google/wiki40b huggingface dataset:
George White

George White (21. elokuuta 1872 Elmira, New York – 15. joulukuuta 1953 West Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Ohion kuvernööri. Hän istui Ohion osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1905–1908 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1911–1915 ja 1917–1919. Ohion kuvernöörinä hän toimi vuosina 1931–1935.
Réthymno (alueyksikkö)

Maantiede

Réthymnon alueyksikkö rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Lännessä alue rajautuu Chanián alueyksikköön ja idässä Iraklionin alueyksikköön.
Alue on Kreetan vuoristoisinta. Lännessä sijaitsee Lefká Óri -vuoristo ja idässä puolestaan Kreetan korkein vuoristo, Psiloreítis-vuoristo. Jälkimmäisen kuuluu myös saaren korkein vuori, 2 456 metriä korkea Ídavuori.
Alueen pääkaupunki Réthymno on Kreetan kolmanneksi suurin kaupunki. Alueen pohjoisrannikolla on pitkiä hiekkarantoja ja hotelleja. Agía Galíni on etelärannikon suosituin rantalomakohde. Alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ja käyntikohteita ovat esimerkiksi Arkádin ja Prévelin luostarit, Réthymnon historiallinen satama ja keskusta sekä Ídan luola.
Topi ja Panu

Topi ja Panu seikkailivat C More Juniorilla ohjelmien välissä. Heidän yleinen toimensa oli muiden eläinten auttaminen keksimällä heille leikkejä. Topilla ja Panulla on erityinen kyky lentää muiden eläinten luo ja takaisin. Topi on hiiri ja Panu on kissa. Ohjelma loppui vuoden 2010 joulukuussa.
Harpina

Harpina (muinaiskreikaksi Άρπινα) oli kreikkalaisessa mytologiassa najadi ja jokijumala Asopoksen ja Metopen tytär. Pausaniaan ja Diodoros Sisilialaisen mukaan Ares makasi hänen kanssaan Pisassa. Suhteen seurauksena syntyi Oinomaos, josta tuli myöhemmin kaupungin kuningas.
Oinomaos perusti äitinsä nimeä kantavan kaupungin Harpinates-joen varrelle lähelle Olympos-vuorta.
Char 2C

Ominaisuudet

Char 2C oli kolme metriä leveä, noin neljä metriä korkea ja yli kymmenen metriä pitkä. Panssari oli paksuimmillaan jopa 45 mm, mikä nosti vaunun painon 69 tonniin. Char 2C:n miehistöön kuului 12 jäsentä. Aseistuksena oli 75 mm tykki ja neljä 8 mm konekivääriä.
Uru

Uru on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen metalli. Sitä esiintyy Asgardin ulottuvuudessa ja se tunnetaan varsinkin siitä, että ukkosenjumala Thorin Mjolnir-vasara on tehty kyseisestä metallista. Urun luonteenomaista pintaa kuvataan usein ”huonolaatuiseksi takoraudaksi”.

Tuntomerkkejä

Uru on erittäin kestävä metalli ja erityisen hyvää lumousten sisällyttämiselle. Metalli ei kiillä, eikä sitä ole helppo takoa tai käsitellä. Kaikenlaiset muokkaukset ja taontatoimenpiteet vaativatkin äärimmäisiä toimenpiteitä. Uru on niin kestävää, että ahjon lämpötilan pitäisi lähennellä tähtien sydämissä tavattavia lämpötiloja (noin 10⁷ °C). Koska Uru on kuitenkin herkkä magialle, sitä voidaan työstää suhteellisen helposti maagisessa ahjossa. Metallin työstämisen vaiva kannattaa, sillä urusta tehdyt aseet ja varusteet (varsinkin lumotut sellaiset) ovat Marvel-universumin kestävimpiä. 
Urun tarkkoja ominaisuuksia on vaikea arvioida. Koska useimmat siitä valmistetut aseet on lumottu, on metallin perusominaisuuksia vaikea arvioida tieteellisten mittaustoimenpiteiden avulla. Mjolnir on kuitenkin useasti joutunut suurien paineiden ja lämpötilan vaihtelujen alaiseksi, eikä uru ole koskaan osoittanut väsymisen merkkejä. Thor on esimerkiksi murskannut Mjolnirillä meteoriitteja avaruuden kylmyydessä. Ainoastaan Perrikus-niminen olento on halkaissut Mjolnirin ja Uroc Pysäyttämättömän urusta tehty käsi murskaantui, kun se jäähdytettiin ensin nestemäisessä typessä ja ammuttiin sitten hajalle kiväärillä. 
Urun pääasiallinen ominaisuus onkin toimia maagisena katalyyttina. Uru voi sisältää voimakkaita ja useita samanaikaisia loitsuja vailla vaikeuksia. Se imee magiaa kuin sieni ja ohjaa sen myöhemmin lumousten mukaisesti käyttäjäänsä. Onkin spekuloitu, että urun ja käyttäjän välillä on eräänlainen symbioottinen suhde, Thor esimerkiksi lainaa Mjolnirille omaa voimaansa ja tekee siitä näin voimakkaamman ja kestävämmän aseen. 
Urun sähkönjohtavuus on tuntematon.

Esiintyminen ja vaarat

Urua löydetään ainoastaan Asgardista. Se on yksi kallisarvoisimmista metalleista, joita kääpiöt kaivavat synkistä kaivoksistaan Asgardissa. 
On erittäin vaarallista lisätä uruun pysyvä ja muuttamatton loitsu, ja ainoastaan kaikkein kokeneimpien velhojen tulisi yrittää sitä. Jumalien tapaista olentoa vaaditaankin usein suorittamaan niin vaativa toimenpide. Vaikka uru voi imeä itseensä valtavia määriä maagista ja tavallista energiaa, sen rakenne saattaa silti tulla epävakaaksi ja räjähtää.
Kesäkeitto

Kesäkeitto on vihanneksista tehty keitto. 
Tyypillisesti kesäkeittoon pannaan porkkanaa, perunaa, kukkakaalia, herneitä (usein sokeriherneitä palkoineen silputtuina) ja tilliä. Liemessä on maitoa ja voita sekä vehnäjauhosuurustus tai sulatejuustoa.
Veli-Matti Kaitala

Veli-Matti Kaitala (taiteilijanimeltään Veli-Matti, 24. lokakuuta 1935 Tampere – 29. kesäkuuta 1978) oli suomalainen lapsitähti ja yksi Suomen tunnetuimpia sekä käytetyimpiä lapsinäyttelijöitä. Parhaiten hänet muistettaneen nimiroolista seikkailukomediassa Pikku-Matti maailmalla (1947). Veli-Matti toimi myös laulajana ja oli aikuisena pääammatiltaan opettaja.
Edvin Laine etsi Suomisen Ollin menestyksen innostamana 9–10-vuotiaita esiintymiskykyisiä poikia ja tyttöjä esiintymään elokuvissaan, joissa päärooleja tähdittäisivät lapset. Laine löysi hänet sanomalehti-ilmoituksella elokuvaan Nokea ja kultaa (1945). Tarjokkaita oli 250, joista koekuvaukseen kutsuttiin kuusi, ja heistä valittiin Kaitala, Laineen sanoin ”nuori, pirteä poika, jolla on tummat silmät ja hyvä lauluääni!”. 
Kaitala onnistui elokuvassa ja sai uusia rooleja Laineen ohjauksissa Kirkastuva sävel (1946), Pikku-Matti maailmalla (1947) ja Laitakaupungin laulu (1948). Kaikissa niissä Kaitalan roolina oli resuisissa vaatteissa elämän nurjiin puoliin tutustuva köyhä poika. Kaitala huomautti siitä Laineelle, ja siitä innostuneena Laine keksi antaa hänelle roolin varakkaassa ympäristössä. Elokuva oli Toivo Kauppisen käsikirjoituksen pohjalta kesällä 1948 tehty Kaitalan viides elokuva Onnen-Pekka.
Veli-Matti esiintyi seitsemässä näytelmäelokuvassa,sekä yhdessä lyhyessä dokumenttielokuvassa (Täyttyviä toiveita 1958), ja hänen viimeinen roolinsa näytelmäelokuvissa oli Hauhia Tuntemattomassa sotilaassa (1955). Hän oli naimisissa kuvanveistäjä Nina Ternon (1935—2003) kanssa. Kaitala kuoli sairauskohtaukseen vain 42-vuotiaana.
FINA

Fédération Internationale de Natation (FINA) – kansainvälinen uimaliitto – on Kansainvälisen olympiakomitean uintiurheilun lajiliitto. Uimaliiton päätoimipaikka sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
FINA järjestää mestaruuskilpailuja viidessä eri uintiurheilulajissa: uinti, uimahypyt, taitouinti, vesipallo ja avovesiuinti.
Tämän hetkisenä FINA:n puheenjohtajana toimii vuonna 2009 virkaan valittu Julio Maglione.

Historia

FINA perustettiin 19. heinäkuuta 1908 Lontoossa Manchester Hotelissa 1908 kesäolympialaisten lopussa. Liittoa oli perustamassa Belgian uimaliitto, Britannian uimaliitto, Tanskan uimaliitto, Suomen Uimaliitto, Ranskan uimaliitto, Saksan uimaliitto, Unkarin uimaliitto sekä Ruotsin uimaliitto.

Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut

FINA järjestää joka toinen vuosi Uinnin pitkän radan MM-kilpailut. Poikkeus tehtiin 2000, jolloin MM-kilpailujen väliin tuli 4 vuotta kesäolympialaisten takia. Kilpailuissa kilpaillaan kaikissa viidessä uintiurheilulajissa.

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi, ja ne uidaan aina lyhyellä (25m) radalla.
Jääpallon SM-sarjakausi 1977–1978

Suomenmestarit

HIFK:n joukkue: Veli Pohjolainen, Kalevi Hämäläinen, Jukka Suominen, Jukka Ketopelto, Antti Helpi, Jarmo Haavisto, Kari Kiviharju (pelaajavalmentaja), Markku Björn, Hannes Julkunen, Christer Johansson, Kauko Rautiainen, Christer Nordgren, Veikko Niemikorpi, Timo Fredriksson, Risto Allinen, Timo Rantala.
Motorola 88000

Käyttökohteet

Suuri osa suorittimen käyttökohteista oli VME-väyläisen MVME-alustan laitteissa sekä sulautetut järjestelmät.
Data General valmisti Aviion-sarjan palvelimia, joissa suoritin oli käytössä DG/UX Unixin kanssa. Unisys S-8400 palvelimet käyttivät suoritinta.
GEC:n GEC 4000 sarjan minitietokoneissa.
Puolustuslaitevalmistaja Harris Corporation käytti suoritinta Night Hawk 5000 järjestelmässä. Myöhemmät versiot siirtyivät käyttämään PowerPC-suoritinta.
Sulautetuissa tietokonejärjestelmissä, "Tri-channel VMS Computer" F-15 S/MTD lentokoneessa käytti kolmea 88000-suoritin kolmois-redundanttisessa tietokoneessa.
Ernst Fehr

Ernst Fehr on itävaltalainen taloustieteilijä. Hän on Zürichin Yliopiston Kokeellisen taloustieteen laitoksen johtaja. Hän on tutkinut erityisesti ihmisen yhteistyön evoluutiota, varsinkin vastavuoroisuutta ja uusklassisen taloustieteen vallitsevan rationaalisen valinnan teorian rajoituksia. 
Hän on myös tehnyt tutkimusta neurotaloustieteessä, behavioristisessa taloustieteessä ja kokeellisessa taloustieteessä.
Teemu Hiltunen

Teemu Antero Hiltunen (25. maaliskuuta 1924 Varkaus – 1. joulukuuta 1997 Lahti) oli Lahden kuudes kaupunginjohtaja vuosina 1967–1979, josta ajasta hän oli virkavapaana 1974–1979 hoitaessaan valtiosihteerin virkaa. Viransijaisena Hiltusen virkavapauden aikana toimi kaupunginsihteeri Kalervo Aattela. Hiltusen valtakunnallisesti merkittävimmät tehtävät olivat sisäasiainministerin virka Teuvo Auran virkamieshallituksessa 1970 sekä toimiminen valtiovarainministeriön valtiosihteerinä 1974–1989.

Elämäkerta

Teemu Hiltunen oli toisen polven vaikuttaja. Hänen isänsä Onni Hiltunen (1895–1971) oli valtiovarainministeri Hackzellin ja Urho Castrénin hallituksissa 1944, ministeri kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä, valtiovarainministeriössä, sosiaaliministeriössä ja kansanhuoltoministeriössä Paasikiven hallituksissa 1944–1946, ministeri valtiovarainministeriössä Pekkalan hallituksessa 1946–1948, valtiovarainministeri Fagerholmin hallituksessa 1948–1950, valtiovarainministeri Kekkosen hallituksessa 1951 ja kauppa- ja teollisuusministeri ja pääministerin sijainen Fagerholmin ns. yöpakkashallituksessa 1958–1959. Vuosina 1951–1961 hän työskenteli Kansaneläkelaitoksen johtajana.
Teemu Hiltuselle on pystytetty muistomerkki Lahteen. Kansantalon edustalla Aleksanterinkadun varrella oleva Paragrafi-patsas on kuvanveistäjä Matti Koskelan suunnittelema. Vuonna 2002 paljastettu veistos on tehty graniitista ja se muistuttaa lappeelleen nostettua kolikkoa kivijalustalle. Tarkemmin katsoen veistoksessa on asiakirjatekstiä Lahden kaupungin teatteritalohankkeesta, jossa Teemu Hiltunen innokkaana teatterinharrastajana oli vahvana taustavaikuttajana mukana. Varat veistokseen koottiin kansalaiskeräyksellä, jalustan ja pystytyksen kustansi Lahden kaupunki. 
Teemu Hiltusen kaupunginjohtajakautena oli Lahden sosiaalinen apulaiskaupunginjohtaja Aarre Santero 1961–1983 ja teknillinen apulaiskaupunginjohtaja Uolevi Punnonen 1968–1972 ja Antti Kopra 1972–1993.
Hiltunen oli pitkään Suomen Kansallisteatterin hallituksen jäsenenä. Hiltunen oli myös merkittävä jääkiekkovaikuttaja. Hän toimi Suomen Jääkiekkoliiton liittovaltuuston puheenjohtajana 1981–1990 ja SM-liigan puheenjohtajana 1983–1992. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut hänet Suomen Jääkiekkoleijonaksi #109. Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1980 Lahti-mitalin numero 13.
Askon Säätiö myöntää Teemu Hiltusen mukaan nimettyjä apurahoja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin opiskelijoille.
Risto Punkka

Risto Kalevi Punkka (19. maaliskuuta 1957 – 22. heinäkuuta 2014) oli lemiläinen ampumahiihtäjä, joka 1980-luvulla edusti Suomea maajoukkueessa.
Punkka sijoittui Sarajevon 1984 olympialaisissa 10 kilometrillä 34:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui Anterselvassa 1983 viestissä viidenneksi, 10 kilometrillä 16:nneksi ja 20 kilometrillä 22:nneksi sekä Ruhpoldingissa 1985 viestissä seitsemänneksi ja 20 kilometrillä 42:nneksi. Maailmancupissa hän sijoittui 10 kilometrillä kolmanneksi Falunin osakilpailussa vuonna 1983.
"Ripo" Punkka edusti seuratasolla Lemin Eskoja. Hän saavutti kolmesti SM-hopeaa: viestissä vuonna 1979, 10 kilometrillä vuonna 1982 ja 20 kilometrillä vuonna 1985 sekä kolmesti SM-pronssia: 20 kilometrillä vuonna 1979 ja 10 kilometrillä vuosina 1980 ja 1983.
Maanmittausinsinööri

Maanmittausinsinööri (lyhenne MI) on insinööri joka tekee kaavoitusta, maanmittausta sekä erilaisia kiinteistöön liittyviä paikkatietojärjestelmiä. Maanmittausinsinööriksi voi opiskella ammattikorkeakoulussa tai Aalto-yliopiston teknillisessä korkeakoulussa. Työnantajia ovat yksityiset yritykset, kunnat, kaupungit ja valtio.
Iskelmä (lehti, 2000-luku)

Iskelmä oli populaari, musiikkiin painottunut aikakauslehti. Ensimmäinen numero ilmestyi 30. maaliskuuta 2008. Lehden oli tarkoitus ilmestyä 2008 kolme kertaa ja myöhemmin kuusi kertaa vuodessa. Lehden viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2008.
Lehdessä oli sata sivua. Lehdellä ei ollut kytköksiä 1960-luvun kaimaansa. Uutta Iskelmä-lehteä julkaisi ja kustansi Acacom Media Oy, yhteistyökumppanina Iskelmä-radio. Lehden päätoimittaja oli Sanna Wikström.
Diakria

Diakria (m.kreik. Διακρία, lat. Diacria), myös Epakria (m.kreik. Ἐπακρία, lat. Epacria) tai Hyperakria (m.kreik. Ὑπερακρία, lat. Hyperacria) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen koillisosan vuoristoisen alueen nimitys Kreikassa.
Diakria sijaitsi koilliseen Attikan tasangosta ja käsitti Parnes- ja Pentelikon-vuorten ja meren välisen alueen. Siihen kuului oletettavasti myös rannikko etelään aina Brauroniin saakka. Diakrian ainoa tasaisempi alue oli Marathonin tasanko, joka avautui merelle. Alueen koillispäässä sijaitsee vuori, joka on todennäköisesti sama kuin antiikin Felleus. Ateenalaiset ottivat sen nimen käyttöön mistä tahansa kallioisesta vuoresta, joka sopi vuohien laiduntamiseen.
Epakria joko vastasi nimenä Diakriaa tai oli enemmän siellä sijainneen kyläkunnan tai muun asutuksen nimi. Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Epakria oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin synoikismoksessa, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Myytillä ei kuitenkaan välttämättä ole juurikaan historiallisia perusteita.
Diakrian asukkaista käytettiin etnonyymejä Diakreis ja Diakrioi (Διακρεῖς, Διακρίοι), ja joskus myös nimeä Hyperakrioi (Ὑπερακρίοι), koska nämä asuivat vuorten toisella puolella kaupungista katsottuna. Nämä ”vuoristolaiset” olivat köyhempää kansaa verrattuna tasankojen vauraampaan väkeen. Tällä oli merkitystä Ateenan 500-luvun eaa. puolueriidoissa, ja Peisistratos nousi näiden avulla Ateenan tyranniksi vuonna 561 eaa.
Kivitierasammal

Ulkonäkö

Kivitierasammal on pienehkö (2-6 cm) ruskehtavanvihreä sammal. Se on kuitenkin selvästi isompi kuin kalliokarstasammal. Sen lehdissä on vankka keskisuoni ja terävä kärki. Sillä on melko usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat väriltään keltaisia ja pystyjä.

Levinneisyys

Kivitierasammal esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla. Suomessa se kasvaa yleisenä koko maassa.

Elinympäristö

Kivitierasammal kasvaa kuivilla ja valoisilla silikaattikallioilla. Samanlaisilla paikoilla kasvaa myös kalliotierasammal, silotierasammal, kiviharmosammal ja kivikynsisammal.
Juha Kangas (kapellimestari)

Juha Jaakko Antero Kangas (s. 27. marraskuuta 1945 Kaustinen) on suomalainen kapellimestari, joka perusti Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin 1972. 
Kangas opiskeli Sibelius-Akatemiassa viulunsoittoa. Vuosina 1972-1986 hän opetti sitä itse Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa. Kangas toimi myös viiden vuoden ajan vuoteen 1972 Helsingin kaupunginorkesterin alttoviulistina. Hän oli kaustislaisen pelimanniyhtye Kankaan pelimannien jäsen 1960- ja 1970-luvuilla. 
Kangas on saanut muun muassa säveltaiteen valtionpalkinnon vuonna 1992. Hän ja Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri saivat vuonna 1998 Madetoja-palkinnon.
Kangas jää Keski-Pohjanmaan kamariorkesterista eläkkeelle 2010 ja jatkaa sen jälkeen vierailevana kapellimestarina erityisesti Suomessa, mutta myös ulkomailla.
Juan Dyrzka

Juan Carlos Dyrzka (24. maaliskuuta 1941 – 26. kesäkuuta 2012) oli aitajuoksussa kilpaillut argentiinalainen yleisurheilija. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa 1963 kultaa 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti maataan kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa ja kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa. Méxicon olympialaisissa 1968 Dyrzka juoksi 400 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 49,82, joka säilyi Argentiinan ennätyksenä aina vuoteen 2017 asti. Dyrzka osallistui myös Pan-Amerikan kisoihin 1967 ja 1971. Hän kuoli 71-vuotiaana päädyttyään sairaalaan sydänsairauden johdosta.
Hilton Ruiz

Hilton Ruiz (29. toukokuuta 1952 New York – 6. kesäkuuta 2006 New Orleans) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hänellä oli laaja-alainen ura, ja hän esitti esimerkiksi monimutkaista avantgarde-improvisaatiota ja afrokuubalaista musiikkia. Hän oli lapsilahjakkuus, joka esiintyi Carnegie Hallissa 8-vuotiaana. Klassisten opintojensa lisäksi Ruiz opiskeli jazzia Mary Lou Williamsin johdolla. Hän teki levytysdebyyttinsä 14-vuotiaana.
Ruizin improvisaatiotaidot saivat hänet hakeutumaan uralle jazzmusiikin parissa. Teini-ikäisenä hän teki yhteistyötä muiden muassa Freddie Hubbardin ja Joe Hendersonin kanssa. Hän sai kansainvälistä huomiota vuonna 1973 liityttyään yhteistyöhön Rahsaan Roland Kirkin kanssa. Kirkin kanssa tekemänsä nelivuotisen yhteistyön päätyttyä Ruiz kiersi Egyptissä ja Intiassa Clark Terryn kanssa. Palattuaan New Yorkiin hän teki yhteistyötä muiden muassa Betty Carterin, Abbey Lincolnin ja Chico Freemanin kanssa. Lisäksi hän perusti oman kokoonpanonsa. Hänen levytystensä joukossa ovat Piano Man (1975), Steppin' Into Beauty (1977), El Camino (1988) ja A Moment's Notice (1991). Latinalaista jazzfuusiomusiikkia Ruiz teki Tito Puenten ja Paquito d'Riveran kanssa. Hän työskenteli myös elokuvien soundtrackeilla ja kirjoitti Richard Bradleyn kanssa kolmiosaisen Jazz and How to Play It -teoksen (1987).
Ruiz kuoli kaatumistapaturman komplikaatioihin New Orleansissa, johon hän oli matkustanut työskennelläkseen Hurrikaani Katrina -hyväntekeväisyysprojektin parissa.
Ernst Bloch

Ernst Bloch (8. heinäkuuta 1885 – 4. elokuuta 1977) oli saksalainen marxilainen filosofi, joka toimi professorina Leipzigissa vuosina 1948–1957. Blochin tuotanto oli keskeinen vaikuttaja vuoden 1968 opiskelijaliikehdinnässä ja vapautuksen teologiassa. Häntä pidetään Jürgen Moltmannin Toivon teologia -teoksen keskeisenä innoittajana. Hän vieraili vuonna 1966 Jyväskylän kesä -tapahtumassa Kalevi Kivistön kutsusta.
Bloch ajatteli, että tekniikan kehityksen myötä taide voi vapautua monista menneisyyden jäänteistä ja tavoista. Taide voi muuttua sisäisen vapauden itseilmaisuksi ei-esittävän, abstraktin taiteen kautta.
Honiaran kansainvälinen lentoasema

Historiaa

Kentän rakensivat alun perin japanilaiset sotilaat vuonna 1942. Amerikkalaiset tiedustelulentäjät havaitsivat sen kentän ollessa juuri valmistumassa. Koska kenttä olisi lisännyt huomattavasti japanilaisten mahdollisuuksia toimia Salomonsaarten alueella päättivät amerikkalaiset yrittää ottaa kentän haltuunsa.
7. elokuuta 1942 Yhdysvaltain merijalkaväki nousi maihin täysin yllättäen ja onnistui valtaamaan lentokentän. Taistelut jatkuivat pitkään kiivaina, mutta amerikkalaiset pitivät kentän hallussaan. Pian maihinnousun jälkeen kentälle annettiin nimi Henderson Field Midwayn taistelussa kaatuneen merijalkaväen lentäjämajuri Lofton R. Hendersonin mukaan.
George Zuverink

George Zuverink (20. elokuuta 1924 Holland, Michigan – 8. syyskuuta 2014 Tempe, Arizona) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, oikeakätinen syöttäjä. Hän pelasi ammattilaisena ensimmäisen MLB-ottelunsa 21. huhtikuuta 1951 ja viimeisensä 15. kesäkuuta 1959. Hänen seuroinaan olivat Cleveland Indians (1951–1952), Cincinnati Redlegs (1954), Detroit Tigers (1954–1955) ja Baltimore Orioles (1955–1959).
Dave Bing

David ”Dave” Bing (s. 24. marraskuuta 1943 Washington DC) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen koripalloilija. Hänen NBA-uransa kesti vuodesta 1966 vuoteen 1978. Pitkäaikaisin joukkue oli Detroit Pistons, jossa hän pelasi vuoteen 1975. Hän pelasi vuosina 1975–1977 Washington Bulletsissa ja ennen vetäytymistään vuosina 1977–1978 Boston Celticsissä.
Bing palkittiin tulokaskaudellaan NBA:n vuoden tulokkaana ja runkosarjakaudella 1967–1968 hän oli NBA:n eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin kahdesti NBA:n ensimmäiseen tähdistöjoukkueeseen (kausina 1967–1968 ja 1970–1971) ja kerran toiseen tähdistöjoukkueeseen (kaudella 1973–1974). Hän pelasi seitsemän kertaa NBA:n tähdistöottelussa ja valittiin kerran sen arvokkaimmaksi pelaajaksi.  Hänestä tuli Basketball Hall of Famen jäsen vuonna 1990 ja vuonna 1996 hänet nimettiin NBA:n 50:n merkittävimmän pelaajan joukkoon.
Bing toimi vuosina 2009–2013 Detroitin pormestarina. Hän on puoluetaustaltaan demokraatti.
Huumekartelli

Huumekartelli on laaja ja monimutkainen järjestö, joka koostuu useista huumeita valmistavista, kuljettavista ja myyvistä järjestöistä sekä erilaisiin huumekauppaa tukeviin tarkoituksiin perustetuista soluista. Huumekartelli saattaa olla vain löyhä sopimus tai liikeyritystä muistuttava järjestelmä. Huumekartelli luo aina huumeiden kuljetustien ja siksi toimii sekä huumeiden tuotanto-, jalostus- että kulutusalueilla. Esimerkiksi Latinalaisen Amerikan huumekartellit ulottuvat Yhdysvaltoihin asti. Voimakkailla huumekartelleilla saattaa olla suuri yhteiskunnallinen merkitys huumeiden tuotantomaassa. Vaikka aina ei ole kyse kartellista talouselämän kilpailunrajoittamisen merkityksessä, puhutaan huume-alan monialayrityksistä yleensä kartelleina.
1980-luvulla tulivat suuren yleisön tietoon Kolumbian huumekartellit ja huumekauppaa käyvät sissit. Kolumbiassa muun muassa Calin ja Medellinin huumekartellien johtajista tuli 1980-luvulla yhteiskunnallista vaikutusvaltaa saaneita ”huumeparoneja”, joista tunnetuin oli Medellinin kartellin johtaja Pablo Escobar.
2000-luvulla ovat tulleet erityisen tunnetuksi Meksikon huumekartellit, joita vastaan oli 2000-luvun lopussa käynnissä sota. Meksikon merkittävin kartelli oli Sinaloan huumekartelli, mutta 2012 raportoitiin Zetasin kasvaneen sitä suuremmaksi. Meksikolaiset toimivat myös Etelä-Amerikassa.
Raimo Seppälä

Raimo Seppälä (s. 27. maaliskuuta 1934 Ulvila) on suomalainen Tampereella asuva päätoimittaja, professori ja tietokirjailija.
Kauppaopiston käytyään Seppälä aloitti toimittajauransa Lallissa, jossa hän työskenteli vuosina 1953−1955. Tämän jälkeen hän siirtyi Aamulehden palvelukseen, jossa hän työskenteli toimittajana vuosina 1955−1975, taloustoimituksen esimiehenä vuosina 1976−1979, erikoistoimittajana vuosina 1979−1985 ja päätoimittajana 1985–1995 (vuodesta 1991 vastaavana päätoimittajana). Hän on kirjoittanut lukuisia elämäkertoja sekä yritys- ja järjestöhistoriikkeja.
Vuonna 2000 hän sai Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinnon.
Apso do-kyi

Ulkonäkö

Nimensä mukaisesti rotu on todella karvainen, ja sillä on pitkänomainen runko. Korvat ovat riippuvat ja häntä kiertyvä. Eturaajat ovat takaraajoja lyhyemmät.

Alkuperä

Apso do-kyi kuuluu tiibetiläiseen apso-tyyppiin, joka on hyvin vanha. Sen sukulaisia ovat pienikokoinen lhasa apso, keskikokoinen tiibetinterrieri ja paimenkoirarotu Anda po-kyi. Do-kyi on rotutyypin kookkain edustaja, ja sitä on käytetty paimentolaisleirien ja maatilojen vahtikoirana.