google/wiki40b huggingface dataset:
Gasti

Gasti tarkoittaa muuta miehistönjäsentä kuin kipparia purjealuksessa. Se on lainasana saksan kielen sanasta "Gast", joka tarkoittaa "vieras". Kilpapurjeveneessä gastilla on useasti hyvin rajattu rooli, jolloin gastit voidaan jakaa tehtävien mukaan mm. keulagasteihin, pianisteihin, trimmaajiin, taktikoihin, navigaattoreihin, perämiehiin. Yhdellä gastilla voi olla monta tehtävää.

Keulagasti

Keulagasti toimii purjeveneen kannella maston etupuolella ja hänen tehtävinään on mm. etupurjeiden vaihdot ja spinaakkerijiipissä spinaakkeripuomin käsittely.

Pianisti

Tehtävään kuluun kajuutan katolla olevien rivissä olevien nostin- ja säätököysien hoito. Pianisti huolehtii myös köysien siisteydestä ja selkeydestä kannella ja istuinkaukalossa.

Perämies

Ohjaa venettä peräsimellä. Perämies tunnetaan myös pinnamiehenä.

Taktikko

Tehtävänä on selvittää nopein mahdollinen reitti huomioiden kilpapurjehdussäännöt, olosuhteiden muutokset ja muut kilpailijat.

Trimmaaja

Tehtäviin kuuluu venevauhdin rakentaminen purjeita säätämällä.
Retrogradinen liike

Retrogradinen liike eli taannehtiva liike on liikettä, joka suuntautuu järjestelmän yleisen liikkeen vastaiseen suuntaan.
Aurinkokunnassa yleinen liikkumissuunta on vastapäivään tarkasteltuna Maapallon tämänhetkisen pohjoisnavan puolelta. Alkuperäinen pyörimissuunta on tullut Aurinkokuntaa edeltäneen kaasu- ja pölypilven pyörimissuunnasta.

Kiertoradan suunta

Kaikki planeetat ja suurin osa pienemmistä kappaleista kiertävät Aurinkoa vastapäivään.
Planeettojen lähimpien ja suurimpien kuiden yleinen kiertosuunta on sama kuin planeetan pyörimisliikkeen suunta. Aurinkokunnan jättiläisplaneetoilla on paljon pieniä "epäsäännöllisiä" kuita, joiden kiertoratojen inklinaatio on suuri tai kiertoradat ovat elliptisiä. Näiden kuiden arvellaan olevan planeetan sieppaamia asteroideja tai Kuiperin vyöhykkeen kohteita (tai niiden osia), joista suurin osa kiertää planeettaa taannehtivasti. Esimerkiksi Jupiterin kuista 48 on taannehtivasti kiertävää ja 8 yleiseen suuntaan kiertävää.

Pyörimisliikkeen suunta

Planeettojen yleinen pyörimissuunta on sama kuin planeetan liikkeen suunta kiertoradalla: vastapäivään. Planeetoista retrogradisesti (myötäpäivään) pyörivät Venus ja Uranus.
Antti Untamala

Antti Untamala (s. 15. lokakuuta 1975 Kerimäki) on suomalainen viulisti ja laulaja. 
Untamala aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana Suzuki-metodilla Terhi Poikolaisen opetuksessa Savonlinnan musiikkiopistossa. Poikolaisen jälkeen Untamalaa opettivat Marja Korpela sekä Mikhail Pitelman. Sibelius-Akatemiassa Untamala opiskeli aluksi Erkki Kantolan ja sittemmin professori Kaija Saariketun johdolla. Viuludiplomin Untamala suoritti 2003 ja valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2008. 
Mestarikursseilla Untamalaa ovat opettaneet Sylvia Rosenberg, Kaija Saarikettu, Endre Wolf, Jennifer Nuttall-Wolf sekä Mark Lubotsky. Vuonna 1997 Untamala opiskeli Erasmus-vaihdossa Göteborgin Taidekorkeakoulussa Katarina Andreassonin johdolla.
Untamala on lukuisten muiden, Suomessa ja ulkomailla, tehtyjen esiintymisten lisäksi pitänyt kamarikonsertteja mm. Helsingissä, Pieksämäellä, Mikkelissä, Kuopiossa ja Savonlinnassa, jossa on esiintynyt myös orkesterin solistina. Untamala on toiminut myös Aholansaari-Sinfoniettan konserttimestarina.
Untamala on esiintynyt ympäri Suomea sekä Eurooppaa erilaisten pop-, rock-, sekä dance -kokoonpanojen kanssa. Keväällä 2018 Untamala esiintyi Apulannan Älä Usko Lauluihin -konserttisalikiertuella. Muita kokoonpanoja ovat olleet muun muassa Ultra Bra, Pandora, GG Caravan, Irina, Pepe Willberg, YUP, Redux, Playa sekä Wöyh!. Untamala on soittanut monissa studio- ja tv-tuotannoissa, muun muassa Au pairit Lontoossa tv-sarjan sekä Päin Seinää –elokuvan ääniraidoilla.
Nainen vailla varjoa

Nainen vailla varjoa (saks. Die Frau ohne Schatten) (Op.65 ; TrV 234 ) on Richard Straussin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa 10. lokakuuta 1919 Wienin valtionoopperassa Straussin johtajakauden avajaisiksi.
Oopperan syntyprosessi oli pidempi kuin minkään muun Straussin oopperan. Hugo von Hofmannsthal alkoi suunnitella librettoa jo vuonna 1911, mutta partituuri valmistui vasta vuonna 1917. Oopperan valmistumisen pitkittymiseen vaikuttivat ensimmäinen maailmansota, oopperan musiikillinen haastavuus ja vaativa lavatekniikka.
Kansallisoopperassa ooppera esitettiin ensi kerran vuonna 2006.

Tapahtumat

Oopperan tapahtumapaikka on tarumaailma tarujen aikaan. Mysteerinäytelmässä esiintyy sekä ihmisiä että henkimaailman olentoja. Keisaripari ja värväripari joutuvat kokeeseen, jossa heidän pitää muuttua. Keisarinna oppii ymmärtämään ihmiskohtaloa, ei ota toisen varjoa ja luopuu tavoitteesta tulla ihmiseksi. Keisari luopuu omistavasta rakkaudesta. Molemmat oppivat tuntemaan sympatiaa muita ihmisiä kohtaan. Värväri taas kehittää sielullista herkkyyttä ja hänen vaimonsa oppii ymmärtämään omistautuvan rakkauden arvon. Ainoastaan keisarinnan imettäjä ei läpäise koetta vaan on yhä keisarinnaa kohtaan tuntemansa, kaiken muun pois sulkevan rakkauden vallassa.
Scottie Upshall

Ura

Upshall pelasi juniorina WHL:ssä Kamloops Blazersin paidassa. Kaudella 2000–2001 Upshall teki tehot 42+45=87 ja oli tulokkaiden pistepörssin kärkinimi. Sama tahti jatkui myös seuraavalla kaudella, ja Nashville Predators varasi Upshallin peräti kuudentena pelaajana vuoden 2002 NHL:n varaustilaisuudessa.
Upshall pelasi Blazersissa kaudella 2002–2003, mutta pääsi debytoimaan NHL:ssä Predatorsin paidassa kahdeksan ottelun verran, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2003–2004 Upshall ei pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa NHL:ssä, ja vietti pääosan kaudesta AHL:ssä Milwaukee Admiralsissa. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi Milwaukee Admiralsissa.
Kaudella 2005–2006 hän vietti jo suurimman osan NHL:ssä pelaamalla 48 ottelua tehoin 8+16=24. Kauden 2006–2007 hän aloitti jälleen Predatorsin organisaatiossa, mutta hänet myytiin helmikuussa 2007 suurkaupassa Philadelphia Flyersiin yhdessä Ryan Parentin ja kahden varausvuoron kanssa vaihdossa Peter Forsbergiin. Kausi 2007–2008 oli Upshallille ensimmäinen täysi kausi NHL:ssä, kun hän pelasi 61 ottelua tehoin 14+16=30.
Kauden 2008–2009 Upshall aloitti Flyersissa, mutta hänet kaupattiin 55 ottelun jälkeen vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuuden varausnumeron kanssa Phoenix Coyotesiin vaihdossa Daniel Carcilloon. Hän teki loppukaudella 19 ottelussa tehot 8+5=13. Seuraava kausi oli Upshallille vajaa, kun hän pelasi vain 49 ottelua tehoin 18+14=32.
Upshall aloitti myös kauden 2010–2011 Phoenixissä, mutta siirtyi NHL:n siirtotakarajapäivänä, 28. helmikuuta 2011, Columbus Blue Jacketsiin. Blue Jackets sai pelaajakaupassa lisäksi Sami Lepistön, kun Coyotesiin siirtyivät Rostislav Klesla ja Dane Byers. Upshall edusti Blue Jacketsia vain tuon kauden lopun. Heinäkuussa 2011 hän teki vapaana pelaajana nelivuotisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa.
Upshall edusti Kanadaa kahdesti nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003 voittaen kummallakin kerralla hopeaa. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 2009 voittaen hopeaa.
Leppävaaran rautatieasema

Aseman kehitys

Melko lähellä rantaradan rakennustyömaata sijaitsi Albergan kartanon talouskeskus. Espoon kunta anoi jo vuonna 1901 seisakkeen perustamista kartanon kohdalle, mutta anomus hylättiin. Kartanon tuntumaan alkoi kuitenkin syntyä nopeasti esikaupunkimaista asutusta, joten pysäkin perustaminen oli tarpeen.
Leppävaaran seisake on rakennettu vuonna 1903 ja edellinen asemarakennus 1907. Aseman ympärille Lars Sonckin laatiman asemakaavan mukaan muodostuneesta esikaupunkialueesta muodostettiin vuonna 1920 taajaväkinen yhdyskunta. Esikaupunkiasutus levisi myös aseman pohjoispuolelle, jonne palstoitettiin Harakan alue, nykyinen Lintuvaaran kaupunginosa.
Liikennejärjestelyjä Leppävaaran aseman kohdalla muutettiin vuonna 1965, kun vilkkaasti liikennöity paikallistie johdettiin ylikulkusiltaa pitkin radan yli; paikalla kulkee nykyisin Kehä I. Aseman seudusta alkoi kehittyä aluekeskus, jonne sijoittui uudenaikainen Maxi-Market vuonna 1972. Tavaraliikenne Leppävaaran asemalle lopetettiin vuonna 1975, mutta henkilöliikennettä kehitettiin rakentamalla alikulkutunneli seuraavana vuonna.
Suurin muutos tapahtui, kun asemarakennus purettiin vuoden 1999 syksyllä Leppävaaran kaupunkiradan ja uuden terminaalin alta. Leppävaaran aseman merkitys on korostunut 2000-luvulla, kun monet aiemmin Helsinkiin suuntautuneet linja-autovuorot on ohjattu Leppävaaraan paikallisjunien syöttöliikenteeksi.
Lisää liikennettä asemalle on tuonut Kauppakeskus Sello, jonka jälkimmäinen osa valmistui syksyllä 2005. Kauppakeskus sijaitsee aivan Leppävaaran aseman vieressä.
Perudo

Perudo on noppapeli, joka pohjautuu vanhaan maya-intiaanien peliin.

Perudo

Perudo on noppapeli, jossa sekoittuvat bluffaus, arvaus, onni ja strategia.

Pelin idea

Pelaajat sekoittavat nopat kupissa ja kumoavat kupin pöydälle eteensä. Nopat jätetään kupin alle. Kukin pelaaja katsoo omien noppiensa silmäluvut siten, etteivät muut pelaajat näe niitä. Tämän jälkeen aloitetaan pelikierros, jossa jokainen vuorollaan antaa tarjouksen (esittää arvionsa) tietyn silmäluvun omaavien noppien kokonaismäärästä (tarkoittaa kaikkien pelaajien noppien yhteenlaskettua määrää). Siten ensimmäinen pelaaja voi sanoa esimerkiksi neljä kolmosta (4 x 3). Tämän jälkeen seuraavan pelaajan on joko korotettava tarjousta tai epäiltävä edellistä tarjousta. Korotus tapahtuu korottamalla noppien lukumäärää tai/ja silmälukua. Seuraava pelaaja voi siten sanoa esimerkiksi viisi kolmosta (5 x 3) tai neljä vitosta/kuutosta (4 x 5/6). Näin jatketaan, kunnes joku pelaajista epäilee annettua tarjousta. Tällöin paljastetaan nopat ja lasketaan noppien todellinen määrä. Mikäli epäilijä oli oikeassa, eikä tarjottua noppamäärää ollut, menettää viimeisen tarjouksen antaja yhden nopan. Mikäli epäilijä oli väärässä, menettää hän yhden nopan. Nopan hävinnyt aloittaa seuraavan kierroksen. Kun pelaaja on hävinnyt kaikki noppansa, hän joutuu ulos pelistä ja seuraava pelaaja aloittaa uuden kierroksen. Pelin voittaa se jolle jää viimeisenä noppa/noppia peliin.

Lisäsäännöt

Ässät: Nopat, joiden silmäluku on 1 ovat pelissä ”villejä” noppia, eli ne lasketaan sen hetkisen tarjouksen silmäluvun omaaviksi. Esimerkiksi jos kolmen pelaajan pelissä on tarjottu kuusi nelosta (6 x 4) ja kullakin pelaajalla on yksi nelonen ja yksi ykkönen, tarjous pitää paikkansa (3 x 4 ja 3 x 1), koska tässä ykköset lasketaan nelosiksi. Poikkeus tähän on Calzone-kierros (katso alla).
Ässillä tarjoaminen, ”ykkösten” puolitussääntö: Tarjouksia voi myös tehdä ykkösillä, mutta silloin on noudatettava seuraavia sääntöjä: Ykkösillä tehtävässä tarjouksessa noppien lukumäärä puolitetaan. Siten esimerkiksi jos edellä on tarjottu neljä vitosta (4 x 5), voi seuraava tarjous olla kaksi ykköstä (2 x 1). Jos jako ei mene tasan, pyöristetään ylöspäin, eli esimerkiksi viiden nelosen (5 x 4) jälkeen voi tarjota 3 ykköstä (3 x 1). Vastaavasti ykkösillä tehdyn tarjouksen jälkeen, jos halutaan korottaa silmälukua, tulee noppien lukumäärä kertoa kahdella ja lisätä yksi. Toisin sanoen, jos edellisen tarjouksen jälkeen (3 x 1) halutaan tarjota vitosia, on tarjottava seitsemän vitosta (7 x 5). Vaihtoehtoisesti voidaan tietysti korottaa ykkösten silmälukua ja tarjota neljä (tai enemmän) ykköstä (4 x 1). Kierroksen ensimmäinen pelaaja ei voi tarjota ykkösillä, ellei kyseessä ole Calzone-kierros (katso alla).
Perhesopimus

Perhesopimus (engl. family constitution, family creed, family charter tai family agreement) on perheyhtiöissä vapaaehtoinen, kirjallinen sopimus, jossa yrittäjäperheen jäsenet määrittelevät perheen yhteisen vision ja periaatteet tai säännöt. Perhesopimus koskee yleensä sekä osakkaana olevia että niitä perheenjäseniä, jotka eivät ole osakkaana tai työsuhteessa yhtiössä. Perhesopimus toimii käytännöllisenä ohjeena ja konfliktienhallinnan työkaluna ehkäisemään ristiriitoja sekä perheenjäsenten välillä että liiketoiminnassa.
Viera Collaro

Viera Collaro (s. 30. kesäkuuta 1946 Bratislava) on slovakialaistaustainen, Tanskassa asuva kuvataiteilija. Hän tekee valotaidetta.
Collaron isä oli kreikkalainen ja äiti slovakki. Hän opiskeli taidetta ensin Michiganin yliopistossa ja sen jälkeen Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Yhdysvalloissa 1960- luvulla vietetty aika antoi hänelle vaikutteita minimalismista, pop-taiteesta ja konseptikuvituksesta.
Valon ja arkkitehtuurin yhdistämisessä Collaroa pidetään edelläkävijänä. Ansioistaan hänelle on myönnetty Tanskassa arvostettu Thorvaldsen mitali.
Ranskan avoin tennisturnaus 2002

Ranskan avoin tennisturnaus 2002 järjestettiin 27. toukokuuta – 9. kesäkuuta 2002. Albert Costa voitti miesten kaksinpelin ja saavutti ainoan Grand Slam -turnausvoittonsa. Naisten kaksinpelin voitti Serena Williams. Miesten nelinpelin voittivat Paul Haarhuis ja Jevgeni Kafelnikov. Virginia Ruano Pascual ja Paola Suárez voittivat naisten nelinpelin. Sekanelinpelin voittivat sisarukset Cara ja Wayne Black.

Miesten kaksinpeli

Albert Costa –  Juan Carlos Ferrero 6–1, 6–0, 4–6, 6–3

Naisten kaksinpeli

Serena Williams –  Venus Williams 7–5, 6–3

Miesten nelinpeli

Paul Haarhuis /  Jevgeni Kafelnikov –  Mark Knowles /  Daniel Nestor 7–5, 6–4

Naisten nelinpeli

Virginia Ruano Pascual /  Paola Suárez –  Lisa Raymond /  Rennae Stubbs 6–4, 6–2

Sekanelinpeli

Cara Black /  Wayne Black –  Jelena Bovina /  Mark Knowles 6–3, 6–3
Apollonios Dyskolos

Apollonios Dyskolos (m.kreik. Ἀπολλώνιος ὁ δύσκολος) (100-luku) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko. Hän oli Mnesitheoksen poika ja syntyi Aleksandriassa. Hänen lisänimensä Dyskolos tarkoitti "hapan", "kärttyinen" tai "vaikea miellyttää" — hänen kerrotaan olleen luonteeltaan kiivas ja analyyttinen. Apollonios vietti suurimman osan elämästään kotikaupungissaan ja myös kuoli siellä. Hänen kerrotaan myös käyneen Roomassa ja saaneen siellä Antoninus Piuksen huomion. 
Apollonios oli tieteellisen kieliopin perustaja. Priscianus kuvasi häntä sanoilla grammaticorum princeps. Apollonios kirjoitti paljon puheen osista. Sudassa mainituista kahdestakymmenestä teoksesta on säilynyt neljä: tutkielma syntaksista, sekä kolme lyhyempää tutkielmaa adverbeista, konjunktioista ja pronomineista. Apollonioksella ja hänen pojallaan Ailios Herodianoksella oli suuri vaikutus myöhempiin grammaatikkoihin.
Palladiumjodidi

Ominaisuudet

Palladiumjodidi on huoneenlämpötilassa mustaa kiteistä ainetta ja tämä on niin kutsuttu palladiumjodidin γ-muoto. Yhdiste on polymorfista ja sillä on myös kaksi muuta kidemuotoa, jotka ovat α-muoto ja β-muoto. Näistä punaista β-muotoa syntyy kuumennettaessa palladiumjodidin γ-muotoa alennetussa paineessa suljetussa putkessa laimean vetyjodidiliuoksen kanssa alle 600 °C:n lämpötilaan. Yli 600 °C:n lämpötilassa muodostuu mustaa α-muotoa. Palladiumjodidi on veteen liukenematonta, eikä se liukene orgaanisiinkaan liuottimiin metyyliasetaattia lukuun ottamatta. Ammoniakkiliuokset liuottavat yhdistettä ja palladiumjodidi liukenee myös natriumjodidia sisältäviin liuoksiin, jolloin muodostuu kompleksinen tetrajodopalladaatti(II)-ioni ([PdI₄]²⁻). Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (PdI₂·H₂O)
Pataljoonaradio

Pataljoonaradio on kenttäradio, jonka tarkoituksena on kuulua pataljoonan alueella. Pataljoonan toiminta-alueeksi voidaan tiheässä ryhmityksessä painopistesuunnassa arvioida karkeasti noin 2–3 km × 2–3 km. Näin ollen radio, jonka todennäköinen melko varma kuuluvuus on esimerkiksi 6–8 km soveltuu pataljoonaradioksi. Suomessa 1970-luvulla otettiin käyttöön lisenssivalmistettuna alun perin yhdysvaltalaiseen AN/PRC-77:ään perustuva pataljoonaradio LV 217, mitä paranneltiin myöhemmin LV 217M:ksi. Jo 1960-luvun lopulta ja 1970-luvun alusta kehittyi pyrkimys tehdä pataljoonaradioista yhteensopivuuden vuoksi prikaatiradioita lisäämällä niihin tehovahvistin, joka paransi radion lähettimen kantamaa. AN/PRC-77:n edeltäjään, AN/PRC-25:een suomalaiset tutustuivat Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvatehtävissä. AN/PRC-25:n myöhempi suomalainen tyyppimerkintä oli LV-311.
Suomen puolustusvoimien uusin pataljoonaradio on tanskalaista lisenssivalmistusta oleva LV 241, joka perustuu israelilaisen Tadiranin tekniikkaan. Suomalaisessa versiossa on esikuvaansa verrattuna lisäpiirteitä, jotka mahdollistavat sen käyttämisen esimerkiksi erittäin kovissa pakkasolosuhteissa.
Off label -käyttö

Lääkkeen poikkeuskäytöllä (ns. off-label -käytöllä) tarkoitetaan lääkkeen määräämistä hoidollisista syistä muuhun kuin myyntilupaviranomaisen hyväksymässä valmisteyhteenvedossa mainittuun käyttötarkoitukseen.
Lääketehtaat markkinoivat toisinaan lääkkeitä muuhunkin kuin hyväksyttyyn käyttöön, vaikka se on kiellettyä. Seitsemän suurta lääkealan yritystä, mukana muun muassa Pfizer, on vuoden 2004 jälkeen joutunut maksamaan näistä rikkomuksista korvauksia ja sakkoja seitsemän miljardia dollaria. Rikkomusten perusteena on se, että myyntivoitto on kuitenkin niin merkittävä sakkoihin verrattuna, että se on kannattavaa.
Haarniska

Historia

Kautta ihmiskunnan historian haarniskan kehitys on tapahtunut rinnakkain taistelukentällä käytettävien aseiden kehityksen kanssa. Varustekehittelyssä on pyritty luomaan aina parempaa suojausta menettämättä silti liikkumiskykyä.
Euroopan historiassa tunnettuja haarniskatyyppejä ovat Rooman legioonalaisten lorica segmentata, antiikin ja keskiajan rengashaarniskat ja keskiajan ritarien käyttämä teräksinen levyhaarniska. Samurai-ajan Japanissa lakattu, liuskoista koostuva odoshi-haarniska oli suosittu. Se on pohjimmiltaan lamellaarihaarniska eli lusto, ja samankaltainen kuin bysanttilainen klibanion, joskin bysanttilaisen haarniskan liuskat ovat japanilaista suuremmat. Muita haarniskatyyppejä ovat suomuhaarniska (lorica squamata) ja niin sanottu Visby-haarniska, joka koostuu nahkaliivin sisäpuolelle niitatuista teräslevyistä ja jota käytetään rengaspaidan tai toppatakin päällä suojaamaan vartaloa. Kun rengashaarniska ommellaan samettisen tai nahkaisen liivin vuorin sisään, siitä käytetään nimeä jazeraint.
Haarniskan alla käytettävästä toppatakista käytetään nimiä aketon, haqueton tai gambeson, mikäli takki on kankainen; nahkaisesta toppatakista käytetään nimeä jerkin.

Levyhaarniska

Myöhäiskeskiaikaisessa Euroopassa ritarien käyttämä levyhaarniska on tyypillisin esimerkki haarniskasta. Siinä taistelijan koko keho on peitetty kuhunkin osaan sopivalla teräslevyllä.  Levyt puettiin villaisten alusvaatteiden päälle ja kiinnitettiin vöillä ja soljilla. Rengashaarniska suojasi niitä osia, joita ei voitu peittää teräslevyillä (kuten polven takaosa). Levyhaarniskan osia olivat esimerkiksi kypärä, taisteluhansikkaat, niskasuojus, rintalevy ja jalkasuojat.
Tavallisesti koko vartalon suojaava levyhaarniska tehtiin varta vasten tiettyä henkilöä varten. Tämä teki haarniskoista luonnollisesti hyvin kalliita. Haarniskat painoivat normaalisti 20–25 kiloa. Kokovartalohaarniska oli ylellisyyttä, johon vain aatelisilla oli normaalisti varaa. Alemman luokan sotilaat käyttivät yleensä halvempia massatuotettuja haarniskoja, joihin kuului lähinnä vain kypärä, nivelsuojukset ja rintakilpi (kyrassi). Kokovartalohaarniska tarjosi kantajalleen hyvän suojan miekan iskuja ja kohtalaisen suojan nuolia, nuijia ja varhaisia musketin kuulia vastaan. Vaikka miekan terä ei läpäissytkään suhteellisen ohutta (noin 1 mm) teräslevyä, iskun voima saattoi tehdä silti vakaviakin vammoja, mikäli alla ei ollut toppausta (költeri, gambeson) vaimentamassa iskuja. Nuolet saattoivat lävistää varhaisen levyhaarniskan lähietäisyydeltä, mutta myöhemmin kehitys teräksen taontamenetelmissä teki tämänkaltaisen hyökkäyksen hankalammaksi; myöhäisten haarniskojen kuvioinnit ovat tarkoituksellisia - niiden ideana on muuttaa haarniskan geometriaa niin, ettei haarniskassa olisi yhtään kohtisuoraa pintaa ja jotta nuolet luiskahtaisivat sivuun. Ritarit putosivat useimmiten nuijien ja sotavasaroiden aiheuttamien vammojen vuoksi. Nämä aseet saattoivat välittää iskuenergiansa haarniskan läpi ja aiheuttivaa ritareille luunmurtumia, sisäisiä verenvuotoja tai aivotärähdyksen. Toinen tekniikka oli yrittää iskeä haarniskan aukkojen läpi tikareilla.
Johan Törnqvist

Johan Alfred Törnqvist (4. lokakuuta 1891 Jepua – 10. heinäkuuta 1950) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana.

Perhetausta

Törnqvistin vanhemmat olivat rakennusmestari Johan Törnqvist ja Johanna Vilobacka. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ingrid Linnea Rosenqvistin kanssa.

Opinnot

Törnqvist kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1925. Hän suoritti Rerviupseerikoulun vuonna 1921 ja tiedonantoupseerikurssin vuonna 1922.

Jääkärikausi

Törnqvist työskenteli rakennusmestariharjoittelijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella, josta hänet siirrettiin 3. maaliskuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon. Takaisin komppaniaansa hän palasi ennen pataljoonan kotimaahan lähtöä. Hän suoritti sanitäärikurssin Lockstedtissa vuonna 1916.

Suomen sisällissota

Törnqvist saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Törnqvist palveli sisällissodan jälkeen 5. komppanian vääpelinä edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hänet siirrettiin 15. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä aluksi koulutusaliupseerina ja 15. maaliskuuta 1919 alkaen vääpelinä 2. komppaniassa ja 30. maaliskuuta 1921 lähtien vääpelinä 5. komppaniassa. Porin rykmentistä hänet siirrettiin 11. tammikuuta 1922 nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet määrättiin 6. elokuuta 1922 viestiupseeriksi ja 24. maaliskuuta 1924 alkaen 2. komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 23. kesäkuuta 1925 alkaen pataljoonan rahastonhoitajaksi ja majoitusmestariksi. Kaartin jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin rahastonhoitajaksi 1. huhtikuuta 1934 Kenttätykistörykmentti 4:ään, josta hänet määrättiin 1. toukokuuta 1934 hoitamaan talouspäällikön apulaisen tointa.