google/wiki40b huggingface dataset:
Pirkkola

Historiaa

Pirkkola on 1940-luvulla rakennettu pientaloalue. Pirkkola perustettiin 1940-luvun alussa silloisen Oulunkylän alueelle. Vielä suunnitteluvaiheessa 1930-luvulla alueen nimi oli Oulunkylän omakotialue. Nimi Pirkkola (ruots. Britas) perustuu Oulunkylän Britas-nimiseen tilaan. Osa Britaksen maista sijaitsi nykyisen Pirkkolan alueella.
Alueen yhtenäisyys perustuu pääasiassa kahden samanhenkisen Ruotsin lahjatalotyypin variointiin ja tyyppien alueelliseen ryhmittelyyn. Näitä taloja on yhteensä 150. Ne rakennettiin Helsingin kaupungin vuokraamille tonteille vuosina 1940–1941. Lahjatalojen rakentamiseksi oli Ruotsissa kerätty talvisodan vuoksi rahaa ja rakennustarvikkeet saatiinkin Ruotsista. Lahjatalojen ensimmäisiksi asukkaiksi valittiin 1941 evakkoja. Asukkaat olivat kotoisin Viipurin seudulta sekä Hangosta.
Myöhemmin aluetta vielä laajennettiin länteen Viidenrajantielle, ja rakennusten määrä alueella nousi kahteensataan. Alkuperäisten, arkkitehti Lauri Pajamiehen suunnittelemien, lahjatalotyyppien 1 ja 4 lisäksi alueen talotyyppejä on suunnitellut muiden muassa Alvar Aalto.
Tärkeän osan Pirkkolan kokonaisilmeestä muodostaa pihasuunnittelu. Suunnitelmat on toteutettu puutarhasuunnittelija Elisabeth Kochin suunnitelmien mukaan vuosina 1941–42, kun hän työskenteli Helsingin kaupungin palveluksessa.
Museovirasto on luokitellut Pirkkolan valtakunnallisesti merkittäväksi ympäristöksi. Se kuuluu myös Helsingin Yleiskaava 2002 -ehdotukseen sisällytettyjen kulttuurihistoriallisesti, rakennustaiteellisesti ja maisemakulttuurisesti merkittäviksi luokiteltujen jälleenrakennuskauden pientalo-alueiden "seitsemän kärjessä" -luokkaan. Siksi koko Pirkkolassa on erittäin tarkkoja asemakaavamääräyksiä.
Pirkkolassa toiminut ravintola Pirjon Krouvi syötti ja juotti paikkakuntalaisia ja muitakin lähes neljäkymmentä vuotta. Ravintolan omistaja HOK-Elanto sulki sen 31. maaliskuuta 2011 perustellen lopettamista rakennuksen huonolla kunnolla ja talo purettiin. Talo oli rakennettu 1956, tontin omistaa Helsingin kaupunki.

Liikuntamahdollisuudet

Pirkkolan liikuntapuistossa voi harrastaa monenlaista liikuntaa ja urheilua. Siellä on uimahalli, jäähalli, urheilukenttä juoksuratoineen, palloilukenttä, 200 metrin pikarullaluistelurata sekä maauimala Pirkkolan plotti. Liikuntapuiston kautta kulkevat myös Keskuspuiston ulkoilureitit, jotka ulottuvat Laaksosta Pirkkolan ja Paloheinän kautta esimerkiksi Maunulan majan ja Paloheinän ulkoilumajan kautta Pitkäkoskelle Vantaanjoen äärelle. Kesällä aluetta halkovilla ulkoilupoluilla voi lenkkeillä, sauvakävellä ja pyöräillä. Talvisin osa alueen ulkoilureiteistä kunnostetaan valaistuiksi hiihtoladuiksi.

Liikenneyhteydet

Kehä I ja Hämeenlinnanväylä rajaavat Pirkkolan osa-aluetta. Pirkkolantie ja Pakilantie muodostavat tärkeimmät yhteydet Pirkkolan asuinalueelle.
Joukkoliikenteen osalta Pirkkolaa palvelevat erityisesti bussit 63, 66 ja 67, sekä poikittaislinjoista 51, 52, 550 ja 552.

Liikennemelu

Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Pirkkolaa on yli 55 dB:n melualueella. Pirkkolassa tieliikenteen melua aiheuttavat Kehä I ja Hämeenlinnanväylä.
Ateneum (antiikki)

Ateneum (m.kreik. Ἀθηναῖον, Athēnaīon, lat. Athenaeum) oli alkujaan Athene-jumalattarelle pyhitetty temppeli. Sittemmin sillä tarkoitettiin korkeampaa sivistys- tai opetuslaitosta. Rooman keisari Hadrianus rakensi kuuluisan Athenaeumin.
Ateneum on löydetty Rooman keskusaukion Piazza Venezian alta vuonna 2008, jolloin paikalle rakennettiin Rooman metron C-linjaa.
Tara Correa-McMullen

Tara Correa-McMullen (oik. Shalvah McMullen, s. 24. toukokuuta 1989 Westminster, Vermont – 21. lokakuuta 2005 Inglewood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin roolistaan sarjassa Amyn lailla ("Judging Amy"). Hän esiintyi myös komediassa Rebound (2005).
Correa-McMullen oli Devra Correan ja Thomas McMullenin tytär. Hän muutti Los Angelesiin, jossa hän lauloi kuorossa ja tanssi. 
Correa-McMullen sai surmansa henkirikoksen uhrina. Hänet ammuttiin Kalifornian Inglewoodissa. 20-vuotias Damien Watts sai syytteen Correa-McMullenin murhan lisäksi kahdesta murhan yrityksestä: hän ampui kohti kahta Correa-McMullenin seurassa ollutta mieshenkilöä.
Liberté-luokka

Taustaa

Vuoden 1900 laivastolaki mahdollisti Ranskan laivastolle kuuden uuden taistelulaivan valmistamisen muiden alusten hankinnan ohessa. Laki päätti samalla Jeune Écolen hallinnoiman ajanjakson, joka keskittyi kauppamerenkulun häirintään ja torpedoalusten hankintaan. Kaksi ensimmäistä taistelulaivaa, jotka muodostivat République-luokan, tilattiin ja ne muodostivat samalla suunnittelu perustan Liberté-luokan aluksille. Kummankin luokan suunnittelusta vastasi Émile Bertin.

Suunnittelu

Alukset olivat 133,81 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 24,26 metriä. Täysin kuormattuina alusten syväys oli 8,41 metriä. Niiden uppoumat vaihtelivat täysin kuormattuina Véritén 14489 tonnista Justicen 14860 tonniin. Aluksissa oli korotettu etukansi, joka jatkui aina päämastoon saakka. Aluksilla oli pieni taistelunjohtopaikka etummaisena mastona. Miehistöä aluksilla oli 739-769 henkeä. Alusten metasentrinen korkeus oli 1,1 metriä ja ne oli varustettu pallekölein vakavuuden lisäämiseksi.
Suopohjanen

Maantiede

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja sen pituus on 140 metriä ja leveys 80 metriä. Lampeen laskee muutama suo-oja. Sen luusua on yksi näistä länsipään suo-ojista, jossa vesi virtaa alas Heinijärveen 2,2 kilometriä pitkää ojaa myöten. Suopohjasen oja yhtyy Hylönjärvestä tulevaan ojaan ennen Heinijärveen laskemistaan.
Lammen rantaviiva on 0,64 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Alava maasto on soistunut järven ympäriltä. Rannoilla ei ole rakennuksia. Lähin tie lähtee Mustialasta ja kiertää lammen 100 metrin etäisyydellä matkallaan Heinijärvelle.
Reikä helvettiin

Reikä helvettiin (engl. Well to Hell) on 1990-luvulta lähtien ympäri maailmaa kiertänyt kaupunkitarina. Internetissä se on tiettävästi kulkenut ainakin vuodesta 1997 lähtien.

Tarina

Tarinan mukaan tohtori Asakovin johtamat neuvostoliittolaiset geologit porasivat 1980-luvulla jossakin päin Siperiaa 14,4 kilometrin syvyisen reiän, jonka jälkeen vastaan tuli tyhjä ontto tila. Myöhemmin kuilun pohjalle laskettiin mikrofoni, joka tallensi helvetissä kidutettavien sielujen tuskanhuutoja. Tohtori Asakovin mukaan niitä oli jopa miljoonia. Lämpötilan paikassa väitettiin olleen 1 100 °C. Tämän jälkeen poraustyöt keskeytettiin ja reikä suljettiin. Tarina kertoo, että tutkimusryhmän jäsenet määrättiin vaikenemaan tapauksesta, koska Neuvostoliitto oli ateistinen valtio.
Tarinasta on olemassa myös muita versioita. Erään mukaan reiästä olisi noussut tumma lepakkoa muistuttanut olento, jonka epäiltiin olleen jonkinlainen demoni tai jopa itse paholainen. Internetissä kiertää lisäksi äänite, jonka väitetään sisältävän reiästä nauhoitettuja helvetin ääniä. Niiden on kuitenkin selvitetty olevan peräisin vuonna 1972 ilmestyneestä Verinen paroni -kauhuelokuvasta, jonka ääniraitaa on muokattu.
Samaan aikaan väitetyn Siperian reiän kanssa porattiin Kuolan niemimaalla oikea reikä, joka lopulta saavutti 12,2 kilometrin syvyyden. Tämän niin sanotun Kuolan supersyvän porausreiän pohjalla lämpötila on vain 180 °C.

Alkuperä

Tarinan alkuperää selvittäneen amerikkalaisen toimittajan Rich Buhlerin mukaan se esiintyi ensimmäisen kerran kalifornialaisen kristillisen yhteisön julkaisussa, josta sitä lainasi heinäkuussa 1989 suomalainen Vaeltajat-niminen lehti. Seuraavaksi tarina julkaistiin Lahdessa ilmestyvän Etelä-Suomen Sanomien lukijakirjeessä, mistä se kulkeutui Ammennusastia-nimiseen uskonnolliseen lehtiseen. Sitä painoi Siikaisten Leväsjoen kylässä toimiva Myllykummun evankelis-luterilainen yhteisö. Suomessa vieraillut amerikkalainen evankelista puolestaan oli toimittanut tarinan sisältäneen Ammennusastian kristilliselle Trinity Broadcasting Network -radio- ja televisiokanavalle.
Laajempaan julkisuuteen Reikä helvettiin -tarina tuli huhtikuussa 1990, kun se julkaistiin Weekly World News -kohulehdessä. Lehti nimitti artikkelissaan Ammennusastiaa ”arvostetuksi suomalaiseksi sanomalehdeksi”.
Kalle Hämäläinen

Kalle Hämäläinen (20. tammikuuta 1881 Kuopio mlk – 15. marraskuuta 1953 Helsinki) oli toimittaja ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Hämäläinen toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1913. Hänet valittiin 1907 kansanedustajaksi Oulun läänin eteläisestä ja 1908 lähtien Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä.
Kalle Hämäläisen toimittajan ura alkoi Oulussa Kansan tahdossa vuonna 1906. Savon Työmieheen hän siirtyi vuosiksi 1907–1911, josta edelleen Helsinkiin Työmieheen.
Vuonna 1918 Hämäläinen siirtyi Neuvosto-Venäjälle toimittajaksi Itä-Karjalaan ja sieltä Englannin kautta Kanadaan, josta palasi Suomeen 1928. Hämäläinen jatkoi toimittajana eri lehdissä, muun muassa Eteenpäin -lehden päätoimittajana Kotkassa 1928–1931.
Kalle Hämäläinen oli myös SDP:n puoluetoimikunnan jäsen.
Sansibarin lippu

Sansibarin lippu otettiin käyttöön 9. tammikuuta 2005. Se on trikolori, jonka värit ovat sininen, musta ja vihreä. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Tansanian lippu.

Historialliset liput

Sansibar oli osa Omanin ja Masqatin sulttaanikuntaa, joka käytti punaista lippua vuodesta 1698 lähtien. Majid Bin Said julisti Sansibarin itsenäiseksi sulttaanikunnaksi 2. marraskuuta 1856, mutta uutta lippua ei otettu käyttöön. Punainen lippu pysyi käytössä myös protektoraattiaikana. Kun Sansibar julistautui itsenäiseksi Britanniasta 10. joulukuuta 1963, lippuun lisättiin vihreä ympyrä, jonka sisällä oli kaksi keltaista neilikkaa. 12. tammikuuta 1964 John Okello syöksi Sansibarin sulttaanin vallasta ja otti Sansibarin ja Pemban kansantasavallan lipuksi käyttöön trikolorin, jonka värit olivat musta, keltainen ja sininen. 29. tammikuuta valtion lipuksi vaihdettiin trikolori, jonka värit olivat musta, sininen ja vihreä. Kyseinen lippu, joka perustui Afro-Shirazi -puolueen lippuun, oli itsenäistymisen jälkeisessä Sansibarissa pisimpään käytössä ollut lippu. 26. huhtikuuta 1964 Sansibar yhdistyi Tanganjikan kanssa ja ne muodostivat nykyisen Tansanian valtion, jolloin vanha lippu poistettiin käytöstä.
Intrépido (1790)

Palvelus

Elokuussa 1801 alkoi toisen liittokunnan sota, jossa Ranska ja Espanja olivat liittolaisia. Ranska ja Espanja tekivät 1. lokakuuta 1800 San Ildefonsossa sopimuksen, jonka nojalla Espanjan laivasto luovutti huhtikuussa 1801 Cádizissa aluksen Ranskan laivastolle Intrépidon sekä Conquistadorin, Infante don Pelayon, San Genaron, Atlanten ja San Antonion. Alus liitettiin Ranskan laivastoon 30. kesäkuuta 1801 Toulonissa nimellä Intrépide.
Sotatoimien alkaessa uudelleen vuonna 1803 alus oli toukokuussa ankkurissa Toulonissa yhdessä seitsemän muun linjalaivan kanssa. Lisäksi kolme muuta alusta oli telakalla ja viisi rakenteilla. Toulonissa olevan laivaston komentajana oli vara-amiraali Madeleine de Latouche-Tréville, jolla oli palveluksessa Formidable, Indomptable, Atlas, Mont Blanc ja Scipion. Todennäköisesto Intrépidolla ei ollut edes miehistöä tai nimettyä päällikköä.
Vuoden 1804 lopulla aluksen päälliköksi nimettiin Lêonore Deperonne, jonka johdolla alus varustettiin merikelpoiseksi. Toulonin laivaston komentajuus oli myös siirtynyt Villeneuvelle. Alus lähti 18. tammikuuta 1805 merelle Villeneuven laivaston mukana. Laivasto joutui Cape Sepetin edustalla kovaan luoteistuuleen, joka pakotti tuulen pieksämän laivaston palaamaan satamaan. Illalla 29. maaliskuuta alus lopulta lähti laivaston mukana merelle purjehtien suunnitelman mukaisesti Länsi-Intiaan. Alus saapui laivaston mukana Martiniquelle Fort-de-Francen edustalle 13. toukokuuta.
Alus lähti laivaston mukana paluumatkalle Eurooppaan. Laivasto kohtasi 22. heinäkuuta Cape Finisterren länsipuolella Britannian kuninkaallisen laivaston vara-amiraali Sir Richard Calderin johtaman osaston.  Seuranneessa taistelussa, joka päättyi ratkaisemattomana, aluksella sai surmansa viisi ja haavoittui viisi miehistön jäsentä. Taistelun jälkeen alus purjehti etelään ja saapui Cádiziin 20. elokuuta yhdessä muiden Villeneuven laivaston alusten kanssa. Satamassa aluksen päällikkyyden vastaanotti Louis A. C. Infernet.
Alus kuului 21. lokakuuta 1805 kontra-amiraali Pierre Dumanoir le Pelleyn laivueeseen Trafalgarin taistelussa päällikkönään Louis-Antoine Infernet. Dumanoir johti kuuden linjalaivan etuosastoa, jonka alukset olivat Intrépiden lisäksi Scipion, Duguay-Trouin, Mont-Blanc ja Neptune ja Espanjan laivaston Neptuno. Horatio Nelsonin hyökkäys erotti etuosaston alukset muusta laivastosta jättäen ne tuulenpuolelle varsinaisesta taistelusta. Dumanoir ei heti seurannut Villeneuven määräystä taisteluun palaamisesta. Laivueen palattua alukset ampuivat ainoastaan joitakin laukauksia ennen irrottautumista taistelusta.
Infernet miehistöineen halusi liittyä taisteluun ja siten hän kieltäytyi tottelemasta Dumanoirin käskyä vetäytymisestä. Intrépideä seurasi Neptuno. Intrépide taisteli HMS Leviathanin, HMS African, HMS Agamemnonin, HMS Ajaxin, HMS Orionin ja HMS Conqueororin kanssa. Alus joutui laskemaan lippunsa noin kello viiden aikaan iltapäivällä. Alus oli vaurioitunut pahoin ja noin puolet sen miehistöstä oli saanut surmansa.
Amiraali Collingwood määräsi aluksen upotettavaksi, jottei se olisi tullut takaisin vallatuksi kaksi päivää myöhemmin.
Paraati

Paraati, myös ohimarssi, on ihmisjoukon muodostama kulkue, joka kulkee yleensä esiintymismielessä tavallisesti sen järjestämiskaupungin halki. Paraati mielletään usein sotavoimien katselmukseksi, mutta esim. Yhdysvalloissa siviiliparaateja järjestetään tärkeinä juhlapäivinä. Myös eri ihmis- tai kansanryhmät järjestävät paraateja, kuten seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen pride parade.
Sotien aikana paraateja on järjestetty perinteisesti silloin, kun siihen osallistuva yksikkö tai yksiköt lähtevät sotaan. Myös vastustajalta vallatussa kaupungissa on usein sotilasperinteiden mukaisesti järjestetty voitonparaati.
Suomen puolustusvoimat järjestävät vuosittain valtakunnallisen paraatikatselmuksen ja ohimarssin puolustusvoimain lippujuhlan päivänä 4. kesäkuuta.
Polly tuli kuvioihin

Juoni

Säntillinen riskianalyytikko Reuben (Stiller) joutuu morsiamensa hylkäämäksi heti häämatkan alussa. Eipä aikaakaan, kun mies törmää vanhaan koulukaveriinsa Pollyyn (Aniston), jonka rempseä elämäntyyli on melkoisessa ristiriidassa Reubenin maailman kanssa.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan Polly tuli kuvioihin on melko tyhjänpäiväinen parisuhdehölmöily, joka laahaa eteenpäin romanttisen komedian umpitutulla kaavalla: poika tapaa tytön, menettää tytön ja saa lopulta kuitenkin tytön. Elokuvaan on tuotu teinikomedioissa suosittua eritehuumoria, mitä Valotie ei pidä järin viisaana.
Reine Rimón

Reine Rimón (s. 1947 Helsinki) on suomalainen jazz-laulaja. Hän on vaikuttanut mm. Erik Lindströmin orkesterissa. Hän on käyttänyt myös taitelijanimeä Nina Rives.
Kirovsk (Murmanskin alue)

Talous

Hiipinä on kaivosalueen keskus. Siellä on apatiittia, nefeliiniä, nikkeliä, fosfaatti- ja alumiiniin perustuvaa teollisuutta. Suurimmat teollisuuslaitokset ovat OAO Apatit, osa FosAgroa. Hiipinässä on Pohjois-Venäjän suurin laskettelukeskus ja maailman pohjoisin arktinen kasvitieteellinen puutarha. Kaupunki sijaitsee 368 metrin korkeudella merenpinnasta.
Hiipinään erkanee haararata (22 km) Muurmannin radalta.
Gervonta Davis

Ennen nyrkkeilyuraa

Davis aloitti nyrkkeilyharjoittelun viisivuotiaana.

Amatööriura

Davis otteli amatöörinä 221 ottelua joista voitti 206. Davis osallistui vuonna 2012 Golden Gloves nyrkkeilykilpailuun jonka voitti.

Ammattiura

Davis siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2013. Ensimmäiset ottelut olivat lähinnä kokemattomia nyrkkeilijöitä vastaan mutta vuonna 2015 Davis kohtasi pitkät nyrkkeilyurat tehneet Cristobal Cruzin ja Mario Antonio Maciasin jotka voitti ennen täyttä aikaa. Vuoden 2017 tammikuussa Davis kohtasi silloisen höyhensarjan IBF liiton mestari Jose Pedrazan jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä käytettyään Pedrazaa kanveesissa seitsemännessä erässä.
Von Öller

Von Öller on ruotsalainen aatelissuku. Suvun aatelointi tapahtui 1683. Kantaisä Johan von Öller oli kotoisin Etelä-Saksasta. Ainoastaan porvarillinen osa suvusta on vielä elossa Suomessa ja Ruotsissa.
Konfiguraatio

Konfiguraatio tarkoittaa atomien tai atomiryhmien järjestystä stereokemiallisen keskuksen ympärillä. Molekyylien stereoisomeerit poikkeavat toisistaan yhden tai useamman stereokeskuksen konfiguraation suhteen. Toisin kuin konformaatiot konfiguraatiot eivät voi muuttua toisikseen sidoksen katkeamatta. Nykyään eri konfiguraatioiden nimeäminen perustuu Cahn–Ingold–Prelog-prioriteettisääntöihin ja konfiguraatiolla on merkitystä erityisesti optisesti aktiivisilla yhdisteillä.

Molekyylin konfiguraation määritystapoja

Tuntemattoman kiraalisen molekyylin absoluuttisen konfiguraation määrittämiseen on useita tapoja. Tuntematon kiraalinen yhdiste voidaan muuttaa kemiallisella reaktiolla sellaiseksi yhdisteeksi, jonka absoluuttinen konfiguraatio tunnetaan. Mikäli reaktio ei tapahdu stereokemiallisessa keskuksessa, ei molekyylin konfiguraatio muutu ja se on sama kuin tunnetun yhdisteen. Mikäli reaktio tapahtuu stereokeskuksessa ja reaktiomekanismin vaikutus konfiguraatioon tunnetaan (esimerkiksi SN2-reakio muuttaa konfiguraation toiseksi), molekyylin konfiguraatio voidaan päätellä uuden tuotteen konfiguraation perusteella. Eräissä tapauksissa konfiguraation määritykseen voidaan käyttää myös yhdisteen ominaiskiertokykyä tai NMR-tutkimuksia. Nykyään käytetyin menetelmä absoluuttisen konfiguraation selvittämiseen on röntgenkristallografia.
Konfiguraation määritys voidaan tehdä myös biokemiallisesti. Esimerkiksi eräät entsyymit hajottavat vain tietyn konfiguraation omaavia aminohappoja tai steroideja ja tämän perusteella voidaan päätellä molekyylin konfiguraatio.
Mario Kart 8

Pelaaminen

Mario Kart 8:ssa pelaaminen on samanlaista kuin aiemmissa peleissä. Pelaajan kuuluu kisailla muita pelaajia vastaan Super Mario -pelisarjan hahmoilla.
Pelissä on neljä erilaista pelimuotoa: Grand Prix, Time Trials, Versus Race (VS Race) ja Battle. Grand Prixissä ajetaan toisia tekoälyhahmoja vastaan neljä kilparataa sisältävissä cupeissa. Time Trialissa ajetaan kilparadoilla mahdollisimman nopeasti kolmen kierroksen ajan tehdäkseen aika-ennätyksiä, Versus Racessa saa muokata omat säännöt ja Battlessa kilpaillaan toisia pelaajia vastaan. Mario Kart 8:ssa on myös verkkomoninpeli maksimissaan 12 pelaajalle. Pelaajat voivat jakaa omia suorituksiaan Miiversen avulla. Peliä voi pelata Wii U Game Padilla, Wii U Pro Controllerilla, Wii Remotella ja Nuchuck-lisälaitteella.

Kolikot

Radoilla kerätään kolikoita. Kun kolikoita on tarpeeksi, pelaaja saa avattua uuden ajoneuvon, uudet renkaat tai uuden laskuvarjon. Uusia tavaroita saa aina viidenkymmenen kolikon välein.

Jatko-osa

28. huhtikuuta 2017 Nintendo julkaisi Nintendo Switch -konsolille Mario Kart 8 Deluxe-pelin, joka sisältää kaikki DLC hahmot ja radat, sekä uusia hahmoja ja ratoja.
Şahdağ

Şahdağ (ven. Шахда́г, Šahdag) on vuorenhuippu Kaukasuksen pääjonon itäosassa Azerbaidžanissa. Sen korkeus on 4243 metriä. Kalkkikivestä ja dolomiitista muodostuneella vuorella on alppiniittyjä ja pieniä jäätiköitä.
Narva Kreenholmi staadion

Narva Kreenholmi staadion on Viron Narvassa sijaitseva urheilustadion. Stadionin katsojakapasiteetti on 3 000. Viron jalkapallon pääsarjajoukkue Trans Narva pelaa kotiottelunsa stadionilla.
Heikki Herva (näyttelijä)

Heikki Herva (s. 2. heinäkuuta 1955 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Heikki Herva näyttelee Nälkäteatterissa ja Ylioppilasteatterissa, toiselta ammatiltaan hän on tietotekniikkakonsultti. Herva on esiintynyt vuonna 1999 televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän näytteli Kristofer Gyllendorffia. Vuonna 2008 hän esitti samassa sarjassa asianajaja Lasse Ala-Kuljua.
Syksyllä 2004 Heikki Herva oli mukana perustamassa Osuuskunta Riskirecordsia.
Joseph Kucan

Joseph D. Kucan Kučan (Kučan - Srb-Croat "Kutchan")" (s. 19. maaliskuuta 1965 Henderson, Nevada) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin roolinsa Command & Conquer -pelisarjan pahiksen rooli Kane. Hän on lisäksi ohjannut Command & Conquer -pelisarjan pelejä.
Pikkuherttu

Levinneisyys

Pikkuherttua tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuontisjärvi

Vuontisjärvi (pohjoissaameksi Vuottesjávri) on kylä Enontekiön kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla noin 17 kilometriä itään Enontekiön kirkonkylästä Hetasta, tien nro 956 varrella.

Kylän historiaa

Vuontisjärvi tuli aikoinaan tunnetuksi "Rovan Nikun" (Niilo Uollonpoika Keskitalon) ansiosta vuonna 1861. Rovan Niku oli 1800-luvun puolivälin paikkeilla Vuontisjärvellä elänyt karjatilallinen/maanviljelijä. Niku oli kaivanut tulvaveden tasaamiseksi pienen ojan, joka murtui veden voimasta. Tämän seurauksena järven pinta laski yli kuusi metriä ja syntyi uusi laskujoki. Vesi vei mennessään runsaasti hiekkamaata sekä niittylatoja ja ikihonkia. Tämä oli suuri menetys kalastuksesta ja viljelystä elävälle kylälle, ja puhutti kyläläisiä pitkään. Tapahtumasta kerrotaan Samuli Paulaharjun kirjassa Vanhaa Lappia ja Peräpohjolaa (1923).

Naapurikylät ja vesistöt

Vuontisjärven naapurikyliä ovat Peltovuoma idässä ja Hetta lännessä. Kylään kuuluvat läheisesti seuraavat vesistöt: Vuontisjärvi, Vuontisjoki, Pöyrisjoki ja Markkajoki. Kylän lähialueella on myös muita merkittäviä jokia kuten Käkkälö- ja Ounasjoki.

Matkailu ja palvelut

Vuontisjärven kylästä lähtee patikkapolku Pöyrisjoen varteen. Pöyrisjokea alas melovat päätyvät myös Vuontisjärven kylälle. Talvella on tarjolla moottorikelkkavuokrausta. Moottorikelkkareitti Hetta–Kittilä kulkee kylän lävitse. Levin rinteet ovat 100 kilometrin ja Pallastunturit alle 60 kilometrin päässä. Enontekiön lentokentälle on kylältä matkaa 25 kilometriä.
Matkailijoille vuokrataan entisen kyläkoulun tiloja. Kylän alueella Vuontisjärven uimarannalla on mutterikota ja -rantasauna, joita vuokrataan myös matkailijoille ja retkeilijöille. Kylässä on myös taksi, korjaamo, safariyritys, maaseutumatkailuun soveltuvia majoituspalveluita.

Kylän asukkaat

Talouksia Vuontisjärven kylässä on 60.
Kylän asutus on helminauhamaista, joskin keskellä kylää, alkuperäisellä kyläalueella asutus on tiheämpää. Asuinrakennukset ovat omakotitaloja. Kylän läheisyydessä on myös paljon loma-asutusta, joka vilkastuttaa kylän toimintaa kesällä ja lomien aikana.
Kyläläiset saavat toimeentulonsa maa-, poro- ja luontaistaloudesta sekä palvelusektorilta.

Tapahtumat

Vuontisjärvellä järjestettiin viides Maailman kylät -tapahtuma 4.–6. heinäkuuta 2008.
Homelin rautatieasema

Marssi Minskin junille

Asemalla on jatkunut jo vuosia perinne soittaa aseman kovaäänisistä tunnettu neuvostoaikainen marssi Slaavittaren jäähyväiset (ven. Прощание Славянки), kun henkilöjuna lähtee Gomelin asemalta pääkaupunki Minskiin.
Who’s Adam

Who's Adam oli 1990- ja 2000-luvuilla vaikuttanut suomalainen rock-yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita olivat ”Leave Me Damned” ja ”In Deep Water”.
Ted Kaufman

Edward E. "Ted" Kaufman (s. 15. maaliskuuta 1939 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän korvasi Joe Bidenin Delawaren edustajana Yhdysvaltain senaatissa, Bidenin erottua tultuaan valituksi Yhdysvaltain varapresidentiksi. Kaufman toimi senaattorina tammikuusta 2009 marraskuuhun 2010, jolloin virkaan valittiin täytevaaleilla uusi senaattori. Kaufman ei itse ollut tuolloin ehdolla.
Seppo Leinonen

Seppo Leinonen (s. 1957 Kajaani) on suomalainen luonto- ja ympäristöaiheisiin erikoistunut kuvittaja ja pilapiirtäjä. Leinosen piirroksia on julkaistu muun muassa Suomen luonnonsuojeluliiton ja Luonto-Liiton julkaisuissa, kuten Suomen Luonto, Luonnonsuojelija, Nuorten Luonto ja Sieppo, ja hän on tehnyt kuvituksia myös muun muassa kirjoihin, oppaisiin ja esitteisiin.
Chris Kirkland

Christopher Edmund ”Chris” Kirkland (s. 2. toukokuuta 1981, Barwell) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Sheffield Wednesdaytä.
Kirkland voitti kaudella 2004–2005 Mestareiden liigan pelatessaan Liverpoolin joukkueessa, joskin hänen roolinsa oli toimia ykkösmaalivahti Jerzy Dudekin varamiehenä.