google/wiki40b huggingface dataset:
Pystykorva

Pystykorva on koiratyyppi, jolle on ominaista paksu turkki sekä pystyssä olevat, kolmionmuotoiset korvat. Koiran häntä on yleensä kiertynyt kippuralle selän päälle. Useimmat pystykorvarodut kuuluvat FCI:n roturyhmään 5 (Pystykorvat ja alkukantaiset koirat).
Pystykorvatyyppisten koirien tarkka alkuperä ei ole tiedossa, mutta monet nykyiset pystykorvarodut ovat peräisin arktisilta alueilta. Niiden ruumiinrakenne sopii hyvin kylmään, pohjoiseen ilmastoon. Niillä on tyypillisesti lämmin, vedenpitävä alusvilla, joka on karkeaa päällyskarvaa tuuheampi. Pienet korvat kestävät paremmin pakkasta, ja käpäliä suojaa paksu karva. Luonteeltaan, käytökseltään ja vaistoiltaan varsinkin alkukantaiset pystykorvarodut ovat usein itsenäisiä, tarkkailevia ja mahdollisesti varautuneita vieraita kohtaan. Siksi ne vaativat asiantuntevaa koirien eleitä ymmärtävää ohjausta ja vuorovaikutteista kanssakäymistä.
Suomalaisen alkukantainen maatiaispystykorvan perillinen on kaikenviljainen perinteinen pohjanpystykorva.

Pystykorvat työkoirina

Jalostuksen avulla ihmiset ovat kehittäneet pystykorvarotuja erilaisiin tehtäviin: pystykorvat toimivat rekikoirina, paimenkoirina ja metsästyksen apuna. Suuria ja voimakkaita rotuja, kuten karjalankarhukoiria ja norjanpystykorvia, käytetään suurriistan kuten hirven metsästyksessä. Pienempiä rotuja, esimerkiksi suomenpystykorvia ja lunnikoiria, käytetään puolestaan lintujen ja pienempien nisäkkäiden metsästykseen.
Pystykorvista suurimpia ovat esimerkiksi amerikanakita, akita, alaskanmalamuutti ja kanadaneskimokoira. Kahta viimeksi mainittua rotua käytettiin rekikoirina 1800-luvulle asti, minkä jälkeen pienemmän siperianhuskyn käyttö yleistyi Kanadassa ja Alaskassa. Sittemmin pystykorvia on alettu jalostaa puhtaasti seurakoiriksi: esimerkiksi kääpiöpystykorva eli pomeranian oli alkuaan paljon suurempi koira. Sen sijaan jotkut työkoirina pidetyt alkukantaiset rodut, kuten karjalankarhukoira, eivät sovellu lainkaan seurakoiriksi.

FCI:n roturyhmä 5

FCI:n roturyhmä 5 (Pystykorvat ja alkukantaiset koirat) jakautuu seitsemään alaryhmään. Rodun jälkeen suluissa sen alkuperämaa.

Alaryhmä 4: Eurooppalaiset pystykorvat

Alaryhmä 4 sisältää saksanpystykorvan, joka muodostaa viiden rodun rotuperheen (a-e), sekä volpino italianon.
Uronihapot

Uronihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka muodostuvat aldoosisokerien hapettuessa, jolloin muodostuu karboksyylihappo. Maksa erittää uronihappoja eläinten virtsaan sokereista. Jotkin uronihapot kuten glukoosista muodustunut glukuronihappo ja mannoosista hapettunut mannuronihappo ovat tärkeässä osassa tiettyjen kasvien kudoksissa.
Erika Sirola

Erika Sirola (s. 1998) on kanadalais-suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on kirjoittanut ja esiintynyt kansainvälisesti muun muassa Robin Schultzin ja Kaskaden kappaleilla. Hän asuu Espoossa ja hänen äitinsa on kanadalainen ja isä suomalainen. Sirola puhuu suomen lisäksi englantia, ranskaa ja ruotsia.

Ura

Sirolan ura musiikin parissa alkoi varsinaisesti 13-vuotiaana, kun hän meni yläasteen taksvärkkipäiväksi Kaiku Entertainmentiin ja esitti tuottaja Jurek Reunamäelle oman kappaleensa, jonka oli muutama päivä aiemmin säveltänyt ja sanoittanut. Noin viikkoa myöhemmin hän allekirjoitti levytyssopimuksen ja aloitti pitkän kehittymisprosessin tehden yhteistyötä muun muassa Teemu Brunilan kanssa.
Kansainvälisen IB-lukion aikana Erikan musiikkiura jäi tauolle, kunnes 18-vuotiaana hän sai muun muassa Rihannaa ja Jay Z:tä edustavalta lakimieheltä Edward Shapirolta Instagram-viestin. Viestissä Shapiro kertoi kuulleensa tämän äänen "Speechless"-kappaleen demossa. Keskusteltuaan pitkään Shapiron kanssa Erika lensi ylioppilaskirjoitustensa jälkeen Los Angelesiin keskustelemaan musiikintuotannosta.
Kesällä 2017 Sirola lensi Los Angelesiin amerikkalaisen DJ:n Kaskaden pyynnöstä. Kaskade oli pyytänyt Sirolan kirjoittamaan tälle musiikkia. Lopputuloksena oli Kaskaden 2017 joululevyn kaksi kappaletta, "Deck The Halls" ja "Holy Night".
Erika on valmistellut omaa albumiaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Hävittäjälentolaivue 21

Hävittäjälentolaivue 21 (lyhenne HÄVLLV 21) oli Suomen ilmavoimiin kuulunut Satakunnan Lennoston alainen joukkoyksikkö, joka operoi mm. Hornet-hävittäjäkalustolla (lyhenne HN). Hävittäjälentolaivue 21 sijaitsi Pirkkalassa Pirkanmaalla. Yksikkö lakkautettiin 31.12.2014. Laivueen hävittäjäkalusto siirrettiin Lapin ja Karjalan Lennostoihin kesäkuussa 2014.

Tehtävät

Laivueen pääasiallisena tehtävänä rauhan aikana oli valvoa vastuualueensa ilmatilaa sekä tarvittaessa estää ilmatilan luvaton käyttö. Myös erilaisia erikoisajoneuvoja (esimerkiksi pelastusajoneuvot ja polttoaineajoneuvot) oli laivueen käytössä tehtäviensä toteuttamiseksi.
Hävittäjälentolaivue 21 oli Satakunnan Lennoston komentajan alainen joukkoyksikkö. Laivueen johdossa oli laivueen komentaja.
Laivue oli yksi Suomen ilmavoimien viidestä lentävästä joukkoyksiköstä muiden lennostojen hävittäjälentolaivueiden ja Ilmasotakoulun Tukilentolaivueen rinnalla.

Historia ja perinteet

Joukkoyksikön edeltäjä oli nimeltään Hävittäjälaivue 21 ja vuoteen 1944 Lentolaivue 28.
Laivueeseen on kuulunut 60-luvulla lentokuvauskeskus (Lntkuvauskesk/HämHävLLv 21).
Joukkoyksikön historiasta on kirjoitettu teos Hävittäjälentolaivue 21:n historia 1918 - 98.
Laivueen symboli (mm. hihamerkeissä) oli kalasääski ja laivueen tunnusväri oli musta, joka ilmeni mm. yksikön hävittäjälentäjien käyttämien huivien ja työpaitojen värissä.
Tuukka Mäkelä

Ura

Mäkelä aloitti uransa Helsingin IFK:n junioreissa, mutta siirtyi kaudeksi 2000–2001 QMJHL-sarjan Montreal Rocketiin. Kausi Pohjois-Amerikassa jäi kuitenkin loukkaantumisen vuoksi kesken vain yhdeksän pelatun ottelun jälkeen, ja seuraavaksi kaudeksi 2001–2002 Mäkelä palasi Suomeen SM-liigaseura HPK:hon. Ensimmäinen kausi HPK:ssa sujui Mäkelältä hyvin ottaen huomioon, että SM-liigaotteluiden ohella mies pelasi A-junioreiden SM-sarjassa 12 ottelua. Mäkelä teki SM-liigan runkosarjassa 49 ottelussa tehopisteet 2+3=5 ja otti 44 jäähyminuuttia, mutta pudotuspeleissä saldo jäi kahdeksassa ottelussa kymmeneen jäähyminuuttiin.
Seuraavalla kaudella 2002–2003 Mäkelä sai enemmän vastuuta liigamiehistössä ja pelasi tasapainoisen runkosarjan keräten 52 ottelussa kuusi (1+5) tehopistettä sekä 86 jäähyminuuttia. Kausina 2003–2004 ja 2004–2005 Mäkelä keräsi 93 runkosarjaottelussa tehopisteet 5+3=8 ja jäähyminuutteja hän sai 78. Pudotuspeleissä tilastot olivat 16 pelatun ottelun osalta yksi syöttöpiste sekä 37 jäähyminuuttia.
Neljän HPK:ssa vietetyn kauden jälkeen Mäkelä siirtyi vuonna 2005 Rauman Lukkoon, jossa hän teki kaudella 2005–2006 34 runkosarjan ottelussa tehopisteet 1+2 ja sai 72 minuuttia jäähyjä, kun taas kaudella 2006–2007 hän sai runkosarjassa 55 pelissä neljä syöttöpistettä ja 87 jäähyminuuttia.
Kaudella 2007–2008 Mäkelä edusti Lahden Pelicansia, jossa hän sai 53 ottelussa rangaistuksia yhteensä 158 minuuttia ja tehopisteitä yhden maalin ja kolmen syötön verran.
Kaudeksi 2008–2009 Mäkelä siirtyi takaisin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Kaudella 2011–2012 Mäkelä saavutti oman yhden kauden piste-ennätyksensä. Mäkelä keräsi 46 runkosarjaottelussa tehopisteet 3+5=8. Mäkelä palkittiin kausien 2009–2010 ja 2011–2012 päätteeksi HPK:n kannattajien suosikkipelaajana.
Mäkelä ei pelannut kauden 2012–2013 alussa missään, mutta siirtyi marraskuussa koesopimuksella Italian pääsarjan Hockey Club Pustertal-Val Pusteriaan. Kolmen viikon koeajan jälkeen Mäkelä solmi seuran kanssa loppuakauden kattavan sopimuksen.
HMS Hasty (H24)

Palvelus

HMS Hasty liitettiin palvelukseen otettaessa H-luokan aluksista muodostettuun Välimeren laivaston 2. Hävittäjälaivueeseen, jossa se palveli edelleen toisen maailmansodan alkaessa.
Sodan alussa laivue määrättiin Etelä-Atlantille, kunnes ne palasivat vuoden 1940 alussa takaisin Norjan operaatioihin. HMS Hasty oli telakalla huollettavana toisen Narvikin taistelun aikana. HMS Hasty ja laivueen jäljellä olevat alukset palasivat HMS Havock, HMS Hereward, HMS Hero, HMS Hostile ja HMS Hyperion toukokuussa 1940 Välimerelle.
Alus otti osaa heinäkuussa 1940 Calabrian taisteluun sekä Spadan taisteluun. Alus suojasi 17. syyskuuta lentotukialus HMS Illustriousia sen koneiden upottaessa Italian laivaston hävittäjät Borean ja Aquilonen sekä rahtialukset Gloria Stellan (5490 grt) ja Maria Eugenian (4702 grt) Benghazin satamassa. Alus otti osaa 8. lokakuuta operaatio MB6:een.
Alus otti osaa maaliskuussa 1941 Matapanin taisteluun ja huhtikuussa 1941 Kreetan evakuointiin. Alus upotti 23. joulukuuta Sollumista pohjoiseen syvyyspommein yhdessä HMS Hotspurin kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-79:n (32°15′N, 25°19′E }).  
HMS Hastyyn osui 14. kesäkuuta 1942 Saksan laivaston E-veneestä S-55 laukaistu torpedo aluksen ollessa suojaamassa operaatio Vigorousin saattuetta Aleksandriasta Maltalle. Seuraavana päivänä HMS Hotspur upotti aluksen torpedolla.
Xochipili

Xochipili tai  Xochipilli oli taiteen, pelien, kauneuden, tanssin, kukkien ja laulun jumala asteekkien mytologiassa. Hänen vaimonsa oli ihminen nimeltä Mayahuel ja hänen kaksoissiskonsa Xochiquetzal. Hän oli myös homoseksuaalisuuden ja mies-prostituution suojelija.
Xochipilli, "Kukkaisprinssi" on myös yksi kolmestatoista päivän tuntien vartijasta. Hänen kasvoilleen maalattu kuvio muistuttaa perhosta. Yksi hänen hahmoistaan on Macuilxochitl (“viisi kukkaa”). Hänellä on sauva, jonka kärki on upotettu ihmisen sydämeen eli elämän symboliin.
Tommi Mujunen

Tommi Mujunen (s. 20. helmikuuta 1979) on suomalainen koomikko, joka on kotoisin Lahdesta. Hän on tehnyt stand upia vuodesta 2002.
Mujunen meni 17-vuotiaana mukaan Lahden nuorisoteatterin toimintaan ja opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla. Kipinä stand upiin syntyi Jay Lenon ja Conan O’Brienin tv-show-vieraista. Mujunen asui kolme vuotta Turussa ja työskenteli Turun Uudessa Teatterissa.
Vuonna 2004 Mujunen valittiin vuoden stand up -tulokkaaksi. Mujunen on myös esiintynyt toisessa miespääosassa elokuvassa Cyclomania. Mujunen kuuluu myös stand up -improvisaatioryhmä Klooni Korhosiin.
Heinonen (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 857 500 kuutiometriä eli 0,0009 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 9,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,4 metriä mpy.
Raivaaja Rautu

Rakentaminen

Alus rakennettiin 1917 Varkaudessa nimellä Murman tai Fortral Venäjän keisarikunnan laivastolle, jonka laivastoluetteloon se sisällytettiin. Se ei kuitenkaan kerenennyt kunnolla edes vesille ennen kuin suomalaiset ottivat sen haltuunsa.

Palveluskäyttö

Alus jäi venäläisten poistuessa maasta Suomeen ja Suomen merivoimien palvelukseen se siirrettiin 1918 nimellä Rautu. Alusta käytettiin miinalaivueen harjoituksissa tuki- ja varastoaluksena sen heikon rungon ja vaatimattoman konetehon vuoksi. Alus oli myös jonkin verran koealuksena testattaessa miinanraivauskalustoja. Pääosan ajasta alus palveli kuitenkin satamassa seisten.
Talvisodan aikana Rautu palveli emälaivana. Alus palveli raivaajalaivueen mukana 1941 venäläisten poistuttua Hangosta. Alus oli mursi jäätä yhdessä miinalaiva Louhen kanssa miinanraivaajien purkiessa Hangon edustan miinoituksia. Sodan päätyttyä alus palveli raivaajaosaston emälaivana purettaessa miinoituksia Suomen vesialueilta. Rautu poistettiin 1952 raivaustoiminnan päätyttyä palveluksesta romutettavaksi.
Raudun sisaralus oli Vilppula.
Mikko Taipale (suomentaja)

Armas Kunto Mikko Taipale (s. 20. syyskuuta 1899 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Taipale tuomittiin vuonna 1964 Helsingin hovioikeudessa 11 kuukauden vankeuteen petoksesta, sillä hän oli huijannut neljältä eri henkilöltä yhteensä 140 markkaa teeskennellen olevansa rahapulassa. Hänet oli aiemmin samana vuonna tuomittu Helsingin ja Turun raastuvanoikeuksissa yhteensä 13 kuukauden vankeuteen kahden kirjoituskoneen ja yhden transistoriradion kavaltamisesta sekä 2 kuukauden vankeuteen hotellipetoksesta.
Raputietokeskus

Raputietokeskus on pääosin EU -rahoitteinen vuonna 1997 perustettu toimisto, jonka toiminta tähtää suomalaisen elinkeinoon liittyvän raputalouden toimintaedellytysten parantamiseen. Se toimii kiinteässä yhteistyössä mm. Itä-Suomen yliopiston, kalatalouden neuvontajärjestöjen, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen (RKTL), kalatalousviranomaisten sekä Asikkalan Päijännetalon kanssa. Raputietokeskuksen toiminta perustuu yleiseen ja erityisesti elinkeinoon liittyvään rapubiologiseen neuvontaan ja suomalaisen ja ulkomaisen rapututkimuksen tulosten soveltamiseen suomalaisen raputalouden kehittämiseksi.
Raputietokeskus perustettiin 1997 RKTLn yhteyteen ja sen toimipaikkana oli Evon kalan- ja riistantutkimuslaitos. Raputietokeskuksen ainoana työläisenä oli aluksi Ari Mannonen. Vuonna 2002 Raputietokeskuksen toiminta siirtyi Päijänne-instituutin alaisuuteen Asikkalaan ja toimistoon pestattiin toinen työläinen, Japo Jussila. Raputietokeskuksen toiminta hajautettiin vuonna 2007 ja toimipaikoiksi valittiin Helsinki ja Kuopio. Raputietokeskuksen toimintamalli muokattiin verkostoyhteistyöksi, jossa on mukana Kalatalouden Keskusliitto, Itä-Suomen yliopisto ja Koulutuskeskus Salpauksen Päijänteen toimipiste.
Raputietokeskus osallistuu aktiivisesti rapuun liittyvään tiedotukseen ja jakaa vuosittaista suomalaisen raputalouden tunnustuspalkintoa, Vuoden Rapulaisen titteliä. Raputietokeskus osallistuu Suomen ravunviljelijöiden liiton toimintaan ja julkaisee samalla toimenkuvaansa liittyen Ravun Peili - Kräftans Spegel nimistä nettilehteä.
Kraft durch Freude

KdF ja Aku Ankka

The Walt Disney Company parodioi vuonna 1943 valmistuneessa piirretyssä propagandaelokuvassa Der Fuehrer’s Face Kraft durch Freude -järjestön virkistystoimintaa. Siinä Aku Ankka on joutunut natsien sotatarviketeollisuuden palvelukseen, joka ”palkitsee” ahkeran työntekijän virkistävällä lomalla vuoristoon, todellisuudessa tämä loma on toteutettu taakse viritetyn kankaalle maalatun alppimaiseman avulla.
Rudolf Goclenius

Rudolf Goclenius eli Rudolf Göckel (vanhempi) (1. maaliskuuta 1547, Korbach – 8. kesäkuuta 1628, Marburg) oli saksalainen skolastinen filosofi, jonka nimiin on pantu termit ”psykologia” (Psychologia, 1590) ja ”ontologia” (Lexicon philosophicum, 1613).
Goclenius opiskeli sekä Erfurtin, Marburgin että Wittenbergin yliopistoissa, ja valmistui vuonna 1571. Seuraavina vuosina hän johti kymnaasia Korbachissa ja Kasselissa. Vuonna 1581 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofian, logiikan, metafysiikan ja etiikan professori.
Goclenius kirjoitti filosofian lisäksi muun muassa matematiikasta, maantieteestä, tähtitieteestä ja astrologiasta, kasvitieteestä, eläintieteestä ja lääketieteestä. Hän oli myös leksikografi. Termin ontologia Goclenius on saanut mahdollisesti Jacob Lorhardilta.
Gocleniuksen vanhin poika Rudolf Goclenius nuorempi toimi Marburgin yliopiston fysiikan, lääketieteen ja matematiikan professorina.
M/S Independence of the Seas

Rakentaminen

Alus tilattiin marraskuussa 2003 Aker Yardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 1354 ja alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 2007. Alus luovutettiin 17. huhtikuuta 2008 bahamalaiselle Independence of The Seas Inc.:lle, joka siirsi aluksen hallinnoin Royal Caribbean Cruises Limitedille.

Käyttöhistoria

Alus lähti samana päivänä Turusta kohti Osloa, missä se otti ensimmäiset matkustajansa.
Varustamo on ilmoittanut, että Independence of the Seas -aluksen kotisatama on Ison-Britannian Southampton, mistä alus tekee risteilyjä kesällä Euroopassa jotka suuntautuvat muun muassa Välimerelle ja Kanariansaarille. Talvella aluksen kotisatama on Yhdysvaltain Floridan Fort Lauderdale ja risteilyt suuntautuvat Karibianmerelle.
Suomen Tukholman-instituutti

Suomen Tukholman-instituutti (Finlandsinstitutet) Ruotsissa toimiva instituutti, joka tekee tunnetuksi suomalaista nykykulttuuria, edistää kulttuuri- ja tiedevaihtoa maiden välillä sekä esittelee suomalaista yhteiskuntakeskustelua, historiaa, politiikkaa ja talouselämää sekä suurelle yleisölle että tutkimusyhteisölle.
Instituuttia hallinnoi säätiö Stiftelsen Finlands kulturinstitut i Sverige. Intituutin toiminnan piiriin kuuluvia aloja ovat elokuva, kirjallisuus, musiikki ja teatteri. Se järjestää näyttelyjä ja seminaareja.
Instituutin toimitilat ovat 1896–1898 rakennetussa talossa, jonka on suunnitellut arkkitehti Johan Laurentz. Talo rakennettiin alkuaan Ruotsin NMKY:lle. Talon osti 1970 Stiftelsen Finlands Hus, josta myöhemmin tuli nykyinen säätiö. Vuonna 1995 säätiö myi naapurissa olevan hotelli Karelian kiinteistön ja julisti arkkitehtikilpailun jäljelle jääneen talon uudistamisesta. GWSK Arkitekter -arkkitehtitoimiston suunnittelemat muutostyöt toteutettiin 1995–1997.
Rakennuksessa on neljä maanpäällistä kerrosta ja kaksi maanalaista. Siinä on Suomen instituutin toimitilat, kirjasto, lukusali, näyttelytila ja talvipuutarha. Tukholman Suomalaisen Seuran toimitilat on myös samassa rakennuksessa.
Xiaomi Pocophone F1

Muotoilu

Pocophone F1 käyttää rungossaan polykarbonaattimuovia ja on tarjolla kolmessa eri värissä; mustana, sinisenä ja punaisena. Puhelimen etuosassa on 6,2 tuuman näyttö, jossa kuvasuhde on 18,7:9 ja resoluutio  2246 × 1080 pikseliä.

Suoritin ja muisti

Mallista riippuen Pocophone tulee joko kuuden tai kahdeksan gigatavun RAM-muistilla varustettuna. Lisäksi tallennusmuisti vaihtelee mallista riippuen 64, 128 ja 256 gigatavun välillä. Yhteistä kaikille malleille on Qualcommin Snapdragon 845 -suoritin ja Adreno 630 -grafiikkapiiri, jotka toimivat nestejäähdytyksellä.

Kamerat ja multimedia

Pocophone F1:ssä on 20 megapikselin etukamera. Puhelimen takaa löytyy puolestaan kaksi kameraa, jotka ovat tarkkuudeltaan 12 ja 5 megapikseliä. Lisäksi puhelimen takana on LED-salama ja sormenjälkilukija.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa on esiasennettuna Android 8.1 "Oreo" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Paasikivi-seura

Paasikivi-seura (ruots. Paasikivi-samfundet, engl. Paasikivi Society) on suomalainen ”yöpakkasten” jälkeen perustettu yhteiskunnallinen ulkopoliittinen seura, jonka tarkoituksena oli vakiinnuttaa Paasikiven–Kekkosen linja Suomen ulkopolitiikassa sisäpoliittisesti erityisesti sitä epäilevien yhteiskunnallisten vaikuttajien piirissä. Seura on nimetty Suomen presidenttinä toimineen J. K. Paasikiven mukaan. Seura aloitti toimintansa epävirallisena keskustelukerhona (”Victorian piiri”) syksyllä 1956, virallisesti seuran toiminta käynnistyi marraskuussa 1958 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran talossa Helsingissä pidetyssä kokouksessa. Seuran toiminnan keskeinen alkuunpanija oli Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professori Jan-Magnus Jansson. Seura julkaisi 1960-luvulla Ulkopolitiikka-lehteä.
Toimintansa alkuvuosina Paasikivi-seura asettui näkyvästi tukemaan presidentti Urho Kekkosen ulkopoliittista linjaa ja ilmoitti hyväksyvänsä jäsenikseen vain henkilöitä, jotka se katsoi Paasikiven–Kekkosen linjan kannattajiksi. Tästä syystä seura joutui Kekkosen poliittisten vastustajien − poliittisen oikeiston ja SDP:n ns. asevelisiiven − arvostelun kohteeksi. Vuoden 1962 presidentinvaalien jälkeen seura omaksui aiempaa pidättyvämmän asenteen sisäpolitiikkaa kohtaan ja keskittyi ulkopoliittiseen valistustoimintaan. 
Paasikivi-seura oli aloitteentekijänä Ulkopoliittisen instituutin perustamisessa vuonna 1964.
Paasikivi-seuran perustajajäseniä olivat Jan-Magnus Janssonin ohella muun muassa Kustaa Vilkuna, Wolf H. Halsti, Reino Kuuskoski, Yrjö Blomstedt, Matti Klinge, Paavo Kastari, Göran von Bonsdorff, Jaakko Iloniemi, Matti Kurjensaari, V. J. Sukselainen ja K.-A. Fagerholm. 
Presidentit Urho Kekkonen, Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari on kutsuttu seuran kunniajäseniksi. Seuran jäsenistö koostuu pääasiassa talouselämän, julkisen hallinnon, eri järjestöjen, oikeuslaitoksen, puolustusvoimien ja tiedotusvälineiden edustajista sekä ulkopolitiikan tutkijoista.
Frank Bough

Frank Bough (s. 1933 Fenton, Stoke-on-Trent) on brittiläinen televisiojuontaja, joka toimi muun muassa urheiluohjelmissa. Hän opiskeli Oxfordin Merton Collegessa.
Bough aloitti BBC-uransa 1960-luvulla ja työskenteli ohjelmissa Look North, Sportsview ja Grandstand. Vuonna 1964 hän alkoi juontaa BBC Sports Personality of the Year -show’ta, jota hänen kanssaan tuli juontamaan 1970–1980-luvuilla Harry Carpenter. Lisäksi Bough työskenteli Nationwide-ohjelmassa, ja vuodesta 1983 hän juonsi Selina Scottin kanssa Breakfast Timea. Hän jatkoi BBC-uraansa vuoteen 1988.
Bough myönsi vuonna 1988 viettäneensä aikaa prostituoitujen kanssa kokaiinijuhlissa, ja vuonna 1992 hänet kuvattiin menemässä sadomasokistien ”synninpesään” ja palaamassa sieltä. Hänellä todettiin maksasyöpä, ja hänelle ennustettiin vain viikkoja elinaikaa, mutta hän selvisi sairaudestaan vuonna 2001 suoritetun maksansiirron avulla.
Vuoripensasnärhi

Tuntomerkit

Vuoripensasnärhi on yläpuolelta harmaansininen ja alapuolelta likaisenvalkoinen tai tuhkanharmaa. Pää, niska ja kaulansivut ovat siniset ja selkä ruskeanharmaa. Alaselkä, pyrstö ja siivet ovat siniset. Molemmat sukupuolet ovat samanväriset. Vanhoilla yksilöillä on musta nokka, mutta nuorilla alanokka on ensimmäisenä vuotena himmeänoranssi. Vuoripensasnärhi painaa 105–144 grammaa.

Levinneisyys

Vuoripensasnärheä tavataan Meksikossa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö

Vuoripensasnärheä tavataan 1 200–1 800 metrin korkeudessa. Laji elää metsissä, joissa kasvaa mäntyjä, tammia ja katajia. Alemmilla korkeuksilla lajia tapaa tammien reunustamilta puronvarsilta ja preerioilta. Ylemmillä korkeuksilla laji suosii etelään viettäviä rinteitä, joilla kasvaa tammia.

Lisääntyminen

Esiintymisalueensa länsiosissa vuoripensasnärhi pesii 6–20 yksilön joukoissa, joissa on yksi tai kaksi pesivää paria, joita loput auttavat. Itäiset yksilöt ovat enemmän reviirilintuja. Muninta tapahtuu maaliskuun lopussa tai huhtikuussa ja munia on keskimäärin neljä tai viisi. Laji voi pesiä kahdesti tai kolmesti kesässä, mutta näissä pesinnöissä munaluku on pienempi. Haudonta, johon vain naaras osallistuu, kestää 17–18 päivää. Poikaset pysyvät pesässä 24–28 päivää.

Ravinto

Vuoripensasnärhi käyttää ravinnokseen hyönteisiä, muita niveljalkaisia, liskoja, siemeniä, jyviä, pähkinöitä ja mettä.
Arizonassa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että vuoripensasnärhi ”punnitsee” kuorellisia pähkinöitä, jotta se erottaa laadukkaimmat joukosta.  Ensimmäisessä kokeessa linnut valitsivat systemaattisesti painavimmat ja toisessa linnut hylkäsivät isot mutta kokoonsa nähden liian kevyet pähkinät. Lintu tutkii nokassaan olevaa pähkinää ravistelemalla sitä ja samalla aukoen hiukan nokkaansa kopistellakseen sitä.