google/wiki40b huggingface dataset:
Pikkumusta

Pikkumusta on lyhyt, yksinkertainen musta leninki, jonka kehittäjänä pidetään yleisesti muotisuunnittelija Coco Chanelia, joka julkisti mallinsa vuonna 1926. Se oli länsimaisen muodin historian ensimmäinen musta asu, jota ei ollut suunniteltu hautajaisvaatteeksi.
Pikkumusta vastaa juhlavuudeltaan etiketissä miehen smokkia tai tummaa pukua.

Historiaa

1900-luvun alussa ja vielä 1960-luvulle asti vaatetuksessa oli tapana käyttää omaisen kuoleman johdosta suruväriä, mustaa. 1910-luvun lopussa ja 1920-luvun alussa surevia leskiä oli paljon muun muassa ensimmäisen maailmansodan seurauksena ja mustista vaatteista tuli yleisiä – ei muodin, vaan vallitsevien tapojen ja olosuhteiden vuoksi. Niinpä Chanel ja muut tuon ajan muotisuunnittelijat loivat mustia leninkejä 1910-luvun lopulla ja 1920-luvun alussa. He vaikuttivat sittemmin "pikkumustaksi" nimetyn asun syntymiseen, eikä Gabrielle Chanelia voida näin yksin nimetä sen luojaksi.
Kuva Chanelin ensimmäisestä pikkumustasta ilmestyi Vogue-lehdessä 1. marraskuuta 1926. Puku oli polvipituinen, pitkähihainen, taitavasti leikattu, yksinkertaisen tyylikäs ja vaikutti mukavalta käyttää. Yksinkertaisuutensa vuoksi sitä onkin sanottu Chanelin vastineeksi Fordin T-mallille. Juuri tästä mallista tuli se, jonka kautta kaikki pikkumustat määriteltäisiin myöhemmin.
Omana aikanaan Chanelin ensimmäinen pikkumusta aiheutti hämmennystä: kun muut tuon ajan muodinluojat suosivat paljon koristeellisia yksityiskohtia sisältäneitä ja värikkäitä asuja, joiden helmat ylettyivät puolipohkeen vaiheille, Chanelin vuoden 1926 leninki oli lyhyt, lähes vailla koristelua, ja sen musta väri liitettiin edelleen suruun tai palvelusväen asuihin.
Chanelin mallit ja niitä mukailevat jäljitelmät olivat yksinkertaisen rakenteensa ja vähäisten yksityiskohtiensa vuoksi helposti asusteilla muunneltavia ja suhteellisen edullisia valmistaa. Tämä lisäsi niiden suosiota ja myyntilukuja. Chanelin merkitys pikkumustan historiassa on kuitenkin mustan asun merkityksen muuttaminen ja muutoksen markkinointi: hän muunsi aikansa naisten jo käyttämän vaatekappaleen välttämättömyydestä hienouden, hienostuneisuuden ja ranskalaisen tyylikkyyden vertauskuvaksi.
Walkerinpesukarhukoira

Ulkonäkö

Kallo on leveä ja keskipitkä, otsapenger kohtuullinen. Silmät ovat suuret, väriltään joko tummanruskeat tai mustat. Korvat ovat keskipitkät, riippuvat, hieman kiertyvät ja melko matalalle kiinnittyneet. Kuono on melko kulmikas ja keskipitkä. Kirsun väri on aina musta. Selkä on vahva, keskipitkä ja lihaksikas. Ylälinja voi olla joko vaakasuora tai hieman takaosaa kohti laskeva. Häntä on sapelinmuotoinen, kohtuullisen pitkä ja korkea-asentoinen. Se kapenee hännänpäätä kohti ja kaartuu tyylikkäästi ylös. Karvapeite on lyhyt, sileä ja kiiltävä. Sen tulee olla riittävän tiheä suojaamaan ihoa. Väritys on kolmivärinen (tricolor): musta punaruskein ja valkoisin merkein. Hallitseva väri on joko valkoinen tai musta; jälkimmäisessä tapauksessa musta muodostaa "manttelin" tai "satulan" selän alueelle. Ns. "ticking" eli pilkutus valkoisella alueella hyväksytään, jolloin pilkutuksen väri voi olla joko musta tai punaruskea. Uroksen säkäkorkeus vaihtelee 56-68,5 cm ja nartun 51-63,5 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen

Walkerinpesukarhukoira on älykäs, aktiivinen, valpas, rohkea ja miellyttävä. Työssään se on innokas ja kestävä. Sillä on luontaisesti voimakas riistavietti.

Alkuperä

1700-luvun puolivälissä virginialainen Thomas Walker vaikutti suuresti rodun kehitykseen ja jalostukseen. Alkuperäisen nimen sana "treeing" viittaa metsästyskoiraan, joka ajaa riistan puuhun ja jää sitten puun eteen haukkumaan niin kauaksi aikaa, kunnes metsästäjä ehtii paikalle.
Jude Deveraux

Jude Deveraux (Jude Gilliam White Montassir, s. 1947 Fairdale, Kentucky) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti romanttisista historiallisista romaaneistaan (kuten Ylämaa-sarja).
Ylämaa-sarja tunnettiin aluksi nimellä ”Montgomery Kronikat”, kunnes lukijat alkoivat nimittää niitä Ylämaa-kirjoiksi teosten nimien vuoksi. Melkein kolmekymmentä hänen kirjaansa ovat yltäneet bestseller-listoille.
David Sedaris

David Sedaris (s. 26. joulukuuta 1956 Binghamton, New York) on yhdysvaltalainen kirjailija ja radiotoimittaja. Sedarisin kirjat ovat yleensä kokoelmia humoristisista omaelämäkerrallisista tarinoista hänen perhe-elämästään, kreikkalaisesta sukutaustastaan, opiskeluajoistaan ja työelämästään. Sedaris valittiin vuonna 2001 Time-lehden vuoden humoristiksi ja hän on myös saanut yhdysvaltalaisen huumorin Thurber-palkinnon.
Säkkäräpukinpensas

Lehdet ja oksat

Säkkäräpukinpensas kasvaa noin 1–2 metriä korkeaksi pensaaksi. Sen oksat ovat ohuita, paljaita ja tiheässä. Osassa oksista on kärjessä piikkimäinen ora. Sen lehdet ovat suikeat ja turpeat. Ne ovat yksittäin tai 5–8 lehden ryhmissä. Niiden pituus on noin 2,5 senttimetriä.

Kukat ja hedelmät

Säkkäräpukinpensas kukkii tammikuusta heinäkuuhun pienin sinisin kellonmaisin kukin. Kukat ovat noin 2–3 millimetriä pitkiä ja 1,5–2  millimetriä leveitä. Niissä on viisi terälehteä. Hedelmät ovat pyöreitä marjoja jotka ovat aluksi oransseja, muuttuvat myöhemmin punaisiksi ja ovat kypsinä mustia.

Levinneisyys

Säkkäräpukinpensas on kuivakkokasvi jota tavataan kuivilla, avoimilla ja karuilla paikolla. Se viihtyy rannikolla kivisessä ja suolaantuneessa maaperässä. Sitä tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta, läntisen Välimeren alueella aina Maltaa ja Sisiliaa myöten. Luoteis-Afrikasta, Makaronesiasta ja Kanariansaarilta.
Irving Mills

Irving Mills (16. tammikuuta 1894 – 21. huhtikuuta 1985) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja, manageri ja sanoittaja. Hän toimi myös joskus salanimellä Joe Primrose.
Mills syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaiseen perheeseen, joka oli muuttanut Odessasta. Hän työskenteli Philadelphiassa musiikin kustantaja Leo Feistin yhtiössä, kunnes vuonna 1919 perusti veljensä Jackin kanssa oman yrityksensä, Mills Musicin. Vuoteen 1965 mennessä yhtiöstä oli tullut maailman suurin itsenäinen musiikinjulkaisija. Mills Musicin tukemia artisteja olivat muun muassa Cab Calloway, Benny Carter, Fletcher Henderson, Jimmie Lunceford ja Don Redman. Vuosina 1926–1939 Mills toimi Duke Ellingtonin managerina ja hankki tälle muun muassa läpimurtoon johtaneen paikan New Yorkin Cotton Clubin vakio-orkesterina.
Corpus iuris civilis

Codex Iustinianus

Codex Iustinianus (Codex Justinianus) valmistui alun perin 7. huhtikuuta 529. Siihen koottiin kaikista Rooman keisarien säätämistä laeista (constitutiones) ne, jotka haluttiin edelleen pitää voimassa. Kokoelman vanhimmat lait ovat peräisin 100-luvulta. Kokoelmaa jouduttiin muokkaamaan Justinianuksen aloittamien uudistuksien takia ja lopullinen versio (Codex Iustinianus repetitae praelectionis) julkaistiin vuonna 534, mikä on samalla säilynyt versio.

Institutiones Iustiniani

Institutiones Iustiniani (Institutiones Justiniani) oli roomalaisen oikeuden perusteiden systemaattinen esitys, eräänlainen kurssikirja oikeustieteen opiskelijoille. Se julkaistiin 21. marraskuuta 533 ja siitä tuli osa lakia 30. joulukuuta 533, samaan aikaan Digestan kanssa. Sitä voitaisiin luonnehtia päivitetyksi versioksi 100-luvulla vaikuttaneen juristi Gaiuksen niin ikään Institutiones-nimisestä oppikirjasta.

Novellae

Corpus iuris civiliksen valmistumisen jälkeen säädetyt keisarilliset lait (constitutiones). Näitä koottiin eri kokoelmiin, ensi kertaa Justinianuksen seuraajan Justinus II:n aikana. Nykyisiin Corpus iuris civiliksen editioihin on tapana sisällyttää 136 tällaisen uuden lain kokoelma. Toisin kuin Corpuksen ensimmäiset kolme osaa, jotka varhaisempiin lähteisiin pohjautuvina olivat lähes puhtaasti latinankielisiä, näissä uudemmissa laeissa käytetty kieli oli jo enimmäkseen kreikka, Itä-Rooman valtakieli.
Natsumi Abe

Natsumi Abe (jap. 安倍なつみ, Abe Natsumi; s. 10. elokuuta 1981, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hänen uransa alkoi vuonna 1998 yhtenä Hello! Project -kollektiiviin kuuluvan Morning Musume -yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä. 
Soolouralle Abe lähti julkaistuaan ensimmäisen oman singlensä 22-sai no watashi vuonna 2003 ja sooloalbuminsa Hitoribocchi helmikuussa 2004. Hän julkaisi cover-kappaleita sisältäneen albumin Smile... vuonna 2014 ja albumin Hikari e – Classical & Crossover vuonna 2015. Albumi Dreams, myös vuodelta 2015, sisälsi cover-kappaleiden lisäksi uusia sävellyksiä. 
Laulajanuransa lisäksi Abe on työskennellyt myös näyttelijänä.
Kombank arena

Historiaa

Hallin suunnittelu alkoi jo vuonna 1989, koska tarkoituksena oli rakentaa pääareena silloiselle Jugoslavialle myönnettyä vuoden 1994 koripallon MM-turnausta varten.
1991 rakennukselle oli valittu paikka. Kuitenkin MM-turnaukseen oli aikaa enää kolme vuotta, ja megarakennuksen rakentamiseen olisi tarvittu liki ennätyssuoritus. Projekti jaettiin 126 yrityksen tehtäväksi.
1992 Jugoslavian hajoaminen oli alkanut, Ja YK:n sanktioiden johdosta hallihankkeen päätukija, yhdysvaltalainen HOK-yhtiö vetäytyi hankkeesta. Hallin rakennustyöt jatkuivat edelleen.
Vuoden 1993 tapahtumien johdosta Jugoslavia menetti vuodelle 1994 tarkoitetut MM-kilpailut. Kilpailut järjestettiin lopulta Hamiltonissa ja Torontossa, Kanadan Ontariossa.
Huolimatta ongelmista, hallin rakennustyöt jatkuivat vielä vuoteen 1995, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden tauko, ja rakennustyöt jatkuivat taas 1998. Belgradille myönnettiin kansainvälinen pöytätennisturnaus vuodelle 1999. Tässä vaiheessa rakennus oli jo muodossaan, ja sisätiloja viimeisteltiin. Taas kerran Belgrad menetti turnauksen, tällä kertaa Kosovon sodan johdosta.
2000 Serbia ja Montenegro sai uuden vakaan hallinnon, ja areena voitiin ottaa käyttöön. Vuonna 2005 areenalla pelattiin koripallon EM-kilpailuiden otteluja. Vuoden 2016 futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Kombank Arenalla.
Alkuvuoteen 2006 areena sai toimia suurtapahtumien järjestäjänä tilapäisluvalla. Palosuojausjärjestelmät eivät täyttäneet eurooppalaisvaatimuksia. Halli avattiin uudelleen marraskuussa 2006 vaatimukset täyttävänä.
Areenalla on esiintynyt muun muassa David Copperfield, Phil Collins, 50 Cent, Rihanna, Rolling Stones sekä joukko paikallisia artisteja.

Eurovision laulukilpailu 2008

Vuonna 2008 Beogradska arena isännöi Eurovision laulukilpailua. Helmikuussa 2008 keskusteltiin viisujen siirtämisestä muualle johtuen Kosovon itsenäisyysjulistuksen aiheuttamista mellakoista, mutta EBU päätti myöhemmin puhelinkonferenssissa, että kilpailut säilytetään Belgradissa järjestäjän luvattua, että se pystyy huolehtimaan turvallisuudesta.
Predator 2 – Saalistaja

Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Los Angelesiin ja vuoteen 1997 eli kymmenen vuotta ensimmäinen Predator-elokuvan tapahtumien jälkeen.
Erikoisen kuuma lämpöaalto on iskenyt Los Angelesiin. Samaan aikaan kaksi kilpailevaa huumekartellia käy sotaa kadulla, ja paikalle on kutsuttu kovan luokan ammattipoliisi Michael Harrigan (Danny Glover). Kiihkeän poliisin ja rikollisten välisen ampumisen jälkeen, rikolliskartelli vetäytyy lähitaloon suojaan, kun sarja räjähdyksiä vavisuttaa taloa ja sitä seuraavat satunnaisesti ammutut laukaukset hämmentävät Harrigania. Harrigan tutkii alueen ja huomaa rikollisten kuolleen, mutta ruumiit on silvottu ampumisen sijaan. Kun Harrigan ja hänen poliisikollegansa ovat lähdössä alueelta, huomaa hän lähes läpinäkyvän, auringon valossa kiiltävän kookkaan hahmon erään talon katolla.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano valittaa tämän jatko-osan jäävän hengettömäksi ja huumorittomaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Suomen Kuitulevy

Historia

Suomen Kuitulevy Oy on perustettu vuonna 1984, kun Enso-Gutzeit Oy ja A.Ahlström Oy yhdistivät kuitulevyteollisuutensa yhteisesti omistetuksi yhtiöksi. Yhtiön toimiva johto osti vuonna 1998 MBO-kaupalla 83 % yhtiön osakkeista. Toiseksi osakkaaksi jäi tuolloin 17 % osuudella UPM-Kymmene Oyj. Vuonna 2009 osaomistajaksi tuli Versowood 19,5 % osuudella. Toimivalla johdolla on edelleen 66 % osuus ja UPM-Kymmene Oyj:llä 14,5 % osuus yhtiön osakkeista.
Chieftain

FV 4201 Chieftain on englantilainen taistelupanssarivaunu, jonka valmistajana toimi Royal Ordnance Leeds. Ensimmäinen Prototyyppi valmistui vuonna 1959 ja ensimmäiset varsinaiset sarjatuotanto-mallit valmistuivat 1970-luvun alkupuolella ja valmistus lopetettiin vuonna 1979.
Henry Karjalainen

Ura

Karjalainen on Saimaan Pallon kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 Imatran Ketterän C-nuoriin, mutta palasi kuitenkin kesken kauden SaiPaan ja siirtyi seuran B-nuoriin. Kaudella 2012–2013 hän oli seuran B-nuorten paras pistemies tehoilla 17+31=48. Kaudella 2014–2015 Karjalainen oli SaiPan A-nuorten kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+23=34. Hän oli pudotuspeleissä tehoilla 1+7=8 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Adam Zbořilin ja Janne Kettusen kanssa. Kaudella 2015–2016 Karjalainen nousi SaiPan varakapteeniksi.
Kaudeksi 2016–2017 Karjalainen teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigassa 4. syyskuuta 2016 ruotsalaista Luleå HF:ää vastaan. Karjalainen merkittiin SaiPan 13. hyökkääjäksi. SM-liigadebyyttinsä hän teki 14. helmikuuta 2017 Oulun Kärppiä vastaan. Karjalainen sai ottelussa jääaikaa 11.54 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 9. maaliskuuta 2017 runkosarjan kolmanneksi viimeisellä kierroksella KooKoota vastaan. Karjalaisen osuma jäi SaiPan 1–7-murskatappioon päättyneessä ottelussa joukkueen ainoaksi maaliksi. Mikko Myllykoski valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Karjalainen pelasi kauden aikana SM-liigassa 11 runkosarjaottelua tehden yhden maalin sekä yhden ottelun CHL:ssä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi SaiPan A-nuorissa. Karjalainen oli tehoilla 6+25=31 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Antton Mönkäreen jälkeen.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Hän pelasi joukkueessa alkukaudella vain kuusi ottelua, kunnes Karjalaisen sopimus purettiin lokakuussa 2017, jolloin hän siirtyi kahden viikon try-outille Mestiksen nousijajoukkue Imatran Ketterään. Karjalaisen koejakso ei tuonut hänelle jatkosopimusta. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneihin.
Syksyllä 2018 Karjalainen harjoitteli Ketterän Mestis-joukkueen kanssa, kunnes syyskuussa hän teki joukkueen kanssa kauden 2018–2019 kattavan sopimuksen. Hän murtautui Mestis-tasolle ja teki 38 runkosarjaottelussa tehot 7+10=17 ja 14 playoff-ottelussa tehot 3+8=11. Karjalainen voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Hän voitti kauden aikana myös Suomen Cupin.
László Kleinheisler

Seurajoukkueura

Kleinheisler aloitti uransa kaudella 2012–2013 Unkarin toiseksi korkeimman sarjatason NB II: Puskás Akadémiassa pelaten seuran paidassa 27 ottelua, joissa syntyi kahdeksan maalia. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Unkarin pääsarjan Nemzeti Bajnokság I:n Videotoniin, jota hän oli edustanut aikaisemmin nuorten tasolla. Kaudella 2014–2015 Kleinheisler voitti seuran kanssa Unkarin mestaruuden. Samalla kaudella hän oli lainalla vanhassa seurassaan Puskás Akadémiassa, jonka paidassa hän pelasi 12 Nemzeti Bajnokság I:n peliä. Videotonin paidassa Kleinheisler pelasi yhteensä 30 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi.
Tammikuussa 2016 Kleinheisler siirtyi Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin. Hän teki bundesliigadebyyttinsä samassa kuussa Hertha Berliniä vastaan. Kleinheisler pelasi debyyttikaudellaan Werder Bremenin paidassa kuudessa ottelussa.

Maajoukkueura

Kleinheisler on pelannut Unkarin nuorten maajoukkueissa. Debyyttinsä Unkarin jalkapallomaajoukkueessa hän teki marraskuussa 2015 EM-jatkokarsintaottelussa Norjaa vastaan. Kleinheisler teki tuossa ottelussa voittomaalin. Hänet nimettiin Unkarin ryhmään vuoden 2016 EM-kilpailuihin, jonne Unkari selviytyi kaadettuaan Norjan.

Muuta

Kleinheislerin lempinimi on Scholes, joka tulee hänen yhdennäköisyydestään entiseen Manchester Unitedin pelaajaan Paul Scholesiin.
Moche

Moche-kulttuuri (Mochica) vallitsi Pohjois-Perun rannikolla noin 100–700 jaa., laajennetun aikataulun mukaan 300 eaa.–100 jaa. Mochen kulttuuri tunnetaan keramiikastaan, kultatöistään ja keinokasteluverkostoista. Mochen jäljiltä ovat Trujillon lähellä olevat kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca de la Luna. Moche laajeni keskusjokilaaksoistaan melko laajalle rannikkokaistaleelle. Mochen ihmiset saattoivat olla samoja kuin myöhemmän Chimun valtion ihmiset.

Moche

Moche-kulttuuri (eli Mochica tai varhainen Chimú, proto-Chimú, pre-Chimú tms.) syntyi noin 100 jaa. Perun rannikon jokilaaksoihin. Mochen yhteiskunta oli järjestynyt ja hyvin johdettu. Kulttuuri tunnetaan mm. erikoisista ihmisen pään muotoisista saviastioistaan. Saviastioita oli esimerkiksi talon ja ihmisen muotoisia. Astiat tehtiin muotin avulla. Viimeistään mochen aikaan alettiin rakentaa linnoituksia. Keramiikka esittää muun muassa uhrausseremonioita, joissa kaksintaistelun hävinneet nuorukaiset tapettiin hitaasti, minkä jälkeen ruumiilta poistettiin lihakset. Metallia osattiin käsitellä hyvin.
Moche käsitti useita kaupunkivaltiota, jotka olivat pappien johtamia. Mochen varhaisvaihe I-II on lähinnä jatkoa Gallinazolle, niissä on myös Cupisniquen ja Salinarin piirteitä.
Moche III-IV noin 300–600 jaa. edustavat Mochen huippukautta. Tänä aikana Moche laajeni rannikolla. Mochet rakensivat savitiilistä suuria porraspyramideja, jotka olivat sekä hallinnollisia että uskonnollisia keskuksia. Osa pyramideista oli myös hautapaikkoja. Mochen aikoina kukoisti etelärannikolla Ica-Nazcan kulttuuri.
Mochen pohjana oli Gallinazo, jonka pohjana puolestaan Cupisnique 1200 eaa.–200 eaa.
Moche IV romahti noin 600 jaa kuivuuden takia.
Poikkeukselliset ilmaston muutokset johtuivat El niño -ilmiöstä ja ne johtivat sisällissotiin, jotka tuhosivat kulttuurin.
Dorothy Gibson

Dorothy Gibson (17. toukokuuta 1889 – 17. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä, taiteilijan malli ja laulaja. Hän oli aktiivinen 1900-luvun alussa. Hänet muistetaan parhaiten Titanicin turman selviytyjänä sekä siitä, että hän esitti pääroolia ensimmäisessä turmasta kertovassa elokuvassa, Saved from the Titanicissa (1912).
Ahtsalmi

Ahtsalmi on Lohjan 2. kaupunginosa. Se muodostaa yhdessä Anttilan kaupunginosan kanssa Lohjan ydinkeskustan.
Raja Anttilan ja Ahtsalmen välillä kulkee linjaa Vuorisenkatu – Harjukatu – Postikatu – Aurlahdenkatu – Rantapuisto – Laiturikatu. Kaakossa Ahtsalmen Keskilohjasta erottaa Lohjanharju ja valtatie 25. Lounaassa sijaitsevat Myllylammen ja Neitsytlinnan kaupunginosat. Raja näiden välillä on epäsäännöllinen, mutta kulkee kuitenkin Lohjanjärveltä harjulle vanhainkodin ja Porlan välistä.
Ahtsalmessa on sijainnut Valtion väestönsuojelukoulu.

Palvelut

Ahtsalmessa sijaitsevat muun muassa vanhainkoti, pääterveysasema, poliisilaitos, Lohjan käräjäoikeus sekä Prisma-keskus ja linja-autoasema. Myös Harjun urheilukenttä, jäähalli ja Virkistysuimala Neidonkeidas sijaitsevat kaupunginosassa.
Keskustan kaupallisista palveluista ja kouluista suuri osa sijaitsee Anttilan kaupunginosassa, mutta kuitenkin Ahtsalmen välittömässä läheisyydessä.
Joensuun keskuskenttä

Katsomo

Vanha, 1940-luvulla valmistunut katsomo purettiin elokuussa 2001 ja sen tilalle rakennettiin väliaikainen 500 hengen katettu pääkatsomo. Sen lisäksi aurinkokatsomossa on noin 1 500 paikkaa. Vuoden 2012 huhtikuussa Joensuun kaupunginhallitus päätti hyväksyä uuden pääkatsomon rakennussuunnitelman. Katsomon rakennutti Joensuun Katajan yleisurheilun tukisäätiö Joensuun kaupungin useiden isojen ja kalliiden hankkeiden takia. 
Uusi katettu katsomo valmistui 2013. Sen korkeus on 15 metriä ja leveys 56 metriä, istumapaikkoja on 1532. Suunnittelija on Markku Korjonen.

Yleisöennätys

Jippo:n jalkapallo-otteluiden katsojaennätys tehtiin 12. heinäkuuta 2007 Tampere Unitedia vastaan pelatussa Suomen Cupin 7. kierroksen ottelussa, jota seurasi 1 827 katsojaa.
Mehtimäen kaikkien aikojen suurin tapahtuma oli vuoden 1972 Kalevan kisat, joissa kolmena päivänä oli yhteensä 30 500 maksanutta katsojaa.
Toivo Hagman

Toivo Mikael Hagman (sukunimi aik. Annala: 27. tammikuuta 1904 Lapua – 6. heinäkuuta 1965 ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hagman toimi elämänsä aikana muun muassa erään pohjanmaalaisen tanssiyhtyeen laulusolistina, Arbetarbladet-lehden toimittajana Pietarsaaressa, alkoholitarkastajana Vaasassa sekä Kansan kirjakerhon toiminnanjohtajana Helsingissä.
Hagman kirjoitti seitsemän romaania. Esikoisteos Ett österbottniskt kvinnoöde kuvasi Hagmanin isoäidin elämää Vöyrissä ja romaanissa De knotiga tallarnas sång oli aiheena Hagmanin äiti joka oli työskennellyt tehtaassa Vaasassa. Romaani Lyckosmeden perustui taas Hagmanin omiin elämänvaiheisiin.
The Man-Eating Tree

Historia

The Man-Eating Tree syntyi Sentenced-rumpalin Vesa Rannan sekä Aaron Rantosen, Janne Markuksen, Mikko Uusimaan ja Rannan entisen yhtyetoverin, sittemmin edesmenneen Miika Tenkulan pitkäaikaisen ideoinnin pohjalta. Lopullisen muotonsa yhtye sai vuonna 2009, kun siihen liittyivät Tuomas Tuominen ja Heidi Määttä.
The Man-Eating Tree äänitti ensimmäiset demonsa keväällä ja kesällä 2009. Yhtyeen esikoisalbumi Vine ilmestyy syyskuussa 2010, mitä edelsi singlejulkaisu kappaleesta ”Out of the Wind” toukokuussa 2010. Albumin tuotti Hiili Hiilesmaa. Sävellyksistä vastasivat kitaristit Markus ja Rantonen, ja sanoituksista laulaja Tuominen.
Yhtye julkaisi vuonna 2011 toisen studioalbumin Harvest. Albumin tuotti Hiili Hiilesmaa.
The Shin

The Shin (georg. შინ) on georgialainen jazzyhtye, joka perustettiin Saksassa 1998. The Shinin jänesenet ovat Zaza Miminoshvili (kitara, panduri), Zurab J. Gagnidze (basso, laulu), ja Mamuka Gaganidze (laulu, lyömäsoittimet. Yhtyeen musiikki yhdistää georgialaisia folkmelodioita jazziin.
Yhtye edusti Georgiaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Mariko Ebralidzen kanssa, kappaleella "Three Minutes to Earth". He tulivat viimeisiksi toisessa semifinaalissa.
Gaganidze kuoli 12. elokuuta 2019.