Maakunnan liitto

Maakunnan liiton hallinto

Maakuntien liitot ovat muodoltaan kuntayhtymiä. Kuntayhtymien hallinnosta säädetään kuntalaissa. 
Maakunnan liiton ylin päättävä elin on maakuntavaltuusto. Muodollisesti kunnat nimeävät edustajansa edustajainkokoukseen, joka yhdessä kokouksessa valitsee kuntien ehdottamat maakuntavaltuuston jäsenet ja heidän henkilökohtaiset varajäsenensä. Kunkin kunnan valtuutettujen määrä on kuntayhtymäsopimuksen mukaisesti asukaslukua vastaava. Maakuntavaltuutetun on oltava oman kuntansa kunnanvaltuutettu. Maakuntavaltuuston jäsenten poliittisen jakauman on vastattava poliittisten ryhmien (puolueet ja maakunnallisesti järjestäytyneet sitoutumattomat ryhmät) äänijakaumaa suhteellisen vaalitavan mukaisesti. Jos siis ryhmä on saanut 10 % äänistä, se saa 10 % maakuntavaltuuston paikoista, esimerkiksi 5 paikkaa 51:stä.
Käytännön toiminnasta vastaa maakuntahallitus. Maakuntavaltuusto valitsee järjestäytymiskokouksessaan maakuntahallituksen jäsenet ja heidän henkilökohtaiset varajäsenensä. Myös maakuntahallituksen poliittisen jakauman on noudatettava kunnallisvaalien tulosta. Jos siis ryhmä on saanut 20 % äänistä, se saa noin viidesosan maakuntahallituksen paikoista, esimerkiksi 2 paikkaa 11:stä.
Maakunnan liiton johtajana toimii maakuntajohtaja. Maakuntajohtajan toimikausi on yleensä määräaikainen. Maakunnan liiton muista työntekijöistä, heidän toimivallastaan ja työtehtävistään määrätään maakunnan liiton sisäisin johtosäännöillä ja muilla päätöksillä.

Keskustelua maakuntien liittojen tehtävistä

Maakuntien liitot ovat maakunnassansa jäsenkuntien hallitsemia organisaatioita. Kun ne käytännössä toimivat samalla alueella kuin esimerkiksi TE-keskukset (valtion hallinnon organisaatioina), käydään monessa maakunnassa keskustelua ainakin maakunnan liiton, TE-keskusten ja lääninhallitusten välisestä työnjaosta. Työnjaot ovatkin eri maakunnissa muotoutuneet kehittämistehtävien osalta hiukan erilaisiksi.
Toisena työnjakokysymyksenä on joissakin maakunnissa maakunnan liiton ja suurimman kaupungin välinen työnjako muun muassa eräänlaisessa "henkisessä johtajuudessa" maakunnan kehittämisessä. Myös maakunnan liiton ja suurimpien kaupunkien tehtävänjaossa (vapaaehtoisia tehtäviä koskien) on eri maakunnissa erilaisia käytäntöjä.
Kolmantena kysymyksenä on esimerkiksi vuosien 2005–2006 kunta- ja palvelurakenneuudistuksen valmistelussa noussut esiin, voisiko maakuntien liitoista kehittää maakuntiensa yleisiä kuntayhtymiä, jotka hoitaisivat myös kuntayhtymämuotoisten koulutuskuntayhtymien ja sairaanhoitopiirien tehtävät.

Keskustelua maakuntien liittojen hallinnosta

Maakuntien liittojen hallintoa kutsutaan joskus välilliseksi demokratiaksi. Maakunnan asukkaat eivät valitse maakuntavaltuuston jäseniä vaaleilla, vaan kunnanvaltuustot valitsevat maakuntavaltuutetut. Kun käytännössä maakuntavaltuuston ja -hallituksen kokoonpanon sovittaminen sekä poliittisten ryhmien kannatuksen, kuntien paikkamäärien että sukupuoli- ja maantieteellisen jakauman mukaan on vaikeaa yhdessä edustajainkokouksessa, käydään kunnallisvaalien ja järjestäytymiskokouksen välillä poliittisten ryhmien välillä neuvottelut paikkojen jaosta. Käytännössä siis maakuntavaltuuston ja -hallituksen paikkoja eivät ratkaise äänestäjät, vaan puolueiden piirijohtajat. Kärjekkäästi on huomautettu, että kuntayhtymän hallituksen jäsenen on nautittava piiritoimistonsa luottamusta, eikä valtuuston tai äänestäjien luottamusta.
Maakuntien liittojen hallintoon on esitetty muutosta siten, että maakuntavaltuusto valittaisiin kunnallisvaalien yhteydessä järjestettävällä suoralla maakunnallisella vaalilla – siirtymistä välittömään demokratiaan. Maakuntavaltuuston vaalissa siis maakunnan asukkaat äänestäisivät missä tahansa jäsenkunnassa vaalikelpoista ehdokasta. Paikat jaettaisiin suhteellisen vaalitavan mukaisesti. Vaalitapaan on esitetty myös säännöstä, jolla varmistettaisiin, että kukin kunta saa ainakin yhden edustajan maakuntavaltuustoon. Kainuun maakuntakokeilussa tällainen vaali suoritettiin kunnallisvaalien 2004 yhteydessä.