google/wiki40b huggingface dataset:
Irritator

Löytöhistoria

Ensimmäinen Irritator löytö tehdostelmasta, Etelä-Cearássa, Brasiliasta. Holotyyppi sijaitsee Stuttgartin osavaltion luonnontieteellisessä museossa ja se koostuu epätäydellisestä kallosta. Lajilla oli vahvat kaulalihakset ja sen sieraimet sijaitse sen kuonon takaosassa, joka mahdollisti sen hengittää, kun sen kuono oli veden alla. Sillä oli myös pitkät ja terävät kynnet joilla se luultavasti tarttui kaloihin.

Nimi

Dave Martil, Frey, Small ja Clark antoi nimen Irritator, koska salakaivajat suurensivat kallon kuonoa kipsillä. Tästä tulee nimi irritator, koska "irritate" tarkoittaa englanniksi ärsyttävää ja se ärsytti paleontologeja.

Kuvaus

Tämän dinosauruksen arvioitu pituus on noin 6,5-8 metriä, lonkan korkeus: 1,8 metriä ja se painoi noin kaksi tai kolme tonnia. Irritatorilla oli vahvat takajalat ja lyhyt koholla oleva varvas jalkaterän takana. Irritator saattoi olla lihansyöjä, mutta suuri osa sen käyttämästä ravinnonsta on vain tutkijoiden spekulointia. Koska Irritatorista on niin vähän tietoa saatavilla niin monet paleontologit olettavat, että tämä dinosaurus käyttäytyi samalla tavalla kuin sen sukulainen, Spinosaurus. Irritatorilla saattoi olla myös ehkä purje selässään kuin Spinosauruksella.
Ludvig Nordström

Ludvig Nordström (1882–1942) oli ruotsalainen kirjailija, jonka tyyli on realismia. Hän kuvaa synnyinseutuaan Norlantia. Osalle tuotannosta on leimallista mystissävyinen totalismi.
Nordströmin tuotantoa tekee tunnetuksi Ludvig Nordström sällskapet. Hänen muistokseen on perustettu Ludvig Nordström -palkinto. Härnösandin Östanbäckenin kaupunginosassa on Ludvig Nordströms gata.
Bremenin tuomiokirkko

Bremenin tuomiokirkko (St. Petri Dom) sijaitsee Bremenissä, Saksassa, kauppatorin laidalla. Kirkon kaksi tornia kohoaa 98 metrin korkeuteen ja niitä yhdistävää goottilaista rakennusta koristaa ruusukuviointi ja kolmionmuotoinen päätyseinä.
Tuomiokirkko rakennettiin 1000- ja 1200-luvun välisenä aikana. Sen rakentaminen aloitettiin roomalaistyylisenä pilaribasilikana, jonka rakentamisen oli aloitettu arkkipiispa Bezelinin (1035–1043) ja Adalbertin (1043–1072) käskystä. Kaksi kryptaa ja lähes jokainen tuomiokirkon alaosan seinistä ovat jääneet jäljelle tuolta ajalta. Kirkon sisällä on historiallisia nähtävyyksiä, joihin kuuluu mm. kahdeksan muumiota lasiarkuissa. Rakennuksessa lounaiskappelissa on myös museo.
Katedraalin länsipuolella on muistokivi paikalla jossa teloitettiin sarjamurhaaja Gesche Gottfried vuonna 1831. Se oli Bremenin viimeinen julkinen teloitus.
Collatia

Collatia oli antiikinaikainen kaupunki Latiumissa, noin 15 kilometriä Roomasta itään, Anienejoen ja Gabiin kaupungin välimaastossa. Sekä Vergiliuksen että Dionysioksen mukaan se oli latinalaisen Alba Longan perustama siirtokunta. Siksi on outoa, että Livius kirjoittaa sen kuuluneen alun perin sabiineille.
Tarquinius Priscuksen valtakaudella Collatia menetti itsenäisen asemansa sabiinien antauduttua roomalaisille 13. syyskuuta 585 eaa. Tarquinius perusti kaupunkiin varuskunnan ja nimitti sen kuvernööriksi veljenpoikansa Egeriuksen, joka muutti sukunimensä muotoon Collatinus nimityksen jälkeen. Myös Egeriuksen poika Tarquinius Collatinus asui Collatiassa vaimonsa Lucretian kanssa. Liviuksen mukaan kuninkaan pojan häpäistyä Lucretian kunnian kaupungista alkoi kansannousu, joka johti Rooman viimeisen etruskikuninkaan syrjäyttämiseen ja tasavallan perustamiseen 509 eaa.
Pian tämän jälkeen Collatia alkoi ilmeisesti menettää merkitystään. Ciceron elinaikana (106 eaa. – 43 eaa.) se oli enää vähäpätöinen kaupunki, jonka talot olivat jo pahoin rapistuneita. Strabonin Geografian (noin 7 eaa. – 23 jaa.) mukaan se oli pieni kylä, ja Pliniuksen Naturalis historiassa (77 jaa.) se nimetään yhdeksi Latiumin kadonneista kaupungeista. Tämän jälkeen Collatiaa ei enää mainita historian kirjoituksissa, mutta tieto kaupungin olemassaolosta on säilynyt kaupunkiin johtaneen Via Collatinan nimessä.
Collatian tarkkaa sijaintia ei ole koskaan pystytty varmuudella osoittamaan. Uskottavimpana vaihtoehtona on pidetty Anienejoen etelärannalla kohoavaa yksinäistä kukkulaa, jonka laelle rakennettiin keskiajalla Castello di Lunghezzan linnoitus. Vuodesta 2009 lähtien tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa on kuitenkin löydetty viitteitä siitä, että Collatia olisi sijainnut Rooman esikaupunkialueella, nykyisellä La Rustican asuinalueella.
Tamara Aladin

Tamara Aladin (14. elokuuta 1932 Hamina – 9. maaliskuuta 2019 Hamina) oli suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija, joka tunnetaan erityisesta Riihimäen lasille suunnittelemistaan esineistä.
Aladin valmistui Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkalinjalta 1950-luvun puolivälissä ja työskenteli Riihimäen Lasi Oy:n palveluksessa vuosina 1959–1976. Hän suunnitteli yhtiölle talouslasia sekä vientimalleja, joita myytiin erityisesti Saksaan. Yli puolet tehtaan 1960-luvulla valmistamista maljakoista oli Aladinin suunnittelemia. Tunnetuimpia olivat vuosina 1968–1976 valmistettu Kehrä-maljakko sekä 1970-luvulla tuotannossa ollut Koralli-sarja. Hän suunnitteli yhtiölle omalla nimellään yli 150 erilaista esinettä, mutta todellisuudessa määrä on suurempi, koska osan Aladin teki anonyymisti. Riihimäen lasin lisäksi Aladin suunnitteli muun muassa lasipulloja Marlille.
Aladin jätti lasimuotoilun vuonna 1976, kun Riihimäen lasi lopetti puhalletun lasin valmistuksen. Hän asui ja työskenteli Haminassa.
Tamara Aladin työskenteli myös lentoemäntänä Aeron Moskovan-reitillä pari vuotta toimien muun muassa ohjaamossa radiopuhelimen venäjänkieltä taitavana hoitajana, jolloin hänen tehtävänään oli tulkata keskustelut lentäjien ja lennonjohdon välillä.
Anacleto Cordeiro Gonçalves de Oliveira

Anacleto Cordeiro Gonçalves de Oliveira (s. 17. heinäkuuta 1946 Cortes) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Leirian hiippakuntaan 15. elokuuta 1970 ja nimitettiin Lissabonin vihkipiispaksi sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Serafim de Sousa Ferreira e Silva, jota avustivat Albino Mamede Cleto ja Manual Pelino Domingues.
Gonçalves de Oliveira sai 11. kesäkuuta 2010 nimityksen Viana do Castelon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. elokuuta.
NORDUnet

Historia

Yhteistyö alkoi jo vuonna 1980. Yhteydet rakennettiin alun perin Pohjoismaisen ministerineuvoston rahoittaman Nordunet-ohjelman avulla, ja ohjelman päätyttyä toiminta vakinaistettiin muodostamalla tanskalainen osakeyhtiö NORDUnet A/S. Osakeyhtiön osakkaiksi tulivat alkuvaiheessa Suomen ja Tanskan opetusministeriöt, Norjan UNINETT sekä Ruotsin opetus- ja kulttuurivirasto.
Yhteysnopeudet NORDUnetista Yhdysvaltoihin muodostuivat pian pullonkaulaksi liikennöintitarpeiden noustessa. Vuonna 1991 nopeus nelinkertaistui 64 kbit/s:sta 256 kbit/s:iin. Samaan aikaan Suomen nopeus NORDUnetiin oli 192 kbit/s.
NORDUnet toi Suomen ja Pohjoismaiden tiedeyhteisölle Internetin jokapäiväiseksi työkaluksi. Suomessa NORDUnet mahdollisti myös ilmaisen Internet yhteyden korkeakouluopiskelijoille. Tämän vuoksi jokaisella 1990-luvun alussa tai sen jälkeen korkeakoulusta valmistuneella on ollut mahdollisuus käyttää Internetiä, sekä he ovat oppineet ymmärtämään ja hyödyntämään sen edut. Täten NORDUnetillä on ollut suuri vaikutus siihen, kuinka hyvin Suomi on myös kansainvälisesti menestynyt IT-alalla. 
Nykyään NORDUnet tutkii uusia tietoverkkoratkaisuja. NORDUnet tarjoaa edelleen ensimmäisen luokan yhteyden Pohjoismaisille tiedeyhteisölle sekä korkeakouluille, mutta tutkii myös uusia teknologioita, jotka tulevaisuudessa olisivat kaikkien ulottuvilla. Vuonna 2015 NORDUnet yhdistää toisiinsa yli 400 koulutuksen ja tutkimuksen organisaatiota sekä niiden 1,2 miljoonaa käyttäjää.

NORDUnet-runkoverkko

NORDUnet huolehtii Pohjoismaiden tutkimusverkkojen välisestä tiedonsiirtoverkosta ja yhteyksistä kansainväliseen akateemiseen ja kaupalliseen Internet-verkkoon. Syksyyn 2004 mennessä Suomi, Ruotsi, Norja ja viimeisenä Tanska yhdistettiin 10 Gbit/s yhteyksillä. Keväällä 2007 otetaan käyttöön vuokrattuihin kuituyhteyksiin perustuva verkko.
Eemeli Parras

Eemeli Parras, oikea nimi Johan Emil Partainen, myöhemmin Partanen (18. helmikuuta 1884 Helsinki – 23. tammikuuta 1939 Kotlas) oli suomalaissyntyinen Yhdysvalloissa ja myöhemmin Neuvostoliitossa asunut toimittaja ja kirjailija.
Parraksen ajurina toiminut isä kuoli hänen ollessaan 2-vuotias. Parras kävi kansakoulun Mäntsälässä ja teki sitten erilaisia sekatöitä kunnes tuli 1901 Helsinkiin viilarin oppiin. Työnsaanti oli kuitenkin vaikeaa ja vuonna 1902 Parras lähti siirtolaiseksi Amerikkaan. Hän oli mukana kirjailija Matti Kurikan Sointula-hankkeessa Kanadassa mutta kun tämä hanke romahti Parras joutui hankkimaan elantonsa kuparikaivoksen työmiehenä.
Parras palasi 1907 Suomeen ja toimi jonkin aikaa muun muassa Lahdessa ilmestyneen Raivaaja-lehden toimittajana. Hän palasi kuitenkin Yhdysvaltoihin 1910. Parras toimi nyt työväenjärjestöjen luennoitsijana, oli toimittajana useissa amerikansuomalaisissa työväenlehdissä (Työmies, Raivaaja) ja osallistui ammattiyhdistys- ja puoluetoimintaan. Hän julkaisi näihin aikoihin myös ensimmäisen runokokoelmansa Pohjalta.
Ensimmäisen maailmansodan vuosina Parras joutui viranomaisten pidättämäksi sodanvastaisen toimintansa vuoksi. Hän johti myös 1914–1915 käytyä kaivosmiesten lakkoa.
Vuonna 1919 Parras liittyi vastaperustettuun Amerikan kommunistiseen puolueeseen. Hän jatkoi toimittajantyötä Astoriassa Oregonissa ilmestyneessä Toveri-lehdessä ja toimi puolueen agitaattorina. Vuonna 1932 Parras karkotettiin Yhdysvalloista poliittisen toimintansa takia ja hän muutti Neuvostoliittoon asettuen asumaan Petroskoihin. Parras työskenteli kustannusliike Kirjassa kaunokirjallisuuden toimittajana ja hän pääsi 1934 Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.
Parras joutui Stalinin puhdistusten uhriksi ja hän kuoli pakkotyöleirillä Arkangelin alueella vuonna 1939.
P-Diklooribentseeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa p-diklooribentseeni on valkoisia voimakkaanhajuisia kiteitä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin ja bentseeniin. p-Diklooribentseeni on ärsyttävä yhdiste, joka hengitettynä aiheuttaa päänsärkyä, pahoinvointia ja hengenahdistusta. Se saattaa olla karsinogeeninen aine.

Valmistus ja käyttö

p-Diklooribentseeniä syntyy klooribentseenin valmistuksen sivutuotteena kloorattaessa bentseeniä. Sitä ja sen isomeerejä syntyy pääasiallisina tuotteina käytettäessä kahta ekvivalenttia klooria yhtä bentseeniekvivalenttia kohden. Katalyyttinä reaktiossa käytetään tyypillisesti rauta(III)kloridia ja rikkimonokloridia. Näin syntyy seos, joka sisältää noin 75 % p-diklooribentseeniä, 25 % o-diklooribentseeniä ja vain hyvin vähäisiä määriä m-isomeeriä. Näistä o-diklooribentseeni voidaan erottaa tislaamalla ja p-diklooribentseeni erotetaan m-diklooribentseenistä kiteyttämällä.
p-Diklooribentseeniä käytetään hajusteissa, liuottimena, desinfiointiaineena ja koiden karkotukseen. Kasvava käyttötarkoitus on lämpöä kestävien poly(p-fenyleenisulfidi)polymeerien valmistus. Yhdistettä käytetään väriaineiden, hyönteismyrkkyjen ja muiden kemikaalien tuotantoon ja siitä valmistetaan muun muassa 1,2,4-triklooribentseeniä ja 2,5-dikloorinitrobentseeniä.
Muuttuja (matematiikka)

Matematiikassa

Matematiikassa voidaan esimerkiksi määritellä muuttuja y muuttujan x funktiona kaavalla . Tällöin muuttuja x on riippumaton (sille voidaan antaa erilaisia arvoja) ja muuttuja y on riippuva (sen arvo määräytyy x:n arvon perusteella).

Tilastotieteessä

Tilastotieteessä ja kokeellisissa ja havainnollisissa tieteissä näitä termejä käytetään aavistuksen eri tavalla kuin matematiikassa. 
Niissä usein selitetään yhden muuttujan vaihteluita toisten muuttujien vaihtelun avulla, esimerkiksi havainnoidaan, miten pitkälti kunkin suomalaisen paino selittyy hänen pituudellaan (tai sukupuolellaan). Tuloksena voi olla esimerkiksi malli: , missä y on henkilön paino kiloina, x on pituus sentteinä ja  kuvaa muiden tekijöiden vaikutusta. Muuttujaa v voi siis pitää joko satunnaistekijänä tai sitten muiden tekijöiden yhteisvaikutuksena.
Digão (jalkapalloilija)

Ura

Vuonna 2005 Digão ostettiin AC Milaniin, missä hän ei kuuden vuoden jaksollaan pelannut kuin yhden ottelun, vaan vietti lähes koko ajan lainalla pääosin muissa italialaisseuroissa. Vuonna 2012 yhdysvaltalainen New York Red Bulls osti Digãon Milanilta. Hän ei pelannut New Yorkin ajallaan yhtään ottelua Red Bullsin paidassa. Heinäkuussa 2013 Red Bulls ja Digão purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä.

Yksityiselämä

Digãon veli Ricardo Izecson dos Santos Leite, joka tunnetaan paremmin nimellä Kaká, on myös jalkapalloilija. Digão ja Kaká pelasivat yhdessä São Paulossa ja Milanissa. Kaká on vuoden 2002 maailmanmestari ja lisäksi hänet valittiin maailman parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 2007. Digão kutsui Ricardoa pienenä Kakáksi ja tällä samalla nimellä hänet tunnetaan nykyäänkin.
Hr. Ms. Piet Hein (F811)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1998 ja se myytiin Yhdistyneille arabiemiirikunnille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Al Emirat. Alus on poistettu palveluksesta ja siitä on tehty huvijahti.
Archibald Butt

Majuri Archibald Willingham Butt (26. syyskuuta 1865 Augusta, Georgia – 15. huhtikuuta 1912) oli vaikutusvaltainen sotilasavustaja Yhdysvaltain presidenteille Theodore Rooseveltille ja William Howard Taftille.
Ennen Rooseveltin sotilasavustajaksi pääsemistään Butt työskenteli toimittajana ja palveli Espanjan ja Yhdysvaltojen sodassa luutnanttina. Vuonna 1912 Butt oli kuuden viikon lomalla Euroopassa ja astui RMS Titanic -alukseen palatakseen Pohjois-Amerikkaan. Butt oli yksi niistä 1500 ihmisestä, jotka hukkuivat Titanicin törmättyä jäävuoreen.
Genexus

Vastaanotto

Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton. Arvosteluja keräävän Metacriticin keskiarvio albumille on 71/100, joka perustuu viiteen ammattilaisarvioon. Soundin Henri Eerola antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi albumin olevan kahteen edeltäjäänsä nähden toimiva kokonaisuus, jolla yhtye näyttää pitkästä aikaa tekevän itsensä näköistä musiikkia. Imperiumin Niko Kaartinen antoi albumille arvosanan 7/10. Hän sanoi musiikin olevan helppoa kuunneltavaa, jossa niin kitaristi Dino Cazaresin riffittely kuin Burton C. Bellinkin laulu toimivat, vaikka albumi ei tarjoakaan varsinaisia hittikappaleita. Kaaoszinen Ville Kangasniemi suhtautui albumiin ristiriitaisesti ja kuvaili sitä tutuksi ja turvalliseksi Fear Factoryksi, niin hyvässä kuin huonossakin. Hän sanoi kappaleiden energian välittyvän levyltä kohtalaisen heikosti, ja epäili sen säväyttävän vain yhtyeen vannoutuneita faneja.
Butka

Butka (venäjäksi Бутка) on kylä Talitskin (venäjäksi Талицк) piirissä, joka kuuluu Sverdlovskin alueeseen. Kylä sijaitsee noin 250 kilometriä Jekaterinburgista. 1. tammikuuta 1996 kylässä oli 4 239 asukasta ja vuonna 2003 asukkaita oli noin 3 600. Kylässä on kahdeksanluokkainen koulu, keskikoulu, elokuvateatteri sekä kirkko. Siellä syntyi Venäjän federaation presidentti Boris Jeltsin.
Pro Motorsport

Pro Motorsport on italialainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2002. Vuosina 2005-08 talli kilpaili International Formula Master-sarjassa voittaen sarjan kuljettajien mestaruuden vuonna 2005. Talli kilpaili myös Italian Superturismo Championship-sarjassa vuoteen 2008 saakka.
Dead By Sunrise

Out of Ashes (2005–2009)

Dead By Sunrise perustettiin vuonna 2005, jolloin sen nimi oli vielä Snow White Tan. Bennington oli työskennellyt Linkin Parkin Minutes to Midnight -albumin parissa tehden samalla omia kappaleitaan. Bennington kertoi tiedotteessaan: "Keksin muutamia kappaleita, jotka tuntuivat ja kuulostivat hyviltä, mutta tiesin, että ne eivät sopisi Linkin Parkin tyyliin. Ne olivat synkempiä ja oikukkaampia, kuin mikään mitä olen tehnyt yhtyeeni kanssa. Joten päätin työstää niitä itsekseni enkä sovittaa Linkin Parkille sopivaksi." Dead By Sunrisen perusta oli luotu kuitenkin jo paljon aiemmin, kun tuleva bändikaveri Shuck tapasi Benningtonin Linkin Parkin äänittäessä ensimmäistä albumiaan, Hybrid Theorya. Haastattelussa Shuck kertoi, että "minulla oli aina tapana mennä hänen kotiinsa, ja kuunnella häntä soittamassa akustista kitaraa. Ajattelin aina itsekseni, että 'voi luoja, nämä ovat niin hyviä kappaleita.'"
10. toukokuuta 2008 Dead By Sunrise esiintyi ensimmäisen kerran, kun se esitti kolme kappaletta (”Walking In Circles”, ”Morning After” ja ”My Suffering”) Benningtonin ja hänen kaverinsa omistaman Club Tattoon 13-vuotisjuhlissa Tempessa, Arizonassa.
Debyyttialbumin äänitykset alkoivat heinäkuussa 2008, kun Linkin Parkin kiertue oli päättynyt. Bennington työskenteli samanaikaisesti sooloalbuminsa sekä Linkin Parkin seuraavan albumin kanssa. Hän äänitti Out of Ashes -albumia yhdessä tuottaja Howard Bensonin kanssa. Linkin Parkin Mike Shinoda totesi että Out of Ashes on "paljon enemmän rockalbumi [kuin Linkin Parkin albumit]." Albumi julkaistiin lopulta lokakuussa 2009.
Bennington oli mukana Dead By Sunrisen ja Linkin Parkin yhteiskiertueella vuonna 2009 ja myös vuoden 2010 puolella, välillä jopa pelkästään Dead By Sunrisen kanssa.

Mahdollinen paluu

Chester Benningtonin mukaan Dead By Sunrise aikoo tehdä toisen albumin. Bennington kertoi keväällä 2011 dome.fi -sivuston haastattelussa keskittyvänsä nyt Linkin Parkiin, mutta muut Dead By Sunrisen jäsenet todennäköisesti aloittavat jo uuden musiikin tekemisen.
Libération

Historia

Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 18. huhtikuuta 1973. Lehden perustivat Jean-Paul Sartre, Serge July, Philippe Gavi, Bernard Lallement ja Jean-Claude Vernier. Lehti perustettiin vuoden 1968 opiskelijoiden protestiliikkeen ja työläisten lakkojen aiheuttamien levottomuuksien jälkimainingeissa. Lehden mottona oli "Peuple prend la parole et garde là - Kansa ottaa puheenvuoron ja valvoo sitä". 
Aluksi lehdessä oli vallalla periaate, jonka mukaan lehden jokainen työntekijä työnkuvasta riippumatta sai saman palkan ja se toimisi ilman ulkoista rahoitusta. 
Helmikuussa 1981 useiden keskeytyksiin johtaneiden kriisien jälkeen Libération lakkasi ilmestymästä. Samana vuonna 13. toukokuuta se alkoi ilmestyä uudelleen. Tällöin lehden alkuperäisistä periaatteista luovuttiin sallimalla mainosten julkaiseminen ja ulkoiset sijoitukset. 
Toimitukselliselta linjaltaan Libération säilyi vasemmistolaisena tukematta kuitenkaan mitään puoluetta 2000-luvun alkupuolelle saakka. Sanomalehti itse on kuvaillut linjaansa radikaaliksi ja edistykselliseksi vallan vahtikoiraksi, ja se tunnettiin rasisminvastaisuutta, feminismiä ja työläisten oikeuksia tukevasta linjastaan. Lehti salli myös vastakkaisten näkökantojen esittämisen mielipidesivuillaan. Sillä oli myös vaihtoehtoisia näkökantoja kulttuurin ja yhteiskunnallisten asioiden saroilla.
Lehden levikki on laskenut voimakkaasti, ja vuonna 2013 se oli 105 813, ja se on kolmen suurimman ranskalaisen sanomalehden joukossa. Libération avasi ensimmäisenä ranskalaisena sanomalehtenä internetsivut. Lehden toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja on Serge July. Hänen aikanaan lehden on arvosteltu unohtaneen alkuperäiset periaatteensa.
Päätoimittaja Nicolas Demorand erosi helmikuussa 2014 vastalauseena omistajien lehdelle asettamalle uudelle linjalle. Omistajat haluavat tehdä lehdestä kulttuurikeskuksen, jossa olisi kahvila ja tv-studio. Se tukisi pieniä kasvuyrityksiä, ja siinä hyödynnettäisiin lehden vasemmistolaista brändiä.
Amroy Europe

Historia

Yhtiön juuret ovat Jyväskylän yliopiston nanotekniikkaosastolla. Vuonna 2004 professori Jorma Virtanen ja nanotutkija Pasi Keinänen kehittivät menetelmän liittää hiilinanoputket epoksiin vahvojen kovalenttisten sidosten avulla. Tämän tutkimustyön pohjalta kehitettiin materiaali, joka nimettiin hyptoniitiksi (eng. hybtonite).
Tutkijoiden perustama Nanolab Systems Oy jatkoi tuotekehitystä. Yhtiön varsinaisena tavoitteena oli kehittää nanopartikkelisynteesin tekniikkaa ja välineitä lääketutkimusta varten.
Amroy Europe Oy perustettiin vuonna 2005 Nanolab Systems Oy:n spin-off yhtiönä.
Ensimmäinen hyptoniittia hyödyntävä kaupallinen tuote oli Montreal Nitro-jääkiekkomaila. Se valittiin vuoden nanotuotteeksi Nanotechnology 2006 show’ssa Tokiossa.
Joulukuussa 2009 Amroy sai Frost & Sullivan European Technology Innovation Award -palkinnon hyptoniitin kehittämisestä.

Yhteistyökumppanit

Amroy käyttää Bayerin valmistamia hiilinanoputkia.
Amroyn valmistaa hyptoniittia omassa tuotantolaitoksessaan Suomessa. Sen lisäksi hyptoniittia valmistetaan lisenssillä Kiinassa ja USA:ssa.
Hyptoniittia käytetään mm. tuulivoimaloiden roottoreissa. Pieniä, kotikäyttöön soveltuvia tuulivoimaloita valmistaa lahtelainen Eagle tuulivoima, suurien tuulivoimaloiden roottoreita Evergreen (Kiina) and LM Glassfiber (Tanska).
Yksi hyptoniitin tärkeimmistä käyttökohteista ovat urheiluvälineet. Hyptoniittia käyttäviä urheiluvälineiden valmistajia ovat mm. Montreal Sports Oy (jääkiekkomailat), Peltonen Sports (murtomaasukset ja rullasukset), Karhu (pesäpallomailat), Easton (nuolet), Entropy Surfboards (lainelaudat), ja Sport Lettmann (kajakit).
Meriteollisuudessa hyptoniittia käytetään laminointiin sekä epoksimaaleihin ja pinnoitteisiin. Käyttäjiä mm. Baltic Yachts Oy and Cathay Yachts.
Fidžin vallankaappaus 2006

Vallankaappausta edeltävä tilanne

5. joulukuuta 2006 tapahtunut vallankaappaus oli seurausta Fidžillä pitkään jatkuneesta epävakaasta tilanteesta. Kaappausta edeltävänä päivänä Bainimarama riisui aseista Suvan aseistetut poliisivoimat. Virallisesti hän ilmoitti vain "tarkastaneensa poliisien aseet". Samana päivänä Bainimarma asetti presidentti Ratu Josefa Iloilon käytännössä kotiarestiin piirittämällä tämän asunnon. Myöhemmin samana päivänä Bainimarama syöksi intialais-fidžiläisen pääministeri Laisenia Qarasen vallasta.

Vallankaappauksen jälkeen

Bainimarama ilmoitti ottavansa myös presidentin valtuudet, mutta palauttavansa ne myöhemmin presidentti Iloilolle. Vallankaappauksen syyksi ilmoitettiin fidžiläisten oikeuksia loukkaavat lainsäädäntöhankkeet. Eräs lakiehdotus olisi myöntänyt armahduksen vuonna 2000 parlamenttiin hyökänneille fidžiläisille, jotka onnistuivat syrjäyttämään silloisen intialais-fidžiläisen pääministerin. Tämän seuraajaksi asetettiin Qarase. Toinen lainsäädäntöhanke olisi tähdännyt arvokkaan rannikkoalueen omistusoikeuden siirtämiseen.
Kun hallitus ei suostunut määräajassa komentaja Bainimaraman uhkavaatimukseen luopua lainsäädäntöhankkeista, kaappasi Bainimarama vallan. Vallankaappauksen ollessa käynnissä pääministeri Laisenia Qarase oli pyytänyt Australian pääministeri John Howardia lähettämään australialaisia joukkoja torjumaan vallankaappaushanketta, mutta tämä oli kieltäytynyt.
Anne Meara

Anne Meara (20. syyskuuta 1929 Brooklyn, New York – 23. toukokuuta 2015 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Mearan vanhemmat olivat irlantilaissyntyisiä maahanmuuttajia. Äiti teki itsemurhan tyttärensä ollessa 11-vuotias. Meara sai katolisen kasvatuksen, mutta kääntyi juutalaisuuteen kuusi vuotta sen jälkeen, kun meni naimisiin Jerry Stillerin kanssa. Pari oli naimisissa vuodesta 1954.
Meara esiintyi vuosina 1979–1982 tilannekomedia Archien kapakassa. Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa ja mm. The Ed Sullivan Show’ssa. Hän oli 1960–1970-luvuilla suositun Stiller & Meara -koomikkoparin toinen osapuoli. Pari sai 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella.
Mearalla ja Stillerillä oli kaksi näyttelijälasta, Ben ja Amy.
Kazunari Ninomiya

Kazunari Ninomiya (jap. 二宮和也; s. 17. kesäkuuta 1983) on japanilainen näyttelijä ja laulaja. Hän on tunnettu Arashi-poikabändistä.
Näyttelijänä Ninomiya on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Ao no Honoo (The Blue Light) (2003) ja Kirjeitä Iwo Jimalta (2006) sekä useissa televisiosarjoissa, kuten Amagi Goe (1998), stand up!! (2003), Yamada Taro Monogatari (2007), Ryusei no Kizuna (2008) ja useissa draamaspesiaaleissa, kuten Tengoku de Kimi ni Aetara ja Door To Door (2009) ja Saigo no Yakusoku (2010), joista jälkimmäinen yhdessä muiden Arashin jäsenten kanssa.
Tällä hetkellä myös Ninona tunnettu mies kuvaa kahta elokuvaa, mangasarja Gantzista tehtävää 
liveaction-elokuvaa sekä Ōokua, joka myös pohjautuu samannimiseen mangaan.