google/wiki40b huggingface dataset:
Verkosto

Verkosto on käsite, jota käytetään sekä verkkoa muistuttavista muodostumista ja rakenteista että kuvaannollisesti järjestelmistä.  
Verkostosta puhutaan yksittäistä verkkoa suurempana kokonaisuutena, Esimerkiksi tietokoneverkko on yksittäinen verkko, mutta internetin kaltainen tietokoneverkosto on tietokoneverkkojen muodostama kokonaisuus. 
Ihmiset muodostavat keskenään verkostoja ja esimerkiksi yritykset verkostoituvat. Tällöin puhutaan sosiaalisista eli yhteisöllisistä verkostoista. 
Verkkoteorian tämän hetkisen käsityksen mukaan elinvoimaisimpia ovat mittakaavattomat verkostot, jotka ovat yleensä kompleksisia. Nämä verkostot kuvaavat muun muassa kieltä, solun proteiinin välisiä linkkejä, ihmisten välisten seksuaalisia suhteita, tietokoneiden kytkentäkaavioita, solun aineenvaihduntaa, Internetiä, tietokonesirun kytkentöjä, World Wide Webiä, Hollywoodin näyttelijöiden välisiä ammatillisia suhteita, verkostotalouden ilmiöitä ja tieteellisten julkaisujen viittausjärjestelmää. (Barabási 2002, 211)
Albert-László Barabási on selostanut kirjassaan Linkit (2002) uutta verkostojen matemaattista selitysjärjestelmää.
Kimmo Katajala

Ura

Katajala on työskennellyt 1980-luvun lopusta lähtien tutkijana useissa historia-alan projekteissa sekä toiminut muun muassa Scandinavian Journal of History -aikakauskirjan toimittajana 1995–2002. Vuonna 2005 hänet nimitettiin Joensuun yliopiston Suomen historian professoriksi, sekä sittemmin Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhdistyttyä samaan virkaan Itä-Suomen yliopistossa. Katajalan teokselle Suomalainen kapina myönnettiin vuoden 2001 Tiedekirja-palkinto. Suomen Historiallisen Seuran hallituksessa Katajala istui vuosina 2001–2007 ja toimi seuran puheenjohtajana vuosina 2005–2007. Vuodesta 2010 Katajala on ollut Tieteellisten Seurojen Valtuuskunnan avustusjaoston jäsen ja hallituksen varajäsen.
Aspasia

Aspasia Miletoslainen (m.kreik. Ἀσπασία) (n. 470–410 eaa.) oli antiikin kreikkalainen oppinut nainen. Aspasia kohahdutti ateenalaisia älyllään ja puhetaidollaan aikana, jolloin naisen suurin hyve oli vaikeneminen.

Elämä

Aspasia muutti perheensä kanssa Miletoksesta Ateenaan 450-luvulla eaa. Hänet tunnetaan Perikleen puolisona ja heille syntyi ainakin yksi poika. Siirtolaisena Aspasia ei kuitenkaan voinut saada Ateenan kansalaisuutta eikä mennä virallisesti naimisiin Perikleen kanssa. Aspasia osallistui ainoana naisena Perikleen filosofisen piirin toimintaan. Mahdollisesti Perikles ja Aspasia tapasivatkin miletoslaisissa oppineiden piireissä. Perikleen kuoleman jälkeen Aspasia avioitui poliitikko Lysikleen kanssa ja liitosta syntyi yksi poika. Aspasian tarkkaa kuolinpäivää ja -paikkaa ei tiedetä.
Aspasiaa on kutsuttu naispuoliseksi Sokrateeksi, sillä he olivat kumpikin taitavia puhujia ja elivät samoihin aikoihin. Kumpikaan heistä ei myöskään esittänyt ajatuksiaan tekstimuodossa. Tiedot Sokrateesta ja Aspasiasta ovat lisäksi peräisin samoista lähteistä ja kumpaakin vuoroin ylistettiin, vuoroin parjattiin.

Aikalaisten suhtautuminen

Aspasia järkytti antiikin kreikkalaisia, jotka joutuivat pohtimaan kysymystä, osaako nainenkin ajatella. Aspasia on jäänyt historiaan kysymyksen ensimmäisenä ikonina.
Aspasian kuva aikalaisteksteissä on ristiriitainen. Toisaalta hänet esitetään vaikutusvaltaisena prostituoituna, toisaalta jopa Sokrateen veroisena filosofina. Aikalaiset pilkkasivat Aspasiaa hetairaksi, koska aika ei sallinut poikkeamista naisen normista. Lähteissä ei ole kuitenkaan mainintaa, että Aspasia olisi ollut hetaira.
Mainintoja Aspasiasta on löydettävissä aikakauden kreikkalaisista huvinäytelmistä ja Platonin, Ksenofonin sekä Aiskhineksen kirjoittamista dialogeista. 
Osa ateenalaisista piti Aspasiaa vaarallisena ja epäilyttävänä siirtolaisena. Aspasiaa pilkattiin komediakirjailijoiden Aristofaneen ja Eupoliksen näytelmissä bordelliemännäksi ja prostituoiduksi. Lisäksi hänet esitettiin niissä vallanhimoisena ja jumalattomana naisena, joka johdatteli Perikleetä huonoihin ratkaisuihin. Jopa peloponnesolaissodat katsottiin joissain kirjoituksissa Aspasian syyksi. 
Aspasia esiintyy Platonin dialogissa Meneksenos, jossa Platon epäsuorasti pilkkaa Aspasiaa pelkästään ulkokullatun puhetaidon taitajaksi, jota ei olisi syytä pitää oikeana filosofina. Aiskhines puolestaan esittää Aspasian retoriikan ja erotiikan opettajana. Ksenofonin dialogeissa Aspasia on puolestaan itsenäinen puheitadon opettaja sekä Sokrateen lähipiiriläinen. Aspasian rooli Ksenofonin tekstissä on eräänlainen kodinhoidon ja avioliittoasioiden neuvoja.

Myöhemmät viittaukset

Plutarkhos arveli Aspasian olleen hetaira, mutta tunnusti Aspasian merkittävän poliittisen ja älyllisen vaikutusvallan.
Antiikin filosofiaan perehtynyt nunna Héloïse mainitsee Aspasian kirjoituksissaan. Hän sanoi haluavansa olla Aspasian kaltainen.
Vuonna 1864 Ateenan yliopiston päärakennuksen aulaan sijoitettiin fresko, joka on nimeltään "Aspasian salonki". Siinä Aspasia on kuvattu muiden antiikin Kreikan merkittävien oppineiden joukkoon.
Raesokeri

Raesokeri on palasokerista murskaamalla valmistettua, koristeluun tarkoitettua sokeria, jota on saatavana eri värisinä ja myös eri kidekokoina. Raesokeri kestää hyvin kuumuutta ja kosteutta ja onkin siksi suosittu koriste esimerkiksi pullan päällä.
Nits

Nits on alankomaalainen vuonna 1974 perustettu yhtye. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu taiderockiksi, jossa on vaikutteita 1960-luvun brittiyhtyeiden musiikista ja uudesta aallosta. Nitsin alkuperäiskokoonpanon muodostivat laulaja, kosketinsoittaja ja kitaristi Henk Hofstede, laulaja ja kitaristi Michiel Peters, basisti Alex Roelofs ja rumpali Rob Kloet. Vuonna 1981 kokoonpanossa tapahtui vaihdoksia ja Hofsteden ja Kloetin lisäksi yhtyeeseen on  siitä alkaen kuulunut kosketinsoittaja Robert Jan Stips.
Nitsin ensimmäinen single "Yes or No" julkaistiin maaliskuussa 1977 ja se löysi tiensä heti radiosoittoon. Seuraavana vuonna valmistui ensialbumi The Nits. Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin vuosien varrelta kuuluvat "Red Tape" (albumilla Work, 1981), "Nescio" (albumilla Omsk, 1983), "Sketches of Spain" (albumilla Kilo, 1983), "Adieu, Sweet Bahnhof" (albumilla Adieu Sweet Bahnhof, 1984), "In The Dutch Mountains" (albumilla In The Dutch Mountains, 1987) ja "The Train" (albumilla Hat 1988).
Yhtye on tunnettu Suomi-sympatioistaan, ja antoivatpa vuoden 1998 albumilleenkin kotimaansa suomenkielisen nimen Alankomaat.
Romano Mussolini

Romano Mussolini (26. syyskuuta 1927 Forlì, Italia – 3. helmikuuta 2006 Rooma, Italia) oli italialainen jazzmuusikko ja taidemaalari. 
Mussolini oli perheensä nuorin poika. Hänen vanhempansa olivat diktaattori Benito Mussolini ja tämän puoliso Rachele Mussolini. Hän ei koskaan kiinnostunut politiikasta, mutta osoitti jo nuorena merkkejä musikaalisesta lahjakkuudesta. Toisen maailmansodan päätyttyä Mussolini perusti jazz-yhtyeen, josta tuli varsin suosittu Italiassa. Hän esiintyi yhtyeensä kanssa monien merkittävien jazzmuusikoiden – muun muassa Chet Bakerin, Dizzy Gillespien ja Duke Ellingtonin – kanssa. Romano Mussolini kuoli 78-vuotiaana sairauskohtaukseen roomalaisessa sairaalassa. Hän oli kuollessaan viimeinen Benito Mussolinin kuudesta lapsesta.
Mussolini oli kaksi kertaa naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Sophia Lorenin sisar Anna Maria Scicolone, jonka kanssa hän sai lapset Elisabettan ja Alessandran. Toisesta avioliitosta näyttelijä Carla Puccinin kanssa hän sai kolmannen tyttären Rachelen, jonka hän nimesi äitinsä mukaan. Mussolinin lapsista Alessandra on nykyisin Euroopan parlamentin jäsen.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1977

Etelä-Afrikan Grand Prix 1977 oli Formula 1 sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. maaliskuuta 1977 Kyalamin radalla. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Niki Lauda.

Tom Prycen kuolema

Tapahtumat alkoivat kilpailun 22. kierroksella, kun italialainen Renzo Zorzi joutui pysäyttämään autonsa radan varteen. Auton polttoaineputki oli katkennut ja siitä valunut bensiini oli syttynyt palamaan. Kaksi radan toisella puolella odottanutta ratavalvojaa odottivat hetkeä, jolloin he pääsisivät sammuttamaan palon. Heidän lähtiessään juoksemaan radan poikki Hans-Joachim Stuck ja Tom Pryce olivat juuri aloittaneet 23. kierroksensa ja lähestyivät mäenharjannetta, jonka takana ratavalvojat olivat. Nähdessään rataa ylittämässä olleet miehet heidän oli liian myöhäistä väistää. Toinen miehistä ehti alta pois, mutta Pryce törmäsi toiseen. Ratavalvoja, 19-vuotias Johannesburgin lentokentän varausvirkailija Jansen van Vuuren pirstoutui radan viereen ja sai surmansa heti. Kuolinhetkellään hän kuitenkin käynnisti vielä makaaberin tapahtumasarjan. Van Vuurenin kantama vaahtosammutin nimittäin sinkoutui Prycen päähän surmaten hänet. Prycen Shadow-auto jatkoi matkaansa kuolleen kuljettajan jalka yhä kaasupolkimella. Kun auto lähestyi suoran päässä Crawthornen kaarretta, takaa tullut Jacques Laffite nousi Ligierillään sen rinnalle. Ranskalaiskuljettaja ei tiennyt mitä hetkeä aiemmin oli tapahtunut. Laffiten hämmästykseksi Shadowin kuljettaja ei jarruttanutkaan mutkaan, vaan auto jatkoi suoraan ja törmäsi Laffiten Ligierin kylkeen. Molemmat autot liukuivat ulos radalta ja törmäsivät verkkoaitaan. Laffitelle ei käynyt kuinkaan, mutta Pryce oli kuollut. On kohtalon ironiaa, että tapahtumaketjun aloittanut Zorzin auton tulipalo oli mitättömän pieni ja sammui itsekseen ennen kuin kukaan ehti tehdä sille mitään.
Madrigaalidraama

Madrigaalidraama, madrigaalikomedia tai madrigaaliooppera) on italialaisesta 1500-luvun musiikkiperinteestä käytetty nimitys, jossa joukko toisiinsan liittyviä madrigaaleja esitettiin peräkkäin siten, että niistä muodostui yhtenäinen tarina. Madrigaalidraama oli yksi keskeisistä oopperan esimuodoista. Termi itse on peräisin 1900-luvulla eläneeltä musiikkitieteilijältä Alfred Einsteinilta. Madrigaalidraamat jaettiin joskus näytöksiin ja saattoivat sisältää myös prologin. Madrigaalioopperat jäivät muodista 1600-luvun aikana oopperan saavuttaessa kasvavaa suosiota.
Keskeisiä madrigaalidraamojen säveltäjiä olivat Alessandro Striggio, Adriano Banchieri, Giovanni Croce ja Orazio Vecchi.
Alcázar de los Reyes Cristianos

Alcázar de los Reyes Cristianos eli Córdoban Alcázar on keskiaikainen espanjalainen linna Córdoban kaupungissa, Andalusiassa. Se sijaitsee Guadalquivirjoen rannalla, lähellä La Mezquitaa. Linna rakennettiin alun perin Kastilian ja Leónin kuninkaalle Alfonso XI:lle varhaisella 1300-luvulla.
Myöhemmin linnaa laajensivat Ferdinand Katolilainen ja Isabella Katolilainen, jotka pitivät siellä hoviaan Granadan valloittamisprosessin aikana. Linnassa oli myös Espanjan inkvisition tuomioistuin liki kolmen vuosisadan ajan. Vuonna 1821 siitä tehtiin vankila, kunnes 1950-luvulla Espanjan hallitus muutti linnan matkailunähtävyydeksi ja kansalliseksi monumentiksi.
Alasin

Alasin on sepän työkalu, jonka päällä hän pitää metalliesineitä takoessaan  niitä. Alasin on sijoitettu pajassa ahjon läheisyyteen sopivalle työskentelykorkeudelle.
Alasimia on useita eri malleja. Yleisimpiin raskaampiin töihin sopii 50–100 kilon alasin, mutta pienempiin töihin soveltuvat kevyemmätkin alasimet. Alasimessa on yhdestä kahteen pyöreää ”sarvea” taivutuksia varten sekä tasainen selkäpuoli kuumien teräskappaleiden takomista ja työstämistä varten. Alasimen selässä voi olla eri muotoisia reikiä, jotka oli alun perin tarkoitettu pulttien ja niittien kannan takomiseen tai erilaisten aputyökalujen kiinnittämiseen.
Motion Picture Association of America

Motion Picture Association of America (MPAA) on elokuvateollisuuden etua ajava järjestö, joka edustaa kaikkia suuria yhdysvaltalaisia elokuvastudioita. Järjestö taistelee elokuvapiratismia vastaan ja lobbaa ihmisiä saadakseen muutoksia tekijänoikeuslakeihin.
Pikkulammi (Tammelan Kyynärä)

Maantiede

Lampi on vain 70 metriä pitkä, sillä on rantaviivaa 190 metriä ja pinta-alaa 0,17 hehtaaria ja se sijaitsee pienen suon keskellä. Lampeen laskee kaksi oja ja kolmas laskee Lehesjokeen, joka laskee vuorostaan Liesjärveen. Se on rakentamaton eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa lammen 200 metrin päässä.

Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Pikkulammin itäpuolella. Puiston raja ja sinne vievä tie ohittavat lammen 100 metrin päästä. Lähin parkkipaikka sijaitsee 400 metrin päässä ja ruokailupaikka 500 metrin päässä.

Historia

Lampi on piirretty vuoden 1884 Senaatin kartastoon, mutta sille ei ole merkitty nimeä.
Reeperbahn

Reeperbahn (alasaksaa: Köydenpunojankatu) on Hampurin tunnetuin katu. Vajaan kilometrin mittainen katu sijaitsee Sankt Paulin kaupunginosassa. Se on Hampurin yöelämän keskus ja myös punaisten lyhtyjen alue.
Kadun varrella on paljon ravintoloita, diskoja ja kenties satoja baareja. Lisäksi kadulta löytyy strippiklubeja, seksikauppoja ja seksimuseo.
Aivan 1960-luvun alussa The Beatles esiintyi Reeperbahnin alueen klubeilla useaan kertaan. Esiintymiset kestivät useita viikkoja kerrallaan, esiintymispaikat olivat seuraavat kapakat: Indra ja Kaiserkeller (1960), Top Ten (1961) ja Star-Club (1962). Yhtyeen vaiheista Hampurin ajoilta kerrotaan lukuisia tarinoita. 
1990-luvulla alue oli yksi Euroopan köyhimipiä ja huonomaineisimpia kaupunginosia. Vuonna 2006 Hampurin kaupunki sijoitti alueen rakennustöihin lähes 10 miljoonaa euroa. Alue houkutteleekin yhä enemmän turisteja. 
Suomalainen laulaja Irwin Goodman voitti vuoden 1970 Syksyn sävel -kilpailun kappaleella ”St. Pauli ja Reeperbahn”. Kappaleen tekstissä Vexi Salmi hyödynsi hänen ja Irvin Goodmanin kokemuksia 1960-luvun alun Saksan littotasavallassa. Laulu oli kuukausien ajan Suomen listaykkösenä.
Nokilaulumesikko

Levinneisyys

Nokilaulumesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kosken kirkko (Perniö)

Alkuperäispaikalla Antskogissa

Pohjan pitäjän Antskogin ruukin ensimmäinen kirkko valmistui 1655. Se korvattiin uudella kirkolla, joka valmistui vuonna 1766. Antskogin ruukinseurakunta lakkautettiin 1770-luvulla ja kirkko siirrettiin Perniöön Kosken ruukin kirkoksi. Antskogissa entisellä kirkonpaikalla on siirretyn kirkon perustukset ja kiviaita.

Kosken ruukinkirkoksi

Kosken ruukin ensimmäinen kirkko oli rakennettu 1680-luvulla. Se korvattiin Antskogista siirretyllä kirkolla, joka vihittiin käyttöön 1786. Kirkko on säilynyt kutakuinkin alkuperäisessä asussa. Kirkon barokkityylinen alttarilaite on kuitenkin muualta. Se on hankittu Koskelle vuonna 1800 ja tehty alun perin ilmeisesti Tukholmassa vuonna 1694 nykyisen Östhammarin kunnan alueella toimineelle Forsmarkin tehtaan seurakunnalle. Sivusakaran päässä on toinen alttarilaite, jonka uskotaan olevan turkulaista puusepäntyötä 1670- tai 1680-luvulta ja peräisin joko Kosken tai Antskogin ruukin ensimmäisestä kirkosta. Hirsirakenteisen ristikirkon tynnyriholvit kohoavat korkealle. Kirkossa on alkuperäiset penkit.
Ristikirkon vesikatto on matala ja aumattu sakaroiden päästä. Katolla on pieni kattoratsastaja. Ristisakarat ovat leveät, joten kirkko vaikuttaa tukevanoloiselta.
Khalil Azmi

Ura

Seuratasolla Azmi pelasi mm. Colorado Rapidsin riveissä. Hän pelasi maajoukkueessa yhdet MM-kisat, vuonna 1994.
Jack London

Elämä

Jack London (John Griffith Chaney) syntyi San Franciscossa 12. tammikuuta 1876. Hänen isänsä oli kiertelevä astrologi ja äiti varakkaan perheen tytär. Isä hylkäsi perheen ennen pojan syntymää, ja äiti meni pian uusiin naimisiin. Jo nuorena Jack auttoi perhettä elannon hankkimisessa. 17-vuotiaana hän pestautui hylkeenpyyntialukselle. Pyyntimatka vei pohjoiselle Tyynellemerelle aina Japaniin asti. Ymmärrettyään, ettei työtä tekemällä rikastu, nuori Jack yritti jatkaa kesken jääneitä opintoja. Hänet hyväksyttiin Kalifornian yliopistoon, mutta hän joutui pian keskeyttämään opiskelut, yhtenä syynä varojen puute.
Kesällä 1897 Jack lähti laivalla kohti Klondikea, jossa hän vietti seuraavan vuoden. Siellä hän sairastui yksipuolisen ravinnon vuoksi keripukkiin ja menetti etuhampaansa. Vaikka hän ei rikastunut kullalla, hänen lehtiin ja romaaneihin seuraavina vuosina kirjoittamat tarinansa toivat hänelle runsaasti tuloja.
London avioitui vuonna 1900 irlantilaisen Bessie Maddernin kanssa, ja he saivat kaksi tytärtä, Joanin (s. 1901) ja Beckyn (s. 1902). Liitto kariutui, kun Bessie muutti pois heinäkuussa 1903 Londonien yhteisestä kodista. Syynä oli Jack Londonin platoninen rakkaussuhde Anna Strunskyyn, johon hän oli tutustunut San Franciscon taiteilijapiireissä.
Venäjän-Japanin sodassa 1904–1905 London oli kirjeenvaihtajana Japanissa. London avioitui 1905 Charmian Kittredgen kanssa. Liitto oli lapseton, mutta kesti Jack Londonin 40-vuotiaana tapahtuneeseen kuolemaan asti.

Teokset

London sai aatteellisia vaikutteita Charles Darwinin, Herbert Spencerin ja Ernst Haeckelin evoluutioteorioista, Friedrich Nietzschen yli-ihmiskäsityksestä ja Karl Marxin sosialismista. Hänen kerrontaansa vaikuttivat Robert Louis Stevenson ja Rudyard Kipling. Londonin aatteellisuus ja yhteiskuntakritiikki kytkee hänet amerikkalaisen naturalismin suuntaukseen. Hänellä oli merkittävä vaikutus 1920- ja 1930-luvun kirjailijoihin. Suomessa London on tunnettu ennen muuta eräkirjailijana, ja hänen teoksiaan on julkaistu suomennoksina moneen kertaan useilla nimillä.
Erämaan kutsu (1903) kertoo Klondiken kultaryntäyksen aikana vetotehtäviin ryöstetystä koirasta. Valkohammas (1906) on toinen kuuluisa eläintarina. Lontoon East Endin slummeja kuvaava Kadotuksen kansa (1903) oli uraauurtava reportaasi. Yhteiskunnallisessa romaanissa Rautakorko (1908) London ennakoi Venäjän vallankumouksen ja natsien nousun valtaan. Martin Eden (1909) kuvaa työläiskirjailijan kamppailua menestykseen ja sitä seuraavaa vieraantumista. Londonin purjehdusmatkaa kuvaava Etelämeren auringon alla (1911) on yksi hänen Tyynenmeren kokemusten innoittamista teoksistaan. Tuliliemen tuttavana (1913) on klassinen alkoholismin kuvaus. Romaani Kuun laakso (1913) esittää yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisuksi paluuta luontoon.
Londonia pidetään ajattelultaan yleensä vasemmistolaisena, ja hän kuului sosialistiseen puolueeseen, mutta hänet on sijoitettu myös äärioikeistoon valkoisten ylemmyyttä korostavien ja sosiaalidarwinististen näkemystensä vuoksi.
PO Poljot

Poljot (PO Poljot) (ven. Производственное объединение «Полёт», Proizvodsvennoje objedinenije "Poljot") oli Siperian Omskissa toiminut neuvostoliittolainen avaruusteknologiayhtiö. Se jatkoi toimintaansa Venäjällä itsenäisenä yrityksenä vuoteen 2007 asti, jolloin se fuusioitiin Hrunitševiin. PO Poljotin merkittävin tuote on ollut Kosmos-3M-kantoraketti. 
Yhtiö on valmistanut Kosmos-3M-raketteja vuodesta 1969 alkaen. Poljot kehitti paikannussatelliitteja kuten Nadeždan, Parusin ja 1980-luvulla GLONASSin.
Ilmailusektorilla yhtiö valmisti Antonov An-3-, Antonov An-70- ja Antonov An-72 -lentokoneita.
Poljot osana jatkaa Hrunitševia URM-1-rakettivaiheen valmistamista Angara-kantorakettiin. Se ottanee valmistettavaksi Briz-KM-rakettivaiheen.
Saksalainen OHB-avaruusteknologiayhtiö välittää Kosmos-3M-laukaisuja länsimaihin.
Broken Sword

Broken Sword: The Shadow of the Templars

Pelisarjan tarina alkaa pelissä Broken Sword: The Shadow of the Templars (1996), joka tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimellä Circle of Blood. Pelissä nuori yhdysvaltalainen asianajaja George Stobbart ja ranskalainen reportteri Nicole Collard yrittävät ratkaista mystisen murhasarjan arvoitusta. Jäljet johtavat temppeliherrojen salaisuuden perään.

Broken Sword 2: The Smoking Mirror

Pelin jatko-osa on Broken Sword 2: The Smoking Mirror (1997), joka sijoittuu Etelä-Amerikkalaiseen fiktiiviseen valtioon nimeltään Quaramonte. Pelistä on myös olemassa suomeksi tekstitetty versio.

Broken Sword: The Sleeping Dragon

Vuonna 2003 julkaistiin Broken Sword: The Sleeping Dragon, joka on sarjan ensimmäinen kolmiulotteinen osa.

Broken Sword: The Angel of Death

Broken Sword 4, Broken Sword: The Angel of Death, julkaistiin syksyllä 2006. Pelisarjasta on myös suunnitteilla elokuva, joka pohjautuisi sarjan ensimmäiseen osaan.

Broken Sword 5: The Serpent's Curse

Viides osa Broken Sword 5: The Serpent's Curse on julkaistu 2013.

Uusintaversiot

Ubisoftin kehittämä Broken Sword: The Shadow of the Templars - Director's Cut julkaistiin vuonna 2009 Nintendo DS:lle ja Wiille. Se on uudistettu versio ensimmäisestä osasta.
Tarantellasumu

Tarantellasumu (tunnetaan myös nimillä NGC 2070 ja 30 Doradus) on Kultakalan tähdistön suunnalla sijaitseva suuri ja kirkas emissiosumu. Se on osa Suurta Magellanin pilveä. Tarantellasumu sijaitsee noin 170 000 valovuoden päässä Maasta. Se on suurin tunnettu emissiosumu ja halkaisijaltaan yli 1 000 valovuotta. Tarantellasumun massa vastaa noin puolta miljoonaa Auringon massaa.
Tarantellasumu on erittäin kirkas kohde ja suuresta etäisyydestään huolimatta nähtävissä ilman teleskooppia pimeinä öinä. Sen näennäinen kirkkaus on 8.

Tutkimuksen historia

Tarantellasumun löysi Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1751. Aluksi se luokiteltiin tähdeksi ja sai nimen 30 Doradus, mutta 5. joulukuuta 1751 Lacaille tunnisti kohteen sumuksi. Nimensä Tarantellasumu sai siitä, että sen kirkkaimmat osat muistuttavat jonkin verran hämähäkin jalkoja.
Saku Sipola

Saku Petri Tapio Sipola (s. 1968) on ollut Saton toimitusjohtaja vuodesta 2015. Hän aloittaa SRV:n toimitusjohtajana viimeistään tammikuussa 2020.
Väijytys

Väijytys on sotilastermi, jolla tarkoitetaan valmisteltua hyökkäystä vihollisjoukon oletetulle kulkureitille. Yleisintä väijytysten käyttö on sissisodassa, jossa eri menetelmin tuotetaan tappioita tietä pitkin kulkeville vihollisen saattueille. Väijytyksiä tekee taisteluissa yleensä se osapuoli, jonka alueelle sotilaallisesti vahvempi vihollinen on tunkeutunut. Taktiikkaa pystyy käyttämään tehokkaasti taistellessa lukumääräisesti vahvempaa vihollista vastaan, sillä sen teho perustuu yllätyksellisyyteen, hyvin valmisteltuihin taisteluasemiin ja hetkelliseen suureen tulivoimaan, kun väijytyksen tekevä osapuoli pyrkii tuottamaan viholliselleen mahdollisimman paljon tappioita, ennen kuin väijytykseen joutunut ehtii reagoimaan tilanteeseen. Väijytyksiä on käytetty aina varhaisista ajoista nykypäivään ja vaikka niissä käytetty aseistus ja kohteet ovat muuttuneet, on sen perusidea kuitenkin säilynyt samana.

Valmistelut

Väijytyksen tekevät joukot valitsevat itse taistelupaikan ja ajankohdan. Väijytystä valmistellessa väijytykseen osallistuvat osastot hakevat itselleen mahdollisimman hyvät taisteluasemat, josta voivat toimia tiellä liikkuvaa vihollista vastaan. Olennaista on myös se, etteivät asemat paljastu ennen taistelun alkamista ja että asemista pystyy irtaantumaan suojassa iskun jälkeen. Modernissa sodankäynnissä väijytyksissä käytetään aseistuksena aktiivisesti laukaistavia tähysmiinoja (kylkimiinat, viuhkapanokset tai tiehen kaivetut räjähteet), sinkoja sekä rynnäkkö- ja tarkkuuskiväärejä. Lisäksi väijytystä voidaan tukea kranaatinheittimin ja taisteluasemien ja tien väliin voidaan asentaa jalkaväki- ja telamiinoja hankaloittamaan vihollisen vastatoimia.

Taistelu

Kun väijytys on valmis on väijyttävän osaston seuraava tehtävä odottaa sopivan vihollisen saapumista väijytettävälle tieosuudelle. Odotusaika voi vaihdella tilanteen mukaan tunneista useisiin vuorokausiin. Kun kohteeksi sopiva vihollinen sattuu kohdelle, antaa väijytysosaston johtaja sovitun merkin taistelujen aloittamisesta laukaisemalla ensimmäisen miinan, ampumalla purskeen tai jotain muuta merkkiä käyttäen. Ensimmäisenä laukaistava miina on aina kauimmaisena vihollisen tulosuunnasta, jotta myös muiden miinojen kohdalle tulisi ajoneuvo taistelun alettua. Tulen avaamisen jälkeen pyrkivät joukot toimimaan mahdollisimman nopeasti omiin kohteisiinsa tuhoten ajoneuvoja ja jalkaväkeä. Omien tappioiden välttämiseksi taistelu ei yleensä kestä kuin korkeintaan muutaman minuutin, jotta vihollinen ei ehtisi aloittaa vastatoimia. Taistelun jälkeen väijyttäjät irtaantuvat pois tienvarresta syvälle maastoon, jonne on voitu tehdä harhautusjälkia ja ansoitteita mahdollisen takaa-ajon vaikeuttamiseksi.