google/wiki40b huggingface dataset:
Matt Nickerson

Ura

Nickerson pelasi kaudella 2003–04 NCAA:ssa Clarkson Universityn joukkueessa (38 ottelua, 5+9=14, 179 jäähyminuuttia) ja kaudella 2004–05 QMJHL:ssa Victoriaville Tigresin joukkueessa (54 ottelua, 1+12=13, 209 jäähyminuuttia) ennen kuin siirtyi Suomeen ja Porin Ässiin kaudella 2005–2006. Ässissä hän voitti SM-hopeaa keväällä 2006 ja nousi porilaiskannattajien suureen suosioon. Samalla kaudella hän teki SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksen. Kauden 2006–2007 Nickerson pelasi Pohjois-Amerikassa AHL:n Iowa Starsissa ja ECHL:n Idaho Steelheadsissa, jossa hän pelasi myös hyökkääjänä. Nickersonin pelillinen rooli muuttui Pohjois-Amerikassa entistä enemmän tappelijan suuntaan. Hän sai 16 ottelun mittaisen pelikiellon rähinöityään yhdessä joukkuekaverinsa Jeremy Yablonskin kanssa ECHL-liigan ottelussa; Yablonski sai seitsemän ottelun pelikiellon.
Kaudeksi 2007–2008 Nickerson ei saanut pelipaikkaa Dallasin organisaatiosta, joten hän palasi lokakuun alussa takaisin Ässiin . Nickersonin innoittajana toimi Ässien hopeakauden kumppani Rob Hisey, joka myös oli palannut porilaisjoukkueeseen. Suomessa Nickersonin kovat otteet jatkuivat. Hän sai kolmen ottelun pelikiellon 20. lokakuuta pelatun TPS-ottelun jälkeen ja vielä pelikiellossa oltuaan viiden ottelun lisärangaistuksen 27. lokakuuta pelatun Ilves-ottelun jälkeisistä tapahtumista. Nickerson kävi fyysisesti kiinni Ilveksen puolustajaan Kevin Kanteehen pukukoppikäytävällä ottelun jälkeen. Lisäksi Ässät sai 10 000 euron sakot pelikiellossa olevan pelaajan valvontavelvollisuuden laiminlyönnistä. 
Tammikuussa 2008 Nickerson siirtyi kuitenkin juuri Ilvekseen, jossa pelasi kauden 2007–2008 loppuun. Alkusyksyn 2008 Nickerson pelasi Ruotsin Allsvenskanissa Malmön joukkueessa, mutta palasi lokakuussa Ilvekseen. Heinäkuussa 2009 hän teki sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa, mutta hänet lähetettiin ennen NHL-kauden alkua farmiin Springfield Falconsiin, jossa hän sai peliaikaa ainoastaan satunnaisesti. Kaudella 2010–2011 hän kävi ainoastaan testattavana Tanskan pääsarjassa, mutta ei saanut sopimusta. Hän ei pelannut missään seuraavallakaan kaudella.
Toukokuussa 2012 Nickerson teki KooKoon kanssa yhden kauden mittaisen sopimuksen, joka sisälsi heinäkuun lopusta elokuun loppuun sijoittuvan try-out -sopimuksen.
Homogeeninen alue

Homogeeninen alue on jonkin tai joidenkin ominaisuuksiensa puolesta samankaltainen koko alueella ja eroaa ympäristöstään, esimerkiksi luonnonmaantieteelliset kasvillisuusalueet, kuten tundra, taiga, lehtimetsä, savanni ja aavikko, kulttuurimaantieteessä maankäytölliset kaupunki, maaseutu ja teollisuusalue tai kulttuuriset alueet, kuten eteläeurooppalainen tai angloamerikkalainen kulttuuripiiri tai esimerkiksi valtauskonnon mukaan, kristinusko, buddhalaisuus, juutalaisuus. Homogeeninen alue on mahdollisimman samankaltainen laadullisten tai määrällisten elementtien suhteen. Laadullinen elementti on esimerkiksi valtakasvilajit ja määrällinen sademäärä tai keskilämpötila.
Luonnonmaantieteessä maailma voidaan jakaa kasvillisuuden ohella myös esimerkiksi ilmastoalueisiin, joissa vuotuiset sääolot ovat samankaltaiset, esimerkiksi meri-, manner, monsuuni- tai sademetsäilmasto. Tarkkailtaessa lähemmin yhdessä ilmastoalueessa on lukuisia erilaisia mikroilmastoja. Samoin esimerkiksi kasvillisuusalueilla, vaikkapa havumetsävyöhykkeellä on niin mustikka- ja käenkaalityypin kuusimetsää kuin puolukka- ja kanervatyypin mäntymetsää. Rajaaminen riippuu kuinka tarkasti ja mitä ominaisuuksia ja ilmiöitä tutkitaan. Kasvillisuusalueen rajaus voi siis perustua esimerkiksi pelkkään puustoon tai tarkastella kasviston omaleimaisuutta monipuolisemmin. Maapallon suurekosysteemejä sanotaan biomeiksi. Ekosysteemit, kuten kaupungit, joissa ihmistoiminnan funktiot määrittävät sen olennaisesti ovat antromeereja.
Luonnonmaantieteelliset aluejaot perustuvat usein kasvillisuuden ja ilmaston ohella esimerkiksi vesistöihin ja geomorfologiaan. Näin voidaan erottaa esimerkiksi Järvi-Suomi järviensä tai Vaara-Suomi pinnanmuotojensa perusteella omiksi homogeenisiksi alueikseen.
Homogeenisiin alueisiin perustuu suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön kehittämä maisemamaantiede, jonka hän esitti teoksessaan Puhdas maantiede (1929). Granö jakoi kirjassaan Suomen maantieteelliset alueet (1931) maamme lukuisiin erityyppisiin maisema-alueisiin. 1990-luvulla tehdyssä Suomen maisemamaakuntajaossa Suomi on jaettu kymmeneen maisemamaakuntaan, ja toinen hieman tästä poikkeava maisema-aluejako on tehty Suomen kartaston viidennessä laitoksessa vuonna 1993. 
Kulttuurimaantieteessä voidaan tehdä hyvinkin mielikuvituksellisia aluejakoja, kuten Euroopan jako viini- olut- ja vodka-Eurooppaan.
La finta giardiniera

Oopperan synty

Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III tilasi La finta giardinieran Münchenin karnevaaleihin 1775. Mozart aloitti sävellystyön syyskuussa 1774, ja joulukuun alussa hän matkusti isänsä kanssa Müncheniin viimeistelemään oopperan. Oopperan kantaesitys oli valtava menestys. Mozart kirjoitti äidilleen Salzburgiin: "Jumalan kiitos! Oopperani esitettiin eilen 13. päivänä, ja se oli sellainen menestys että minun on mahdotonta kuvailla suosionosoituksia Mamalle. Ensinnäkin koko teatteri oli niin täynnä että monia ihmisiä jouduttiin käännyttämään pois. Lisäksi joka aarian jälkeen oli valtava meteli, kättentaputuksia ja Viva Maestro! -huutoja."
Serpettan esittäjän sairastuttua oopperan toinen esitys jouduttiin keskeyttämään, ja kolmannen esityksen jälkeen Giardiniera jäi kokonaan pois Münchenin oopperan ohjelmistosta.
Josef Kořenár

Seuraura

Kořenár on TJ Humpolecin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Dukla Jihlavaan. Kaudella 2013–2014 Kořenárilla oli eniten nollapelejä (8) Tšekin C-nuorten sarjassa. Lincoln Stars varasi hänet 43. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kořenár siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017 ja torjui 32 runkosarjaottelussa kaksi nollapeliä.
Heinäkuussa 2017 NHL-varaamaton Kořenár teki kolmivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Pian tämän jälkeen seura lainasi hänet kaudeksi 2017–2018 kasvattajaseuransa Dukla Jihlavan joukkueeseen, joka nousi edellisenä keväänä Extraligaan. Samassa kuussa Jihlava lainasi Kořenárin kuitenkin edelleen sarjatasoa alemmas 1. česká hokejová ligassa pelaavan HC Benátky nad Jizeroun joukkueeseen, kun hän jäi Jihlavassa aluksi kolmosmaalivahdiksi Lars Voldenille ja Jakub Škarekille. Kořenár pelasi 1. ligassa 22 runkosarjaottelua torjuen 18 voittoa ja yhden nollapelin. 
Tammikuussa 2018 Kořenár nousi Jihlavan kokoonpanoon. Hän teki Extraliga-debyyttinsä 19. tammikuuta 2018 HC Sparta Prahaa vastaan. Kořenár vaihdettiin joukkueensa maalille Lars Voldenin tilalle noin ottelun puolivälissä ajassa 28.24, kun Sparta siirtyi ottelussa 0–4-johtoon. Kořenár torjui ottelussa 12 kertaa, eikä päästänyt maaliakaan. Sparta voitti ottelun lopulta kuitenkin lukemin 2–4. Ensimmäisen Extraliga-ottelunsa aloittavana maalivahtina hän pelasi 23. tammikuuta 2018 vieraissa HC Litvínovia vastaan. Kořenár torjui Jihlavan 1–3-voittoon päättyneessä ottelussa 26 kertaa. Ensimmäisen nollapelinsä hän torjui 2. helmikuuta 2018 HC Kometa Brnoa vastaan, kun Kořenár torjui Jihlavan 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa 32 kertaa. Loppukaudella hän jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuuta sekä Lars Voldenin että Jakub Škarekin kanssa. Kořenár pelasi Jihlavassa kauden aikana kaikkiaan yhdeksän runkosarja, neljä playout- ja yhdeksän karsintasarjan ottelua.
Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi San Jose Sharks lähetti Kořenárin AHL-joukkue San Jose Barracudan vahvuuteen.

Maajoukkueura

Kořenár pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Valmennus valitsi hänet Tšekin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Kořenár valittiin myös Suomea vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Kořenár toimi Tšekin selkeänä ykkösmaalivahtina ja aloitti jokaisen ottelun. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Kořenár valittiin myös sekä Kanadaa että Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Kořenár pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän jakoi Tšekin torjuntavastuun Adam Brizgalan kanssa. Kořenár pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2015, jolloin hän jakoi Tšekin torjuntavastuun Dominik Grohin kanssa. Kořenár edusti myös Tšekin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Kořenár on pelannut 13 nuorten ja 34 poikien maaottelua.
Ranskan 11. laskuvarjoprikaati

Historia

11. rynnäkködivisioona perustettiin 1. toukokuuta 1961 10. ja 25. laskuvarjodivisioonien maahanlaskuosista. Divisioonaan liitettiin 9. siirtomaadivisioona 1. joulukuuta 1963, jolloin se nimettiin 11. divisioonaksi. Divisioonan toiminta alkoi heinäkuussa 1966 ilman divisioonajoukkoja. Siihen kuului kolme etäällä toisistaan olevaa prikaatia: 9. merijalkaväprikaati Saint-Malossa, 20. maahanlaskuprikaati Toulousessa ja 25. maahanlaskuprikaati Paussa.
Tukipataljoona perustettiin 1. helmikuuta 1964 Auchiin ja se vastasi lääkintä- ja muonahuollosta. Maaliskuussa 61. ilmakuljetusprikaati siirtyi Pauhun ottaen valvontaansa aiemmat kuljetuskomppaniat. Heinäkuussa 1966 divisioonan vahvuus ylitti 16 000 henkeä ja siihen kuului kaksi prikaati, jotka oli muodostettu viidestä rykmentistä.
11. divisioona lakkautettiin 1. huhtikuuta 1971, kun aloitettiin 11. laskuvarjodivisioonan muodostaminen Toulouseen. Divisioonasta poistui yksi prikaati ja samalla 20. ja 25. maahanlaskuprikaatit nimettiin uudelleen 1. ja 2. laskuvarjoprikaateiksi ja niihin liitettiin kumpaankin tukipataljoona. Kolmesta tukirykmentistä muodostettiin kaksi uutta. 17. laskuvarjopioneerirykmentti lakkautettiin.
Ranskan maavoimia uudelleen organisoitaessa vuonna 1999 divisioonasta muodostettiin 11. laskuvarjoprikaati Balmaan lähelle Toulousea. Prikaati osallistui yhdessä 2. muukalaislegioonan laskuvarjorykmentin kanssa Norsunluurannikolla operaatio Licorneen.
Prikaatin palvelus Afganistanissa osana Nato joukkoja alkoi vuonna 2006 ja se vapautui tehtävästä syyskuussa 2007. Divisioona on sen jälkeen ollut useaan otteeseen Afganistanissa.

Kokoonpano

11. laskuvarjoprikaati on Ranskan maavoimien ainoa laskuvarjoprikaati. Siihen ei kuitenkaan kuulu laskuvarjorykmenttejä, jotka on liitetty Ranskan asevoimien erikoisjoukkoihin. 2. merijalkaväen laskuvarjorykmentti on sijoitettu lähelle Réunion ja se on liitetty Intian valtamerelle sijoitettuihin joukkoihin.
Prikaati oli vuoden 2000 alussa sijoitettuna Lounais-Ranskaan lukuun ottamatta 2. muukalaislegioonan laskuvarjorykmenttiä, joka oli Calvissa Korsikalla. Prikaatin vahvuus on 8 500 henkeä ja siihen kuuluu kahdeksan rykmenttiä.
M/S Kurt

Palvelus

Alus rakennettiin alun perin Tornion edustalla Kuusiluodossa toimineen And. Kurth & Co Aktiebolagetille. Kesäkuussa 1945 Kurt II liitettiin VII raivausosaston 12. raivaajalaivueeseen hinaajaraivaajaksi itäiselle Suomenlahdelle. Aluksen päällikkönä palveli luutnantti Pohjola ja konemestarina sotilasmestari Launiainen.
Miinanraivaustehtävien jälkeen Kurt palveli Rosenlewin hinaajalaivastossa Reposaaren sahalla. Vuonna 1964 höyrykone ja kattila poistettiin ja niiden tilalle asennettiin 240 hevosvoiman -dieselmoottori. Samassa yhteydessä kansirakennus vaihdettiin. Alus oli ammattiliikenteessä 1980-luvun alkuun asti, jonka jälkeen se myytiin yksityisomistukseen. Aluksen nykyisenä voimanlähteenä on 150 hevosvoiman Valmet D815 -dieselmoottori.
Carelia-sali

Auditorio

Carelia-salin vieressä olevassa auditoriossa (C2-sali) on 150 istuinta ja sieltä voidaan seurata Carelia-salin tapahtumia videon välityksellä.

Aula

Carelia-salin aula on tärkeä joensuulainen kokoontumistila, joka toimii juhlatilana, cocktail-kutsujen buffetravintolana, näyttelyjen, messujen ja myyjäisten pitopaikkana. Konserttien väliaikana aula toimii kahviona.
Päivisin aulassa kokoontuvat opiskelijat, jotka käyvät syömässä Carelia-ravintolassa tai kirjastossa tai odottelevat tentin alkua.
Alakerran aulan pinta-ala on 480 neliömetriä. Aulaan kuuluu myös yläkerran lämpiö, joka on 226 neliömetrin suuruinen.
Alakerran narikkaa hoitavat tilaisuuksien aikana yleensä eri järjestöt talkootyönä.
Aulassa on osa Kain Tapperin Alkukivet-teosta, jonka pääosa on salin rakennuksen edustalla, suurten ikkunoiden takana.  Ulkoveistokset on valettu mustasta sementtimosaiikista, aulaveistos on mustaa graniittia.

Opiskelijaravintola Carelia

Opiskelijaravintola Carelia on Amica Ravintoloiden ylläpitämä ravintola, jossa on 150 paikkaa. Kesäisin käytössä on ulkoterassi. Ravintolasta käsin hoidetaan myös  aulan tarjoiluja. Ravintolan tiloja remontoitiin kesällä 2006.

Joensuun kaupunginorkesteri

Carelia-sali on Joensuun kaupunginorkesterin kotisali ja harjoitussali. Rakennuksessa ovat orkesterin henkilökunnan työhuoneet.

Sijainti

Carelia-sali on keskustan ja Mehtimäen vapaa-ajan alueen tuntumassa. Etäisyys rautatie- ja linja-autoasemalta on 2 kilometriä, lentoasemalta 10 kilometriä.

Pysäköinti

Carelia-salin edustalla, Yliopistokadun varressa on suuri pysäköintialue, joka on uudistettu 2006. Aluetta käyttävät myös yliopiston Aurora-rakennuksen henkilökunta ja opiskelijat. Pysäköintitila on myös Yliopistokadun toisella puolella uimahalli Vesikon molemmin puolin. Kaikkia pysäköintitiloja käyttävät myös Mehtimäen, varsinkin Joensuu-areenan käyttäjät.
Polkupyörätelineitä on aivan Carelia-salin pääoven tuntumassa.
Louis B. Mayer

Louis Burt Mayer (oik. Eliezer (Lazar) Meir 4. heinäkuuta 1885 Minsk, Venäjä – 29. lokakuuta 1957 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen, juutalaiseen perheeseen Venäjällä syntynyt, elokuvatuottaja. Mayer oli 1930- ja 1940-luvuilla yksi Hollywoodin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Hän johti lähes 30 vuotta Metro-Goldwyn-Mayer-studiota. MGM syntyi, kun Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat Metro Pictures- ja Louis B. Mayer Pictures -yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa. Mayer perusti 1927 Yhdysvaltain elokuva-akatemian, joka jakaa vuotuiset Oscar-palkinnot. Uransa huippuvuosinaan Mayer ansaitsi yli miljoona dollaria vuodessa ja oli siten Yhdysvaltojen parhaiten palkattu henkilö. Mayer oli myös aktiivisesti mukana republikaanisen puolueen toiminnassa ja oli 1930-luvulla kaksi vuotta Kalifornian republikaanisen puolueen puheenjohtajana.
Mayer syntyi Minskissä, josta perhe muutti ensin New Yorkiin ja sieltä Kanadaaan. Kanadassa hänen isällään oli hyvin menestyvä jäte- ja romumetalliyritys. Mayer menestyi itse samalla alalla Bostonissa ennen kuin osti elokuvateatterin Massachusettsistä 1904. Mayerista tuli pian Uuden-Englannin suurin elokuvateattereiden omistaja. 1914 Mayer ryhtyi levittämään elokuvia ja perusti pian sen jälkeen kaksi elokuvien tuotantoyhtiötä: Metro Pictures ja Louis B. Mayer Pictures. Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa ja uuden yhtiön nimeksi tuli Metro-Goldwyn-Mayer. Mayerista tuli myös samalla yhtiön johtaja, jossa virassa hän toimi vuoteen 1951 asti, jolloin hänet erotettiin.
MGM:n johtajana Mayer tuli tunnetuksi kyvystään tuottaa menestyselokuvia ja löytää parhaat ihmiset tekemään niitä. Hänen ensimmäinen tuotantopäällikkönsä oli Irving Thalberg. Mayer pyrki myös ylläpitämään elokuvissa tiukkoja konservatiivisia moraaliarvoja, minkä takia monet MGM:n elokuvat hänen aikanaan olivatkin perhe-elokuvia.
Dore Schary, tuolloin MGM:n tuotantopäällikkö, syrjäytti Mayerin 1951. Viimeiset vuotensa Mayer työskenteli Cinerama-yhtiölle.
Linnansaaren kansallispuisto

Reitit

Linnansaaren kansallispuistossa merkittyjä reittejä on vain Linnansaaressa. Linnansaaressa on kolme rengasreittiä, joista voi muodostaa useita eri reittejä.

Luontopolku (Linnonpolku), 2 km

Sammakkoniemestä lähtevä luontopolku kulkee aluksi Kamarlahden venesataman ohi ja nousee Linnansaaren eteläpuolen kalliolle. Kallio osuudenn jälkeen laskeudutaan lehtoon, jonka jälkeen reitti kääntyy takaisin päin. Loppumatka kulkee pääosin lehdossa.

Rengasreitti, 7 km

Sammakkoniemestä lähtevä vastapäivään koko saaren kiertävä reitti kulkee torpan kautta saaren toisessa päässä sijaitsevalle Perpulanluhdan telttailualueelle. Perpulanluhdalta linnavuorelle on noin 600 metriä. Reitti laskeutuu linnavuorelta alas Linnavuoren venelaiturin lähelle, jonkajälkeen se kulkee kilometrin metsässä. Metsäosuuden jälkeen noustaan kalliolle, jonka jälkeen laskeudutaan ja ylitetään Linnasaarenlampi. Lammen ylityksen jälkeen reitty yhtyy luontopolkuun, jolloin voi valita haluaako mennä loppumatkan kallioisempaa vai metsäisempää reittiä.

Rengasreitti, 5,5 km

Toinen rengasreitti kulkee pääosin seitsemän kilometrin reitin kanssa, mutta erkanee toisesta reitistä vähän ennen Perpulanluhtaa ja yhtyy takaisin Savilahdessa, josta matkaa Linnavuoren laiturille on puoli kilometriä. Tämä reitti ei kulje Linnavuoren kautta.
Josh Schwartz

Josh Schwartz (s. 6. elokuuta 1976 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen kirjoittaja ja tuottaja. Hän oli O.C.-televisiosarjan luoja, pääkäsikirjoittaja ja vastaava tuottaja. Hän on myös luonut Gossip Girl -televisiosarjan yhdessä Stephanie Savagen kanssa ja oli yksi sarjan vastaavista käsikirjoittajista ja tuottajista. 
Vuonna 2007 Schwartz ja Chris Fedak loivat televisiosarjan Chuck, josta Schwartz käsikirjoitti ensimmäiset kaksi jaksoa, toisen kauden ensimmäisen jakson ja kolmannen kauden viimeisen jakson yhdessä Fedakin kanssa. Hän oli myös yksi sarjan vastaavista tuottajista. 
Schwartz perusti vuonna 2010 oman tuotantoyhtiönsä Fake Empire Productionsin yhdessä Stephanie Savagen kanssa. Hän on ollut sen jälkeen tuottajana televisiosarjoissa Sydänmailla, Carrien päiväkirjat, Cult ja Runaways.
Marcus Adeney

Marcus Adeney (1. heinäkuuta 1900 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1998 Toronto, Ontario, Kanada) oli sellisti, säveltäjä kirjailija ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa äitinsä Ethelwyn Davies Adeneyn johdolla; äiti oli musiikinopettaja ja Sir Walford Daviesin serkku. Adeney sai Kanadan kasnalaisuuden vuonna 1994 ja aloitti sellonsoiton opintonsa Hamiltonissa J. Bartmannin johdolla. Hänen opettajinaan toimivat myöhemmin eri maissa Leo Smith, Boris Hambourg, Philip Abbas, Arnold Trowell, Wilhelm Jeral ja Percy Such.
Adeney soitti CBC:n sinfoniaorkesterissa vuosina 1952–1963. Hän muodosti Torontossa 1950-luvulla esiintyneen Marcus Adeney -jousikvartetin yhdessä Hyman Goodmanin, Berul Sugarmanin ja Eugene Hudsonin kanssa. Hän toimi Hambourg-konservatorion (1928–1951) ja Toronton yliopiston (1953–1963) henkilökunnan jäsenenä. Vuosina 1944–1985 hän opetti The Royal Conservatory of Musicissa.
Stearns

F.B. Stearns Co oli yhdysvaltalainen Clevelandissä vuosina 1899–1930 toiminut autonvalmistaja, jonka tuotteet olivat korkealaatuisten autojen maineessa.
Yrityksen ensimmäinen auto oli tuohon aikaan tyypillinen "buggy". Sen voimanlähteenä oli makaava moottori, joka oli sijoitettu lattian alle. Voimansiirrossa oli planeettavaihteisto sekä ketjuveto, ja auton pyörät olivat polkupyörän pyörien kaltaiset.
Vuonna 1901 markkinoille tuli ohjauspyörällä varustettu malli. Sen moottorissa oli yksi suuri sylinteri, jonka halkaisija oli 159 mm ja iskun pituus 178 mm. Seuraavana vuonna markkinoilla oli auto, jossa oli kaksisylinterinen, 5,5-litrainen ja 25-hevosvoimainen moottori. Auton hinta oli 3 000 dollaria.
Vuoden 1905 Stearnseissa oli eurooppalaisia vaikutteita; edessä oli Mercedes-tyylinen jäähdytin. Moottorissa oli venttiilikoneiston kautta ohjatut imuventtiilit. Sylinteriryhmät olivat parivaletut ja tarjolla oli sekä neli- että kuusisylinterinen muunnelma. Nelisylinterisen iskutilavuus oli 8,75 litraa ja suurin teho 60 hevosvoimaa. Voimansiirrossa oli joko ketju- tai akseliveto. 4 600 dollarin hintaisen auton huippunopeus oli lähes 100 km/h. Kuusisylinterisen mallin takimmainen sylinteripari oli upotettu rintapeltiin. 13-litraisella, 90-hevosvoimaisella moottorilla varustetun auton huippunopeus oli lähes 145 km/h ja sen voimansiirrossa oli ketjuveto.
Vuonna 1909 esiteltiin 30-hevosvoimaisella yksilohkomoottorilla varustettu kaupunkiauto, jonka tunnusomainen piirre oli jäähdyttimen kennoston ympärillä oleva valkoinen nauha.
Urheiluautojen tuotannosta luovuttiin vähitellen ja huomio siirtyi tavanomaisiin automalleihin. Vuonna 1914 tuli 5,1-litraisella nelisylinterisellä tai vaihtoehtoisesti 6,8-litraisella kuusisylinterisellä Knight-kaksoisluistiventtiilimoottorilla varustettu malli, jossa oli sähköinen käynnistysmoottori sekä sähkövalot. Vuonna 1917 esiteltiin ajanmukainen Stearns, jossa oli 5,4-litrainen V8-moottori.
1920-luvun alussa tuotannon painopiste oli neli- ja kuusisylinterisissä malleissa. Vuonna 1925 yritys siirtyi Willys-Overlandin omistukseen ja nelisylinterisen mallin tuotanto päättyi seuraavana vuonna. Stearnsien valmistus jatkui vuoteen 1930 asti. Loppuvaiheessa valikoimassa oli hinnaltaan 2 095 dollarin 27,3-hevosvoimainen kuusisylinterinen sekä suuri 6,3-litraisella rivikahdeksikolla varustettu malli. Halvin muunnelma maksoi 5 500 dollaria.
Tomi Haaparanta

Tomi Haaparanta (s. 1967) on suomalainen graafinen suunnittelija ja  kirjasinsuunnittelija. Haaparanta on opiskellut graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa Helsingissä sekä Dublinin National College of Art and Designissa. Haaparanta on suunnitellut 1990-luvulta lähtien kirjasimia useille yrityksille, muun muassa Linotypelle, Monotypelle, Elisalle ja ITC:lle. Vuonna 2004 Haaparanta perusti oman yrityksensä, Suomi Type Foundryn, joka myy hänen fonttejaan. Haaparanta toimi Taideteollisessa korkeakoulussa ylioppilaskunta TOKYOn puheenjohtajana 1989-1990.
11. ilma-armeija (Yhdysvallat)

11. ilmavoimat (engl. Eleventh Air Force) on Yhdysvaltain ilmavoimien Tyynenmeren ilmavoimien yhtymä, joka kuuluu Yhdysvaltain Tyynenmeren alueen alaisuuteen (engl. US Pacific Command}). Sen esikunta on Elmendorf-Richardsonin tukikohdassa, Alaskassa. Se suunnittelee, toteuttaa, valvoo ja koordinoi ilmavoimien toimintaa Tyynenmeren ilmavoimien komentajan ohjeiden mukaisesti. Se hallinnoi myös Alaskan alueen, Pohjois-Amerikan ilmapuolustusalueen Alaskan alueen sekä muiden paikallisten organisaatioiden ilmapuolustusjoukkojen toimintaa.
Maavoimien lentojoukot perustivat yhtymän 15. tammikuuta 1942 Elmendorf Fieldissä nimellä Alaskan Air Force, jolloin se oli osa Yhdysvaltain toisen maailmansodan joukkoja suojaten Alaskan ilmatilaa sekä osallistuen Aleuttien alueen ja pohjoisen Tyynenmeren sotatoimiin.
Yhtymä muutettiin Alaskan ilmapuolustukseksi (engl. Alaskan Air Command) vuoden 1945 lopulla, jolloin sen vastuulle tuli Alaskan ilmatilan suojaaminen kylmän sodan aikana. Neuvostoliiton hajotessa yhtymä liitettiin osaksi Tyynenmeren ilmavoimia vuonna 1990 ja se sai takaisin nimensä 11. ilma-armeija. Armeijankomentajana on kenraaliluutnantti Stephen L. Hoog.
Henry Morgan

Lapsuus

Henry Morganin lapsuudesta ei ole juurikaan varmoja tietoja. Hän oli tilanomistaja Robert Morganin poika Glamorganin Llanrhymnystä Walesista. Henry Morganin kerrotaan tulleen lapsena kidnapatuksi Bristolissa ja päätyneen myytäväksi orjana Barbadoksella, mistä hän olisi sittemmin päätynyt Jamaikalle. 
Kuitenkin Henryn setä Edward Morgan oli Jamaikan varakuvernööri Englannin kuninkaan Kaarle II:sen valtaan palauttamisen jälkeen ja Henry Morgan nai serkkunsa, setänsä tyttären Maryn.

Kapteenina

Morganilla oli hyvät suhteet Yhdistyneen kuningaskunnan virallisiin edustajiin. Sir Thomas Modyford, Jamaikan kuvernööri, mm. komensi vuonna 1668 kapteeni Morganin miehistöineen vangitsemaan eräitä Kuubassa olevia espanjalaisia vankeja saadakseen tietoja Jamaikaa uhkaavasta hyökkäyksestä. Noina aikoina ei ollut harvinaista, että kuninkaalliset ja muut korkea-arvoiset hallitsijat ja viranomaiset käyttivät kaappareita omiin tarkoituksiinsa.
Morganin miesten kerrotaan olleen julmia ja käyttäneen jesuiittoja ihmiskilpinään hyökätessään espanjalaisten kaupunkeihin. 
Ajan politiikka oli kuitenkin monimutkaista ja huolimatta aiemmin saamastaan kuninkaallisesta tuesta Morgan pidätettiin ja vietiin Englantiin vuonna 1672. Myöhemmin, vuonna 1674, hänet aateloitiin ennen paluutaan Jamaikalle ja seuraavana vuonna hänestä tehtiin varakuvernööri.