google/wiki40b huggingface dataset:
Solmu (verkko)

Solmu tai piste on graafin eli verkon osa. Graafi muodostuu solmuista ja niitä yhdistävistä kaarista eli väleistä.
Solmu on keskeinen käsite verkkoteoriassa, verkkoja käsittelevässä matematiikan haarassa, jota sovelletaan tietojenkäsittelytieteessä ja tietoliikenneteoriassa.
Conficap

Historia

Conficapin juuret juontavat yli sadan vuoden taakse Onvest-konserniin ja perheyhtiö Onniseen. Onninen on perustettu vuonna 1913 Turussa, kun liikemies Alfred Onninen päätti ryhtyä vesijohtoalan urakoitsijaksi. Vuonna 1927 liiketoiminnan painopiste siirrettiin Turusta Helsinkiin ja syntyi Vesijohtoliike Onninen Oy. 1920-luvulla liiketoiminta laajeni asennustoiminnasta tukkukauppaan, ja sotien jälkeen alkoi valtakunnallisen toimipaikkaverkoston rakentaminen. 1990-luvun yritysjärjestelyjen myötä talotekniikka- ja kiinteistöpalveluyritys Are Oy siirtyi osaksi perheyritystä.
Kesäkuussa 2016 Onvest Oy myi Onninen Oy:n koko osakekannan Kesko Oyj:lle. Huhtikuussa 2018 yhtiö purkautui ja liiketoiminta jakautui kahteen perustettavaan yhtiöön, jotka jatkavat toimintaansa suomalaisen perheyhtiön arvo- ja osaamispohjalta. Maarit Toivasen ja hänen lastensa omistaman perustettavan yhtiön nimi on Conficap Oy. Marja Toivasen ja Maria Toivanen-Warraksen omistaman perustettavan yhtiön nimi puolestaan on Onvest Oy.

Kiinteistöliiketoiminta

Conficap on toteuttanut viime vuosina useita merkittäviä kiinteistökauppoja. Vuonna 2018 yhtiö osti Helsingin ydinkeskustassa sijaitsevan Vuorikatu 20:n kiinteistön sekä kolme toimistokiinteistöä Helsingin Pitäjänmäeltä.  Vuoden 2019 alussa yhtiö osti keskeisillä paikoilla sijaitsevat Turun Torinkulman ja Raision Lasikuution kiinteistöt. Lisäksi Conficap osti helikopterilentäjien koulutuskeskuksen Vantaan Aviapoliksesta.
Suomen ulkopuolisessa kiinteistöliiketoiminnassa Conficapin painopiste on siirtynyt suorista sijoituksista kiinteistörahastoihin, minkä vuoksi yhtiö luopui Ruotsin Örebrossa sijaitsevasta logistiikkakiinteistöstä. Suomessa Conficap keskittyy toimistoihin ja logistiikkakiinteistöihin pääkaupunkiseudulla, Turussa ja Tampereella.
Lauri Hihnavaara

Lauri Hihnavaara eli ”Hihna-Lassi” (s. 1935 Sompio) on suomalainen poromies ja eräkirjailija.
Hihnavaaran vanhemmat olivat poromies Aleksi ”Mosku” Hihnavaara ja hänen vihkimätön vaimonsa Mari Tanhua. Mosku kuoli sydänkohtaukseen Laurin ollessa vasta kolmivuotias. Lauri Hihnavaara lähti nuorena töihin etelään päätyen lopulta Ruotsin Luulajaan, mutta myöhemmin hän palasi kotiseudulleen.
Hihnavaara julkaisi 67-vuotiaana esikoisteoksensa Luiron laulu, jossa hän kuvaa omiin kokemuksiinsa perustuen elämää 1940- ja 1950-lukujen Sompion ja Luiron kairoissa. Hän on julkaissut myös Lokan tekojärven rakentamisesta kertomuskokoelman Vesittäjät ja kuvaa siinä, kuinka Kemijoki Oy hankki häikäilemättömin keinoin patoaltaan alle jääneet maat sompiolaisilta. Viimeksi Hihnavaara on julkaissut sodanjälkeisen jälleenrakennusajan Lappiin sijoittuvan veijariromaanin Pökkilöhaukka.
Rhodri Mawr ap Merfyn

Elämäkerta

Rhodrin isä Merfyn Frych oli Gwyneddin kuningaskunnan toisen dynastian perustaja. Annales Cambriaen mukaan Merfyn kuoli vuonna 844 ja Rhodri nousi hänen seuraajakseen.
Irlantilaisten annaalien mukaan Rhodri voitti viikingit taistelussa vuonna 856, mikä ilmeisesti toi hänelle kansainvälistäkin huomiota ja voitolla uskottiin omana aikanaan olleen suurempikin merkitys jopa Britannian ulkopuolella viikinkien muodostaman uhan kannalta. Kuuluisuudesta kertoo esimerkiksi irlantilaisen munkin Sedulius Scottuksen Rhodrille (Roricus) omistama latinankielinen runo.
Valtakautensa aikana Rhodri ulotti ilmeisesti valtansa Powysiin, jonka kungas Cyngenille hän oli sukua. Hän meni myös naimisiin Ceredigionin kuningas Gwgon ap Meurigin tytär Angharadin kanssa. Näin joko jo Rhodrin valtakaudella tai hänen poikiensa valtakaudella gwyneddiläiset ulottivat valtansa myös Ceredigioniin. Rhodri hallitsi näin suuria osia Walesista ja häntä kutsutaankin joissakin yhteyksissä Walesin kuninkaaksi. Ainoat muut samalla tittelillä tunnetut walesilaiset historialliset hahmot ovat Gruffudd ap Llywelyn ja Hywel Dda, joskin arvonimeä alettiin käyttää vasta Englannin normannivalloituksen jälkeen. Vuonna 877 Rhodri pakeni viikinkien hyökkäystä Irlantiin ja Annales Cambriaen mukaan hän sai surmansa vuonna 878 taistelussa sakseja vastaan. Surmansa sai myös Rhodrin poika Gwriad. Sakseilla viitattiin todennäköisesti Mercian kuningas Ceolwulf II:n johtamiin joukkoihin.
Frans Keränen

Frans August Keränen (s. 12. toukokuuta 1889 Paltamo – 6. marraskuuta 1964) oli suomalainen päätoimittaja ja edistyspuolueen poliitikko.
Keräsen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Keränen ja Elsa Kustaava Kemppainen. Hän kävi maamieskoulun 1906–1907 sekä opiskeli kansanopistossa 1907–1909.
Keränen toimi Etelä-Saimaa-lehden päätoimittajana 1915–1918, Karjalan Aamulehden toimitussihteerinä 1918–1921 ja Turun Sanomain toimitussihteerinä 1921–1925. Hän oli sitten päätoimittajana Kaleva-lehdessä 1925–1928, Tampereen Sanomissa 1928–1930 ja Etelä-Suomen Sanomissa 1932–1962.
Keränen oli edistyspuolueen puoluesihteerinä 1930–1932 ja hän toimi edistyspuolueen piirisihteerinä Viipurin 1äänin molemmissa vaalipiireissä 1919–1921, Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä 1921–1925 ja Oulun läänin vaalipiirissä 1925–1928. Keränen oli Lahden kaupunginvaltuuston jäsen 1940–1948 ja Lahden edistysseuran puheenjohtaja 1932–1949.
Heikki Mannila

Heikki Mannila (s. 1960) Suomen Akatemian pääjohtaja kaudella 2012–2017 sekä 2017-2022 ja tietojenkäsittelytieteiden tohtori.
Heikki Mannila on väitellyt tohtoriksi tietojenkäsittelytieteestä Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut professorina sekä Tampereen ja Helsingin yliopistoissa että Teknillisessä korkeakoulussa ja vierailevana professorina Wienin teknillisessä korkeakoulussa. Hän on myös työskennellyt akatemiaprofessorina ja HIIT:n (Helsinki Institute for Information Technology) johtajana. Lisäksi hän on työskennellyt tutkimustehtävissä mm. Nokia Research Centerissä. Vuonna 2009 hänet nimitettiin Aalto-yliopiston Akateemisten asioiden (tutkimus ja opetus) vararehtoriksi ja rehtorin ensimmäiseksi varamieheksi .
Mannila on tiedonlouhinnan tutkimuksen pioneeri ja sen menetelmien keskeisiä kehittäjiä maailmassa. Hän työskentelee tietojenkäsittelytieteen perustutkimuksen lisäksi aktiivisesti useilla sovellusalueilla, esimerkiksi bioinformatiikan, genetiikan, tietoliikenteen, paleontologian ja kielentutkimuksen alueilla.
Salama Hirvonen

Salama Hirvonen (o.s. Simonen; 1. elokuuta 1910 Mikkeli – 4. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä.
Hirvosen vanhemmat olivat sanomalehdentoimittaja Vihtori Simonen ja Anna Maria Sohlman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1934.
Hirvonen oli tamperelaisen Aamulahden toimituksen jäsen ja lehden sunnuntailiitteen toimittaja 1935–1937 ja sen jälkeen hän oli Uuden Suomen toimituskunnan jäsenenä vuodesta 1938 aina vuoteen 1975 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän kirjoitti Uuteen Suomeen myös elokuva-arvosteluja ja pakinoita nimimerkillä Jaana.
Hirvonen oli myös Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtiopin harjoitusmestarina 1949–1953 ja vt. lehtorina 1955–1956 sekä toimi Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton sihteerinä 1943–1974 ja Suomen Journalistiliiton hallituksen jäsenenä 1946–1956.
Salama Hirvonen oli naimisissa vuodesta 1954 Uuden Suomen toimituspäällikön Uuno Hirvosen (kirjailija Simo Penttilä) kanssa.
Tangata manu

Tangata manu eli lintumies oli nimitys, jota käytettiin Pääsiäissaarella vuosittain järjestetyn kilpailun voittajasta. Kilpailun voitti se, joka pääsi Motu Nuin saarelle ja toi sieltä linnunmunan Orongoon. Voittaja sai hallita Pääsiäissaarta seuraavaan kilpailuun saakka. Kokonaisuudessaan tavasta käytetään nimitystä lintumieskultti. Lintumiehet katosivat kristinuskon myötä 1860-luvulla.

Kilpailu ja rituaalit

Lintumieskultti syntyi todennäköisesti Pääsiäissaaren katoavien luonnonvarojen myötä, jolloin linnuista ja niiden munista oli tullut hedelmällisyyden symboli. Linnut – erityisesti fregattilinnut ja albatrossit – olivat tosin olleet jo aiemmin tärkeässä osassa Pääsiäissaarten mytologiassa. Lintuihin oli myös liittynyt vanhempia aikuistumisrituaaleja, joihin lintumieskultti ainakin osittain pohjautui. Nokitiiran merkitys nousi 1700- tai 1800-luvuilla. Nokitiiroja muutti Pääsiäissaarelle syyskuisin pesimään Orongon kallioille ja sen läheisyyden särkille, kuten Motu Nuille. Kilpailijat tulivat venein noin kahden kilometrin päähän Motu Nuista jo ennen nokitiirojen pesimistä. Pesimisen alettua kilpailijat meloivat saarelle, josta he yrittivät ensimmäisenä löytää nokitiiran munan sen jyrkiltä kallioilta. Kun muna löytyi, kilpailija meloi takaisin Pääsiäissaarelle ja Orongolle. Ensimmäisenä paikalle saapunut tunnustettiin voittajaksi eli lintumieheksi, jota pidettiin lintujumaluus Makemaken uudelleensyntymänä. Uusi lintumies ajeli päänsä, kulmakarvansa ja silmäripsensä. Tämän jälkeen hän siirtyi hallitsemaan saarta seuraavaan syyskuuhun saakka Rano Rarakuun.

Lintumiesten valta

Lintumieskultin kehittymisen myötä Pääsiäissaarta pitkään vaivanneet yhteisöjen väliset yhteenotot lieventyivät. Lintumiehet hallitsivat kuitenkin usein tyrannien tavoin. Lintumiehen paoa-joukot saattoivat hyökätä kaikkia niitä vastaan, joiden he eivät katsoneet tunnustaneen lintumiehen pyhyyttä. 1800-luvulla osa pääsiäissaarelaisista muisti myös tarinoita, joiden mukaan paoat hyökkäsivät jopa kaikkia niitä vastaan, jotka eivät olleet tarpeeksi voimakkaita vastustamaan heitä. Lintumieskultti ei myöskään kyennyt kokonaan korvaamaan Pääsiäissaaren perinteisen hallitsijan eli ‘ariki maun arvovaltaa. Lintumieskultti katosi lopulta kristinuskon saavuttua saarelle lähetyssaarnaajien mukana. Viimeinen lintumies valittiin vuonna 1866.
AlgarveShopping

Kulkuyhteydet

Parhaiten kauppakeskukseen pääsee autolla.
Paul Scheuring

Paul T. Scheuring (s. 20. marraskuuta 1968 Aurora, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat elokuva A Man Apart vuodelta 2003 ja televisiosarja Pako.
HMS Penn (G77)

Palvelus

Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin vuoden 1949 lopulla The West of Scotland Shipbreaking Companylle romutettavaksi. Alus saapui Trooniin Ayrshireen romutettavaksi 31. tammikuuta 1950.
Leopardigekot

Ravinto

Luonnossa leopardigekot syövät kaikenlaisia hyönteisiä, mutta lemmikkinä ne syövät pääosin kenttäsirkkoja ja jauhomatoja.
Ilmasto

Ilmasto on jonkin alueen sää ja sen muutokset pitkän ajan kuluessa. Ilmasto on tilastollinen käsite, joka määritellään laskemalla erilaisia keskiarvoja ja hajontoja säähavainnoista. Ilmastoon vaikuttavat paikan leveyspiiri, korkeus ja etäisyys merestä sekä merivirrat. Fysikaalisesti tarkastellen ilmaston määrää ilmakehän kiertoliike. Ilmaston muodostavia säämuuttujia ovat muun muassa lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus ja suunta sekä ilman suhteellinen kosteus.
Ilmastoa tutkiva tiede on klimatologia. Paleoklimatologia eli muinaisilmastotiede tutkii historiallisia ilmastoja.

Ilmaston ja sään ero

Sää voi vaihdella vuorokauden- ja vuodenaikojan mukaan suurestikin samassa ilmastossa. Esimerkiksi aavikolla voi joskus sataa hyvinkin rankasti, ja kylmätalvisessa metsäilmastossa on talvella lauhoja päiviä. Ilmastotyypin kuvaama ”keskimääräinen sää” vallitsee useimmin keväisin ja syksyisin, mutta vaihtelut ovat suuria.
Ilmaston ja sään välistä rajaa ei ole määritelty tarkasti. Esimerkiksi tietyssä mielessä yksittäistä El Niño -ilmiötä voidaan pitää ilmastollisena ilmiönä, mutta toisaalta myös sääilmiönä.

Ilmastoon vaikuttavat tekijät

Auringonvalon tulokulma on tärkeimpiä ilmastoon vaikuttavia tekijöitä. Matalilla leveysasteilla tropiikissa lähellä päiväntasaajaa Aurinko paistaa joka päivä korkealta, minkä johdosta ilmasto on kuuma ja vuodenaikojen väliset lämpötilaerot pieniä. Lähellä napoja Aurinko paistaa matalalta tai on talvisin kokonaan piilossa, mikä viilentää ilmastoa. Lauhkeilla alueilla päiväntasaajan ja napaseutujen välissä on tyypillisesti neljä vuodenaikaa.
Tuulet tuovat kosteutta maalle. Pasaatituulet kohtaavat tropiikissa ja aiheuttavat ukkosilmoja, kosteutta ja monsuuneja. Pasaatituulten pohjois- ja eteläpuolella noin 30. leveysasteen kohdalla on vain vähän tuulta, minkä johdosta valtameriltä ei tule mantereille paljon kosteutta. Lisäksi kuivaa ilmaa laskeutuu maanpinnalle lämmeten samalla. Tämän johdosta maapallon suurimmat aavikkoalueet sijaitsevat näillä leveysasteilla.
Vuoristot pakottavat tuulen nousemaan ylöspäin. Ilma viilenee kohotessaan, jolloin kosteus tiivistyy pilviksi ja sateiksi. Tuulen puolelle vuoria syntyy kostea ilmasto ja toisella puolelle kuiva.
Valtameret tuottavat kosteutta, joka synnyttää sademyrskyjä. Valtameret myös tasaavat rannikkoseutujen lämpötiloja.
Östermalmstorg

Östermalmstorg (suom. Itämalmintori) on aukio Östermalmilla Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se tunnetaan etenkin kauppahallistaan, Östermalmshallenista, joka avattiin vuonna 1888. Vuonna 1932 Östermalmstorgille avattiin Åhléns-tavarataloketjun ensimmäinen tavaratalo. Nykyisin asukiolla on Åhléns-ketjun vuonna 2010 valmistunut tavaratalo, jonka tieltä purettiin maineikas revyyteatteri Folkan.
Aukiolla sijaitsee taiteilija Willy Gordonin kiistelty patsas Mötet (Tapaaminen), joka esittää tyyliteltyä miestä ja naista.
Aukiolla sijaitsee myös Tukholman metron Östermalmstorgin metroasema, joka avattiin vuonna 1965. Aseman toinen pääuloskäynti sijaitsee Stureplanilla. Metroaseman seiniä koristavat taiteilija Siri Derketin piirrokset, jotka symboloivat naisten oikeuksia ja maailmanrauhaa.
Leonida Georgijevna Romanova

Suuriruhtinatar Leonida Georgijevna Romanova (Леонида Георгиевна Романова) (6. lokakuuta 1914 – 23. toukokuuta 2010) oli suuriruhtinas Vladimir Kirillovitš Romanovin puoliso.

Elämäkerta

Leonida syntyi georgialaisen ruhtinas Giorgi Bagration-Muhranskin (1884–1957) ja ruhtinatar Helenan (1886–1979) tyttärenä. Bagration-Muhranskin suku periytyy Georgiaa hallinneista kuninkaista.
Ensimmäisen avioliiton Leonida solmi Ranskan Nizzassa 6. marraskuuta 1934 yhdysvaltalaisen Sumner Moore Kirbyn (1895–1945) kanssa. Avioliitosta syntyi tytär Helene Louise Kirby vuonna 1935. Pariskunta päätyi avioeroon vuonna 1937.
Ensitapaaminen Venäjän kruununtavoittelijan suuriruhtinas Vladimir Kirillovitš Romanovin kanssa tapahtui Ranskassa toisen maailmansodan aikana, mutta paremmin he tutustuivat vasta Espanjassa. Avioliitto solmittiin 13. elokuuta 1948. Romanovien suvun lakien mukaan avioliittoa pidettiin Leonidan avioeron ja riittämättömän kuninkaallisen taustan vuoksi morganaattisena. Tähän vedoten osa Romanovin suvusta kiistää pariskunnan jälkeläisten oikeuden esiintyä Venäjän kruununperijänä.
Leonidalle ja Vladimirille syntyi vuonna 1953 tytär suuriruhtinatar Maria Vladimirovna. Maria oli naimisissa vuosina 1976–1986 Preussin prinssin Franz Wilhelmin (s. 1943) kanssa ja avioliitosta syntyi poika Georgi vuonna 1981. Leonida seurasi tiiviisti miestään läpi avioliiton ajan ja asui Madridissa, Bretagnessa ja Pariisissa. Ensimmäisen kerran hän vieraili Venäjällä puolisoineen kommunismin kaatumisen jälkeen marraskuussa 1991.
Miehensä kuoltua huhtikuussa 1992 Leonida jatkoi vierailuja Venäjälle ja Georgiaan säännöllisin väliajoin yksin ja yhdessä tyttärensä kanssa.

Kuolema

Suuriruhtinatar Leonidan terveys heikentyi nopeasti keväällä 2010 ja hän kuoli toukokuussa. Kesäkuussa 2010 hänet haudattiin Pietarissa oman toiveensa mukaisesti aviomiehensä viereen Pietari-Paavalin linnoituksen kirkon Suuriruhtinaiden kappeliin.
Koululaiva

Koululaiva on merimiesten kouluttamiseen tarkoitettu alus. Nimitystä käytetään erityisesti laivastoupseerien kouluttamiseksi suunnitelluista tai käytetyistä aluksista. Näitä ovat sekä meripalveluksessa olevat että vanhat koulutustiloina käytetyt alukset.
Jennifer Darling

Elämäkerta

Darling syntyi Pittsburghissa, Pennsylvaniassa vuonna 1946. Hän aloitti tanssimisen kolmevuotiaana Gene Kelly Dance Studiolla ja täytettyään kuusi vuotta Darling pääsi ensi kerran esiintymään studion ohjelmistoon. 14-vuotiaana hän esiintyi pari kertaa "Ted Mack & the Original Amateur Hour" ohjelmassa vuonna 1948. Sitä ennen 13-vuotiaasta lähtien Darling alkoi harrastamaan laulamista. Teini-ikäisenä hän siirtyi opiskelemaan Pittsburghin Playhouse School of Acting, josta Darlingin opinnot jatkuivat Carnegie Mellon -yliopistolle, jossa hän valmistui draaman puolelta. Valmistumisen jälkeen Darling työskenteli usean vuoden ajan Pittsburghin Playhousessa ennen muuttoa Washington D.C.:hen Washington Arena Stagelle. Sieltä hän muutti vielä Connecticutiin työskentelemään Longwharf Repertory -yhtiöön ennen muuttoaan New Yorkiin.

Ura näyttelijänä

Darlingin ensiesiintymise Broadwaylla oli "How Now Dow Jones" -näytelmässä, jonka jälkeen hän esiintyi muun muassa "Maggie Flynn"- ja "Fire" -näytelmissä. Teatterin ohella Darling siirtyi samalla television pariin vuonna 1970 esiintyen pitkäaikaisessa saippuasarjassa "The Secret Storm", jossa hän näytteli ensimmäistä prostituoitua päiväsaikaisessa televisiosarjassa. Darlingin hahmon suosion myötä hän näytteli hahmoa vuoteen 1971 asti, jonka aikana Troy Donahue tuotiin sarjaan mukaan näyttelemään hahmon poikaystävää.
Vuonna 1973 Darling muutti Hollywoodiin ja kuusi viikoa myöhemmin sai ensimmäisen pitkäaikaisen roolin televisiosarjasta "Temperatures Rising", jossa hän esiintyi vuosien 1973–1974 aikana. Vierailtuaan televisiosarjassa Kuuden miljoonan dollarin mies vuonna 1974, Darling oli mukana myös sarjoissa "The Bionic Woman" ja "Eight Is Enough", joiden myötä hän oli ainoa näyttelijä, joka esiintyi kolmessa tuolloin kymmenen parhaan joukossa olleessa televisiosarjassa. 1990-luvulla Darling teki enimmäkseen vierailevia esiintymisiä televisiosarjoissa, kuten "L.A. Law", "Bodies of Evidence", "Cheers", "Dharma & Greg" ja "Hulluna sinuun". Lisäksi hän esiintyi pormestarin roolissa elokuvassa Poliisiopisto 2: Eka komennus.

Ääninäyttelijänä

Näytelmäroolien ohella Darling on ollut uransa aikana yksi käytetyimmistä äänistä Hollywoodissa. Ensimmäisiä äänirooleja hän teki vuonna 1982 animaatiosarjaan Smurffit, jonka jälkeen Darlingin tunnetuin äänirooli lienee suositussa animaatiosarjassa Turtles – mutanttikilpikonnat. Sarjan aikana ja sen jälkeen hän on ollut mukana useissa Disneyn tuotannoissa, kuten Pieni merenneito, Pilipalipilotit, Varjoankka, Kaunotar ja hirviö, Aladdin, Keisarin uudet kuviot ja Autot.
Shanghai World Financial Center

Arkkitehtuuri

Pilvenpiirtäjän näkyvin osa on usean kerroksen kokoinen, puolisuunnikkaan muotoinen yläkerroksissa oleva aukko, jonka tarkoituksena on päästää lohikäärmeet vuorille ilman, että ne törmäävät rakennukseen, mikä on viittaus kiinalaisten vanhoihin uskomuksiin. Alkuperäisessä suunnitelmassa aukko oli pyöreä, mutta Shanghain asukkaat protestoivat sitä, koska heidän mielestään se muistutti liikaa Japanin lipun punaista aurinkoa. Puolisuunnikas oli myös halvempi ja helpompi toteutettava rakennuttajille kuin ympyrä.
Rakennus on 492 metriä korkea ja kerroksia on 101. Sadannessa kerroksessa on näköalatasanne. Alkuperäisen suunnitelman mukaan rakennuksesta piti tulla 510-metrinen ja sen piti viedä korkeimman rakennuksen titteli Taipei 101 -pilvenpiirtäjältä, mutta rakennustöiden alettua ilmoitettiin, ettei niin korkeaa rakennusta saa tehdä. Valmiissa rakennuksessa on 377 300 neliömetriä pinta-alaa, 63 hissiä ja 33 liukuportaikkoa. Sisällä on myös autohissi, jolla pääsee ylös näköalatasanteen alapuolelle.

Onnettomuus

14. elokuuta 2007 rakennuksen hissikuilussa syttyi tulipalo, josta savu levisi nopeasti ulos. Palo saatiin kuitenkin sammutettua ilman henkilövahinkoja ja rakennustöitä jatkettiin jo seuraavana päivänä.
Ankkurikäämitys

Ankkurikäämitys on sähkömoottorissa se käämitys, joka synnyttää kiertävän magneettikentän. IEC standardin (50)411 mukaan ankkurikäämitys on tahtikoneissa, tasavirtakoneissa ja kommutaattorisarjakoneen se käämi, joka on kytketty ulkoiseen sähkövirtaan ottaen tai generaattorien tapauksessa antaen sähkötehoa. Epätahtimoottorin verkkoon kytketty staattorikäämitys on samankaltainen kuin tahtimoottorin, mutta sitä ei määritetä standardin mukaan ankkuriksi, koska epätahtimoottorissa staattori indusoi roottorin häkkikäämitykseen virran magnetoiden roottorin ja erillistä magnetointikäämitystä ei ole.
M/S Isabelle

Käyttöhistoria

Laiva liikennöi vuodesta 1989 tammikuuhun 2013 nimellä M/S Isabella Turku–Maarianhamina/Långnäs–Tukholma-reitillä M/S Amorellan parina lähtien Turusta iltaisin ja Tukholmasta aamuisin. Alus on liikennöinyt myös reiteillä Naantali–Tukholma, Helsinki–Tukholma ja Helsinki–Muuga/Tallinna. Aluksen päällikköinä toimivat vuonna 2007 Magnus Thörnroos, Nils Jansson ja Stefan Karell. Isabelle aloitti toukokuussa 2013 liikennöinnin Tukholman ja Riian välillä korvaten M/S Silja Festivalin.
Isabella korvattiin Viking Linen uudella aluksella M/S Viking Gracella. Isabella korvasi telakalla olevaa M/S Amorellaa 13. helmikuuta 2013 asti. Isabellaa suunniteltiin siirrettäväksi kesäksi 2013 Helsingin ja Tallinnan väliseen liikenteeseen M/S Viking XPRS:n pariksi vastaamaan reitillä kasvaneeseen risteilykysyntään ja kapasiteettipulaan, mutta huhtikuussa 2013 Viking Line tiedotti myyneensä laivan Tallinkin tytäryhtiölle Hansalink Limitedille. Aluksen luovutus tapahtui 22. huhtikuuta 2013.
Isabella ajoi karille Ahvenanmaalla Staholmin luona Långnäsin eteläpuolella 20. joulukuuta 2001 matkalla Turusta Tukholmaan. Karilleajoon vaikutti vaikea sää ja se, että onnettomuuden sattuessa yksi aluksen perämiehistä suoritti koeluotsausta linjaluotsin kirjaa varten; luotsauskokeen vuoksi osa navigointijärjestelmän antamasta informaatiosta oli poistettu käytöstä. Alus sai karilleajossa huomattavia vaurioita ja oli poissa liikenteestä lähes kaksi kuukautta.  
Isabellalla kuvattiin vuosina 1991–1995 Jukka-Pekka Palon juontamaa televisio-ohjelmaa Megavisa.
Mutoskooppi

Mutoskooppi on vuonna 1894 patentoitu liikkuvaa kuvaa esittävä laite. Mutoskoopin kehittivät Yhdysvalloissa keksijät Herman Casler ja William Kennedy Laurie Dickson. Tirkistyskaappimaisessa kotelossa oleva, erillisistä korteista tehty pläri pyörii kampea pyörittämällä maksua vastaan. Pyörivät kuvat luovat jälkikuvailmiön myötä liikkuvan kuvan vaikutelman. Mutoskooppi kilpaili elokuvateattereiden kanssa, kunnes se erikoistui rahvaanomaisempaan sisältöön, kuten eroottisiin kuvaelmiin.
John Bryson

John E. Bryson (s. 24. heinäkuuta 1943 New York, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltojen 37. kauppaministeri. Senaatti valitsi hänet 20. lokakuuta 2011 äänin 74–26. Hän toimi aiemmin Southern California Edisonin emoyhtiön Edison Internationalin johtotehtävissä.
Bryson ajoi kesäkuussa 2012 samana päivänä kahteen kertaan lyhyin väliajoin kolarin, joista ensimmäisestä hän poistui paikalta, toisen jälkeen hänet löydettiin tajuttomana autosta. Syyksi kerrottiin sairauskohtaus ja Bryson jäi tapausten johdosta sairauslomalle. Bryson ilmoitti 21. kesäkuuta 2012 eroavansa kauppaministerin tehtävästä.