google/wiki40b huggingface dataset:
Mikael Aleksandrovitš Romanov

Monarkian loppu

Nikolai II luopui kruunusta veljensä hyväksi Pihkovassa 15. maaliskuuta (J: 2.. maaliskuuta) 1917. Seuraavana päivänä Mikael allekirjoitti Pietarissa manifestin, jossa hän sanoi suostuvansa hallitsijaksi vain, jos perustuslakia säätävä kokous niin päättäisi. Mikaelin manifesti:
»
JULISTUSKIRJA.
Raskas taakka on Veljeni tahdosta laskeutunut hartioilleni, kun Hän on ennenkuulumattoman sodan ja kansassa vallitsevan levottomuuden aikana Minulle luovuttanut Venäjän Keisarillisen Valtaistuimen.
Kun Minua, samoin kuin koko kansaa, elähyttää ajatus, että Isänmaamme onni on ylin kaikesta, olen vakaasti päättänyt vastaanottaa Korkeimman vallan ainoastaan siinä tapauksessa, että sitä tahtoo meidän suuri kansamme, jonka tulee yleisellä kansanäänestyksellä valittujen edustajiensa kautta Perustavassa Kokouksessa säätää Venäjän Valtakunnalle hallitusmuoto ja uudet perustuslait.
Rukoillen Jumalan siunausta pyydän sentähden Venäjän Valtakunnan kaikkia kansalaisia alistumaan Valtakunnanduuman alotteesta syntyneen ja täydellä vallalla varustetun Väliaikaisen Hallituksen alaisiksi, kunnes mahdollisimman pian koollekutsuttava, yleisen, välittömän, yhtäläisen ja salaisen äänestyksen perusteella valittu Perustava Kokous hallitusmuotoa koskevalla päätöksellään ilmaisee kansan tahdon.
Allekirjoitti:
"MIKAEL". 3/III - 1917.
Petrograd. 

» 
Historioitsijat eivät ole yksimielisiä siitä, oliko Mikael viimeinen keisari, Mikael II. Toisten mielestä hänestä tuli keisari Nikolai II:n luovuttua kruunusta. Toisten mielestä hänestä olisi tullut keisari vain hyväksyessään aseman. Oli tai ei, hänen valtansa olisi kestänyt vain päivän, ja kysymyksestä tuli teoreettinen, kun monarkia de facto lopetettiin.
Luotettavimpien arkistolähteiden mukaan Mikael teloitettiin Permin lähistöllä 12. kesäkuuta 1918 Permin Tšekan käskystä.
Aalistunturi

Aalistunturi sijaitsee Länsi-Lapissa Kolarin kunnan eteläosassa Pasmajärven etelä- ja Aalisjärven länsipuolella. Aalistunturin huippu on 372 metriä meren pinnan yläpuolella. Aalistunturi on alueen korkein huippu, joten sieltä avautuu hyvät näkymät yli sadan kilometrin päähän asti. Sieltä voi havaita Ylläksen tunturit, Kumputunturin Sodankylän kunnan länsiosassa sekä Ruotsin puolella sijaitsevan Pullingin. Aalistunturille on rakennettu palovartijan tupa 1935 vuonna, jota on käytetty siihen tarkoitukseen aina 1980-luvun puoleen väliin asti. Rakennus ympäristöineen on nykyään Museoviraston suojelema kohde. Palovartijalle rakenenttiin myös vartiotorni, joka on purettu vuonna 2018 lahonneiden rakenteiden vuoksi. Paikalle on suunnitelmissa rakentaa uusi alkuperäistä vastaava torni, joka on toiminut myös kolmiomittaustornina. Lähin kolmiomittaustorni sijaitsee Nililaksn päällä.  
Rakennus on tominut palovartijan poistumisen jälkeen Metsähallituksen autiotupana.
LSVD

LSVD (Lesben- und Schwulenverband in Deutschland) on seksuaalivähemmistöjen oikeuksia Saksassa ajava järjestö. Se perustettiin Leipzigissä vuonna 1990. Alun perin siitä käytettiin nimeä SVD, mutta vuonna 1999 järjestö alkoi edustaa myös lesboja homomiesten lisäksi, ja tällöin järjestön nimeksi tuli LSVD.
LSVD on Saksan suurin homo- ja lesbojärjestö. Siihen kuuluu yli 3 300 henkilöjäsentä ja 80 jäsenjärjestöä.
NHL-kausi 1934–1935

Runkosarja

Ottawa Senatorsin taloudelliset ongelmat eivät hellittäneet ja joukkue joutui kauden 1933–1934 muuttamaan St. Louisiin. Joukkue pelasi kuitenkin vain yhden kauden nimellä St. Louis Eagles, kunnes vetäytyi liigasta.
Ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien liitto

Ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien liitto eli Ihmisoikeuksien liitto on Ihmisoikeusliiton edeltäjä, perustettu vuonna 1935.
Etsivä keskuspoliisi katsoi liiton kuuluvan kansanrintamaan, jonka sanottiin yhdistävän kommunisteja ja muita fasismia ja sotaa vastaan mutta jota pidettiin kommunistien uutena yrityksenä kohti vallankumousta. Liiton rinnalle perustettiin Ihmisoikeuksien säätiö, joka ensi toimenaan auttoi Kemin lakkolaisia.
Triviaalikoulu

Triviaalikoulu (ruots. Trivialskola) oli Suomessa 1600-luvun puolivälistä aina vuoteen 1843 käytössä ollut 4-luokkainen ja 8-vuotinen yläkoulu.

Opetus ja henkilöstö

Triviaalikoulu oli neliluokkainen, ja jokaisen luokan opetus kesti kaksi vuotta. Lisäksi oli käytännönläheisiin aineisiin keskittynyt alempi kirjurin- eli apologistanluokka.
Triviaalikoulun opetusohjelmassa oli latinan ja kreikan kieli, uskonto, historia ja logiikka. Opetus tapahtui ruotsin kielellä, ja opiskelu oli lähinnä ulkolukua. Koulun työpäivä alkoi kello viideltä aamulla ja jatkui viiteen iltapäivällä. Koulupäivän katkaisi kaksi tunnin taukoa. Vuoden aikana oli lomaa kuukausi talvella ja kuukausi kesällä.
Koulun opettajakuntaan kuului rehtori, konrehtori eli vararehtori, ylempi ja alempi kollega sekä apologista. Koulussa oli yleensä vain yksi luokkahuone, jossa kukin luokka oli omana ryhmänään. Oppilaista suuri osa oli pappien lapsia. Heidän lisäkseen oli aliupseerien, virkamiesten ja käsityöläisten lapsia, kun taas talonpoikaisperheistä tulleet oppilaat olivat vielä melko harvinaisia. Koulun oppilaat eli teinit kiersivät kesä- ja talviloman aikana taloissa teinirahoja pyytämässä. Tämä tapa päättyi, kun kuningas Kustaa III kielsi vuonna 1780 teineiltä rahan keruun.

Koulujärjestysten muutoksia

Kristiina-kuningattaren antaman vuoden 1649 koulujärjestyksen mukaan alimpana oli pedagogio eli lastenkoulu, jossa opittiin ruotsiksi luku- ja kirjoitustaidon alkeet. Seuraavana oli triviaalikoulu ja viimeksi 4-luokkainen 3-vuotinen yliopisto-opintoihin valmistava kymnaasi.
Suomessa oli 1600-luvun lopulla yksi yliopisto (Turussa), yksi kymnaasi (Viipurissa), 7 triviaalikoulua ja 21 pedagogiota. Pedagogioista kolme toimi maaseudulla (Saltvikissa, Kemiössä ja Lohjalla). 1720-luvun jälkeen Suomessa toimi vain yksi lukio Porvoossa, mutta Turun triviaalikoulun oppilaat saivat siirtyä koulun suoritettuaan suoraan Turun akatemiaan.
Vuoden 1843 koulujärjestys jakoi triviaalikoulut ala- ja yläalkeiskouluiksi. Ala-alkeiskouluista tuli myöhemmin kansakouluja ja yläalkeiskouluista oppikouluja.
Ruotsissa triviaalikoulujen oppiaineet vaihtelivat aikojen saatossa, mutta triviaalikoulut olivat toiminnassa vuoteen 1905, jolloin ne korvattiin reaalikouluilla (ruots. realskola).
E. A. Tuomivaara

Eino Aarne (E.A.) Tuomivaara (sukunimi vuoteen 1906 Hägglund) (13. helmikuuta 1887 Säkkijärvi – 17. kesäkuuta 1975 Ikaalinen) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Maalaisliiton ja IKL:n kansanedustajana sekä ministerinä. Koulutukseltaan hän oli agronomi.
Tuomivaaran vanhemmat olivat kauppalaivuri Karl Teodor Hägglund ja Alina Ahonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja suoritti agronomin tutkinnon 1912.  Tuomivaara oli Alhaisten kartanon tilanhoitajana Hattulassa 1908– 1910, Marlebäckin tilanhoitajana 1912– 1916 Iitissä ja Lahden kansanopiston maatalousaineiden opettajana 1913– 1919.   Vuosina 1919– 1940 Tuomivaara toimi Viipurin läänin Uudenkirkon maamieskoulun johtajana ja maatalousaineiden opettajana. Hän oli myös Itä-Hämeen ja Viipurin läänin maanviljelysseurojen kesäkonsulenttina 1914–1918 ja 1920– 1924, Itä-Hämeen maanviljelysseuran vs. sihteerinä 1918, Lahden kasvitarha- ja talouskoulun johtajana 1918 ja Uudenkirkon kotitalouskoulun johtajana 1929–1933.
Talvisodan jälkeen Tuomivaara toimi Loimaan maamieskoulun johtajana ja opettajana 1940–1952 sekä Loimaan kotitalouskoulun johtajana 1950–1952.  Tämän ohella Tuomivaara oli sotavuosina pika-asutustoimikunnan jäsenenä 1940–1941 ja Tuomolan koulutilan va. hoitajana 1941–1944.  Vuodesta 1953 lähtien hän eli talonomistajana Ikaalisissa elämänsä loppuun saakka.
Politiikassa Tuomivaara oli Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1924–1930 ja IKL:n kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1933 ja Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1933–1939 ja 1941–1945. Hän tuli edustaja Aleksanteri Koskenheimon tilalle 25. helmikuuta 1933 ja edustaja Paavo Susitaipaleen tilalle 3. tammikuuta 1941.  Maalaisliittoon kuuluessaan Tuomivaara oli sosiaaliministerinä Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931.  Tuomivaara oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.
Mark Philippoussis

Ura

Vuonna 1995 19-vuotias Philippoussis nousi maailmanlistalla sijalle 32 ja hän oli nuorin pelaaja 50 parhaan joukossa. Seuraavana vuonna hän eteni neljännelle kierrokselle Australian avoimissa. Lokakuussa 1996 Philippoussis voitti ensimmäisen ATP-tason turnauksensa, jolloin loppuottelussa kaatui ruotsalainen Magnus Larsson erin 6–1, 5–7, 6–4.
25. toukokuuta 1997 Philippoussis syötti uransa tähän mennessä nopeimman (229 km/h) syöttönsä, kun hän pelasi espanjalaista Albert Costaa vastaan Düsseldorfissa.
Yhdysvaltain avoimissa 1998 hän pääsi ensimmäistä kertaa uransa aikana Grand Slamin loppuotteluun, häviten maanmiehelleen Patrick Rafterille.
29. maaliskuuta 1999 hän nousi ATP-listalla kymmenen parhaan joukkoon ja pysyi siellä 10 viikkoa. Samana vuonna hän eteni Wimbledonissa puolivälieriin, jossa kohtasi yhdysvaltalaisen Pete Samprasin. Kyseisessä ottelussa Philippoussis kärsi rustokudosvauriosta vasemmassa polvessaan ja joutui neljän päivän jälkeen käymään leikkauksessa. Tämä vaikutti hänen tennisuraansa siten, että joutui jättämään maansa Davis Cup -joukkueen vuoteen 2003 asti.
Yhteensä kolmen polvileikkauksen jälkeen vuonna 2003 Philippoussis palasi ammattilaisuralle ja alkoi pelata yhä vakavammin. Hän palasi maansa Davis Cup -joukkueeseen ja Wimbledonissa eteni loppuotteluun Roger Federeriä vastaan, häviten erin 7–6(5), 6–2, 7–6(3). Samassa turnauksessa hän teki myös australialaisen tennisennätyksen syöttämällä yhteensä 46 ässää ottelussa Andre Agassia vastaan.
Seuraavat vuodet olivat australialaiselle pettymyksiä ja vasta vuonna 2006 hän katkaisi häviöputkensa voittamalla Hall of Fame Tennis Championships -turnauksen Newportissa Yhdysvalloissa. Tämä on hänen toistaiseksi viimeisin turnausvoittonsa urallaan.

Yksityiselämä

Philippoussis aloitti tennisuransa kuusivuotiaana ja hänen valmentajaan on toiminut isä Nick, joka on entinen jalkapallomaalivahti.
Kesäkuussa 2007 hän osallistui amerikkalaiseen tositelevisiosarjaan Age of Love.
Euro Disney S.C.A.

Historia

24. maaliskuuta 1987 allekirjoitettiin sopimus lomakeskuksen rakentamisesta, ja sen osapuolia olivat Ranskan hallitus, The Walt Disney Company, Ile-de-Francen maakuntaneuvosto, Seine-et-Marnen departementtineuvosto, Pariisin kaupungin liikennelaitos (RATP) ja uuden Marne-la-Valléen kaupungin julkisen sunnittelun lautakunta. Lomakeskuksen rakennustyöt alkoivat elokuussa 1988, ja lokakuussa 1989 yhtiö listautui Lontoon, Brysselin ja Pariisin pörsseihin. Maaliskuussa 1992 RATP avasi Marne-la-Vallée - Chessy RER-paikallisjuna-aseman.
12. huhtikuuta 1992 avattiin Euro Disney -lomakeskus. Se koostui kuudesta hotellista, leirintäalueesta, Disney Village -ostos- ja huvittelualueesta sekä Euro Disneyland -teemapuistosta.
Toukokuussa 1994 Disneylandin yhteyteen avattiin TGV-kaukojunaliikenteen asema. Kesäkuussa 1996 Eurostar aloitti liikennöinnin asemalle. Nykyisin se on Ranskan merkittävimpiä risteysasemia, josta on päivittäiset yhteydet muun muassa Lontooseen, Brysseliin ja Strasbourgiin.
Syyskuussa 1999 yhtiö julkaisi suunnitelman toisen teemapuiston, Walt Disney Studiosin, rakentamisesta, ja se avattiin yleisölle maaliskuussa 2002.
Elokuussa 2008 lomakeskuksen porteista käveli sisään 200. miljoonas asiakas.

Ongelmia

Jo ennen teemapuiston avajaisia yrityksellä oli ongelma: se oli ei-toivottu monien ranskalaisten silmissä. The Walt Disney Companyn silloista pääjohtajaa Michael Eisneriä heitettiin kananmunilla, ja ihmiset kehottivat Mikkiä lähtemään kotiin. Avajaisten 12.4.1992 jälkeen menestys jäi lyhyeksi, eikä laman koettelema Eurooppa tullutkaan lomailemaan toivottuun tahtiin lomakeskuksen hotelleihin. Yhtiö teki tappiota pahimmillaan miljoona USD:tä päivässä. Myös ranskalaiset kulttuuritahot paheksuivat puiston anglo-amerikkalaisen kulttuurin vahvaa asemaa, ja varoittipa ranskalainen elokuvaohjaaja Ariane Mnouchkine, että Euro Disneystä tulee "kulttuurillinen Tšernobyl." Kun yhtiö teki runsaasti myönnytyksiä esimerkiksi tuomalla viinit puiston ravintoloihin, paikallistahot alkoivat rauhoittua. Imagotappio pakotti yhtiön kuitenkin luopumaan Euro Disney -nimestä ja vaihtamaan sen Disneyland Parisiksi vuonna 1994. Samalla Euro Disneyland -puisto sai nimen Disneyland Parc.
One After 909

One After 909 on brittiläisen The Beatles -yhtyeen kappale. Se on Paul McCartneyn ja John Lennonin varhaisimpia Beatles-sävellyksiä, mutta julkaistiin vasta yhtyeen viimeisellä studioalbumilla Let It Be.
Latojärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Rotkolanmäen ja Latovuoren välisessä tavallista syvemmässä laaksossa. Järvellä ei ole saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on lakson pohjalla soistunutta. Järveen viettävässä rinteessä on pienet peltopalstat, joiden maatila sijaitsee ylärinteillä. Rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Mäen päällä järven ohittaa yhdystie 3282. Oriveden ja Kuhmoisten välinen kuntaraja ylittää järven jakaen sen kahteen yhtäsuureen osaan.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,9 metriä mpy. Siihen on johdettu metsäoja ylärinteiltä. Järven laskuoja lähtee sen lounaispäästä ja se laskee suoraksi kaivettuna ojana Taivaljärveen lähes 600 metrin päässä. Ojan pudotus tällä matkalla on 3,6 metriä.
Lou Amundson

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Amundson pelasi ensin Monarchin high schoolissa Coloradossa. Sittemmin hän pelasi kolme kautta Nevadan yliopiston joukkueessa ja teki viimeisellä kaudellaan 14,3 pistettä ottelua kohden.
Amundsonia ei valittu NBA:n varaustilaisuudessa 2006 ja hän siirtyi vapaana pelaajana Sacramento Kingsiin heinäkuussa 2006. Sacramento vapautti hänet sopimuksesta lokakuussa 2006 ja Amundson siirtyi kaudeksi 2006–2007 NBA D-liigaan Colorado 14ersiin. Kauden aikana hän kävi myös kokeilemassa NBA:ssa kymmenen päivän sopimuksilla Utah Jazzissa ja Philadelphia 76ersissä. Colorado eteni D-liigan pudotuspeleihin ja aina loppuotteluun asti, mutta hävisi mestaruuden Dakota Wizardsille. Amundson palkittiin kauden lopuksi vuoden tulokkaana ja nimitettiin D-liigan ykköstähdistöjoukkueeseen.

Phoenix Suns

14. elokuuta 2008 Amundson siirtyi vapaana pelaajana Phoenix Sunsiin. Amundson pelasi kaksi kautta Phoenixissä vaihtopelaajana. Hän pelasi yhteensä 155 ottelua ja teki molemmilla kausilla keskimäärin neljä pistettä per ottelu.
Meguro

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Meguro on pääasiassa asuin- mutta myös diplomaattialuetta, ja erillisalueella onkin 15 suurlähetystöä tai konsulaattia. Alueella sijaitsevat myös Tokion teknillinen yliopisto ja Tokion yliopiston Komaba-kampus.
Les Sylphides

Les Sylphides on baletti, joka kuvailee keijuja eli metsän henkiä. Siinä ei ole juonta, runoilija ja keijut vain leijailevat metsässä musiikin tahtiin. Baletin kuoro eli corps de ballet on näyttämöllä lähes koko ajan. Baletti kuuluu useimpien maailman balettiseurueiden ohjelmistoon.
Ensimmäinen versio esitettiin Pietarin Mariinski-teatterissa vuonna 1908. Nykyisin tunnetuimman koreografian on laatinut Mihail Fokin Sergei Djagilevin Ballets russesia varten. Sen ensiesitys oli Pariisissa 1909.
Baletin musiikkina on käytetty Frédéric Chopinin pianoteoksia, jotka Aleksandr Glazunov sovitti orkesterille. Myös Benjamin Britten on tehnyt sovituksesta versionsa.
Liikosenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,5 metriä mpy.
Terry Moore

Terry Moore (s. 7. tammikuuta 1929) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän syntyi ja kasvoi Kaliforniassa oikeana nimenään Helen Luella Koford.
Moore nousi maineeseen 1940-luvulla ja otti tunnetuimman taiteilijanimensä käyttöön vuonna 1948. Hän oli vuonna 1953 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolista elokuvassa Tule takaisin, pikku Sheba (1952). 
Moore on saanut tähden Hollywood Walk of Famella. Näyttelijä Grant Cramer (s. 1961) on hänen poikansa.
Älvsbytalo

Älvsbyhus-konserni

Yhtiö perustettiin vuonna 1944, jolloin se toimi nimellä Norrfjärdens Träförädling. Ensimmäinen yrityksen valmistama talo pystytettiin vuonna 1960. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Älvsbyn kunnassa. Älvsbyhus-konsernilla on tytäryhtiöt Suomessa ja Norjassa.
Iron Man: Armored Adventures

Tarina

16-vuotias Tony Stark saa osansa miljoonayritys Stark Internationalin tuomasta rikkauksista, kun hän elää luksuselämää, ratkoo tieteellisiä mysteereitä ja luo ällistyttäviä keksintöjä. Kaikki tämä kuitenkin muuttuu Tonyn ollessaan lentokonematkalla isänsä Howard Starkin kanssa. Koneen räjähtäessä hänen isänsä menettää henkensä ja nuori Tony on myös lähellä kuolemaa, mutta selviää ihmeen kaupalla. Tapahtuman jälkeen Obadiah Stane ottaa haltuunsa Stark International -yhtymän ja jättää nyt sydänlaitteen avulla elävän Tonyn Rhodeyn perheen huostaan. Stark kuitenkin epäilee Stanen salailevan jotain ja ottaa tehtäväkseen taistella korruptiota vastaan joutuessaan samalla tasapainoilla teinielämänsä ja supersankariroolinsa kanssa.
Vaarallinen romanssi

Vastaanotto

Vaarallinen romanssi sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen tarinaa, hahmoja, sekä jännitystä hyvin onnistuneeksi. Se oli myös maailmanmenestys, ja se nousi 19,2 miljoonan tuotoilla vuoden 1959 viidenneksi eniten tuottaneeksi elokuvaksi.
Nykyään Vaarallista romanssia pidetään yhtenä Alfred Hitchcockin parhaimmista elokuvista, ja usein se mainitaan kaikkien aikojen parhaimpien elokuvien listoilla. Elokuvan katsotaan synnyttäneen vakoojaelokuvien lajityypin. Monet ovat nähneet sen esikuvana muun muassa James Bond -elokuville.
Musta tuntuu

Juoni

Lilli Nygren on patologisen sairaalan siivooja ja hän yrittää auttaa etsiväpoikaansa Erkkiä selvittämään salaperäisen murhaajan.
Targum

Targum on arameankielinen käännös Tanakista, heprealaisesta Raamatusta, joka vastaa suunnilleen kristittyjen Vanhaa testamenttia. Aramea oli satojen vuosien ajan juutalaisten yhteisöjen arkikieli; tämä kansankielinen käännös mahdollisti Raamatun tekstien laajamittaisen opettamisen ja keskustelun niistä.
Dalby Söderskog

Dalby Söderskog on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee eteläisessä Skånen maakunnassa Dalbyn taajamassa ja kuuluu Lundin kuntaan. Kansallispuisto on pinta-alaltaan 36 hehtaarin suuruinen ja se muodostettiin vuonna 1918. Kansallispuistossa on jalojen lehtipuiden muodostamaa metsää, jossa on mannermaisia piirteitä.
Aletes (Hippoteen poika)

Aletes (muinaiskreikaksi Αλήτης) oli kreikkalaisessa mytologiassa doorilainen ja Herakleen jälkeläinen alenevassa polvessa. Hän oli Iksionin isä.
Kolmekymmentä vuotta herakleidien ensimmäisen maahantunkeutumisen jälkeen Aletes johti doorilaiset sotaan, valloitti Korintin ja karkotti sisyfidit pois maasta. Doridas ja Hyanthidas joutuivat luovuttamaan valloitetun maan hallinnon Aleteelle, joka perusti Korintin paikalle, jossa aiemmin oli sijainnut Efyran kaupunki.
Aletes lähetti Melaan, joka oli osallistunut Korintin valloitukseen, Delfoin oraakkelin antaman ennustuksen perusteella takaisin muiden kreikkalaisten joukkoon, mutta lopulta antoi tämän asettua Korinttiin tämän käytettyä kaikkia keinoja päästäkseen Aleteen suosioon.
Toisen oraakkelin ennustus lupasi Aleteelle vallan Attikassa, jos Kodros, Attikan kuningas, säilyisi vahingoittumattomana taistelussa. Kun Kodros sai kuulla ennustuksesta, uhrasi hän henkensä estääkseen Attikaa joutumasta vihollisen haltuun.
Verdi Note dell’Antoniano

Verdi Note dell’Antoniano on italialainen kuoro, joka on perustettu vuonna 1989. Vuosien aikana kuoro on laulanut yhdessä useiden ammattilaulajien kanssa, julkaissut useampia levyjä ja esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa.
Kuoro perustettiin, kun haluttiin luoda uusi kuoro sellaisille nuorille, jotka olivat jo liian vanhoja laulaakseen Antonianon instituutin lapsikuorossa Piccolo Coro dell’Antoniano, mutta halusivat jatkaa laulamisharrastusta. Nykyisin Verdi Note dell’Antoniano on kaikille 12-vuotiaille ja sitä vanhemmille avoin kuoro.
Kuoron ensimmäisenä johtajana toimi Paolo Zavallone. Hän teki yhteistyötä myös Mariele Ventren kanssa, joka johti samaan aikaan lapsikuoroa Piccolo Coro dell’Antoniano. Sittemmin kuoron johtajana on toiminut Sabrina Simoni, mutta hän kuitenkin jätti tämän tehtävänsä, koska hän johti myös Piccolo Coro dell’Antonianoa Mariele Ventren kuoltua 1995 ja halusi keskittyä täysin siihen tehtäväänsä. Nykyisin kuoron johtajana toiminut Stefano Nanni. Vuodesta 2016 lähtien kuoron taiteellisena johtajana on toiminut Fabiola Ricci. Nanni ja Ricci ovat tehneet lisäksi yhteistyötä Sara Casalin ja Alessio Zinin kanssa, jotka ovat Mariele Ventren entisiä oppilaita.
JoBeth Williams

Margaret JoBeth Williams (s. 6. joulukuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän on naimisissa elokuvaohjaaja John Pasquinin kanssa.
Williams syntyi Houstonissa, Teksasissa, ja saavutti mainetta varsinkin roolillaan elokuvassa Poltergeist (1982). Hänet nähtiin myös jatko-osassa Poltergeist II vuonna 1986. Muita rooleja on ollut muiden muassa elokuvissa Sisärengas (1983) ja Amerikkalainen uneksija (1984).
Williams on esiintynyt myös televisiossa. Ohjaajana hän oli vuonna 1995 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Canale 5

Canale 5 on italialainen Mediasetin omistama koko maassa näkyvä televisiokanava. Se on ensimmäinen koko maassa näkyvä kanava, joka on perustettu vuonna 1978. Se tunnettiin ennen nimellä TeleMilano 58, mutta kanava muutti nimensä Canale 5:ksi vuonna 1980.
Canale 5 esittää paljon amerikkalaisia televisiosarjoja, jotka on dubattu italiaksi. Näitä ovat muun muassa Kauniit ja rohkeat (Beautiful italiaksi).
M/S Birka Express

Käyttöhistoria

Vuonna 1997 aluksen runko laskettiin vesille Galațissa, Romaniassa. Romaniasta alus hinattiin Rissaan, Norjaan, jossa se rakennettiin loppuun. 15. syyskuuta 1997 alus luovutettiin United Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. 20. syyskuuta alus kastettiin United Expressiksi. 25. syyskuuta alus aloitti liikennöinnin reitillä Kemi–Oulu–Kiel.
Tammikuussa 2002 alus rekisteröitiin Birka Cargo Ltd:n omistukseen. Kotisatamana säilyi edelleen Maarianhamina. Elokuussa 2002 alus sai nykyisen nimensä ja siirtyi uudelle reitille; Kemi–Oulu–Antwerpen–Lontoo–Felixstowe.
Marraskuun alussa 2006 Birka Express siirtyi Helsingin ja Århusin väliseen liikenteeseen, liikennöityään tätä ennen reitillä Helsinki–Bilbao. Joulukuussa alus kuitenkin palasi takaisin Helsingin ja Bilbaon välille. Nykyisin Birka Express liikennöi Euroopassa.
Louis De Geer (1587–1652)

Louis De Geer (17. marraskuuta 1587 Liège – 19. kesäkuuta 1652 Amsterdam) oli kauppias ja teollisuusmies, jota pidetään Ruotsin teollisuuden uranuurtajana. 
De Geer toimi pankkiirina Amsterdamissa ja tutustui tehtävässään Ruotsin raaka-ainevaroihin. Hän osti Finnspångan rautatehtaan ja alkoi tehdä kauppaa Ruotsin kruunun kanssa. Vuonna 1627 hän muutti Norköpingiin Ruotsiin. Vuoteen 1631 asti hän toimi Ruotsin armeijan suurimpana hovihankkijana. De Geer siirsi aseiden valmistuksen suurelta osin Ruotsiin ja toi maahan tarkoitusta varten vallonialaisia seppiä ja kaivosmiehiä. Hän perusti maahan useita teollisuus- ja muita yrityksiä. Hänet määrättiin kruunun kivääritehtaiden sekä kuparin ja suolan kauppatoiminnan johtajaksi. Hänet aateloitiin 1641. Tanskan-sodan 1643–1645 aikana hän varusti omilla varoillaan 30 laivaa Ruotsin laivastolle. Hän oli mukana Ruotsin Afrikan-kauppakomppanian perustamisessa 1649.