Aurora Karamzin

Eva Aurora Charlotta Karamzin (o.s. Stjernvall; 1. elokuuta 1808 Ulvila – 13. toukokuuta 1902 Helsinki) oli sosiaali- ja diakoniatyön uranuurtaja Suomessa. Hän oli ylhäistä sukua ja näkyvä seurapiirikaunotar Suomen suuriruhtinaskunnassa.

Elämäkerta

Aurora Karamzin syntyi Ulvilassa sijainneessa Saaren kartanossa. Hänen isänsä oli everstiluutnantti Carl Johan Stjernvall ja äiti Eva Gustava von Willebrand, jotka molemmat olivat aatelissukua. (Eva Gustava oli Turun ja Porin läänin maaherran, Jokioisten suurkartanon omistaja Ernst Gustaf von Willebrandin tytär.) Auroran isä nimitettiin Viipurin läänin ensimmäiseksi maaherraksi vuonna 1812. Isän kuoltua 1815 tehtävään nimetystä valtioneuvos Carl Johan Walleenista tuli seuraavana vuonna myös Auroran isäpuoli. Auroran vanhemmilla oli neljä lasta, Auroran lisaksi vanhempi veli Emil, ja kaksi nuorempaa siskoa Emilie ja Aline. Eva ja Carl Walleen saivat myös lapsia.
Vuonna 1835 Aurora Stjernvallista tuli hovineiti Pietarin Talvipalatsiin. Hovineidin tärkein tehtävä oli toimia Venäjän keisarinnan avustajana. Hovinaisten päätehtävänä oli olla jatkuvasti keisarinnan lähellä, sihteerinä, ääneen lukijana ja viihdyttäjänä sekä keisarillisten lasten hoitajina. Hän lopetti hovineidin tehtävänsä mentyään naimisiin vuonna 1836 satumaisen rikkaan venäläisen hovijahtimestarin Paul Demidovin kanssa. 
Aurora ja Paul saivat vuonna 1839 pojan, joka nimettiin isänsä mukaan Pauliksi. Isä-Paul sairasteli paljon ja pariskunta vietti lähes koko yhteisen elämänsä eri terveyskylpylöissä Saksassa. Aurora Demidov jäi leskeksi 31-vuotiaana 1840. Hän osti isäpuoleltaan C. J. Walleenilta Espoossa sijaitsevan Träskändan kartanon, jossa hän vietti kesiään vuoteen 1895. Talvet hän vietti joko Pietarissa tai matkustellen.
Vuonna 1846 hän meni uudelleen naimisiin. Uusi aviomies oli sotilas, eversti Andrei Karamzin. Yhdessä miehensä kanssa Aurora Karamzin teki matkoja edellisen miehensä suvun omistamille kaivoksille Uralin itäpuolelle sekä Pariisiin, jossa Aurora oleskeli miehensä Andrein kanssa helmikuun vallankumouksen aikana vuonna 1848. Näillä matkoilla alkoi hänen yhteiskunnallinen heräämisensä ja hänen aloitteestaan Nižni Tagilin kaivoskaupunkiin perustettiin sekä lastenkoti kouluineen että synnytyslaitos.
Avioliitto Andrei Karamzinin kanssa päättyi 1854 tämän kuoltua taistelussa Krimin sodassa. Aurora Karamzinista tuli Helsingin kaupungissa merkittävä vaikuttaja, joka toimi Helsingin Rouvasväen yhdistyksessä ja rahoitti naisten työtupia, kouluja, lastenseimiä ja orpokoteja. Pietarissa ja Saksassa näkemiensä esimerkkien mukaisesti hän perusti vuonna 1867 Helsingin Diakonissalaitoksen. Aurora Karamzin möi isäpuolensa, salaneuvos Carl Johan Walleenin perikunnalta lunastamansa  Hakasalmen huvilan 1896 Helsingin kaupungille. Kaupunki salli Karamzinin asua siellä tämän kuolemaan 1902 asti. Huvila on sen jälkeen ollut museokäytössä ja 1912 talosta tuli  Helsingin kaupunginmuseon näyttelytila.
Aurora Karamzin on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle kortteliin V4-29-2. Haudalle pystytettiin vuonna 1905 kuvanveistäjä Ville Vallgrenin toteuttama hautamuistomerkki, johon kuuluva jykevä marmoriveistos on hautausmaan suurin. Hautakivessä Karamzinin nimi on kirjoitettu ranskankielisessä asussa Aurore Karamzine.

Nimikkopaikkoja

Aurora Karamzinin vaikutuksesta kertoo se, että hänen mukaansa on nimetty monia kohteita pääkaupunkiseudulla. Lisäksi hänen syntymäkotinsa vieressä sijaitsevan Ulvilan keskiaikaisen kirkon puistossa on Karamzinin muistomerkki.