google/wiki40b huggingface dataset:
Pinta-alus

Pinta-alus on alus, jonka liikkuminen on rajoitettu merenpinnalla kulkemiseen.
Käytännössä kaikki nykyiset sotalaivat pois lukien sukellusveneet ovat pinta-aluksia koostaan tai aseituksestaan riippumatta. Pinta-aluksilla pienestä kutterista suureen lentotukialukseen on yhtenevät taktiikat ja asejärjestelmät, jotka poikkeavat vedenalaisten alusten vastaavista.
Pinta-aluksia torjutaan yleisimmin meritorjuntaohjuksilla, tykeillä, merimiinoilla ja torpedoilla.
Jenny Upari

Jenny Upari (o.s. Kilpiäinen, ent. Nuotio, 30. tammikuuta 1882 – 9. huhtikuuta 1948) oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1907–1908. Upari oli nuorin ensimmäiseen eduskuntaan valituista kansanedustajista ja ensimmäinen, joka jäi tehtävästä äitiyslomalle.

Tausta

Jenny syntyi vuonna 1882 viipurilaisen lajittelija Alexanter Kilpiäisen ja Maria Myllysen tyttäreksi. Nuoruusiässä hän aloitti työt kutojana, ja ammatin kautta hän sai poliittisen herätyksen.
Viipurin Työväenyhdistyksen jäseneksi Jenny liittyi 16-vuotiaana, ja hän vaikutti muun muassa kutojien ammattiosastossa ja Viipurin sosialidemokraattisessa naisyhdistyksessä. Sosialidemokraattisen Työläisnaisliiton liittotoimikunnassa Upari oli vuosina 1905–1907, ja liiton sihteeri 1906–1907. Hän osallistui aktiivisesti Venäjän hallituksen vastaiseen toimintaan ennen suurlakkoa 1905.

Eduskuntavaalit 1907

Suomen ensimmäiset eduskuntavaalit toimitettiin 15.–16.3.1907. Tuolloin Upari oli täyttänyt juuri 25 vuotta. 24 vuoden ääni- ja vaalioikeusikärajan hän oli ylittänyt edellisenä vuonna.
Jenny Upari oli ehdokkaana Kuopion läänin itäisessä vaalipiirissä eli Pohjois-Karjalassa. Vaalien aikaan hän oli toisella kuulla raskaana.
Ennen ensimmäisten valtiopäivien kokoontumista Upari meni naimisiin viipurilaisen poliisin Villehad Nuotion (k. 1913) kanssa. Valtiopäiväasiakirjoihin Uparin ammatiksi kirjattiin "poliisikonstaapelin vaimo".

Äitiysloma

Ennen syysistuntokauden alkua Upari jätti puhemiehistölle anomuksen äitiyslomasta ja varajäsenen nimeämisestä sen ajaksi (syys- ja lokakuiksi). Puhemies P. E. Svinhufvud jakoi Uparin anomuksen kahtia: varajäsenen nimeämistä hän ei tuonut ollenkaan eduskunnan käsiteltäväksi valtiopäiväjärjestykseen vedoten. Svinhufvudin tulkinnan mukaan varajäsen voitaisi kutsua "ainoastaan silloin kun varsinainen jäsen kokonaan luopuu toimesta".
Eduskunta käsitteli 2. syyskuuta 1907 Uparin pyyntöä saada vapautus valtiopäivätoimesta syys- ja lokakuuksi. Se hyväksyttiin puheitta ja äänestyksittä. Salissa Svinhufvud ei puhunut lainkaan raskaudesta, vaan Nuotion toimittamasta "lääkärintodistuksesta". Ensimmäisessä eduskunnassa oli hyvin vähän poissaoloja ja loma-anomukset yleensä kirvoittivat muutamia puheenvuoroja. Luotiinhan samalla tulevien käytäntöjen perustaa.

Toiset valtiopäivät

Toisten valtiopäivien työskentely keväällä 1908 loppui lyhyeen keisari Nikolai II:n hajotettua eduskunnan. Vuoden 1908 vaaleissa Jenny Upari ei enää ollut ehdokkaana.

Perhe-elämä

Ensimmäisestä avioliitosta Villehad Nuotion kanssa Upari sai kaksi lasta, Voitto Nuotion (1907–1916) ja Kauko Nuotion (1908–1939). Toinen, vuonna 1918 solmittu avioliitto puutarhuri Juho Aleksi Uparin kanssa oli lapseton. Pariskunnalla oli ottotytär Sylva Johanna.

Jälkimaine

Naisten äänioikeudesta käydyssä keskustelussa erityisesti oli huolettanut nuorten, naimattomien naisten kyky keskittyä yhteiskunnalliseen päätöksentekoon. Uparin tapaus oli varmasti vastustajien mieleen, eivätkä työväenliikkeen naisjärjestötkään siitä pitäneet. Uparin ehdokkuus ja valinta kansanedustajaksi on kuitattu "vahingoksi".
Boliviankapuaja

Levinneisyys

Boliviankapuajaa tavataan Boliviassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Brad Stuart

Ura

Stuart pelasi junioriuransa melkein kokonaan WHL:n Regina Patsissa, lukuun ottamatta kauden 1998–1999 loppuosaa jonka hän pelasi Calgary Hitmenissä. Hän oli junioriaikoina yksi liigan parhaista pelaajista, joten oli luonnollista että hänet varattiin pienellä numerolla. San Jose Sharks varasi hänet nimittäin draftin 1998 kolmantena pelaajana.
Stuart siirtyi NHL:ään kausi varauksensa jälkeen. Hän pelasi hyvän tulokaskauden, joka huomioitiin kauden päätyttyä Calder Trophy -äänestyksen toisella sijalla sekä paikkana NHL:n tulokkaiden tähdistöjoukkueessa.
Vaikka Stuart esitti tasaisia otteita pisteiden valossa San Josessa, hänet treidattiin suuressa kaupassa marraskuussa 2005 Boston Bruinsiin yhdessä Marco Sturmin ja Wayne Primeaun kanssa. Toiseen suuntaan matkasi Joe Thornton. Ensimmäisellä kaudellaan Bostonissa Stuart teki uuden piste-ennätyksensä, 43.
Tammikuussa 2007 oli jälleen Stuartin aika vaihtaa seuraa. Mies matkasi Calgary Flamesiin, jälleen Wayne Primeaun kanssa. Vaihdossa Calgary antoi Chuck Kobasewin ja Andrew Ferencen. 
Stuartin sopimus loppui kevääseen 2007, joten hän oli vapaa pelaaja. Stuart kirjoitti kesällä yksivuotisen, 3,5 miljoonan dollarin sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän teki Kingsissä melkein samanlaiset tehopisteet kuin edelliskautenaan, mutta hän teki jäähyminuuteissa uuden ennätyksensä – 67 minuuttia.
Stuartin aika Los Angelesissa loppui vajaaseen kauteen, kun hänet treidattiin siirtotakarajalla 2008 Detroit Red Wingsiin. Stuart voitti kesäkuun 2008 alussa Red Wingsissä uransa ensimmäisen Stanley Cupin.
Kesällä 2008 Stuart oli jälleen vapaa pelaaja, mutta hän päätti jatkaa uraansa Red Wingsissä tehden neljän kauden sopimuksen joka oli arvoltaan 15 miljoonaa dollaria. Ennen vapautumista vapaaksi pelaajaksiksi kesällä 2012 Red Wings myi miehen oikeudet San Jose Sharksiin.
Pikku Buddha

Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa jälkeen varsin nuivat arvostelut  eikä menestynyt kovin hyvin myöskään kaupallisesti. Chris Isaak "pääsi" ehdolle huonoimpana uutena näyttelijänä Golden Raspberry -gaalassa.
Suomalaisessa Video-oppaassa vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Similä aloitti lyhyen arvionsa: ”Bertoluccin elokuva latistaa mystisen selittämisellä sen, mikä buddhalaisuudessa kiehtoo”.
Cristian Arrieta

Seurajoukkueura

Arrieta syntyi espanjalais-italialaiseen perheeseen Floridan Orlandossa, muutti alle vuoden ikäisenä Espanjaan ja kahdeksanvuotiaana Italiaan, jossa hän aloitti jalkapallouransa. Hän pelasi runsaan vuosikymmenen ajan useissa Serie C2:n joukkueissa ja kaudella 2006–2007 Serie B:n Leccessä. Arrieta oli yksi Campioni, il sogno -tositelevisio-ohjelman voittajista vuonna 2005 ja pääsi palkintona Internazionalen harjoitusleirille.
Kaudeksi 2008 Arrieta palasi Pohjois-Amerikkaan ja liittyi USL First Divisionin Puerto Rico Islandersiin, jossa hän osoittautui yhdeksi liigan parhaista pelaajista ja sai mainetta erityisesti hyökkäysominaisuuksistaan. Hän teki esikoiskaudellaan seitsemän maalia, ja hänet valittiin liigan tähdistöjoukkueeseen ja parhaaksi puolustajaksi. Samalla Islanders voitti liigan mestaruuden ja menestyi myös kansainvälisissä kilpailuissa, kun se eteni kauden 2008–2009 CONCACAF Champions Leaguessa välieriin asti.
Kaudella 2009 Arrieta paransi edellisen kauden maalisaldoaan kolmella. Hänet valittiin toistamiseen USL First Divisionin tähdistöjoukkueeseen ja parhaaksi puolustajaksi, ja lisäksi koko liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi (MVP). Tammi–huhtikuussa 2010 julkaistussa USL First Divisionin Top 25 of the Decade -listalla hänet sijoitettiin 14:ksi.
9. huhtikuuta 2010 Arrieta teki sopimuksen Major League Soccerin tulokasjoukkue Philadelphia Unionin kanssa. Hän debytoi MLS:ssä päivää myöhemmin Unionin historian ensimmäisessä kotiottelussa D.C. Unitedia vastaan ja pelasi kauden aikana kaikkiaan 16 ottelussa, joista 15:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Hän menetti paikkansa avauksessa Unionin hankittua Juan Diego Gonzálezin ja Sheanon Williamsin vahvistamaan kehnosti menestyneen joukkueen puolustusta elokuussa 2010. Union vapautti Arrietan sopimuksestaan helmikuussa 2011.
Kaudeksi 2011 Arrieta siirtyi synnyinseudulleen Floridaan ja North American Soccer Leaguessa pelanneeseen Fort Lauderdale Strikersiin.

Maajoukkueura

Arrieta sai syyskuussa 2010 kutsun Puerto Ricon maajoukkueeseen, jota hänen on Yhdysvaltain kansalaisena mahdollista edustaa asuttuaan Puerto Ricossa kaksi vuotta pelatessaan Puerto Rico Islandersissä. Hän debytoi maajoukkueessa 2. lokakuuta 2010 Karibian-mestaruusturnauksen karsintaottelussa Anguillaa vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa kaksi päivää myöhemmin saman kilpailun ottelussa Saint-Martinia vastaan.
Ack Värmeland, du sköna

Ack Värmeland, du sköna, tunnetaan myös nimillä Värmlandssången tai Värmlandsvisan, on kansansävelmään perustuva ruotsalainen laulu vuodelta 1822. Sanat siihen ovat kirjoittaneet Anders Fryxell ja Fredrik August Dahlgren. Se kirjoitettiin alun perin laulunäytelmään Wermlandsflickan (1822) mutta lainattiin sittemmin Dahlgrenin näytelmäkappaleeseen Värmlänningarna (1846).
Suomenkieliset sanat nimellä "Kaunis kotimaani" on tehnyt Johan Vikstedt. Sen on levyttänyt mm. Mauno Kuusisto vuonna 1959. Sävelmällä on laulettu myös Zachris Topeliuksen kirjoittama ja Paavo Cajanderin suomentama "Hankoniemen silmä", jonka Tapio Rautavaara levytti samoin vuonna 1959.
Laulu on Ruotsissa Värmlannin maakuntalaulu.
It Could Happen to You

”It Could Happen to You” (vap. suom. Se voisi tapahtua sinulle) on Jimmy Van Heusenin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuoden 1944 elokuvasta 4 näppärää neitosta. Kappaleen lauloivat elokuvassa Dorothy Lamour ja Fred MacMurray ja suosioon sen nosti Jo Stafford vuoden 1944 äänityksellään. Myös Bing Crosby nauhoitti kappaleen sen ilmestymisvuonna.
Vuonna 1950 Nat King Cole nauhoitti kappaleesta jazzversion, ja pian hänen jälkeensä myös pianisti Erroll Garner äänitti oman tulkintansa. Kappale on tullut suosituksi jazzartistien keskuudessa ja siitä on tullut yksi tyylilajin standardeista. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Miles Davis, Bud Powell, Chet Baker, Sonny Rollins, Dinah Washington ja Chick Corea.
Janitsaarit

Janitsaarit (turk. yeni ceri, ”uusi armeija”) olivat Osmanien valtakunnan sulttaanin erikoisjoukkoja, jotka toimivat muun muassa sulttaanin palatsin vartijoina ja henkivartiostona sekä poliiseina Istanbulin kujilla. He olivat armeijan ja laivaston eliitti- ja ydinjoukkoja. Janitsaareja alettiin kouluttaa ottomaanien valloitettua Adrianopolin (nykyinen Edirne) vuonna 1361. He olivat osallisina muun muassa Konstantinopolin valtauksessa vuonna 1453. Osa janitsaareista oli aluksi kristittyjä sotavankeja. Myöhemmin janitsaareiksi pakko-otettiin devşirme-järjestelmän kautta 8–20-vuotiaita poikia slaavilaiskylistä ja muista kristittyjen yhteisöistä ympäri Lähi-itää ja Kaakkois-Eurooppaa.
Janitsaarit koulutettiin pienestä pitäen pelkkään sotilaselämään eivätkä he saaneet mennä naimisiin. He olivat pelättyjä ja armottomia. Janitsaareilla oli suuri viiri hattunsa päällä ja puinen kauha ilmaisemassa aselajiaan. Heillä oli sangen erikoiset sotilasarvot, esimerkiksi rykmentin komentaja oli ”ylimmäinen padansekoittaja”.
Janitsaarien sotilaallinen alamäki alkoi 1500-luvulla, kun he saivat luvan mennä naimisiin ja ottaa muita töitä. Janitsaarit alkoivat ajaa valtakunnan sijasta omia etujaan ja he osallistuivat useaan kapinaan ja vallankumoukseen. Lopulta sulttaani Mahmud II alkoi pelätä janitsaarien liian suurta valtaa ja teloitutti nämä vuonna 1826.
Janitsaareilla oli oma marssimusiikkityylinsä, mehter. Musiikkiperinnettä pidetään yhä yllä nykyisessä Turkissa.
Huhtinirkko

Koko ja ulkonäkö

Siivet ovat läpikuultavat, ja niiden pohjaväri on vaaleanharmaa. Etusiiven etureunan puolella on ruskeaa varjostumaa. Siiven poikki kulkee kaksi selvästi erottuvaa vaaleaa poikkiviirua. Etusiiven takareunassa, lepäävällä perhosella selkäpuolella, on selvä, tummista suomuista muodostuva tupsu. Takasiivet ovat harmaat, ja niissä on vaalea poikkiviiru. Siipien reunan ripset ovat vaaleat, mutta siipisuonten kohdalla tummat. Keskiruumis on enimmäkseen tumma, takaruumis ruskea. Naaras on selvästi koirasta kookkaampi ja raskastekoisempi. Lisäksi naaralla on pidemmät ja kapeammat siivet kuin koiraalla. Siipiväli koiraalla on 39–44 mm ja naaraalla 40–49 mm.
Toukka on kaksivärinen. Se on selkäpuolelta vaaleanvihreä ja vatsapuolelta tumman sinivihreä.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyydeltään huhtinirkko on boreaalinen laji, jota tavataan Euroopassa vain sen keski- ja pohjoisosissa. Idässä levinneisyys ulottuu Japaniin saakka. Suomessa huhtinirkkoa tavataan yleisenä aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät huhti-toukokuussa, ja lentoajan huippu on vapun tienoille. Lentoajan alku riippuu lämpötiloista ja lämpiminä keväinä yksilöitä saattaa lentää jo maaliskuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Esiintymisalueellaan huhtinirkko on yleinen ja runsaslukuinen, mutta paikoittainen laji. Sitä tavataan kosteilla, koivua kasvavilla paikoilla. Perhoset lentävät hämärän laskeutumisesta keskiyöhön ja ovat aktiivisia, vaikka lämpötila saattaa olla nollan vaiheilla. Koiraat lentävät kirkkaiden valojen luokse, mutta naaraita tavataan valolla äärimmäisen harvoin. Ilmeisesti naaraat pysyttelevät enimmäkseen korkealla latvustoissa. Tavatut perhosyksilöt ovat jokseenkin poikkeuksetta vasta kuoriutuneita ja hyväkuntoisia, mikä viittaa siihen että aikuiset perhoset elävät vain hyvin lyhyen aikaa.
Parittelu tapahtuu puunrungolla ja kestää yöstä seuraavan päivän iltapäivään. Naaras munii 100–400 munaa yksittäin tai ryhminä puiden latvuksiin. Toukkia tavataan luonnossa harvoin, sillä ne pysyttelevät korkealla latvustossa. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa, jolloin toukka muuttuu väriltään ruskeaksi, sen pinta tulee rasvaiseksi ja toukka laskeutuu maahan koteloitumaan. Kotelo sijaitsee maassa ja talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka syö eri koivulajeja (Betula).
Tylppäliuskaorapihlaja

Ulkonäkö ja koko

Tylppäliuskaorapihlaja kasvaa kolmesta kuuteen metriä korkeaksi, joskus jopa korkeammaksikin. Haarat ovat kaljuja ja ovat väriltään harmaanruskeita. Muiden orapihlajien tapaan kasvi on piikkinen eli orainen. Orat ovat 8–20 mm pitkiä. Lehdet ovat 3–5 cm pitkiä, parijakoisia tai -osaisia ja kaljuja. Lehtien suonet ulottuvat liuskojen kärkiin, hampaisiin ja näiden välisiin loviin saakka. Lehtien liuskat ovat tylppiä, vain kärjestä niukkahampaisia tai täysin ehytlaitaisia. Lehtien korvakkeet ovat ehytlaitaisia. Kukinto on kalju huiskilo. Kukat ovat valkoiset ja niiden verholehdet ovat taakäänteisiä, tasasivuisen kolmiomaisia ja tylppiä. Heteitä on 18–20 kappaletta ja niiden ponnet ovat punertavia. Emejä on yksi. Tylppäliuskaorapihlaja kukkii Suomessa kesäkuussa. Hedelmä on yksiluinen, munanmuotoinen, punainen luumarja.
Ilmeisesti suurin Suomessa kasvava tylppäliuskaorapihlaja kasvaa Ahvenanmaan Finströmissä. Vuonna 2007 sen korkeudeksi mitattiin 8 metriä ja rungon ympärysmitaksi 45 cm korkeudelta 185 cm.
Tylppäliuskaorapihlajan on hankala erottaa toisesta Suomessa luonnonvaraisena esiintyvästä orapihlajalajista, suippoliuskaorapihlajasta (C. rhipidophylla). Lajien tunnistamista vaikeuttaa lisäksi se, että ne voivat myös risteytyä keskenään.

Levinneisyys

Tylppäliuskaorapihlaja on levinnyt Etelä-Skandinaviasta ja Baltiasta koko Eurooppaan Venäjän Keski- ja Pohjois-osia sekä Islantia lukuun ottamatta. Lisäksi sitä tavataan Pohjois-Afrikassa, Turkissa, Kaukasuksen alueella sekä Lähi-idässä. Pohjois-Amerikan itäosiin laji on levinnyt ihmisen mukana. Suomessa tylppäliuskaorapihlajaa kasvaa luonnonvaraisena Ahvenanmaalla sekä paikoin Varsinais-Suomen ja Uudenmaan rannikkoalueilla.

Elinympäristö

Luonnonvaraisena tylppäliuskaorapihlaja kasvaa lehdoissa, lehtoniityillä sekä peltoja ja metsiä reunustavissa pensaikoissa.

Käyttö

Tylppäliuskaorapihlajaa käytettiin pensasaidoissa ennen aitaorapihlajan (Crataegus grayana) yleistymistä.  Lajia kasvatetaan edelleen koristepensaana ja -puuna.
Sellinjärvi

Sellinjärvi (ven. Селецкое озеро, Seletskoje ozero) on järvi Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 63,2 neliökilometriä, keskisyvyys 15–17 metriä ja valuma-alueen laajuus 3 450 neliökilometriä.
Järveen laskevia jokia ovat Songo, Jangozerka (karj. Dängähänd’ogi) ja Porusta. Etelässä Sellinjärvi yhtyy Eningilampeen. Sen laskujoki Lužma (Lužma, Lužmand’ogi) virtaa Seesjärveen. Kaakkoisrannalla sijaitsee Sellin kylä.
Heinä-Valkeinen (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,5 metriä mpy.
Färsaarten vaakuna

Färsaarten vaakuna (fääriksi Skjaldarmerki Føroyar) on Färsaarten tunnus. Vaakunaan on kuvattu siniselle taustalle hopeinen pässi (fääriksi Veðrur), jolla on kultaiset sorkat ja sarvet sekä punainen kieli. Vaakuna esiintyi ensimmäisen kerran 1400-luvun aikaisissa tuoleissa Kirkjubøurissä. Myöhemmin sitä käytettin Färsaarten parlamentin Løgtingin jäsenten sinetissä.
Vaakuna jäi pois käytöstä vuonna 1816 kun parlamentti lakkautettiin. Se kuitenkin tuli uudelleen käyttöön vuonna 1948 sen jälkeen kun Färsaaret sai autonomisen aseman. Vuonna 2004 ilmoitettiin vaakunan uudistamisesta; värejä otettiin Färsaarten lipun innoittamana ja vaakunaan lisättiin kullankeltaista. Uusi vaakuna kuvaa puolustautuvaa pässiä.
Gunnar Nixon

Gunnar Nixon (s. 13. tammikuuta 1993) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.
Nixon sijoittui nuorten olympialaisissa Singaporessa 2010 korkeushypyssä kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa Pan-Amerikan alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailujen kymmenottelussa Miramarissa. Hän teki seitsenottelun sisäratojen junioreiden maailmanennätyksen 6022 pistettä Fayettevillessa 27.–28. tammikuuta 2012. Seuraavana kesänä hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa pistein 8018. Hän voitti seitsenottelun Yhdysvaltojen-mestaruuden talvella 2013. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenottelussa 13:nneksi.
Pyramidi (geometria)

Pyramidi on geometrinen kappale. Se on kartio, jonka pohja on monikulmio.

Erilaisia pyramideja

Määritelmästä seuraa, että pyramidi on monitahokas, jonka sivutahkot ovat kolmioita. Kaikille sivutahkoille yhteinen kärki on nimeltään pyramidin huippu. Huipun ja pohjan etäisyyttä kutsutaan pyramidin korkeudeksi. 
Jos pyramidin huipun ja pohjan keskipisteen yhdysjana on kohtisuorassa pohjaa vasten, pyramidin sanotaan olevan suora. Suora pyramidi, jonka pohja on säännöllinen monikulmio, on säännöllinen. Säännöllinen pyramidi, jonka pohja ja sivutahkot ovat tasasivuisia kolmioita, on nimeltään (säännöllinen) tetraedri.
Jos kaksi pyramidia, joiden pohjana on sama monitahokas, yhdistetään pohjat vastakkain, saadaan kaksoispyramidi eli bipyramidi.
Pyramideja luokitellaan usein myös sivutahkojen lukumäärän perusteella. Esimerkiksi kolmisivuisella pyramidilla on kolme sivutahkoa, nelisivuisella neljä ja niin edelleen. Egyptin hautapyramidit olivat nelisivuisia, tetraedri taas on kolmisivuinen.

Pinta-ala ja tilavuus

Pyramidin pinta-ala saadaan laskemalla pohjan ja sivutahkojen alat yhteen. Koska monikulmiona pohja voidaan jakaa kolmioiksi ja myös sivutahkot ovat kolmioita, palautuu tehtävä kolmioiden pinta-alan laskemiseen.
Pyramidi on kartion erikoistapaus, joten sen tilavuus voidaan laskea kaavalla . Tässä  on pohjan pinta-ala ja  on pyramidin korkeus.
Kaarlo Aleksanteri Suvanto

Kaarlo Aleksanteri Suvanto (alkuperäiseltä sukunimeltään Horneman, 16. maaliskuuta 1887 Oulu – 16. maaliskuuta 1972) oli amerikansuomalainen pilapiirtäjä.
K. A. Suvanto syntyi työnjohtajan perheeseen. Hän kävi Oulun lyseota, mutta lähti kuudennelta luokalta Helsinkiin opiskelemaan taideaineita. Opinnot Ateneumissa jäivät kuitenkin kesken. Suvanto työskenteli kuvittajana ja lehtimiehenä Pietarissa ja myöhemmin hänestä tuli sosiaalidemokraattisen Kurikka-pilalehden toimittaja.
Vuonna 1911 Suvanto muutti Yhdysvaltoihin, joissa hänet palkattiin Työmiehen julkaiseman Lapatossu-pilalehden toimittajaksi ja piirtäjäksi. Vuonna 1912 Suvanto siirtyi kanadansuomalaisen Väkäleuan toimittajaksi, mutta palasi takaisin Lapatossuun viimeistään keväällä 1914. 1920-luvun alussa lehden nimi muutettiin Punikiksi ja se omaksui päälehtensä mukana kommunistisen ideologian. Toveri Tossu -nimeä käyttänyt Suvanto jatkoi lehden aputoimittajana ja piirtäjänä. Kuvan ja sanan voimin hän herjasi amerikkalaista kapitalismia, porvarillisia amerikansuomalaisia sekä maltillisempaa Raivaaja-lehteä. Suvanto suhtautui hyvin myönteisesti Neuvostoliittoon, mutta arvosteli ankarasti valkoista Suomea.
Punikki sai vuonna 1936 neutraalimman nimen Kansan Huumori, mutta sen räväkkä linja jatkui entisellään. Suvanto erosi lehden palveluksesta vuoden 1937 lopussa ilmeisen pettyneenä kommunistiseen ideologiaan. Päätökseen lienee vaikuttanut hänen Neuvostoliittoon muuttaneen poikansa kohtalo. Pravdassa ja muissa neuvostolehdissä työskennellyt Matti Into Suvanto oli kadonnut Stalinin puhdistuksissa ja Moskovassa käynyt äiti Evi Suvanto yritti häntä turhaan etsiä. Vuonna 1940 Kaarlo Suvanto siirtyi entisen ideologisen vihollisensa Raivaajan pilapiirtäjäksi herjaten ankarasti Stalinia ja Hitleriä. Hän piirsi ja kirjoitti lehteen vuoden 1941 loppuun asti ja avusti myöhemmin myös New Yorkin Uutisia.
Eesti Rahvusringhääling

Eesti Rahvusringhääling (ERR) eli Viron yleisradio on Viron valtion julkisen palvelun yleisradioyhtiö, joka muodostui 1. kesäkuuta 2007, kun Eesti Televisioon ja Eesti Raadio yhdistyivät. ERR on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen perustamiskuukaudestaan saakka.
Alice Åström

Alice Åström (s. 27. joulukuuta 1959) on ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko. Hän on ollut kansanedustajana vuodesta 1994. Lisäksi hän toimii nykyisin puolueensa ensimmäisenä varapuheenjohtajana ja puolueensa eduskuntaryhmän johtajana. Hän oli nuorena huumausaineongelmainen.
Acker Bilk

Acker Bilk, oik. Bernard Stanley Bilk, tunnetaan nimellä ”Mr. Acker Bilk”, MBE (28. tammikuuta 1929 Pensford, Somerset – 2. marraskuuta 2014) oli brittiläinen jazz-klarinetisti.
Bilk liittyi vuonna 1954 Ken Colyerin yhtyeeseen mutta perusti sitten oman kokoonpanonsa ja nousi listoille kappaleellaan ”Summer Set”. Kansainväliseksi läpimurroksi osoittautui ”Stranger on the Shore” (1961). Vuonna 1984 hän levytti albumillisen Olavi Virran säveltämiä kappaleita.
PTV4

Historia

Kanava aloitti lähetykset vuoden 1990 alussa nimellä PTV (sanasta paikallistelevisio). PTV:n omistajina olivat aluksi Sanoma, Turun Sanomat ja Aamulehti-yhtymä. Ajatuksena oli, että kun pienet paikalliskanavat lyöttäytyvät yhteen, ne voivat kilpailla paremmin mainostuloista. 
PTV4 lähetti paljon ulkomaisia elokuvia, mutta myös yhteistä Helsingissä tuotettua ohjelmistoa ja paikallista ohjelmistoa. Jälkimmäistä tuottivat paikalliset kaapeli-tv-yhtiöt, ja sitä näytettiin muun ohjelmiston seassa. Nämä vastaanottivat ohjelmat Helsingistä valokuituverkon avulla. Ulkomailta hankittu ohjelmisto perustui aluksi Sanoman aiemmin omistamiin paikalliskanaviin. 
Sanoma osti Aamulehden osuuden PTV:stä vuonna 1994, mistä lähtien se omisti enemmistön yhtiöstä. Samalla alettiin sijoittaa enemmän rahaa ohjelmistoon, ja kanavan nimi vaihtui huhtikuussa 1996 PTV4:ksi. Rajoittunut näkyvyysalue alkoi kuitenkin olla esteenä kanavan toiminnan laajentamiselle. Niinpä yhtiön omistajat päättivät hakea maanpäällistä toimilupaa, minkä ne lopulta saivatkin.
PTV4 lähetti viimeiset ohjelmansa toukokuussa 1997, ja kanavan korvasi seuraavan kuukauden alussa Nelonen. Useat paikallisohjelmien tuottajat jatkoivat ohjelmien lähettämistä itsenäisesti, muun muassa TSTV (aiemmin Turku-TV) aina vuoden 2012 loppuun saakka.