google/wiki40b huggingface dataset:
Pietro Pomponazzi

Pietro Pomponazzi (16. syyskuuta 1462 – 18. toukokuuta 1525) oli italialainen filosofi, lääketieteilijä ja psykologi, joka tunnetaan myös latinalaisella nimellään Petrus Pomionatius.
Pomponazzi syntyi Mantovassa ja aloitti siellä opintonsa. Hän jatkoi opintojaan Padovassa, jossa valmistui lääketieteen tohtoriksi 1487. Hän pääsi saman tien filosofian ylimääräiseksi professoriksi, ja luennoi ensin Padovassa, myöhemmin Ferrarassa kunnes hänet kutsuttiin 1512 Bolognaan. Siellä hän vietti loppuelämänsä ja kirjoitti kaikki merkittävät teoksensa.
Jo Ferrarassa, ja vielä enemmän Bolognassa, hän siirtyi lääketieteestä pohtimaan psykologisia ja teologisia asioita. Vuonna 1516 ilmestyi hänen tutkielmansa Sielun kuolemattomuudesta, De immortalitate animi, joka sai aikaan vakavia uskonriitoja. Tutkielma poltettiin Venetsiassa, ja Pomponazzi itse oli kuolemanvaarassa katolisten keskellä. Kaksi myöhempää tutkielmaa julkaistiin vasta Pomponazzin kuoleman jälkeen Baselissa, Sveitsissä.
Pomponazzi on kiinnostava ennen kaikkea lähestyvän renessanssin airuena. Hän syntyi aikana jolloin Aristoteleen kirjoitukset ja Tuomas Akvinolaisen tulkinnat niistä olivat sanasta sanaan noudatettavia dogmeja, joista keskusteleminenkin oli harhaoppisuuden rajalla.
Ukonhattu

Ulkonäkö ja koko

Vankkavartinen aitoukonhattu kasvaa 80–150 senttimetriä korkeaksi. Varren yläosa on tiheäkarvainen. Juurakko on mukulamainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia, varsilehdet lyhytruotisia tai aivan ylimmät ruodittomia. Tummanvihreän lehden lapa on kolmisorminen, lehdykät kapeahkoja, 2–3-jakoisia ja syvään liuskoittuneita. Kukinto on haaraton tai tyvestä vähän haarova tiheä ja lyhytkarvainen terttu. Karvaiset kukkaperät ovat tavallisesti kukkia lyhyempiä. Isot, vastakohtaiset kukat ovat violetinsinisiä tai joskus valkoisia. Kukan verhiö on teriömäinen ja viisilehtinen. Karvainen verholehti on kypärämäinen, hieman korkeuttaan leveämpi ja kooltaan 9–14 x 11–18 mm. Terälehdet ovat muuntuneet mesilehdiksi, joista kaksi ylintä ovat suorina mesikannuksina verholehden sisällä. Muut mesilehdet puuttuvat tai ovat hyvin pieniä. Aitoukonhattu kukkii Suomessa kesäkuusta syyskuuhun. Kukinnan jälkeen kukkiin muodostuu kolme noin 17 mm pitkää tuppiloa. Siemenet ovat kooltaan noin 5 mm pitkiä. Koko kasvi on hyvin myrkyllinen.
Aitoukonhattu muistuttaa suuresti toista Suomessa yleistä koristekasvia, tarhaukonhattua (A. × stoerkianum).

Levinneisyys

Alun perin aitoukonhattu on peräisin Länsi-Euroopasta. Suomeen laji on tullut viljelykasvina, mutta saattaa joskus harvoin myös villiintyä. Suomessa kasvavat aitoukonhatut kuuluvat alalajiin Aconitum napellus ssp. lusitanicum.

Elinympäristö

Suomessa aitoukonhattu on pääasiassa koristekasvi, jota hyvin harvoin tavataan viljelykarkulaisena metsiköistä, kaatopaikoilta ja tienvarsilta.

Käyttö

Aitoukonhattua kasvatetaan yleisesti perennakasvina komeiden sinisten kukkiensa takia. Se on myös hyvin vanha, jo antiikin aikana tunnettu rohdoskasvi. Aitoukonhatun juurta uuttamalla saadaan akonitiinia, joka on monipuolinen rohdosvalmiste mutta myös erittäin vaarallinen myrkky, jota on käytetty nuolimyrkkynä.
Jättiläisvyötiäinen

Ravinto

Hyönteiset ja muut pikkueliöt.

Tuntomerkit

Jättiläisvyötiäisellä on vankka haarniska, jossa on 12–13 vyötä. Se puolustautuu kiertymällä keräksi, jolloin sitä on erittäin vaikea vihollisen tavoittaa. Jättiläisvyötiäisellä on maanisäkkäistä eniten hampaita yläleuassa 25 ja alaleuassa melkein yhtä paljon.
Työturvallisuuskeskus

Työturvallisuuskeskus ry (TTK) on koulutuksen ja kehittämisen asiantuntijaorganisaatio. Se tarjoaa työpaikoille koulutusta, tiedotusta, aineistoa ja kehittämispalveluja sekä ylläpitää työsuojeluhenkilörekisteriä. Tavoitteena on parantaa työturvallisuutta, työhyvinvointia ja tuloksellisuutta sekä esimiestyön ja yhteistoiminnan edellytyksiä työyhteisöissä. TTK:n asiakkaita ovat ensisijaisesti työsuojelupäälliköt, työsuojeluvaltuutetut,  työterveyshenkilöstö, esimiehet ja luottamushenkilöt. 
TTK toiminnan päärahoitus tulee työnantajien maksamista tapaturmavakuutusmaksuista Työsuojelurahaston kautta. TTK on työmarkkinakeskusjärjestöjen hallinnoima organisaatio. Sen hallituksessa ovat EK:n, Kunnallisen työmarkkinalaitoksen, Kirkon työmarkkinalaitoksen, SAK:n, Akavan ja STTK:n edustajat.
Työsuojeluhenkilörekisteri on työsuojelun yhteistoimintahenkilöstön rekisteri. Rekisteri on sosiaali- ja terveysministeriön hallinnoima.Rekisteriin tallennetaan työnantajien ilmoitusten perusteella yksityisen sektorin ja kunta-alan työpaikkojen työsuojeluhenkilöstön yhteystietoja. Ilmoitusvelvollisuus perustuu lakiin: Laki työsuojeluhenkilörekisteristä (1039/2001) 
TTK hallinnoi työnantajille vapaaehtoista Työturvallisuuskorttijärjestelmää sekä pitää rekisteriä Työturvallisuuskortin haltijoista ja kurssinjohtajista. Lisäksi TTK vastaa koulutusmateriaalin tuottamisesta.
TTK julkaisee yhdessä Työsuojelurahaston kanssa Telma–lehteä, joka on maksuton työelämän kehittämisen erikoislehti.
TTK:n toimisto sijaitsee Helsingissä, mutta se järjestää koulutustilaisuuksia eri puolella Suomea.

Historia

TTK on perustettu vuonna 1970 ja se toimii yhdistysmuotoisesti. SAK ja STTK sekä nykyisen EK:n edeltäjä, Suomen Työnantajain Keskusliitto (STK) sopivat 1.4.1970 Työturvallisuuskeskus ry (TTK) perustamisesta silloisen Työsuojelun keskustoimikunnan toimistoksi.
Tiibetinbuddhalainen musiikki

Monia tiibetinbuddhalaisuuden rituaaleja säestetään musiikilla. Luostarin temppeliorkesteri koostuu puhaltimista ja lyömäsoittimista. Puhaltimista näyttävin on pari metriä pitkä sveitsiläisen alppitorven tyyppinen metallitorvi (rag-dung). Oboensukuisia puupuhaltimia (rgya-gling) soitetaan aina pareittain joko temppeliorkesterin osana tai aamu- ja iltahymnejä esitettäessä luostarin ulkopuolella. Orkesterissa on puhaltimien lisäksi vielä kotiloista tehtyjä torvia sekä pari lyhyttä torvea, jotka ennen tehtiin ihmisen sääriluusta. Nykyään ne valmistetaan metallista. Lisäksi orkesterissa on joukko lyömäsoittimia, kaksi eri kokoista symbaalia ja iso kehärumpu sekä pieni käsirumpu.
Munkit tai nunnat laulavat matalalla äänellä sutra-tekstejä. Laulu on vuoroin resitatiivista, vuoroin rytmikästä.

Soittimet

Drilbu: Pronssinen käsikello, jota käytetään yhdessä salamavaltikan ( s. vajra, t. dorje) kanssa, pidetään vasemmassa kädessä. Feminiininen kello edustaa viisautta ja tyhjyyttä, sen läpitunkevat helähdykset edustavat katoavaisuutta. Kelloa soitetaan usein yhtaikaa damarun kanssa seremonian kohokohdissa. (Gothóni-Māhapañña 1990:101) (Ks. myös Mabbett 1994:20-21)
Damaru: Kallorumpu, joka on tehty joko kahdesta tiimalasin tapaan toisiinsa liitetystä kalloholvista tai puusta. Nahkakalvoja rummutetaan kahdella hihnoihin kiinnitetyllä solmulla. Rumpua päristetään mm. mysteerinäytelmissä sekä karkotettaessa demonisia voimia. Alkuperältään se on intialainen Śivan tunnus ja ilmentää mm. vastakohtien ykseyttä. (Gothóni-Māhapañña 1990:101)
Rag-dung: Suuri 3-4 metriä pitkä kuparinen bassotorvi kuuluu jokaiseen luostariorkesteriin antamaan taustalla syvän bassoäänen. Niiden matala ukkossävel tuhoaa jyrinällään helvettien piinat. Torvia soitetaan pareittain siten ettei ääni välillä katkea. (Gothóni-Māhapañña 1990:101)
Dungkar Alkuperältään muinaisintialainen kotilotorvi (engl. conch), jolla lamalaistemppelien katolta soitettuna kutsuu munkit koolle, symboloi opin julistusta. (Gothóni-Māhapañña 1990:102). Soitetaan myös temppelissä pujassa.
Rgya-gling: Iranilaisperäinen oboe. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Kang-ling: Reisiluutrumpetti on peräisin Tiibetin muinaisuskonnosta bönistä. Tehty joko vainajan reisiluusta tai nykyään metallista. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Rolmo: suuret symbaalit, joissa on iso keskuskuhmu, lyödään vertikaalisesti, käytetään raivoisien jumaluuksien rituaaleissa, alku- ja loppumerkin antamisessa (Gothóni-Māhapañña 1990:102). Nimi tarkoittaa myös yleensä musiikkia ja soittimia; symbaaleja soittaa rituaalia johtava munkki.
Silnyen: symbaalit, joissa on pieni keskuskuhmu, lyödään horisontaalisesti, käytetään rauhallisten meditaatiojumaluuksien seremonioissa. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Tingshag: pienet symbaalit kutsuvat nälkäisiä henkiä uhrialttarille ja saattelemaan vainajien harhailua bardossa. Läpitunkeva hopeankirkas ja kauan kestävä ääni saadaan aikaan valamalla soitin erityisestä kellometalliseoksesta. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Venäjän liittokokous

Venäjän federaation duuma (vuodesta 1993)

Venäjän federaation duuma aloitti toimintansa 1993 sen jälkeen, kun Venäjän perustuslaki oli tullut voimaan. Tätä ennen Venäjän kansanedustuslaitos oli korkein neuvosto.
Sangaste

Entinen kunta

Kunta sijaitsi maakunnan itäosassa Valgan koillis- ja Tarton lounaispuolella. Kunnassa oli arviolta 1 268 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 144,67 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Sangasten pienkauppala (alevik) ja 13 kylää: Keeni, Kurevere, Lauküla, Lossiküla, Mäeküla, Mägiste, Pringi, Restu, Risttee, Sarapuu, Tiidu,  Vaalu ja Ädu.

Väestö

Vuonna 2011 Sangasten kunnassa oli 1 286 asukasta, joista 1 251 (97,3 %) oli virolaisia, 18 (1,4 %) venäläisiä ja 15 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Akash Nandy

Akash Neil Nandy (s. 10. tammikuuta 1997) on malesialainen moottoriurheilija.

Ura

Nandy kilpaili Karting-luokissa sijoittuen vuonna 2010 Rotax Max Challenge Malaysia Junior -luokassa toiseksi. Vuonna 2011 Nandy siirtyi JK Racing Asia Series -sarjaan saavuttaen kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2012 Nandy kilpaili Formula Pilota China -sarjassa saavuttaen 24 pistettä ja sijoittui sarjan 12:ksi. Vuonna 2013 Nandy jatkoi sarjassa ja saavutti neljä voittoa, viisi paalupaikkaa ja kymmenen palkintosijaa sijoituen sarjan loppupisteissä kolmanneksi. 
Vuonna 2014 Nandy siirtyi Euroopan radoille ja kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa josta hän saavutti 35 pistettä. Hän ajoi samana vuonna kaksi kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2015 Nandy kilpaili uudessa Remus Formel 3 Pokal -sarjassa saavuttaen kahdeksan voittoa, yhdeksän paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi yhden kilpailun Asian Le Mans Series -sarjassa. Vuonna 2016 Nandy kilpaili GP3-sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa.
Anne Karin Elstad

Anne Karin Elstad (19. tammikuuta 1938 Valsøyfjord, Norja – 4. huhtikuuta 2012 Oslo) oli norjalainen kirjailija. Häntä pidetään aikansa eräänä luetuimmista norjalaisista kirjailijoista.
Elstad saavutti nimeä trøndelagilaisen vuoristokylän elämästä 1800-luvulla kertovalla Innhaug-folket -kirjasarjallaan. Sarja alkoi hänen esikoisteoksellaan Folket på Innhaug (1976) ja muita osia olivat Magret (1977), Nytt rotfeste (1979) sekä Veiene møtes (1980). Romaani Senere, Lena (1982) toi kirjailijalle Bokhandlerprisen -kirjallisuuspalkinnon. Hän sai myös norjalaisen lukijapalkinnon paljon myydyistä kirjoistaan Odel (2003) ja Hjem (2006). Elstad julkaisi yhteensä 13 romaania. Hänen kirjojaan on käännetty lukuisille kielille ja yksinomaan Norjassa niitä on myyty yli kymmenen miljoonaa kappaletta.
Docking@Home

Docking@Home eli D@H on Delawaren yliopistossa vuonna 2009 käynnistynyt hajautetun laskennan projekti, joka hyödyntää internetiin kytkettyjen tietokoneiden vapaata laskentakapasiteettia tieteelliseen laskentaan. Hanketta johtaa Delawaren yliopiston informaatioteknologian apulaisprofessori Michela Taufer ja sen tavoitteena on luoda uusia ja parempia lääkkeitä.   Docking@home lopettaa toimintansa 23.5.2014.

Rahoitus ja raportointi

Voittoa tavoittelematon ja yhteishyödyllinen D@H-hanke muodostuu akateemisista tutkijoista ja sitä rahoitetaan yhteiskunnan varoin. Rahoittajia ovat esimerkiksi Yhdysvaltain kansallinen tiedesäätiö ’’National Science Fund’’ ja ’’terveysvirasto’’. Hankkeen toimijoita ovat Delawaren yliopisto, Scripps Research Institute ja Kalifornian yliopiston Berkeleyn toimipiste. Hanke julkaisee tuloksiaan ja menetelmiään sekä vertaisarvioiduissa tieteellisissä julkaisuissa että laajalle yleisölle tarkoitetulla verkkosivustolla. Tuloksia käytetään parantamaan proteiini-ligandi sidostusmenetelmiä ja mallinnuksen todentamiseen.  Suuri vapaaehtoisten määrä nopeuttaa merkittävästi paljon kallista lasketa-aikaa tarvitsevien hankkeiden toteutumista. Kesäkuussa 2009 tietokoneensa laskentavoimaa D@H-hankkeelle lahjoittaneita vapaaehtoisia oli 6 000.  Uutiskirje maaliskuulta 2011 raportoi vapaaehtoisten määräksi 30 000.

Tutkimuksen kohde

Hankkeen avaintyökalu on Berkeleyssa kehitetty useita samanaikaisia hajautettuja laskentoja varten kehitetty BOINC-alusta, joka mallintaa CHARMM -ohjelman avulla proteiini-ligandisidoksia. Projekti keskittyy simuloimaan olemassa olevan teknologian avulla pienikokoisten molekyylien (kuten muuntuvien lääkkeenomaisten molekyylien, eli ”ligandien”) ja rakenteeltaan jäykkien proteiinien sidostumista. Simulointi saattaa ohjata tutkijoiden huomion jonkin yksittäisen sairauden kannalta tärkeisiin proteiineihin tai saada heidät huomaamaan sellaisia uusia lääkkeenomaisia molekyylejä, joiden rakennetta voidaan ohjata hoidon kannalta suotuisampaan suuntaan. Proteiini-ligandisidoksen laskentamalli saattaa osoittautua tärkeäksi uusien lääkkeenomaisten molekyylien rakenteeseen perustuvassa suunnittelussa tai keinona ylipäätään suunnitella proteiini-ligandi-interaktiota. 
Hankkeesta kiinnostunut vapaaehtoinen voi ladata koneelleen hankkeen kotisivuilta ilmaisen avoimen koodin BOINC -alustan ja linkittyä Delawaren yliopiston Docking -palvelimeen tullakseen osaksi vapaaehtoisten verkostoa.
Ketosinisiipi

Koko ja ulkonäkö

Koiraan siivet ovat päältä siniset ja niissä on ohut musta reunus. Naaras on päältä ruskea, mutta yleensä sinistä väriä on havaittavissa melko laajalti siipien tyvestä ulospäin ja takasiiven ulkoreunassa on rivi punaisia, kaarevia täpliä. Molemmilla sukupuolilla siipiripset ovat valkoiset. Siipien alapinnat ovat vaalean harmahtavan ruskeat ja niissä on useita valkoreunaisia mustia täpliä. Koiraiden siipien alapinnoilla on siiven tyvessä vihertävää väriä. Takasiipien oranssinväriset täplät ovat sulautuneet yhtenäiseksi oranssinpunaiseksi juovaksi, joka etenkin naaraalla jatkuu selvänä myös etusiipeen. Takasiiven ulkoreunan mustissa täplissä on siniset keskustat. Etummaisen raajaparin säärissä ei ole okaa. Pohjoisimmassa Lapissa ja Norjassa tavattavalla pienikokoisella alalajilla P. i. lapponica siipien alapintojen täplät ovat pienempiä ja naaraat yläpinnoiltaan ruskeita, korkeintaan sinikehnäisiä. Aivan pohjoisessa naarailta myös puuttuvat myös takasiipien yläpinnan punaiset täplät. Siipiväli 21–28 mm.
Ketosinisiipi muistuttaa erittäin paljon kangassinisiipeä (Plebeius argus) ja lajit erottaa varmimmin eturaajan säären okan tai sen puuttumisen perusteella. Siipien tuntomerkkierot eivät aina ole luotettavia. Samaan hankalaan lajikompleksiin kuuluu myös rinnesinisiipi (Plebeius argyrognomon), jota ei kuitenkaan tavata Suomessa.

Levinneisyys ja lentoaika

Ketosinisiiven levinneisyys ulottuu Etelä-Euroopan vuoristoista Keski-Euroopan kautta Skandinavian pohjoisosiin ja idässä Altaivuoristoon. Lajia tavataan myös Pohjois-Amerikassa Alaskasta Labradorin niemimaalle ja etelässä Coloradoon. Ketosinisiipi on Suomen yleisimpiä sinisiipilajeja ja esiintyy koko Suomessa pohjoisinta Lappia myöten. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta pitkälle elokuuhun.

Elinympäristö ja elintavat

Laji esiintyy hyvin monenlaisilla avoimilla paikoilla, kuten niityillä, hakkuuaukioilla, avoimilla metsäkedoilla ja jokien varsilla. Koiraat etsiskelevät naaraita lentäen ympäriinsä ja molemmat sukupuolet käyvät ahkerasti kukilla. Jopa parittelu tapahtuu yleensä jonkin kasvin kukinnossa. Laji saattaa suosia hieman kosteampia elinympäristöjä kuin kangassinisiipi.
Naaras laskee munat ravintokasveille yksitellen. Toukka on myrmekofiili. Se erittää muurahaisia kiinnostavaa nestettä ja muurahaiset vastineeksi suojelevat toukkaa saalistajilta. Koteloituminen tapahtuu muurahaispesään. Ilmeisesti sidos muurahaisiin on niin vahva, että sopivien muurahaislajien puuttuminen on syynä perhosen puuttumiselle suuresta osasta Siperiaa vaikka levinneisyys muutoin ulottuukin Euroopasta Pohjois-Amerikkaan. Toukkavaihe kestää 4–6 viikkoa ja kotelovaihe 2–3 viikkoa. Laji talvehtii munana, alalaji P. i. lapponicus toisen kerran kotelona.
Valtakunnallisessa päiväperhosseurannassa 2013 ketosinisiipi oli Suomen 16. eniten havaittu päiväperhonen. Maatalousympäristöjen päiväperhosseurannassa 2013 se oli sijalla 17.

Ravintokasvi

Toukka on polyfagi ja viihtyy useilla kasveilla. Ravintokasveja ovat etenkin hernekasvit, kanerva, juolukka ja tyrni. Pohjoisella alalajilla myös variksenmarja.
Gaullismi

Gaullismi (ransk. Gaullisme) on ranskalainen poliittinen ideologia, jonka juontuu kenraali Charles de Gaullen ajatuksista ja toimista. De Gaulle muokkasi Ranskan poliittisen kartan aikoinaan uusiksi, kun häntä tukeva kansanliike syrjäytti kaiken muun.
Gaullismi luetaan yleensä oikeistoon, joskin myös eräät vasemmistolaiset ovat luonnehtineet itseään gaullisteiksi. Suurinta gaullismia kannattavaa puoluetta on yleensä kutsuttu gaullistipuolueeksi.
Ulkopolitiikassa gaullismia on leimannut kansallisen itsenäisyyden ja riippumattomuuden tavoittelu, kuten lievä Naton ja Euroopan unionin vastustus. Perusteesinä on ollut, ettei Ranskan selviytyäkseen pitäisi olla riippuvainen mistään ulkovallasta. Siksi Ranska loi ydinpelotteen ja vetäytyi Naton toiminnasta. Samalla kiellettiin ulkomaisten joukkojen tulo Ranskan maaperälle, elleivät ne olleet ranskalaisessa komennossa, mitä Yhdysvallat paheksui. Vastaavasti de Gaulle esti Britannian EEC-jäsenyyden sillä maan katsottiin olevan Yhdysvaltojen määräysvallassa. Myös jonkinlainen suuruuden (grandeur) ja suurvalta-aseman tavoittelu on ollut pyrkimyksenä.
Saatuaan viidennen tasavallan myötä mieleisensä perustuslain De Gaulle hallitsi François Mitterrandin mukaan kuin maassa olisi jatkuva vallankaappaustila. Mitterrand ei kuitenkaan itsekään luopunut ydinaseista.
Sisäpoliittisesti gaullismiin on kuulunut yhteiskunnallinen konservatiivisuus, taloudellinen dirigismi (valtiojohtoisuus) ja voluntarismi. Gaullismi on torjunut sekä vapaan kapitalismin että vallankumouksellisen sosialismin ja pyrkinyt kolmannen tien politiikkaan. Omaa taloutta on suojeltu protektionismilla, josta on nykyisin käytetty termiä taloudellinen isänmaallisuus (patriotisme économique).
Gaullistipuolueeksi on nimitetty aluksi de Gaullen viidennen tasavallan Union des Démocrates pour la Républiqueta (1958–) ja sen hajottua 1980- ja 1990-luvuilla Jacques Chiracin Rassemblement pour la Républiquea (1976–), joka on nykyisin osa Union pour un Mouvement Populairea (2002–).
Chirac otti talouspolitiikakseen sekä dirigismin että laissez-fairen ja alkoi sitten kannattaa myös Euroopan yhdentymistä. Siksi oikeistossa esimerkiksi Charles Pasqua ei pitänyt Chiracia todellisena gaullistina. Gaullismilla on kuitenkin historiallista painoarvoa Ranskassa, ja se näkyy edelleen maan talouspolitiikan nationalismina.
Willie Ormond

Ura pelaajana

Ormond aloitti Stenhousemuirissa, josta siirtyi jo marraskuussa 1946 Hibernianiin. Hän nousi nopeasti seuran avauskokoonpanoon ja muodosti yhdessä Bobby Johnstonen, Lawrie Reillyn, Gordon Smithin ja Eddie Turnbullin kanssa The Famous Five-hyökkäysmuodostelman, joka on yksi Skotlannin jalkapallohistorian kovimmista. Jokainen iski Hibs-vuosinaan yli 100 maalia. Ormond edusti Hibsiä kaikkiaan 15 vuotta ja voitti tuona aikana kolme Skotlannin mestaruutta. Hän jätti Hibsin viimeisenä kuuluisasta viisikosta siirtyen Falkirkiin 1961. Hän edusti seuraa yhden kauden ja lopetti mittavan uransa 35-vuotiaana 1962.
Skotlannin maajoukkueessa Ormond pelasi kuusi maaottelua ja teki kaksi maalia, joista toisen ottelussa Suomea vastaan 1954. Hän oli mukana Skotlannin joukkueessa MM-kisoissa 1954.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Ormond aloitti Falkirkin apulaisvalmentajana. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki St. Johnstonessa 1967. Hänen johdollaan seura eteni liigacupin finaaliin kaudella 1968/69. Liigassa seura sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi 1970/71 jättäen taakseen Rangersin ja edeten mukaan europeleihin ensi kertaa seuran historiassa. 
Vuonna 1973 Ormond siirtyi Skotlannin maajoukkueen peräsimeen ja johdatti mm. Kenny Dalglishin ja Dennis Law'n tähdittämän maajoukkueen MM-kisoihin 1974. Skotlanti ei ainoana joukkueena hävinnyt kisoissa yhtään ottelua, mutta putosi jo lohkovaiheessa maalierolla. Tämä on edelleen Skotlannin paras esitys MM-kisoissa. Ormond ei kuitenkaan onnistunut jatkamaan menestyskulkua EM1976-karsinnoissa, vaan se jäi rannalle lopputurnauksesta. Hän jätti tehtävänsä toukokuussa 1977.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Ormond toimi Heartsin päävalmentajana. Monet Hearts-fanit eivät sulattaneet arkkivihollisseura Hibernianissa uraa tehneen Ormondin palkkaamista ja vuonna 1980 annettuja potkuja ei juurikaan surtu. Hearts-pestinsä jälkeen hän toimi vielä Hibernianin valmentajana, mutta joutui eroamaan terveydellisten syiden vuoksi.
Ormond menehtyi 4. toukokuuta 1984 Musselburghissa 57-vuotiaana. Hänen kuolemansa jälkeen St. Johnstone nimesi stadioninsa eteläkatsomon Ormondin mukaan.
Kaleton (Ruovesi, Joensuu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,3 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,2 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven rannat kuuluvat pohjoisrantoja lukuun ottamatta Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen kaakkoispuolella.
Forsti

Järjestöt

Yliopiston metsätieteiden opiskelijoiden pitkäaikaisia ainejärjestöjä ovat Metsäylioppilaat ry ja Joensuun Metsäylioppilaat ry.
Metsäylioppilaat ry:n historia ulottuu vuoteen 1909, jolloin se aloitti toimintansa nimellä Ylioppilasyhdistys Metsämiehet. Nykyiseen muotoon yhdistys vaihtoi nimensä vuonna 1956.
Forstiliivi on forstien käyttämä juhla-asu. Sen edeltäjä forstitakki otettiin käyttöön 1950-luvulla ja nykyiseen forstiliiviin siirryttiin syksyllä 1964. Forstihuuto on Helsingin metsäylioppilaiden virallinen ainejärjestölehti, joka ilmestyy vähintään neljä kertaa vuodessa.
Joensuun Metsäylioppilaat ry (JMYO) on Itä-Suomen yliopiston metsätieteen opiskelijoiden ainejärjestö, joka on perustettu vuonna 1982. Yhdistyksen tarkoituksena on kehittää Itä-Suomen yliopistossa, Joensuun kampuksella metsätieteiden opetusta ja tutkimusta, ajaa metsätieteiden opiskelijoiden yhteisiä etuja sekä edistää jäsentensä metsäalan, kulttuurin ja ruumiinkulttuurin harrastuksia. Yhdistys tekee esityksiä ja aloitteita, harrastaa julkaisutoimintaa sekä järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia, opintoretkiä ja urheilutilaisuuksia sekä pitää yhteyttä akateemisiin järjestöihin, metsäammattilaispiireihin ja alaa lähellä oleviin koti- ja ulkomaisiin järjestöihin. Tunnetuimpia tapahtumia ovat Forstikaste, Joensuun Vappusoudut ja Räkäposkella.

Kuusikauppa

Metsäylioppilaiden Kuusikauppa on jo vuosikymmenten ajan toimittanut joulukuusia Helsingin ja lähiseutujen yrityksille ja yhteisöille. Myös toreilta löytyy joulun aikaan Metsäylioppilaiden Kuusikaupan myyntipisteitä. Perinteisiin kuuluu myös vuodesta 1963 alkaen vuosittainen joulukuusen luovuttaminen Tasavallan Presidentille.