google/wiki40b huggingface dataset:
To Hell with the Devil

Nauhoitus

To Hell with the Devil -albumin ensimmäisessä, Uuden testamentin innoittamassa kansikuvassa neljä enkelin siivet saanutta miestä syöksevät kitara kädessä paholaista Helvettiin. Kansi kuitenkin sensuroitiin seuraavia painoksia varten maltillisemmaksi. 

»Saimme paljon palautetta kristityiltä, jotka ajattelivat, että olimme laittaneet albumin kanteen pentagrammin vain laittaaksemme kanteen pentagrammin. Kannessa yksi enkeleistä on repinyt Saatanalta kaulakorun irti ja päästänyt sen tippumaan, ja siinä korussa on pentagrammi. Jengi ymmärsi sen väärin, ja välttääksemme kohua ja ongelmia me vaihdoimme kannen yksinkertaisesti mustaksi jossa on vain Stryper-logo.» 
( Michael Sweet )
Levyltä julkaistiin neljä musiikkivideota, joista 1980-luvun suosituimpiin heavy-balladeihin kuuluva "Honestly" nousi korkeimmalle listoilla. Sekä "Honestly", että rokkaavampi "Calling on You" olivat ajallaan Music Televisionin toivotuimpana videona. Myös konsertin yhteydessä kuvattu Free sai paljon huomiota MTV:llä ja radiosoitossa. Neljäs video tehtiin kappaleesta "All of Me", joka on laulaja Michael Sweetin vaimolleen kirjoittama rakkausballadi. Albumin kappaleista To Hell with the Devil, "More than a Man", "The Way" ja "Sing-along Song" ovat muodostuneet listahittien ohella kappaleiksi, jotka kuuluvat vielä tänäkin päivänä bändin konserttien esityslistoille. Erityisesti kappaleet "The Way", "To Hell with the Devil" ja "More than a Man" ovat kappaleita, joissa Stryperin kristillinen sanoma ei jää epäselväksi.
Pedon meteli: Heavy metallin vanha ja uusi testamentti - kirjassaan Ian Christe mainitsee To Hell with the Devilin kolmentoista tärkeimmän glam metal -albumin listalla. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti To Hell with the Devilin kolmannelle sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia -listallaan perusteenaan, että "kun tämä albumi julkaistiin, se sai multi-platina-arvon, täten ikuisesti nostaen sen rimaa, mihin kristillinen raskas musiikki kykenee." Elokuussa 2010 Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin kuudenneksi 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla.
Akira Jimbo

Akira Jimbo (s. 27.2.1959) on japanilainen freelance-fuusiorumpali.

Soittoura

Akira Jimbo aloitti rumpujen soiton suhteellisen myöhään, 18-vuotiaana. Hänen soittouransa aukeni japanilaisessa Casiopea-fuusioyhtyeessä vuonna 1979. Casiopea ehti levyttää toistakymmentä pitkäsoittoa ja niittää maailmanmainetta vuosina 1979-1989 kunnes Jimbo lähti Casiopeasta luomaan omaa soolouraansa mm. Jimsaku-yhtyeessä, jonka hän perusti Casiopeasta lähteneen basistin Tetsuo Sakurain kanssa.
Troll Scientists

Troll Scientists oli psytrance-musiikkityyliin keskittynyt suomalainen duo, jonka muodostivat Staffan Ström ja Jani Inkeroinen. Nykyään Ström käyttää sitä taiteilijanimenään.

Historia

Suomalaisissa metsäbileissä tavattuaan Inkeroinen ja Ström päättivät perustaa yhtyeen tuottaakseen psytrance-tyylistä musiikkia, joka on saanut vaikutteita kaikesta, mistä he itse nauttivat. Duo tuotti alkuun lukuisia, kaikkien ladattavissa olevia internet-julkaisuja. Lokakuussa 2007 he julkaisivat debyyttialbuminsa Useless Science, joka sisältää kymmenen kappaletta. Kesällä 2008 duo kiinnitettiin Exogenic Records -levy-yhtiön listoille. Vuonna 2009 ilmestyi toinen albumi, Sir Eel, joka on ollut monien kriitikkojen mieleen.
Vuonna 2012 Inkeroinen erosi duosta, mutta Ström jatkaa Troll Scientists -nimellä sooloartistina. Syksyllä 2013 julkaistiin kolmas albumi the Synchronicities of Captain Clark. Levy on teemalevy Robert Anton Wilsonin ja William Borroughsin 23 enigmasta.
Fetofetaalinen transfuusio-oireyhtymä

Fetofetaalinen transfuusio-oireyhtymä (FFTO) eli TTTS (Twin-to-Twin Transfusion Syndrome) on monokoriaalisissa monikkoraskauksissa esiintyvä verenkiertohäiriö sikiöiden välillä. Monokoriaalisessa raskaudessa, jossa lapset ovat aina identtisiä sisaruksia, sikiöillä on yhteinen suonikalvo ja istukka. Oireyhtymä aiheutuu jaettuun istukkaan kasvavista yhdysverisuonista sisarusten verenkiertojen välille. Hoitamattomana oireyhtymä on sikiöille erittäin vaarallinen ja vakava TTTS johtaa kuolemaan 60–100 % todennäköisyydellä .

Taudinkuva

Monokoriaaliset sisarukset jakavat yhteisen istukan ravinteiden ja hapen hankintaa varten. Vaikka kukin sikiöistä käyttää omaa osaansa istukasta, voivat sikiöiden verenkierrot yhdistyä istukkaan kasvavien yhdyssuonten (anastamoosien) kautta. Riippuen yhdyssuonten määrästä, tyypistä ja suunnasta, yhdistynyt verenkierto voi johtaa epäsuhtaiseen veren virtaukseen sikiöstä (luovuttaja) toiseen (saaja).
Verensiirto aiheuttaa luovuttajasikiölle veritilavuuden pienentymisen, joka johtaa sikiön kehityksen hidastumiseen tai pysähtymiseen sekä lopulta hapenpuutteesta johtuviin vaurioihin. Lisäksi sikiön virtsantuotanto vähentyy tai pysähtyy, mikä johtaa lapsiveden vähenemiseen (oligohydramnios). Lapsivesi loppuu lopulta kokonaan, jolloin luovuttaja on tiiviisti mahdolliseen omaan vesipussiinsa kääriytyneenä (stuck twin).
Saajasikiön veritilavuus kasvaa, mikä johtaa sikiön sydämen rasittumiseen ja lopulta sydänvaurioihin. Saajan virtsantuotanto kasvaa ja lapsivesi lisääntyy(polyhydramnios).
Ask.com

Ask.com on vuonna 1996 perustettu internet-hakukone, joka toimii kysymys ja vastaus -menetelmällä. Se tunnettiin nimellä Ask Jeeves vuoteen 2006 saakka, jolloin vastaajaa esittänyt fiktiivinen Jeeves-hahmo poistettiin sivustolta. Hakukoneen käyttöliittymä on englanninkielinen. Alexa.com:in mukaan sivusto on maailman eniten vierailtujen sivujen listalla sijalla 54.
Maramureșin puukirkot

Kahdeksan kirkkoa

Seuraavat kirkot kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.

Bârsana

Neitsyt Marian kirkko rakennettiin vuonna 1720, ja siitä tuli kylän pääkirkko 1806. Kaksikerroksinen pylväshalli yhdistää länsipuolisen kellotornin portaikolla. Kirkko on alueen suurimpia puukirkkoja.

Budeşti

Nikolaos Ihmeidentekijän kirkko rakennettiin vuonna 1643. Rakennusvuosi katosi sen rakenteista vuoden 1923 laajennuksen aikana. Kirkon eritystuntomerkkinä on kellotornin neljä erillistä tornia.

Desesti

Pyhän Paraskevin kirkko rakennettiin vuonna 1770. Kirkkoon rakennettiin parveke urkuja varten vuonna 1920, jolloin osa seinään maalatuista freskoista tuhoutui.

Ieud

Puinen kirkko korvasi tataarien tuhoaman kirkon vuonna 1717. Se sijaitsee pienellä mäellä.

Plopiş

Kirkko on rakennettu vuosina 1796–1998. Korkeaa kellotornia kehystää neljä pienempää tornia. Kirkon maalaukset on maalannut 1811 paikallinen taiteilija. Osa näistä maalauksista on entisöity.

Poienile Izei

Kirkko on alueen vanhimpia puukirkkoja. Se valmistui vuonna 1604. Sitä korotettiin 1700-luvulla ja 1800-luvulla siihen rakennettiin pylväshalli. Kirkon maalaukset ovat säilyneet hyvin, ja niitä yhdistää aikakauden sotaisuus ja siihen liittyvä uskonnollisuus.

Rogoz

Kirkko on rakennettu vuonna 1663 Suciun kylään. Se siirrettiin Rogoziin vuonna 1883 vanhan kirkon paikalle. Kirkon maalaukset on tehnyt kaksi paikallista taiteilijaa, ja heidän puumerkkinsä on edelleen luettavissa: "...pelottavana vuonna 1717, tataarien aikakautena".

Şurdeşti

Kirkko valmistui vuonna 1767, ja se oli sen hetken Euroopan korkein puukirkko (72 m). Kirkko on suorakaiteen muotoinen, ja siinä on monikulmion muotoinen alttari.

Nykyaika

Maramureşin alueella on pitkä puurakentamisen historia. Rakentamistaito on siirtynyt jälkipolville, mikä edesauttaa kirkkojen restaurointityössä. Romanian vallankumouksen jälkeen kirkkojen kuntoon on alettu kiinnittää huomiota, ja alueelle on rakennettu uusia kirkkoja vanhoja perinteitä kunnioittaen.
Béla I

Béla I oli Unkarin kuningas vuosina 1060–1063. Hän oli ollut maanpaossa Puolassa, mutta palasi Unkariin veljensä Andreas I:n kutsusta, kun tästä tuli kuningas vuonna 1046. Andreas antoi Belalle kolmanneksen Unkarista herttuakunnaksi. Andreas oli nimennyt poikansa Salamonin seuraajakseen, mutta Béla hyökkäsi veljensä kimppuun Puolan hallitsijan Boleslaw II:n kanssa, ja Andreas kuoli haavoihinsa.
Belan hallitusaikana oli Unkarin viimeinen pakanoiden kapina vuonna 1061. Saksan kuningas Henrik IV tuki Salamonia vallantavoittelussa, ja Bela aikoi sotia Saksaa vastaan, mutta kuoli tapaturmaisesti ennen sitä.
Asphalte

Juoni

Pariisilaisessa lähiötalossa seurataan kolmea tarinaa kuuden toisilleen tuntemattoman ihmisen yllättävästä kohtaamisesta: pääseekö valokuvaaja Sternkowitz (Gustave Kevern) ylös pyörätuolista ja pystyykö hän löytämään rakkauden yöhoitajan (Valeria Bruni-Tedeschi) kanssa? Onnistuuko hyljeksitty teini-ikäinen Charly (Jules Benchetrit) auttamaan takavuosien tähtinäyttelijää (Isabelle Huppert) saamaan taas elokuvaroolin? Ja mitä tapahtuu John McKenzielle (Michael Pitt), amerikkalaisastronautille, joka putoaa taivaalta talon katolle ja pääsee luottavaisen rouva Hamidan (Tassadit Mandi) huolehdittavaksi?

Tuotanto

Asphalten kuvaukset alkoivat 15. joulukuuta 2014 ja päättyivät 6. helmikuuta 2015. Elokuva kuvattiin Colmarin kaupungissa Haut-Rhinin departementissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat La Caméra Deluxe, Maje Productions ja Single Man Productions. Asphalten virallinen traileri julkaistiin 17. elokuuta 2015.

Julkaisu ja vastaanotto

Asphalte sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 17. toukokuuta 2015. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 7. lokakuuta 2015, oli Paradis Filmsin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 99 571 katsojaa. Elokuva sai ranskalaisilta elokuvakriitikoilta ja yleisöltä myönteisen vastaanoton. Asphalte ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin vuoden 2016 Espoo Cinén elokuvajuhlilla.
Katikankanjoni

Katikankanjoni on veden uurtama paikoin 20 metriä syvä kuru Kauhajoen Hyypässä, tarkemmin Kirveskylässä. Katikankanjonin on uurtanut paksuun hienohiekkakerrokseen Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuiston länsiosasta alkunsa saava, Kyrönjoen vesistöalueeseen kuuluva Katikanluoma.
Katikankanjonin alueella, Katikanluoman ja vieressä virtaavan Kauhajoen (myös Hyypänjoki) välissä, sijaitsevat kapeat ja jyrkät harjanteet Sianselkä ja Kolmentuulenlakki. Katikanluoma yhtyy Kauhajokeen Sianselän jälkeen reilun kilometrin päässä. Kolmentuulenlakki kuuluu osana Kauhanevan–Pohjankankaan aluetta Natura 2000 -verkoston piiriin. Alueen luonnonarvoja turvataan metsälain, maa-aineslain, rakennuslain ja vesilain säännösten nojalla.
Katikankanjonin alueella oli 1940-luvun alkuun saakka toiminnassa ollut mylly.
Katikankanjonin kasveihin kuuluvat esimerkiksi näsiä ja kangaskeltalieko.
Ștefan Radu

Seurajoukkueura

Dinamo Bukarestissa ammattilaisuransa aloittanut Radu pelasi seurassa vuoteen 2008. Bukarestin vuosina hän voitti sekä Romanian liigan, cupin että supercupin. Vuonna 2008 Radu siirtyi SS Lazioon, Italiaan ensin lainasopimuksella, mutta myöhemmin roomalaisjoukkue osti puolustajan itselleen. Lazion aikana Radu on voittanut Italian cupin kahdesti sekä Italian supercupin kerran.

Maajoukkueura

Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessakin esiintynyt Radu pelasi ensimmäisen ottelunsa Romanian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006. Hän sai maan silloiselta presidentiltä Traian Băsesculta mitalin, kun Romania eteni vuoden 2008 EM-kisoihin. Radu lopetti maajoukkueuransa vuonna 2013.
HMS Ariadne (M65)

Palvelus

Syyskuussa 1943 alus oli valmistajan koeajoissa. Valmistuttuaan 9. lokakuuta alus siirrettiin laivastolle vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä se varustettiin sekä siirrettiin Scapa Flow'hun Kotilaivastoon koulutettavaksi. Aluksen koulutuskeskeytettiin joulukuussa, jolloin se määrättiin Atlantille partiointiin. Alus siirrettiin Gibraltarille, josta se lähti HMS Gambian, HMS Penelopen, HMS Glasgowin ja HMS Enterprisen kanssa pysäyttämään rannikkolennoston havaitsemaa Saksan laivaston saarronmurtajaa Alsterruferia (operaatio Stonewall).
HMS Ariadnen ensimmäinen palvelustehtävä oli miinanlasku Norjan rannikolle.
HMS Ariadne poistui kotivesiltä tammikuussa 1944, jolloin se liitettiin Yhdysvaltain 7. laivastoon Tyynelle valtamerelle. Alus laski kesäkuussa 1944 Uuden Guinean pohjoisrannikolle 146 miinaa. Se laski taisteluiden aikana 1352 miinaa. Alus siirrettiin joukkojenkuljetustehtäviin marraskuussa.
Sodan jälkeen alus kuljetti entisiä sotavankeja takaisin Japanista kotimaihinsa, ja pääsi itse palaamaan Englantiin vasta 1947. Paluun jälkeen alus sijoitettiin Sheernessiin reserviin. Alus ei palannut palvelukseen lukuun ottamatta lyhyttä huollon jälkeistä koeajojaksoa 1950.
HMS Ariadne myytiin romutettavaksi W. H. Arnott Youngille ja se saapui helmikuussa 1965 Dalmuiriin, jossa se romutettiin kesäkuussa.
Curtis Stone

Curtis Stone (s. 4. marraskuuta 1975) on australialainen julkkiskokki, kirjailija ja tv-persoona, lempinimeltään "Quiet Terminator". Stone on naimisissa näyttelijä Lindsay Pricen kanssa. Parin esikoispoika Hudson syntyi marraskuussa 2011.

Taustat

Curtis syntyi Melbournessa, ja tutustui ruoanlaittoon hänen isoäitinsä kanssa ja tehden ruokaa hänen ollessaan viisivuotias. Hän kävi Penleigh ja Essendon Grammarin koulua. Hänen isänsä, William Stone, on kirjanpitäjä.

Ura

Curtis rakastui ruokaan ja opiskeli tradenomiksi. Hän työskenteli alkuun Australian ravintoloissa, jonka jälkeen päätti lähteä työskentelemään Lontooseen. Australiassa hän työskenteli ruoanlaiton parissa Savoy Hotellissa 18-vuotiaana. Sittemmin Stone on esiintynyt useissa kokkiohjelmissa ja on myös vieraillut säännöllisesti Suurin Pudottaja -sarjassa.
Claudio Arrau

Claudio Arrau León (6. helmikuuta 1903 – 9. kesäkuuta 1991) oli chileläis-yhdysvaltalainen pianisti. Hänen repertuaarinsa ulottui barokkimusiikista 1900-luvun teoksiin. Hän toimi muun muassa Philip Lorenzin ja Garrick Ohlssonin opettajana.
Arrau syntyi Chillánissa silmälääkäri Carlos Arraun ja Lucrecia Leónin pojaksi. Hän antoi ensimmäisen konserttinsa 5-vuotiaana. 7-vuotiaana hän pääsi saamiensa apurahojen turvin opiskelemaan Saksaan Martin Krausen johdolla. 12-vuotiaana Arrau soitti Franz Lisztin Transkendentaaliset etydit, joita pidetään monesti yhtenä teknisesti hankalimmista pianolle sävelletyistä sarjoista. Vuonna 1937 hän meni naimisiin mezzosopraano Ruth Schneiderin kanssa. Pari sai kolme lasta. Helmikuussa 1979 Arrausta tuli Yhdysvaltain kansalainen. Hän kuoli Mürzzuschlagissa, Itävallassa vuonna 1991. 
Arrau levytti Robert Schumannin koko pianomusiikkituotannon. Sen lisäksi hänet tunnetaan muun muassa Beethovenin, Mozartin, Brahmsin, Lisztin ja Debussyn teosten tulkinnoistaan.
Kagerō (1938)

Palvelus

Kagerō kuului Tyynenmeren taisteluiden alkaessa Keisarillisen Japanin laivaston 1. hävittäjälaivueeseen ja sen 18. hävittäjäviirikköön. Alus oli marraskuussa 1941 laivueensa mukana suojaamassa Pearl Harboriin hyökänneitä lentotukialuksia.
Alus suojasi 23. tammikuuta 1942 laivasto-osastoa, joka tuki Rabaulin ja Kaviengin valtausta. Se oli edelleen mukana laivaston tunkeutuessa huhtikuussa Intian valtamerelle ja hyökätessä Ceylonilla olevia Britannian Kuninkaallisen laivaston yksiköitä vastaan.
Alus suojasi 28. toukokuuta – 5. kesäkuuta yhdessä kevyt risteilijä Jintsun johtaman 2. hävittäjälaivueen alusten kanssa joukkojenkuljetussaattuetta Midwayn operaatiossa.
Alus otti osaa niin kutsuttiin Tokion pikajunaan, joka huolsi japanilaisia tukikohtia Guadalcanalilla. Alus suoritti ensimmäisen matkansa 17. marraskuuta yhdessä Kazagumon, Yūgumon ja Oyashion kanssa, jolloin alukset pääsivät Bunaan ilman vastarintaa. Alus tulitti 17.elokuuta yhdessä Asashion ja Hagikazen kanssa Tulagin vesilentokonetukikohtaa. Osasto joutui ilmahyökkäyksen kohteeksi, jossa sen alukset saivat vaurioita.
Kagerō kuului 23.–25. elokuuta kontra-amiraali Raizo Tanakan johtaman joukkojenkuljetussaattueen suojana olleeseen 2. hävittäjälaivueeseen Salomonin toisessa taistelussa.
Alus kuului 25.–27. lokakuuta Takeo Kuritan lähitukiosastoon Santa Cruzin taistelussa. Alus osallistui 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin taisteluun sekä Tassafarongan taisteluun 30. marraskuuta.
Alus lähti yhdessä Oyashion, Kuroshion ja Michishion kanssa Vilasta kuljettamaan joukkoja Kolombangaraan. Kagerō, Oyashio ja Kuroshio osuivat 8. toukokuuta 1943 miinoihin Blackettinsalmessa Arundalin saaren ja Kolombangaran välillä. Kagerō ja Oyashio vaurioituivat pahoin ja Kuroshio upposi. Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen lentokoneet upottivat vaurioituneet alukset seuraavana päivänä. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 18 miehistönjäsentä ja 36 haavoittui.
Berhtwald

Berhtwald tai Brihtwald (k. 731) oli Canterburyn arkkipiispa Entinen Reculverin luostarin apotti valittiin virkaan heinäkuussa 692 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna. Ennen häntä vain Deusdedit Canterburylainen ja pian virkaan vihkimisensä jälkeen kuollut Wighard olivat syntyperäisiä englantilaisia.
Berhtwald kuoli 13. tammikuuta 731.
Mark Fuhrman

Mark Fuhrman (s. 5. helmikuuta 1952 Eatonville, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen Los Angelesin poliisin etsivä. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja pitänyt omaa puheohjelmaa radiossa.
Fuhrman on esiintynyt yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa South Park, yhdennentoista tuotantokauden jaksossa With Apologies to Jesse Jackson.
Digitaalinen kaksonen

Digitaalinen kaksonen on  koneiden kunnossapitoa ja tuotekehitystä koskeva tarkka virtuaalinen malli, joka raportoi toiminnastaan kerätyn datan perusteella. Digitaalisen kaksosen avulla voi alentaa käyttökustannuksia ja ylläpitokustannuksia. Digitaalisiin kaksosiin ratkaisuja tarjoavat GE Digital, Siemens PLM ja IBM Watson IoT. Yhdysvaltalainen Ansys valmistaa simulointiohjelmistoa digitaalisille kaksosille. Ansys ja ohjelmistotalo PTC ovat tuoneet markkinoille oman digitaalisten kaksosten ohjelmistonsa. Digitaalisia kaksosia käytetään datan keräämiseen ja käsittelyyn, jotta voidaan kehittää tuotetta.
Mika Mörsky

Ura

Mörsky pelasi koko junioriuransa Espoossa. Hän on Jäähongan kasvatti. Mörsky siirtyi sittemmin Espoo Bluesiin ja hän pelasi myös kauden 2007–2008 Kiekko-Espoon B-nuorissa. Kaudella 2009–2010 Mörsky oli tehoilla 25+23=48 Bluesin A-nuorten paras maalintekijä sekä paras pistemies Juuso Forsströmin kanssa. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä toiseksi HPK:n Teemu Rautiaisen jälkeen sekä pistepörssissä neljänneksi Forsströmin ja Lukon Antti Tenkasen kanssa. Mörsky voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kesän 2011 Mörsky harjoitteli Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki syyskuussa 1+1-vuotisen liigasopimuksen. Noin viikko tämän jälkeen Blues vuokrasi Mörskyn joulutaukoon asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hän pelasi joukkueessa 12 runkosarjaottelua sekä kaksi ottelua A-nuorissa. Suurimman osan kaudesta 2011–2012 Mörsky pelasi kuitenkin Bluesin A-nuorissa. Yhteensä hän teki A-nuorten SM-liigassa 22 maalia, joilla Mörsky jakoi sarjan maalipörssin seitsemännen sijan JYPin Markus Nenosen kanssa. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 5. tammikuuta 2012 Rauman Lukkoa vastaan. Mörsky sai ottelussa jääaikaa 2.09 minuuttia. Ottelu jäi hänen kauden ainoaksi SM-liigassa.
Mörsky ei käyttänyt SM-liigasopimuksessaan ollutta optiota, vaan hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 1+1-vuotisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaahan. 13. lokakuuta 2012 hän onnistui tekemään ilmaveivimaalin vieraissa Sportia vastaan. Mörskyn osuma ratkaisi HCK:lle 4–5-voiton. Mörsky siirtyi tammikuussa 2013 HCK:sta Savonlinnan Pallokerhoon. Hän oli siirtyessään HCK:n kolmanneksi paras pistemies tehoilla 9+8=17. Huhtikuussa Mörsky teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaPKon kanssa.
Kausi 2013–2014 Mörskyllä todettiin olkapäävamman takia päättyneeksi tammikuussa 2014. Hän ehti pelata vain 22 runkosarjaottelua.
Puerto de Mogán

Puerto de Mogán on kylä Gran Canarian saarella. Hallinnollisesti se kuuluu Mogánin kuntaan. Kylää kutsutaan 'Pieneksi Venetsiaksi'. Kylä on suosittu turistikohde ja siellä on useita hotelleja. Turistit käyvät useasti kylässä retkellä. Kylässä on myös pieni satama huviveneille ja lautoille. Satamasta on säännöllinen laivayhteys Puerto Ricoon ja Arguineguín'iin. Kylässä on useita ravintoloita ja baareja rannan ja pienvenesataman alueilla, sekä perjantaisin kuuluisat markkinat, jotka tuovat myös paikallista väkeä koko saaren alueelta kylään. Gran Canarian saaren eteläreunaa myötäilevä moottoritie GC-1 ulottuu Puerto de Mogániin saakka.
Silkkiterrieri

Ulkonäkö

Silkkiterrieri on pienikokoinen terrieri: sen säkäkorkeuden tulisi rotumääritelmän mukaan olla 23–26 cm, nartuilla se voi olla hieman vähemmän. Silkkiterrieri painaa normaalisti noin 4–5 kiloa. Sen pää on pidempi kuin yorkshirenterrierin, mutta lyhyempi kuin australianterrierin. Turkin tulisi olla hienolaatuista, silkkistä ja pitkää, mutta ei yltää kuitenkaan maahan asti. Turkin väreinä kaikki sinisen ja punaruskean sävyt ovat hyväksyttäviä, kunhan väri on syvä.
Silkkiterrierin liike on tehokasta ja liikeradat ovat suorat. Takajaloissa on voimakas työntö.

Luonne

Silkkiterrieri on seurallinen koira. Se haluaa olla siellä missä perhekin on. Se seurailee kotona isäntäväen tekemisiä ja kulkee perässä huoneesta toiseen.
Silkkiterrieri haluaa miellyttää. Sillä ei ole varsinaista työkoirahistoriaa paitsi niiden rotujen kautta, joista se on kehitetty. Terrierimäistä rodussa on kuitenkin sen aktiivisuus, iloisuus ja reippaus, jotka yhdistettynä sen miellyttämishaluun, kauniiseen ulkonäköön ja kätevään pieneen kokoon takaavat suosion säilymisen.

Historia

Vaikka silkkiterrieri rotuna onkin kehittynyt Australiassa, sen juuret ovat syvällä Britanniassa, mistä sen esi-isät kulkeutuivat siirtolaisten matkassa Australiaan. Rodun syntyyn ovat eniten vaikuttaneet hieman aiemmin samassa maanosassa brittiläisistä terriereistä kehittynyt australianterrieri sekä yorkshirenterrieri, siinä muodossa kuin ne 1800-luvulla olivat.
Vuonna 1901 Sydney Royal Show’ssa esitettiin ensi kertaa kaksi silkkiterrieriä nimellä ”Terrier, Soft and Silky”. Ensimmäinen rotumääritelmä silkkiterrierille laadittiin Australiassa vuonna 1906. Vuosisadan alkupuolella oli kuitenkin vielä pitkään tapana rekisteröidä silkkiturkkiset pennut silkkiterriereiksi ja saman pentueen karkeampiturkkiset pennut australianterriereiksi.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen silkkiterrierejä alettiin viedä myös ulkomaille. 1940-luvulla silkkejä hankittiin Yhdysvaltoihin enenevässä määrin, ja vuonna 1955 perustettiin amerikkalainen Sydney Silky Terrier Club. Kuitenkin vasta vuonna 1959 American Kennel Club hyväksyi silkit omaksi rodukseen. Samana vuonna silkkiterrieri hyväksyttiin myös FCI:ssä.
Vaikka silkkiterrierejä on ollut Euroopassa silloin tällöin koko rodun olemassaolon ajan, varsinainen kasvatustyö alkoi 1960-luvulla. Pohjoismaista silkkiterriereihin ehti ihastua ensin Ruotsi, kun niitä saapui sinne kaksi vuonna 1965.
Suomeen silkkiterrierit tulivat Ruotsista vuonna 1972, kun Iris ja Curt Gerlin hankkivat Ruotsista Västerbackens-kennelistä uroksen ja kaksi narttua. Ensimmäiset suomalaiset silkkiterrierinpennut syntyivätkin vuonna 1973 heidän kennelissään. Vähitellen muita kasvattajia alkoi tulla mukaan ja tällä hetkellä rodulla on Suomessa jo runsaasti vankkumattomia kasvattajia ja ihailijoita. Silkkiterrierikerho perustettiin aluksi Suomen kääpiökoirayhdistyksen alajaostona vuonna 1988 ja toimi tässä muodossaan vuoteen 1994, jolloin yhdistys rekisteröityi ja liittyi Suomen Terrierijärjestöön. 1990-luvulla silkkiterrierien suosio on lähtenyt Suomessa voimakkaaseen nousuun.
Tuukka Kulha

Ura

Kulhan kasvattajaseura on Pantterit. Pääsarjauransa hän aloitti kaudella 2006–2007 siirtyessään Lappeenrannan NMKY:n (LrNMKY) edustusjoukkueeseen. Ensimmäisellä Korisliiga-kaudellaan Kulha oli joukkueen mukana voittamassa Suomen cupia. Runkosarjaa hän pelasi 26 ottelua 1,6 pisteen keskiarvolla.
Kaudella 2007–2008 Kulha pelasi LrNMKY:n joukkueessa 18 runkosarjaottelua 4,3 pisteen keskiarvolla. Joukkue voitti kaudella jälleen Suomen cupin sekä SM-pronssia. Kulha pelasi joukkueessa myös Eurocupia. Kulha edusti Lappeenrantaa vuoteen 2012 asti, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 I-divisioonaan Torpan Poikien joukkueeseen. Hän jatkoi I-divisioonassa myös seuraavalla kaudella syksyllä 2013 perustetussa Helsinki Seagullsissa.

Yksityiselämä

Kulha valmistui kesällä 2013 kauppatieteiden maisteriksi Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta. Kulhan isä on Keijo K. Kulha.