google/wiki40b huggingface dataset:
Unohtaminen

Unohtaminen on asian kadottamista muististaan. Unohtaminen edellyttää, että havainnosta on aluksi syntynyt muistijälki, jonka voi unohtaa. Muistijäljen unohtaminen voi olla täydellistä tai osittaista. Osittaiselle unohtamiselle on luonteenomaista, että unohdettu asia palaa mieleen myöhemmin.

Unohtamisen teoriat

Unohtamisen tutkiminen on monimutkaista, sillä on vaikea selvittää sellaista, mitä ei enää ole. Psykologit ovat kuitenkin kehittäneet kolme teoriaa, jotka selittävät unohtamista.
Häipymisteorian mukaan asiat häipyvät muistista vanhetessaan. Teoria on yksinkertaisuudessaan suosittu, mutta kriitikot muistuttavat, että asioita ei unohda niiden ikäjärjestyksessä. Näin ollen täytyy olettaa, että jotkin asiat tekevät vahvemman muistijäljet kuin toiset.
Häipymisteoria ei myöskään selitä, mitä tapahtuu tiedon mieleen painamisen ja sen unohtamisen välillä. Ongelman pohtiminen on synnyttänyt toisen teorian, ehkäistymis- eli interferenssiteorian. Sen mukaan unohtaminen johtuu siitä, että eri muistisisällöt häiritsevät toisiaan ja mieleen palauttaminen epäonnistuu.
Interferenssiteorian mukaan ehkäistymistä on kahta tyyppiä. Taaksepäin suuntautuvassa eli retroaktiivisessa ehkäistymisessä uudet asiat pyyhkivät vanhaa tietoa pois. Esimerkiksi puhelu kaverin kanssa kesken opiskelun voi kadottaa muistista vasta opitut asiat ja pänttääminen on aloitettava alusta.
Proaktiivisessa eli eteenpäin suuntautuvassa ehkäistymisessä tapahtuu päinvastoin. Esimerkiksi läheisen sairastuessa ei yleensä muista turhista keskusteluista vaikkapa naapurin kanssa mitään, koska päässä pyörivät asiat häiritsevät uusien mieleen painamista.
Torjuntateorian eli motivationaalisen unohtamisen teorian kehitti psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud. Sen mukaan ikävät asiat unohtuvat helpommin kuin muut.
Torjuntateorian mukaan kyse ei kuitenkaan ole todellisesta unohtamisesta, vaan epämiellyttäviksi koetut asiat jäävät alitajuntaan vaikuttamaan persoonan kehitykseen. Psykoanalyyttisen terapian tehtävänä on nostaa näitä torjuttuja muistoja tietoisuuteen.
Teorioita on kritisoitu siitä, ettei niitä voi tutkia kunnolla ja näin ollen todistaa tieteellisesti tosiksi.

Mikä ei ole unohtamista?

Muistihaun epäonnistuminen ei ole unohtamista. Esimerkiksi tentissä saattaa tuntua, että tietää varmasti vastauksen, muttei saa sitä päähänsä. Tässä on kyse muistista haun strategioiden pettämisestä.
Muistinmenetykset johtuvat yleensä neurologisista häiriöistä, eikä niitä tällöin lasketa luonnolliseksi unohtamiseksi. Äkillisiä, esimerkiksi onnettomuudesta johtuvia muistinmenetyksiä on tutkittu enemmän kuin muuta unohtamista, sillä vertailukohde eli potilaan normaali muisti on vielä lähellä. Läheiset voivat yleensä kuvata potilaan aikaisemman muistin tasoa tarpeeksi hyvin, jolloin vertailu on mahdollista.
Samuel Åkerhielm

Samuel Åkerhielm nuorempi (1684–1768) oli ruotsalainen vapaaherra, virkamies ja poliitikko. Hän oli vuodesta 1723 sota-asiain valtiosihteeri ja tuli 1728 Turun hovioikeuteen presidentiksi. Hän oli vaikuttamassa hattupuolueen syntyyn 1734. Hänestä tuli 1739 valtaneuvoston johtaja, mutta hän siirtyi myssyihin, ettei Venäjän kanssa olisi syntynyt konfliktia. Valtiopäivillä 1746–1747 hän puolusti yhteistoimintaa Britannian ja Venäjän kanssa. Hän erosi valtaneuvostosta, kun Ruotsi hattujen toimesta liittyi 1747 ranskalais-preussilaiseen liittojärjestelmään.
Åkerhielmin isä oli Samuel Åkerhielm vanhempi eli Samuel Agriconius. Poika opiskeli Uppsalassa, Turussa ja Oxfordissa. Hän oli aluksi Kaarle XII:n vankka tukimies, mutta siirtyi kuninkaan kaaduttua säätyvallan kannattajaksi ja valtaistuinkiistoissa hän kannatti holsteinilaista puoluetta. Holsteinilaispuolueen kukistuttua hänet syrjäytettiin nimittämällä hänet Turun hovioikeuden presidentiksi 1728. Hän palasi valtakunnanpolitiikkaan 1739 Arvid Hornin kovana vastustajana.
Sammilanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy.
Ru (kana)

Alkuperä

Hiragana る on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 留 ja katakana ル kanjista 流.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ru ».
Täyssinän rauhan rajakivi (Valtimo)

Täyssinän rauhan rajakivi Valtimolla vuodelta 1595 sijaitsee Maanselän asemalla, aivan Sotkamon ja Kainuun rajalla. Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän Täyssinän rauhan raja. Merkkinä entisistä rajoista on rajakivi. Kiveen on hakattu Ruotsin kruunut ja kreikkalaisristi. Lisäksi siinä on rajan myöhemmin tarkastaneiden rajankävijöiden nimikirjainhakkaukset.
Pauli E. Blomstedt

Pauli Ernesti (P. E.) Blomstedt (1. elokuuta 1900 Jyväskylä – 3. marraskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jonka tyylisuuntia olivat ensin klassismi ja myöhemmin funktionalismi. Hänen isänsä Yrjö Blomstedt ja nuorempi veljensä Aulis Blomstedt olivat myös arkkitehteja. Blomstedtin suunnittelemat teräsputkihuonekalut olivat aikanaan huippumoderneja.
Blomstedt valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1918 ja arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1922. Hän työskenteli aluksi arkkitehti Armas Lindgrenin toimistossa ja myöhemmin Bertel Jungin toimistossa sekä Helsingin kaupungin rakennuskonttorissa Gunnar Taucherin apulaisena. Blomstedt meni naimisiin 1924 arkkitehti Märta von Willebrandin kanssa, joka oli ollut hänen opiskelutoverinsa. He perustivat oman arkkitehtitoimiston 1926. Blomstedt osallistui 1920-luvulla moniin arkkitehtikilpailuihin ja teki läpimurtonsa 1926 voitettuaan Liittopankin pääkonttorin suunnittelukilpailun. Olavi Paavolainen ylisti Liittopankin taloa Euroopan moderneimmaksi rakennukseksi, ja sen ilmakuvaa käytettiin mainoksissa ja Erkki Valan romaanin kansikuvana. Samoihin aikoihin Blomstedt voitti myös Helsingin Suomalaisen Säästöpankin rakennuksen suunnittelukilpailun. Molemmat olivat vielä tyylisuunnaltaan klassismia.
Blomstedt kirjoitti paljon artikkeleita lähinnä kaavoituksesta. Hän vastusti Arkkitehti-lehden artikkelissaan "Asemakaavakysymyksiä Suur-Helsingin keskustassa" Eliel Saarisen keskustasuunnitelmaa, jonka mukaan Töölönlahti olisi täytetty ja päärautatieasema siirretty Pasilaan. Blomstedt osallistui vuoden 1933 arkkitehtikilpailuun Temppeliaukion kirkon suunnittelemisesta. Ehdotus oli liian utopistinen toteutettavaksi. Lähes neljänkymmentä vuotta myöhemmin rakennettu Timo ja Tuomo Suomalaisen ehdotus on yllättävänkin samankaltainen.
Blomstedt otti osaa myös Kotkan kaupungintalon suunnittelukilpailuun ehdokkaalla "Ruotsinsalmi". Erkki Huttusen suunnitelma kuitenkin toteutettiin. Blomstedt oli pettynyt eikä ottanut huomioon viereistä kaupungintaloa lainkaan suunnitellessaan Kotkan suomalaista säästöpankkia.
Blomstedt toimi vuodesta 1933 Oy Alkoholiliike Ab:n arkkitehtina. Hän suunnitteli myymälä- ja ravintolasisustuksia sekä aloitti Rovaniemelle rakennetun Hotelli Pohjanhovin suunnittelun 1935. Viimeinen valmistunut Blomstedtin suunnittelutyö oli Kannonkosken kirkko, joka valmistui vasta hänen kuolemansa jälkeen 1938.
Pauli Blomstedtin poika oli historian professori Yrjö Blomstedt (1926–1994). Pauli Blomstedtin tytär Benita Pasanen (o. s. Blomstedt, 1924–2016) toimi kirjastoalalla, viimeksi Oulun kaupungin kirjastotoimenjohtajana.
Los Pacos

Los Pacos on Espanjan Aurinkorannikolla sijaitsevan Fuengirolan kaupungin lähiö, joka sai alkunsa suomalaisen Teuvo Hakulisen 1960-luvun loppupuolella rakentamasta lomakylästä.
Los Pacosilla, kuten muillakaan Fuengirolan alueilla, ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta lähiö sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Arroyo Pajaresin takana. Los Pacosissa asuu noin 5 000 suomalaista, mikä tekee siitä ilmeisesti suurimman suomalaisyhdyskunnan Pohjoismaiden ulkopuolella.

Historiaa

Yrittäjä Teuvo Hakulinen rakensi 1960-luvulla suomalaisten lomakyläksi aiotut rakennukset mäkiseen Los Pacosin maastoon. Hän oli tullut Espanjan Aurinkorannikolle alun perin reumaansa hoitamaan ja rakensi Los Pacosiin aluksi ratsastustallin perustaakseen ratsastuskoulun. Kun tuttavatkin alkoivat haaveilla asumisesta Espanjassa, Hakulinen muutti suunnitelmiaan ja alkoi rakentaa alueelle rivitaloja. Ensimmäinen valmistui vuonna 1967, ja Hakulisen yhtiö osti vähitellen lisää maata ja pystytti 20 vuoden aikana yli 400 asunnon lomakylän.
Hakulinen sai yhteistyökumppanikseen Suomen Urheiluliiton, ja Los Pacosia alettiin kehittää urheilukeskukseksi. Lomakylä nousikin mäkisen maastonsa ansiosta suomalaisten yleisurheilijoiden suosioon, ja siellä harjoittelivat muiden muassa Lasse Virén, Sari Essayah ja Juha Väätäinen.
Suomalainen kirjasto ja terveydenhoitoasema Los Pacosiin saatiin 1975. Suomen valuuttasäännöstelyn vapauduttua 1980-luvulla yhä useammat suomalaiset halusivat loma- tai eläkeasunnon ulkomailta, ja Los Pacos kasvoi nopeasti. Se oli myös haluttu työpaikka paikallisille asukkaille, koska siinä missä useimmat Aurinkorannikon turistipalvelut sulkivat ovensa talveksi, Los Pacos toimi ympäri vuoden.
Suomen 1990-luvun alun lamassa Hakulinen menetti omaisuutensa ja palasi Suomeen.
Sittemmin Los Pacos on laajentunut isoksi lähiöksi, jossa on sekä  omakoti- ja rivitaloja että kerrostaloja. Alkuperäiset Hakulisen rakentamat rakennukset ovat Diakonissalaitoksen Säätiön omistuksessa.
Los Pacosin suomalaisten toimintakeskuksessa Girasolissa toimii muun muassa kylpylä ja suomalaisyhdistys Suomela. Los Pacosissa tai sen liepeillä sijaitsevat muun muassa Aurinkorannikon suomalainen koulu, vuonna 2005 Suomen opetusministeriön tuella perustettu kansalaisopisto Sofia- opisto, Kulttuuriyhdistys Kaleva, Suomen evankelisluterilaisen kirkon toimipiste, vapaiden seurakuntien Pacosin Majakka sekä suomalainen kirjakauppa Hemingway. Tampereen urheiluhierojaopisto kouluttaa Los Pacosissa hierojia.
Markku Veijalainen teki Teuvo Hakulisesta ja Los Pacosista vuonna 2003 Yleisradion Tosi tarina -sarjaan dokumenttiohjelman Mies joka rakensi kaupungin. Pentti Pirhonen on kirjoittanut seudulle sijoittuvan toimintaseikkailun Vaarallista peliä Los Pacosissa (Karisto 1986).
Lauren Faust

Lauren Faust (s. 25. heinäkuuta 1974) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaattori, kirjailija, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten Hasbron animoidun televisiosarjan My Little Pony: Ystävyyden taikaa -sarjan kehittäjänä, sekä työstään aviomiehensä Craig McCrackenin kanssa.
Faust kasvoi lähellä Marylandin osavaltion pääkaupunkia Annapolista. Hän opiskeli California Insitute of Artsissa ja hänen ensimmäinen työnsä animaattorina oli MTV:n sarjassa The Maxx. Hän teki töitä myös sarjassa Tehotytöt, jonka parissa hän tapasi aviomiehensä.
Faust kehitti sarjan My Little Pony: Ystävyyden taikaa, josta on tullut suosittu nuorten tyttöjen lisäksi nuorten miesten parissa. Heitä kutsutaan termillä bronies. Kahden kauden jälkeen Faust kuitenkin lopetti sarjan parissa työskentelyn ja jatkoi muiden animaatiosarjojen kehittämistä.
Fabricio Oberto

Seurajoukkueissa

Oberto aloitti uransa vuonna 1993 Argentiinan pääsarjassa Asociación Deportiva Atenas -joukkueessa. Hän pelasi seurassa vuoteen 1998 asti ja siirtyi Kreikan pääsarjaan Olympiakosin joukkueeseen. Vuonna 2000 Oberto siirtyi Espanjan pääsarjaan, jossa pelasi kahdessa eri joukkueessa, Saski Baskoniassa ja Valencia BC:ssa.
Vuonna 2005 Oberto kirjoitti 7,5 miljoonan dollarin arvoisen kolmen vuoden sopimuksen NBA-seura San Antonio Spursin kanssa. Hän käytti seurassa maajoukkuepelinumeroaan 7. Obertosta tuli 31 vuoden ikäisenä Spursin historian vanhin tulokas.
Toisella kaudellaan Oberton rooli joukkueessa kasvoi. Hän teki 8. marraskuuta ottelussa Phoenix Sunsia vastaan 22 pistettä ja otti kymmenen levypalloa. Pudotuspeleissä Oberto teki kahdessa ensimmäisessä läntisen konferenssin finaalissa 14 pistettä. Kauden päätteeksi hän voitti NBA:n mestaruuden. Hän jatkoi seurassa vielä kaksi kautta.
Spurs vaihtoi Oberton Detroitiin Richard Jeffersonin hankinnassa. Pian Detroit laittoi Oberton siirtolistalle ja luopui oikeuksistaan häneen. Lopulta 11. elokuuta 2009 Oberto siirtyi Washington Wizardsiin.

Maajoukkue

Oberto debtyoi Argentiinan maajoukkueessa vuonna 1995. Hän pelasi olympialaisissa vuosina 1996, 2004 ja 2008 voittaen kultaa vuonna 2004 ja pronssia 2008. Hän voitti hopeaa MM-kilpailuista vuonna 2002 ja pelasi myös vuosien 1998 ja 2006 turnauksissa. Tämän lisäksi hän pelasi Argentiinan nuorisomaajoukkueissa ja Amerikan-mestaruuskilpailuissa.
Arja Elovirta

Arja Anneli Elovirta (s. 9. marraskuuta 1960 Suonenjoki) on Keravan taidemuseon johtaja. Filosofian lisensiaatti Elovirta on toiminut muun muassa tutkijana, taidehistorian assistenttina Helsingin yliopistossa ja Taide-lehden päätoimittajana. 
Hän on kirjoittanut muun muassa valokuvasta ja outsider-taiteesta. Hän on toiminut myös Helsingin Sanomien kuvataidearvostelijana 1990-luvun alussa ja tehnyt televisiokäsikirjoituksia, joista laajin on Suomen taiteen historiasta kertova sarja Suomalaisia kuvia (1998). Elovirta oli myös mukana aloittamassa näyttelyvaihtokeskus FRAMEn julkaisemaa englanninkielistä Framework-lehteä.
Ahmet Ertegün

Ahmet Ertegün (31. heinäkuuta 1923 – 14. joulukuuta 2006) oli turkkilais-yhdysvaltalainen Atlantic Records -levy-yhtiön perustaja ja yksi nykyaikaisen levyteollisuuden merkittävimmistä henkilöistä. Ertegün pääsi vuonna 1987 Rock and Roll Hall of Fameen.
Ertegün perusti Atlantic Recordsin yhdessä Herb Abramsonin kanssa vuonna 1947. Ertegünin johdolla yhtiöstä tuli muutamassa vuodessa Yhdysvaltain johtava Rhythm and blues levymerkki ja 1950-luvulla sille levyttivät muun muassa Ruth Brown, Big Joe Turner, Ray Charles, LaVern Baker, the Drifters, the Coasters ja the Clovers. Ertegün myös tuotti suuren osa Atlanticin julkaisemista levyistä ja sävelsi yhtiön artisteille kappaleita salanimellä "Nugetre". Ertegün jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa asti.
Idumea (muinaismaakunta)

Idumea oli liiviläisten ja latgallien sekaisin asuttama muinaismaakunta Latviassa. Nimitys Idumea tulee ehkä liivin kielen itäistä maata tarkoittavista sanasta idumaa. Idumean keskus oli Straupen kaupunki, jonne tuli myös alueen ensimmäinen kirkko. Idumea mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa, jossa siitä puhutaan paikallisten käännyttämisen yhteydessä. Maakunnan on oletettu muodostuneen 1000-luvulla ja sen asema itsenäisenä alueena päättyi vuoteen 1206, jolloin se joutui Saksalaisten ristiretkeläisten käsiin.
Jessoila

Jessoila tai Essoila (ven. Эссойла, Essoila, karjalaksi D´essoilu) on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä kylä Prääsän kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Maalaiskunta

Jessoilan maalaiskunta sijaitsee Prääsän kansallisen piirin luoteisosassa Suojärven ja Kontupohjan piirien rajalla.
Kunnan asutuskeskuksia ovat taajamat Jessoila, Kungojärvi (Кунгозерский, Kungozerski), Sotka, Novyje Peski (Šotjärven asema) (Новые Пески), Säpsä ja Kudama (Кудама) sekä kylät Jessoila, Alekka (Алекка), Angenlahti (Ангенлахта, Angenlahta), Ivanisto (Иванисто), Korza (Корза), Kurmoila (Курмойла), Mettšelitsa (Метчелица, "Metšälä"), Mišinselkä (Мишинсельга,Mišinselga), Nižnjaja Salma (Нижняя Салма), Prokkoila (Проккойла), Rubtšoila (Рубчойла), Salmmeniska (Салменица, Salmenitsa), Säämäjärvi, Särkilahti, Kiviniemi (Каменьнаволок, Kamennavolok), Lahti, Tšuinavolok (Чуйнаволок), Tšuralahti (Чуралахта Tšuralahta) ja Uljalega (Улялега).
Jessoilan maaseututaajama sijaitsee Säämäjärven etelärannalla 55 kilometriä Prääsästä luoteeseen. Kylässä oli 2 876 asukasta 1996. Jessoilan kautta kulkee rautatie ja maantie A133 Petroskoista Suojärvelle. Asukkaat työskentelevät lähinnä maatalouden ja rautatien palveluksessa. Kylässä on meijeri. Jessoilassa on säilynyt paljon vanhaa karjalaista puuarkkitehtuuria.
Särkilahden kylässä on ortodoksinen tsasouna 1800-luvulta.

Historia

Ennen 1920-lukua Jessoila oli osa Säämäjärven kuntaa, jonka lakkauttamisen jälkeen Jessoilasta tuli Säämäjärven piirin hallintokeskus. Sittemmin alue on liitetty Prääsän piiriin. Jessoila oli jatkosodassa Suomen miehittämä 1941-1944.
1900-luvun lopulla Jessoila oli nykyistä maalaiskuntaa suppeampi kylähallintoalue, johon kuuluivat asutuskeskukset Alekka, Angenlahti, Ivanisto, Jessoila (keskuskylä), Jessoilan asema, Korza, Kungojärvi, Kurmoila (21 asukasta vuonna 1996), Mettšelitsa, Mišinselkä, Nižnaja Salma, Prokkoila, Rubtšoila, Salmmeniska, Särkilahti (26 asukasta vuonna 1996), Säämäjärvi. Vuonna 1987 alueella oli 3 200 asukasta. Nykyinen kunta muodostettiin 2006, jolloin siihen liitettiin entiset Lahden ja Sotkan kylähallintoalueet.
Jamie Campbell Bower

Tausta

Lontoolainen Campbell Bower aloitti opiskelunsa Bedalesin sisäoppilaitoksessa, Hampshiressa ja on National Youth Music Theatren entinen oppilas. Hänen näyttelijänuransa alkoi, kun hänen hyvä ystävänsä suositteli häntä agentilleen. Ennen vuotta 2007 Campbell Bower työskenteli vielä täysipäiväisesti mallina lontoolaisen Select Model Managementin toimistossa.

Ura

Campbell Bowerin ensimmäinen rooli oli BBC:n vuonna 2007 tuottamassa draamaelokuvassa Illanistujaiset. Seuraavana vuonna Campbell Bower näytteli elokuvissa RocknRolla ja Sotatalvi. Vuonna 2009 hän näytteli The Prisoner-nimisen sarjan uudelleenfilmatisoinnissa roolinimellä Number 11-12. ja Stephenie Meyerin Houkutus-kirjasarjan toiseen osaan perustuvassa elokuvassa Twilight – Uusikuu, jonka ohjasi Chris Weitz. Kyseisessä elokuvassa hän näyttelee Voltureihin kuuluvaa vampyyriä Caiusta. Hän esitti samaa roolia elokuvassa Twilight – Aamunkoi (osa 2), jonka ensi-ilta oli syksyllä 2012. Vuonna 2010 Campbell Bower esitti nuorta Gellert Grindelwaldia Harry Potter -elokuvasarjan päättävissä elokuvissa Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 ja osa 2. Vuonna 2013 Bower näytteli Jace Waylandia Cassandra Claren Varjojen kaupungit -romaanisarjan ensimmäiseen osaan perustuvassa elokuvassa Varjojen kaupungit: Luukaupunki.

Yksityiselämä

Campbell Bower on ollut lyhyen aikaa kihloissa näyttelijä Bonnie Wrightin kanssa. Kihlaus purkautui 2012. Sen jälkeen hänen sanotaan seurustelleen Varjojen kaupungit: Luukaupunki -elokuvan kuvauksissa vastanäyttelijänään olleen Lily Collinsin kanssa.
Näyttelemisen lisäksi Cambell Bower laulaa Counterfeit-nimisessä yhtyeessä. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli The Darling Buds, mutta nimi muutettiin yhden jäsenen lähdettyä. Lisäksi 1990-luvulla oli olemassa suosittu samanniminen walesilainen rockyhtye The Darling Buds.
Carrot Top

Scott Thompson (s. 25. helmikuuta 1965), taiteioijanimeltään Carrot Top  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Michele Sanmicheli

Michele Sanmicheli (1484 Verona, Venetsian tasavalta – 1559) oli italialainen arkkitehti ja sotilasinsinööri.
Sanmicheli aloitti arkkitehtuuriopintonsa isänsä ja enonsa johdolla, mutta muutti 16-vuotiaana Roomaan opiskelemaan klassista kuvanveistoa ja arkkitehtuuria Antonio da Sangallon työpajassa. Vuonna 1509 Sanmicheli muutti Orvietoon, Umbriaan, jossa hän suunnitteli useita kirkkoja ja palatseja. Vuonna 1527 Sanmicheli palasi Veronaan, jossa hänestä tuli Venetsian johtavia renessanssiarkkitehtejä.
Veronassa työskennellessään Sanmicheli kehitti tyyliään sopusointuisesta renessanssityylistä manierismiseen suuntaan. Veronan Palazzo Bevilacqua on yksi hänen loppuaikansa tyypillisimpiä esimerkkejä.
Sanmicheli on erityisesti tunnettu sotilasarkkitehtuuristaan. Roomassa ollessaan hän kehitti paavi Klemens VII:n toimeksiannosta Parman ja Piacenzan puolustusta. Vuonna 1529 Sanmicheli linnoitti Venetsian määräyksestä Veronan eteläpuolella sijaitsevan Legnagon. Vuoteen 1935 mennessä hänet oli asetettu koko Venetsian tasavallan alueiden linnoitustöiden johtoon. Tähän kuului alueita Rodoksella ja Kyproksella asti. Hänen suurin työnsä oli Venetsian edustalle Lidon saarelle suunniteltu Forte di Sant'Andrea -linnoitus.
Love Songs (The Beatlesin albumi)

Kappaleluettelo

Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Lennon/McCartney, jollei toisin ilmoitettu.
LP 1
Työsyrjintä

Syrjintä työpaikkailmoituksissa

Työsuojelupiirit (nyk. aluehallintoviraston työsuojelun vastuualueiden edeltäjiä) ovat julkaisseet vuonna 2008 selvityksen, jonka mukaan kaikilla aloilla toimivat, sekä isot että pienet yritykset ovat rikkoneet yhdenvertaisuuslakia ilmoituksissaan. Tällaisia ilmoituksia on julkaistu sekä lehdissä että työvoimahallinnon internet-sivuilla. Tyypillistä on, että työntekijältä edellytetään tiettyä ikää, sukupuolta tai täydellistä suomen kielen taitoa, tai että työntekijän pitäisi liittää kuvansa hakemukseen. Kuvan vaatiminen on perusteltua vain mallin tai näyttelijän työssä, mutta muissa ammateissa sitä voidaan pitää syrjivänä.
Silloin kun ilmoitus on syrjivä, työsuojeluviranomaiset lähettävät yritykselle selvityspyynnön, ja mikäli yritys rikkoo lakia uudestaan, poliisille jätetään tutkintapyyntö.

Syrjintä työhönotossa

Työnantaja ei saa työhönotossa syrjäyttää ehdokasta, joka on ansioituneempi kuin valituksi tullut, sillä yhdenvertaisuuslaki edellyttää työnhakijoiden tasavertaista kohtelua. Työnantajan pitää voida osoittaa, että valintaa ei ole tehty esimerkiksi iän tai sukupuolen perusteella, vaan sille on hyväksyttävä, esimerkiksi työn tai tehtävän laadusta johtuva syy. Sitä, onko kyseessä syrjintä vai ei, voidaan arvioida vertaamalla toisiinsa valitun ja valitsematta jääneen ansioita, kuten koulutusta tai työkokemusta.  Työntekijältä on laitonta edellyttää sellaisia ominaisuuksia, jotka eivät ole välttämättömiä työn suorittamiseksi.

Syrjintä työtehtävissä

Työntekijää ei saa kohdella objektiivisesti katsoen epäedullisemmin kuin muita vastaavassa asemassa olevia työntekijöitä tai kuin mitä työmarkkinoilla on yleisesti hyväksyttyä ja tavanomaista. Epäedullinen kohtelu voi koskea jotain etua, velvollisuutta, toimenpidettä, valintaperustetta tai palkkausta. Muuten kyseessä on työsyrjintärikos, ellei työnantaja osoita, että kohtelu johtuu työstä, tehtävistä tai muusta tosiseikkoihin perustuvasta syystä. Työsyrjintärikoksen tunnusmerkit täyttyvät, jos työntekijän epäedullinen asema johtuu laissa kielletyistä tai niihin verrattavista seikoista. Silloin edellytetään, että työnantaja on tiennyt tämä seikan eikä voi osoittaa mitään työhön liittyvää, hyväksyttävää syytä sille, että työntekijä on epäedullisessa asemassa.

Rangaistukset

Teko on rangaistava, vaikka syrjivää tarkoitusta ei voida näyttää toteen. Riittää, että työntekijä on joutunut epäedulliseen asemaan kielletystä syystä ja että tämä johtuu työnantajan toimista. Työnantaja voidaan tuomita työsyrjintärikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi.
Bronxin eläintarha

Bronxin eläintarha (engl. Bronx Zoo) on yhdysvaltalainen eläintarha, joka sijaitsee Bronxin piirikunnassa New Yorkissa. Se on Yhdysvaltain suurin metropolieläintarha ja kattaa 107 hehtaarin laajuisen puiston. Puiston läpi virtaa Bronx-joki.
Eläintarha sai alkunsa, kun Fordhamin yliopisto myi eläintarhan maa-alueen New Yorkin kaupungille 1000 dollarilla sillä ehdolla, että alueelle perustettaisiin eläintarha ja puutarha. Eläintarha avattiin yleisölle 8. marraskuuta 1899, ja sen kokoelmiin kuului tuolloin 843 eläintä. Nykyisin eläintarhaan kuuluu kaiken kaikkiaan 4000 eläintä 650 eri eläinlajista.