google/wiki40b huggingface dataset:
Rotherham

Kulttuuri

Rotherham United FC on kaupungin jalkapallojoukkue.

Rikollisuus

1900- ja 2000-lukujen vaihteessa viranomaisten laiminlyönnit johtivat kaupungissa 16 vuoden aikana vähintään 1 400 tytön raiskauksiin ja hyväksikäyttöihin. Enimmäkseen aasialaistaustaisista miehistä koostuneet rikollisjengit saivat jatkaa toimintaansa rauhassa, sillä poliisit ja sosiaaliviranomaiset eivät uskaltaneet puuttua tapahtumiin rasisteiksi leimautumisen pelossa. Vakavia seksuaalirikoksia katsottiin pari vuosikymmentä läpi sormien, eikä laiminlyönneistä ollut vuoteen 2014 mennessä tullut seurauksia brittiviranomaisille.
Vuonna 2014 julkaistun raportin mukaan suuri osa 1 400 tytön hyväksikäyttäjistä oli pakistanilaistaustaisia miehiä. Vuonna 2016, 30 vuotta rikosten alkamisen jälkeen Britannian oikeuslaitos viimein tuomitsi viisi ihmistä vuosina 1987–2003 tapahtuneista, yhteensä 15 teinitytön raiskauksista ja avunannosta.
Mare Moscoviense

Mare Moscoviense eli Moskovanmeri on yksi Kuun "pimeän puolen" harvoista meristä. Se on aivan keskellä Kuun kyseistä puolta. Se ei näin ollen näy Maahan.
Mare Moscoviense löydettiin Neuvostoliiton Luna 3 -luotaimen tekemällä ensimmäisellä lennolla Kuun ympäri. Neuvostoliittolaiset nimesivät löydetyn meren alkuun Mare Moscovraeksi, mutta nimi muutettiin myöhemmin muotoon Moscoviense. Meren saama nimi ei täyttänyt IAU:n nimeämistavan mukaisia ohjeita, joiden mukaan Kuun meret olisi nimettävä mielentilojen mukaan. IAU kuitenkin hyväksyi lopulta nimen päättämällä, että Moskova on mielentila.
Stratifikaatio

Stratifikaatiolla tarkoitetaan sosiologiassa yhteiskunnallista kerrostuneisuutta, hierarkiaa eli eriarvoistumista, jossa joillakin yhteiskunnan jäsenillä on etuoikeutettu asema vallan ja vaurauden perusteella. Kerrostuneisuus esiintyy monissa eri muodoissa. Jotkin jaon perusteet ovat hyvin vanhoja, kuten Intian kastijärjestelmä tai säädyt Euroopassa, toiset ovat myöhempää perua, kuten käsite yhteiskuntaluokka, joka alkoi muotoutua vasta kapitalismin myötä.
Moderneissa länsimaisissa yhteiskunnissa kerrostuneisuutta määritellään yleensä tulotason perusteella. Esimerkiksi keskiluokalla tarkoitetaan yleensä hyvin toimeentulevia ihmisiä, jotka kokevat olonsa yhteiskunnassa taloudellisesti turvatuksi. Alaluokan ja yläluokan käsitteitä käytetään tavallisesti halventavassa merkityksessä. Kuitenkin tuloerojen kasvamisen myötä suomalaisessa luokkakeskustelussa on ryhdytty käyttämään termejä köyhät ja rikkaat niistä ihmisryhmistä, jotka eivät kuulu keskiluokkaan.
Työväenluokka on historiallinen käsite, jolla viitataan alemman sosiaaliryhmän jäseniin, jotka tekevät ruumiillista työtä. Nykyisin määritteleväksi stratifikaation piirteeksi on muotoutunut työn pysyvyys; prekariaatti-käsite kuvaa tilapäisissä tai epätyypillisissä työsuhteissa olevien ihmisten luokkaa.
Nykyisin yhteiskunnallista kerrostuneisuutta epätasa-arvoa pyritään selittämään erilaisten konfliktiteorioiden avulla.
Z45

Valmistus

Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä telakkanumerolla 1031. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1944. Alus ei valmistunut kuin oma miehistö upotti sen 20. heinäkuuta 1946.
Hangaslammi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,1 metriä mpy.
Vesisuihkupropulsio

Vesisuihkupropulsio on vesikulkuneuvoissa käytettävä voimansiirtojärjestelmä. Siinä alus etenee vedessä suihkuyksiköstä purkautuvan vesisuihkun työntämänä. Vesisuihku saadaan aikaan joko tunneliin sijoitetulla potkurilla tai turbiinilla. Käyttövoima voidaan saada monentyyppisestä lähteestä, useimmiten se on jonkintyyppinen mäntä- tai suihkumoottori. Vesisuihkupropulsio on vanhin mekanisoitu propulsiojärjestelmä; se patentoitiin Englannissa vuonna 1661 .
Vesisuihkupropulsio on nykyään yleisesti käytössä vesiliikenteessä, ja jokamiehen sovellus on lähinnä vapaa-ajan käytössä vesiskootteri. Sotilaskäytössä vesisuihkupropulsiota käytetään esimerkiksi torpedoissa ja ohjusveneissä, kuten suomalaisessa Hamina-luokassa.
British Independent Film Awards

British Independent Film Awards (BIFA) on vuosittainen elokuvapalkintogaala, jossa jaetaan palkintoja brittiläisille independent-elokuville. 
BIFA perustettiin Raindance-elokuvajuhlien perustajien Suzanne Ballantynen ja Elliot Groven idean pohjalta vuonna 1998. Palkintojen ehdokkaat julkaistaan marraskuun alussa ja itse juhla järjestetään marraskuun lopussa tai joulukuun alussa vuosittain. Ehdolla olevien elokuvien tulee täyttää tietyt kriteerit, elokuvan tulee esimerkiksi olla tarkoitettu teatterilevitykseen ja sen budjetin tulee olla alle 10 miljoonaa puntaa.
BIFA:n suojelijoita ovat muun muassa näyttelijät Helen Mirren, Michael Sheen, Ewan McGregor, Bill Nighy, Tilda Swinton ja Ray Winstone.
Jälsi

Jälsi eli mäihä tai kambium (lat. cambium) on ohut solukerros kasvien ulkokuoren alla. Yleisesti ottaen jälsi sijaitsee johtosolukon nilaosan ja puuosan välissä, joskin myöhemmin kaksisirkkaisilla kasveilla voi kehittyä myös jännevälijälttä eri johtojänteiden väleihin. Tällöin jälsi eli johtojänteiden kohdilla oleva jännejälsi ja johtojänteiden väleillä oleva jännevälijälsi muodostavat yhtenäisen jälsilieriön.
Jälsikerroksen solut jakautuvat tuottaen uusia puu- ja nilasoluja, ja tämän seurauksena tapahtuu kasvien sekundaarinen paksuuskasvu. Yleensä jälsi tuottaa uusia puusoluja sisäänpäin ja uusia nilasoluja ulospäin. Jällen toiminnan runsaus ja siten myös sekundaarisen paksuuskasvun suuruus vaihtelevat kasvilajeittain. Huomattavinta sekundaarinen paksuuskasvu on puilla. Jälsi voi myös muodostaa korkkijälttä kasvin ulkokuoren alle, nilakerrokseen lähelle pintaa. Korkkijällen solut tuottavat korkkitylppysoluja sekä varsinaisia korkkisoluja. Näistä soluista muodostuu ulkokuoreen korkkikuori. Myöhemmin korkkikuori voi kehittyä kaarnaksi.
Outlander – Matkantekijä

Tuotanto

Sony Pictures Television osti vuonna 2012 kirjasarjan oikeudet ja ilmoitti Ronald D. Mooren tulevan käsikirjoittamaan televisiosarjan. Starz-kanava ilmoitti heti ensimmäisen jakson ensiesityksen jälkeen että sarjasta tehdään toinen tuotantokausi, joka sisältää vähintään 13 jaksoa. Ensimmäinen tuotantokausi perustuu teokseen Muukalainen ja toinen kausi teokseen Sudenkorento.
Kesäkuussa 2016 Starz-kanava ilmoitti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs tuotantokausi jotka perustuvat teoksiin Matkantekijä ja Syysrummut.

Juoni

On vuosi 1945 ja englantilainen sairaanhoitaja Claire Randall on lomalla Skotlannissa aviomiehensä, historiantutkija Frank Randallin kanssa. Pariskunta päättää tutustua muinaiseen Craigh na Dunin kivikehään. Outojen tapahtumien seurauksena Claire siirtyy ajassa kaksi sataa vuotta taaksepäin vuoteen 1743 ja huomaa olevansa keskellä Punatakkien ja ylämaalaisten taistelua.

Vastaanotto

Outlander - Matkantekijä on saanut positiivisen vastaanoton. Sarjalla on Rotten Tomatoes -verkkosivustolla 91 % kiittävä arvosana, joka perustuu 54:n kriitikon arvioon. Metacritic on antanut sarjalle arvosanan 73/100, joka perustuu 34 kriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta.
Daniel Corso

Juniorivuodet

Corso pelasi viimeiset juniorivuotensa QMJHL:ssä Victoriaville Tigresissä. Hän pelasi joukkueessa kaudet 1994–1998. Ensimmäisellä kaudellaan Corso valittiin QMJHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella hän teki 65 pelissä 114 pistettä, ja hänet varattiin kesällä 1995 NHL:ään, kun St. Louis Blues huusi hänet 169. vuorolla.
Corso palkittiin kauden 1996–1997 jälkeen QMJHL:n arvokkaimpana pelaajana, ja hän pääsi sarjan tähdistökentälliseen. Corso teki 54 ottelussa 119 pistettä. Viimeisellä juniorikautenaan Corso pelasi vain 35 ottelua, mutta teki niissä 75 pistettä.

Ammattilaisura

Corso liittyi St. Louisin organisaatioon kaudella 1998–1999. Ensimmäiset kaksi kauttaan hän pelasi AHL-liigan Worcester IceCatsissa, mutta kaudella 2001–2002 hän pääsi pelaamaan myös NHL:ssä St. Louisissa. Hän teki tulokaskaudellaan NHL:ssä 10 maalia 28 ottelussa. Seuraavalla kaudella Corso pelasi 41 ottelua St. Louisissa eikä yhtään AHL:ssa.
Kausi 2002–2003 meni Corsolta pilalle, sillä hän oli lähes koko kauden sivussa olkapäävamman takia. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän aloittikin kauden 2003–2004 Ottawan farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa. Corso ei pelannut otteluakaan Ottawassa, kun hänet kaupattiin Atlanta Thrashersiin vaihdossa Brad Tapperiin.
Atlantassa Corso pelasi seitsemän ottelua, mutta pääosa kaudesta meni AHL-joukkue Chicago Wolvesissa. Kaudeksi 2004–2005 Corso siirtyi Saksan DEL-liigan Kassel Huskiesiin, jossa pelasi yhden kauden. Kasselista Corso vaihtoi kaudeksi 2005–2006 toiseen saksalaisseuraan Frankfurt Lionsiin. Corso teki kesällä 2006 sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän ei pelannut kuitenkaan kuin seitsemän ottelua farmiseura Philadelphia Phantomsissa, kun hänet kaupattiin Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Darren Reidiin. Loppukauden Corso kiekkoili Springfield Falconsissa.
Kauden 2007–2008 Corso aloitti Venäjän superliigassa Torpedo Nižni Novgorodissa, mutta palasi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan. Corso teki joulukuussa 2007 AHL-sopimuksen Houston Aerosin kanssa. Houston joutui laittamaan Corson waiver-listalle, josta toinen AHL-seura Hamilton Bulldogs otti hänet.
Hamiltonissa Corso pelasi 35 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen SM-liigaseura Kärppien kanssa. Corso pelasi hyvän kauden ja teki 41 ottelussa 52 pistettä, joilla sijoittui liigan pistepörssissä kymmenenneksi. Corso oli voittamassa kauden päätteeksi Kärppien kanssa SM-hopeaa. Kesällä 2009 Corso teki kahden vuoden sopimuksen Elitserienissä pelaavan Timrå IK:n kanssa. Kesken kauden 2010–2011 hän siirtyi kuitenkin KHL:n Dinamo Minskiin.

Maajoukkueura

Corso on edustanut Kanadaa kerran nuorten MM-kisoissa. Corso oli Kanadan joukkueessa MM-kisoissa 1998.
Punalehmäantilooppi

Ulkonäkö ja koko

Punalehmäantiloopin säkäkorkeus on 1,1–1,5 metriä. Uros on tummanruskea, naaras kellanruskea.

Levinneisyys ja elinympäristö

Punalehmäantiloopit elävät ruohosavanneilla ja pärjäävät pitkänkin heinän keskellä. Lajia tavattiin aiemmin laajoilla alueilla Afrikassa, mutta nykyisin sitä on jäljellä enää osissa Botswanaa, Namibiaa, Etiopiaa, Tansaniaa ja Keniaa. Sukupuuttoon kuolleen pohjanpunalehmäantiloopin levinneisyys ulottui pohjoisessa mahdollisesti Palestiinaan saakka.
Muhammad Aijub Khan

Muhammad Aijub Khan (1857 - 7. huhtikuuta 1914) myös tunnettu nimellä Maiwandin voittaja tai Afganistanin prinssi Charlie ja jonkin aikaa Heratin maakunnan kuvernöörinä. Hän oli Afganistanin emiiri 12. lokakuuta 1879 - 31. toukokuuta 1880  ja afgaanien johtaja toisessa afgaanisodassa. Häntä pidetään Afganistanin kansallissankarina ja hänet on haudattu Peshawariin.
27. heinäkuuta 1880 Malalai Maiwandilaisen avulla hän kukisti brittien armeijan, jota johti George Burrows Maiwandin taistelussa. Tämä oli suurin tappio mitä brittien intianarmeija koki toisen afgaanisodan aikana. Hän jatkoi Brittien joukojen piirittämistä Kandaharissa, mutta piiritys ei tuottanut tulosta. 1. syyskuuta 1880 hän hävisi kenraali Frederick Robertsin joukoille Kandalaharin taistelussa, joka lopetti toisen afgaanisodan.
Vuoden päästä Aijub Khan yritti valloittaa Kandaharin takaisin emiiri Abd al-Rahman Khanilta, mutta epäonnistui. Hän pakeni Persiaan (nykyinen Iran). Vuonna 1888 hän lähti Persiasta Brittiläiseen Intiaan, jossa eli eläkeläisenä vuoteen 1914 kuolemaansa asti.
Ivar Lassy

Ivar Fredrik Lassy (18. marraskuuta 1889 Baku, Venäjä – 4. kesäkuuta 1938 Butova, Neuvostoliitto) oli suomalainen työväenliikkeessä toiminut filosofian tohtori ja orientalisti, joka ammuttiin Stalinin puhdistuksissa. 
Bakussa syntyneen Lassyn isä Esaias Lassy toimi Nobel Oil Companyn palveluksessa laivan kapteenina Kaspianmerellä. Talvet Suomessa ja kesät Bakussa viettänyt Lassy opiskeli itämaisia kieliä Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1916 azerbaidžanilaisesta kansanperinteestä. Suomen sisällissotaan Lassy osallistui punaisten puolella kansanvaltuuskunnan kielenkääntäjänä ja Espoon kunnanhallinnon johtajana  mutta ei osallistunut varsinaisiin sotatoimiin. Lassy perusti keväällä 1919 Työväenlehtien uutistoimiston jonka uutismateriaali oli sävyltään kommunistista. Hän alkoi myös kirjoittaa Tampereella ilmestyneeseen Kansan Sanomat-lehteen artikkeleita nimimerkillä Sapiens käsitellen muun muassa Suomen Sosialistista Työväenpuoluetta ja sen eduskuntatyöskentelyä. Vasemmistososialisti Lassy toimi jonkin aikaa Suomen Sosialidemokraattisessa puolueessa, mutta hän ei onnistunut saamaan siellä vastakaikua mielipiteilleen. Vuonna 1919 hän oli perustamassa vasemmistososialistista Sosialistista Aikakauslehteä ja kirjoitti siihen useita kymmeniä artikkeleja. Lassy toimi vuodesta 1919 Suomen sosialistisessa työväenpuolueessa ja vuonna 1920 hänet tuomittiin yhdeksi vuodeksi ja yhdeksäksi kuukaudeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksen valmistelusta. 
Päästyään vankilasta Lassy siirtyi 1922 Neuvostoliittoon. Hän oli 1922–1923 Kominternin informaatio- ja tilasto-osaston varapäällikkö ja sen jälkeen Karjalan tasavallan kansanvalistusministerinä ja Petroskoin puoluekoulun johtajana. Vuonna 1928 Lassy siirtyi Moskovaan työskennellen nyt toimittajana ja kääntäjänä Komiternin kustannusliikkeessä. Hän oli samalla myös Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston norjalaisen ja ruotsalaisen osaston päällikkönä ja 1932–1935 Moskovan yliopiston itämaisten kielten lehtorina. Lassy teki lisäksi tutkimustyötä Idän kansojen instituutissa. Vuonna 1936 Lassy siirrettiin Ulkomaisen kustannusliikkeen metodibyroon päälliköksi, mutta hänet pidätettiin jo syyskuussa 1937 syytettynä vakoilusta Suomen hyväksi. Hänet tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin kesäkuussa 1938. Lassyn maine palautettiin 1959.
Ivar Lassyn elämänvaiheet ovat pohjana kirjailija Thomas Wulffin romaanitrilogialle En hjälte för vår tid (2006), Med bästa vilja i världen (2012) ja Otack är världens lön (2017).
Severstal

Historia

Vuonna 2004 Severstal osti konkurssikypsän Rouge Industries metalliyhtiön ja seuraavana vuonna ostoslistalle tuli 70 prosentin osuus italialaisesta terästuottajasta Lucchinista. 
Vuonna 2006 Mittal Steel teki ostotarjouksen luxembourgilaista metalliyhtiöstä Arcelorista. Severstal teki myös tarjouksen ja sai siihen Arcelorin johdon tuen. Odotusten vastaisesti yhtiökokouksen osakkaat päätyivätkin Mittal Steelin tarjouksen kannalle. Syynä Severstalin tarjouksen hylkäämiseen olivat yhtiön läheiset suhteen Venäjän poliittiseen johtoon Kremliin.
Dante Basco

Biografia

Basco aloitti uransa 1980-luvun lopulla lapsinäyttelijänä ja esiintyi usein vierailevissa rooleissa ennen vuoden 1991 Hook – Kapteeni Koukku -elokuvaa. Hän sai roolistaan Youth in Film -palkintoehdokkuuden, ja elokuvan nuoret näyttelijät palkittiin kokoonpanona. Basco jatkoi esiintymistään elokuvissa ja televisiosarjoissa, kunnes 2000-luvulla hän on ollut usein tekemisissä Disney-aiheisissa ohjelmissa, joiden myötä Basco on tehnyt myös äänirooleja muun muassa Kim Possibleen ja Avatariin.
Hänellä on kolme veljeä, Darion Basco, Derek Basco ja Dion Basco, sekä yksi nuorempi sisko Ariana Basco.
Vaaleamadagaskarinkerttunen

Levinneisyys

Vaaleamadagaskarinkerttusta tavataan Madagaskarin lounaisosissa. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajin on raportoitu olevan "ei-harvinainen". Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elintavat

Vaaleamadagaskarinkerttunen elää yksittäin tai pareittain ja käyttää ravinnokseen hyönteisiä. Se tekee pesänsä tiheään heinätuppaaseen tai pensaaseen. Se munii kaksi munaa elo-helmikuussa.
Evanston

Historia

Metodistivaikuttajat perustivat Northwestern-yliopiston nykyisen Evanstonin alueelle vuonna 1851. Yksi perustajista oli poliitikko, lääkäri ja kuvernööri John Evans (1814–1897), jonka mukaan vuonna 1857 muodostettu, tuolloin Ridgevillenä tunnetusta alueesta (township) erotettu Evanstonin kaupunki (town) sai nimensä. Aluetta laajennettiin pohjoiseen ja etelään, ja vuonna 1892 Evanston sai nykyisen kaupunkistatuksensa (city).
Vuodesta 1858 aina vuoteen 1972 alkoholin myynti oli Evanstonissa kiellettyä.

Talous

Northwestern-yliopisto on kaupungin suurin työnantaja, jonka palveluksessa on noin 5 300 ihmistä. Yliopiston lisäksi Evanstonissa sijaitsevat muun muassa kansainvälisen Rotary International -järjestön, Valkonauhaliikkeen ja monien Yhdysvaltain yliopistoissa toimivien veljes- ja sisarkuntien (engl. fraternities and sororities) päämajat.

Väestö

Kaupungin asukkaista 58,9 prosenttia on valkoisia, 16,8 prosenttia mustia ja 11 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 23,6 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 89,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 35,3 vuotta.
Tunnettuja Evanstonissa syntyneitä ovat Yhdysvaltojen entinen puolustusministeri Donald Rumsfeld, Nobel-palkittu taloustieteilijä Edmund Phelps, koomikko Seth Meyers sekä näyttelijät John Cusack ja William Petersen.
Otto Wittelsbach

Otto Wittelsbach (1261 – 1312) oli Ala-Baijerin herttua ja Unkarin kiistanalainen kuningas vuodesta 1305 joko vuoteen 1308 tai kuolemaansa asti. Hän kilpaili vallasta Kaarle Robertin kanssa, joka oli kruunattu Unkarin kuninkaaksi jo aikaisemmin. Hän kuului Wittelsbachin sukuun.
Unkarissa Arpadien kuningassuku oli sammunut Andreas III:n kuolemaan 1301. Kukaan kotimaisista ylimyksistä ei vaatinut kruunua itselleen, vaan asettui tukemaan jotain ulkomaalaista vallantavoittelijaa, jotka olivat kaikki äitiensä puolelta sukua Arpadeille. Vallantavoittelijoiden välinen kilpailu loi anarkiaa, ja todellinen valta liukui mahtavimpien ylimysten käsiin. Ylimyssuvut toivat ensin valtaan böömiläisen Venceslaus III:n Tämä totesi tilanteen toivottomaksi ja luopui vuonna 1305 kruunusta Otto Wittelsbachin hyväksi, joka oli Béla IV:n tyttärenpoika. Jo seuraavana vuonna Transilvanian vahva mies Lazlo Kan sieppasi Wittelsbachin, otti kruunun haltuunsa ja päästi Wittelsbachin palaamaan Baijeriin. Vuonna 1308 kirkko ja suuri osa paroneista tunnustivat Kaarle Robertin kuninkaaksi, ja hänet kruunattiin uudelleen 1309 ja 1310.
Mattijuhani Koponen

Mattijuhani Koponen (s. 10. lokakuuta 1941 Lappeenranta) on suomalainen performanssitaiteilija, runoilija, muusikko, säveltäjä, taidemaalari, valokuvaaja ja eläkkeellä oleva toimittaja, joka asuu Helsingissä. Hänet tunnetaan erityisesti 1960-luvun lopun underground-ryhmä Spermin johtohahmona. Koposen isä oli sähköasentaja ja äiti sairaala-apulainen. Perheessä oli neljä lasta.
Mattijuhani näytteli Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1950-luvulla lapsi- ja nuorisoavustajana. Varusmiespalvelunsa aikana hän toimi varusmieskuorossa aluksi laulajana ja sittemmin kapellimestarina.
Koponen opiskeli varusmiespalvelun jälkeen Tampereen Draamastudiossa, näytteli Tampereen Ylioppilasteatterissa sekä Tampereen Työväen Teatterissa. Ansioistaan näyttelijänä Koponen kutsuttiin vierailevaksi näyttelijäksi Helsinkiin Ylioppilasteatteriin, jossa hän oli vuodet 1963−1964. Tämän jälkeen hän muutti Pariisiin, jossa tutustui suomalaiskirjailijoihin Pentti Holappaan ja Olli-Matti Ronimukseen, ja pestautui perheeseen au-pairiksi.
Vuonna 1965 Koponen palasi Suomeen. Tuolloin käynnistyi hänen avantgarde-kautensa ja syntyi The Sperm (solujen yhteisö, jonka tehtävänä oli luoda ja tuottaa inhimillistä elämää). Koposen tunnetuin performanssi Kain ja Abel oli 2. joulukuuta 1968 Helsingin Vanhalla Ylioppilastalolla, jossa hän pimeässä salissa suoritti flyygelin päällä näennäisen yhdynnän pukeissa olleen vastanäyttelijänsä kanssa. Tämä ja runonlausunta alasti 24. lokakuuta samana vuonna toivat Koposelle kahdeksan kuukauden vankilatuomion. Vuonna 2007 valmistui Koposen performanssista ja sen seurauksista kertova dokumenttielokuva "Mies ja tuomio". 1960-luvulla Koponen toimitti myös International Organ -sanomalehteä. Underground-kauden jälkeen Koponen toimi runsaat parikymmentä vuotta toimittajana eri medioissa. Työskennellessään 1970-luvun alkuvuosina Joensuussa toimittajana Koponen perusti yhdessä nuorten joensuulaismuusikoiden kanssa Joensuun Popmuusikot ry:n, joka järjestää vuosittain tunnettua Ilosaarirock-festivaalia.
Koponen oli perustamassa MUU ry:tä 1987−1988 ja hänet valittiin sen kunniapuheenjohtajaksi 1992. Koponen on Suomen taiteilijaseuran, Lappeenrannan Kilta ry:n sekä Kiila ry:n jäsen.
10. lokakuuta 1991 Moskovan TV2 tallensi ja esitti Koposen 50-vuotisjuhlaperformanssin Moskovan Nykytaiteen keskuksen ja MUU ry:n festivaaleilla Moskovan Nykytaiteen Keskuksessa. 
Koposella on ollut kotimaan lisäksi näyttelyitä muun muassa Islannin kulttuuritalossa, Kööpenhaminassa, Tallinnassa ja Venäläis-suomalaisen taiteiden välisillä festivaaleilla Terijoella. Lisäksi Elonkorjaajien -ryhmään kuulunut edesmennyt kuvataiteilija Olli Lyytikäinen on ikuistanut hänet nerojen joukkoon. Muita Lyytikäisen uskonnollisissa kulttikuvissa esiintyviä neroja ja tähtiä olivat Andre Breton, Antoine de Saint-Exupéry ja Greta Garbo.  
Koposella on kolme lasta ja viisi lapsenlasta.
Koposelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Mitchell Feigenbaum

Elämäkerta ja työura

Feigenbaum syntyi New Yorkissa puolalais-ukrainalaisille vanhemmille, jotka olivat juutalaisia maahanmuuttajia. Hänen isänsä oli silloin New Yorkin satamalaitoksessa palveleva kemisti ja äitinsä kansakoulun opettaja. Hän kävi Samuel J. Tilden High Schoolin Brooklynissa ja jatkoi opintojaan City College of New Yorkissa. Vuonna 1964 hän aloitti sähköinsinöörin opinnot Massachusetts Institute of Technologyssa, mutta vaihtoi sitten opintoalan fysiikaksi. Hän väitteli vuonna 1970 alkeishiukkasfysiikassa Aaltoliikkeen dispersiosta professorin Francis E. Lowin ohjauksessa. 
Lyhyiden työsuhteiden jälkeen Cornellin yliopistossa ja Virginian teknillisessä yliopistossa hänelle tarjottiin pitempiaikaista projektia Los Alamosin laboratorioilla New Mexicossa Peter Carruthersin alaisessa ryhmässä, joka tutki nesteiden turbulenssia. Vaikka tutkimusryhmä epäonnistui selvittämään ongelmaa syvällisesti, hänen tutkimuksensa johtivat kaaoksen tilojen kuvantamismenetelmiin. Erityisen kuuluisa on kaoottisen systeemien tilojen kahdentumiskuvaaja eli bifurkaatiokaavio. Hänen päätyönsä oli juuri tämä havainto, joka valmistui 1976.
Eräissä matemaattisissa takaisinkytketyissä iteraatiojärjestelmissä ilmenee satunnaista käyttäytymistä, kun systeemin parametrin arvot valitaan tietyistä lukuväleistä. Ennen kaaoottiseen tilaan joutumistaan tapahtuu peräkkäisten tilankahdentumisten eli bifurkaatioiden sarja. Kun parametrin arvot suurenevat lähelle mainittua väliä, tapahtuu järjestelmissä bifurkaatio tietyillä parametrin arvoilla. Pienellä parametrin arvoilla iteraatiojärjestelmä saavuttaa yhden stationaarisen tilan, suuremmilla parametrin arvoilla jäjestelmä vakiintuu oskilloimaan kahden stationaarisen tilan välillä, suuremmilla parametrin arvoilla se oskilloi neljän stationaarisen arvon välillä, jne. 
Vuonna 1975 Feigenbaum huomasi tietokoneen avustamilla laskelmilla, että parametrien arvot, joilla bifurkaatiot tapahtuvat, muodostavat geometrisen jonon. Jonon suhdeluku on kiinteä arvo noin 4,6692... Tälle havainnolle hän kirjoitti myös matemaattisen todistuksen ja esitti siinä, että sama suhdeluku toistuu, vaikka iteraation funktio vaihdettaisiinkin toiseen. Todistus esittää siten universaalin ilmiön matemaattisen mekanismin toiminnan, kun deterministinen systeemi muuttuu asteittain kaaokseksi.
Koska turbulenssien tutkimus oli monitieteellistä, myös Feigenbaumin havainnot olivat monitieteellisiä. Niitä ei haluttu julkaista fysiikan- tai matematiikan lehdistössä. Hän pääasiassa luennoi havainnoistaan ja sai siten havaintonsa tutkijoille yleiseen tietoisuuteen.
Vuonna 1983 hän vastaanotti MacArthur Foundationin palkinnon ja vuonna 1986 Wolfin palkinnon pioneerityöstään demostroidessaan epälineaaristen systeemien universaaleja ominaisuuksia. Hän on Board of Scientific Governorsin jäsen Scripps Research Institutessa. Hän on Toyota-professori Rockefeller-yliopistossa.