google/wiki40b huggingface dataset:
The Rugby Championship

The Rugby Championship on rugby unionin maajoukkuekilpailu, joka tunnettiin vuoteen 2011 saakka nimellä Tri Nations. Se järjestettiin ensimmäisen kerran 1996, ja on siitä lähtien pelattu joka vuosi. Turnaukseen ovat osallistuneet alusta saakka eteläisen pallonpuoliskon kolme parasta maajoukkuetta: Australia, Etelä-Afrikka ja Uusi-Seelanti sekä vuodesta 2012 Argentiina. Kilpailun järjestää maiden rugbyliittojen yhteistyöelin SANZAR.

Sarjajärjestelmä

Vuoteen 2005 saakka joukkueet pelasivat keskenään kotona ja vieraissa kaksinkertaisen sarjan. Sen jälkeen sarjasysteeminä oli kolminkertainen sarja lukuun ottamatta MM-vuosia 2007 ja 2011. Argentiinan tultua mukaan 2012 palattiin kaksinkertaiseen sarjaan, MM-vuonna 2015 joukkueet kohtasivat toisensa vain kerran.
Otteluissa voitosta saa neljä sarjapistettä, tasapelistä kaksi ja tappiosta nolla pistettä. Lisäksi ottelussa voi saada bonus-pisteitä mikäli joukkue, ottelun voittajasta riippumatta, tekee neljä try-maalia. Lisäksi hävinnyt joukkue voi saada lisäpisteen jos piste-ero voittajaan on lopputuloksessa alle seitsemän pistettä.
Sarjan mestari on eniten pisteitä kerännyt joukkue. Mikäli joukkueet ovat tasapisteissä, minkä jälkeen katsomaan piste-ero, ja senkin ollessa tasan katsotaan tehtyjen try-maalien määrä.
Segelföreningen i Björneborg

Segelföreningen i Björneborg, lyhenteeltään BSF, on Porissa vuonna 1856 perustettu purjehdusseura. Edelleen hyvin aktiivisesti toimiva, yli 500 jäseninen seura on Suomen urheiluseuroista vanhin. Sen kotisatama sijaitsee Porin Mäntyluodossa, Kallon alueella. Kotisatama koostuu muun muassa venesatamasta, ravintolapaviljongista, rantamakasiineista ja majakkasaunasta.
Seuran perimmäisenä tavoitteena on edistää purjehdus- sekä veneilyharrastamista sekä niiden vaatimia taitoja, ja jäsentensä venetuntemusta. 520 jäsenen lisäksi BSF:ään kuuluu vuoden 2017 alkupuoliskon tietojen mukaan 33 purjevenettä, 23 moottorivenettä ja 28 kevytvenettä.
BSF perustettiin aikoinaan Gustaf Sohlströmin aloitteesta, sillä hän sai seuran perustamiseen kipinän nähtyään Englannin vierailunsa aikana Brightonin purjehduskilpailut. Seuran perustamisesta päätettiin lopullisesti kahdeksan miehen kesken 26. tammikuuta 1856 Hotelli Otavan tiloissa, Porin keskustassa. 
Seuran syntyhistorian ensimetrit sijoittuvat venäläiseen hallintoaikaan, jolloin vallanpitäjät olivat huolissaan suomalaisten itsenäistymispyrkimyksistä. Erityisesti urheilu ja seuratoiminta oli suurennuslasin alla, koska venäläiset epäilivät että urheiluseuratoiminta lietsoo kansallistunteita.
Alun perin seuran jäsenmaksu oli yksi hopearupla. Nykyisin maksu on 90 euron suuruinen.
Marja Mattlar

Marja Helena Mattlar (o.s. Pispa s. 3. joulukuuta 1953 Helsinki) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Mattlar asuu Hartolan Vuorenkylässä. Hänen varsinainen levytysuransa alkoi vuonna 1992, jolloin ranskalainen folkmuusikko Gabriel Yacoub tarjoutui tekemään hänen kanssaan yhteistyötä. Esikoisalbumi Pariisi–Vuorenkylä tehtiin Pariisissa ja ilmestyi vuonna 1993. Ranskalainen Buda Musique -levy-yhtiö julkaisi albumin ympäri maailman.
Mattlar on saanut kiitosta omaehtoisesta tyylistään ja rohkeista sanoituslähtöisistä kappaleistaan. Hän on tehnyt poikkeuksellisen pitkän uran suhteellisen tuntemattomana trubaduurina. Poikkeuksellista on myös se, että suurin osa hänen julkaisemistaan albumeista ovat omakustanteita. Mattlar on maininnut, että hyvät arviot kriitikoilta ovat mahdollistaneet taiteilija-apurahojen saamisen, jotka vastaavasti ovat antaneet hänelle mahdollisuuden taiteelliseen vapauteen.
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtye on tehnyt Mattlarin musiikkia tunnetuksi levyttämällä hänen kappaleensa ”Lintu”, ”Kehtolaulu” ja ”Elinkautinen”. Viimeisin oli ennenjulkaisematon ilmestyessään yhtyeen Rajaportti-albumilla.
Mattlarille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Suuri autopuhallus

Juoni

Kaksi nuorta rakastavaista, Sam Freeman ja Paula Powers, tahtovat mennä naimisiin Las Vegasissa. Kun Paula esittelee Samin vanhemmilleen, he kiistelevät tyttärensä päätöksestä: heidän mielestään tytölle parempi sulho olisi vauraan perheen poika Collins Hedgeworth (Paul Linke). Paulan vanhemmat ovat myös rikkaita, ja hänen isänsä, Bigby Powers (Barry Cahill), suunnittelee uraa kuvernöörinä. He luulevat, että Sam nai Paulan rahan takia ja kutsuvat häntä onnenonkijaksi, jonka Paula raivokkaasti kiistää.
Sam heitetään ulos ja Paula lähetetään huoneeseensa. Hän pakenee ikkunan läpi, varastaa vanhempiensa Rolls-Roycen, ottaa Samin kyytiin ja lähtee pois; tämä on karanneiden rakastavaisten tarinan alku räjähtävässä kulussa kohti Las Vegasia. Kun uutiset heidän lähdöstään leviävät, muutamat lähtevät heidän peräänsä ja yrittävät pysäyttää pariskunnan.
Paulan isä Bigby aloitta jahdin helikopterillaan. Collins Hedgeworth jättää tallinsa ja alkaa jahdata rakkauttaan kuin hulluna. Collins soittaa TenQ-radioaseman DJ Curly Q. Brownille (Don Steele) ja tarjoaa 25 000 dollaria sille, joka nappaa Paulan ja Samin. Jahdista tulee aina vain kaoottisempi, kun monet ihmiset yrittävät pysäyttää parin suuren palkkion toivossa. Suuri osa autoja kolaroi ja tulee varastetuksi, ja myöhemmin Collins Hedgeworthista tarjotaan 25 000 dollaria, koska hänet on etsintäkuulutettu hänen varastettuaan auton.
Hyvin monien autojen seuratessa heitä Paula ja Sam kääntyvät pienelle maantielle yrittäen eksyttää takaa-ajajansa. Sam tahtoo mennä muualla naimisiin, mutta Paula on yhä Vegas-häiden kannalla. Paulan isä lähestyy paria soittamalla, mutta Paula ei tahdo kuunnella isäänsä. Kun pari saapuu Las Vegasiin Sam alkaa kyseenalaistaa Paulan syitä karata hänen kanssaan ja sitä, onko naisen syy vilpitön ihastuminen häneen vai tahto ärsyttää isäänsä. Paula vakuuttelee haluavansa naimisiin Samin kanssa.
Jahti saa näkyvyyttä tiedotusvälineissä ja kamerat alkavat seurata takaa-ajajia. Takaa-ajavat autot alkavat hajottaa toisiaan, ja seuraa valtava ketjukolari. Rolls-Royce hajoaa täysin, mutta Paulan ja Samin onnistuu paeta. Lopulta he onnistuvat myös pääsemään naimisiin.

Tuotanto

Elokuvan budjetti oli 602 000 dollaria. Sitä kuvattiin Victorvillessä ja sen lähistöllä Kaliforniassa. Roger Corman oli johtava tuottaja Rance Howardin kanssa. Howard myös kirjoitti tarinaa Ron Howardin kanssa.

Vastaanotto

Elokuva oli taloudellinen menestys, ja se tuotti yli 15 miljoonaa dollaria lipputuloja. Elokuvasta tehtiin DVD-versio vuonna 1999 ja se tehtiin uudelleen vuonna 2006.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo Suurta autopuhallusta liian tavanomaiseksi autovarashurjasteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Volgan tataarit

Kazanin tataarit

Suurin Volgan tataarien ryhmä on Kazanin (Qazan) tataarit. Kazanin tataareista suuri osa asuu Tatarstanin tasavallassa Venäjällä.
1000-luvulta 1500-luvulle suurin osa turkinsukuisista heimoista asui nykyisten Venäjän ja Kazakstanin alueella. Nykyisen Tatarstanin alueella asui Volgan bolgaareja, jotka asettuivat asumaan Volgan seudulle 8. vuosisadalla ja kääntyivät Islamiin vuoden 922 jälkeen Ahmad ibn Fadlanin harjoittaman lähetystyön aikana. Myöhemmin bolgaarit sekoittuvat skyytteihin ja suomalais-ugrilaisia kieliä puhuviin kansoihin. Mongolien valloitusretkien aikana bolgaarit lyötiin ja heidän vanhat asuinalueensa liitettiin Kultaisen Ordan valtakuntaan. Hiljalleen Kultaisen Ordan mongolivalloittajat sulautuivat alkuperäisväestöön ja kääntyivät Islamiin. Kun valtakunta alkoi rapistua 1400-luvulla, Volgan alue päätyi Kazanin ja Astrahanin kaanikuntien hallintaan. 1500-luvlla Venäjän imperiumi liitti alueet itseensä.
Vuonna 1910 tataareja oli Kazanin kuvernementissä noin puoli miljoonaa. Tatarstanissa tataareista asui noin 400 000, Samarassa ja Simbirskissä 100 000 ja joitain kymmenen tuhansia lähistön suurissa kaupungeissa. Noin 15 000 oli muuttoliikkeen mukana asettunut Rjazaniin. 1500- ja 1600-luvuilla tataareja oli myös muuttanut Liettuaan ja Puolaan (Płockin alueelle).
Vuonna 1920 perustettiin Tataarien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, 1990 perustettiin lyhytikäinen neuvostotasavalta. Vuonna 1992 perustettiin Venäjän federaatioon kuuluva Tatarstanin tasavalta.
Kazanin tataarit puhuvat turkin sukuista kieltä, johon on sekoittunut sanastoa venäjästä ja arabiasta. Tataarit eivät ole etnisesti kovin yhdenmukaisia, vaan Euroopan tataareista osa on suomalais-ugrilaisia, osa slaaveja ja Siperian tataarit taas muistuttavat ulkonäöltään mongolideja. Suurin osa Kazanin tataareista on sunnimuslimeja, mutta pieni osa tunnustaa ortodoksista uskoa.

Astrahanin tataarit

Astrahanin tataarit ovat ryhmä joka polveutuu Astrahanin kaanikunnan väestöstä. Astrahanin tataareja on noin 70 000 ja suurin osa heistä asuu Astrahanin alueella. Vuoden 2000 väestönlaskennassa suurin osa Astrahanin tataareista piti itseään "tavallisina" tataareina ja vain pieni osa erillisenä ryhmänään.

Kasimovin tataarit

Kasimovin tataarit asuvat Rjazanin alueella sijaitsevassa Kasimovin kaupungissa ja sen ympäristössä. Alueella on arviolta 1 000 tataaria. Myöhäiskeskiajalla siellä sijaitsi tataarien hallitsema Qasimin kaanikunta.

Misääritataarit

Misääritataarit ovat Volgan tataarien ryhmä, jonka alkuperä saattaa olla suomalais-ugrilaisissa kansoissa. Misäärit puhuvat tataarin läntistä murretta. Misäärien synnyinseudut ovat lähinnä Nižni Novgorodin, Rjazanin ja Penzan alueilla, mutta myöhemmin heitä on muuttanut myös Tatarstanin itä- ja eteläosiin sekä Baškortostaniin.
Yisrael Kristal

Yisrael Kristal (hepreaksi ‏ישראל קרישטל‎; 15. syyskuuta 1903 Żarnów, Puola – 11. elokuuta 2017) oli maailman vanhin elossa ollut mies Guinness World Recordsin mukaan. Hän oli myös vanhin elossa ollut holokaustista selviytyjä.
Kristal syntyi Żarnówissa ja joutui toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirille, missä hänen vaimonsa kuoli. Sodan jälkeen hän muutti Israeliin.
Kristal ei osannut kertoa syytä pitkälle elämälleen. Hän uskoi kaiken olevan ennalta määrättyä emmekä koskaan saa selville, miksi niin käy ja totesi, että häntä fiksummat, vahvemmat ja komeammat miehet ovat kuolleet ennen häntä.
Ennen Kristalia maailman vanhin mies oli japanilainen Yasutarō Koide.
Rouva Ministeri

Juoni

Sarja alkaa siitä, että Yhdysvaltojen Presidentti pyytää entistä CIA-agenttia ulkoministerin virkaan, edellisen kuoltua mystisessä lentoturmassa. Pian selviääkin, että ulkoministeri Marsh saatettiin salamurhata. Ulkoministeri McCord (Téa Leoni) 
ratkoo haastavassa työssään kansainvälisiä poliittisia kriisejä tehden kaikkensa taatakseen maansa turvallisuuden. Ongelmia hänelle tuottavat myös presidentin kansliapäällikkö, alaiset ja oma perhe.
Ennen kilparatsastusta

Ennen kilparatsastusta on ranskalaisen taiteilijan Raoul Dufyn värikäs litografiatyö. Kooltaan tämä työ on 35,1×47,8 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Vihreävoittoinen Ennen kilparatsastusta -litografia, jossa näkyy knallipäisiä miehiä ja 1920-luvun tyyliin pukeutuneita naisia keskellä ratsuhevosia ratsastajat selässään, on kirkkaine väreineen tyypillistä Dufya. Hänen taiteensa on kirkasväristä ja iloisen lapsenomaista.
Dufy oli opiskellut École nationale supérieure des beaux-artsissa vuodesta 1900 alkaen. Hän sai kuitenkin voimakkaat fauvistiset vaikutteet vuoden 1905 fauvistisalongista ja alkoikin tästä eteenpäin esiintyä heidän yhteydessään. Omaleimaista hänelle olivat värikkäät aiheet eli regatat, rantakasinot ja laukkakisat.
Ṭā’

Ṭā’ (arab. طاء‎, ṭā’, pers. ‏طا‎, ṭâ) on arabialaisen kirjaimiston 16. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ط ja äännearvo arabiassa [ᵵ] (faryngaalistunut [t]) Persiassa ja urdussa ṭā’ lausutaan tavallisena [t]-äänteenä. Urdussa ṭā’-kirjain translitteroidaan t̤, koska yhdellä pisteellä kirjoitettu ṭ on varattu retrofleksista t-äännettä [ʈ] ilmaisevalle kirjaimelle (ٹ).
Kirjoitettaessa ṭā’ liitetään viivalla ympäröiviin kirjaimiin (esim. طو ṭū, نط nṭ, نطو nṭū).
Gladiaattorien tulo

Gladiaattorien tulo op. 68 (tšekiksi Vjezd gladiátorů, saksaksi Einzug der Gladiatoren) on tšekkiläisen Julius Fučíkin säveltämä sotilasmarssi vuodelta 1897. Kappale on erittäin tunnettu, ja ihmiset yhdistävät sen yleensä sirkukseen, jossa sitä on käytetty paljon.
Kappaleen ensimmäinen nimi oli Grande Marche Chromatique, joka viittaa teoksen runsaaseen kromaattisen asteikon käyttöön, mutta Rooman imperiumista kiinnostunut säveltäjä vaihtoi nimen myöhemmin.
Vuonna 1910 kanadalainen säveltäjä Louis-Phillipe Laurendeau sovitti sävellyksen pienemmälle kokoonpanolle nimellä Thunder and Blazes ja saattoi tämän sovituksen myyntiin Pohjois-Amerikassa. Pian kappale sai pysyvän aseman sirkuskäytössä. Usein kappale soi klovnien saapuessa, ja kappale tunnetaan yhä etupäässä tästä yhteydestä. Sitä on käytetty myös posetiiveissa ja muissa mekaanisen musiikin laitteissa sekä esitetty konserttisaleissa.
Kappale jakautuu kolmeen jaksoon, joista ensimmäinen on tunnetuin: trumpetti soittaa kuuluisan melodian. Toisessa osassa matalat vaskipuhaltimet soittavat kromaattisia kulkuja. Viimeisessä, triomaisessa jaksossa puupuhaltimet ja matalat vasket soittavat hitaampia melodioita. Kappale on kirjoitettu 2/2-tahtilajiin, ja tempoksi on merkitty "tavanomainen marssitempo". Sirkuskäytössä kappale esitetään selvästi nopeammin.
Juho Koskelo

Juho Koskelo (1870 Kuopio – 1942) oli amerikansuomalainen muusikko ja laulaja. Hän oli 1900-luvun alkupuolen tuotteliain amerikansuomalainen levylaulaja, joka levytti vuosina 1910–1923 yli sata kappaletta.
Koskelo muutti Yhdysvaltoihin vuosisadan vaihteessa ja toimi kuoronjohtajana ja sellistinä soittaen useissa orkestereissa. Koskelo levytti pääosin kansanlauluja, marsseja ja muita aatteellisia kappaleita ja hän levytti myös ruotsiksi. Ainoat kevyempää tanssimusiikkia edustaneet levykset olivat J. Alfred Tannerin "Kulkurin valssi" (1921) ja "Orpopojan valssi" (1923).
Sphinx (lautapeli)

Pelin tavoite

Pelaajien edessä pelilaudalla on merkillinen pyramidi, jonka faarao on rakennuttanut: täynnä salaovia olevat pitkät käytävät johtavat aarrekammioon, jota vartioi kolme mahtavaa sfinksiä. Ilman oikeita Sfinksi-kortteja ei voi ratkaista niiden arvoitusta ja päästä niistä ohi.
Pelaajien on kuunneltava muumioiden vihjeitä, kerätä Sfinksi-kortit käytäviltä ja kukistaa sfinksit.

Esivalmistelut

Ennen jokaista peliä:
Sfinksit sekoitetaan hyvin ja asetetaan pelilaudalla kuuteen sfinksin kuvalla varustettuun ruutuun: kolme suoraan aarrekammion eteen ja kolme pyramidin reunassa oleviin temppelikammioihin.
Kukin pelaaja valitsee itselleen pelinappulan eli tutkijan ja asettaa sen nuolella varustettuun lähtölruutuun.
Sfinksi-kortit ja nopat asetetaan valmiiksi pelilaatikon viereen.

Sfinksien vaihto

Yhdessä nopassa on kaksi käärmeen kuvaa. Jos joku pelaajista heittää nopallaan käärmeen, hänen on vaihdettava kahden sfinksin paikkaa keskenään katsomatta kuitenkaan niiden alle. Pelaajan on vaihdettava yksi aarrekammion edessä olevista sfinkseistä johonkin kolmesta temppelikammiossa olevista sfinkseistä.
Jos pelissä on mukana nuorempia lapsia, voi peliä pelata yksinkertaisemmilla säännöillä jolloin käärmenoppa poistuu pelistä ja käytössä ovat tavalliset nopat. Näin sfinksien vaihtaminenkin jää pois pelistä.

Salaovet

Jos osasiirto päättyy toiseen salaoven vieressä olevasta kahdesta ruudusta, pelaajan on painettava nappulansa muuria vasten. Nappula kääntyy oven mukana 180 astetta seinän toiselle sivulle. Vasta sitten tämä osasiirto päättyy. Vastustajien pelinappulat, jotka ovat tämän salaoven vieressä, kääntyvät automaattisesti mukana.
Jos pelissä on mukana nuorempia lapsia, voi peliä pelata yksinkertaisemmilla säännöillä, jolloin pelaaja saa itse päättää, käyttääkö salaovea, jos on päätynyt sen viereen tai käytetäänkö koko pelissä salaovia laisinkaan.

Erikoisruudut

Sfinksi-korttiruutu
Jos pelaaja menee osasiirtonsa aikana Sfinksi-korttiruutuun tai sen läpi, hän saa ottaa itselleen tämänvärisen Sfinksi-kortin pinosta, ellei hänellä vielä sitä ole. Jos hänellä jo on tämänvärinen hänen on laitettava se pinoon. 
Jos pelissä on nuorempia lapsia ja pelataan yksinkertaisemmilla säännöillä, kyseisen väristä Sfinksi-korttia ei tarvitse laittaa takaisin pinoon.
Muumioruutu
Tietyissä kohdissa pyramidia muumiot näyttävät tietä. Jos pelinappula menee muumioruutuun tai sen läpi, saa kyseinen pelaaja arvokkaan vihjeen: hän saa katsoa yhden sfinksin alle. Sen jälkeen hän asettaa sfinksin takaisin paikalleen näyttämättä sitä toisille pelaajille. Kukin pelaaja saa katsoa vain yhden sfinksin kierrosta kohden, vaikka hän kulkisi useampien muumioruutujen kautta.

Sfinksi-korttien nappaaminen

Jos pelaaja ohittaa toisen pelaajan pelinappulan, hän saa ottaa pelinappulan omistajalta minkä tahansa Sfinksi-kortin, jota hänellä itsellään ei vielä ole. Jos toisella pelaajalla ei ole ainuttakaan tai yhtään sopivaa Sfinksi-korttia, pelaaja ei voi myöskään napata häneltä mitään. 
Kierroksen aikana saa napata kortteja useammalta pelaajalta, mutta kultakin pelaajalta vain yhden kerran.
Mangroveharakka

Levinneisyys

Mangroveharakkaa tavataan Meksikon länsirannikolla Jaliscosta Guerreroon. Mangroveharakan populaatioksi arvioidaan 50000-500000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Luciano Giovannetti (piispa)

Luciano Giovannetti (s. 26. heinäkuuta 1934) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Arezzon hiippakuntaan 15. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zaban titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Telesforo Giovanni Cioli, jota avustivat Giuseppe Franciolini ja Angelo Scapecchi.
27. toukokuuta 1981 Giovannetti sai nimityksen Fiesolen hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 6. heinäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 2010.
César Vallejo

César Abraham Vallejo Mendoza (16. maaliskuuta 1892 – 15. huhtikuuta 1938) oli perulainen runoilija. Vaikka hän julkaisi elämänsä aikana vain kolme teosta, häntä pidetään yhtenä 1900-luvun suurimmista runouden uudistajista ja maansa kuuluisimpana.
Vallejon runoteokset olivat Trilce (1922), España, aparta de mí este cáliz (1937) ja Poemas humanos (1939). Lisäksi hän kirjoitti viisi näytelmää, joita ei esitetty hänen elinaikanaan, kolme romaania ja kaksi matkakertomusta: Rusia en 1931, reflexiones al pie del Kremlin (1931), uuden sosialistisen yhteiskunnan rakentamisesta Neuvostoliitossa sekä Rusia ante el II Plan Quinquenal toisen viisivuotissuunnitelman toteutuksesta.
Vuonna 1936 Vallejo perusti Pariisissa, jossa asui, Pablo Nerudan kanssa komitean puolustamaan Espanjan toista tasavaltaa sisällissodan puhjetessa. Hän myös kuoli Pariisissa tuntemattomaan sairauteen ja hänet haudattiin Montparnasselle.
Universidad César Vallejo -yliopisto Trujillossa on nimetty Vallejon mukaan, ja yliopiston mukaan puolestaan ovat saaneet nimensä urheilujoukkueet Club Deportivo Universidad César Vallejo ja Sport César Vallejo.
Slowed Down

Singlet

Joulukuussa 1999 julkaistu albumin ensimmäinen single ”Child Is My Name” nousi hitiksi ja on edelleen yhtyeen menestynein single. Kappale nousi yhdeksäksi viikoksi singlelistalle, parhaimmillaan sijalle kuusi sekä Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit-listalla 18:nneksi.
Toinen single ”Tomorrow” menestyi vielä kohtalaisesti nousten parhaimmillaan singlelistan 12:nneksi ja Rumban listan 38:nneksi. Kaksi seuraavaa singleä ”African Air” ja ”Disbelief” saivat vähemmän huomiota osakseen, ”African Airin” sijoittua vain Rumba-listan 14:nneksi.
Donkey Kong (Game Boy)

Pelattavuus

Donkey Kong alkaa neljällä 'alkuperäisellä' tasolla, jotka löytyvät myös originaalista pelistä, mutta näiden graafista ilmettä ja pelimekaniikkaa on parannettu. Mario ei esimerkiksi kuole pudotessaan korkealta ja tämä voi myös irrottaa otteen vasarasta. Pelaajan tehtävänä on näissä tasoissa saavuttaa Pauline, joka on korkean rakennuksen päällä, josta Donkey Kong heittelee tynnyreitä alas. Marion tulee väistellä näitä tynnyreitä, sekä muita esteitä päästäkseen huipulle.
Näiden neljän tason jälkeen Donkey Kong näyttää olevan lyötynä, mutta nappaakin yhtäkkiä Paulinen uudestaan. Pelaajan täytyy nyt selvittää tiensä läpi 97:n tason, jolloin tasoja on pelissä yhteensä 101 kappaletta.
Nämä 97 tasoa ovat erilaisia ensimmäiseen neljään tasoon verrattuna. Pelaajan täytyy ohjastaa Mario avaimen luo. Kun Mario on saanut avaimen, täytyy tämän mennä tason loppuun avatakseen oven seuraavalle tasolle. Joka neljännessä tasossa pelaajan täytyy kohdata itse Donkey Kong ja pelastaa Pauline, kuten alkuperäisissä tasoissa. Kun nämä erikoistasot on läpäisty, näkyy ruudulla ohjeita tulevaisuuden varalle. Tässä vaiheessa pelaaja voi myös tallentaa pelinsä.
Jokaisen maailman finaalissa pelaajan täytyy taistella Donkey Kongia vastaan etsimällä keino heittää tynnyrit takaisin Donkey Kongia kohti. Donkey Kong nitiistyy yleensä kolmesta osumasta.
Pelissä on myös bonustasoja, jotka aukeavat pelaajan löydettyä Paulinen henkilökohtaisia tavaroita, kuten hattuja ja sateenvarjoja. Näissä bonustasoissa pelaajalle annetaan mahdollisuus saada lisäelämiä.
Puolustusvoimien tiedustelukeskus

Tehtävät ym.

Keskuksen tehtävänä oli muun muassa tuottaa analysoitua tiedustelutietoa Suomen turvallisuusympäristöstä sekä vastata puolustusvoimien paikka- ja olosuhdetiedon tuottamisesta. Suomessa aikaisemmin toiminut Puolustusvoimien Tutkimuskeskus lyhennettiin myös PvTK, mutta laitos uudelleennimettiin ennen PVTK:n perustamista. Keskukseen sulautettiin sen perustamisen yhteydessä itsenäisenä joukko-osastona lakkautettu Topografikunta.
Peab

Historia

Veljekset Erik (s. 1942) ja Mats Paulsson (s. 1944) perustivat ensimmäisen yrityksensä vuonna 1959. Alun perin yritys keskittyi jätekuljetuksiin ja maatalouskoneisiin, mutta myöhemmin siitä tuli rakennusyhtiö. Peab-osakeyhtiö perustettiin virallisesti lokakuussa 1967. Peab on lyhenne sanoista Paulsson (P), urakointi (E, ruots. entreprenad) ja osakeyhtiö (AB, ruots. aktiebolag).
Kooltaan Peab kasvoi kaksinkertaiseksi vuonna 1985, kun yhtiö Ruotsin kiinteistöbuumin alla hankki Wihlborgin rakennustoiminnot Malmön alueella. Kiinteistöbuumi päättyi lamaan 1990-luvun alussa, ja Peab hankki tuolloin samaa kokoluokkaa olleen Hallström & Nisses -rakennusyhtiön omistukseensa. Hallstrom & Nisses oli listattu Tukholman pörssiin, mitä kautta Peabin osakkeiden noteeraus pörssissä sai alkunsa. Lama iski pian göteborgilaiseen Avena-konserniin ja Peab päätyi ostamaan sen rakennus- ja konetoiminnot itselleen. Samaan aikaan Peab teki myös ostotarjouksen vaikeuksiin ajautuneesta västeråsilaisesta ByggPaul-yhtiöstä. Yrityskauppojen jälkeen Peab koostui kolmesta rakennusyhtiöstä, joilla kaikilla oli omat vahvat brändinsä ja Peab muutti nimensä Tre Byggareksi.
Tre Byggare kasvoi huomattavasti vuonna 1993, kun yhtiö osti tuolloin Ruotsin suurimman rakennusyhtiön BPA:n. Lama oli ajanut BPA:n omistaneet ammattiliitot etsimään yhtiölle ostajaa, ja Tre Byggare päätti lopulta hankkia itseään kolme kertaa suuremman BPA:n. Kaupan jälkeen Tre Byggare vaihtoi nimensä takaisin Peabiksi.
YIT myi asfalttiliiketoimintansa Peabille kesällä 2019. Kaupan myötä Peabin palvelukseen siirtyi noin 1 700 työntekijää, joista valtaosa Suomessa. Toimintojen liikevaihto oli vuonna 2018 noin 572 miljoonaa euroa.
Ouen

Pyhä Ouen (myös Audoenus, Dado, Owen, s. noin vuonna 600 Sancyssa lähellä Soissonsia Ranskassa - k. 686 Clichyssa, Ranskassa) on yksi katolisen kirkon pyhimyksistä, jonka muistopäivä on 24. elokuuta. Hän toimi eläessään kahden frankkien kuninkaan, Klotar II:n ja Dagobert I:n kanslerina. Vuonna 636 hän lähti voidakseen perustaa Rebaisin luostarin ja saadakseen pappisvihkimyksen. Vuonna 641 hänestä tuli Rouenin piispa. Huolimatta osallistumisestaan myös politiikkaan, esimerkiksi toimien kuningatar Bathilden neuvonantajana, oli hän myös piispana aktiivinen perustaen luostareita ja vastustaen kirkon viroilla käytävää kauppaa.
Steffensenin epäyhtälö

Steffensenin epäyhtälö on analyysiin liittyvä epäyhtälö. Lauseen todisti J. F. Steffensen vuonna 1918.
Olkoot  ja  välillä  integroituvia funktioita,  vähenevä ja kaikilla . Tällöin
missä .