google/wiki40b huggingface dataset:
Willebrord Snellius

Elämä

Snellius syntyi vuonna 1580 Leidenissä. Hänen tarkkaa syntymäpäivää ei ole tiedossa. Snelliuksen isä oli Leidenin matematiikan professori ja Hesse-Kasselin landgraven (maakreivi) Mauricen yksityisopettaja Rudolph Snellius ja äiti Machteld Cornelisdochter, joka oli selvinnyt täpärästi Oudewaterin massamurhasta.
Snellius aloitti opinnot Leidenin yliopistossa lukemalla lakia. Pian hän huomasi matematiikan kiinnostavan häntä enemmän, joten hän alkoi lukea matematiikkaa. Lakiopintoja hän ei unohtanut, vaan opiskeli sitä samanaikaisesti. Nopeasti, jo vuonna 1600, hänen katsottiin olevan tarpeeksi kyvykäs pitämään luentoja. Näitä hän piti, mutta vain tiettyinä päivinä. Ilmeisesti Snellius suoritti onnistuneesti kandidaatin tutkinnon. Vuonna 1602 hän matkusti Pariisiin opiskelemaan lisää lakia. Tätä aiemmin Snellius oli matkustellut ympäri Eurooppaa, pysähtyen muun muassa Würzburgissa, Prahassa, Altdorfissa ja Tübingenissa. Matkoillaansa hän solmi suhteita ajan suurimpiin tähtitieteilijöihin, esimerkiksi Tyko Braheen ja Johannes Kepleriin. Pariisin jälkeen hän palasi Leideniin, käyden vuonna 1604 isänsä kanssa Sveitsissä. 
1600-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana Snellius käänsi latinaksi Simon Stevinin, ja myöhemmin van Ceulenin, kirjoituksia. Hän yritti myös pelastaa Apollonios Pergalaisen teoksen De Sectione Determinata todistuksia. Vuonna 1613 hänestä tuli Leidenin yliopiston matematiikan professori. 
Snellius julkaisi vuonna 1617 ensimmäisen pääteoksensa Eratosthenes Batavus, jossa hän esittelee keinoja mitata Maan mittoja. Snelliuksella oli suuria vaikeuksia saada teos valmiiksi, mutta Sterrenbergin paroniveljesten avun ansiosta se tuli valmiiksi. Teoksen myötä Snellius tuli perustaneeksi modernin maanmittauksen ja paransi kartanpiirtämisessä käytetyn kolmiointimenetelmän luotettavuutta. Noin vuotta myöhemmin hän julkaisi astronomisia töitä, jotka käsittelivät muun muassa komeettoja. Huomioimisen arvoista on, että Snellius ei jakanut Kopernikuksen ajatuksia aurinkokeskisyydestä.
Matematiikassa Snellius paransi piin, π, likiarvon laskentamenetelmää, jonka van Ceulen oli aiemmin esitellyt. Tuloksensa hän esitteli vuonna 1621 julkaistussa Cyclometricus-teoksessa. Samana vuonna hän löysi aaltojen taittumislain, vaikkei sitä koskaan julkaissutkaan. Vasta Christiaan Huygens mainitsee Dioptria-teoksessaan Snelliuksen löytäneen lain. Snelliuksen laki muodostaa pohjan geometeriselle optiikalle. 
Snellius jatkoi tieteellisten teosten julkaisua vielä Tiphys batavus -teoksen (1624) myötä. Siinä hän tutkii navigointia ja tutkii loksodromin ominaisuuksia. Tässä teoksessa Snellius myös esittelee ensimmäisen kerran loksodromi-termin. Lisäksi hän muodosti luottelon trigonometristen funktioiden arvoista ja johti sinilauseen teoksessaan Doctrina triangulorum (1627).
Snellius avioitui Schoonhovenin pormestarin tyttären Maria de Langen kanssa vuonna 1608. Hän kuoli synnyinkaupungissaan 30. lokakuuta vuonna 1628.
ISO 3166-2:VE

ISO 3166-2:VE on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Venezuelalle. ISO 3166-2:VE on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 23 osavaltion, yhden liittovaltiollisen alueen sekä pääkaupunkialueen koodit.
Katherine Moennig

Ura

Katherine Moennig muutti New Yorkiin 18-vuotiaana opiskellakseen näyttelemistä. Vuonna 2000 hän sai roolin Dawson’s Creekin spin-off -sarjasta Young Americans. Sarja kuitenkin lopetettiin yhden kauden jälkeen. Vuosina 2004–2009 Moennig näytteli Shane McCutheonia sarjassa L-koodi. Syksyllä 2009 hän esiintyi sairaalasarjassa Pelastava siirto, joka kuitenkin lopetettiin.
Moennig on esiintynyt muun muassa elokuvissa Laivauutisia, Love the Hard Way ja Invitation to a Suicide. Terry Zwigoffin elokuvassa Art School Confidential hän esitti lesboa taiteilijaa. Moennig on esiintynyt myös teatterilavalla, muun muassa näytelmissä As You like It ja Comedy of Art Williamstownin teatterifestivaalilla. Vuonna 2006 hän esitti Irakissa ollutta sotilasta Off Broadway -näytelmässä Guardians.

Yksityiselämä

Katherine Moennigin äiti Mary Zahn oli tanssija Broadwayllä ja isä William Moennig valmisti viuluja. Hänen isoisänsä on kotoisin Markneukirchenistä, pienestä saksalaisesta kylästä. Näyttelijä Gwyneth Paltrow on Katherine Moennigin serkku.
Moennig on esittänyt elokuvissa ja televisiossa useita seksuaalivähemmistöihin kuuluvia roolihahmoja. Hän on kuitenkin kieltäytynyt kommentoimasta omaa seksuaalista suuntautumistaan, koska haluaa varjella yksityiselämäänsä.
Nicolas N’Koulou

Nicolas N’Koulou (s. 27. maaliskuuta 1990) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa ranskalaista Olympique de Marseillea. Hän on edustanut myös vuosina 2008–2011 AS Monacoa. Hänen kasvattajaseuransa on kamerunilainen Kadji Sports Academy. N’Koulou on 183 cm pitkä. Hän on pelannut Kamerunin maajoukkueessa 37 maaottelua tekemättä yhtäkään maalia. Hän on kuulunut Kamerunin maajoukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä vuosien 2010 ja 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Otto Vuorio (kirjailija)

Juho Otto Vuorio (sukunimi aik. Yliseppä: s. 8. joulukuuta 1886 Lieto) oli suomalainen kirjailija.
Tuula Yrjölä

Tuula Yrjölä on suomalainen diplomaatti. Hän on 1.10.2016 alkaen Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyjin Tadžikistanin-toimiston päällikkö, johon tehtävään hänet nimitti Etyjin vuoden 2016 puheenjohtajamaa Saksa. Hän oli sitä ennen Suomen suurlähettiläs Kairossa vuodesta 2013 lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1982.
Yrjölä on aiemmin toiminut Keski-Aasian kiertävänä suurlähettiläänä ja Itä-Euroopan ja Keski-Aasian yksikön päällikkönä ja palvellut Suomen edustustoissa New Yorkissa, Moskovassa ja Kiovassa.
Naiset (vuoden 1964 elokuva)

Juoni

Elokuva kuvaa kahden vuorokauden tapahtumia joulunalusviikonloppuna vuonna 1963 Helsingissä. Päähenkilö Ritva Hakala on eronnut konttorissa työskentelevä yksinhuoltaja, joka koettaa vältellä entisen aviomiehensä yhteydenottoja. Lauantai-iltana töistä päästyään Ritva käy tapaamansa entisen koulutoverin kanssa elokuvalaboratoriossa katsomassa tämän koekuvausten tuloksia ja menee sen jälkeen rikkaisiin naimisiin menneen entisen työtoverina järjestämille naistenkutsuille. Kutsuilta palatessaan Ritva törmää entiseen aviomiehensä, joka uhkaa ampua hänet, jos näkee hänet toisen miehen seurassa. 
Sunnuntaina Ritva ja hänen uusi miesystävänsä Kale ulkoilevat meren rannalla ja käyvät Gallen-Kallelan Museossa. Ritva palaa yksin kotiin ja käy iltapäivällä ulkoilemassa Kaivopuistossa lapsensa kanssa. Illalla Kale tulee käymään Ritvan asunnolla, mutta pian paikalle ryntää myös Ritvan entinen aviomies, joka uhkaa tappaa molemmat. Kale pääsee kuitenkin pakenemaan, ja entinen aviomieskin poistuu paikalta lapsen itkun karkottamana. Loppukohtauksessa Ritva jää kahden itkevän lapsensa kanssa lohduttaen tätä.
Mike Ploog

Mike Ploog (s. 1942 Minnesota, Yhdysvallat) on kuvakäsikirjoittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka on tehnyt kuvasuunnitelmia elokuviin, piirtänyt Marvelin kauhusarjakuvia ja kuvittanut Joulupukin elämästä kertovan sadun.
Gustaf Adolf Taube

Gustaf Adolf Taube (9. helmikuuta 1864 Luhanka – 20. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen kirkkoherra joka surmattiin punaisten toimesta Suomen sisällissodan aikana.
Tauben vanhemmat olivat tilanomistaja Karl Johan Taube ja Amanda Gustava Weber. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Jyväskylän lyseosta. Taube suoritti vuonna 1886 Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Taube oli Vehkalahdella kappalaisena vuodesta 1893 ja kirkkoherrana vuodesta 1910 alkaen. Hän sai myös rovastin arvonimen. 
Sisällissodan aikaan Taube järjesti kirkossa puhetilaisuuksia yhdessä kappalainen Adolf Mannisen ja Haminan kirkkoherran Uuno Renvallin kanssa. Punaiset pidättivät papit maaliskuun alussa joksikin aikaa mutta he pääsivät sitten vapaaksi. Taube pidätettiin uudelleen 17. huhtikuuta ja hänet vietiin Kouvolaan yhdessä muiden pidätettyjen haminalaisten kanssa. Taube, Manninen ja Renvall ammuttiin Kouvolan veripellolla yöllä 19. – 20. huhtikuuta 1918.
Gustaf Adolf Taube oli naimisissa vuodesta 1888 Amy Alice Liliuksen kanssa.
Károly Sterk

Károly Sterk (19. syyskuuta 1881 − 10. joulukuuta 1946) oli unkarilainen shakinpelaaja.
Sterk pelasi Unkarin joukkueessa shakkiolympialaisissa Pariisissa 1924, Budapestissa 1926 ja Prahassa 1931.
Yhteismaa

Yhteismaa tarkoitti ennen isojakojen suorittamista kylän tai jakokunnan osakkaiden yhteisesti hallitsemaa maata, joka tavallisesti oli metsää. Yhteisessä omistuksessa saattoi kuitenkin olla myös muuta maata kuin metsää ja osakasyhteisönä saattoi olla muukin yhteisö kuin kylä.
Isojakoja edeltäneenä aikana kullakin kylän talolla oli yksityiset peltonsa, niittynsä ja laidunmaansa. Näiden lisäksi kylään kuului talojen yhteisesti hallitsemia yhteismaita, joiden rajat olivat usein epämääräisiä. Maakuntalait, maanlait ja vuoden 1734 laki sisälsivät määräyksiä rajojen määrittämisestä vain silloin, kun kylien maat rajoittuivat toisiinsa. Kylien ulkopuoliset erämaat katsottiin niin sanotuiksi yleismaiksi. Vähitellen kruunu alkoi käyttää yleismaihin määräysvaltaansa ja vuonna 1542 Kustaa Vaasa otti yleismaat Ruotsin kruunulle. Näin valtio sai vapaat kädet erämaiden asuttamiseen.
Kylien yhteismaat saivat rajansa lopullisesti isojaoissa. Kunkin kylän osuus yhteismaista määrättiin verotuksessa käytettyjen manttaalien perusteella. Yhteismaana olleet kylien metsät jaettiin talojen kesken manttaalien mukaisessa suhteessa. Kylien ulkopuolelle jäävä liikamaa erotettiin valtiolle. Poikkeuksen tekivät eräät Pohjois-Suomen pitäjät, joissa tietty osa taloille jaossa olleista metsistä erotettiin kaikkien talojen yhteisiksi yhteismetsiksi.
Kun yhteismaan osakkaana olivat koko pitäjän talolliset, oli kyseessä pitäjänmetsä; tällaisia oli Suomessa vain Varsinais-Suomessa, Maskun kihlakunnassa. Sen sijaan Ruotsissa instituutiota esiintyi jonkin verran laajemmin. Ruotsissa kihlakunnan tilallisille yhteisesti kuuluva maa- tai vesialue oli kihlakunnan yhteismaata.

Muuta

Myöhemmin yhteismaaksi on kutsuttu jakotoimituksissa yhteiseksi jätettyä maa-aluetta, joka saattoi toimia esimerkiksi mudan, saven, soran tai turpeen ottopaikkana tai vaikkapa yhteisenä venevalkamana. Oikeastaan tällaista aluetta tulisi kutsua yhteiseksi alueeksi.
Täysin epäyhtenäinen avaruus

Täysin epäyhtenäinen avaruus on matematiikassa topologinen avaruus, jolla ei ole muita yhtenäisiä osajoukkoja kuin yhden pisteen joukot sekä tyhjä joukko. Jokaisessa avaruudessa tyhjä joukko ja yhden pisteen joukot ovat yhtenäisiä; täysin epäyhtenäisessä avaruudessa nämä ovat ainoat yhtenäiset joukot.
Jokainen diskreetti avaruus on täysin epäyhtenäinen. Täysin epäyhtenäisiä ovat myös esimerkiksi rationaalilukujen joukko  sekä Cantorin joukko, vaikka ne eivät olekaan diskreettejä avaruuksia.

Muodollinen nääritelmä

Topologinen avaruus X on täysin epäyhtenäinen, jos sen kaikki yhtenäiset komponentit ovat yhden pisteen joukkoja. Analogisesti topologista avaruutta X sanotaan täysin polkuepäyhtenäiseksi, jos sen kaikki polkukomponentit ovat yhden pisteen joukkoja.

Ominaisuudet

Täysin epäyhtenäisen avaruuden kaikki aliavaruudet ovat täysin epäyhtenäisiä, samoin täysin epäyhtenäisten avaruuksien karteesinen tulo varustettuna tulotopologialla sekä täysin epäyhtenäisten avaruuksien erillinen yhdiste.
Täysin epäyhtenäiset avaruudet ovat T₁-avaruuksia, koska yhden pisteen joukot ovat suljettuja joukkoja.
Täysin epäyhtenäisen avaruuden kuva jatkuvassa kuvauksessa ei välttämättä ole täysin epäyhtenäinen. Itse assiassa jokainen kompakti metrinen avaruus on Cantorin joukon kuva jossakin jatkuvassa kuvauksessa.
Lokaalisti kompakti Hausdorff-avaruus on nollaulotteinen, jos ja vain jos se on täysin epäyhtenäinen.
Jokainen täysin epäyhtenäinen avaruus on homemorfinen jonkin diskreettien avaruuksien numeroituvan tulon kanssa.
Täysin epäyhtenäisessä avaruudessa ei jokainen avoin joukko välttämättä ole samalla suljettu. Myöskään avoimen joukon sulkeuma ei välttämättä ole avoin, toisin sanoen kaikki täysin epäyhtenäiset Hausdorff-avaruudet eivät ole ekstremaalisesti epäyhtenäisiä.

Epäyhtenäisen avaruuden konstruointi

Olkoon  mielivaltainen topologinen avaruus. Määritellään ekvivalenssirelaatio  niin, että  , jos ja vain jos , missä  tarkoittaa X:n suurinta yhtenäistä osajoukkoa, johon  kuuluu. Tämä on selvästikin ekvivalenssirelaatio. Varustetaan avaruus  tekijätopologialla, toisin sanoen karkeimmalla topologialla, jossa kuvaus   on jatkuva. Melko vähällä vaivalla voidaan osoittaa, että  on täysin epäyhtenäinen. Myös seuraava tulos on yleispätevä: jos X\rightarrow Y on jatkuva kuvaus täysin epäyhtenäiseen avaruuteen Y, se voidaan yksikäsitteisellä tavalla esittää yhdistettynä kuvauksena , missä  on jatkuva.
Euroopan konsertti

Euroopan konsertti (tunnettu myös nimellä Wienin järjestelmä) kuvaa Wienin kongressista 1815 alkanutta ja ensimmäisen maailmansodan alkuun 1914 päättynyttä valtioiden välistä vallan tasapainojärjestelmää. Euroopan konsertin vallantasapainopolitiikan ansiona pidetään noin 100 vuotta vallinnutta kohtalaisen rauhallista ajanjaksoa Euroopan historiassa 1800-luvulla.
Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1814 kokoontuivat voittajavaltiot Britannia, Preussi, Venäjä ja Itävalta Wienissä neuvottelemaan Euroopan järjestyksen palauttamisesta. Kongressi yritti laatia järjestelmää, jolla voitaisiin jatkossa välttää sotia. Se valitsi sveitsiläisen filosofin Emer De Vettelin (1714–1767) kirjassaan Le Droit des gens; ou, Principes de la loi naturelle appliqués à la conduite et aux affaires des nations et des souverains (”Kansojen laki eli luonnolliset periaatteet sovellettaviksi kansojen ja valtioiden välisissä kysymyksissä”) esittämän vallan tasapaino-opin. Sen mukaan itsenäiset valtiot saadaan kunnioittamaan toisiaan, kun huolehditaan liittoutumien avulla siitä, että valtioiden väliset voimasuhteet ovat tasapainossa. Tällöin riskit sodan aloittamisesta ovat liian suuret.
Keinoksi tämän tasapainon hallintaan Wienin kongressissa sovittiin säännöllisesti pidettävistä konferensseista. Näistä ensimmäinen oli 1818 pidetty Aachenin konferenssi, toinen Troppaun konferenssi 1820, kolmas Laibachin konferenssi 1821 ja viimeinen Wienin kongressin päätösten mukaan järjestetty oli Veronan konferenssi 1822. Nämä konferenssit järjesti neliliitto, joka Aachenin konferenssissa laajeni viisiliitoksi, kun Ranska hyväksyttiin mukaan. Vuonna 1815 oli syntynyt myös Pyhä allianssi Venäjän johdolla Venäjän, Itävallan ja Preussin liitoksi. Muita suurvaltojen konferensseja 1800-luvulla olivat Lontoon vuoden 1832 konferenssi, jossa järjestettiin Kreikan itsenäistyminen, ja Berliinin kongressi 1878, jossa järjesteltiin Balkanin maiden rajoja.
Wienin kongressin päätöksistä ei ollut enää mitään jäljellä vuosien 1853–1856 Krimin sodassa, jossa entiset Napoleonin sotien voittajavaltiot Britannia ja Venäjä olivat vastakkain. Toisaalta tämä sota käytiin Euroopan reuna-alueilla. Saksan yhdistyminen 1800-luvun jälkipuoliskolla ja teollistuminen vuosisadan lopulla heilutti Euroopan tasapainoa. Preussia vuodesta 1862 ja yhdistynyttä Saksaa vuosina 1872–1890 johtanut ”rautakansleri” Otto von Bismarck oli käynnistänyt sotia luodakseen Saksan yhtenäisyyttä ja nationalismia. Saksan–Ranskan sodan 1870–1871 jälkeen Bismarck  katsoi, että Saksa oli saavuttanut kaiken tavoittelemansa. Tämän jälkeen Bismarck keskittyi luomaan liittolaisjärjestelmiä, kuten kolmiliitto erityisesti Ranskan eristämiseksi. Kasvava nationalismi ja taloudellinen kilpailu johtivat 1900-luvun alussa kilpavarusteluun. Britannia ja Ranska tekivät turvallisuutensa takaamiseksi 1904 Entente cordiale -liiton, johon liittyi 1907 Venäjä. Nämä liittolaissuhteet sitten säilyivät ensimmäisen maailmansodan alussa.
Rymättylä

Historia

Rymättylän-Merimaskun maamies- ja kalastajaseura perustettiin vuonna 1897. Toiminta oli alkuvuosista lähtien vilkasta, vaikka pitkät etäisyydet haittasivat toimintaa. Osittain tämän takia merimaskulaiset erosivat seurasta ja perustivat oman maamiesseuran vuonna 1918. Alkuaikoina tärkein toiminta oli hevosjalostus, toinen tärkeä asia maanviljelyksen koneellistuminen ja siihen liittyvät koulutukset ja tiedottaminen. 
Rymättylän murteelle tyypillistä on ruotsalaisten lainasanojen runsaus. Myös vertailumuodot ovat omanlaisiaan.
Suomen käymään toiseen maailmansotaan liittynyt Moskovan rauhansopimus pakotti asukkaat muuttamaan pois Suomenlahden ulkosaarilta niiden tultua luovutetuksi Neuvostoliitolle maaliskuussa 1940. Seiskarin saaresta joutui lähtemään noin 700 ihmistä, ja heistä suurin osa sijoitettiin lounaissaaristoon, Rymättylään, Merimaskuun ja Kustaviin. Rymättylään muutti kymmeniä perheitä. Seiskarilaisten lisäksi Rymättylään muutti muun muassa Koivistolaisia, joista kymmenen perhettä osti kokonaisen Pakinaisten saaren. Sota-aikana Rymättylässä oli kuusi kansakoulua. Evakkoon saapuneet ihmiset hankkivat elantonsa kalastamalla ja siihen aikaan Rymättylässä oli yhdeksän suurta nuottakuntaa. Sodan päätyttyä suurin osa evakoista muutti lähemmäs kotiseutujaan ja vain pieni osa heistä jäi asumaan sijoituspaikalleen.

Kyliä

Rymättylän kyliä ovat Aatila, Ahteentaka, Ajola, Alakylä, Ampuminmaa, Antola, Anttila, Autuinen, Brunnila, Hanka, Hankaanperä, Heinäinen, Hintsala, Hämmärö, Hämölä, Isopoikko, Järvenperä, Kaarniitta, Kaastla, Kauppila, Kepuinen, Kinttala, Kirjala, Knaapila, Koisaari, Koivusaari, Kuivanen, Kurala, Kurinen, Kurjanrauma, Leikkinen, Leiklahti, Lookila, Maanpää, Maisaari, Maskulainen, Meinikkala, Metsäpoikko, Montola, Ojainen, Okala, Paavainen, Pakinainen, Peräinen, Poikko, Pornainen, Pulkkala, Raula, Riiainen, Riittiö, Ruokorauma, Ruotsalainen, Röölä, Saarla, Salo, Santala, Seppälä, Suikkila, Suutarla, Taipale, Tanila, Valtainen, Vanhakylä, Veluinen, Viljainen, Ylikylä, Ylttinen ja Äijälä.
Poikon kylässä sijaitsee Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän kurssi- ja leirikeskus Kunstenniemi.

Ruokakulttuuri

Rymättylän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla keitetyt silakat.
Ruslan Gritsan

Hiihtosuunnistus

Viimeisenä juniorivuotenaan Gritsan voitti nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaali- ja pikamatkalta. Borovetsin MM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestikultaa Andrei Gruzdevin, Viktor Kortšaginin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Åsarnassa 2004 he uusivat MM-viestikultansa. Tosin Viktor Kortšaginin tilalla hiihtosuunnisti Vasili Gluharjov. Vuotta myöhemmin Kittilässä viesti oli muuttunut kolmiosuuksiseksi. Gritsan voitti kolmannen viestikultansa yhdessä Andrei Gruzdevin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Samoissa kisoissa hän voitti myös keskimatkalta kultaa.

Pyöräsuunnistus

Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 Gritsan voitti kultaa keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta. Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti toisen pitkän matkan MM-kultansa. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa pitkältä matkalta ja hopeaa viestistä. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti viestikultaa Maxim Zhurkinin ja Anton Foliforovin kanssa, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia sprintistä. EM-kilpailuissa Gritsan on voittanut yhden kullan ja kolme pronssia.
Valtarinlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,4 metriä mpy.
Salmenkylä

Salmenkylä on kaupunginosa Haminassa. Se sijaitsee Salmenvirran länsipuolella, noin 2,5 kilometriä keskustasta luoteeseen. Ennen Haminan ja Vehkalahden kuntaliitosta vuoden 2003 alussa Salmenkylä kuului Vehkalahteen kuntarajan kulkiessa Salmenvirtaa pitkin.

Historia

Nykyisen Salmen sillan lähellä on Linnamäki-niminen mäen kohdalla kivien täyttämä kynnys, joka toimi mereltä saapuvien laivojen ankkuripaikkana. Salmenkylän oletetaan olleen osa rannikkoa suojannutta vartiotuliketjua. Linnamäki on myös saattanut toimia keskuksena koko pitäjän vartiotoiminnalle. Salmi on sen vieressä kapeimmillaan ja ympäristön notkot ja purot tarjosivat puolustajille suojaa. Mäki on toiminut kauppapaikan turvana 1300-luvulta lähtien ja markkinoita on pidetty 1600-luvulle asti. Myös historiallisen Suuren rantatien reitti kulkee Salmenkylän kautta kaupungin keskustaa kohti.
Oliivikultarinta

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 15 cm, siipien kärkiväli 24-26 cm ja paino noin 15-18 g. Kultarinnoista suurikokoisin ja vahvanokkaisin. Aikuinen lintu on yläpuolelta harmaa ja alapuolelta valkoinen tai vaaleanharmaa. Alaperä on täplikäs. Siivellä erottuu kyynärsulkien valkeista reunoista muodostuva paneeli. Koivet ovat tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on syksyllä kupeilta kellahtava. Käyttäytyminen on piilottelevaa. Laulu on voimakasta ja kaunista, ja se on hitaampaa ja matalampaa kuin muiden kultarintojen laulu.
Kaikilla oliivikultarinnoilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueella.

Esiintyminen

Oliivikultarinta esiintyy Välimeren itäosassa Balkanilla, Kreikassa, Bulgariassa, Etelä-Romaniassa ja Turkin rannikolla sekä Libanonissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Afrikassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Lajin esiintymisalueen pinta-ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä, Euroopassa elää 21 000–45 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Mereinen laji, jonka kanta on vahvin rannikoilla ja saarilla. Elää tammimetsiköissä, oliivitarhoissa ja erilaisilla istutuksilla ja puutarhoissa sekä pensaikoissa, usein vuorenrinteillä.

Lisääntyminen

Pesintä tapahtuu toukokuun jälkipuoliskolla ja kesäkuussa. Pesä on melko matalalla (0,5-3 m) puussa (tammi, oliivipuu) tai pensaassa. Se on syvä kuppi ja rakennettu korsista, kasvikuiduista ja juurista. Naaras munii tavallisesti 4 munaa. Muna painaa 2,25 g. Haudonta kestää noin 13 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista.

Ravinto

Pääravintona ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Loppukesällä voi syödä viikunoita.