google/wiki40b huggingface dataset:
Mehtimäki

Mehtimäki on aivan Joensuun keskustan tuntumassa oleva virkistysalue, jossa sijaitsevat kaupungin keskeiset kilpaurheilupaikat.
Mehtimäki kuuluu Linnunlahden kaupunginosaan ja käsittää laajan alueen, jonka rajoja ovat muun muassa Länsikatu, yliopistokampus, Joensuun Tiedepuisto ja Pyhäselän ranta. Myös Laulurinteen ja raviradan voi katsoa kuuluvan Mehtimäkeen. Mehtimäki rajoittuu Martinpuisto-nimiseen alueeseen. Kutsumanimi on "Mehtis" (Mennään pelaamaan Mehtikselle). Mehti tarkoittaa metsää.
Itse Mehtimäki sijaitsee Areenan ja pesäpallostadionin välissä; se on matala ja laakea, lähes huomaamaton mäki.
Väinö Nieminen

Väinö Erkki Nieminen (24. tammikuuta 1898 Helsinki – 5. elokuuta 1979 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi ja Kansallisen Kokoomuksen kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuodesta 1958 vuoteen 1966.
Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1917 ja valmistui agronomiksi vuonna 1923. Suurimman osan työurastaan hän toimi maanviljelijänä, mutta toimi myös muun muassa maataloushallituksessa ja Tervajoki Oy:llä.
Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Nestor Nieminen ja Matilda Grönhag. Nieminen oli naimisissa Siiri Maria Kukkosen kanssa vuodesta 1925 lähtien. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1948. Sotilasarvoltaan Nieminen oli kersantti.
Terry O’Reilly

Terence Joseph James O’Reilly (s. 7. kesäkuuta 1951 Niagara Falls, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti.
Boston Bruinsin varaaman O’Reilly pelasi vuodet 1972–1985 Bostonissa. Hän pelasi myös yhden ottelun kaudella 1971–1972, jonka jälkeen sai komennuksen farmiin AHL-liigaan loppukaudeksi. O’Reilly vietti koko uransa Bostonissa, jossa hän toimi Bruinsin kapteenina 1983–1984 ja 1984–1985. O’Reilly tunnettiin kovana pelaajana, ja saikin yli 200 rangaistusta viitenä peräkkäisenä kautena. Lehdistö antoi hänelle lempinimen "Bloody O’Reilly". 
Hänen fyysisen kovuutensa lisäksi hänellä oli myös pisteitä, esim. kaudella 1977–1978 hän teki 90 pistettä koostuen 29 maalista ja 61 syötöstä. Hän päätti 13-vuotisen uransa 204 maaliin, 402 syöttöön ja 606 pisteeseen. Rangaistusminuutteja hän sai NHL-urallaan yhteensä 2095 minuuttia.
Hän oli myös Bruinsin päävalmentaja kaudella 1986–1987 ja jatkoi tehtävänsä vielä vuoteen 1989. Hän saavutti joukkueensa kanssa myös Stanley Cup -finaalin vuonna 1988, jolloin Wayne Gretzkyn johtama Edmonton Oilers voitti heidät.
Kihon

Kihon (jap. 基本, Kihon) on japania ja tarkoittaa budo-lajin perustekniikkaa sekä sen sitkeää, hellittämätöntä harjoittelemista. Loputtoman perustekniikkaharjoituksen tarkoitus on saattaa budon harjoittelija varmemmaksi ja parantaa perustekniikan osaamista hänen valmiuksiensa ja osaamistasonsa kasvaessa hänen edistyessään ja harjoittelun edetessä . Tavallisesti kaikkien budo-lajien harjoittelukertaan kuuluu kihon osio. Ongelmien ilmaantuessa harjoittelussa, budoka palaa kihon-harjoitteluun, korjatakseen virhesuorituksen syyt tai ilmenneet heikkoudet tekniikassaan.
Teepuuöljy

Teepuuöljy on kellertävää vihreän sävyistä voimakkaan tuoksuista eteeristä öljyä. Öljyllä väitettään olevan myönteisiä kosmeettisia ja lääketieteellisiä vaikutuksia (mm. antiseptinen ja sienien kasvua estävä vaikutus).

Historia ja lähde

Aboriginaalit ovat käyttäneet teepuuöljyä vuosisatoja. Nykyään öljyä saadaan höyrytislaamalla paperikaarnamyrtin (Melaleuca alternifolia) lehdistä. Se kasvaa Australian luoteisrannikolla. Nimestään huolimatta kasvi ei kuulu teepuihin vaan myrttikasveihin.
Myynnissä oleva teepuuöljy on yleensä tehty Melaleuca alternifoliasta, mutta raaka-aineena voidaan käyttää myös Melaleuca dissitifloraa ja Melaleuca linariifoliaa. Kansainvälinen standardi ISO 4730 ("Oil of Melaleuca, Terpinen-4-ol type"), määrittelee 14 ainesosalle pitoisuudet, jotta öljyä voidaan kutsua teepuuöljyksi.

Käyttöturvallisuus

Teepuuöljyä käytetään yleensä vain ulkoisesti. On suositeltavaa kokeilla pienellä määrällä iholle ennen öljyn käyttöönottoa, koska öljy saattaa ärsyttää. Teepuuöljy voi aiheuttaa allergiaa.
Teepuuöljy on myrkyllistä suurempina annoksina. Asiaa ei ole järjestelmällisesti tutkittu, kaikki havainnot ovat satunnaisia yksittäisitä tapauksista. Oireet saattavat sisältää huimausta, pahoinvointia ja epätietoisuutta ympäristöstä. Käyttöä suutuotteissa, kuten hammastahnassa, pidetään turvallisena, kunhan tuotetta ei niellä tai se ei ole pienten lasten saatavilla.
Pieni Koirajärvi (Ähtäri)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,6 metriä mpy.
Renga

Renga (jap. 連歌) on japanilainen ketjurunouden muoto. Sen kirjoittamiseen osallistuu kaksi tai useampi henkilö. Renga muodostuu useammasta kahden säkeistön pituisesta runosta, niin että ensimmäistä ja viimeistä lukuun ottamatta jokainen säkeistö kuuluu kahteen runoon. Säkeistö siis muodostaa runon sekä sitä edeltävän että seuraavan säkeistön kanssa. Jokaisen säkeistön merkitys määräytyy runon toisen säkeistön mukaan, jolloin rengan jokainen säkeistö voi saada kaksi eri merkitystä. Renga kehittyi tankarunoudesta ja rengan aloitussäkeistö hokku (発句) loi puolestaan perustan myöhemmin omaksi runoudenlajikseen eronneelle haikulle.

Historia

Japanin kronikoiden, Kojikin ja Nihonshokin, mukaan japaninkielinen ketjurunous syntyi keisari Keikōn hallituskaudella, puolimyyttisen prinssi Yamatotakerun sotaretkellä, prinssin ja hänen miestensä lyhyestä runomuotoisesta keskustelusta. Retken tapahtuma-ajankohta on kuitenkin vaikea arvioida. Yamatotakerun runossaan mainitsemasta Tsukuban vuoresta muodostui kuitenkin myöhemmin Japanin ketjurunouden symboli. Vanhin kirjoitettu varsinainen ketjuruno löytyy vanhasta runokokoelmasta Man’yōshūsta. Runon alkuosan kirjoitti nunna ja lopun Nara-kauden runoilija Ōtomo no Yakamochi.
Heian-kaudella nousi suosioon lyhyt tankamuotoinen tan-renga (短連歌). Rengaa pidettiin tähän aikaan lähinnä ajanvietteenä eikä sillä ollut taiteellista merkittävyyttä. Ketjuruno alkoi pidentyä kauden loppupuolella, jolloin syntyivät kusari-renga ja chō-renga. Kamakura-kaudella rengan pituus jatkoi kasvamistaan ja lopulta yleisiksi muodoiksi vakiintuivat 50- ja 100-säkeistöiset ketjurunot. Myöhemmin säkeistöjen määrä kutistui 36:teen (kasen). Rengalle alkoi myös muodostua erilaisia sääntöjä, joita sen kirjoittamisessa tuli noudattaa. Ketjurunous levisi myös runoutta tyypillisesti harjoittaneen hoviylhäisön ulkopuolelle ja erityisesti samurailuokan keskuuteen. Samuraiden harjoittama renga oli kuitenkin kevyempää (mushin) ja vähemmin sääntöihin sidottua kuin hovissa jatkunut sääntöihin sidottu ja vakavampi rengatyyli (ushin). Leikkisästä mushin-koulukunnasta kehittyi myöhemmin uusi runoudenlaji haikai.
Ensimmäisen varsinaisen renga-antologian toimitti Nijō Yoshimoto vuonna 1356. Antologian nimi Tsukubashū tulee Tsukuban vuoresta.
Timanttitonkija

Koko ja ulkonäkö

Timanttitonkija on hopeanhohtoinen 18–25 cm pitkä kala. Sen voimakas kuonomainen leuka on sopeutunut joenpohjan tonkimiseen. Selkäevän ruodot törröttävät pystyssä kuten kiiskellä. Kalan jokaisessa suomussa on tummalla pohjalla vaaleampi pilkku, joka hohtaa helmien tai timanttien tavoin. Värisävyt vaihtelevat eri joista ja järvistä löytyneissä kannoissa.

Alkuperä

Timanttitonkija on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonin vesistöalueelta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Nimensä mukaisesti timanttitonkijat tonkivat ruokaa pohjalta. Ne ottavat hiekkaa suuhunsa, imeskelevät hiekanjyvien välissä olevat ravinteet ja sylkevät hiekan pois kidustensa raosta ja suun kautta. Tämä asettaa rajoituksia akvaarion sisustukselle.  
Timanttitonkijat viihtyvät parhaiten parvena. Ne hoitavat poikasiaan suussaan.

Vesiolot ja ravinto

Timanttitonkijat viihtyvät lämpimässä (25–29 °C), pehmeässä (kH 3–7) ja happamuudeltaan melko neutraalissa tai lievästi happamassa vedessä, pH 6–7. Tonkiminen nostaa lietettä veteen, joten hyvä suodatus on tärkeää. Timanttitonkijoiden akvaarion olisi oltava kooltaan ainakin 500 litraa ja altaan olisi hyvä olla runsaspinta-alainen. 
Kalat syövät sekaravintoa, jonka pitää painua pohjaan.
Antirealismi

Antirealismi on filosofian käsite, joka viittaa ontologiassa ja tietoteoriassa todellisuuden tai sitä koskevan tiedon kiistämiseen ja etiikassa käsitykseen, jonka mukaan ei ole olemassa moraalisia tosiasioita.
Yanick Moreira

Seurajoukkueura

Moreira pelasi vuosina 2008-2011 Angolan liigan Primeiro de Agostossa. Hän voitti maan mestaruuden kahdesti ja Afrikan mestareiden cupin yhtä monta kertaa. Vuosina 2011-2015 Moreira pelasi yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Vuodet 2011-2013 hän opiskeli South Plainsin yliopistossa ja vuodet 2013-2015 Southern Methodist Universityssä. SMU:n Mustangs-joukkueessa hän pelasi myös 57 ottelua noin yhdeksän pisteen ottelukeskiarvolla, tehden yhteensä 515 pistettä.

Maajoukkueura

Alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kanssa Afrikan-mestaruushopeaa vuonna 2007 saavuttanut Moreira debytoi Angolan koripallomaajoukkueessa vuonna 2010. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa, jossa hän teki turnauksen suurimman pistemäärän yhdessä ottelussa, 38 kappaletta, ja myös eniten hyökkäyspään levypalloja yhdessä ottelussa, kymmenen kappaletta. Molemmat tulokset syntyivät ottelussa Australiaa vastaan.
Pia Pakarinen

Pia Pakarinen (oikealta nimeltään Pia Marjatta Lamberg, ent. Pakarinen, s. 5. lokakuuta 1990 Juuka) on suomalainen malli ja näyttelijä. Hän oli puolen vuoden ajan vuoden 2011 Miss Suomi. Miss Suomeksi hänet valittiin 5. maaliskuuta 2011. Pakarisen pituus missikisoissa oli 170 senttiä ja paino 52 kiloa.
Lamberg asui Miss Suomi -kisan aikana Joensuussa, jonne hän muutti vuonna 2009. Keväällä 2011 hän muutti Vantaalle Miss Suomen työtehtävien takia.

Miss Universum 2011 -kilpailut

Syyskuussa 2011 Lamberg edusti Suomea Miss Universum -kilpailuissa Brasiliassa, mutta ei yltänyt 16 finalistin joukkoon. Kilpailun aikana Pakarinen herätti kohua Suomessa hänen managerinsa ilmoitettua iltapäivälehdelle (lähde: kyseinen iltapäivälehti), ettei Pakarinen anna lausuntoja suomalaislehdistölle ilman palkkiota. Muun muassa Eino Makunen paheksui Pakarisen päätöstä, ja piti tätä ennenkuulumattomana.
Lamberg luopui Miss Suomi -kruunustaan suorassa Korkojen kera -ohjelmassa syyskuussa 2011. Hän kritisoi missiorganisaatiota, joka hänen mukaansa on välinpitämätön ja jättää tuoreen missin oman onnensa nojaan eikä hänen moraalinsa kestä lähteä kruunaamaan uutta tyttöä Miss Suomeksi. Samalla hän kertoi Miss Universum -matkallaan pyytäneensä mediaa korvaamaan ainoastaan puhelinkulunsa, ei maksamaan haastattelupalkkiota. Hän kertoi pohtineensa ratkaisua kesästä asti. Miss Suomen kruunun peri ensimmäinen perintöprinsessa Sara Sieppi.
Kruunusta luopumisen jälkeen Pia lähti Yhdysvaltoihin luomaan mallin ja näyttelijän uraa ja vaihtoi sukunimensä Pakarisesta Lambergiksi, äitinsä tyttönimen mukaan.
Myöhemmin on käynyt ilmi, että kruunusta luopuminen oli suunniteltu mediatempaus.

Ura ulkomailla

Ulkomailla Lamberg on työskennellyt erilaisissa mallin ja näyttelijän tehtävissä. Mallintehtäviä hän on tehnyt mm. Etelä-Afrikassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Näyttelijänä Lamberg on esiintynyt muun muassa hengenpelastajan roolissa SAF3-TV-sarjassa Yhdysvalloissa, jossa yhtä pääosista esitti ruotsalaissyntyinen Dolph Lundgren. Tämän lisäksi Lamberg on esiintynyt mainoksissa Yhdysvalloissa ja muualla maailmalla. Lamberg asuu Los Angelesissa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa, mutta käy usein myös Suomessa erilaisissa esiintymisissä.
Mario Golf

Mario Golf on urheilupelisarja, jonka on kehittänyt Camelot Software Planning ja jota julkaisee Nintendo. Sarjan ensimmäiset osat julkaistiin Nintendo 64:lle ja Game Boy Colorille vuonna 1999. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt kaksi peliä. 
Mario Golf -pelit ovat golfaamista mariomaisella otteella; nurmella pelaaja voi törmätä vaikka Chain Chomppiin tai lyödä pallon warppiputkeen, jolloin voi päästä lähemmäksi reikää.
Kim Hunter

Ura

Hunterin ensimmäinen elokuva oli Seitsemäs uhri vuodelta 1943. Vuonna 1947 hän näytteli Stella Kowalskia Tennessee Williamsin kirjoittamassa Broadway-näytelmässä Viettelysten vaunu (A Streetcar Named Desire). Hän näytteli Stellan roolin myös näytelmän elokuvaversiossa vuonna 1951. Hän sai elokuvaroolista parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen. Hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat esimerkiksi Kysymys elämästä ja kuolemasta (1946) sekä kolme Apinoiden planeetta -elokuvaa: Apinoiden planeetta (1968), Paluu apinoiden planeetalle (Beneath the Planet of the Apes, 1970) ja Pako apinoiden planeetalta (Escape from the Planet of the Apes, 1971). Hunterin ura kärsi kuitenkin pahoin joutumisesta Hollywoodin mustalle listalle 1950-luvun lopussa epäiltynä kommunismista. Elokuvien lisäksi hän loi uraa televisiossa näyttelemällä lukuisissa saippuasarjoissa, saaden jopa Emmy-ehdokkuuden. Hunter on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.

Yksityiselämä

Kim Hunter oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa; ensimmäinen avioliitto päättyi eroon vuonna 1946 ja toinen aviomiehen kuolemaan vuonna 2000. Hänellä oli kaksi lasta, yksi kummastakin avioliitosta. Hän kuoli sydänsairauteen 79-vuotiaana.
Kari A. Hintikka

Kari A. Hintikka on ammatiltaan erityisasiantuntijana Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskus ry:ssä (Tieke). Hän on kirjoittaa kolumneja tietotekniikka-alan lehtiin (mm. Mikrobitti Tietoviikko sekä myös Ylioppilaslehti ja Helsingin Sanomat) julkaisuihin. Ja on myös kokeillut lyhyttä tieteisfiktiota (mm. Tähtivaeltaja-lehteen).
Hintikka on myös organisoinut kansainvälisen performanssi-taiteilija Stelarcin käynnit Suomessa.

Koulutus

Hintikka valmistui vuonna 1998 Taideteollisesta korkeakoulusta Taiteen maisteriksi (MA in New Media -koulutusohjelmasta) ja on valmistellut vuodesta 2005 alkaen väitöskirjaansa Jyväskylän yliopiston sosiologian laitoksella aiheesta verkkovoima.
Oomega

Muoto ja sen historia

Oomega ei ilmeisesti perustu foinikialaisen kirjaimiston esikuvaan, kuten useimmat muut kreikkalaiset kirjaimet, vaan se on kreikkalaisten omaa keksintöä. Samasta syystä se on sijoitettu kreikkalaisen aakkoston viimeiseksi kirjaimeksi foinikialaisperäisten kirjainten jälkeen.
Kreikkalainen suuraakkonen oomega Ω on muodoltaan kuin ympyrä, jonka alaosassa on pieni aukko ja aukon kummastakin reunasta kääntyy sivullepäin pieni jalustamainen uloke. Pienaakkosessa ω puolestaan ympyräosa on surkastunut ja sen kummallakin sivulla jalustaviivat ovat pyöristyneet ja kurottautuneet ylöspäin. 
Oomega oli alun perin käytössä vain osassa paikallisia kreikkalaisia kirjaimistoja, muun muassa Deloksen, Kreetan, Meloksen ja Theran sekä Joonian siirtokuntien kirjaimistoissa eri näköisinä versioina. Paroksen, Thasoksen ja Knidoksen kirjaimistoissa oomega näytti nykyiseltä omikronilta ja omikron puolestaan nykyiseltä oomegalta.

Variantteja

Epigrafisissa lähteissä oomegasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:

IPA-muunnelmat

Pienaakkosen muunnelmana on kansainvälistä foneettista kirjaimistoa (IPA) varten aikoinaan kehitetty niin sanottu umpinainen oomega ɷ, jossa kirjaimen pyöristyneet jalustaviivat kurottuvat vielä pitemmälle kuin kreikkalaisessa pienaakkosessa, niin että ne yhtyvät toisiinsa kirjaimen yläpuolella. Vuonna 1989 umpinainen oomega kuitenkin määriteltiin vanhentuneeksi ja korvattiin niin sanotulla latinalaisella ypsilonilla ʊ, joka nimestään huolimatta on muodoltaan kuin ylösalainen suuraakkonen oomega. Foneettisessa kirjoituksessa sillä merkitään pyöreää lähes suppeaa ja lähes takaista vokaalia. Latinalaisesta ypsilonista on pienaakkosen lisäksi kehitetty myös samannäköinen suuraakkonen Ʊ, jota ei tarvita foneettisessa kirjoituksessa, mutta sitä voidaan käyttää pienaakkosen ohella eräiden kielten oikeinkirjoituksessa.
Gluteeniataksia

Gluteeniataksia tarkoittaa ataksiaa, joka olisi gluteenin aiheuttama.
Suomalaistutkimuksen mukaan 16,7 % niistä ataksioista, joiden syy on tuntematon, voi johtua "keliakiasta". Ravitsemusterapeutti Reijo Luostarisen mukaan tutkimuksessa "keliakia" tarkoitti gluteenia yleensä ja tulkittiin Saponen ym. tutkimuskatsauksessa (2012) niin, että gluteeni voisi aiheuttaa 16,7 % niistä ataksioista, joita alkoholi ei selitä. Ataksioiden yleisyydeksi maailmassa on arvioitu 7,9 / 100 000 henkilöä. Laatikaisen mukaan walesiläinen tutkimus sai idiopaattisten ataksioiden yleisyydeksi 8,4 / 100 000 ja tällöin Suomessa voisi noin 100 henkilön ataksia johtua gluteenista.

Oireet

Gluteeniataksia aiheuttaa mm. seuraavia neurologisia oireita: Keskittymisvaikeudet, Tasapainohäiriöt, Kaatumiset, Näköhäiriöt, Kävelemisen vaikeus, Vapina, Etäisyyksien hahmottamisvaikeudet
Rauta(II)oksidi

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Rauta(II)oksidi on väriltään mustaa kiteistä ainetta, jonka alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin, mutta liukenee happoihin. Yhdiste on stabiili ainoastaan yli 575 °C:n lämpötilassa ja tätä alemmissa lämpötiloissa sillä on taipumus disproportioitua metalliseksi raudaksi ja rauta(II,III)oksidiksi. Yhdiste voi myös olla pyroforista. Rautaoksidista tunnetaan huoneenlämpötilassa metastabiili muoto. Rautaoksidi on usein epästoikiometrista johtuen Fe²⁺-ionien helposta hapettumisesta Fe₃₊-ioneiksi. Tyypillinen koostumus on Fe0,84O–Fe0,95O. 
Rauta(II)oksidia voidaan valmistaa kuumentamalla rautajauhetta matalassa paineessa yli 560 °C:n lämpötilaan tai kuumentamalla rauta(II)oksalaattia alhaisessa paineessa. Tuotteen nopea kuumentaminen johtaa kiteytymiseen metastabiiliin muotoon. Rauta(II)oksidia voidaan käyttää lasin värjäämiseen vihreäksi ja muun muassa ammoniakin valmistuksessa katalyyttinä.
Päivärinteen koulu (Siuntio)

Päivärinteen koulu on Siuntiossa sijaitseva peruskoulu. Koulu sijaitsee Siuntion kylpylää vastapäätä.
Mikko Hannula

Mikko Hannula (s. 1967) on Yleisradion urheilutoimituksessa työskentelevä urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on selostanut yli 50 eri lajia kuten pesäpalloa, alppihiihtoa, painia, lentopalloa, salibandya, telinevoimistelua, yleisurheilua, jääkiekkoa, hiihtoa, mäkihyppyä, yhdistettyä, ampumahiihtoa ja ammuntaa. Monien mieleen on erityisesti jäänyt Hannulan selostama Kalle Palanderin pujottelun maailmanmestaruuslasku vuodelta 1999 sekä ampuja Satu Mäkelä-Nummelan trapin olympiakulta vuodelta 2008. Nykyään Hannula selostaa esimerkiksi lentopalloa, uintia, mäkihyppyä ja yhdistettyä. Radiossa hänen töitään ovat Urheilukansanradio- ja Sen selostuksen haluaisin kuulla -lähetykset. Hannula on toiminut myös Urheiluruudun juontajana. Vuonna 2017 Hannula siirtyi radiopuolelta mäkihypyn ja yhdistetyn sekä uinnin tv-selostajaksi Hannu-Pekka Hännisen paikalle.
Hannula on koulutukseltaan luokanopettaja Kajaanin OKL:sta ja tehnyt pro gradunsa aiheesta ”Radio- tai televisiotoimittajina työskentelevien luokanopettajien uranvalintamotiivit”. 
Hannulan käyttämää selostuskieltä on tutkittu Turun yliopiston Kieli- ja käännöstieteen laitoksen pro gradu -tutkielmassa ”Kolina käy, kun Brasilian seinä kaatuu: metaforailmaisut lentopallon televisioselostuksessa”. Samoin Jyväskylän yliopiston humanistis-yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan kieli- ja viestintätieteiden laitoksen kandidaattityössä ”Älä tyri nyt, älä lyö yli nyt ja EI TYRI!”: Mikko Hannulan lentopalloselostusten avoin intertekstuaalisuus"
Opiskeluvuosinaan Hannula työskenteli Kainuussa eri tehtävissä Radio Kajaus -kanavalla. Yleisradiossa Hannula on toimittanut urheilua kesästä 1993 lähtien toimien yli 50 urheilumuodon selostustehtävissä televisiossa ja radiossa. Keväällä 2011 Hannula oli seitsemän viikkoa sijaistamassa toimittajana TV1:n Puoli seitsemän -ohjelmassa, samoin syksyllä 2012 kuukauden ajan. 
Vuonna 2004 Suomen Valmentajat ry valitsi Hannulan Vuoden urheilutoimittajaksi. Hannula on ollut jäsenenä Urheilutoimittajain liiton hallituksessa. Hän on ilmoittanut käyttävänsä mielellään selostaessaan apunaan asiantuntijakommentaattoreita, joita hänen rinnallaan on kuultu kymmenittäin.
Kromitrioksidi

Myrkyllisyys

Kromitrioksidi ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskimistä ja vaikeutunutta hengitystä. Joutuessaan iholle, silmiin tai nieltynä se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Muiden kromi(VI)yhdisteiden tavoin kromitrioksidi on osoittautunut karsinogeeniseksi.
Tehvandi suusahüppemäed

Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki Otepäähän avattiin tammikuussa 1938 Apteekrimäelle. Tehvandin ensimmäinen hyppyrimäki, Tehvandi K70 suusahüppemägi, avattiin 14. tammikuuta 1968 ja vuosina 1993–1994 se rekonstruoitiin kokonaan samalle paikalle. Hyppyrimäessä harjoittelivat pääasiassa virolaiset mäkihyppääjät. Vuonna 2001 alettiin suunnitella normaalimäen rakentamista, jotta kansainväliset kilpailut olisivat mahdollisia.
Tehvandi K90 suusahüppemägin rahoitus saatiin koottua vuonna 2006 ja saman vuoden kesäkuussa aloitettiin sen rakennustyöt. Rakennustyöt valmistuivat lokakuussa 2007 ja avajaisia vietettiin 18. tammikuuta 2008. Normaalimäessä on keraaminen latu-ura, muovitus, valaistus, lumetusjärjestelmä sekä 33 metriä korkea kiipeilyseinä. Normaalimäen valmistuttua K70-mäki purettiin sen huonon kunnon takia.
Otepäässä järjestettiin hiihdon nuorten MM-kilpailut 2011. Kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 100 metristä 97 metriin. Otepäässä järjestettiin ensimmäistä kertaa yhdistetyn maailmancupin ja naisten yhdistetyn Continental Cupin osakilpailut loppiaisviikonloppuna 2019. Myös vuotta aiemmin oli tarkoitus järjestää kyseiset kilpailut, mutta silloin ne jouduttiin perumaan lumen puutteen takia, naisille Continental Cupin kilpailut olisivat olleet kautta aikain ensimmäiset.
Mäkihypyn nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2011 voitti bulgarialainen Vladimir Zografski, naisten kilpailun voitti ranskalainen Coline Mattel ja joukkuekilpailun voitti Itävalta joukkueella Markus Schiffner, Michael Hayböck, Stefan Kraft ja Thomas Lackner.