etenkin ojien ja jokien varsille.
Suomen lisäksi pajuasteri on luokiteltu haitalliseksi myös Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Venäjällä.
Viherkurkkumedestäjä

Levinneisyys

Viherkurkkumedestäjää tavataan laajalla alueella Afrikan keskiosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen sopivissa elinympäristöissä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oikeusmurha

Oikeusmurhaksi kutsutaan henkilön tuomitsemista ja rankaisemista rikoksesta, jota hän ei ole tehnyt. Yhdysvalloissa on useita kuolemantuomioita jouduttu purkamaan, kun uudella DNA-tekniikalla on voitu todistaa, ettei tuomittu ole voinut rikosta tehdä. Kaikissa tapauksissa purkaminen ei ole onnistunut ennen tuomion täytäntöönpanoa.
Suomen viime aikojen tunnetuin oikeusmurha on Turussa 20. huhtikuuta 1994 tapahtuneen pankkiryöstön tuomion purkaminen korkeimman oikeuden päätöksellä vuonna 2002. Purkua hakenut oli jo kokonaan suorittanut kolmen vuoden vankeusrangaistuksensa. Toinen tuomituista oli kuollut vankilassa.
Oikeuspoliittinen yhdistys Demla ry on laatinut tapauksesta raportin, joka julkaistiin elokuussa 2005.
Arvi Lahtinen

Arvid Henrik (Arvi Heikki) Lahtinen (31. elokuuta 1877 Alavus – 19. maaliskuuta 1949 Imatra) oli urkuri, opettaja ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Lahtinen toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1909. Hänet valittiin kansanedustajaksi Pohjois-Karjalasta.
Kansakoulunopettajaksi Lahtinen valmistui Sortavalan seminaarista 1902. Kansakoulunopettajana hän aloitti Soinissa samana vuonna. Sortokauden takia hän jättäytyi pois opettajan toimesta vuosiksi 1903–1904. Tuona aikana hän kävi Helsingin lukkari- ja urkurikoulun. Urkurina Lahtinen oli työskennellyt Sortavalan kaupunkiseurakunnassa jo 1901–1902. 
Kansakoulunopettajan ura jatkui Ilomantsissa 1904–1911, Viipurin maalaiskunnassa 1911–1918, Kymissä 1920–1921, Tuusulassa 1922–1941 ja vielä Aurassa ja Kaarinassa 1941–1945. Musiikkikin mahtui Lahtisen uraan: hän toimi Ilomantsin seurakunnan Kellokosken kirkon kanttoreina. Musiikkia hän opetti Kotkan kansanopistossa 1921, Tornion alakouluseminaarissa 1921–1922 ja Tuusulan kansanopistossa 1924–1925 ja 1926–1927.
Lahtinen oli naimisissa Alma Lyydia Luostarisen kanssa vuodesta 1904 alkaen.
Jean-Claude Rudaz

Jean-Claude Rudaz (s. 23. heinäkuuta 1942) on entinen sveitsiläinen moottoriurheilija.

Kilpa-ajajasta liikemieheksi

Rudaz osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1964, mutta keskeytti kilpailun moottoririkkoon. Kilpailu-uransa jälkeen hän perusti Transvalairin lentoyhtiön vuonna 1973, missä hän nykyään erikoistuu lastaukseen ja tavaranhuoltoon.
Rauhanpiippu

Rauhanpiippu eli calumet on Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen pyhä piippu, jota perinteisesti käytettiin uskonnollisissa ja sosiaalisissa tilaisuuksissa. Rauhanpiippu koostui varresta ja pesästä, jossa poltettiin tupakanlehtiä ja yrttejä. Eri intiaaniheimot käyttivät erilaisia yrttisekoituksia. Piiput oli yleensä valmistettu kaoliniitista ja usein tehty jonkin eläimen muotoon. Piippu ja varsi olivat usein samaa materiaalia, mutta pitkien seremonipiippujen varret valmistettiin yleensä puusta ja koristeltiin helmin, sulin tai piikkisian piikein. Kieltäytyminen vastaanottamasta tarjottua rauhanpiippua katsottiin yleensä loukkaukseksi.
Rauhanpiippuja käytettiin lähes kaikkialla Pohjois-Amerikassa, mutta eniten niiden käyttö painottui algonkin- ja sioux-kielisten kansojen keskuuteen. Preeriaintiaanien arvellaan omaksuneen rauhanpiipun maanosan itäosien maanviljelijä-intiaaneilta. 
Piipun käyttö vakiintui merkiksi vihollisuuksien lopettamisesta, mutta alkuaan sitä käytettiin laajemminkin eri rituaaleissa. Rituaali alkoi piipun sytyttämisestä ja sen ojentamisesta seremonian johtajalle. Hän imi piipusta ensimmäiset savut ja puhalsi ne kohti taivasta. Sitten hän antoi piipun vasemmalla puolellaan olevalle, ja näin piippu kiersi auringon suuntaisesti. Seremonian uskottiin suojaavan osallistujia kaikelta vihamielisyydeltä.
Antti Satuli

Antti Johannes Satuli (8. lokakuuta 1946 Helsinki – 17. huhtikuuta 2003 Inari) oli oikeustieteen kandidaatti, joka loi uransa Suomen ulkoasiainministeriön palveluksessa. Hän oli Suomen ensimmäinen suurlähettiläs ja pysyvä edustaja Euroopan unionissa siihen liittymisen jälkeen. Vuonna 2002 hänet nimitettiin ulkoministeriön valtiosihteeriksi.
Antti Satulin vanhemmat olivat hallitusneuvos Mauno Satuli ja Irma Kajander. Satuli valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1965. Oikeustieteen kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1970 Helsingin yliopistosta. Hänen sotilasarvonsa oli kapteeniluutnantti.
Satuli avioitui vuonna 1971 Marjatta Anna-Liisa Mattilan kanssa ja heillä oli kaksi lasta, Tiina Johanna (s. 1974) ja Henri Johannes (s. 1975).
Antti Satuli oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1971 kuolemaansa saakka. Satuli kuoli sairauskohtaukseen ollessaan hiihtomatkalla Lapissa keväällä 2003.
Velhoankeriaat

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat velhoankeriaiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimossa elää lähteestä riippuen 30–38 lajia, jotka jaetaan 6 sukuun. Heimon lajit ovat ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia ja suurimmat lajeista saavuttavat noin metrin pituuden. Tyypillinen piirre on litteä pää ja pitkä kuono ja päätään kohti suippeneva pyrstö. Selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevän kanssa. Velhoankeriailta puuttuu rintaevä lukuun ottamatta Hoplunnis-suvun lajeja. Kalojen silmät ovat kookkaat ja hyvin kehittyneet. Velhoankeriaat ovat suomuttomia ja väritykseltään usein ruskeita ja vatsastaan vaaleampia. Evät ovat monella lajilla mustat.

Levinneisyys

Velhoankeriaslajeja tavataan Atlantin Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät trooppisissa ja lämpimänlauhkeissa vesissä yleensä lähellä pohjaa 500–2 000 metrin syvyydessä. Kalojen elintavat ovat huonosti tunnettuja.
Risto Reipas ja Nalle Puh

Syvennys juoneen

Risto Reipas on nyt kasvanut aikuiseksi ja on menettänyt kaiken mielikuvituksensa. Nalle Puh ja hänen ystävänsä palaavat Riston elämään auttaakseen häntä löytämään mielikuvituksen uudelleen.

Jäähyväislaulu

Esittäjät: Katja Aakkula, Jarmo Koski, Riko Eklundh, Juhani Rajalin, Pekka Autiovuori, Markus Bäckman, Vertti Uusitalo ja Petri Hanttu.

Aamuvoimistelu

Esittäjä: Jarmo Koski

Tiikerin pomppulaulu

Esittäjä: Petri Hanttu

Kehitys ja roolijako

2. huhtikuuta 2015 Walt Disney Pictures julkisti aikovansa toteuttaa näytellyn Nalle Puh -elokuvan, seuraten elokuvien Liisa Ihmemaassa (2010), Maleficent – Pahatar (2014) ja Cinderella – Tuhkimon tarina (2015) mallia. Alex Ross Perry palkattiin käsikirjoittajaksi ja Brigham Taylor tuottaa elokuvan, joka kertoo aikuiseksi varttuneen Risto Reippaan paluusta Nalle Puhin ja muiden luokse Puolen hehtaarin metsään. Marraskuussa 2016 raportoitiin, että studio oli palkannut Marc Forsterin elokuvan Christopher Robin ohjaajaksi ja että projektissa olisi ”vahvoja maagisen realismin elementtejä, koska se pyrkii kertomaan tunteellisen tarinan sydäntälämmittävästä seikailusta.” Maaliskuussa 2017 Tom McCarthy palkattiin tekemään uusi käsikirjoitus. 
Seuraavan kuukauden aikana Ewan McGregor valittin elokuvan nimikkorooliin ja Allison Schroederin osallistuvan käsikirjoittamiseen. Elokuussa Hayley Atwell ja Mark Gatiss valittiin näyttelemään Risto Reippaan vaimoa ja esimiestä. Lisäksi Jim Cummings palaa Nalle Puhin ääninäyttelijäksi, Brad Garrettin ja Nick Mohammedin ollessa valittu Ihaan ja Nasun äänirooleihin. Lokakuussa Orton O’Brienin paljastettiin näyttelevän nuorta Risto Reipasta. Tammikuussa 2018 Peter Capaldin, Sophie Okonedon ja Toby Jonesin paljastettiin ääninäyttelevän Kania, Kengua ja Pöllöä. Chris O’Dowdin ilmoitettiin alun perin ääninäyttelevän Tiikeriä, mutta lopulta Cummings äänninäytteli häntäkin Puhin lisäksi. Heinäkuussa paljastettiin, että Sara Sheen ääninäyttelee Ruuta.

Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa elokuun 2017 alussa.

Musiikki

Jóhann Jóhannsson palkattiin elokuvan alkuperäiseksi säveltäjäksi ennen hänen kuolemaansa 9. helmikuuta 2018. 6. maaliskuuta hänen tilalleen säveltäjäksi valittiin Klaus Badelt. 24. toukokuuta elokuvan virallisen teatterijulisteen julkaisun myötä elokuvan säveltäjäksi kuitenkin paljastettiin Jon Brion.
Iso Torkkelinjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se jää Pentinvuoren ja Paasivuoren väliseen painanteeseen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa ja sen ympäristöön kolme taloa. Niille tulee tiet valtatieltä 9 alkavalta ja Uuhiniemeen jatkavalta tieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Laasojärven alueeseen (35.751) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,5 metriä mpy. Järveen on merkitty kaksi ojaa, joista läntinen on yhdistetty Pikku-Torkkeliin. Pikku-Torkkelin vedenpinnan korkeus on nykyään korkeammalla kuin Isolla Torkkelinjärvellä, joten ojan virtaussuunta on itäänpäin. Vanhassa 1954 peruskartassa virtaamissuunta oli vielä länteenpäin.
Lennart Vaikonpää

Lennart Vaikonpää (19. helmikuuta 1895 Ylivieska – 6. heinäkuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja harrastajanäyttelijä ja -ohjaaja.
Vaikonpää esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1930 mykkäelokuvassa Herra Elanto. Tämän jälkeen hänellä oli sivuosarooleja noin parissakymmenessä elokuvassa 1930-luvun lopulla ja 1940-luvun alussa. Hänellä oli pääosa Suomen Metallityöväen Liiton vuonna 1943 tilaamassa noin 40 minuutin pituisessa lyhytelokuvassa Raudan kansaa. 
Vaikonpää oli Elannon Näyttämön vakinaisena johtaja-ohjaajana alkuvuodesta 1929 kevääseen 1930 saakka. Hän esiintyi näyttelijänä ainakin Elannon Näyttämöllä 1930 ja kesällä 1943 Vallilan ulkoilmanäyttämöllä.