google/wiki40b huggingface dataset:
Urban Gad

Peter Urban Bruun Gad (12. helmikuuta 1879 Korsør – 26. joulukuuta 1947 Kööpenhamina) oli tanskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Peter Gad syntyi kontra-amiraali Nicolaus Gadin ja kirjailija Emma Gadin perheeseen. Hän opiskeli maalaustaidetta Pariisissa ja työskenteli sen jälkeen lavastajana Kööpenhaminan Dagmar-teatterissa ja Uudessa teatterissa. Vuonna 1910 Gad käsikirjoitti ja ohjasi tulevan vaimonsa Asta Nielsenin läpimurtoelokuvan Kuilu (Afgrunden). Työskenneltyään Fotoramalla ja Nordisk Filmillä Gad muutti vuonna 1912 Nielsenin kanssa Saksaan.
Gad ja Nielsen tekivät Berliinissä 31 elokuvaa, jotka nostivat Nielsenin maailmankuuluksi filmitähdeksi. Heidän erottuaan Gad ohjasi Saksassa vielä noin 25 elokuvaa vuosina 1916–1921. Sen jälkeen Gad työskenteli Tanskassa, jossa hänen viimeinen elokuvansa oli Lykkehjulet vuonna 1926. Sittemmin hän toimi Kööpenhaminassa elokuvateatterin johtajana. Gad on kirjoittanut elokuvateoreettisen teoksen Dens Midler og Maal (1919) ja postuumisti julkaistun kirjan Klunketiden paa en anden Maade (1949). Hänen toinen vaimonsa oli saksalainen näyttelijä Esther Burgert Westenhagen.
Postivaunut

Postivaunut ovat hevosvetoiset vaunut, joilla kuljetettiin matkustajia ja tavaroita.

Vaunujen rakenne

Postivaunujen rakenne pohjautui jo Rooman valtakunnan aikana käytettyihin nelipyörävaunuihin. Akselien päälle oli sijoitettu kori tai runko, jossa saattoi olla katos. Vaunun katolla pidettiin matkatavaroita, mikä oli kuormaamisen kannalta hankalaa. Kori maalattiin keltaiseksi tai punakeltaiseksi, ja lisänä saattoi olla koristemaalauksia. Kirkkaita lakkapintoja ei käytetty. Vaunujen kokoja oli monia, ja suurimpiin saattoi mahtua 12 matkustajaa. Vetojuhtina oli ainakin kaksi hevosta. Mukavuuden lisäämiseksi keksittiin, että kori kiinnitettiin akseleihin nahkahihnoilla, jotka vaimensivat heilumista ja tärinää.  Hihnojen tilalle tuli noin vuonna 1800 lehtijousitus: oivallettiin, että päällekkäin ladotut taivutetut metallilevyt joustavat keskiosastaan.

Liikenteen yleistyminen

Postivaunut otettiin käyttöön Lontoossa noin vuonna 1640 ja parikymmentä vuotta myöhemmin Pariisissa. Ne olivat Englannissa ja Yhdysvalloissa laajimmin käytössä 1800-luvulla, kun tieverkko oli aikaisempaa parempi. Tuolloin postivaunut olivat pitkillä matkoilla Yhdysvalloissa lähes ainoa mahdollinen kulkuväline. Tosin jo vuoden 1840 tienoilla ennustettiin postivaunujen ajan päättyvän, kun rautatiet yleistyvät. 
Alkuaan Euroopan tieverkon parhaita osia olivat Rooman vallan aikaiset väylät, jotka olivat kivilaattapintaiset. Pehmeisiin teihin tuli syvät urat, joissa vaunut kulkivat kuin raiteilla. Jos vaunut nousivat pois urasta, ne saattoivat kaatua. Ohittaminen oli vaikeaa.

Ajuri ja matkustajat

Postivaunun kuljettajan tehtävä oli varsin arvostettu, sillä siihen kuului virkapuvussa liikkumista paikasta toiseen. Postitorven käyttö lisäsi ammatin arvostusta, mutta torven käyttö oli tarkasti ohjeistettua. Työ sisälsi tosin myös hankaluuksia. Esimerkiksi vaunun pyörän rikkoutuminen saattoi merkitä 1–2 päivän pysähdystä. Työ vaati myös kylmän- ja kuumansietokykyä. Talvisin oli kylmä, mutta jos vaunut juuttuivat kiinni lumeen tai liejuun, tuli ajurille kuuma. Ajurin esimies oli postiaseman hoitaja eli postimestari, joka piti majataloa. Majatalojen välistä noin 7,5 kilometrin matkaa sanottiin postimailiksi.
Postireittien avulla saattoi harrastaa turismia, joskin matkailu yleistyi laajemmin vasta rautateiden aikana. Monet turistit julkaisivat matkakertomuksiaan, joiden perusteella muut saattoivat tehdä omia matkasuunnitelmiaan. Postivaunuissa matkustaminen oli kallista. Esimerkiksi matka Wienistä Linziin maksoi vuonna 1824 kolme guldenia ja 20 kreuzeria, ja lisäksi ajurille oli maksettava juomarahaa. Matka Wienistä Prahaan maksoi 14 guldenia. Sellaisella rahamäärällä matkustaisi nykyisin junalla koko Euroopan halki. Lisäksi oli pikapostin ja erikoispostin järjestelmä. Pikapostille luvattiin nopeampi kulku ja siinä käytettiin levänneitä hevosia. Pikapostinkin kyytiin otettiin matkustajia, joilta vaadittiin erikoishinta.
Immortal Technique

Tausta

Coronel syntyi Perun Limassa mutta sisällissodan sytyttyä hän muutti perheensä kanssa New Yorkin Harlemiin vuonna 1980. Coronelilla on afro-perulaista sukua.
Atlantic Star (risteilyalus)

Atlantic Star (ennen FairSky, Pacific Sky, Sky Princess, ja Sky Wonder) oli risteilyalus, joka rakennettiin vuonna 1984. Sen on omistanut Sitmar Cruises, Princess Cruises, P&O Cruises Australia, ja Pullmantur Cruises. Vuosina 2010-2013 alus oli tyhjillään jonka jälkeen se  luovutettiin STX Ranskalle osamaksuna uuden Oasis-luokan risteilyalukseen. Myöhemmin se on kuulemma myyty purettavaksi Aliağaan, Turkkiin, ja nimeksi tuli Antic.
Kaulusvalmuska

Ulkonäkö

Kaulusvalmuska muistuttaa ulkonäöltään tuoksuvalmuskaa ja kuusentuoksuvalmuskaa. Sillä ei kuitenkaan ole samanlaista kuviointia kuin tuoksuvalmuskalla.
Sen jalassa on näyttävä rengas. Lakin väri on oranssinruskea.

Elinympäristö

Kaulusvalmuskaa tavataan kuivissa mäntymetsissä.
Pääkatu

Pääkatu on seudullista kaupungin osa-alueiden välistä liikennettä palveleva katu. Pääkadun nopeusrajoitus yleensä on noin 40-70 km/h. Ajokaistan leveys on 3,5m. Suurilla kaupunkiseuduilla kuten Helsinki tai Tampere pääkatuverkosto voi muodostua suuresta määrästä katuja. Pienemmissä kaupungeissa pääkatuja voi olla ehkä vain yksi tai muutama.
Toinen merkitys sanalle pääkatu on tietyn kaupungin suurin tai merkittävin katu eli kyseisen kaupungin pääkatu. Esimerkiksi Helsingin pääkatuna pidetään Mannerheimintietä.
Absolute Zero

Absolute Zero on yhdysvaltalainen vuonna 2006 valmistunut katastrofielokuva, jonka ohjasi Robert Lee ja käsikirjoitti Sarah Watson. Elokuvan pääosia näyttelevät Jeff Fahey ja Erika Eleniak. Elokuva kertoo maapallon magneettisten napojen kääntymisestä, mikä tuo uuden jääkauden Floridaan.
William Eagle Clarke

William Eagle Clarke (16. maaliskuuta 1853 Leeds, Englanti - 10. toukokuuta 1938) oli englantilainen lintutieteilijä.
Clarke opiskeli Leedsin Grammar Schoolissa ja Yorkshire Collegessa. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan insinööri ja maanmittari, mutta ryhtyi sittemmin ammattimaiseksi luonnontutkijaksi. Vuonna 1884 hänet nimitettiin Leeds Museumin kuraattoriksi, mistä hän siirtyi Royal Scottish Museumin luonnonhistorialliseen osastoon 1888. Täällä hän toimi isännöitsijänä (Keeper) vuosina 1906–1921.
Clarke nimesi linnuista muun muassa goughinsaarensirkun (Rowettia goughensis) ja negrosinhaavakyyhkyn.
Säyneinen (kaupunginosa)

Historiaa

Vuonna 1917 Säyneiseen perustettiin osuusliike, jolla oli sivumyymälöitä Losomäessä ja Viitaniemessä sekä Karissa (Alaluostassa) Rautavaaran kunnan puolella ja Raholassa Juuan kunnan puolella ja jonka päämyymälä toimi kirkonkylällä vuodesta 1952 alkaen. Säyneiseen perustettiin alakansakoulu ja muita kansakouluja 1930-luvulta alkaen. Säyneisen seurakunta perustettiin 1917.
Säyneisen seurakunta yhdistyi vuonna 2003 Juankosken seurakuntaan ja sittemmin siitä tuli Järvi-Kuopion seurakunnan Säyneisen alueseurakunta.
Letku (Tammela)

Palvelut ja liikenne

Kylän palveluita ovat kauppa, asiamiesposti ja vuonna 1903 perustettu koulu. Muita merkittäviä kohteita ovat Hämeen Luontokeskus ja aivan kylän tuntumassa sijaitseva Eerikkilän urheiluopisto. Kaiken kaikkiaan Letkulla toimii kolmisenkymmentä yritystä ja lisäksi kaksikymmentä aktiivista maatilaa. Kylätoiminta on vilkasta ja kylällä toimii lukuisia yhdistyksia mm. kylätoimikunta, vanhempainyhdistys, maamiesseura sekä kalastus- ja metsästysseura.
Kylä sijaitsee Hämeenlinnasta Turkuun kulkeneen Hämeen härkätien (yhdystie 2802) varrella ja hieman sivummalla kylän halki kulkee myös Helsingistä Forssan kautta Poriin johtava Valtatie 2. Lähikyliä Tammelan puolella ovat Porras, Liesjärvi ja Torro ja Tammelan eteläisen naapurikunnan Someron puolella Pajula.

Historia

Kylä on syntynyt Hämeen Härkätien varrelle viimeistään 1400-luvulla. Perimätiedon mukaan Letkun kylä on saanut nimensä epätasaista tietä kuljetettujen lautakuormien pitämästä litkun-latkun-letkun -äänestä. Nimistöntutkija Eero Kiviniemen mukaan murresana letku viittaa kulkukelpoisuudeltaan hyllyvään maanpaikkaan, jollaisia Tammelan kylien nimistöä tutkineen Timo Alasen mukaan on saattanut olla härkätiessä Letkun kohdalla.

Luonto

Luonnonympäristöltään Letku liittyy pääosan Tammelasta kattavaan karuun ja erämaiseen Tammelan ylänköön, vaikka jo Someron rajalta lännessä alkavat laajat viljelysaukeat.
Vesistöaluejaossa Letku ja sen tammelalaiset naapurikylät Torro ja Patamo sijaitsevat vedenjakajalla Tammelan eteläisen naapurikunnan Someron halki virtaavan Paimionjoen pohjoisen sivujoen Pajulanjoen latvahaarojen ja Kokemäenjoen vesistöalueeseen kuuluvien Loimijoen latvavesien välillä. Someron Hirsjärveen laskevan Pajulanjoen latvahaarojen lähdejärviä Letkulla ja sen naapurikylissä ovat Valajärvi, Valkjärvi, Tourunjärvi ja Haiponjärvi. Tammelan Pyhäjärveen laskevien vesireittien latvajärviä ovat Ruostejärvi, Vahaksenjärvi ja Tapolanjärvi sekä Torronsuohon laskeva Kolmikkaanjärvi.

Huomionosoituksia

Vuonna 2005 ja 2012 Letku valittiin Kanta-Hämeen vuoden kyläksi.

Muuta

Letkulla sijaitsee puolustusvoimien Länsi-Suomen Huoltorykmenttiin kuuluva varastoalue (entiseltä nimeltään Tammelan Aluevarasto).
Jerkcity

Jerkcity on englanninkielinen päivittäinen verkkosarjakuva. Ensimmäinen osa ilmestyi 17. elokuuta 1998. Sarjakuvan luoja on Michael Lopp. Sarjasta on julkaistu albumi The Big Book of Jerkcity.
Jerkcityn tyylilaji on vaikeaselkoinen huumori. Toistuvia aiheita ovat päihteet, pornografia, siitin ja miesten homoseksuaalisuus, homofobia ja tietotekniikka harrasteena. Sarjan erikoisuus on fellaatiota kuvaavat onomatopoeettiset sanonnat kuten "HUALGHLAHGLUAHLUAHLUAG".

Jerkcityn laatiminen

Jerkcityn vuorosanat on koottu tuhansien koomisten chatistä kerättyjen otteiden kokoelmasta. Kuvitukset on tehty Microsoft Comic Chat -ohjelmalla syöttämällä repliikit IRC-boteilla.
Nemean taistelu

Tausta

Spartalla oli perinteisesti kaksi kuningasta. Korintin sodan alkaessa Agesilaos II oli Aasiassa sotimassa Persiaa vastaan. Hänen hallitsijakumppaninsa Agesipolis I oli vielä vasta lapsi. Spartalaiset valitsivat erään Aristodemoksen johtamaan Spartan joukkoja heidän vihollisiaan vastaan jotka olivat keränneet joukkonsa Korintin lähettyville. Samalla Agesilaokselle lähetettiin määräys palata pikaisesti Kreikkaan armeijansa kanssa.

Taistelu

Aristodemos marssi suoraan Korinttia kohti noin 18 000 hopliittia käsittävän armeijan kanssa. Heistä 6000 oli spartalaisia ja loput olivat Peloponnesolaisliiton kaupungeista. Spartan vastustajilla oli noin 24 000 hopliittia. Spartalaiset joukot taistelivat rivistönsä oikealla siivellä, kuten heidän tapansa oli. Ateenalaiset olisivat halunneet taistella omalla oikealla siivellä, mutta kun thebalaiset vastustivat tätä oli heidän otettava asemansa rivistön vasemmalla siivellä, eli spartalaisia vastapäätä. Kummatkin rivistöt liukuivat oikealle samalla kun armeijat marssivat toisiaan vastaan. Kummankin aremeijan oikea siipi kukisti vastustajansa. Spartalaiset kukistivat ateenalaiset, jotka pakenivat. Samalla thebalaiset löivät peloponnesolaiset. Spartalaiset kääntyivät vielä voittamattomia vihollisiaan vastaan, ja kukistivat ensin argoslaiset, korinttilaiset, ja lopuksi thebalaiset. Liittolaisista kuoli tai haavoittui noin 2800 sotilasta, kun taas spartalaisten ja peloponnesolaisten tappiot olivat vain 1100.

Lopputulos

Vaikka spartalaiset voittivatkin, eivät he pystyneet murtautumaan Korintinkannaksen poikki Keski-Kreikkaan. Yhdessä Koroneian taistelun kanssa Nemean taistelu olivat ainoat "perinteiset" hopliittitaistelut sodan aikana.
Nikita Zadorov

Ura

Isokokoinen Zadorov on valittu ensimmäisellä kierroksella sekä KHL:n että NHL:n varaustilaisuuksissa. TsSKA Moskova varasi hänet neljäntenä vuoden 2012 KHL:n varaustilaisuudessa, ja Buffalo Sabres vuotta myöhemmin NHL:n varaustilaisuudessa. Zadorov pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa jo varausvuonnaan, 20. lokakuuta 2013 Colorado Avalanchea vastaan. Hän pelasi ottelussa 11 minuuttia ja yhden sekunnin. Zadorov teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä, maalin, 23. lokakuuta 2013 ottelussa Boston Bruinsia vastaan. Hän pelasi NHL-kaudella 2013–2014 seitsemän ottelua ennen kuin palasi marraskuussa juniorisarja OHL:n London Knightsiin. 
Zadorov pelasi kauden 2014–2015 kokonaan NHL:ssä. Hän pelasi tulokaskaudellaan 60 ottelua ja teki 15 tehopistettä, kolme maalia ja 12 syöttöpistettä. 26. kesäkuuta 2015 Zadorov siirtyi Colorado Avalancheen osana pelaajakauppaa, jossa Avalanche sai hänen lisäkseen hyökkääjät Mihail Grigorenkon ja J. T. Compherin sekä toisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2015 ja jossa Sabresiin siirtyivät hyökkääjät Ryan O’Reilly ja Jamie McGinn.
Sidon

Historia

Sidon ollut asuttuna vuodesta 4000 eaa. lähtien ja ehkä varhaisimmat asutukset ovat neoliittiselta ajalta 6000-4000 eaa.
Sidon oli yksi tärkeimmistä foinikialaisista kaupungeista ja satamakaupungeista Välimeren alueella. Homeros ylisti sidonilaisten lasin ja purppuran valmistustaitoja.
Vuonna 1855 löydetystä kuningas Eshmun'azar II:in sarkofagista esiintyy mainintoja Sidonista. Foinikialaisissa sisäkirjoituksissa kuningas mainitaan "Sidonin kuninkaana" 5. vuosisadalta eaa ja että hänen äitinsä oli Astarten prinsessa "Sidonin jumalatar". Seinäkirjoituksissa jumalat Eshua ja Baal mainitaan Sidonin pääjumalina. 
Sidonin valloittivat aluksi assyrialaiset. Myöhemmin kaupunki oli Babylonian vallan alla. Persialaiset valtasivat kaupungin vuonna 351 eaa. Aleksanteri Suuri valtasi kaupungin vuonna 333 eaa. Lopulta kaupunki joutui Rooman valtakunnan vallan alle. Sekä Jeesuksen että Paavalin kerrotaan käyneen vierailulla Sidonissa. Roomalaiskauden jälkeen kaupungin valtasivat arabit vuonna 636 ja myöhemmin turkkilaiset ottomaanit.
Arvokkaat löydökset kuten Aleksanteri-sarkofagi ovat nähtävinä Istanbulin arkeologisessa museossa. 
4. joulukuuta 1110 Sidonin valtasivat ristiretkeläiset. Saraseenit tuhosivat Sidonin 1249. Vuonna 1260 mongolit tuhosivat Sidonin. Ottomaanit hallitsivat 1920-luvulle saakka, jolloin siitä tuli osa Libanonin Ranskan mandaattia.Toisessa maailmansodassa brittiläiset joukot valtasivat Sidonin Vichyn Ranskan joukoilta. Sidonissa on palestiinalaisten pakolaisleirejä.
Loimumedestäjä

Levinneisyys

Loimumedestäjää tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Orion-luokka (taistelulaiva)

Orion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului neljä niin sanottua superdreadnoughtia.

Aseistus

Orion-luokka poikkesi edeltäneestä Colossus-luokasta siinä, että palattiin 13,5 tuuman pääaseisiin, joilla saavutettiin sama tai suurempi tuhovoima kohteessa pienemmällä lähtönopeudella. Samalla piteni tykinputkien käyttöikä, koska lähtönopeuden nostaminen kulutti enemmän tykinputkia. Aikaisemmilla 12 tuuman tykeillä ammuttiin 395 kg:n ammuksia, mutta 13,5 tuuman ammus painoi 566 kg.
Alukset olivat myös ensimmäisiä sitten HMS Dreadnoughtin, jossa kaikki pääaseet olivat pituussuuntaisella keskiakselilla ja ensimmäisiä aluksia, joissa oli kääntyvät tornit sekä edessä että takana.

Panssarointi

Panssarointia oli parannettu aikaisemmista luokista lisäämällä rungon panssarointia, mikä tarjosi paremmin suojan vihollisen tulelta. Alus oli myös rakenteeltaan matalampi kuin aikaisemmat ja muistutti enemmän kevyitä risteilijöitä kuin aikaisempia taistelulaivoja.
Sivuilla panssarin paksuus oli 30 cm ja torneissa 28 cm.

Koneet

Luokan moottoreina olivat tehokkaammat höyrykoneet, koska alus oli raskaampi ja nopeudeksi vaadittiin 21 solmua. Polttoaineena käytettiin hiiltä ja öljyä.
Saint Lawrencen lahti

Saint Lawrencen lahti (engl. Gulf of Saint Lawrence, ransk. golfe du Saint-Laurent) on lahti Atlantin valtameressä. Pohjois-Amerikan Suuret järvet laskevat vetensä lahteen Saint Lawrence -joen kautta. Lahti on noin 250 000 neliökilometrin suuruinen. Se on maailman suurin estuaari.
Hammonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,6 metriä mpy.
Juhani Lokki

Olli Juhani Lokki (s. 7. heinäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen biologi, tietokirjailija ja hallintomies.
Juhani Lokki väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi 1976 partenogeneettisten hyönteisten genetiikkaa käsitelleellä väitöskirjalla. Lokki opetti yliopistossa perinnöllisyystiedettä ja toimi sen jälkeen Akateemisen kirjakaupan johtajana 1986–1992 ja Suomen tietokirjailijat ry:n toiminnanjohtajana 1992–1997. Vuosina 1998–2010 hän oli Luonnontieteellisen keskusmuseon johtaja. Lokki toimi myös Lintutieto Oy -kustantamon toimitusjohtajana vuodesta 1979.
Lokki toimi ylioppilastutkintolautakunnan puheenjohtajana vuosina 2007–2012 ja oli lautakunnan varsinainen jäsen vuodesta 2001 alkaen.
Lokki on julkaissut ja toimittanut lukuisia biologian alan tietokirjoja. Hän on saanut valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1983 ja useita muita tietokirjapalkintoja. Hän on toiminut laajasti eri luottamustehtävissä ja asiantuntijaelimissä yliopisto-, kulttuuri- ja kustannusalalla. Hän on Suomen tiedeakatemian jäsen. Lokilla on viisi poikaa.
Vuokatin mäkikeskus

Vaaran HS100

Vuonna 1947 avatun hyppyrimäen K-piste oli 70 metrissä. Vuoden 1992 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuja varten hyppyrimäki remontoitiin ja K-piste siirrettiin 80 metriin. Vuoden 2001 Euroopan nuorten olympiafestivaaleja varten hyppyrimäkeä remontoitiin uudestaan. K-pistettä siirrettiin 90 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 100 metriä.
Vuoden 1992 nuorten maailmanmestaruuden voitti Toni Nieminen ja joukkuekilpailun voitti Suomi joukkueella J. Salo, Olli Happonen, Janne Väätäinen ja Toni Nieminen. Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2001 miesten kilpailun voitti Janne Happonen, naisten kilpailun voitti Daniela Iraschko ja joukkuekilpailun voitti Suomi.

HS54

Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 50 metrissä ja HS-piste sijaitsee 54 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.

HS32

Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 30 metrissä ja HS-piste 32 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.

HS15

Hyppyrimäen alastulorinteessä on muovitus, sitä remontoitiin vuonna 2010. Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 10 metrissä ja HS-piste 15 metrissä.
Mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Jasper Suomela 19. tammikuuta 2014 Lidl Cupissa kaksi kertaa, Juho Ojala 15. helmikuuta 2015 Lidl Cupissa ja Andreas Helanne 30. joulukuuta 2017 Juniori Cupissa kaksi kertaa. Naisten mäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 19. tammikuuta 2014 Lidl Cupissa kaksi kertaa. Kesämäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Samuli Kankaanpää 18. heinäkuuta 2014 Mäkikarnevaaleilla. Naisten kesämäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Josefiina Kankaanpää 3. elokuuta 2017 Junnumäkiviikon kisassa.
Ohjaskelkkailu nuorten talviolympialaisissa 2016

Osallistujat

Osallistujamäärät määräytyivät kausien 2014–2015 ja 2015–2016 nuorten maailmancupin mukaan. Alun perin tarkoituksena oli, että yksilökilpailuihin osallistuisi 20 ja parikilpailuun 15 osallistujaa. Parikilpailussa on vain 13 paria, joten yksilökilpailuihin sai osallistua 22 kilpailijaa.
Gunvor Grahn

Gunvor Margareta Grahn-Ekroos (9. elokuuta 1907 Tampere – 1982) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Grahnin vanhemmat olivat pankinjohtaja, tilanomistaja Bertel Grahn ja Dagmar Hammarén. Hän pääsi ylioppilaaksi ja asui Haiharan kartanossa Tampereella. 
Bertel Grahnin kuoltua kartano siirtyi Gunvor Grahn-Ekroosille ja tämän miehelle Torsten Ekroosille. Lapsettomat Ekroosit alkoivat vähitellen myydä kartanon maita ja vuonna 1963 he lahjoittivat kartanon päärakennuksen seitsemän hehtaarin maa-alueineen Tampereen kaupungille. He pidättivät kuitenkin rakennusten hallinta-oikeuden itsellään. Haiharan kartanon entisille maille alettiin 1960-alussa rakentaa Kaukajärven lähiötä.
Gunvor Ekroos perusti kartanon tiloihin vuonna 1966 nukkemuseon ja vuonna 1972 pukumuseon. Vuonna 1982 Gunvor Ekroosin omaisuus siirtyi Haiharan museosäätiölle.
Hiki-Suittu

Maantiede

Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 200 metriä pitkä laskuoja Iso Suksijärveen. Järveen laskee muutama suo-oja ja siinä on kaksi saarta, joista suurin on kasvanut kiinni rantaan.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mistä osa on suota. Rannalle on rakennettu viisi loma-asuntoa, jonne tie kulkee Irriäisten kylästä.
Kerttu Horila

Kerttu Horila (o.s. Salmijärvi, s. 1946 Iisalmi) on suomalainen keraamikko ja kuvataiteilija. Horila on valmistunut Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkataiteen osastolta vuonna 1972.
Vanhassa Raumassa asuva ja työskentelevä Horila on tunnettu erityisesti luonnollisen kokoisista ihmishahmoistaan, joita on esillä julkisilla paikoilla. Niistä tunnetuimpia ovat Rauman Kanalissa olevat kolme kylpevää naishahmoa sekä Porin Eetunaukiolle sijoitettu Maire. Horila on pitänyt useita näyttelyitä 1970-luvun alusta lähtien sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Norjassa, Saksassa ja Skotlannissa.
Gardaland

Gardaland on huvipuisto, joka sijaitsee Italiassa Gardajärven kaakkoisrannalla Peschiera del Gardan ja Lazisen välillä Castelnuovo del Gardan kunnassa, Veronan maakunnassa. Gardaland oli 2000-luvun alussa kävijämäärältään Euroopan kolmanneksi suurin huvipuisto 3,1 miljoonalla vuosittaisella vierailijalla. Huvipuistossa on yhteensä 56 eri huvipuistolaitetta, joista neljä on vuoristoratoja. Gardalandin nykyinen omistaja on Euroopan suurin huvipuistoketju Merlin Entertainments.
Gardalandin perusti italialainen huvipuistoyrittäjä Livio Furini, ja puiston avajaisia vietettiin 29. heinäkuuta 1975. Huvipuisto saavutti ensimmäisen kerran miljoonan vuosittaisen kävijän rajan vuonna 1984. Vuoteen 2003 mennessä Gardalandin huvipuistoalue oli kasvanut 55 hehtaarin laajuiselle alueelle, mikä teki nykyisestä huvipuistosta neljä kertaa suuremman kuin Gardaland oli avajaistensa aikoihin. Vuonna 2007 huvipuisto saavutti kävijäennätyksensä 3,4 miljoonalla vuosittaisella vierailijalla. Gardalandissä on kuusi huvipuistoaluetta, joilla on oma teemansa; Luna Park (tavallinen huvipuisto), Fantasy Kingdom (satumaailma), Medievale (keskiaika), Souk Arabo (Lähi-itä), Rio Bravo (villi länsi) sekä Villaggio Inglese Tudor (1700-luvun Englanti). Gardaland oli avajaistensa aikoihin Italian ensimmäinen ja myös nykyisin kävijämääriltä suurin huvipuisto, mutta maan suurin huvipuisto on kuitenkin Mirabilandia Saviossa.
Martin Tyler

Ura selostajana

Tyler debytoi selostajana ITV:n leivissä joulukuussa 1974 Southampton FC:n ja Sheffield Wednesdayn välisessä ottelussa. Hän selosti ITV:lle useita MM- ja EM-kilpailuita ollen kanavan toiseksi tärkein selostaja Brian Mooren jälkeen.
Vuonna 1990 Tyler allekirjoitti sopimuksen Sky Sportsin kanssa. Vuonna 2003 hänet valittiin vuosikymmenen Valioliiga-selostajaksi. Tyler on vielä nykyisinkin yksi Valioliigan pääselostajista Sky Sportsilla. Hän on toiminut myös Australian televisiossa jalkapalloselostajana ja on selostanut myös krikettiä, baseballia ja verkkopalloa. 
Tyler on esiintynyt äänellään kolmessa elokuvassa. Hän on toiminut pitkään myös selostajana EA Sportsin suositussa FIFA-pelisarjassa, vuodet 2006–2011 Andy Grayn kanssa ja vuodesta 2012 lähtien Alan Smithin kanssa.