google/wiki40b huggingface dataset:
FMC Group

Finnmap Consulting Oy

Finnmap Consulting Oy on rakennesuunnittelua ja rakennusalan konsultointipalveluja tuottava insinööritoimisto.
Vuonna 2011 yrityksen laskutus oli noin 26,3 miljoonaa euroa. Kolmasosa laskutuksesta tuli teollisuusrakennusten suunnittelusta. Toimisto-, liike- ja julkisten rakennusten suunnittelu tuottivat laskutusta yhteensä noin puolet kokonaismäärästä. Loppuosa laskutuksesta jakaantui siltojen sekä asuinrakennusten suunnitteluun ja erilaisiin kehitysprojekteihin. 
Työntekjöitä yrityksessä on noin 360 henkeä. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Markku Varis.
Finnmap Consulting Oy on osallistunut voimakkaasti rakennusalan tietomallinnuksen kehittämiseen. Yhtiö on osallistunut ProIT-projektiin, ja sillä on useita yhteistyöprojekteja eri ohjelmistokehittäjien kanssa.
Submediantti

Submediantti eli alamediantti tarkoittaa sävelasteikossa VI asteen säveltä, eli alenevassa skaalassa toonikan ja dominantin puoliväliin sijoittuvaa säveltä. Subdominanttia vastaa duurissa solmisaatiotavu la ja mollissa fa.
Athene Lemnia

Athene Lemnia (m.kreik. Αθηνά Λημνία, Athena Lemnia) oli Feidiaan veistämä Athene-jumalatarta esittänyt veistos, joka sijaitsi antiikin aikana Ateenan Akropolis-kukkulalla.
Veistos sai nimensä siitä, että Feidias teki sen Lemnoksella eläneille ateenalaisille, jotta nämä voisivat omistaa sen Akropoliille ja Athenelle. Feidias veisti patsaan noin vuonna 450–440 eaa. Veistos oli tehty pronssista. Athene oli kuvattu paljaspäisenä ja pukeutuneena gorgonkuvaiseen aigikseen. Kypärä oli hänen oikeassa kädessään, kun taas vasemmassa kädessä hänellä oli keihäs. Pausaniaan ja Lukianoksen mukaan veistos oli erityisen kaunis ja Feidiaan parhaimpia.
Veistos oli sijoitettu Akropoliille jonnekin Propylaian ja Athene Promakhoksen patsaan, jonka Feidias myös veisti, lähelle. Erään teorian mukaan veistos olisi sijannut Propylaian itäisessä pylväikössä. Alkuperäinen veistos on tuhoutunut. Adolf Furtwängler on rekonstruoinut säilyneistä antiikin aikaisista marmoriveistoksen osista kaksi marmorista veistosta, jotka ovat hänen mukaansa veistoksen roomalaisaikaisia kopioita. Tulkinta on kuitenkin kiistanalainen.
Athene Lemnian ja Athene Promakhoksen patsaiden lisäksi Feidias veisti Akropoliille myös kolmannen Athenea esittäneen veistoksen, Parthenonissa sijainneen jumalattaren kulttikuvan Athene Parthenoksen.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1965

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1965 pelattiin Madridissa, Espanjassa 29. elokuuta - 5. syyskuuta. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta, jotka kohtasivat kertaalleen toisensa. Alankomaat vei mestaruuden ylivoimaisesti. Sen juoksuero neljässä ottelussa oli 57-0 ja hopeajoukkue Italiakin kaatui peräti 16-0. Hollannin suuri tähti oli Hamilton Richardson, joka oli kotoisin Antilleilta.
Elektro-okulografia

Elektro-okulografia (EOG) on tekniikka, jolla mitataan silmän verkkokalvon lepopotentiaalia. Potentiaalista muodostuvaa käyrää kutsutaan elektro-okulogrammiksi. Tekniikalla tutkitaan silmän sairauksia ja mitataan silmän liikettä. Toisin kuin elektroretinografiassa, EOG:ssa ei testata reaktioita visuaaliseen ärsytykseen.
Kristian Poulsen

Kristian Poulsen (s. 18. marraskuuta 1975 Flensburg, Tanska) on tanskalainen moottoriurheilija, joka kilpailee tällä hetkellä vakioautojen maailmanmestaruussarjassa.
Poulsen aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuosina 1985-1993. Hän osallistui kolmeen MM-Ralliin vuosina 1999, 2004 ja 2006. Vuodet 2008-2011 Poulsen kilpaili vakioautojen WTCC -sarjassa. Lisäksi hän on voittanut myös Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 2009 (LM P2-luokka) ja 2014 (LM GTE Am -luokka).
Tutkijakoulutettava

Työtehtävät

Tutkijakoulutettavien työtehtävät koostuvat pääosin itsenäisestä tai osana tutkimusryhmää suoritettavasta tutkimustyöstä sekä osaston tai laitoksen opetustoimintaa tukevasta työstä. Tohtorikoulutettavan keskeisimpiä tavoitteita ovat tieteellisten jatko-opintojen käyminen, väitöskirjan laatiminen ja lopulta itse tohtorintutkinnon suorittaminen.

Asema

Tutkijakoulutettavan nimike sijoittuu niin sanotun neliportaisen tutkijanurajärjestelmän ensimmäiselle portaalle.  Tutkijakoulutettavat ovat kirjoilla jatko-opiskelijana siinä tiedekunnassa tai osastossa, jossa he työskentelevät. Osa tutkijakoulutettavista opiskelee tutkijakouluissa, jotka myöntävät myös rahoitusta. Aikaisemmin tutkijakoulut olivat kansallisia ja opetusministeriön alaisia, mutta nyttemmin ne ovat siirtyneet yliopistojen alaisuuteen. Muita jatko-opiskelijoille tarkoitettuja tehtäviä on mm. assistentti, mutta tästä nimikkeestä ollaan yleisesti luopumassa. Mikäli tutkijakoulutettava jatkaa tohtorintutkinnon suoritettuaan työtään yliopistossa, hänen nimikkeensä on yleensä tutkijatohtori.

Rahoitus

Tutkijakoulutettavan rahoitus voi tapahtua esimerkiksi yliopiston omana rahoituksena, projektirahoituksena, apuraharahoituksena tai palkallisen tutkijakoulupaikan kautta. Palkkaus riippuu sekä työn vaativuusasteesta että tutkijan henkilökohtaisesta suoritustasosta.
Okatytönkorento

Tuntomerkit

Okatytönkorennon kokonaispituus on 29–36 mm, josta jykevän takaruumin osuus on 24–29 mm. Koiraan vartalo on korostuneen sinimusta, sinisen sävyn ollessa syvän taivaansininen. Keskiruumiin sivulla on vain yksi musta juova. Takaruumiin toisessa jaokkeessa on yleensä musta nuijamainen kuvio, mutta ei pitkittäisiä viivoja. Kolmas, neljäs ja viides jaoke ovat etuosastaan laajalti siniset, kahdeksas ja yhdeksäs jaoke lähes kokonaan siniset. Nuoret koiraat ovat pohjaväriltään violetinharmaita. Naaraan pohjaväri vaihtelee kermanvalkeasta vihreään ja joskus siniseen tai ruskeaan. Takaruumiin selkäpuolella on lajille tyypillinen torpedomainen kuvio. Myös naaraalla keskiruumiin sivulla on vain yksi musta juova. Takaruumiin kahdeksannen jaokkeen vatsapuolella on taaksepäin suuntautunut terävä oka, josta laji on saanut suomenkielisen nimensä. Okatytönkorentojen kaikki siivet ovat läpinäkyviä ja kapeita. Useimmat siipisolut ovat nelikulmaisia. Takasiivet ovat 18–23 mm pitkät. Levätessään siivet ovat muiden tytönkorentojen tapaan useimmiten yhdessä.
Okatytönkorento muistuttaa useimpia muita Suomessa tavattavia tytönkorentolajeja. Erityisesti koiras muistuttaa keihästytönkorentoa. Joidenkin muiden sudenkorentojen tapaan okatytönkorennon väritys voi vaihdella lämpötilan mukaan.

Elinympäristö

Okatytönkorento viihtyy erilaisten vesien äärellä, mutta puuttuu vuolaasti virtaavista vesistä. Erityisesti laji suosii meren- ja järvien lahtia ja suuria suolampia. Toisin kuin suurin osa muista tytönkorentolajeista, okatytönkorento lentää usein avoveden yllä.

Levinneisyys

Okatytönkorentoa tavataan lähes koko Euroopassa. Levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Aasiassa Tyynelle valtamerelle saakka. Suomessa lajia tavataan hyvin yleisenä koko maassa Käsivarren Lappia lukuun ottamatta.

Elintavat

Suomessa okatytönkorentojen lentoaika on toukokuun lopusta syyskuun puoleenväliin. Lajin kuoriutuvia yksilöitä voi tavata läpi kesän syyskuulle saakka. Joidenkin muiden sudenkorentolajien tapaan okatytönkorentokoiraat yrittävät paritellessaan ensin poistaa edellisen koiraan sperman naaraan sukuelimistä. Naaras laskeutuu usein munimaan kokonaan veden alle.
Superjoukko

Superjoukot koostuvat monista galaksijoukoista. Superjoukot muodostavat avaruuteen niin sanottuja seinämiä, jotka muodostavat maailmankaikkeuteen saippuavaahtomaisen rakenteen. Toisin sanoen seinämät ovat kuin saippuakuplien reunoja, joiden keskelle jää paljon tyhjää tilaa, missä ei ole galakseja. Oma galaksimme, linnunrata, kuuluu paikallinen ryhmä -nimiseen galaksijoukkoon, joka puolestaan kuuluu Laniakean superjoukkoon.
Axel Witsel

Ura

Witsel aloitti jalkapalloilun kuusivuotiaana RRC Vottemissa, ja siirtyi kymmenvuotiaana kotikaupunkinsa suurseuran Standard Liègen akatemiaan. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 17. syyskuuta 2006 17-vuotiaana. Kausina 2007–08 ja 2008–09 Witsel oli jo joukkueensa avainpelaajia ja johdatti seuran kahteen peräkkäiseen Belgian pääsarjan mestaruuteen. Witsel palkittiin vuonna 2008 myös Belgian liigan parhaana pelaajana, mutta hänen erittäin lupaavana pidetty uransa ajautui sivuraiteille elokuussa 2009 Witselin astuttua kaksinkamppailutilanteessa kaikella voimalla RSC Anderlechtin puolustaja Marcin Wasilewskin säären päälle joka katkesi tilanteessa. Kahdeksan ottelun pelikiellon ja mediakohun lisäksi tappouhkauksia saaneelle Witselille jouduttiin määräämään poliisivartiointi ja Standard taantui keskikastin joukkueeksi.
Witsel siirtyi lopulta Portugaliin SL Benfican riveihin kesällä 2011 ja onnistui siellä uudessa puolustavammassa roolissa erinomaisesti, kuitenkin jo syyskuussa 2012 matka jatkui Venäjälle Pietarin Zenitiin ja siirtokorvaus oli noussut vuotta aiemmasta yhdeksästä miljoonasta 40 miljoonaan euroon. Huhujen mukaan useat suuret englantilaisseuratkin olivat Witselistä kiinnostuneita joten rahakas siirto heikompaan Venäjän liigaan herätti huomiota, varsin yllättävänä pidettiin myös hänen seuraavaa siirtoaan kun hän vuonna 2015 voitetun Venäjän mestaruuden jälkeen siirtyi tammikuussa 2017 Kiinaan Tianjin Quanjianiin vaikka sopimus Italian suurseuran Juventuksen kanssa oli jo allekirjoitusta vaille valmiina.
Witsel on pelannut Belgian maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen ja tehnyt 104 ottelussaan yhdeksän maalia. Witsel sijoittui maajoukkueen mukana kolmanneksi vuoden 2018 MM-kisoissa kaataen pronssiottelussa Englannin.
Dhanush

Yksityiselämä

Dhanush on elokuvaohjaaja Kasthuri Rajan poika ja elokuvaohjaaja Selvaraghavanin veli. Hän meni naimisiin näyttelijä Rajinikanthin tyttären Aishwaryan kanssa 18. marraskuuta 2004. Heillä on kaksi poikaa.
Si j’étais roi

Si j’étais roi (suom. ”Jos olisin kuningas”) on Adolphe Adamin kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen libreton kirjoittivat Adolphe d’Ennery ja Jules Brésil. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa 4. syyskuuta 1852 Pariisin Théâtre Lyriquessa.
Kotte

Historia

1500-luvun Kotte oli vesistöjen suojaama kolmionmuotoinen linnoitus. Kotte-sana tarkoittaakin linnoitusta. Linnoitettu alue oli 2,5 neliökilometrin laajuinen. Sen suojamuurit olivat 2,5-metrisiä.
Portugali valtasi Ceylonin rannikkoalueita vuonna 1505 ja perusti useita kauppa-asemia. Samalla Portugali siirsi pääkaupungin Kottesta Colomboon. Saaren ylänköalueen asukkaat liittoutuivat hollantilaisten kanssa Portugalia vastaan. Lopulta 1658 Portugali joutui vetäytymään saarelta ja hollantilaiset saavat monopolin kanelin myynnissä.
Kotten modernisoituminen alkoi 1800-luvulla. Britannia sai sen hallinnan vuonna 1815 ja teki saaresta kruununsiirtomaansa. Rakennustoiminta tuhosi arkeologisia jäänteitä kaupungin aikaisemmasta historiasta. Kotte valittiin itsenäisen Sri Lankan maan uudeksi pääkaupungiksi vuonna 1977, ja Sri Lankan parlamentti on sijainnut Kottessa vuodesta 1982.
Jarmukin taistelu

Taistelun Tausta

Muhammedin kuoleman jälkeen muslimijoukot alkoivat levittää islamia. Vuonna 633 ne liikehtivät pohjoiseen kohti Bysantin keisarikuntaa ja Sassanidien valtakuntaa. Vaikka Bysantin keisarikunta oli rikas ja mahtava, se oli juuri käynyt kalliiksi tulleen sodan sassanideja vastaan. Alkuvuodesta 634 muslimijohtaja Abu Bekr vaati jihadia, pyhää sotaa. Hän lähetti sotajoukot Syyriaan ja Palestiinaan.
Muslimijoukot kohtasivat Bysantin armeijan Jarmukjoen varrella.

Taistelun kulku

Monien keskiajan taistelujen tapaan Jarmukissakin järjestettiin aluksi kummankin osapuolen kokeneimpien ratsumiesten miekkataistelu ei-kenenkään-maalla. Voitto ystävien ja vihollisten edessä kohotti paitsi miekkamestarin arvostusta, myös asetovereiden mielialaa. Muslimit olivat selvästi voitokkaampia, mikä sai bysanttilaisten ylipäällikön Vahanin huolestumaan armeijansa taisteluinnon heikentymisestä.
Vahan päätti ryhtyä yllätyshyökkäykseen juuri ennen aamunkoittoa, jolloin hän oli kuullut muslimien kokoontuvan rukoilemaan. Hän toivoi jumalan avulla yllättävänsä muslimit niin, että ehtisi murskata vihollisensa, ennen kuin nämä ehtisi järjestää joukkonsa taisteluun. Vahanin suunnitelma valui hiekkaan. Muslimien ylipäällikkö Khalid ibn al-Walid oli asettanut yöllä vartioon etujoukon, joka havaitsi bysanttilaisten aikeet. Muslimien etujoukko viivytti Vahanin miehiä, ja al-Walid keskeytti aamurukouksensa ja komensi miehensä nopeasti asemiin. Vahan keskitti paljon joukkoja keskelle taistelukenttää ja pakotti al-Walidin siirtämään miehiään keskelle paineen torjumiseksi. Vahan vastasi hyökkäämällä voimakkaasti muslimien vasempaan sivustaan, mikä puhkaisi muslimien rivit ja pakotti vihollisen pakosalle.
Sama toistui kolmantena päivänä. Neljäntenä päivänä al-Walid joutui kuitenkin vetäytymään heti aamusta alkaen. Bysanttilaiset kävivät kiivaasti arabien oikean siiven kimppuun, ja osa Vahanin joukoista oli valmiina tekemään ratkaisevan hyökkäyksen vihollisen toiseen sivustaan, kun al-Walid joutuisi vetämään reservinsä pois alueelta. Al-Walid joutuikin määräämään ratsuväkeään oikeaan sivustaan toistuvasti, jolloin vasemman sivustan sotilaat joutuivat bysanttilaisten nuolisateeseen. Päivän lopuksi muslimien joukot olivat samoilla sijoillaan kuin aamulla, mutta he kaikki olivat ylpeitä ja tyytyväisiä pidettyään asemansa määrältään ylivoimaista vihollista vastaan.
Aamun sarastaessa al-Walid kokosi kaiken jäljelle jääneen ratsuväkensä yhdeksi yksiköksi, jonka tehtävänä oli saartaa bysanttilaiset ja hyökätä heidän kimppuunsa sivusta. Ensimmäistä kertaa kuusi päivää kestäneen taistelun aikana hän määräsi jalkaväkensä hyökkäämään ja painostamaan vihollista jyrkkien törmien suuntaan. Bysanttilaiset pakotettiin hitaasti mutta vääjäämättä yhä pienemmälle alueelle, ja Vahan näki täydellisen romahduksen uhkaavan. Ensimmäiset bysanttilaiset sotilaat pysähtyivät rotkon reunalle ja etsivät kuumeisesti reittiä alas, mutta takaa tulleet asetoverit tönivät heitä paniikissa paetessaan koko ajan eteneviä muslimeja.
Bysanttilaiset hävisivät taistelun 20. elokuuta 636.
Yömerineula

Ulkonäkö ja koko

Lajin kalat ovat väritykseltään kauttaaltaan keltaisia ja kyljessä on mahdollisesti katkonainen tumma raita. Laji on melko pienikokoinen, suurimmillaankin alle 10 senttimetrin pituinen-

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyys ulottuu Intian valtamerellä Australiaan. Yömerineula elää aivan merenpinnan tuntumassa, 2-15 metrin syvyydessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.

Ravinto ja elintavat

Yömerineula ruokailee yöaikaan. Lajin uros pitää mätimunia taskussa vatsapuolellaan.
Annie Proulx

Elämä

Proulx on isän puolelta kanadanranskalainen, äidin sukua tuli Amerikkaan pian Mayflowerin jälkeen. Proulx'n äiti oli taidemaalari. Proulx asuu Wyomingin maaseudulla lähellä Saratogan kaupunkia 300 ha:n Bird Cloudin maatilalla, talvet kaupungissa New Mexicon Albuquerquessa. Hän on tuotantonsa eri vaiheissa käyttänyt nimestään eri muotoja: E. A. Proulx, E. Annie Proulx, Annie Proulx. Proulxilla on kolme aikuista poikaa, ja hän on eronnut kolmesti. Hän on opiskellut historiaa ja tapahistoriaa, ja hän valmisteli tohtorintutkintoa, joka kuitenkin jäi kesken.

Ura

Proulx'n kaunokirjallisen tuotannon suppeus johtuu siitä, että hän työskenteli aiemmin toimittajana, jolloin hän kirjoitti myös joitakin tietokirjoja. Kaunokirjallisuuden pariin hän siirtyi vasta yli viisikymmenvuotiaana, kun lapset, kolme poikaa, olivat muuttaneet pois kotoa. Syksyllä 2011 hänellä oli tekeillä romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat osittain Kiinan Kantoniin.
Proulx'n kaunokirjallinen esikoisteos Postcard ilmestyi 1992, mutta sitä ennen hän oli kirjoittanut novelleja. Ensimmäisenä kaunokirjallisena tekstinä pidetään tieteiskertomusta "The Customs Lounge", joka ilmestyi syyskuussa 1963 If-lehdessä tekijänimellä "E. A. Proulx". Sitä varhaisempi oli tieteisnovelli "All the Pretty Little Horses", joka ilmestyi nuorisolehdessä Seventeen 1964. Sen jälkeen hänen novellejaan ilmestyi 1970-luvun lopulla Esquiressa ja Gray's Sporting Journalissa.
Ensimmäinen novellikokoelma Heart Songs and Other Stories ilmestyi 1988, ja vuonna 1992 ilmestyi romaani Postcard, jonka kirjoittamiseen häntä kannustettiin ja johon hän sai apurahoja. Teoksesta hänelle myönnettiin 1992 NEA- palkinto ja 1993 Guggenheimin stipendi.

Palkinnot

Proulx on saanut useita kirjallisuusalan palkintoja. Esikoisromaanista Postcards hän sai vuonna 1993 PEN/Faulkner-palkinnon ensimmäisenä naisena palkinnon historiassa. Hänen toinen romaaninsa Laivauutisia (The Shipping News) sai kaunokirjallisuuden Pulitzerin ja National Book Awardin vuonna 1994. Alun perin The New Yorkerissa vuonna 1997 ilmestynyt ja myöhemmin vuonna 1999 ilmestyneessä novellikokoelmassa Lyhyt kantama: Kertomuksia Wyomingista (Close Range: Wyoming Stories) julkaistu novelli Brokeback Mountain sai vuonna 1998 O. Henry -palkinnon. Vuotta myöhemmin samaisessa lehdessä ja novellikokoelmassa ilmestynyt Maan muta (The Mud Below) toi Proulx'lle toisen O. Henry -palkinnon.

Filmauksia

Kahdesta Proulx'n teoksesta on tehty elokuva. Vuonna 2001 sai ensi-iltansa Lasse Hallströmin ohjaama Laivauutisia ja vuonna 2005 Ang Leen ohjaama Brokeback Mountain.
Pirttijärvi (Hämeenkyrö)

Maantieto

Järvi sijaitsee Hämeenkankaalla Pinsiönkankaan pohjoispuolella Pentinmaalla. Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Järvi sijaitsee metsämaan ja peltomaan välissä niin, että alava maa on soistunutta metsää. Järveen laskee kaksi suo-ojaa, joista toinen tuo vettä Hämeenkankaan pohjoispuolelta ja kaksi pelto-ojaa itärannalla olevilta läheisen maatilan pelloilta. Järvi laskee suo-ojaa myöten pohjoiseen, jossa se laskee Alainenjärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa oli myös Pirttijärvi, mutta se oli kirjoitettu Pihlajaniemenjärvelle. Oieka pirttijärvi oli jätetty nimettömäksi. Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvi on merkitty nimellä Pirtijärvi. Järven laskuoja kulki suopohjaisessa painanteessa, joka on voinut olla tulvaherkkä. Penjami Pentti ja kumppnit hakivat lupaa perata Pirttijärvenojaa vuonna 1903 ja saivat siihen päätöksen seuraavana vuonna.
Lahden yliopistokampus

Lahden yliopistokampus (engl. Lahti University Consortium), entiseltä nimeltään Lahden yliopistokeskus, sijaitsee Lahden kaupungissa ja on yksi kuudesta Suomen yliopistokeskuksesta. Toimintaa siellä on Helsingin yliopistolla, Lappeenrannan teknillisellä yliopistolla, Tampereen yliopistolla sekä Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoululla.
Lahden yliopistokampus on kansainvälinen tutkimuksen ja opetuksen osaamiskeskittymä ja osa Lahden alueellista innovaatioympäristöä. 
Yliopistokeskustoiminta perustuu yliopistojen yhteistyösopimukseen.
Ylisenjärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,9 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,2 metriä mpy.
Silja Syrjälä

Silja Syrjälä (s. 28. kesäkuuta 1998 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Kaudella 2015 alkaneella Superpesisurallaan Syrjälä on edustanut myös Kankaanpään Mailaa ja Seinäjoen Maila-Jusseja joiden joukkueesta siirtyi Virkiään kaudeksi 2018. 25.7 2018 mennessä Syrjälä on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 70 ottelua, joissa on lyönyt kolme kunnaria ja 38 tavallista juoksua, tuonut 54 juoksua ja kerännyt 261 kärkilyöntiä. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä.
Silja Syrjälä osallistui B-tyttöjen Itä-Länsi-otteluun 2017 Imatralla. Myös hänen kaksossisarensa Sanni Syrjälä pelaa Superpesistä.
Kanadan kommunistinen puolue

Kanadan kommunistinen puolue (Communist Party of Canada, CPC) on kanadalainen kommunistinen puolue, joka on perustettu vuonna 1921. Puolue perustettiin salaisesti eräässä ladossa lähellä Guelphin kaupunkia ja se oli perustamisestaan lähtien mukana Kominternissa.
CPC oli aluksi kielletty ja vuonna 1922 sen peitejärjestöksi organisoitiin ”Workers' Party of Canada”. CPC laillistettiin 1924, jolloin Workers' Partyn toiminta lakkasi. 1930-luvulla viranomaiset häiritsivät monin tavoin puolueen toimintaa muun muassa pidättämällä sen johtohenkilöitä. Kun CPC kiellettiin jälleen 1941 sen jäsenet muodostivat ”Labour-Progressive Party” -nimisen puolueen. LPP:n kansanedustaja Fred Rose lavastettiin Neuvostoliiton vakoojaksi vuonna 1947 ja erotettiin Kanadan parlamentista.
Nikita Hruštšovin paljastettua edeltäjänsä Stalinin julmuudet ja Neuvostoliiton miehitettyä Unkarin vuonna 1956 LPP menetti jäseniään ja kannattajiaan. Kanadan kommunistinen puolue sallittiin uudestaan vuonna 1959. Tšekkoslovakian miehitys vuonna 1968 aiheutti lisää katoa jäsenistössä.
Neuvostoliiton romahtaminen johti hajaannukseen koko kommunistisen liikkeen piirissä, eikä Kanadan kommunistinen puolue ollut poikkeus. Uudistusmieliset voimat yrittivät George Hewisonin johdolla kammeta puolueen linjaa pois perinteisestä marxismi-leninismistä, mutta lopulta vanhoillinen linja, jota edusti puheenjohtaja Miguel Figueroa, voitti ja reformisteille jäi puoluetta lähellä ollut yhdistys Cecil-Ross Society.
Castel Sant’Angelo

Castel Sant’Angelo (suom. Pyhän enkelin linna), eli Hadrianuksen mausoleumi, on Rooman Borgon kaupunginosassa sijaitseva sylinterimäinen rakennus, joka rakennettiin vuosina 120–139 keisari Hadrianuksen hautapaikaksi. Keskiajalla hautakammiosta tehtiin linnoitus ja paavien asuinpaikka. Nykyään Hadrianuksen mausoleumi toimii museona (Museo Nazionale di Castel Sant’Angelo). Mausoleumiin johtaa Tiberin ylittävä antiikkinen silta Pons Aelius, jota kutsutaan nykyään Ponte Sant’Angeloksi.

Historia

Rooman ensimmäisen keisarin Augustuksen itselleen rakennuttamaa mausoleumia, eli Augustuksen mausoleumia, käytettiin myös hänen seuraajiensa hautapaikkana, mutta Nerva oli viimeinen keisari, jonka haudattiin sinne. Keisari Hadrianus rakennutti itselleen ja vaimolleen Sabinalle ulkomuodoltaan hyvin samankaltaisen, mutta huomattavasti kehittyneemmän, mausoleumin Tiberin vastakkaiselle rannalle 120–139.
Mausoleumin perustana oli 86,87 metriä leveä ja 12,80 metriä korkea neliskulmainen podium. Podiumin päältä kohosi 70,10 metriä halkaisijaltaan oleva ja 30,48 metriä korkea rumpu, joka oli päällystetty marmorilla. Rummun ylle oli kasattu kumpu, josta kasvoi puita. Kummusta nousi pyöreä torni, jonka huipulla oli kullattu pronssinen nelivaljakko. 
Hadrianuksen jälkeen mausoleumiin haudattiin Antoninusten dynastian keisareita ja sukua, kuten Antoninus Pius ja Faustina, Marcus Aurelius, Lucius Verus, Commodus, sekä Severusten hallitsijasuvun edustajia, kuten Septimius Severus ja Julia Domna, Caracalla ja Geta.
Hadrianuksen mausoleumi liitettiin Honoriuksen aikana 400-luvulla osaksi Rooman puolustusjärjestelmää, Aurelianuksen muuria. Rooman ryöstäneet Alarikin johtamat visigootit tunkeutuivat mausoleumiin ja hajottivat siellä olleet tuhkauurnat vuonna 410. Prokopioksen mukaan goottien hyökättyä Roomaan 537 puolustajat heittivät mausoleumin huipulla olleet pronssi- ja marmoripatsaat alas vihollissotilaiden päälle.
Nykyisen nimensä linnoitus sai vuonna 590 ruton vaivatessa kaupunkia. Tarinan mukaan arkkienkeli Mikael ilmestyi paavi Gregorius I:n rukouskulkueeseen, jossa Mikael työnsi verisen miekan tuppeen merkiksi Jumalan vihan loppumisesta. Kiitokseksi tästä paavi kruunasi linnan enkelillä. Keskiajalla mausoleumista tehtiin paavien linnoitus ja residenssi, josta oli suojattu kulkuyhteys (Passetto di Borgo) Vatikaanin palatsiin ja Pietarinkirkkoon. Passetto ja linnoitus toimi paavi Klemens VII:n turvapaikkana vuonna 1527 Rooman ryöstön aikana. Linnoitusta käytettiin toisinaan myös vankilana. Kuuluja Castel Sant’Angelon vankeja ovat Benvenuto Cellini, Giordano Bruno ja Alessandro Cagliostro. Italian yhdistymisen eli risorgimenton edellä 1800-luvulla Castel Sant’Angelon poliittisten vankien lukumäärä nousi huippuunsa – 681 vankiin.

Linnoitus taiteessa

Ooppera Tosca sijoittuu huomattavalta osin juuri Castel Sant’Angeloon: siellä taiteilija Mario Cavaradossi laulaa sydämeenkäyvän aariansa ”E lucevan le stelle” (”Tähdet ylläni”) juuri ennen teloitustaan ja siellä nimihenkilö, laulaja Floria Tosca, surmaa petollisen Scarpian ja syöksyy itse kuolemaan linnoituksen muurilta todettuaan rakastettunsa Cavaradossin kuolleeksi.