Green New Deal

Green New Deal -termillä (GND, suom. vihreä uusi sopimus tai vihreä uusi jako) tarkoitetaan erinäisiä julkisia poliittisia ohjelmia, jotka sisältävät valtion aktiivista investoimista työpaikkoihin ja toimintoihin ympäristöystävällisen eli vihreän talouden alalla ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja sosiaalisen hyvinvoinnin lisäämiseksi.
Green New Dealin nimi juontaa Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltin vuosina 1933–1937 nimellä New Deal toimeenpanemista uudistuksista, joiden tarkoitus oli pelastaa Yhdysvallat ja sen talous 1920-luvun lopulla alkaneen suuren laman kourista.
Useilla eri poliittisilla toimijoilla eri maissa on ollut erilaisia Green New Deal -ohjelmaehdotuksia. Yhteistä ohjelmille ovat panostukset uusien ympäristöystävällisten eli “vihreiden” teknologioiden käyttöönottoon, kuten uusiutuvien energianlähteiden osuuden lisäämiseen ja esimerkiksi liikenteen osalta raideliikenteeseen ja päästöttömiin autoihin kuten biokaasu- ja sähköautoihin.

Green New Deal Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa kaksipuoluejärjestelmästä johtuen marginaalisessa asemassa oleva Yhdysvaltain vihreä puolue on ajanut Green New Dealia 2000-luvun alusta.
2010-luvun loppupuolella julkinen kannatus ja keskustelu GND:stä on kasvanut. Yhdysvaltojen senaattori Vermontista ja demokraattien vuoden 2016 presidentinvaalien esivaalissa toiseksi tullut ehdokas, Bernie Sanders pitää New Dealia talouspoliittisen ajattelunsa perustana. Toisin kuin 30-luvulla, Sanders haluaa huomioida julkisissa investoinneissa myös ympäristönäkökohdat, minkä vuoksi hänen tavoitteisiinsa viitataan joskus "vihreänä New Dealina". Presidentinvaalikampanjassaan 2020 Sanders nosti Green New Deal -ajattelun uudelleen entistä selvemmin keskiöön heti kisaan ilmoittautuessaan. Sandersin kampanja julkaisi syksyllä 2019 tarkemman selostuksen omasta Green New Dealistaan, jonka hintalapuksi määriteltiin 16,3 biljoonaa dollaria. Kampanjan mukaan asian suhteen toimimatta jättäminen tulisi vielä kalliimmaksi.
Yhdysvalloissa Green New Deal nousi laajan uutisoinnin keskiöön helmikuussa 2019 demokraattien kongressiedustaja Alexandria Ocasio-Cortezin ajamana hankkeena.
Myös monet muut demokraattien presidentinvaaliehdokkuudesta 2020 kisaavat ehdokkaat ovat ilmaisseet tukensa Green New Deal -hankkeelle.

Green New Deal Euroopassa

Myös Euroopassa eri vihreät puolueet ovat 2000-luvun alusta ajaneet Green New Deal -tyyppisiä ohjelmia.
Yleiseurooppalainen parempaa demokratiaa ja mantereenlaajuisia uudistuksia vaativa kansanliike ja maakohtaisten paikallisten puolueiden katto-organisaatio DiEM25 on vaatinut uutta, 2008 alkaneen talouskriisin jälkeistä työpaikkoja lisäävää, ympäristön kestävän kehityksen huomioivaa eurooppalaista New Dealia.
Euroopan unionin Brexit-pääneuvottelijana toiminut ranskalainen, keskustaoikeistolaisten Les Républicainsin ja Euroopan kansanpuolueen poliitikko Michel Barnier teki huhtikuussa 2019 Green New Deal -avauksen, jossa hän korosti ilmastonmuutoksen torjunnan tärkeyttä ja mainitsi komission laskelmista, joiden mukaan tavoitteisiin pääseminen tarkoittaisi vuosittaista noin 180 miljardin euron lisäinvestointia vihreään teknologiaan. Barnier käytti vaatimalleen vihreälle investointiohjelmalle nimeä Green EU Deal.

EU:n European Green Deal

Ursula von der Leyenin johtama toimikaudelle 2019–2024 nimitetty Euroopan komissio nimesi syyskuussa 2019 Frans Timmermansin vastaamaan komission keskeisenä varapuheenjohtajana EU:n muuttamisesta hiilineutraaliksi vuoteen 2050 mennessä nimikkeellä European Green Deal. Nimityksen ohessa asetettiin aikatauluvaatimus esitellä suunniteltu European Green Deal -hanke komission sadan ensimmäisen päivän aikana sen virkaanastumispäivästä 1. marraskuuta 2019 alkaen.

Suomessa

Suomessa vasemmistoliitto on vuoden 2019 europarlamenttivaaleihin liittyen kertonut haluavansa Eurooppaan oman green new dealin, joka luo työtä ilmastokestävästi. Puolue suomentaa käsitteen omassa käytössään ekologiseksi jälleenrakennukseksi. Vihreillä oli vastaava avaus 2009.