Vartkess A. Apkarian

Akateeminen ura

Vartkess Apkarian valmistui kandidaatiksi 1976 Etelä-Kalifornian yliopistosta (USC). Tohtoriksi hän väitteli Northwestern-yliopistossa 1980.
Apkarian on työskennellyt tutkijana Northwestern-yliopistossa ja Cornellin yliopistossa. Vuodesta 1983 hän on työskennellyt Kalifornian yliopistossa, Irvinessä (UCI). Hän toimi yliopistonsa kemian laitoksen johtajana kaudella 2003–2007. Nykyisin (elokuu 2016) hän on UCI:n kemiallisen fysiikan ja fysikaalisen kemian professori.

Tieteellinen asiantuntija

Professori Apkarianin asiantuntemusta on hyödynnetty monin tavoin. Hän on ollut mm. mukana perustamassa monitieteistä kemiallisen ja materiaalifysiikan tohtorikoulutusohjelmaa (ChaMP). Siitä on jo valmistunut yli 100 henkilöä. Hän on ottanut osaa lukuisiin tieteellisiin konferensseihin ja tehnyt jo pitkään kansainvälistä tiedeyhteistyötä.

Tutkimusura

Tieteilijänä Apkarian on tutkinut pääasiassa fotofysiikkaa ja kemiallista dynamiikkaa kondensoituneessa eli kiinteässä (tai tiiviissä) aineessa. Osa hänen tutkimuksestaan kuuluu kiinteän olomuodon kemian alaan, joka tutkii aineen kemiallisia ominaisuuksia. Tutkimus liittyy tältä osin myös fysiikkaan, sillä tutkimusaiheet käsittelevät niin kutsuttua tiiviin aineen fysiikkaa.
Fotofyysistä tutkimusta Apkarian on tehnyt Van der Waalsin voimien vaikutuksesta muodostuneiden yhdisteiden (neste tai kiinteä aine) avulla. Kyseiset yhdisteet ovat tarpeeksi yksinkertaisia, että niitä tutkimalla ja tutkimusten tuloksista voidaan johtaa perusperiaatteita, joiden avulla pystytään ymmärtämään erilaisia fotofyysisiä ilmiöitä. Alkuehtojen perusteella Apkarian on määritellyt neljä erityistä mallisysteemiä. Hän tutkii erilaisia fotofyysisiä ilmiöitä näiden mallisysteemien avulla. Apkarian tekee sekä teoreettista että käytännöllistä tutkimusta.
Apkarianin tutkimusryhmä on tarkastellut monenlaisia fotofyysisiä ilmiöitä: laserindusoidut koherenssit, varauksen siirtymisreaktiot, fotodissosiaatio, shokki-indusoitu kemia (=sähköshokkien avulla saadaan aikaan haluttuja tuloksia), atomien ja molekyylien liike ja diffuusio, molekyylien väliset reaktiot nesteissä sekä kvantti-isäntien fotodynaamiset ominaisuudet.
Tutkimusmenetelmänä Apkarian on käyttänyt pääasiassa niin kutsuttua aikaerotteista spektroskopiaa. Hänen tutkimusryhmässään menetelmän käytön on oppinut mm. professori Mika Pettersson, joka on nykyisin menetelmän kansainvälisestikin arvostettu asiantuntija Suomessa.
Apkarian käyttää tutkimustyössään spektroskooppisissa mittauksissa erilaisia lasereita koko spektrin alueelta (infrapunalaserista ultraviolettilaseriin). Viimeisimmissä tutkimuksissaan (vuoteen 2016 mennessä) Apkarian on tarkastellut yksittäisten molekyylien dynamiikkaa sekä luonut tekemiensä mittausten perusteella niistä erilaisia teoreettisia malleja.
Professori Apkarian on vuoteen 2016 mennessä ollut tekijänä yli 150 tieteellisessä julkaisussa. Elokuussa 2016 häneltä oli ilmestynyt jo 199 julkaisua.

Tunnustukset

Vartkess Apkarian on saanut useita tunnustuksia ansioistaan kemistinä. Jo vuonna 1983 hän sai Camille ja Henry Dreyfusin säätiön palkinnon. Sittemmin hänelle on tieteellisistä ansioista myönnetty muun muassa Alexander von Humboldt -palkinto (1996) ja Charles Bennet Award vuonna 2008. Kalifornian yliopisto on lisäksi vuonna 2007 myöntänyt hänelle Distinguished Alumnus of UCI Award -tunnustuspalkinnon.

Kunniatohtoriksi

Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta promovoi vuonna 2016 Apkarianin kunniatohtoriksi. Hän on olennaisella tavalla vaikuttanut Jyväskylän yliopiston kemian laitoksen tutkimukseen.
Professori Apkarianilla on ylipäätään ollut suuri vaikutus suomalaiseen fysikaalisen kemian tutkimukseen. Hän on tehnyt tutkimusyhteistyötä suomalaisten yliopistojen kanssa. Hänen tutkimusryhmässään on saanut oppinsa mm. kolme tulevaa suomalaista kemian professoria (Henrik Kunttu, Jussi Eloranta ja Mika Pettersson). Lisäksi ryhmässä on työskennellyt useita muita suomalaisia tutkijoita (esim. post doc-tutkijoina tai vierailevina tutkijoina).