G. W. Sohlberg (yritys)

Historia

Gabriel Wilhelm Sohlberg oli suomalainen läkkiseppä, jonka 1876 perustamasta peltisepänverstaasta sai alkunsa monialayritys Oy G. W. Sohlberg Ab. Verstas sijaitsi Ullanlinnan kaupunginosassa Jääkärinkatu 4:ssä ja oma myymälä Aleksanterinkatu 50:ssä. Tehdas toimi sittemmin osoitteessa Vuorimiehenkatu 29. Yritys teki kesäisin peltikattoja ja talvisin muun muassa pönttöuunien kuoria ja maitopystöjä eli -tonkkia.
G. W.:n poika W. A. Sohlberg muutti yrityksen vuoden 1908 lopussa osakeyhtiöksi, Oy G. W. Sohlberg Ab:ks, ja ryhtyi toimitusjohtajaksi. Perheen lisäksi yhtiöön tuli muitakin osakkaita. Toinen poika Toivo Sohlberg nimitettiin teknilliseksi johtajaksi, mutta kuoli jo 1916. Yhtiön perustaja Gabriel Wilhelm Sohlberg kuoli 1913, ja hallituksen puheenjohtajuus siirtyi pitkäksi aikaa suvun ulkopuolisille.
W. A. Sohlberg alkoi investoida yhtiöön innolla. Tehtaaseen hankittiin vahva puristin maitotonkkien tekoon ja peltirasioiden valmistusta varten tuotantolinja, johon kuului myös väripainokone. Peltipakkauksista tulikin yhtiön päätuote aina 1990-luvulle saakka. Ensimmäisessä maailmansodassa Sohlberg toimitti Venäjän armeijalle muun muassa käsikranaattien kuoria ja kypäriä. Henkilöstöä oli tuolloin jo yli 500.
Vuonna 1918 yritys alkoi taantua menetetyn Venäjän-kaupan tyrehdyttyä lokakuun vallankumoukseen ja punakaartin vallattua yrityksen tilat. Myös 1930-luvun lama koetteli yritystä, mutta vähitellen Oy G. W. Sohlberg Ab pääsi uuteen, vahvaan nousuun muun muassa Suomen puolustusvoimien tilauksilla. W. A. Sohlbergin johtokaudella aloitettiin myös metallisten toimistokalusteiden sekä Auri-taskulamppujen valmistus.

Peltipakkauksista muovipakkauksiin

1950-luvulla GWS-yhtiö päätti panosta muovipakkauksiin ja hankki ruiskuvalutuotantoon soveltuvat laitteistot 1958. Aluksi valmistettiin muoviosia yhtiön muihin tuotteisiin, kuten kansia peltipurkkeihin. Muovipullojen valmistus puhallusmenetelmällä aloitettiin 1960. Kuusi vuotta myöhemmin puhalluskoneita oli jo neljä, ja pullojen painatus sujui moniväriseen lopputulokseen ilman välikuivatusta kykenevällä silkkipainoyksiköllä. Vuonna 1968 GWS osti Nurmijärvellä toimineen vuonna 1924 perustetun Oy Egma Ab:n, joka oli aloittanut selluloidista valmistetuilla hiuskammoilla ja laajentanut talousmuoveihin, kuljetuslaatikoihin ja pakkaustarvikkeisiin.
GWS kasvoi 1950- ja 1960-luvulla ja pyöritti tehtaita Helsingin Herttoniemessä ja Turussa. Sen menestykseen pakkausalalla vaikutti huomattavasti teknologinen yhteistyö yhdysvaltalaisen Continental Can Companyn kanssa. 1970-luvun puolessavälissä laskettiin G. W. Sohlbergin valmistavan noin joka viidennen Suomen markkinoilla myydyn kuluttajapakkauksen.

Kansainvälistymisyritys oli tuhota yrityksen

Vuonna 1973 GWS meni muoviyritys Perlos Oy:n osakkaaksi, ja laajensi vähitellen omistustaan niin, että Perloksesta tuli GWS:n tytäryhtiö 1988. Muoviyritys menestyi aluksi muun muassa astmasumutinten valmistajana ja nousi 1990-luvulla huimaan lentoon Nokia Oyj:n matkapuhelinten kuorien tekijänä.
Vuonna 1973 GWS laajensi teollisuuskalusteista myymäläkalusteisiin ostamalla jyväskyläläisen Pikval Oy:n. 1980-luvulla GWS aikoi kansainvälistyä myymäläkalusteiden valmistajana ostamalla 1986 belgialaisen Mertens-konsernin. Kulttuurieroista ja markan devalvaatioista 1991–1992 syntyivät valtavat tappiot, josta yritys selviytyi kehittämällä ostamaansa Perlos Oy:tä. Rasioiden valmistus jouduttiin myymään 1993 ranskalaiselle Carnaud-konsernille, ja muovipakkaukset myytiin vuonna 2000 pohjoismaiselle Polimoon-konsernille.
2000-luvulle tultaessa 125-vuotias Oy G. W. Sohlberg Ab oli teollisuuden tuotantojärjestelmiä, myymäläkalusteita ja kuljetuskontteja valmistava konserni, jonka liikevaihto oli noin 500 miljoonaa markkaa. Perlos vietiin pörssiin it-boomin huipulla 1999. Tästä ja eri toimintojen myynnistä saatujen varojen myötä vanhat Mertens-tappiot oli kuitattu ja Sohlbergit nousivat Suomen vauraimpien sukujen joukkoon.