google/wiki40b huggingface dataset:
The Barry Sisters

Historiaa

The Barry Sisters -duon muodostivat Bronxissa kasvaneet, aškenasijuutalaisille siirtolaisille syntyneet siskokset Minnie ja Clara Bagelman (taiteilijanimiltään Merna ja Claire Barry). He aloittivat uransa laulajina "Uncle Norman" -radio-ohjelmassa. He tekivät ensimmäiset levytyksensä 1930-luvun loppupuolella. Vuodesta 1939 lähtien 1950-luvun puoliväliin asti he esiintyivät "Yiddish Melodies in Swing" -radio-ohjelman laulajina levytysuransa ohella. Yhtye myös vieraili usein televisio-ohjelmissa, kuten The Ed Sullivan Show’ssa. The Barry Sisters julkaisi viimeisen albuminsa Our Way vuonna 1973. 
Merna Barry kuoli vuonna 1976. Clare Barry kuoli vuonna 2014.
Alan Weisman

Alan Weisman (s. 24. maaliskuuta 1947 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija.
Weismanilla on kandidaatin ja maisterin tutkinto kirjallisuudesta, ja hän opettaa journalismia ja Latinalaisen Amerikan opintoja Arizonan yliopistossa. Lisäksi hän on opettanut Prescottin ja Williamsin collegeissa.

Maailma ilman meitä

Kuuluisin Alan Weismanin teos on The World Without Us, joka on valittu muun muassa Time-lehden vuoden 2007 tietokirjaksi. Teos on julkaistu suomeksi nimellä Maailma ilman meitä elokuussa 2008 Atenan kustantamana (suom. Ulla Lempinen ja Tiina Ohinmaa). Kirjassa Weisman leikittelee ajatuksella, jossa ihminen katoaisi tyystin maapallolta. Kirjassa kuvaillaan ihmisten saavutusten katoamista ja kuinka luonto valtaa takaisin ihmisen muokkaamat alueet.
Opioidireseptori

Opioidireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja, joihin sitoutuvia aineita kutsutaan opioideiksi. Kehon endogeenisiä opioideja ovat: endorfiinit, dynorfiinit ja enkefaliinit. Opioidireseptorit ovat noin 40 % samankaltaisia somatostatiinireseptorien (SSTR) kanssa.
Kolmenlaisia opioidireseptoreita on löydetty: μ (myy), κ (kappa) ja δ (delta). Muutamia alatyyppejä on löydetty ihmiskudoksesta (μ₁, μ₂; κ₁, κ₂, κ₃; δ₁, δ₂), mutta niitä ei ole onnistuttu varmentamaan.

μ (myy)-reseptori

μ-reseptoriin kiinnittyvät hyvin enkefaliinit ja betaendorfiini, mutta heikosti dynorfiinit. Morfiini, hydrokodoni ja metadoni kiinnittyvät myös μ-reseptoriin.
μ-reseptoriin kiinnittyminen lievittää kipua, vähentää verenpainetta, aiheuttaa rauhallisuutta, kutinaa, pahoinvointia, euforiaa, hengitysvoimakkuuden laskua ja pupillien pienenemistä. Opioidin yliannostus tapahtuu μ-reseptorin kautta, koska hengitysvoimakkuus laskee liiaksi ja aiheuttaa tukehtumisen.

κ (kappa)-reseptori

κ-reseptori on osallisena kivunlievityksessä, mutta aiheuttaa myös pahoinvointia ja dysforiaa. Sen endogeeninen ligandi on dynorfiini.
R. W. Stewen

Sotilasura

Stewen oli sotilasarvoltaan kenraaliluutnantti. Hän oli Uudenmaan Prikaatin komentaja 1973–1976 ja sen jälkeen Lounais-Suomen Sotilasläänin komentajana. Aiemmin opintojensa jälkeen hän toimi muutaman vuoden Lontoossa sotilasasiamiehenä. Hän toimi muun muassa Suomen Marsalkka Mannerheimin perinnesäätiön hallituksen puheenjohtajana.

Urheilu-ura

Stewen osallistui vuonna 1956 Melbournen olympialaisista erillään järjestettyjen Tukholman "ratsastusolympialaisten" esteratsastukseen hevosella Lojal sijoituksella 40. Olympialaisiin osallistumisen ansiosta Suomen Ratsastajainliitto myönsi vuonna 1992 Stewenille Mestariratsastajamerkin numero 5.
Stewen aloitti ratsastuksen 13-vuotiaana rintamalla Aunuksessa ratsulähettinä. 14-vuotiaana hän aloitti ratsastustunneilla käymisen Helsingin Keskustallilla. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän jatkoi kadettikouluun Santahaminaan, missä opintoihin kuului myös ratsastus. Palvellessaan Ypäjällä 1951–1952 Stewen oli mukana kouluttamassa hevosia Helsingin olympialaisten viisiottelijoiden käyttöön ja valittiin myös varamieheksi Suomen kenttäratsastusjoukkueeseen. Seuraavia vuoden 1956 olympialaisia varten Stewen valmentautui sekä kenttä- että esteratsastuksessa, ja valintakomitea päätti vasta myöhäisessä vaiheessa hänen osallistuvan esteratsastukseen. Stewen osallistui myös Aachenin kansainvälisiin ratsastuskilpailuihin vuonna 1954. 
Stewenin opinnot jatkuivat 1950-luvulla sotakorkeakoulussa sekä Suomessa että Englannissa, ja ratsastus jäi harrastukseksi, joskin hän kilpaili kansallisella tasolla kenttäratsastuksessa 1970-luvulle ja esteratsastuksessa 1990-luvulle saakka. Hän voitti maastoratsastuksen SM-pronssia vuonna 1971. Hän toimi ratsastuskilpailujen toimitsijatehtävissä pitkälti 2000-luvun puolellakin ja Adolf Ehrnroothin kuoltua luovutti vuosittain Kenraalin Malja -kiertopalkinnon, jonka Ehrnrooth oli lahjoittanut Turun Malja -estekilpailuihin.
Dietmar Nöckler

Arvokilpailut

Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Nöckler oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:s ja viestissä Italian joukkueen mukana neljäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai Federico Pellegrinon kanssa pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä ja oli 50 kilometrin perinteisen kilpailussa kahdestoista. Lahdessa 2017 Nöckler ja Pellegrino saivat parisprintissä hopeaa.

Maailmancup

Maailmancupissa Nöckler kilpaili ensimmäisen kerran Valdidentrossa helmikuussa 2009 sijoittuen sprintissä 40:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2012 oltuaan Moskovan vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Lahden 15 kilometrin perinteisen kilpailuissa maaliskuussa 2013 ja 2015. Hän voitti parisprintin Federico Pellegrinon kanssa Planicassa tammikuussa 2016 ja Dresdenissä tammikuussa 2018. Lisäksi hän on ollut parisprintissä toinen Toblachissa tammikuussa 2017 ja kolmas Otepäässä tammikuussa 2015. Tour de Skillä hän sijoittui 31:nneksi 2012–2013 ja 21:nneksi 2015.
Andrew Bergman

Ura

Bergmanin ura käsikirjoittajana alkoi 1970-luvun alussa, kun Mel Brooksin ohjaama Villiä hurjempi länsi -lännenparodia julkaistiin. Elokuva keräsi yli 100 miljoonan dollarin lipputulot, mikä oli tuohon aikaan merkittävä saavutus. Elokuvaa pidetään parodiaelokuvien merkkiteoksena, joka sai myös kolme Oscar-ehdokkuutta. Vuonna 1979 valmistunut Älkää ampuko hammaslääkäriä oli selvästi pienempi menestys. Elokuva filmattiin uudelleen vuonna 2003, jota varten Bergman kirjoitti uuden käsikirjoituksen.
1980-luvun alussa Bergman kirjoitti kaksi vähemmän menestynyttä komediaa, jonka jälkeen Chevy Chasen tähdittämä Nimeni on Fletch (1985) nosti menestyksellään Bergmanin takaisin pinnalle. Rikoskomedia Mafiakokelas (1990) oli Bergmanin debyytti ohjaajana. Marlon Brandon tähdittämä filmi ei kuitenkaan menestynyt odotetusti, joten Bergman jatkoi kirjoittajan työssään Saippuakuplia-komedian tuotannossa. Seuraavan kerran Bergman ohjasi ja kirjoitti vuonna 1992, jolloin valmistui Kuherruskuukausi Vegasissa. Nicolas Cagen ja James Caanin tähdittämä jännityskomedia oli vain kohtuullinen taloudellinen menestys, joten Bergman ei pyrkinyt ohjaamaan The Scout -käsikirjoitustaan.
Vuonna 1996 julkaistu Striptease oli Bergmanin ohjaama ja käsikirjoittama komedia, jonka päätähti Demi Moore sai työstään 12 miljoonan dollarin palkkion, joka teki hänestä parhaiten palkatun naisnäyttelijän. Elokuvan koko tarina pyöri Mooren alastonkohtausten ympärillä, joiden tiedettiin keräävän yleisöä. Näin kävikin; murska-arvostelut saanut 50 miljoonan dollarin tuotanto keräsi 113 miljoonan dollarin lipputulot. Bergmanin käsikirjoitus ja ohjaus valittiin vuoden huonoimmaksi Razzie-gaalassa.
Neljä vuotta myöhemmin Bergman yritti vielä ohjaajana, mutta tuloksena oli yli 30 miljoonan dollarin tappio. Tällä hetkellä hän valmistelee Joe's Last Chance -käsikirjoitustaan, jonka hän myös ohjaa.
Aini Alhovuori

Aini Maria Alhovuori-Tervo (23. syyskuuta 1901 Tampere – 1982) oli suomalainen kirjailija.
HK Lipetsk

Historia

Lipetskin nykyinen jääkiekkoseura perustettiin vuonna 1979 nimellä Metallurg Lipetsk ja se liittyi Pervaja Ligaan. Seuraavana vuonna nimeksi vaihtui Traktor Lipetsk. Seura jatkoi Pervaja Ligassa Neuvostoliiton kaaduttuakin ja vuonna 1995 seura nykyisellä nimellään HK Lipetsk nousi Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan.
HK Lipetsk voitti Vysšaja Ligan mestaruudeen vuonna 1998 ja nousi Venäjän superliigaan. Seura pelasi superliigassa kaudet 1998–1999 ja 1999–2000, minkä jälkeen se putosi takaisin Vysšaja Ligaan. HK Lipetsk vietti Pervaja Liga -kautta 2006–2007 lukuun ottamatta 2000-luvun Vysšaja Ligassa.
Sarjatason uudelleenjärjestelyiden vuoksi HK Lipetsk joutui pudottautumaan Pervaja Ligaan vuonna 2010. Pervaja Liga lakkautettiin kauden jälkeen, ja HK Lipetsk jatkoi uudella kolmennalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa. Kaudeksi 2013-2014 joukkue siirtyy pelaamaan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHLään.
Vithimiris

Vithimiris oli ostrogottien kuningas lyhyen aikaa noin vuonna 376. Hänestä tuli kuningas Ermanarikin kuoleman jälkeen. Vithimiris pystyi aluksi vastustamaan alaaneja palkattuaan osan hunnien heimoista goottien puolelle. Mutta kärsittyään useita tappioita hän sai lopulta surmansa taistelussa. Vithimirisin kuoleman jälkeen ostrogootteja johtivat kokeneet sotapäälliköt Alatheus ja Saphrax Vithimirisin alaikäisen pojan Viderichuksen nimissä.
Persialaissodat

Tausta

Sodat saivat alkunsa Joonian kapinasta vuonna 499 eaa.. Ensin Miletoksen ja sitten muutkin Joonian kreikkalaiset, jotka tuolloin kuuluivat Persian alaisuuteen, nousivat kapinaan Persiaa vastaan. Ateena ja Eretria lähettivät apua kapinoitsijoille ja vuonna 498 eaa. kreikkalaiset tuhosivat Lyydian maakunnan pääkaupungin Sardiksen. Vuonna 494 eaa. persialaiset kuitenkin kukistivat kreikkalaiset laivastot ja valtasivat Joonian takaisin.

Ensimmäinen hyökkäys

Vuonna 492 eaa. persialainen kenraali Mardonios teki kostoretken Kreikkaan ja valtasi Makedonian ja Traakian. Vuonna 490 eaa. Dareios I hyökkäsi meritse Attikaan, mutta Miltiadeen johtamat ateenalaiset onnistuivat lyömään persialaiset Marathonin taistelussa. Ateena oli pyytänyt apua sotureistaan kuuluisalta Spartalta, mutta uskonnollisista syistä johtuen spartalaiset eivät olleet päässeet lähtemään liikkeelle ajoissa ja myöhästyivät taistelusta.

Toinen hyökkäys

Takaiskusta suivaantunut ja kostonhimoinen Kserkses I, Dareios I:n poika, lähti vuonna 480 eaa. valtaisan sotajoukon kanssa tosissaan kukistamaan kreikkalaisia. Herodotoksen mukaan persialaisten vahvuus oli 1,7 miljoonaa miestä, mutta tätä lukua on epäilty. Vaikka se pitäisikin paikkansa, todellinen taisteluvahvuus lienee ollut huomattavasti pienempi, koska luku sisältää suuren määrän huolto- ja muita tukijoukkoja. Persialaisia vastaan muodostettiin niin kutsuttu helleeninen liitto, jota johtivat Sparta ja Ateena. Kuitenkin monet kreikkalaiskaupungit, mm. Theba, asettuivat persialaisten puolelle, joita pitivät sodan varmoina voittajina.
Kreikkalaisliittouma yritti pysäyttää persialaisten etenemisen Thermopylain solassa, joka muodosti ainoan helppokulkuisen reitin Pohjois-Kreikasta Keski-Kreikkaan. Thermopylain taistelua johti Spartan kuningas Leonidas I, jolla oli alaisuudessaan kolmesataa spartalaista soturia sekä muutamia tuhansia liittolaisia. Taistelu sujui hyvin, kunnes eräs persialaisosasto pääsi kiertoteitse kreikkalaisten selustaan, minkä jälkeen kreikkalaisten vastarinta murtui.
Tämän jälkeen Ateena evakuoitiin ja kreikkalaisten laivasto perääntyi Salamiksen saarelle samalla kun armeijat perääntyivät Korintin kannakselle. Vastoin odotuksia kreikkalaiset onnistuivat lyömään ylivoimaisen persialaisen laivaston Salamiin meritaistelussa. Menetettyään laivastonsa Kserkses palasi Persiaan, mutta jätti maasotajoukkonsa Mardonioksen johdolla Kreikkaan talvehtimaan. Seuraavana vuonna Spartan ja Ateenan johtama liittouma löi nämä joukot Plataian taistelussa. Tätä taistelua pidetään persialaissotien ratkaisevana ja viimeisenä suurena taisteluna. Tradition mukaan kreikkalaisten laivasto tuhosi persialaisten laivaston rippeet täsmälleen samana päivänä Mykalen taistelussa.

Myöhemmin

Eräänlaisena jatkona persialaissodille voidaan nähdä Aleksanteri Suuren noin 150 vuotta myöhemmin aloittama sotaretki, jossa persialaiset kukistettiin täydellisesti.
Adolphe-Basile Routhier

Sir Adolphe-Basile Routhier (8. toukokuuta 1839 – 27. kesäkuuta 1920) oli kanadalainen tuomari, kirjailija ja lyyrikko. Hänen ansioihinsa kuuluu mm. alkuperäisten ranskankielisten sanoitusten luominen nykyiseen Kanadan kansallislauluun O Canada.
Routhierin suku on peräisin Ranskasta Saintongen alueelta. Hän opiskeli Petit Séminaire de Sainte-Thérèsessa 1850–1858. Äiti kaavaili hänelle pappisuraa, mutta hän opiskeli kuitenkin juristiksi Quebecin Université Lavalissa. Tuomarinuransa ohella Routhier kirjoitti ahkerasti. Sekä Le centurion että Paulina olivat aikansa suursuosikkeja, ja Le centurion käännettiin monelle kielelle.
Aleksandr Arosev

Aleksandr Jakovlevitš Arosev (ven. Алекса́ндр Я́ковлевич Аро́сев, 25. toukokuuta 1890 Kazan – 10. helmikuuta 1938) oli neuvostoliittolainen puoluevirkailija, diplomaatti ja kirjailija.
Aleksandr Arosev syntyi räätälin perheeseen. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumat saivat hänet liittymään sosiaalivallankumouksellisiin. Vuonna 1907 hän liittyi bolševikkeihin ystävänsä Vjatšeslav Molotovin vaikutuksesta. Arosjev teki puoluetyötä Kazanissa, Pietarissa ja Moskovassa, joutui pidätetyksi ja karkotetuksi Totmaan. Vuonna 1909 Arosev pakeni ulkomaille, missä hän osallistui bolševikkien toimintaan ja opiskeli Liègen yliopiston filosofian ja kirjallisuuden tiedekunnassa.
Helmikuun vallankumouksen Arosev valittiin Tverin neuvoston puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen aikana hän toimi Moskovan vallankumouskomitean jäsenenä ja Moskovan sotilaspiirin joukkojen komentajana. Vuonna 1918 hän oli ilmavoimien komissaari ja vuonna 1920 Ukrainan korkeimman vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja. Vuodesta 1921 Arosev työskenteli Puolueen ja vallankumouksen historian instituutissa ja vuosina 1924–1933 diplomaattina Ranskassa, Liettuassa ja Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1934 hänestä tuli Neuvostoliiton ja ulkomaiden kulttuurisuhteiden seuran VOKS:in puheenjohtaja. Arosev menehtyi Stalinin vainoissa. Hänet pidätettiin heinäkuussa 1937, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja ammuttiin Kommunarkan teloituspaikalla.
Kirjailijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1916. Hänen ensimmäiset yksinkertaiset kertomuksensa perustuvat henkilökohtaisiin kokemuksiin. Niitä seurasivat muun muassa pienoisromaanit Nedavnije dni (”Taannoisia päiviä”, 1924), Nikita Šornev (1924), Ot žoltoi reki (”Keltaiselta joelta”, 1927), kertomuskokoelmat Belaja lestnitsa (”Valkoinen portaikko”, 1923) ja Na zemlje pod solntsem (”Auringon alla”, 1928), näytelmä Na perekrjostke (”Risteyksessä”, 1924) sekä omaelämäkerrallinen romaani Korni (”Juuret”, 1933). Tyyliltään realistisissa teoksissaan Arosev keskittyy kuvaamaan hyvin tuntemaansa puoluetyöntekijöiden psykologiaa. Kirjailija rehabilitoitiin vuonna 1956, mutta hänen kirjojaan ei julkaistu Neuvostoliitossa uudelleen ennen Gorbatšovin perestroikaa.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2018

Tapahtumapaikka

15. lokakuuta 2017 EBU vahvisti, että vuoden 2018 kilpailu järjestetään Minskissä, Valko-Venäjällä. Tämä on toinen kerta kun maa isännöi kilpailua, ensimmäisen kerran ollen vuonna 2010. 21. marraskuuta 2017 Valko-Venäjän apulaispääministeri Vasili Žarko vahvisti että kilpailu järjestetään Minsk-Arenalla marraskuussa 2018. Areena on järjestänyt aiemmin vuoden 2010 Lasten Eurovision laulukilpailun.

Visuaalinen design

Vuoden 2018 slogani oli #LightUp. Logo perustuu aamutähteen, joka on tehty pystysuorista, ylösalaisin olevista ääniaalloista. Inspiraation lähde oli nuorten kilpailijoiden artistinen potentiaali ja luova tavoite, ja se että he täyttävät lavan niin kuin tähti.

Juontajat

26. lokakuuta 2018 ilmoitettiin, että Eugene Perlin ja Zena (Zinaida Kuprijanovitš) juontavat kilpailun yhdessä Valko-Venäjän edellisen vuoden edustajan Helena Meraain kanssa. Meraai toimi juontajana Greenroomissa. Meraai on neljäs alle kuusitoistavuotias henkilö, joka juonsi Lasten Euroviisuja. Muita ovat Ioana Ivan (2006), Dmytro Borodin (2009) ja Lizi Japaridze (2017). Helena on myös toinen henkilö joka oli edustanut maataan kisoissa sekä juontanut kisoja. Meraai edusti Valko-Venäjää vuonna 2017 kappalella "I Am The One" ja sijoittui viidenneksi. Perlin on televisiojuontaja ja maan euroviisukommentaattori vuodesta 2013 lähtien. Zena sen sijaan on laulaja ja artisti, joka on yrittänyt edustaa Valko-Venäjää Lasten Euroviisuissa vuosina 2015 ja 2016. Samana päivänä ilmoitettiin myös että Denis Dudinski ja Anna Kviloria juontavat kilpailun avajaisseremonian.
Batalhan luostari

Batalhan luostari eli Santa Maria da Vitória na Batalha (suom. taistelun voitto) on dominikaaninen luostari Batalhassa, Oesten maakunnassa, Portugalissa.
Batalhan luostari rakennettiin sen kunniaksi, että portugalilaiset voittivat vuonna 1385 Aljubarrotan taistelun kastilialaisia vastaan, mikä mahdollisti Portugalin itsenäisyyden. Rakennustyöt aloitettiin 1388, mutta luostari valmistui vasta kaksi vuosisataa myöhemmin.
Batalhan luostari otettiin vuonna 1983 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Johnny Galecki

Elämäkerta

Johnny Galecki syntyi Belgiassa yhdysvaltalaisille vanhemmille isänsä Richard Galeckin ollessa Yhdysvaltain ilmavoimien palveluksessa Belgiassa. Galeckin äiti, Mary Lou, on lainaneuvottelija. Galeckillä on sisko Alison ja veli Nick. Perhe muutti Oak Parkiin, Illinois’hin Galeckin ollessa kolmevuotias. Galecki alkoi esiintyi paikallisessa harrastelijateatterissa seitsemänvuotiaana.

Ura

Yksi Galeckin varhaisimmista elokuvarooleista on elokuvassa Joulupuu on kärvennetty (1989), jossa hän esittää Russia. Vuosina 1990–1991 hän esiintyi televisiosarjassa American Dreamer. Galeckin tunnetuin rooli oli komediasarja Roseannen David Healy. Hänen roolinsa oli taiteellisesti lahjakas, kiharatukkainen ja pehmeä-ääninen poikaystävä. Galecki esiintyi sarjassa vuosina 1992–1997. Galecki voitti roolistaan Young Artist -palkinnon vuonna 1994.
Galecki sai kesällä 1997 roolin elokuvasta Tiedän mitä teit viime kesänä. Siinä hän näyttelee mustasukkaista luuseria, joka iskee silmänsä Jennifer Love Hewittin näyttelemään tyttöön. Vuonna 1998 hän sai roolin mustasta komediasta Pasmat sekaisin.
Galeckin uran nousuputki jatkui elokuvissa Suicide kings – epätoivoinen salaliitto ja Bean – äärimmäinen katastrofielokuva, jossa hän näytteli perheen teinitytön moottoripyöräilevää pahispoikaystävää. Tämä erosi selkeästi aikaisemmista davidhealymaisista rooleista. Tämän jälkeen hän esiintyi Vanilla Sky -elokuvassa.
Galecki on vieraillut televisiosarjan Kovan onnen kundi ensimmäisellä tuotantokaudella jaksossa Golfin lumoissa. Talvi-kevätkaudella 2006–2007 hän esiintyi Broadway-musikaalissa The little dog laughed, jossa hän esitti miesprostituoitua, Alexia. Tässä näytelmässä hän esiintyi ensimmäistä kertaa alasti julkisuudessa.
Galeckilla oli cameorooli Will Smithin tähdittämässä elokuvassa Hancock vuonna 2008. Hän on esiintynyt omana itsenään kolmessa Entourage-sarjan jaksossa.
Galecki on esittänyt fyysikko Leonard Hofstadteria komediasarjassa Rillit huurussa vuodesta 2007. Hän sai roolistaan Primetime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2011. Palkinnon voitti hänen vastanäyttelijänsä Jim Parsons.

Yksityiselämä

Galecki seurusteli kaksi vuotta Rillit huurussa -sarjan vastanäyttelijänsä Kaley Cuocon kanssa. Pari erosi ystävinä alkuvuodesta 2010. Galeckin toinen vastanäyttelijä Sara Gilbert on hänen läheinen ystävänsä.
Jyvä

Jyvä on heinäkasvien pähkylämäinen hedelmä. Käytännössä jyväksi kutsutaan viljakasvien, kuten vehnän, rukiin, ohran, kauran ja maissin, siementä, jota useasti ympäröivät suojuslehdet eli helpeet. Jyvät saadaan viljakasvista puimalla, ja jyvät voidaan jauhaa kuivaamisen jälkeen jauhoiksi.
Jyvän pääosat ovat jauhoydin (endospermi eli siemenvalkuainen), alkio ja alkiokilpi sekä kuoriosat, joihin kuuluvat siemenaiheen ydin, siemenkuori ja hedelmäseinä. 
Kuorikerroksen osuus jyvän painosta on noin 14 prosenttia, endospermin 80 prosenttia ja alkion 3 prosenttia. Vaikka eri viljalajien jyvät periaatteessa muistuttavat pitkälti toisiaan, niiden rakenteissa ja koostumuksessa on merkittäviä eroavuuksia.
Endospermi eli jauhoydin sisältää runsaasti tärkkelystä, ja se toimii jyvän itäessä alkion ravintovarastona.
Varastokuivatussa jyvässä on vettä enintään 14 prosenttia. Tätä kosteampi vilja alkaa varastoitaessa käydä ja pilaantua. Lisäksi jyvässä on proteiineja (noin 10 prosenttia), rasvaa (n. 5 prosenttia), tärkkelystä (n. 60 prosenttia) ja muita hiilihydraatteja. Jyvän koostumus riippuu viljalajista ja -lajikkeesta.
Viljakasvien kuorittuja ja rikottuja jyviä nimitetään ryyneiksi tai suurimoiksi. Jyvästä ennen jauhamista erotetut kuoriosat ovat leseitä ja jyvästä viljaa puitaessa irronneet suomut akanoita. Akanoiksi kutsutaan eräissä murteissa myös jyvistä jauhettaessa irronneita kuoria.
Jyväksi kutsutaan myös ampuma-aseen piipun päässä olevaa mekaanisen tähtäinlaitteen osaa.
Pikku-Ollikainen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Lampsijoen valuma-alueeseen (67.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143 metriä mpy.
Lisäsukupuolirauhaset

Lisäsukupuolirauhaset lat. glandulae genitales accessoriae) ovat uroksille ominaisia rauhasia, jotka tuottavat suurimman osan siemennesteestä. Lisäsukupuolirauhasiin kuuluvat eturauhanen, siemenjohtimen avartuma sekä parilliset bulbouretraalirauhaset ja rakkularauhaset. Lisäsukupuolirauhasten erite laskee joko virtsaputkeen suoraan tai siemenjohtimen kautta. Lisäsukupuolirauhasten esiintyminen eri lajeilla vaihtelee. Ihmisellä, sonnilla ja orilla ovat kaikki neljä lisäsukupuolirauhasta. Karjulta puuttuu siemenjohtimen avartuma ja kollilta siemenjohtimen avartuma sekä rakkularauhanen. Uroskoiralla on vain eturauhanen. Lisäsukupuolirauhasten erite sisältää muun muassa fruktoosia, joka toimii siittiöiden ravinteena.
Fotoniraketti

Fotoniraketti on hypoteettinen, lähinnä tähtien­välisillä avaruus­matkoilla käyteltäväksi ajateltu raketti, joka perustuisi fotonien aikaan­saamaan työntö­voimaan. Tarvittavat suuri­energiset fotonit saataisiin aikaan tavallisen aineen ja antimaterian annihilaatiolla.

Periaate

Periaatteessa fotoni­raketti toimii samaan tapaan kuin tavallinen taskulamppu, joka lähettää valoa, siis fotoneja vain tiettyyn suuntaan. Vaikka fotoneilla ei ole lepomassaa, on niilläkin suhteellisuus­teorian mukaan tietyn suuruinen liikemäärä, suuruudeltaan niiden energia jaettuna valon­nopeudella. Tämän vuoksi fotonien lähtiessä tasku­lampusta saa tämä liike­määrän säilymis­­lain mukaisesti impulssin vastakkaiseen suuntaan.
Taskulampuissa tämä ilmiö on kuitenkin fotonien pienen liikemäärän vuoksi niin heikko, ettei se ole havaittavissa. Tarpeeksi suurienergisiä fotoneja onkin riittävän suuressa määrin saatavissa ainoastaan tavallisen aineen ja antimaterian annihilaatiossa, jossa molempien koko massa muuttuu käytännöllisesti katsoen kokonaan fotoneiksi. Vaikeutena on luonnollisesti se, ettei antimateriaa esiinny maapallolla eikä aurinko­kunnassa luonnostaan, ja sen keino­tekoinen valmistus tarpeeksi suuressa määrin vaatisi suunnattoman paljon energiaa.  Myöskään sen varastointiin ei ole keksitty käyttökelposta keinoa, sillä se olisi säilytettävä eristyksissä tavallisesta aineesta, jottei annihilaatiota tapahdu. Fotoni­rakettia on kuitenkin pidetty tähtien­välisillä lennoilla ainoana mahdollisena voiman­lähteenä.
Oppikirjoissa käsitellyssä ihanne­tapauksessa oletetaan, että poltto­aine saataisiin kokonaan muuttumaan fotoneiksi ja että ne kaikki voitaisiin lähettää tarkalleen samaan suuntaan. Realisti­semmissa tarkastelussa on otettava huomioon, että fotoni­suihku ei käytännössä lähde kokonaan aivan samaan suuntaan ja ettei poltto­ainetta saada kokonaan muutetuksi fotoneiksi.
Sacra conversazione

Sacra conversazione on italiaa ja tarkoittaa pyhää keskustelua. Renessanssin aikana nimitystä käytettiin kuvataiteessa maalauksesta, jossa Neitsyt Maria ja Jeesus-lapsi ovat pyhimysten ympäröiminä. Fra Angelico ja Filippo Lippi ovat maalanneet ensimmäisiä lajia edustavia maalauksia.