google/wiki40b huggingface dataset:
Claire Williams

Claire Williams OBE (s. 21. heinäkuuta 1976 Windsor, Englanti) on Frank Williamsin tytär ja Williams F1 -tallin apulaistallipäällikkö.
Williams valmistui Newcastlen yliopistosta vuonna 1999 pääaineenaan politiikka. Hän toimi Silverstonen radan lehdistötiedottajana vuodesta 2000. Vuonna 2002 hänestä tuli Williamsin F1-tallin tiedottaja ja vuonna 2010 tallin viestintäpäällikkö. Vuonna 2011 hän sai hoitoonsa myös tallin sijoittajasuhteet ja seuraavana vuonna markkinoinnin. Tallin apulaispäälliköksi hänet nimettiin vuonna 2013.
Tammikuussa 2018 Claire Williams avioitui pitkäaikaisen seurustelukumppaninsa Marc Harrisin kanssa. Heidän esikoispoikansa syntyi 10. lokakuuta 2017.
Vuonna 2016 Williamsille myönnettiin arvonimi Officer of the Order of the British Empire (OBE) kiitokseksi hänen työstään Formula 1:ssa.
Dave Alexander (bluesmuusikko)

Elämä

Alexander asui lapsuutensa Texasin Marshallissa. Vanhemmat kannustivat häntä pianonsoittoon. 1955 Alexander astui laivaston palvelukseen ja palattuaan siviiliin hän lähti 1957 Oaklandiin Kaliforniaan, jossa hän aloitti muusikonuran San Francisco Bay Areassa bluesin parissa. Aikaa myöten hän alkoi esiintyä sellaisten nimekkäiden muusikoiden kuin Big Mama Thornton, Jimmy Witherspoon, Muddy Waters, Buddy Guy ja Albert Collins kanssa.
Alexander teki 1968 ensimmäisen oman levytyksensä, joka julkaistiin kokoelmalevyllä Oakland Blues. 1970-luvun alkupuolella hän julkaisi muutamia albumeja omalla nimellään. Sen jälkeen kun hän omaksui taiteilijanimen Omar Shariff, kesti melkein 20 vuotta, ennen kuin häneltä ilmestyi albumi.
Alexander soitti 1970 Ann Arbor Blues and Jazz Festivalilla ja vuodesta 1973 usein San Francisco Blues Festivalilla. Hän kiersi myös Euroopassa.
Alexander oli 1993 Handy Award -ehdokkaana. Hän kirjoitti artikkeleita Living Blues -musiikkilehteen.
Silistra

Historia

Roomalaiset rakensivat linnoituksen nykyisen Silistran kohdalle vuonna 29. Aiemmin paikalla oli ollut kelttiläinen kylä nimeltään Durostorum. Linnoitteesta tuli tärkeä armeijakeskus Moesian keskellä, ja siitä kasvoi kaupunki Marcus Aureliuksen aikana. Vuonna 388 Durostorumiin tuli kristillisen hiippakunnan piispanistuin, ja alueen kristillinen keskus. Kun Rooman valtakunta jakautui kaupunki, silloiselta nimeltään Δουρόστολον (Durostolon), jäi Bysantin puolelle.
600-luvun lopussa kaupunki siirtyi ensimmäisen Bulgarian valtakunnan hallintaan ja Drastarin piispasta tuli ensimmäinen Bulgarian patriarkka. Svjatoslav I Kiovasta valloitti kaupungin 969, mutta kaksi vuotta myöhemmin Bysantti valtasi kaupungin Dorostolonin taistelun yhteydessä ja kaupunki nimettiin Theodoropolikseksi keisarinnan mukaan. Tsaari Samuil valloitti kaupungin takaisin Bulgarialle 976, mutta se siirtyi takaisin Bysantille 1001.
1186 bulgaarien kapinassa kaupungista tuli osa toista Bulgarian valtakuntaa, ja pysyi Bulgarialla aina vuoteen 1396, jolloin osmaanit valtasivat Balkanin.
Osmanien valtakunnan aikana Silistra oli osa Rumelian provinssia ja oli alueen hallinnollinen keskus. Venäjä valloitti kaupungin useaan otteeseen Turkin sodassa. Sodan jälkeen kaupunki oli osa Bulgarian autonomista ruhtinaskuntaa, ja tuli osaksi Bulgarian kuningaskuntaa 1908.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Silistra siirtyi Romanialle, mutta toisessa maailmansodassa se palasi Bulgarian haltuun.
Sebastian de Souza

Sebastian de Souza (s. 19. huhtikuuta 1992) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Matty Levanina televisiosarjassa Skins – liekeissä. Hän aloitti näyttelemisen 11-vuotiaana teatterissa. Hän on esiintynyt myös Alfonso Aragonialaisen roolissa televisiosarjassa Borgiat, maan ja taivaan valtiaat.
Ioane Petritsi

Ioane Petritsi (georg. იოანე პეტრიწი) oli georgialainen 1000- tai 1100-luvun uusplatonilainen filosofi. Hänet tunnetaan parhaiten Prokloksen käännöksistään, joihin hän laati laajan kommentaarin. Myöhemmissä lähteissä häneen viitataan myös nimellä Ioane Tšimtšimeli (georg. იოანე ჭიმჭიმელი).
Petritsin elämästä ei ole säilynyt luotettavia tietoja, lukuun ottamatta epäsuoria viittauksia hänen omissa teoksissaan ja 1700-luvun georgialaisen tutkimuksen tuottamia muutamia yksityiskohtia. Hänen kerrotaan syntyneen aatelisperheeseen Samtskhen maakunnassa ja saaneen koulutuksensa Konstantinopolissa Mikael Pselloksen ja Johannes Italoksen ohjauksessa. Italoksen tuomion jälkeen hän vaikuttaa paenneen georgialaiseen Petritsonin luostariin Bulgariassa. Tästä hän sai epiteettinsä Petritsi. Hän käänsi useita pääosin uusplatonilaisia filosofisia teoksia yrittäessään sovittaa antiikin ideoita yhteen kristinuskon keskeisen viestin kanssa. Hänen laaja-alaiset filosofiset näkemyksensä aiheuttivat konfliktin hänen ja Georgian patristisen ortodoksian välille, kunnes kuningas Davit IV vakiinnutti lopulta hänen asemansa Gelatin akatemiassa. Hän käänsi Aristotelesta, Proklosta, Nemesiosta, Hermias Aleksandrialaista, osia Raamatusta, hagiografiaa ja joitakin muita teoksia. Hänen harvoista omaperäisistä teoksistaan merkittävimmäksi nousee laaja Prokloksen ja uusplatonismin kommentaari. Hän laati kuitenkin myös askeettista ja mystistä runoutta sekä hymnejä.
Petritsillä oli sekä filosofiallaan että kirjoitustyylillään pitkäaikainen vaikutus georgialaiseen filosofiseen ajatteluun ja kirjallisuuteen, joka nousi aiempaa huomattavammaksi 1700-luvulla uudistusmielisen oppineen katolikos Anton I:n aikana.
Britannian amiraliteetti

Amiraliteetti oli Englannin ja sittemmin Yhdistyneen kuningaskunnan Kuninkaallisen laivaston (Royal Navy) toimintaa ohjannut esikunta. Alun perin amiraliteetin käskyvaltaa käytti yksi amiraali, Lord High Admiral. Sen tilalle tuli 1744–1762 esikunta (engl. Board of Admiralty), joka päätti laivaston toiminnasta.
Amiraliteetin valta siirrettiin 1. huhtikuuta 1964 uudelle toimielimelle, puolustusneuvoston amiraliteettilautakunnalle (engl. The Admiralty Board of the Defence Council), joka muodostettiin maa-, meri- ja ilmavoimien esikunnan edustajista sekä puolustusministeriön edustajista. Se kokoontuu ainoastaan kahdesti vuodessa päättämään budjetista sekä pitkän aikavälin suunnittelusta. Päivittäisestä toiminnasta vastaa laivastoesikunta (engl. Navy Board).

Rakennukset

Lontoon keskustassa on useita amiraliteetille kuuluneita ja sen nimellä tunnettuja hallintorakennuksia.
Helvi Erjakka

Henkilöhistoria

Erjakan vanhemmat olivat Julius Wilhelm Eriksson ja Lyyli Eriksson, jotka olivat molemmat näyttelijöitä. Erjakka kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja näytteli Tampereen työväen teatterissa ja Tampereen teatterissa. Teatterityön lisäksi hänellä oli rooli yhdessä pitkässä elokuvassa, Nyrki Tapiovaaran Miehen tiessä (1940). Erjakka oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Olli Nuorto (1936–1938) ja toinen Urmas Kaarlo Rania (1939–1941).

Kirjallinen tuotanto

Erjakan kirjallinen tuotanto käsittää ihmissuhderomaaneja, kuunnelmia, näytelmiä ja pakinoita. Hän oli tuotteliaimpia suomalaisia kuunnelmakirjailijoita. Erjakka kirjoitti myös yhden salapoliisiromaanin. Se oli Harriet Vanen salanimellä julkaistu teatterimaailmaan sijoittuva teos Pahempi kuin murhaaja (1945).
Agent Orange

Agent Orange oli muun muassa Monsanton ja Dow Chemicalin valmistama kasvimyrkky, jota Yhdysvaltain asevoimat käyttivät Vietnamin sodassa vuosina 1962–1970 paljastaakseen metsissä piileskelevät Vietkongin sissit. Myrkky oli seos kahta fenoksikasvimyrkkyä, 2,4-dikloorifenoksietikkahappoa (2,4-D) eli C₈H₆Cl₂O₃ ja 2,4,5-trikloorifenoksietikkahappoa (2,4,5-T) eli C₈H₅Cl₃O₃. Agent Orangen teki vaaralliseksi se, että valmistuksessa syntyi 2,4,5-T:n lisäksi sivutuotteena erittäin myrkyllistä ja karsinogeenista dioksiinia, joka saastutti Agent Orangen. Monet sotilaat, sissit ja siviilit altistuivat aineelle Vietnamin sodassa.
Myrkylle altistuminen on liitetty useisiin tauteihin. Agent Orange on perimämyrkyllistä, genotoksista. Se on havaittu aiheuttavan laboratorioeläimissä synnynnäisiä vikoja. Monet Vietnamin sodan veteraanit kärsivät erilaisista oireista sodan jälkeen. Heidän lapsensa saattoivat myös syntyessään kantaa myrkyistä johtuneita vikoja.
Toivo Janhonen

Toivo Aapeli Janhonen (2. helmikuuta 1886 Jyväskylä – 3. marraskuuta 1939 Juankoski) oli suomalainen pappi, Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri.
Janhosen vanhemmat olivat ajuri ja työmies Aapeli Janhonen ja Wilhelmina Linden. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja suoritti teologian erotutkinnon 1909 sekä pastoraalitutkinnon 1916. Hänet vihittiin papiksi 1910. Rovastin arvonimen Janhonen sai 1935.
Janhonen oli Haapaveden kirkkoherran virallisena apulaisena 1910–1911, Kuusamon kirkkoherran apulaisena 1911–1915, Ristijärven seurakunnan väliajan saarnaajana 1915–1919 sekä kirkkoherrana Suomussalmella 1919–1935 ja Sotkamossa 1935–1939. Hän toimi myös Haapaveden kansanopiston opettajana, Itä-Pohjanmaan kansanopiston johtajana Kuusamossa 1911–1915 ja Kuusamon kunnan säästöpankin esimiehenä 1911–1915.
Janhonen toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1924–1939 valittuna Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli sosiaaliministerinä Kyösti Kallion IV hallituksessa 1936–1937. Presidentin valitsijamiehenä Janhonen oli vuosien 1925 ja 1937 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi Suomussalmen kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Mafekingin piiritys

Tausta

Mafeking oli perustettu vuonna 1885 ja se sijaitsi joitakin satoja kilometrejä Kimberleyn kaupungista pohjoiseen lähellä buurien Transvaalin eli Etelä-Afrikan tasavallan valtion rajaa. Kaupungin asukasluku oli vuonna 1899 noin 1 500. Mustien oma kaupunki sen vieressä oli Mafikeng. Sen asukasluku oli noin 7 000. Joukossa oli myös monia pakolaisia muilta alueilta. 
Mafekingin lähes 700 sotilaan vahvuista brittiläistä varuskuntaa komensi eversti Robert Baden-Powell. Hän oli astunut tehtäväänsä lokakuussa 1899. Toinen buurisota oli syttynyt 11. lokakuuta. Hänen tehtävänantonsa oli suojella Kapmaan rajaa, sitoa buurijoukkoja ja mahdollisuuksien mukaan tehdä hävitysretkiä Transvaalin puolelle.
Buurit olivat aikaisemmin kukistaneet brittien niin sanotun Jamesonin hyökkäyksen Mafekingista Transvaaliin. Buureille kaupungilla oli näin symbolista arvoa, mikä lienee vaikuttanut sittemmin piirityksen aloittamiseen enemmän kuin sen varsinainen strateginen merkitys.

Piiritys

Buurit aloittivat Mafekingin piirityksen 13. lokakuuta 1899. Buureja oli noin 6 000 ja heitä johti kenraali Piet A. Cronje. Varuskunta oli huomattavasti piirittävää joukkoa pienempi, mutta buurit luulivat sitä paljon todellista vahvemmaksi. Baden-Powell piti yllä tätä harhaa jatkuvilla iskuilla, tekotykeillä ja muin harhautuskeinoin. Myöhemmin lokakuussa buurit toivat lähistölle tykin, jolla he alkoivat tulittaa kaupunkia. Cronje vei marraskuun puolella suurimman osan joukoistaan muualle, mutta Mafekingia piirittämään jätettiin noin 1 500:n miehen buurijoukko kenraali J. P. Snymanin alaisuudessa.
26. joulukuuta britit tekivät epäonnistuneen hyökkäyksen buureja vastaan. Hyökkäys torjuttiin brittien kärsiessä huomattavia tappioita. Hieman myöhemmin buurit tekivät vastaavan hyökkäyksen, joka sekin puolestaan torjuttiin. Lopulta 17. toukokuuta 1900 paikalle saapui brittien avustusarmeija, jonka onnistui murtaa 217 päivää kestänyt piiritys.

Seuraukset

Piiritys oli viimein kukistettu. Britit olivat kärsineet tappioina kaikkiaan 813 miestä.
Mafekingin tilannetta oli seurattu tarkasti mediassa ympäri maailmaa piirityksen vielä kuluessa. Kun uutinen piirityksen murtamisesta saapui viimein Britanniaan, maassa syttyi suuria juhlia, joita on verrattu esimerkiksi sittempien maailmansotien loppumista seuranneisiin juhlintoihin. Englannin kielessä sana mafficking on sittemmin viitannut joskus vastaavaan juhlintaan. Sinänsä sivunäyttämönä olleesta piirityksestä tuli yksi sodan keskeisistä tapahtumista.
Brittien voitosta on usein kiitetty Baden-Powellin kykyjä komentajana. Toisaalta häntä kohtaan on esitetty myös kritiikkiä. Hänen sanotaan esimerkiksi olleen kohtuuton ruuan säännöstelyssä piiritetyn kaupungin mustille asukkaille.
Buurien kannalta epäonnistunut piiritys sitoi huomattavan määrän heidän joukkojaan, joita olisi voinut muuten käyttää muualla. Piirityksen aikana tuli myös esiin buurien yleinen haluttomuus tehdä todennäköisesti suuria omia tappioita aiheuttavia hyökkäyksiä hyvin puolustettuja asemia vastaan.
Veikko Lappalainen

Veikko Kalervo Lappalainen (s. 21. kesäkuuta 1932 Helsinki) on suomalainen geologi ja professori, joka toimi Geologian tutkimuskeskuksen ylijohtajana.  
Lappalainen avioitui erityisopettaja Liisa Kaarina Härkösen kanssa 1958.  Hän tuli ylioppilaaksi 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1959. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1968. Lappalainen toimi Geologian tutkimuskeskuksen assistenttina 1959–1961, rautatiehallinnon geologi-insinöörinä 1961–1967, KM Insinööritoimiston osastonjohtajana 1967–1974, Tampereen teknillisen korkeakoulun apulaisprofessorina 1974–1980 ja Turun yliopiston maaperägeologian professorina 1980–1990. Hän oli myös Finnblanco-yhtiön toimitusjohtaja 1974–1975. Geologian tutkimuskeskuksen tutkimusjohtaja hän oli  1990–1991 ja ylijohtaja ja professori vuodesta 1991.  Lappalainen jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 1997, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin professori Raimo Matikainen.
Augsburgin interim

Augsburgin interim oli reformaation aikana vuonna 1548 Augsburgissa solmittu väliaikaissopimus Schmalkaldenin sodassa taistelleiden protestanttien ja katolilaisen keisarin välillä. Käytännössä sopimus oli Mühlbergin taistelun voittaneen keisari Kaarle V:n sanelema, eikä se juurikaan tarjonnut kompromisseja: protestantit joutuivat luopumaan kaikista uudistuksistaan lukuun ottamatta maallikkojen ehtoollista ja pappien avioliittoja. Tosin nämäkin uudistukset sallittaisiin vain seuraavaan kirkolliskokoukseen saakka. Protestantit eivät osanneet päättää esityksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä ja 1552 Schmalkaldenin sota puhkesi uudelleen.
Vuonna 1555 Augsburgin interim muuttui tarpeettomaksi Augsburgin uskonrauhan korvatessa sen. Uskonrauha muodostui muuttuneen poliittisen ja sotilaallisen tilanteen takia huomattavasti interimiä enemmän kompromissiksi katolilaisten ja protestanttien välille.
Omana aikanaan Augsburgin interimiin ei suhtauduttu varsinkaan protestanttien parissa kovinkaan lämpimästi. Tästä kertoo muun muassa aikakaudelta peräisin oleva pilkkalaulu aiheesta:
» Nyt rauha tahdotaan saada

ja sopu kautta maan,

asiat kuntoon panna

kunnes konsiili kuulutetaan.

Interim määrättiin väliajaksi,

se kristikansan vietteli

paholaisen mieliksi.

Ei sielua meiltä turmella

me vastaan nousemme!

heitämme kuolon uhalla

paavit, keisarit pellolle.

Me pysymme puhtaassa sanassa,

mi Kristuksesta loistaa

ja paholaisen poistaa.

Väliaikana saadaan kuulla

suuren sodan pauhu,

interim meidän kansalle

on liian suuri kauhu.

Väliaika pitkäksi venähtää

ja Kristus ehtii tulla

kera lunastuksen bullan.»
(Tuntemattomaksi jääneen runoilijan teos.)
Luonnontuoteala

Luonnontuoteala on elinkeino, johon kuuluu luonnontuotteiden talteenotto sekä niihin liittyvä yritystoiminta, neuvonta, koulutus ja tutkimus. Luonnontuotteita ovat luonnosta jokamiehenoikeudella tai maanomistajan luvalla kerättävät luonnonvaraiset ja puoliviljellyt marjat, sienet, yrtit ja erikoisluonnontuotteet.
Suomessa luonnontuotealalla on kolmiportainen koulutushierarkia, jossa tutkinnot ovat alimmasta ylimpään luonnonvaratuottaja, keruutuoteneuvoja ja keruutuotetarkastaja. Suomessa luonnontuotealan toimijuutta edistää Arktiset Aromit ry.
Herlin

Herlin on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat suomalaisen Kone Oyj:n ja Cargotec Oyj:n pääomistajia. Historiantutkija Markku Kuisman arvion mukaan Herlinin suku on luultavasti ”sekä suhteellisesti että absoluuttisesti mitattuna itsenäisen Suomen historian varakkain suku”. Vuoden 2015 alussa Helsingin Sanomat laski Herlinien omistavan pörssiyhtiöiden osakkeita noin 6,8 miljardin euron arvosta, moninkertaisesti enemmän kuin mikään muun suku Suomessa ja enemmän kuin 20 seuraavaksi rikkainta sukua yhteensä.
Harald Herlin osti Koneen vuonna 1924 silloiselta Strömbergiltä ja kehitti yhtiötä yhdessä poikansa Heikki Herlinin kanssa. Heikin jälkeen koneen johdon otti vastuulleen hänen poikansa Pekka Herlin, jonka aikana yhtiöstä kasvoi Suomen ensimmäinen monikansallinen yritys. Nykyään yhtiön suuromistajana toimii Pekan poika Antti Herlin, joka vuonna 2010 pääsi ensimmäisenä suomalaisena Forbes-julkaisun maailman rikkaimpien henkilöiden listalle, jaetulle sijalle 773.
Paul McShane

Ura

Seuratasolla Englannin toiseksi korkeimman sarjatason Hull Cityä edustanut McShane valittiin Irlannin joukkueeseen vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuihin, loukkaantuneen Kevin Foleyn korvaajaksi. Kaikkiaan McShane on pelannut 33 maaottelua vuosina 2006–2016.
Amerikansaksinokka

Koko ja ulkonäkö

Amerikansaksinokka on saanut nimensä suuresta saksien muotoisesta nokastaan, jonka alapuoli on lähes kaksi kertaa yläpuoliskoa pitempi. Linnun suora nokka myös toimii miltei saksien tapaan.
Linnun selkä, niska ja päälaki ovat mustia. Otsa, kaula ja höyhenpeitteen koko alapuoli ovat puolestaan valkoisia. Linnun jalat ovat väriltään kirkkaanpunaiset.

Levinneisyys

Amerikansaksinokan levinneisyys ulottuu Pohjois- ja Etelä-Amerikassa Atlantin ja Karibianmeren rannikoille New Yorkista Argentiinaan ulottuvalla alueella, sekä Tyynenmeren rannikolla Kaliforniasta aina Etelä-Amerikkaan asti.

Esiintyminen

Lajin tyypillisiä elinpaikkoja ovat, rannikoiden lisäksi, laguunit, jokisuistot, meret, hiekkasärkät ja merenrannikon tulvamaat.

Lisääntyminen

Naaras munii kerrallaan 2–4 munaa, joita se sitten hautoo 21–26 vrk.

Ravinto

Amerikansaksinokat syövät pääasiassa pieniä kaloja, kuten hopeakylkiä ja hammaskarppeja. Toisinaan linnut syövät myös äyriäisiä ja muita pieneliöitä.
Jericho

Tuotanto

Jerichoa on tehty kaksi tuotantokautta. Ensimmäisen tuotantokauden päättyessä toukokuussa 2007 sarja ehdittiin jo lopettaa, mutta 6. kesäkuuta 2007 CBS ilmoitti ostaneensa seitsemän lisäjaksoa vuodelle 2008 optiolla sarjan jatkamiselle lisäjaksojen jälkeenkin, mikäli ohjelma saa lisää katsojia. Sarjan viimeinen jakso (tuotantokausi 2, jakso 7) esitettiin Yhdysvalloissa 25. maaliskuuta 2008.
Nelonen aloitti sarjan esittämisen 22. elokuuta 2007. Sarjan esitysaika oli 22.00.

Tarina

Sarja keskittyy pieneen Jerichon kaupunkiin Kansasissa. Ensimmäisessä jaksossa kylän asukkaat näkevät läheisestä Denverin kaupungista kohoavan sienipilven. Myöhemmin selviää, että lukuisissa Yhdysvaltain kaupungeissa on räjäytetty ydinpommeja. Myöhemmin EMP tuhoaa kaikki elektroniset laitteet. Modernit tietoliikenneyhteydet katkeavat eikä tietoa ole saatavilla siitä, kuka on iskujen takana tai mitä on odotettavissa.
Keskeisiä teemoja sarjassa ovat yhteisöllisyyden ja suoran oman edun tavoittelun rajankäynti, kun resurssit ovat hyvin rajallisia. Myös perhedynamiikkaa käsitellään paljon. Tarinan keskiössä on Jake Green, pormestari Johnston Greenin poika, joka palaa yllättäen oltuaan monta vuotta erossa perheestään. Sarjassa on toimintaa, mutta se on kokonaisuudeltaan draamapainotteinen.
Ag2r-La Mondiale

Historia

Talli perustettiin vuonna 1992 nimellä Chazal. Vuonna 1996 nimeksi vaihdettiin Petit Casino. Vakuutusvälittäjä A2GR ryhtyi tallin sponsoriksi vuonna 1997 ja nimi muutettiin muotoon Casino - A2GR Prévoyance. Vuonna 2000 tallin nimi sai muodon AG2R Prévoyance ja vuodesta 2008 alkaen nimenä on ollut Ag2r-La Mondiale.
Talli ei osallistunut vuoden 2005 UCI ProTourille, mutta se kutsuttiin osallistumaan joihinkin sarjaan kuuluviin kilpailuihin, kuten Pariisi–Nizza-ajoon ja Paris-Roubaix'hen. Lisäksi talli osallistui vuonna 2005 Ranskan ympäriajoon. Kaudeksi 2006 muun muassa Francisco Mancebo ja Christophe Moreau liittyivät talliin ja tämän myötä AG2R sai UCI ProTour -lisenssin, joka oli jäänyt vapaaksi Fassa Bortolo -tallin vetäydyttyä sarjasta. Lisenssistä oli kiinnostunut myös Comunidad Valenciana -talli, joka kuitenkin luopui siitä vapaaehtoisesti kun osoittautui, ettei tallin urheiljohtajalla Giancarlo Ferrettillä ollut riittäviä taloudellisia vakuuksi
Marjatta Teirilä

Marjatta Teirilä on suomalainen ergonomiatutkija. Hän on nimennyt itsensä soittovaikeuksien kokemusasiantuntijaksi. Keväällä 1983 hän tuskaisen taistelun tuloksena vihdoin onnistui, ensimmäisenä naisena,  suorittamaan oboensoiton diplomitutkinnon Sibelius-akatemiassa. Hän ei saanut rauhaa kysymykseltä miksi soittaminen oli niin työlästä, vaan alkoi selvittää asiaa Laakson sairaalassa, kliinisen fysiologian osastolla dos. Yrjö Salorinteen johdolla. Tutkimuksensa tuloksista hän kirjoitti pedagogiseen käyttöön tarkoitettuja artikkeleita opettaessaan Sibelius-Akatemiassa puhallinpedagogiikkaa ja musiikkifysiologiaa vuosina 1985 - 1998. 
Puhallinsoiton työfysiologinen tutkimus tiivistyi yhtenäiseksi raportiksi 1998 julkaistussa väitöskirjassa Physiology of Wind-Instrument Playing and the Implications for Pedagogy. Väitöskirjansa valmistuttua kirjoittaja alkoi selvittää musiikkialan ergonomiatekijöitä entistä aihettaan yleisemmin. Hän jatkaa tutkimusta laajennetusta aiheestaan edelleen, nyt Itä-Suomen yliopistossa, taas kerran väitöskirjatutkijana. Hänen tavoitteenaan on rohkaista muitakin eläkeläisiä, pitkän työuran tehneitä senioriasiantuntijoita etsimään vastauksia sellaisiin kysymyksiin, joiden selvittämiseen ei ollut työvuosina aikaa eikä mahdollisuuksia. Teirilän innovatiivisuutta ja uranuurtajuutta kuvastaa myös hänen pyrkimyksensä rahoittaa väitöskirjatutkimusta liiketoiminnalla, joka perustuu omassa tutkimuksessa hankittuun asiantuntemukseen.
Lähteet:
NES2016 - Ergonomics in theory and practice : 48th Annual Conference of Nordic Ergonomics and Human Factors Society / Susanna Järvelin-Pasanen (ed.).
  Pohjoismainen ergonomiaseura. Kuopio : University of Eastern Finland, 2016. 
  Elektroninen aineisto
Dahl, Rita:  Pelle Pelottoman hommaa. Lapsen maailma. - 63(2004) : 8, s.34-35
 Music and power : proceedings of the 5th International Congress of Hungarian Studies, Music Symposium 9th & 10th August 2001 / edited by Matti Vainio and Jouko Laaksamo.
  International Congress of Hungarian studies. [Jyväskylä] : University of Jyväskylä, [2002] 
  Konferenssijulkaisu
Hynninen, Ursula, & Teirilä Marjatta: Spirovyöt laulunopetuksen apuvälineenä. Musiikki. - 20(1990) : 3-4, s. 108-116
Gabriel Jesus

Seurajoukkueura

Gabriel Jesus debytoi Palmeirasin paidassa Série A:ssa kaudella 2015. Hän pelasi tuolla kaudella 20 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sarjan vuoden tulokkaaksi. Vuonna 2015 Gabriel Jesus oli myös mukana voittamassa Copa do Brasilia. Vuonna 2016 hän teki Série A:ssa 27 ottelussa 12 maalia, voitti Série A:n mestaruuden ja hänet valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi.
Gabriel Jesus teki sopimuksen Manchester Cityn kanssa 3. elokuuta 2016. Hän liittyi seuraan tammikuussa 2017. Loukkaantumisen varjostamalla avauskaudellaan hän teki kymmenessä valioliigaottelussa seitsemän maalia. Kaudella 2017–2018 hän voitti Valioliigan ja Liigacupin mestaruudet. Hän teki 29 sarjaottelussa 13 maalia. Hän debytoi kauden aikana myös Mestarien liigassa. Kaudella 2018−2019 hän voitti Valioliigan, FA-cupin ja Liigacupin mestaruudet sekä Community Shieldin. Hän teki kauden aikana kaikkiaan 21 maalia, mutta Valioliigassa vain seitsemän.

Maajoukkueura

Gabriel Jesus kuului Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2015 ikäluokan MM-kilpailuissa. Hän teki turnauksessa yhden maalin Brasilian saavuttaessa hopeaa. Vuonna 2015 hän teki debyyttinsä myös Brasilian alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Kisojen kuudessa ottelussa hän teki kolme maalia.
Gabriel Jesus pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan syyskuussa 2016. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maaottelumaalinsa. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi viisi ottelua ilman maaleja.
Vuoden 2019 Copa Americassa Jesus auttoi kahdella maalillaan ja kahdella maalisyötöllään Brasilian ensimmäiseen Etelä-Amerikan mestaruuteen sitten vuoden 2007. Turnauksen finaalissa Perua vastaan (3-1) Jesus teki ottelun voittomaalin, mutta sai myös punaisen kortin.