google/wiki40b huggingface dataset:
Alexis von Kræmer

Alexis Karl Oskar Fredrik von Kræmer (8. tammikuuta 1871 Pietari – 24. joulukuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen Helsingin yliopiston lehtori ja valtiopäivämies.
Von Kræmerin vanhemmat olivat amiraali Johan Fredrik Oskar von Kræmer ja Sofia Maria Julia Dorotea Cedercreutz.. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta yksityislyseosta 1890 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1893, maisteriksi 1894 sekä lisensiaatiksi 1900 ja tohtoriksi 1901. Von Kræmer opiskeli Pariisissa useaan otteeseen vuosina 1893–1898.
Von Kræmer toimi ranskan kielen opettajana Helsingin ruotsalaisissa oppikouluissa vuosien 1896–1922 välillä. Hän oli Helsingin yliopiston ranskan kielen lehtorina 1910–1927.
Von Kræmer osallistui säätyvaltiopäiville aateliston edustajana 1899, 1900 sekä 1904–1905. Hän toimi Helsingin Alliance françaisen sihteerinä 1894–1914, Helsingin ranskalais-englantilaisen kerhon puheenjohtajana 1918–1924 ja Société Franco-finlandaise’n puheenjohtajana 1924–1927. Von Kræmer sai Ranskan kunnialegioonan ristin 1920.
Von Kræmer oli naimisissa vuodesta 1905 Agnes Aline Palmgrenin kanssa.
Taajuusmodulaatio

ULA FM

ULA-taajuusalueella (87,5–108 MHz) (Japanissa 76–90 MHz) lähetettyjä lähetyksiä kutsutaan niille tyypillisen taajuusmoduloinnoin vuoksi usein myös FM-lähetyksiksi. Entisen Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan käyttämiä FM-taajuuksia (65,8–74 MHz) kutsutaan joko OIRT FM:ksi tai UKV:ksi. Taajuusmoduloituja lähetyksiä OIRT FM -taajuuksilla on edelleen mm. Venäjällä ja muualla entisessä Neuvostoliitossa.

Digitaalinen taajuusmodulointi

FSK on menetelmä, jolla digitaalista tietoa lähetetään taajuusmoduloituna.
Andrew Smith

Andrew Smith (3. joulukuuta 1797, Hawick, Roxburghshire – 12. elokuuta 1872) oli skotlantilainen eläintieteilijä, kirurgi ja tutkimusmatkailija.
Smith opiskeli lääketiedettä Edinburghin yliopistossa ja valmistui 1819. Sitä ennen hän oli liittynyt armeijan lääkintähuoltojoukkoihin 1816. Hänet komennettiin Grahamstowniin Etelä-Afrikkaan 1820 valvomaan eurooppalaisten sotilaiden lääkintähuoltoa. 1822 hän sai komennuksen Albanyn alueelle, josta käsin hän johti tieteellistä retkikuntaa sisämaahan. Useita kertoja hänet lähetettiin bantuheimojen luo. 1824 hän vieraili Kaffrariassa ja teki tutkimuksia xhosaheimon tavoista. 1825 Kapmaan kuvernööri Charles Somerset nimitti Smithin ensimmäiseksi Etelä-Afrikan luonnonhistoriallisen museon pääjohtajaksi Kapkaupungissa.
1828 Smith lähetettiin Namaqualandiin raportoimaan bushmanien elinoloista, ja kokemuksistaan hän kirjoitti teoksen On the origin and history of the Bushmen 1831. Samana vuonna alkoi liikkua huhuja levottomuuksista idässä ja kuvernööri Lowry Cole lähetti Smithin Nataliin tammikuussa 1832. Täällä hän haastatteli Dingaania ja raportoi Colelle. Hänen raporttinsa aiheutti kiinnostusta Kapmaan liikemiespiireissä ja paljolti sen ansiosta Iso-Britannia otti haltuunsa Port Natalin 1844. Kauppiaiden raportit Orange Riverin pohjoispuolelta 1833 johtivat Smithin puolitoista vuotta kestäneeseen matkaan Basutomaahan, Kurumaniin, Mzilikazi tukialueelle ja niinkin kauas pohjoiseen kuin Magaliesbergiin. Charles Davidson Bell matkusti mukana retkikunnan taiteilijana. Smithin Report of the expedition for exploring Central Africa julkaistiin 1836. Outoa kyllä, mutta ainoastaan kaksi lyhyttä raporttia julkaistiin hänen palattuaan Kapkaupunkiin 1836, vaikka hänen päiväkirjansa myöhemmin toimitti Percival R. Kirby ja sen julkaisi Van Riebeeck Society vuosina 1939-40 nimellä The Diary of Dr. Andrew Smith, Director of the 'Expedition for Exploring Central Africa', 1834-36.
Smith tapasi Charles Darwinin (1809-1882), kun tämä käväisi 1836 Kapmaassa HMS Beaglella. Darwin mainitsee Smithin kirjeenvaihdossaan ja kirjoituksissaan. Darwin ylisti Smithiä tämän saadessa Royal Societyn jäsenyyden 1857.
Smith muutti takaisin Englantiin tammikuussa 1837. Hän julkaisi 5-osaisen teoksen Etelä-Afrikan eläimistä 1838–1850, Illustrations of the Zoology of South Africa. Hän eteni nopeasti urallaan ja 1853 hänestä tuli armeijan lääkintähuollon pääjohtaja. Hän oli vastuussa Krimin sodan lääkintähuollosta. Työstään hän sai huomattavia kunnianosoituksia eri yliopistoilta ja oppineiden yhteisöiltä. Sairastuminen pakotti hänet luopumaan virastaan 1858. Samana vuonna hänet lyötiin ritariksi (Knight Commander of the Bath).
Smith nimesi lukuisia lajeja, muun muassa kosteikkofrankoliinin.
Kirjoapollo

Koko ja ulkonäkö

Kirjoapollo on monien lähimpien sukulaistensa tapaan keskikokoinen, pyöreäsiipinen, väritykseltään selvästi vaaleankeltaisen ja mustan kirjava perhonen. Etusiiven etureunassa on rivi laajoja, lähes nelikulmaisia mustia laikkuja ja siiven kärkiosassa saattaa näkyä muutama pieni punainen täplä. Takasiiven ulkoreunaa kiertävässä tummassa vyössä on punaisia laikkuja, joiden ulkopuolella on lisäksi pieni sininen täplä. Siipisuonet erottuvat siipien vaaleaa pohjaväriä vasten selvästi mustina viiruina. Sekä etu- että takasiivissä siipeä reunustaa leveä musta juova, jonka jyrkän sahamaisesti mutkittelevan ulkoreunan kellertävä viiru jakaa selkeästi leveämpään vyöhön ja sen mutkittelua seuraavaan viirumaiseen osaan. Siipien alapinnalla perhosen väritys on yläpintaa selkeämmin puna-musta ja vähemmän vaaleankeltainen. Perhosen vartalo on mustan ja punaisen kirjava. Siipiväli 60–80 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Kirjoapollo on eteläeurooppalainen perhoslaji, jota tavataan Lounais-Ranskasta Välimeren pohjoispuolta pitkin Italiaan ja edelleen Balkanin niemimaalle sekä Kreikkaan ja Uralille. Aasiassa sen levinneisyys jatkuu Turkin kautta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Pohjoisimmaksi levinneisyys nousee Itä-Euroopassa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena huhtikuusta kesäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Kirjoapolloa tavataan kuivilla ja kuumilla paikoilla, mutta korkeammalla tai pohjoisempana tyypillinen ympäristö muuttuu kosteammaksi. Perhoset lentävät matalalla kasvillisuuden yläpuolella ja pysähtyvät usein juomaan kukkien mettä. Kirjoapollo on yleinen, mutta tavallisesti harvalukuinen laji, joskin paikasta riippuen perhosten yksilömäärät voivat olla huomattavan suuria. Lentotapa on jokseenkin suoraviivainen, mutta hento. Kotelo talvehtii.
Perhonen on saalistajilleen myrkyllinen toukan ravintokasvistaan talteen ottamien yhdisteiden vuoksi.

Ravintokasvi

Toukka syö erilaisia piippuruohoja (Aristolochia).
Stig Tainio

Stig Tainio (23. joulukuuta 1952 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja.
Tainio pelasi ensimmäisen kerran Puna-Mustien edustusjoukkueessa kaudella 1968. Ensimmäinen mitali (pronssia) tuli kaudella 1971. Kesän 1972 Tainio pelasi Hyvinkään Tahkossa, mutta palasi vuoden kuluttua Puna-Mustiin ja voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa 1973.  Myöhemmin Tahkon paidassa tuli mestaruuksia kolme lisää: 1979, 1980 ja 1981. Pelinjohtajauransa Tainio aloitti 1980-luvun puolivälissä.
Katri Merikallio

Katri Merikallio (s. 1961) on Suomen Kuvalehden ulkomaantoimittaja. Hän on erikoistunut Aasiaan ja Afrikkaan.
Famke Janssen

Ura

Janssen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1984 ryhtyäkseen malliksi. Muutettuaan Los Angelesiin Janssen pääsi näyttelemään amerikkalaisiin televisiosarjoihin. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1992, mutta ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli James Bond -elokuvassa 007 ja kultainen silmä vuonna 1995.

Yksityiselämä

Janssen oli naimisissa Kip Williamsin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2000.
Beledweyne

Beledweyne on Keski-Somaliassa sijaitsevan Hiiraanin alueen eli gobolin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Shabeelle-joen laaksossa lähellä Etiopian-vastaista rajaa, noin 200 kilometriä pääkaupunki Mogadishusta. Asukkaista useimmat kuuluvat hawiye-klaanin alaklaaneihin, ja eri alaklaaneilla on hallussaan eri osia kaupungista. Alaklaanien väliset jännitteet ovat ajoittain puhjenneet taisteluiksi.
Somalian ensimmäinen presidentti Aden Abdullah Osman Daar syntyi Beledweynessä. 
Vuonna 2006 Somalian siirtymäkauden hallitus Etiopian joukkojen tuella valtasi kaupungin Islamilaisten oikeusistuinten liiton taistelijoilta. 18. kesäkuuta 2009 kaupungissa tapahtui itsemurhaisku Medina-hotelliin, jossa kuoli 35 ihmistä, mukaan lukien Somalian turvallisuusministeri Omar Hashi Aden, entinen Somalian Etiopian-lähettiläs ja Afrikan unionin Abdikarim Farah.
Myöhemmin al-Shabaab valtasi kaupungin. 31.12.2011 hallituksen ja Etiopian joukot valtasivat kaupungin al-Shabaabilta.
Kalsiumkarbonaatti

Käyttökohteita

Kalsiumkarbonaattia käytetään maataloudessa paljon maaperän happamuuden vähentämiseen ja kalsiumin lähteenä kalkituksessa. 
Elintarvikkeissa kalsiumkarbonaattia käytetään   säilöntäaineena, paakkuuntumisenestoaineena ja väriaineena. Se merkitään pakkauksessa usein E-koodilla E 170.
Lisäksi kalsiumkarbonaattia käytetään närästyslääkkenä ja lisäravinteena, koska se on edullinen kalsiumin lähde.
Kalsiumkarbonaatin eräs muoto, marmori, on kiinteää, lujaa, pienenpienten kiteiden muodostamaa massaa. Käyttötarkoituksesta riippuen marmorin puhtaus vaihtelee. Kuvanveistäjien käyttämä marmori on hyvin hienojakoista ja kirkkaan valkoista. Rakennusten ulkopäällystyksiin taas käytetään enemmän värillisiä sekä kuviollisia marmorilaattoja.
Hienojakoisempaa kalsiumkarbonaattia käytetään  taululiiduissa, joissa se on yleensä sekoitettu saveen.
Biljardi- ja snookerpeleissä käytetään liitua, joka estää pallon liiallisen liukkauden, kun palloon osutaan biljardikepillä.
Paperiteollisuudessa kalsiumkarbonaattia käytetään aikakauslehti- ja hienopaperin täyteaineena. Se on halvempaa kuin aikaisemmin käytetty kaoliinisavi, mutta se kuluttaa karheutensa vuoksi enemmän paperikoneiden märkäviiroja. Kalsiumkarbonaatista ja suuritiheyksisestä polyeteenistä (HDPE) valmistetaan kivipaperia.
Nikolai Tihonov

Nikolai Semjonovitš Tihonov (ven. Никола́й Семёнович Ти́хонов; 4. joulukuuta (J: 22. marraskuuta) 1896 Pietari – 8. helmikuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen runoilija ja kirjallisuusvaikuttaja.
Nikolai Tihonov syntyi parturin perheeseen. Hän kävi Pietarin kauppakoulun, osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja palveli puna-armeijassa. Vuonna 1922 hän liittyi Serapion-veljien kirjailijaryhmään.
Tihonovin varhaiset teokset ovat romanttista vallankumousrunoutta sekä Keski-Aasiaan ja Kaukasiaan sijoittuvaa eksoottista lyriikkaa. Myöhemmin hän keskittyi ajankohtaisiin propagandistisiin ja kansainvälisiin aiheisiin. Leningradin puolustuksesta kertova runoelma Kirov s nami (”Kirov on kanssamme”, 1941) sai Stalin-palkinnon vuonna 1942. Myöhemmin Tihonov sai Stalin-palkinnon runosikermistä Gruzinskaja vesna (”Georgian kevät”, 1948) ja Dva potoka (”Kaksi virtaa”, 1951). Vuonna 1970 hänelle myönnettiin Leninin palkinto novellikokoelmasta Šest kolonn (”Kuusi pylvästä”, 1968).
Runoilija työskenteli Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1934 ja sen sihteerinä vuodesta 1944. Vuonna 1946 hän joutui jättämään liiton puheenjohtajuuden Aleksandr Fadejeville. 1940-luvulta lähtien Tihonov toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana, Maailman rauhanneuvoston jäsenenä ja Neuvostoliiton rauhanpuolustajien puheenjohtajana. Vuonna 1966 hänelle myönnettiin Sosialistisen työn sankarin arvonimi. Tihonov on palkittu Leninin rauhanpalkinnolla (1957), kolmella Leninin kunniamerkillä sekä Lokakuun vallankumouksen kunniamerkillä.
Dionysios Traakialainen

Dionysios Traakialainen (Διονύσιος ὁ Θρᾷξ, lat. Dionysius Thrax; noin 170–90 eaa.) oli hellenistisen ajan grammaatikko, joka asui ja jonka on arveltu myös työskennelleen Aleksandriassa ja myöhemmin Rodoksella.
Ensimmäistä olemassa olevaa kreikan kielioppia (Tékhnē grammatiké) pidetään joskus Dionysioksen tekemänä, mutta nykyisin monet tutkijat ovat sitä mieltä, ettei teos kokonaan kuulu hänen tekemiinsä, koska se on suurelta osin hyvin tekninen, mutta alun muutama jakso on kirjallisempi ja ne muistuttavat enemmän toisen vuosisadan aleksandrialaista perinnettä. Teos käsittelee lähinnä kreikan kielen morfologista kuvausta, ja siitä puuttuu kokonaan syntaksi. Teos on käännetty armeniaksi ja syyriaksi kristillisen ajan alussa.
Dionysios määrittelee grammatiikan Tékhnēn alussa ”runoilijoiden ja prosaistien yleisten käytäntöjen käytännölliseksi tiedoksi”. Niinpä Dionysios, kuten samanaikaiset aleksandrialaiset oppineet, jotka editoivat Attikan murteella kirjoitettuja tekstejä ja Homeroksen tekstejä, kantoi huolta klassisen kreikkalaisen kirjallisuuden opettamisen helpottamisesta yleisölle, joka puhui koineen kreikkaa.
Carl Barât

Carl Ashley Raphael Barât (s. 6. kesäkuuta 1978) oli brittiläisen garage rock -yhtye The Libertinesin toinen keulahahmo, mutta on sittemmin perustanut uuden yhtyeen nimeltä Dirty Pretty Things.

Lapsuus

Carl syntyi Basingstokessa ja asui lapsuudessaan äitinsä kanssa kommuunissa Somersetissa. Hän vietti nuoruutensa vuoroin kummankin vanhempansa seurassa, pojan isä oli töissä asetehtaassa kun taas äiti piti vaihtoehtoisemmista tapahtumista, kannatti rauhaa ja vastusti ydinvoimaa.
Onni Niskanen

Onni Niskanen (31. elokuuta 1910 – 20. maaliskuuta 1984) oli ruotsinsuomalainen urheiluvalmentaja, joka vaikutti Etiopiassa 1940-luvun lopulta lähtien. Niskanen tunnetaan olympiavoittaja Abebe Bikilan valmentajana.
Niskanen toimi 1950- ja 1960-luvuilla Etiopian Punaisen Ristin pääsihteerinä. Lisäksi hän oli perustamassa Etiopian partioliikettä ja ohjaamassa urheilua mm. paikallisessa kadettikoulussa ja eräissä muissakin oppilaitoksissa Addis Abebassa. Myöhemmin Niskanen oli Etiopian ensimmäisen jalkapallojoukkueen valmentaja.
Für Elise

Für Elise (suom. Eliselle), bagatelli a-molli WoO 59, on Ludwig van Beethovenin säveltämäksi oletettu pianoteos, jonka hän oletuksen mukaan sävelsi vuonna 1810 rakastajattarelleen Therese Malfatille, jonka kanssa hän aikoi mennä naimisiin. Liitosta ei kuitenkaan tullut mitään, koska Theresen isä lääkäri Giovanni Malfatti, joka oli hoitanut Beethovenin sairautta, paheksui liittoa. Therese meni myöhemmin vuonna 1816 naimisiin paroni von Drosdickin kanssa. Beethoven viittaa maaliskuussa 1810 kirjoittamassaan kirjeessä bagatelliin ja toteaa: "Tässä kirjeessä rakas Therese, saat mitä lupasin sinulle." Elise oli Theresen lempinimi.
Pianonsoiton harrastajien keskuudessa Für Elise kuuluu tunnetuimpiin kappaleisiin. Kappaleen ensimmäistä teemaa soitetaan paljon harjoiteltaessa. Koko teoksen esittäminen on harvinaisempaa, ja se edellyttää yleensä kokenutta soittajaa.
Syksyllä 2009 musiikintutkija ja pianisti Luca Chiantore ilmoitti epäilyksestään, että Für Elise olisi 1800-luvulla eläneen Ludwig Nohlin säveltämä. Nohl oli löytänyt kappaleen Beethovenin signeeraamat nuotit müncheniläisestä yksityiskodista vuonna 1865. Nohlin löytämän sävellyksen sanottiin olleen löydettäessä valmis, ja Nohl vain viimeisteli sen julkaisua varten. Chiantoren mukaan Nohlin löytämässä paperissa oli kuitenkin vain suuntaviivoja, joten Nohlin on täytynyt säveltää Für Elise lähes kokonaan itse.
Suomessa Für Elise sävellys on tullut tutuksi Orionin Buranan TV-mainoksista 2000-luvulla.
Patukkikasvit

Tuntomerkit

Patukit ovat lehtivihreättömiä juuriloisia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti. Kukat ovat tavallisimmin yksineuvoisia, vähäpätöisiä ja sijaitsevat yksikotisesti nuijamaisen pallomaisessa kukinnossa. Kukassa on yksikiehkurainen kehä, jossa on 1-8 toisinaan tyvestä yhteenkasvanutta kehälehteä. Hedekukassa on ainoastaan yksi, kehään kiinnittynyt hede ja mesiäisenä toimiva vartalon jäänne. Emikukassa on yhden emilehden muodostama kehänalainen sikiäin, johon liittyy pitkä vartalo. Sikiäimen ainoa siemenaihe sijaitsee kärki-istukassa ja on riippuva, suora ja yksikalvoinen. Hedelmä on pähkylä. Siemenessä on runsas valkuainen ja erilaistumaton alkio.

Levinneisyys

Patukit kasvavat Välimerenmaista Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella.

Elinympäristö

Patukkeja on kaksi lajia, jotka loisivat mm. päivännouto-, revonhäntä- ja tamariskikasveilla. Tavallisesti patukit on aiemmin sisällytetty Balanophoraceae-heimoon tai sen yhteyteen.
Viikin kampuskirjasto

Kirjaston tilat

Viikin kampuskirjastossa on kokoelmatilojen ja lehtisalin lisäksi eri kokoisia ryhmätyöhuoneita (6-20 henkilölle) asiakkaiden käyttöön. Infokeskuksen pohjakerroksessa sijaitsee lukusali, joka on avoinna Helsingin yliopiston opiskelijoille ympäri vuorokauden.

Kokoelmat

Viikin kampuskirjaston kokoelmissa on Viikin kampuksen tieteenaloihin liittyvää kirjallisuutta ja muuta tietoaineistoa. Kampuskirjaston painetut kokoelmat on luetteloitu yhteiseen HELKA-tietokantaan, kuten muidenkin Helsingin yliopiston kirjaston toimipisteiden kokoelmat. Helsingin yliopiston kirjasto hankkii kasvavassa määrin myös elektronisia aineistoja kokoelmiinsa. Elektroniset aineistot on koottu Helka-tietokantaan, jotka ovat käytettävissä yliopiston verkon kautta.

Palvelut

Viikin kampuskirjasto on kaikille avoin kirjasto, ja sen kokoelmat ja palvelut ovat kaikkien tiedontarvitsijoiden käytettävissä. Kirjasto tarjoaa lainauspalveluiden lisäksi tiedonhaun neuvontaa, tiedonhankinnan koulutusta sekä tieto- ja kaukopalvelua. Asiakkaiden käytössä on työasemia sekä luku- ja ryhmätyötiloja kirjaston neljässä kerroksessa. Kirjaston web-sivuston kautta ovat käytettävissä elektroniset kokoelmapalvelut ja muut digitaaliset tietopalvelut.
Kivijärvi (Luumäki, Hietamies)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 37 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 76,6 metriä mpy.
Immigration and Nationality Act of 1965

Immigration and Nationality Act of 1965, (suom. Maahanmuutto- ja kansallisuusasetus 1965), joka tunnetaan myös nimityksellä Hart-Celler Act, muutti tavan jolla Yhdysvallat hyväksyi maahanmuuttajia lakkauttamalla National Origins Formulan (suom. Kansallisen alkuperän kaava) käytön. Alahuoneen edustaja Emanuel Celler ehdotti lakia, jota senaattorit Philip Hart ja Ted Kennedy sponsoroivat.
Asetus poisti käytöstä maahanmuuttajien kansalliseen alkuperään perustuneen kiintiöjärjestelmän. Uusi laki säilytti maakohtaiset rajoitukset, mutta se vaihtoi etnisyyteen pohjautuvan hyväksymismenettelyn maahanmuuttajien taitoihin sekä perhesuhteisiin perustuvaksi. Asetus sääti kaikkien myönnettävien viisumeiden ylärajaksi 170 000 vuodessa. Yhdysvaltain kansalaisten suorat sukulaiset sekä "tärkeät maahanmuuttajat" kuten aiemmat kansalaiset eivät kuitenkaan olleet rajoitusten alaisia.

Tausta

Uusi Maahanmuutto- ja kansallisuusasetus oli radikaalisti erilainen aiempiin maahanmuuttopoliittisiin linjauksiin. Aiemmat lait rajoittivat maahanmuuton Aasiasta ja Afrikasta, antaen ylimmän etusijan maahanmuutolle etnisesti pohjois- ja länsi-eurooppalaisille, ohi itä- ja etelä-eurooppalaisten.
Yhdysvallat koki sekä sisäistä että ulkoista painetta muuttaakseen kansakuntapohjaisen maahanmuuttonsa. Ulkomailla entiset sotilasliittolaiset sekä uudet itsenäiset valtiot pyrkivät tuhoamaan Yhdysvaltojen voimassa olleen maahanmuuttolainsäädännön kansainvälisten järjestöjen kuten Yhdistyneet kansakunnat kautta. Yhdysvaltojen sisäisesti presidentti Harry Truman oli vuonna 1952 ohjeistanut Yhdysvaltain maahanmuutto- ja naturalisaatiokomission (engl. Commison on Immigration and Naturalization) järjestämään tutkimuksen ja tuottamaan raportin silloisesta maahanmuuttolainsäädännöstä. Tästä syntynyt raportti "Kenet toivotamme tervetulleiksi" toimi mallineena vuoden 1965 Maahanmuutto- ja kansallisuusasetukselle. Vuonna 1963 Presidentti John F. Kennedy kutsui puheessaan olemassaolevaa lainsäädäntöä "lähes sietämättömäksi" ja aloitti seuraavalla viikolla työn uuden maahanmuuttoasetuksen aikaansaamiseksi
Sara Milazzo

Sara Milazzo (s. 1983) on elektronisen musiikin tekijä. Muusikkona hän on kiinnostunut esimerkiksi kokeellisesta äänen tuottamisesta nimenomaan materiaalin ehdoilla. 
Musiikin lisäksi Milazzo tekee myös taidetta kierrätystaiteen parissa, esimerkiksi jäte-elektroniikkaveistoksia, muovikollaaseja ja kollaasimaisia maalauksia. Hän näkee roskan ja käyttökelpoisen materiaalin välillä olevan eron syntyvän useimmiten vain kontekstista, jolloin lialla on symbolinen merkitys. Symbolista likaa edustavat esimerkiksi paikatut tai kierrätetyt vaatteet, jotka tulkitaan usein köyhyydeksi ja välinpitämättömyydeksi. Aiheeseen liittyy myös ongelmallinen tapa sulkea silmät siltä, mikä todella on roskaa.  Milazzolla onkin vahva ymmärrys materiaalista ja materiaalisuudesta. Niitä hän hyödyntää herkästi ja hienovaraisesti.
Milazzon viimeisimpiin töihin kuuluu muusikon rooli kuvataiteilija Jani Ruscican teoksessa Flatlands. Kyseessä on Ruscican ja raumalaisen Lönnströmin taidemuseon yhteistyöprojekti, jonka tuotoksena syntyi kolme soitinta. Kukin soitin on oma taideobjektinsa, jolla on vahva kulttuurinen, poliittinen ja materiaalinen lataus. Flatlandsia ja sen soittimia esitellään kiertueella, jolla Milazzo soittaa ready made -soitinta. Muut soittimet ovat bambusoitin ja lasisoitin.
Palmyra

Palmyran tuhoaminen

Toukokuussa 2015 ääri-islamistinen Isis valtasi Palmyran ja tuhosi elokuussa 2015 siellä sijaitsevan muinaisen Baalshaminin temppelin ja oli tuhonnut jo aiemmin muita kaupungin rakennuksia ja taideaarteita. Elokuun lopussa tuhottiin myös osa Baalin temppelistä. Paikallisen asukkaan mukaan valtava räjähdys vahingoitti temppeliä merkittävästi. Ennen Syyrian sisällissotaa alueella vieraili vuosittain noin 150 000 turistia. Syyrian joukot valtasivat Palmyran takaisin maaliskuussa 2016 Venäjän ilmaiskujen tukemina. Mutta joulukuun alussa Isis hyökkäsi kaupunkiin ylivoimalla ja valtasi kaupungin takaisin. Syyrian armeija valtasi kaupungin pääosan takaisin 2.-7. maaliskuuta 2017, muutta Isis jäi yhä lähistöille.
Metsälä (Siipyy)

Metsälä (ruots. Ömossa) on kylä ja aiempi tilastollinen taajama Siipyyssä Kristiinankaupungissa.
Kylän keskus sijaitsee aivan valtatien 8 länsipuolella ja sieltä on yhteys Siipyyn kirkonkylään yhdystietä 6601 pitkin. Metsälän lähikyliä tai kulmakuntia ovat etelässä Kallträsk, lounaassa Siipyyn kirkonkylä, luoteessa Henriksdal ja koillisessa Uttermossa. Kylän pellot sijoittuvat kyläkeskuksen länsipuolelle. Valtatien itäpuolella on kaksi järveä, Lilla Sandjärv ja Stora Sandjärv.
Vuoden 1960 väestönlaskennassa 1,5 neliökilometrin suuruisessa taajamassa oli 226 asukasta, joista 55,8 prosenttia oli ruotsinkielisiä. Vuoden 1970 väestönlaskennassa Metsälä ei enää ollut taajama.
Täydelliset naiset (7. tuotantokausi)

Tuotanto

Sarjan 7. tuotantokauden kuvaukset alkoivat maanantaina 12. heinäkuuta 2010.

Juoni

Menetettyään liikkeensä ja miehensä Orsonin (Kyle MacLachlan) Bree (Marcia Cross) alkaa korjata elämäänsä kertomalla Gabylle (Eva Longoria Parker) salaisuuden, joka voi tuhota heidän ystävyytensä; Lynette (Felicity Huffman) ja Tom (Doug Savant) toivottavat viidennen lapsensa tervetulleeksi; Susanin (Teri Hatcher) ja Miken (James Denton) taloudelliset vaikeudet ovat pakottaneet heidän vuokrata talo ja lähteä Wisteria Lanelta. Mutta kun Paul Young (Mark Moses) mysteerisesti palaa naapurustoon uutena vuokralaisena, epäilyt nousevat. Paul on naimisissa ja hänellä on uusi vaimo.