google/wiki40b huggingface dataset:
Guanidiinikarbonaatti

Ominaisuudet

Guanidiinikarbonaatti on huoneenlämpötilassa valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hyvin niukasti orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai asetoniin. Sen liuokset ovat emäksisiä.

Valmistus ja käyttö

Guanidiinikarbonaattia muodostuu urean ja ammoniakin reagoidessa ja se on melamiinin valmistuksen sivutuote. Melamiiniliuoksesta se voidaan eristää konsentroinnin jälkeen liuoksesta jäähdyttämällä, jolloin se kiteytyy. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kuumentaa ammoniakin tai ammoniumsuolojen vesiliuosta 120–140 °C:n lämpötilaan ja lisätä tämän jälkeen reaktoriin syanamidia tai disyandiamidia.
Guanidiinikarbonaattia käytetään hiustuotteissa antistaattisuutta ja pehmeyttä antavana reagenssina. Guanidiinikarbonaatista muodostuu guanidiinihydroksidia, joka on varsinainen vaikuttava ainesosa. Yhdistettä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa melamiini-formaldehydihartseja, orgaanisissa synteeseissä guanidiinin sijasta ja valmistettaessa muita guanidiinisuoloja kuten guanidiinihydroksidia, guanidiinifosfaattia, guanidiinisilikaattia ja guanidiinin rasvahapposuoloja.
Unari (järvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2910 hehtaaria eli 29,1 km². Se on 11,3 kilometriä pitkä ja 5,6 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 145,8 miljoonaa m³ eli 0,15 km³. Järven keskisyvyys on 5,0 metriä ja suurin syvyys on 24,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Porosaaren itäpuolella. Järvessä on laskettu olevan 22 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 382,185 ha, mikä on noin 11,6 % järven kokonaispinta-alasta. Porosaari on yli neliökilometrin suurinen, kahdeksan saarta, kuten esimerkiksi Kemiläissaari ja Järvisaari, ovat yli hehtaarin suurisia, ja niiden lisäksi 10 on yli aarin ja loput 3 on alle aarin kokoisia. Järven rantaviivan pituus on 74,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 18,8 kilometriä.
Etelärannalla sijaitsee Unarin luusua, joka on pieni kylä, ja pohjoisrannalla sijaitsee Uimaniemi, jossa on muutamia talouksia.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ala-Ounasjoen alueen (65.5) Meltausjoen valuma-alueella (65.59), jonka Unarin alueeseen (65.592) järvi kuuluu. Järveen laskevat Moulusjoki, joka tulee viereiseltä Kukasjärveltä, ja Ulingasjoki, joka on Sassalinjärven laskujoki. Järven laskujoki on Meltausjoki, joka yhtyy Ounasjokeen Meltauksessa.
Tab (näppäin)

Tab-näppäin tai tabulaattori eli sarkain on näppäimistöön kuuluva näppäin, jota käytetään esimerkiksi sarkaamiseen ja käyttöliittymäelementistä toiseen siirtymiseen. Yleensä takaisinpäin pääsee painamalla shift+tab.
Feuillanttien klubi

Feuillanttien klubi (ransk. Club des Feuillants, virallinen nimi Amis de la Constitution, ”Perustuslain ystävät”) oli Pariisissa Ranskan vallankumouksen aikana vuosina 1791–1792 toiminut perustuslaillisen monarkian kannattajien poliittinen keskustelukerho. Nimitys johtui klubin kokoontumispaikasta, vanhan sisteriläisjärjestön feuillanttien (Feuillants) luostarista kaupungin keskustassa, lähellä Tuileries’n palatsia.
Feuillanttien klubi kannatti perustuslaillista monarkiaa aikana, jolloin kuninkaanvallan kumoaminen oli saamassa kannatusta Ludvig XVI:n epäonnisen pakomatkan ja kiinnijäämisen jälkeen kesäkuussa 1791. Uusi klubi syntyi, kun siihen asti maltillisen jakobiiniklubin piirissä nousi radikalisoitumisen mukana esille niitä, jotka halusivat jatkaa entistä valtiomuotoa uuden perustuslain alaisuudessa. Erosta tuli julkinen, kun perustuslaillisen monarkian kannattajat julkaisivat asiaansa perustelevan lehtisen 16. heinäkuuta 1791. 
Uuden klubin jäseniksi tuli 264 entistä jakobiinia. Sen alkuperäinen tarkoitus oli tasapainottaa radikaalien jakobiinien aina vain painavampaa vaikutusvaltaa. Ensimmäiset istunnot pidettiin Palais-Royalissa ja sitten rue Saint-Honorélla sijainneessa luostarissa. 
Feuillants-klubin johtajana toimi Antoine Barnave, joka oli kansalliskokouksen määräämänä ollut hakemassa kuninkaallista perhettä takaisin Varennesista. Jäsenistöön kuului poliitikkoja, tiedemiehiä ja korkeita upseereita, mm. matemaatikko, tähtitieteilijä ja useita tieteellisiä teoksia julkaissut Jean Sylvain Bailly sekä Yhdysvaltain vallankumouksessa mainetta saanut markiisi La Fayette. Muita olivat Alexandre Théodore Victor Lameth, Emmanuel Joseph Sieyès, Louis Ramond de Carbonnières, Vincent-Marie Viénot de Vaublanc, Bernard Germain de Lacépède, Bernard Journu-Auber, Hugues-Bernard Maret ja sallivuutta puolustanut protestanttinen pastori Paul-Henri Marron.
Klubi menetti vaikutusmahdollisuutensa, kun Ranskan lakiasäätävä kansalliskokous hajotettiin 21. syyskuuta 1792. Saman vuoden maaliskuussa girondistit olivat sulkeneet feuillantit Ranskan hallituksen ulkopuolelle kostoksi siitä, että he olivat vastustaneet sotaa Itävallan kanssa. Monarkian kaaduttua 10. elokuuta klubin jäsenet joutuivat maalitauluiksi. Laadittiin 841 nimen luettelo ja klubin jäseniä pidätettiin ja syytettiin maanpetoksesta. Monia teloitettiin myöhemmin niin sanottuna terrorin aikana vuosina 1793–1794. 
Feuillantti-nimeä käytettiin vielä jonkin aikaa loukkauksena, joka tarkoitti samaa kuin ”maltillinen”, ”kuninkaanvallan kannattaja” ja ”aristokraatti”.
Yukihiro Matsumoto

Yukihiro Matsumoto (jap. まつもとゆきひろ; myös "Matz", s. 14. huhtikuuta 1965) on japanilainen ohjelmoija, joka tunnetaan kehittämästään Ruby-ohjelmointikielestä. Hän aloitti työn Rubyn parissa vuonna 1993 ja julkaisi sen 1995. Hän on MAP-kirkon jäsen eli mormoni.
Yukihiro Matsumoto valmistui Tsukuban yliopistosta.
Katoey

Katoey tai katoi (thaiksi กะเทย) on Thaimaassa naiseksi pukeutuva mies tai naiseksi sukupuolensa korjannut henkilö. Usein heistä käytetään nimitystä "ladyboy". Alkukielinen kiertoilmaus, jota käytetään Thaimaan mediassa, on 'toisen kategorian nainen' (thaiksi สาวประเภทสอง). Katoi-kulttuuria ei tule sekoittaa gay-kulttuuriin, sillä katoy on monesti transsukupuolinen ja katoy-identiteetti on historiallisesti rakentunut Thaimaan sukupuolisia ilmaisutapoja ohjanneille kehityskuluille.

Asema yhteiskunnassa

Katoit ovat Thaimaassa melko yleisiä, ja heidän osuutensa on 5–15 prosenttia geeneiltään miespuolisesta väestöstä. Tavallisesti tällaiset henkilöt alkavat nauttia naishormoneita murrosiässä välttääkseen miehisten piirteiden kasvun. Jotkut hankkivat itselleen tekorinnat tai käyvät läpi sukupuolenkorjausprosessin. Fyysisen sukupuolensa korjannut pysyy Thaimaassa kuitenkin lain edessä miehenä.
Thaiyhteiskunnan suhtautumista katoiden muodostamaan väestönosaan kuvataan länsimaissa yleensä hyvin suopeaksi, mikä on selitettävissä buddhalaisuuden suvaitsevaisuudella ja kansanluonteeseen sisäänrakennetulla hillityllä käytöksellä, jossa aggression osoittaminen on tabu. Vaikka katoit eivät juurikaan kohtaa fyysisen väkivallan uhkaa valtaväestön taholta, on suhtautuminen heihin kaksijakoista. Sukulaiset tavallisesti pitävät heihin etäisyyttä, eikä laki suojele heidän koskemattomuuttaan raiskaukselta, joka voi kohdistua vain cissukupuoliseen naiseen. Theravada-buddhalaisuuden mukaan naiset ja katoit eivät voi myöskään saavuttaa valaistumista eläessään.
Monet katoit ovat suuntautuneet viihdealalle tanssijoina tai laulajina teatterissa ja televisiossa. Suosittujen drag-show -teatterien esiintyjät, kuten Pattayan Alcazarin ja Tiffanyn naistähdet, ovat sukupuolensa korjanneita katoi-henkilöitä.

Tunnettuja edustajia

Tunnettuja katoita ovat thainyrkkeilymestari Parinya Charoenphol, kutsumanimeltään Nong Tum, ja vuoden 2004 Miss Tiffany -kisan kauneuskuningatar Trichada Phecharat ("Nong Poy", thaiksi น้องปอย, ตรีชฎา เพชรรัตน์).

Populaarikulttuurissa

Katoi-ilmiöstä on tehty elokuvia. Yongyut Thongkonthunin ohjaama Satree-lek (Iron Ladies, Teräsmimmit, 2000) jatko-osineen (Satree-lek 2, 2003) menestyivät hyvin kotimarkkinoilla. Näistä ensiksi mainittu esitettiin myös Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2000. Ekachai Uekrongthamin elokuvassa Beautiful Boxer (2003) päähenkilönä oli katoi, joka toivoo nyrkkeilykehässä voittavansa rahat sukupuolenkorjaukseen.
Mustapyrstömesikko

Levinneisyys

Mustapyrstömesikkoa tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Väristin

Väristimet eli halterit ovat kaksisiipisillä (Diptera) hyönteisillä olevat elimet, jotka ovat kehittyneet taemmasta siipiparista. Väristin on muodoltaan nuijamainen ja sen tehtävänä on ilmoittaa hyönteiselle sen asento. Samalla se toimii asennonsäädön apuvälineenä lennossa. Kokeissa kärpäsiltä on poistettu väristimet, jolloin niiden lentokyky on laskenut dramaattisesti.
Ӳ

Ääntäminen

Ӳ ääntyy tšuvassissa pyöreänä suppeana etuvokaalina /y/.
Onni Määttänen

Onni Henrik Määttänen (10. helmikuuta 1908 Ilomantsi – 13. kesäkuuta 2010 Joensuu) oli Mannerheim-ristin ritari n:o 119 ja ainoa 100 vuotta täyttänyt ritari. Sodan jälkeen Määttänen toimi maanviljelijänä Ilomantsin Maukkulassa vuoteen 1979 saakka. Hänelle on myönnetty talousneuvoksen arvonimi. Määttänen asui Joensuussa. 
Talvisodassa Määttänen palveli lähellä kotiseutuaan Ilomantsin lohkolla toimien komppanianvääpelinä. 13. joulukuuta 1939 hän haavoittui lievästi Oinassalmella.
Jatkosodassa Määttäsestä tuli kaukopartiomies Osasto Kuismasen riveihin. Ritarinimitykseensä 1. elokuuta 1943 mennessä ErP 4:n kaukopartionjohtaja, vääpeli Määttänen oli ehtinyt suorittaa 16 partiomatkaa. Määttänen oli mukana esimerkiksi Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoamisretkellä.
Ritarinimityksen perusteluissa mainitaan hänen yhtenä ominaisuutenaan mielenmaltti. Tämä ilmeni hieman erikoisella tavalla hänen haavoittuessaan eräällä partiomatkalla. Määttänen salasi haavoittumisensa ja toimi partiossa loppumatkan ajan tavalliseen tapaan. Toiset saivat tietää vammasta vasta partion palattua tukikohtaan.  
Määttäsen viimeinen partiomatka on kuuluisa. Seitsemän miehen partio toimi Karhumäen eteläpuolella syyskuussa 1944. Muonan loppuessa partio yritti saada yhteyden yksikköönsä täydennyksen tilaamista varten, mutta yhteyttä Kyynel-radiolla ei  saatu. Yksi partion miehistä oli lisäksi kuumeessa.  Kun vastaus viimein saatiin, viesti kuului: Sotatoimet loppuneet tulkaa kotiin niin kuin pääsette. Paluumatka kävellen olisi vienyt kolme viikkoa. Seuraavassa yhteydessä partiolle kuitenkin luvattiin noutolento. Lento oli poikkeuksellinen, koska se tapahtui Neuvostoliiton puolelle ilman lupaa aselevon ollessa jo voimassa.
Hänet ylennettiin ylivääpeliksi 24. helmikuuta 1968.
Kun Määttänen täytti 10. helmikuuta 2008 100 vuotta, hänen syntymäpäiviään juhlittiin Pohjois-Karjalan Prikaatissa. Paikalla oli lähes 400 kutsuvierasta. Juhlapuheen pitänyt Itä-Suomen sotilasläänin komentaja kenraalimajuri Jukka Pennanen luonnehti Määttästä poikkeukselliseksi sotilaaksi ja ihmiseksi. Pennanen välitti myös Puolustusvoimien komentajan amiraali Juhani Kaskealan sekä puolustusministeri Jyri Häkämiehen tervehdyksen ja onnittelut Määttäselle.
Mannerheim-ristin ritareista paikalla olivat Tuomas Gerdt ja Pentti Iisalo. Myös Iisalo piti juhlapuheen Määttäselle. Iisalo kuoli itse 8 kk myöhemmin samana vuonna. Neljäs elossa ollut ritari Heikki Nykänen ei päässyt osallistumaan juhliin.
Määttänen asui kotonaan 97-vuotiaaksi asti ja asui sen jälkeen joensuulaisessa sairaskodissa aina kuolemaansa saakka. Määttänen kuvaili vointiaan vielä hyväksi 100-vuotissyntymäpäivänsä aattona. Hän ei kuitenkaan enää osallistunut Itsenäisyyspäivän vastaanotolle.
Määttänen kuoli 102-vuotiaana sairaalassa Joensuussa.
Absurdi teatteri

Absurdi teatteri (ransk. Théâtre de l'Absurde) on eräiden kirjailijoiden 1940–1960-luvulla kirjoittamien näytelmien nimitys. Nimitystä käytetään myös heidän teoksistaan syntyneestä teatterityylistä. Näytelmien tyyppiesimerkki on Samuel Beckettin näytelmä Huomenna hän tulee (1949). Toinen merkittävä tyylin edustaja on Eugène Ionesco. Teatteri ja tyyli liitetään usein eksistentialistiseen filosofiaan.
Tyylin nimen keksijän Martin Esslinin mukaan sen keskeisiä kirjailijoita Beckettin ja Ionescon ohella ovat Arthur Adamov, Jean Genet ja Harold Pinter. Muita siihen liittyviä nimiä ovat hänen mukaansa Tom Stoppard, Friedrich Dürrenmatt, Fernando Arrabal, Edward Albee ja Jean Tardieu.
Boris Iofan

Boris Mihailovitš Iofan (ven. Борис Михайлович Иофан; 28. huhtikuuta (J: 16. huhtikuuta) 1891 Odessa – 11. maaliskuuta 1976 Moskova) oli neuvostoliittolainen arkkitehti. Hän valmistui vuonna 1916 Rooman Regio Istituto Superiore di Belle Artista .
Hänen ensimmäinen työnsä oli valtioeliitin parantola Barvihassa Moskovan alueella. Vuonna 1931 valmistui Moskovaan Iofanin suunnittelema "Rantakadun talo" (Dom na naberežnoi; virallisesti Dom Pravitelstva, "Hallituksen talo"), jossa on 505 asuntoa, kaksi teatteria ja kauppoja, ja jota pidetään stalinistisen arkkitehtuurin ikonina. Iofan voitti vuonna 1933 kilpailun Moskovan Neuvostojen palatsin suunnittelusta, joka oli tarkoitus rakentaa puretun Kristuksen Vapahtajan katedraalin paikalle, mutta joka jäi toteuttamatta. Iofanin suunnittelema Neuvostoliiton paviljonki Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 voitti kultamitalin.
Tantive IV

Tantive IV on kuvitteellinen avaruusalus George Lucasin Tähtien sota -elokuvissa. Vuoden 1977 alkuperäisessä Tähtien sota -elokuvassa (myöhemmältä nimeltään Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo) se oli ensimmäinen nähty alus ja Leia Organa oli siinä matkustajana.

Alkuerä ja suunnittelu

Aluksen ulkonäkö perustuu Millennium Falconin varhaisimpiin konsepteihin. Kun televisiosarjassa Avaruusasema Alfa, jonka esitys alkoi vuonna 1975, esiintyi alus nimeltä Eagle Transporter, jonka ulkonäkö muistutti Industrial Light & Magicin kehittämää ulkonäköä Falconille, mallintekijät suunnittelivat Falconin uudelleen ja sovelsivat edellisen suunnittelun Tantive IV:lle kutistamalla mallia sekä siirtämällä ylisuuria osia ja ohjaamon. Tämä selittää myös aluksen 194 senttimetriä pitkän pienoismallin monimutkaisuuden, mikä olisi ollut tarpeen Falconin kuvailemisessa. Aluksen nimi paljastettiin alun perin National Public Radion radiokunnelmassa Uudelle toivolle vuonna 1981 Tähtien sodan nykyinen virallinen verkkosivusto kuvailee sitä Alderaanin risteilijäksi (Verkkolinkki).

Kuvaus

Uudessa toivossa Leia Organa salakuljettaa tässä aluksessa Imperiumilta varastettuja Kuolemantähden piirustuksia ja aikoo matkustaa Tatooinelle pyytämään Obi-Wan Kenobia auttamaan Kapinaliittoa taistelussa Imperiumia vastaan. Mutta matkan aikana Imperiumin tähtihävittäjä seuraa heitä planeetan ylle. Aluksen joutuessa kaapatuksi, Leia piilottaa piirustukset R2-D2:n sisään ja käskee tätä viemään ne Kenobille. R2-D2:n ja C-3PO:n paettua alukselta pelastuskapselissa Tatooinen pinnalle, Imperiumin iskujoukot ja Darth Vader astuvat sisään alukseen. Vader kuristaa kapteeni Raymus Antillesin hengiltä ja ottaa aluksen muun miehistön sekä Leian vangiksi.
Samanlaisia corellialaisia korvetteja käytettiin Endorin taistelussa elokuvassa Jedin paluu. Ja elokuvassa Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto, nuorempi Antilles toimi kapteenina samankaltaisella aluksella nimeltä Sundered Heart. Näitä aluksia esiintyi myös videopeleissä, kuten X-Wing -simulaattoripelisarjassa sekä Star Wars: Empire at War -strategiapelissä.
Leppäkertut

Taksonomia

Leppäkerttulajeja on maailmassa noin 4000. Eräs yleisimmistä on seitsenpistepirkko (Coccinella septempunctata). Leppäkerttujen luokittelussa on päädytty myös vakioimaan lajin tieteellisen nimen pääteosaa leppäkerttulajin ulkonäön mukaan. Tämä tehdään peitinsiipien pohjavärin ja pilkkujen värin mukaan siten, että punctata-päätteisillä leppäkerttulajeilla on tummat pilkut vaalealla pohjalla ja jos lajilla on tummempi pohja ja vaaleammat pilkut, lajinimen loppuosassa ovat guttata tai pustulata. Näin esimerkiksi ahopirkko eli 22-pistepirkko, jonka keltaisella pohjalla on mustat pilkut on Psyllobora vigintiduopunctata ja närepirkko, jolla on ruskealla pohjalla kermanvaaleita pilkkuja on Myrrha octodecimguttata. Värityksenä voi olla myös mustavihreä.
Suomessa leppäkerttulajeja on runsaat 60, joista useimmat syövät kirvoja, kilpikirvoja tai punkkeja ja ovat siten hyödyllisiä sekä viljelijöille että muutenkin kasvustolle.

Elintavat

Melkein kaikki leppäkertut, kuten niiden toukatkin, ovat petoja. Kirvat muodostavat niiden ravinnosta pääosan. Joskus toukat voivat syödä jopa lajitoverinsa. Mutta on myös poikkeuksia, kuten neilikkapirkko (Subcoccinella vigintiquattuorpunctata), joka ei ole peto, vaan elää monilla kasveilla syöden kukkia ja lehtiä.
Häirittynä leppäkertut erittävät jalkojensa hajurauhasista keltaista tahmeaa nestettä. Se haisee ja maistuu erittäin pahalta ja kovettuu puuromaiseksi massaksi. Jos nesteen ruikkiminen ei auta, leppäkerttu vetää raajansa sisään ja esittää kuollutta.
Leppäkertut elävät 1–2 vuotta.
Eräs loinen tekee leppäkertusta zombin: loispistiäiset aivopesevät leppäkerttuja isännikseen, jotka saattavat myöhemmin toimia myös pistiäisen kasvavien toukkien aggressiivisina puolustajina.

Leppäkertut populaarikulttuurissa

Populaarikulttuurissa leppäkerttu tunnetaan muun muassa lastenlaulusta Lennä, lennä, leppäkerttu ja XTC-yhtyeen pop-kappaleesta "Ladybird". Myös 22-Pistepirkko-yhtye on saanut nimensä leppäkertun mukaan.
Lars Eric Mattsson

Lars-Eric Mattsson on heavy metal -kitaristi, lauluntekijä ja levytuottaja, joka asuu Godbyssä, Ahvenanmaalla.

Yleistä

Lars-Eric Mattssonin lahjat löysi ensi kertaa Guitar Player Magazine -lehden ja Shrapnel Records -levy-yhtiön edustaja Mike Varney vuonna 1985, ja myöhemmin Mattson sai mahdollisuuden levyttää neljän kappaleen EP:n. Vuonna 1988 julkaistiin Mattsonin debyyttialbumi, Eternity.

Muutaman sooloalbumin julkaistuaan hän perusti yhtyeen nimeltä Vision, jonka vuonna 1992 ilmestyneestä samannimisestä debyyttialbumista tuli sangen menestynyt, pääasiassa Japanissa. Seuraavaa albumia ei levytetty, sillä yhtye hajosi. Mattsson perusti Baltimooren laulajan Björn Lodinin kanssa Astral Groove -nimisen yhtyeen, jonka ensimmäinen ja ainoa albumi julkaistiin vuonna 1995.
Vision palasi yhteen vuonna 1996 ja levytti albumin Till the End of Time. Tämän jälkeen Mattsson päätti taas levyttää sooloalbumin. Tuloksena syntyi Obsession, jolla Björn Lodin lauloi.

Seuraava albumi, Another Dimension, julkaistiin vuonna 2000 Mattsson-nimen alla. Tämän jälkeen hän on levyttänyt useita sooloalbumeita, kuten myös kolmannen Vision-albumin (On the Edge, 2004).
Sooloalbumien ja Vision-jäsenyyden lisäksi, Mattsson on myös soittanut Book of Reflections ja Condition Red -yhtyeissä (jälkimmäisessä muun muassa Derek Sherinianin kanssa), ja hän on tehnyt myös useita vierailuja muille levyille ja levyttänyt kappaleita tribuuttilevyille.

Mattssonilla on myös oma levy-yhtiö, Lion Music, jonka kautta hän on julkaissut suurimman osan albumeistaan.
Sorin Sirkus

Sorin Sirkus on Tampereella toimiva nuorisosirkus. Se perustettiin vuonna 1985 kehittämään, ylläpitämään ja esittämään nuorten sirkustaidetta. Perusopetusta sirkustaiteessa Sorin Sirkus on antanut vuodesta 1993 alkaen.
Sirkuksessa on noin 250 oppilasta sekä neljä päätoimista opettajaa ja kymmenen viikoittaista tuntiopettajaa. Oppilaista koostuva esiintyvä ryhmä esiintyy isommissa ja pienemmissä tapahtumissa. Sorin Sirkuksen toimitilat sijaitsevat Tampereella Nekalan alueella Vihiojan kaupunginosassa.
Sorin Sirkus kuuluu Suomen Nuorisosirkusliittoon.

Palkinto

Vuonna 2010 Sorin Sirkus palkittiin lastenkulttuurin valtionpalkinnolla.
The Eye (vuoden 2002 elokuva)

Juoni

Mun (Angelica Lee) sokeutui viisivuotiaana. Nyt, vuosia myöhemmin, hänelle tehdään sarveiskalvonsiirto, joka palauttaa hänen näkönsä. Pian hän alkaa nähdä aaveita joka puolella ja päättää selvittää, mistä on kyse.
Armijärvi (Hattula)

Maantietoa

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueella. Siihen sisältyy kolmannen jakovaiheen Leteenojan valuma-alue, jonka alueella järvi on. Järven vedenpinnan korkeus on 88,0 metriä meren pinnan yläpuolella, joka on 7 metriä ylempänä kuin viereinen Lehijärvi. Armijärvellä ei kuitenkaan ole laskuojaa tai tulo-ojia, joten veden vaihtuvuus on heikkoa. Järvi on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Järvi on luodattu ja sen keskimäärinen syvyys 4,6 metriä ja tilavuus on 420 000 kuutiometriä (m³). Sen syvin kohta, joka on 9,1 metriä syvä, sijaitsee järven pohjoispäässä. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järven itärannat ovat jyrkkiä, mikä johtuu sen sijainnista harjun reunalla. Matalia länsi- ja etelärantoja seuraa vanha kylätie (yhdystie 13899) ja tien varrella sijaitsee vanha kylän asutus. Myös harjulle on rakennettu tiiviisti, mutta moderni asujamisto seuraa harjun rinnettä pohjoisemmassa. Järven lounaispään ohittaa seututie 130.

Vedenlaatu

Vuonna 1981 perustettiin Armijärven suojeluyhdistys, koska asukkaiden mukaan järven vedenlaatu oli erittäin heikko ja järvessä esiintyi rapu- ja kalakuolemia. Vedessä esiintyi toistuvasti runsasta leväkukintaa. Monet 1980–1990-luvuilla toteutetut kemialliset kunnostustoimet ja mekaaniset kalastus- ja kasvuston poistotalkoot ovat parantaneet järven ravinnetilaa. Järvi on nykyään hyvässä kunnossa.
Sinitanssija

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sinitanssija on noin 15 cm ja naaras on hieman koirasta pienikokoisempi. Koiraan päälaki on väritykseltään kirkkaan punainen. Pää, kurkku, siivet ja pyrstö ovat väritykseltään mustat. Pyrstön keskimmäiset sulat ovat pidentyneet. Muuten sinitanssijakoiras on väritykseltään kirkkaan vaaleansininen. Naarassinitanssija on väritykseltään kauttaaltaan vihreä. Joillakin naarailla on päälaella oransseja höyheniä. Naarassinitanssijan voi sekoittaa sammaltanssijaan (Schiffornis virescens), joka on kuitenkin kookkaampi.

Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat

Sinitanssijaa tavataan Brasilian kaakkoisosista, Paraguaysta ja Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät vuorten rinteillä ja metsien reunamaat. Koiraat kokoontuvat kolmen yksilön ryhmiin esittämään "tanssinsa" naaraille ja siten houkuttelemaan niitä pariutumaan kanssaan. Koiraat saattavat avustaa itseään taitavampien koiraiden esityksiä ja saavat vastineeksi paremman esiintymispaikan.
Juha-Matti Sirviö

Juha-Matti Sirviö (s. 24. syyskuuta 1984 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Joensuun Mailan joukkuetta. Urallaan hän on voittanut viisi SM-kultaa, valittu neljä kertaa miesten Itä–Länsi-otteluun ja kerran Liitto-Lehdistö otteluun. Joensuun Mailan lisäksi Sirviö on edustanut Sotkamon Jymyä ja Kiteen Palloa. Urheilu-uransa ohella Sirviö on kouluttautunut kauppatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistossa. Sirviö lopetti urheilu-uransa kauden 2013 jälkeen.
Tyrannosaurus Rex (lautapeli)

Pelin kulku

Pelaajat heittävät noppaa ja siirtävät dinosauruksia nopan osoittaman luvun verran. Pelaajien kuuluu kulkea jalanjälkien suuntaan.
Värillinen ruutu kotiluolan ulkopuolella lasketaan ensimmäiseksi ruuduksi. Vuoro kulkee myötäpäivään.
Se pelaaja, joka joutuu ensin jalanjälkeen, ottaa Tyrannosaurus Rexin peliin (pelilaudan ulkopuolelta tai järvestä) ja asettaa sen johonkin järven ympärillä olevista kivistä.
Jatkossa Tyrannosaurusta siirtää aina se pelaaja, joka dinosauruksellaan joutuu jalanjälkeen. Hän heittää silloin noppaa ja siirtää Tyrannosaurusta haluamaansa suuntaan pienen järven ympärillä olevilla kivillä. Tyrannosaurus saa hypätä jokien yli, mutta ei mennä ruskeille ruuduille.
Dinosaurukset eivät voi hypätä jokien yli, vaan niiden täytyy seurata ruskeita ruutuja metsässä ja ylittää joki siellä.
Jos Tyrannosaurus hyppää jonkun pelaajan dinosauruksen yli tai joutuu samaan ruutuun missä pelaajan dinosaurus on, dinosaurus pelästyy ja sen täytyy mennä takaisin lähimpään vapaaseen luolaan. Dinosaurus saa jatkaa matkaansa luolasta seuraavalla omalla vuorollaan. Jos dinosaurus säikähtäessään joutuu palaamaan omaan kotiluolaansa, on sen kuitenkin kuljettava uusi kokonainen kierros voittaakseen pelin.
Dinosaurukset pelkäävät Tyrannosaurus Rexiä niin paljon, etteivät uskalla mennä sen ohi. Jos Tyrannosaurus on edessä kivipolulla järven ympärillä, ei dinosaurus voi ohittaa sitä, vaan nyt siirretään Tyrannosaurusta nopan osoittaman luvun verran.
Jokaisessa ruudussa saa olla vain yksi dinosaurus kerrallaan. Jos pelaajan dinosaurus joutuu samaan ruutuun toisen pelaajan dinosauruksen kanssa, täytyy sen siirtyä yksi ruutu eteenpäin.

Pelin päättyminen

Se, joka ensimmäisenä onnistuu tekemään kierroksen ja palaamaan kotiluolaansa, on voittaja.