google/wiki40b huggingface dataset:
Alexandre-Vincent Pineux Duval

Alexandre-Vincent Pineux-Duval eli Alexandre Duval (6. huhtikuuta 1767 Rennes – 9. tammikuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen näytelmäkirjailija, libretisti ja kirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Tausta

Duval lopetti koulunkäynnin neljäntoista ikäisenä liittyäkseen Amerikkaan lähteneisiin vapaaehtoisiin. Siellä hän oli puolitoista vuotta. Amerikassa olonsa jälkeen hän oli insinöörioppilaana ranskalaisessa Sillan- ja tienrakennukset -koulussa ja teki tämän jälkeen erilaisia töitä, jopa arkkitehtina. Näin hän toimi eri aloilla: tupakkakauppiaana, merimiehenä, sotilaana, insinöörinä, arkkitehtina, näyttelijänä ja vihdoin kirjailijana. Ranskan suuri vallankumous järkytti hänenkin elämäänsä, ja sen kautta hän päätyi teatteriin, joka olikin ollut kauan hänen intohimonsa.
Duval aloitti vaatimattomien näytelmien kirjoittamisen vallankumouksen alkuvaiheissa, mutta ei onnistunut saamaan niitä esitetyiksi. Hän uransa teatterin parissa alkoi kuitenkin vuonna 1790 näyttelijänä Palais-Royalessa sijainneessa Variétés-Amusantes-teatterissa. Vuonna 1791 hän liittyi Comédie-Françaisen näyttelijäkuntaan.
Hän kuitenkin kyllästyi pian ammattiinsa näyttelijänä ja omistautui näytelmien kirjoittamiselle. Hän esitti yksin tai ystävänsä Louis-Benoît Picardin tai muiden kanssa lähes kuusikymmentä näytelmää, joista suurin osa sai esityksensä Comédie-Françaisessa tai Opéra Comiquessa Pariisissa. Duval ei antanut kovin paljon painoarvoa näytelmiensä tyylille, vaan hän yritti miellyttää suurta yleisöä erilaisin vaihtelevin tilantein ja kekseliäin rakenneratkaisuin.
Hänestä tuli Louvois-teatterin johtaja ja vuonna 1897 Odéon-teatterin johtaja. Näissä teattereissa hän paljolti esitti omia näytelmiään. Vuonna 1812 hänen valittiin Ranskan akatemian jäseneksi. Vuonna 1832 hänestä tuli myös Arsenal-kirjaston johtaja.
Vuonna 1840 hän oli jo lähes sokea, ja hän lopetti kaikki toimintansa, myös osallistumisensa Akatemian toimintaan.
Roskilden rauha

Roskilden rauha solmittiin Pohjan sodan aikana Ruotsin ja Tanska-Norjan välillä käydyn sodan päätteeksi 26. helmikuuta 1658. Siinä Tanska luovutti Ruotsille Skånen, Blekingen, Hallandin ja Bohuslänin maakunnat, Bornholmin ja Venin saaret sekä Trondheimin läänin.
Rauhan solmimisen jälkeen Kaarle X Kustaa päätti yrittää tuhota Tanskan valtakunnan. Vuoden 1659 hyökkäys Kööpenhaminaan kuitenkin epäonnistui ja lisäksi Tanska sai apuvoimia Hollannilta, Itävallalta ja Brandenburgilta. Uudessa Kööpenhaminan rauhassa Ruotsi säilytti pääosan voitoistaan, mutta joutui luopumaan Bornholmista ja Trondheimin läänistä.
Pampalon kultakaivos

Pampalon kultakaivos sijaitsee Ilomantsin Hattuvaarassa niin sanotulla Karjalan kultalinjalla, 40 kilometrin pituisella kultaa sisältävällä alueella. Pampalon kaivoksen omistaa Endomines Oy, joka on ruotsalaisen Endomines AB:n tytäryhtiö.
Pampalon kultaesiintymän löysi Geologian tutkimuskeskus (GTK) vuonna 1990. Vuonna 1994 Outokumpu Mining osti esiintymän oikeudet nimiinsä. Outokummun luopuessa kaivostoiminnasta esiintymän oikeudet myytiin australialaisen Dragon Miningin suomalaiselle tytäryhtiölle Polar Miningille, ja vuonna 2006 kaivosoikeudet siirtyivät nykyisen omistajan hallintaan. Endomines Oy aloitti kaivoshankkeen eteenpäin viemisen välittömästi ja aloitti kaivoksen rakennusurakan vuonna 2009. Pampalon kaivosalueelle on rakennettu rikastamo, murskaamo, rikastushiekka-alue, konttori ja huoltotilat. Kaivos käynnisti toimintansa helmikuussa 2011.
Pampalon kaivokselta louhitaan malmia noin 270 000 tonnia vuodessa, kultapitoisuuden ollessa keskimäärin 3–4 grammaa tonnissa. Tavoitteena on tuottaa vuosittain noin 800–900 kg (runsaat 25 000 unssia) kultaa. Pampalon mineralisaatio muodostuu kolmesta yhdensuuntaisesta linssistä. Malmiot tunnetaan hyvin 450 metrin syvyyteen saakka, mutta mineralisaation syvemmistäkin osista on saatu havaintoja. Vuonna 2012 tuotannon arvioitiin jatkuvan vielä seuraavan noin viiden–kuuden vuoden ajan.
Pampalon rikastusprosessi koostuu murskauksesta, jauhatuksesta, ominaispainoerotuksesta, vaahdotuksesta sekä kuivauksesta ja varastoinnista. Rikastuksessa ei käytetä syanidia vaan hienojakoinen kulta erotetaan sivukivestä mekaanisesti. Rikastamon käynnistyksestä alkaen (2/2011) elokuun 2012 alkuun mennessä rikastamo oli tuottanut vaahdoterikastetta noin 8500 tonnia sisältäen noin 1000 kg kultaa. Pampalon kaivokselta lähtee viikoittain noin 100 tonnia vaahdotekultarikastetta jatkokäsittelyyn Bolidenin Harjavallan sulattoon sekä kerran kuussa korkeamman kultapitoisuuden omaavaa painovoimarikastetta Norjaan jatkojalostettavaksi. Kaivos työllistää vakituisesti yli 80 henkeä; alueella työskentelee myös noin 30 urakoitsijayritysten henkilöä.
Kaivos sijaitsee arkeeisella vihreäkivialueella, jossa on vulkaanisperäistä kiviainesta. Tällaisessa kallioperässä saattaa muodostua kultamalmia. Kaivoksen perustamisen ajankohta oli otollinen kullan hinnan ollessa huipussaan. Pampalon kaivoksesta tuli käynnistyessään Suomen viides toimiva kultakaivos.
Petra Behle

Petra Behle (o.s. Schaaf; s. 5. tammikuuta 1969) on entinen saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Länsi-Saksaa edustanut Petra Schaaf voitti 19-vuotiaana ampumahiihdon maailmanmestaruuden vuonna 1988 ensimmäisenä saksalaisnaisena. Kun naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa, oli Schaaf jo kolminkertainen maailmanmestari. Albertvillessa hän sai viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä kuudes. Lillehammerin 1994 olympiakisoissa Schaaf sai jälleen viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä viides. Vuonna 1994 hän avioitui maastohiihtäjä Jochen Behlen kanssa. Seuraavina vuosina Petra Behle voitti maailmanmestaruuksia viesteissä ja kerran joukkuekilpailussa. Naganon 1998 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa viestijoukkueen ankkurina.
Skye Sweetnam

Skye Alexandra Sweetnam (s. 5. toukokuuta 1988 Bolton, Ontario, Kanada) on kanadalainen punkpop-laulaja ja lauluntekijä. Hän julkaisi ensimmäisen levynsä, Noice from the Basementin, vuonna 2003 yhdessä paikallisen tuottajan James Robertsonin kanssa. Samana vuonna ilmestyi single ”Billy S.” ja vuotta myöhemmin ”Tangled Up In Me”. Tämän jälkeen Skye on osallistunut muun muassa Britney Spearsin Onyx Hotel -kiertueeseen.
Skye on vieraillut televisiosarjassa Radio Free Roscoe vuonna 2004. Vuonna 2006 hän antoi lauluäänensä Barbielle piirroselokuvassa Barbie Diaries.
Skye Sweetnamiin ja hänen musiikkiinsa ovat vaikuttaneet useat elokuvat ja yhtyeet, joista mainittakoon Green Day, Alanis Morissette, Nirvana, Nelly Furtado ja Led Zeppelin. Hän on maininnut myös muutamia näyttelijöitä ja ohjaajia.
Eva Rosenfeld

Eva Marie Rosenfeld (5. tammikuuta 1892 New York – 17. elokuuta 1977 Lontoo) oli saksalais-englantilainen psykoanalyytikko. Hän vietti lapsuutensa juutalaisessa perheessään Berliinissä. Hänen isänsä Theodor Rosenfeld oli teatteri-impressaario ja berliiniläisen "Freie Bühnen" perustajia. Isänsä kuoleman jälkeen Eva Rosenfeld keskeytti koulun viisitoistavuotiaana ryhtyäkseen opettajaksi berliiniläiseen orpokotiin. Hän avioitui 1911 serkkunsa juristi Valentin Rosenfeldin (1886–1970) kanssa, joka opiskeli Wienissä ja kuunteli Sigmund Freudin luentoja.
Eva Rosenfeld sai neljä lasta, mutta kolme heistä kuoli nuorina. Lasten – varsinkin Rosemarie-tyttären – kuolema varjosti koko hänen myöhempää elämäänsä.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Eva Rosenfeld perusti nuorille tytöille koulun, jossa opetettiin kotitaloutta ja puutarhanhoitoa. Kouluun otettiin myös ongelmanuoria, joiden joukossa oli myös Anna Freudin hankala potilas. Eva Rosenfeldistä ja Anna Freudista tuli hyvät ystävät, ja 1927 he perustivat Dorothy Burlinghamin kanssa Wieniin Burlingham–Rosenfeld-koulun, joka toimi vuoteen 1932. Koulussa käytettiin projektiopetusta, ja opettajat olivat saaneet psykoanalyyttisen koulutuksen.
Vuonna 1929 Eva Rosenfeld aloitti kolmivuotisen analyysin Sigmund Freudin luona. Monien vastoinkäymisten ja avioeron jälkeen hän palasi Berliiniin 1931 ja toimi Ernst Simmelin apuna parantolan johtajana, joskin parantola lakkautettiin taloudellisista syistä samana vuonna.
Eva Rosenfeld sai psykoanalyyttisen koulutuksen Berliinissä, ja 1935 hänestä tuli IPV:n jäsen. Vuoden kuluttua hän muutti Englantiin, jossa hän työskenteli loppuelämänsä psykoterapeuttina ja koulutusanalyytikkona. Hän hakeutui Melanie Kleinin koulutusanalyysiin (1938–1941), ja tämä huononsi hänen välejään Freudin perheeseen. — Suomalaissyntyinen Benjamin Rubinstein kävi Rosenfeldin koulutusanalyysissa 1930-luvulla.
Mooses Lehtinen

Mooses Evert Lehtinen (entinen Seppälä, 4. syyskuuta 1878 Loimaa – 19. elokuuta 1966 Turku) oli suomalainen puuseppä ja SDP:n kansanedustaja.
Lehtinen syntyi Loimaalla vuonna 1878 kyläseppä Topias Seppälän ja Maria Justina Mariantyttären perheeseen. Lehtinen työskenteli maataloustöissä vuoteen 1897, jolloin hän muutti Turkuun ja pääsi puusepänoppiin.
Lehtinen työskenteli turkulaisissa verstaissa vuoteen 1911. Tuolloin hän siirtyi Sosialistin ilmoitusmyyjäksi ja rahastajaksi. Lehden palveluksessa hän oli kymmenen vuotta. Lehtiuran jälkeen hän palasi puusepäksi.
Oman puusepänliikkeen Lehtinen perusti vuonna 1926. Liikettä hän piti vuoteen 1954 saakka.
Eduskuntaan Lehtinen valittiin vuonna 1919. Hän ei saanut vuoden 1922 vaaleissa uusittua valtakirjaansa. 
Lehtinen oli myös aktiivinen kunnallispoliitikko. Kaarinassa asuessaan hän oli kunnanvaltuuston puheenjohtaja, Turussa hän oli pitkäaikainen kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. 
Lehtinen oli naimisissa Lydia Amanda Lindblomin kanssa vuodesta 1903.
Amberlan kartano

Amberlan kartano on kartano Vehmaan kunnassa, Vakka-Suomen seutukunnassa. Kartanon päärakennus edustaa ruotsalaissävytteistä uusklassista arkkitehtuuria. Se on valmistunut vuonna 1922, kun taas aikaisempi päärakennus on peräisin vuodelta 1838. Amberlan kartanon omistajat tunnetaan vuodesta 1540 lähtien.
Adapteri

Adapteri eli sovite, sovitin tai liittiö on tekniikassa yleistys, sovituslaite joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan. Yksinkertaisimmillaan adapteri muuttaa ainoastaan liittimen ulkomuotoa, kokoa tai pinnijärjestystä, mutta esimerkiksi jossain elektronisessa laitteessa käytettävä adapteri voi sisältää vaikkapa jännitettä muuttavia kytkentöjä, sähköisen signaalin optiseksi muuttavia komponentteja ja jopa mikroprosessorin.
Esimerkkinä voisi mainita adapterin joka jakaa 6,3mm urosstereoplugin kahdeksi naarastyyppiseksi 3,5mm stereoplugiksi. Sellaista voi käyttää sopivissa olosuhteissa esim. kosketinsoittimien audiulostulon jakamiseen mp3-tallentimelle sekä kuulokkeille.
Erkki Wessman

Erkki Olavi Wessman (27. kesäkuuta 1931 Ulvila – 5. elokuuta 2011 Tampere) oli kirjailija ja pitkäaikainen mm. Hymy-lehden toimittaja. Lisäksi Wessman oli toimittajana mm. rikoslehti Alibissa.
Wessman työskenteli aluksi kirjatyöntekijänä ja sitten toimitussihteerinä ja kirjoittavana toimittajana Porissa Satakunnan Työ -lehdessä. Hän oli kirjoittajayhdistys Manuscript 63:n perustajajäsen. Mentyään naimisiin näyttelijä Tuija Vuolteen kanssa hän muutti 1960-luvun puolivälissä Tampereelle ja siirtyi Hymy-lehden palvelukseen. Wessman jatkoi yhteiskuntaa luotaavana monipuolisena kirjoittajana, ja hänet tunnettiin muun muassa Irwin Goodmanin luottotoimittajana.
Wessman kirjoitti useita tietokirjoja ja romaaneita sekä lisäksi näytelmiä televisiolle ja teatteriin.
Nassim Sidi Said

Nassim Sidi Said (s. 14. joulukuuta 1972 Tizi Ouzou) on algerialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa kartingsarjoissa. Vuonna 1998 Said kilpaili Ranskan F3-sarjassa. Vuosina 1999–2001 hän kilpaili Ranskan F3 B-cup -sarjassa. Vuonna 2001 hän kilpaili muun muassa Espanjan F3- ja Ranskan F3 Cup -sarjoissa. Vuonna 2002 hän kilpaili Itävallan ja Italian F3-sarjoissa, vuonna 2003 Saksan ja itävallan F3-sarjoissa. Vuonna 2005 hän osallistui yhteen Italian F3000 Light -sarjan kilpailuun.
Energia Productions

Energia Productions on tamperelainen vuonna 2005 perustettu tuotantoyhtiö. Energia Productionsin perustivat Samuli Torssosen ja muut Star Wreck -elokuvasarjan keskeiset henkilöt. Energia Productions oli aluksi toiminimi, mutta vuoden 2006 alussa siitä tuli osakeyhtiö.
Energia Productions tuli tunnetuksi harrastelijavoimin toteutetun ja suuren suosion saavuttaneen Star Wreck: In The Pirkinning -tieteisparodian myötä, joka valmistui vuonna 2005. Energia Productionsin uusin tuotanto Iron Sky ei ole Star Wreck -elokuva. Iron Sky valmistui vuoden 2012 alussa ja elokuvan ensi-ilta oli helmikuussa Berliinissä.
Hierakkalehtimittari

Koko ja ulkonäkö

Sekä etu- että takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankellertävät ja kauttaaltaan pienten, tummien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee viisi tummemmansävyistä poikkijuovaa, minkä lisäksi jokaisessa siivessä on musta diskoidaalitäplä. Takasiiven ulkoreuna tekee selvän ulospäin suuntautuvan mutkan. Siipien ulkosyrjässä on rivi mustia pisteitä. Siipiripset ovat vaalean kellanruskeat. Siipien alapinnat ovat tummat ja niissä on tumma keskivarjo. Siipiväli on 20–22 mm.
Huomattavan samannäköinen, joskin vaaleampi laji on yleinen luhtalehtimittari (Scopula immutata).

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan laajalla alueella Länsi-Euroopasta Venäjän kaukoitään, mutta Suomessa lajin levinneisyys rajoittuu aivan etelärannikon tuntumaan. Suomesta ensimmäinen yksilö löydettiin vuonna 1951, mutta laji tunnistettiin maalle uudeksi vasta 1970. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Koko esiintymisalueellaan harvinainen laji jota tavataan soilla ja kosteilla niityillä. Perhonen on kaikkialla esiintymisalueellaan erittäin paikoittainen. Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, mutta häiritsemällä ne saattavat olla ajettavissa lentoon myös päivällä. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää eri hierakkalajeilla (Rumex), etenkin isohierakalla (Rumex hydrolapathum).
Sourunniemen kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Saimaan Haapaselän etelärannalla, noin 7 kilometriä Puumalasta, työntyy pohjoiseen Sourunniemi. Niemen länsipuolella rannasta (ei aivan vedestä) nousee huomattava kalliojyrkänne, joka on 200 metriä pitkä. Kallion pohjoisosassa aivan rantapuuston takana sijaitsee maalauskohta noin 3 metrin korkeudella maasta mitattuna ja 7 metriä Saimaan vedenpinnasta mitattuna. Paikalle johtaa polku.

Maalaus

Maalaus on varsin pieni ja ainoa tunnistettava kuvio esittää ihmishahmon yläosaa. Hahmolla vaikuttaisi olevan kolmiomainen pää samalla tavalla kuin Uittamon II ja Keltavuoren kuvioilla. Päästä kulkee vielä alaspäin vartaloviiva, mutta käsien ja jalkojen asennot jäävät arvaillujen varaan. Hahmon alapuolella näkyy heikosti punaväriä ja rytmikästä viivanvetoa, mutta kuvioista ei saa selvää. Vaikutelmaksi jää kolmioita rivissä, jota tukee vaakaviiva.
Maalauksen ajoitus perustuu kahteen asiaan. Maalauksen on voinut tehdä ainoastaan veden pinnan tasolta veneestä tai jäällä seisoen, joten Saimaan esihistoriallinen vedenkorkeus määrittää sen ajoituksen. Toisaalta myös kuvion motiivi on sama kuin Keltavuoren- ja Uittamonsalmen maalauksissa. Uittamonsalmen kuviolla vaikuttaisi olevan sama korkeus kuin Sourunniemen maalauksella. Onkin ehdotettu, että maalaus olisi tehty 5200−5000 vuotta sitten eli 3200−3000 eaa..
Sammalinen (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,8 metriä mpy.
Leena Reikko

Leena Reikko (s. 1959 Pori) on suomalainen toimittaja ja entinen Yleisradion kirjeenvaihtaja. Uutisraporttien lisäksi hän on tehnyt myös pidempiä dokumentteja.
Reikko kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1978 Porin Lyseosta. Vuonna 1987 hän valmistui Tukholman yliopiston sosiaalikorkeakoulusta sosiaalityöntekijäksi. Kolme vuotta myöhemmin Reikko aloitti freelance-toimittajana Yleisradion kirjeenvaihtajana Istanbulissa, josta hän muutti vuonna 1998 Libanonin pääkaupunkiin Beirutiin. Vuosina 2001–2006 Reikko toimi Yleisradion avustajana Jerusalemissa. Israelin lisäksi hän teki reportaaseja myös muista Lähi-idän maista, kuten Libanonista, Irakista ja Syyriasta.
Irakissa Riekko ystävystyi silloisen Kurdistanin isänmaallisen liiton johtajan Jalal Talabanin kanssa josta tuli myöhemmin Irakin presidentti
Haastatteluissa Reikko kertoi kyllästyneensä levottomaan Lähi-itään, minkä vuoksi hän palasi takaisin Suomeen vuonna 2006. Hän muutti kotiseudulleen Satakuntaan ja asuu nykyään Nakkilassa.
Mihail Zemtsov

Mihail Grigorjevitš Zemtsov (ven. Михаи́л Григо́рьевич Земцо́в, 1688 Moskova – 28. syyskuuta 1743 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen suunnittelemansa rakennukset edustavat barokkityyliä.
Mihail Zemtsov opiskeli Moskovan kremlin Asehuoneen kirjapainon yhteydessä toimineessa taidekoulussa. Vuonna 1709 hän muutti Pietariin, jossa hän aluksi työskenteli Domenico Trezzinin johdolla. 1720-luvun alusta lähtien Zemtsov osallistui Kesäpuiston, Pietarhovin ja Tallinnan Kadriorgin palatsin rakentamiseen. Hänen muita töitään ovat Simeonin ja Annan kirkko (1731–1734), Anitškovin palatsi (1741–1750, rakennettu myöhemmin uudelleen) ja Kunstkameran sisätilat Pietarissa. Vuodesta 1737 lähtien Zemtsov toimi yhtenä Pietarin rakennuskomitean johtajista. Yhdessä Ivan Korobovin kanssa hän viimeisteli Pjotr Jeropkinin alulle paneman Venäjän rakennuslain.
Laurent Foirest

Seurajoukkueet

Foirest aloitti ammattilaiskoripallon Olympique Antibesin joukkueessa, jossa hän debytoi kaudella 1989–1990. Hän voitti seuran paidassa Ranskan-mestaruuden vuosina 1991 ja 1995. Kauden 1995–1996 päätteeksi Foirest siirtyi Pau-Ortheziin, jossa hän voitti Ranskan-mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Viimeisen mestaruuden jälkeen hän jatkoi uraansa Saski Baskoniassa, jossa hän voitti Espanjan-mestaruuden kaudella 2001–2002.
Vuonna 2003 Foirest siirtyi takaisin Pau-Ortheziin, jossa hän voitti Ranskan-mestaruuden kaudella 2003–2004. Sama kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa Euroopassa, sillä hän teki Euroliigassa 14,8 pistettä ottelua kohden. Foirest edusti seuraa vuoteen 2006 asti, kunnes siirtyi ASVEL Lyon-Villeurbanneen. Hän edusti seuraa vuoteen 2011 asti. Foirest voitti seuran paidassa Ranskan-mestaruuden kaudella 2008–2009.

Maajoukkue

Foirest kuului maansa juniorijoukkueisiin ja hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1992. Hän debytoi Ranskan maajoukkueessa ensimmäistä kertaa vuonna 1995. Hän edusti maata vuosien 1997, 1999, 2001 ja 2003 EM-kilpailuissa. Foirest oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa hän voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska sijoittui hopealle.
Risto Räppääjä ja Sevillan saituri

Juoni

Elvi (Riitta Havukainen) ja Risto (Samuel Shipway) saavat eräänä päivänä kirjeen Espanjan Sevillassa asuvalta sukulaiselta, jossa hän kertoo testamenttaavansa koko omaisuutensa Ristolle. Rauha (Minttu Mustakallio) ja Elvi-täti tekevät Ristosta salonkikelpoisen herrasmiehen. Myös Nelli (Sanni Paatso) tulee Riston mukaan seikkailemaan kartanoon.
Pian kartanossa alkaa tapahtua kummia.

Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin kesällä 2014 muun muassa Villilän studioilla Nakkilassa sekä Naantalin vanhassa kaupungissa. Risto Räppääjä ja Sevillan saituri on Risto Rääppäjä -sarjan viides elokuva. Kuten edellisenkin, tämänkin elokuvan tuotti Artista-Filmi.
Olli Malmivaara

Ura

Kajaanista kotoisin oleva Malmivaara on Järvenpään Haukkojen kasvatti. Hän pelasi monta vuotta Jokereiden nuorisojoukkueissa ja teki myös debyyttinsä SM-liigassa Jokereissa. Chicago Blackhawks varasi Malmivaaran NHL:ään vuonna 2000, mutta luopui oikeuksista pelaajaan. Malmivaara pelasi vuosina 2004–2006 SaiPassa.
Malmivaara teki sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa elokuussa 2006. Vuosina 2006–2008 hän pelasi kaksi kautta Pohjois-Amerikassa lähinnä New Jerseyn farmijoukkue Lowell Devilsissä AHL-sarjaa. NHL:ssä Malmivaara pelasi vain kaksi ottelua, joista ensimmäisen syksyllä 2007.
Vuonna 2008 Malmivaara jätti Pohjois-Amerikan ja palasi Suomeen JYPiin. JYP voitti heti ensimmäisellä Malmivaaran joukkueessa pelaamalla kaudella mestaruuden. Malmivaara ja JYP tekivät jatkosopimukset tammikuussa 2010 ja joulukuussa 2011.
Kaudeksi 2013–2014 Malmivaara siirtyi viiden JYP-kauden jälkeen Espooseen Bluesiin. Malmivaara valittiin heti ensimmäisellä Blues-kaudellaan joukkueen varakapteeniksi.
Hän on pelannut muutamia otteluita myös Suomen maajoukkueessa.

Yksityiselämä

Näyttelijä Laura Malmivaara on Ollin sisko. Malmivaara työskentelee nykyisin liikuntapaikan hoitajana eli kenttämiehenä Järvenpään jäähallissa, jossa myös aloitti jääkiekkoilijan uransa 1990-luvun alussa. Hän asuu vaimonsa ja poikansa kanssa omakotitalossa Järvenpäässä. Työnsä ohessa hän opiskelee (syksyllä 2019) Suomen urheiluopistossa Vierumäellä liikuntapaikkojen hoitajaksi.
Moldavian maalatut kirkot

Johannes Kastajan kirkko

Johannes Kastajan kirkko rakennettiin 1503 aluksi Suceavan kuvernöörin Luca Arboren asuinpaikaksi. Se koristeltiin hän lapsenlapsensa määräyksestä 1541, ja perheen kuoltua siitä tuli Arboren kylän kirkko. Kirkon arkkitehtuuri poikkeaa muista alueen kirkoista tornin puuttumisen vuoksi.

Humor:n luostari

Ensimmäiset merkinnät luostarin rakentamisesta on 1415, mutta varsinaisen muotonsa se sai 1530. Luostari sijaitsee Humorin kylässä. Luostarin puolustamiseksi ruhtinas Vasile Lupu rakennutti tornin 1641. Sen ulkoseinän freskot ovat alueen vanhimpia.

Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko

Tunnetaan myös nimellä Moldoviţan luostari ja se sijaitsee Moldovițan kylässä. Sen rakennutti Peter IV Rareș, ja se valmistui vuonna 1532. Kirkon arkkitehtuuri on samankaltainen kuin Humorin luostarissa, joten uskotaan luostarien rakentajana olleen sama henkilö.

Pătrăuţin pyhän ristin kirkko

Rakennetiin vuonna 1487 Tapani III Suuren määräyksestä Nunna luostariksi. Kirkko ryöstettiin vuosina 1653 ja 1684. Kirkon loiston palautti 1800-luvun alkupuolella prinssi Nicolas Mavrocordat. Kirkko on alueen pienimpiä.

Pyhän Nikolauksen kirkko

Prinssi Peter IV Rareș rakennutti kirkon 1531 alun perin perheensä mausoleumiksi Probotaan. Kirkon kaikki seinämaalaukset on maalattu uudelleen 1900-luvulla. Kirkon ulkopuoliset maalaukset ovat kuluneet, mutta niistä on silti nähtävissä runsas värien käyttö.

Pyhän Yrjön kirkko

Valmistui vuonna 1522 ja rakentaminen aloitettiin Tapani III Suuren määräyksestä Suceavan kylään. Kirkon holviin ja seiniin on maalattu 365 pyhimystä, yksi vuoden jokaiselle päivälle.

Voroneţ:n luostari

Voronețn kylässä sijaitseva luostari valmistui 1488. Sen rakennutti Tapani III Suuri Vasluin taistelun muistoksi. Kerrotaan, että sen rakentaminen kesti kolme kuukautta ja kolme viikkoa.

Ylösnousemuksen kirkko

Kirkko tunnetaan myös nimellä Suceviţan luostari, ja sen katsotaan valmistuneen 1583. Se on saanut vaikutteita Bysantin sekä goottilaisesta arkkitehtuurista