google/wiki40b huggingface dataset:
Ipuwer-papyrus

Ipuwer-papyrus eli Ipuwerin ja Kaikkeuden Jumalan dialogi on muinainen egyptiläinen kertomus, joka on säilynyt papyrusarkilla. Papyrusarkkia säilytetään Hollannin kansallisessa arkeologisessa museossa Leidenissä.
Ainoa säilynyt käsikirjoitus on ajoitettu kolmannentoista vuosisadan (eaa.) jälkimmäiselle puoliskolle. Ajoituksesta tosin on esitetty myös eriäviä mielipiteitä, mutta valtaosa tutkijoista on sitä mieltä, että se sijoittuu jonnekin 12. dynastian ja toisen välikauden (n. 18501600 eaa.) välimaastoon. Tekstin on tulkittu olevan joko toisen välikauden aikaisen, oletetun, kaaoksen inspiroima valitus tai sitten historiallinen fiktio, joka kuvaa vanhan valtakunnan luhistumista useita vuosisatoja aiemmin, tai mahdollisesti se viittaa molempiin.
Ipuwer kuvaa Egyptiä luonnonmullistusten ja sosiaalisen kaaoksen tilassa. Köyhistä on tullut rikkaita ja rikkaista köyhiä. Kaikkialla soditaan, nälänhätä on yleinen ja kuolleisuus suuri. Yksi oire tulevasta romahduksesta on valitus siitä, kuinka palvelijat ovat jättäneet tehtävänsä ja käyttäytyvät kapinallisesti. Tästä syystä ja koska tekstissä esiintyy sellaisia lausahduksia kuin ”joki on verta”, jotkut ovat yhdistäneet dokumentin Raamatun Toisen Mooseksen kirjan kertomukseen israelilaisten maastalähdöstä (Exodus) ja Egyptin vitsauksista. Useat uskonnolliset yhteisöt ovat pitäneet Ipuwer-papyrusta todisteena Vanhan testamentin historiallisesta paikkansapitävyydestä.
Hiljattain brittiläinen historioitsija ja egyptologi David Rohl esitti, että Vanhan testamentin kuvaama Exodus olisi vastoin aiempia teorioita tapahtunutkin jo toisen välikauden aikana noin 1450 eaa., jolloin Ipuwer voisi hyvinkin viitata näihin tapahtumiin. Kuitenkin valtaosa muista egyptologeista torjuu Rohlin aikamallinnoksen, ja pitäytyvät siinä että Exodus, jos se on tapahtunut Vanhan testamentin kuvaamassa muodossa, on täytynyt sijoittua myöhempään ajankohtaan, lähinnä Ramses II:n valtakaudelle. Jotkut tutkijat yhdistävät Ipuwerin kuvaamat luonnonmullistukset Theran tulivuoren purkaukseen, joka on ajoitettu pronssikaudelle vuosien 1659–1500 eaa. välille.
Molemmissa, sekä raamatullisessa, että Thera-tulkinnassa lähtöoletuksena on, että Ipuwerin kuvaamat tapahtumat olisivat ainakin pääosiltaan todellista historiallista tietoa. Yllättävää kyllä, varsin usea egyptologi on valmis uskomaan näin olevan. Nyttemmin kertomuksen on tulkittu olevan olennaisilta osiltaan epähistoriallinen ja aikasidonnaisuutta vailla oleva filosofissävytteinen pohdiskelu järjestyksestä ja kaaoksesta. Tällä tavoin tulkittuna Ipuwerin viittaukset verisiin jokiin ja orjien kapinaan ovat pikemminkin semanttista vaikerrusta kuin tarkkoja historiallisia kuvauksia.
Papyruksen loppuosassa on kahden henkilön dialogi. Heistä käytetään nimiä Ipuwer ja Kaikkeuden jumala (engl. Majesty of the Lord of All). Termillä voidaan viitata joko faaraoon tai egyptiläisten auringon jumalaan. Papyruksen loppupää on tuhoutunut, mutta mitä ilmeisimmin nämä keskustelevat siitä, mikä on saanut kaiken tämän pahan ja kaaoksen. Tämä dialogi on yksi maailmankirjallisuuden vanhimmista teodikean probleeman tarkasteluista.
Fiifi Aidoo

Nuoruus ja Suomen I-divisioona

Aidoo on Visa-Basketin kasvatti. Hän aloitti koripallon 7-8 vuoden ikäisenä itähelsinkiläisen Vesalan ala-asteen salissa. Pari vuotta iltapäiväkerhossa pelailtuaan hän siirtyi Visa-Basketiin. Vuodet 2012–2016 Aidoo pelasi miesten I-divisioonassa Mäkelänrinteen urheilulukion erikoisjoukkue HBA-Märskyssä, missä hän muun muassa voitti vuonna 2015 M1DB:n mestaruuden.

NCAA

Kesäkuussa 2016 Aidoo siirtyi usean muun HBA-joukkuelaisensa tavoin Yhdysvaltoihin yliopistokentille, Aidoo Grand Canyon Universityyn Dan Majerlen valmennukseen. Aidoo valitsi yliopistonsa vasta viime tingassa.

Korisliiga

Elokuussa 2018 Aidoo siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan: hän palasi Suomeen tehtyään sopimuksen Korisliigaan nousseen Ura Basketin kanssa.

Maajoukkue

Aidoo pelasi 17 B-nuorten ja 34 A-nuorten maaottelua sekä 22 maaottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hänet valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden kisajoukkueeseen vuoden 2016 EM-kotikisoihin, missä Suomi voitti alkulohkossaan lajin huippumaat Espanjan ja Ranskan mutta sijoittui lopulta 15:nneksi ja putosi B-divisioonaan.
Heinäkuussa 2015 Aidoo nimettiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkueen harjoitusrinkiin. Ensimmäisen miesten maaottelunsa hän pelasi 30. heinäkuuta 2016 Tampereella Belgiaa vastaan.

Yksityiselämä

Aidoo syntyi Ghanan Accrassa mutta muutti viisivuotiaana isänsä kanssa Helsinkiin. Aidoon isä oli saanut työpaikan helsinkiläiseltä lihatukku Chef Wotkinsilta.
Vesisota

Vesisota on yleensä lapsien leikkimä leikki. Siinä yritetään kastella toiset vesipyssyin, vesi-ilmapalloilla tai muilla vastaavilla. Muotoja on monia, kuten lipunryöstö ja kastelua joukkueissa. Vesisodan sääntöjä voi vapaasti muokata, koska kansainvälisiä sääntöjä ei ole.
Tunnetuin vesisota lienee thaimaalaiseen uudenvuodenjuhlaan Songkraniin liittyvä 3-6 päivää jatkuva julkinen vesisota, jonka uhriksi voi joutua kuka tahansa kadulla liikkuva.
Achille (1803)

Palvelus

Alus purjehti 20. lokakuuta päällikkönään Louis Gabriel Deniéport hieman ennen Trafalgarin taistelua. Se oli Villeneuven komentamassa ranskalais-espanjalaisessa laivaston alus, joka havaitsi lähestyvän Nelsonin johtaman kuninkaallisen laivaston. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa alus kohtasi yhdessä Aiglen, Neptunen ja Fougueux'n kanssa Nelsonin suojanpuoleisen jonon toisen aluksen HMS Belleislen. Taistelussa brittialus menetti mastonsa, minkä seurauksena se menetti ohjattavuutensa sekä pääosin taistelukykynsä purjeiden peittäessä tykkimiesten näkyvyyden. Alus ei kuitenkaan antautunut.
San Ildefonson antauduttua HMS Defencelle Deniéport käytti tuulenvirettä hyväkseen pyrkien täyttämään antautuneen aluksen jättämän aukon linjassa. Alus joutui kuitenkin HMS Defiancen ja HMS Dreadnoughtin väliin menettäen mastonsa. Alus menetti seuranneessa taistelussa kaikki upseerinsa, ja se oli hitaasti uppoamassa. Siitä huolimatta se kykeni tulellaan katkaisemaan HMS Dreadnoughtin pää- ja etumastot. HMS Princen liityttyä taisteluun syttyi Achillen mesaanimastossa tulipalo. Seuraava brittien yhteislaukaus kaatoi kannelle palavan päämaston sytyttäen aluksen ilmiliekkeihin. HMS Prince pelasti 158 ranskalaista merestä. Tulen saavuttaessa ruutivaraston alus räjähti vieden mukanaan 480 miehistönjäsentä.
Saukkojärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kertejoen alaosan alueeseen (35.691) se kuuluu.
Miikkulainen (Inkeri)

Miikkulainen (ven. Никулясы, Nikuljasy) oli seurakunta Pohjois-Inkerissä Laatokan rannalla. Miikkulainen tyhjennettiin inkeriläisistä Stalinin aikana 1930-luvulla, mutta osa väestöstä on palannut takaisin 1950-luvulta lähtien.

Kyliä

Yläkylä (Verhniye Nikuljasi), Alakylä (Nižnie Nikuljasi), Nässi (Njasino), Nuossova, Toserova, Salokylä, Sokelova
Väärennös

Väärennös on yleensä hyötymistarkoituksessa tehty jäljitelmä, jonka tarkoitus on luoda valheellinen vaikutelma tuotteen alkuperästä tai sisällöstä.
Yleisiä väärentämisen kohteita ovat muun muassa raha, dokumentit, taideteokset, vaatteet, lääkkeet, kellot ja erilaiset varaosat.
OECD arvio kulutustavaroiden väärennösten ja tekijänoikeusrikkomusten rahalliseksi arvoksi maailmankaupassa 200 miljardia Yhdysvaltojen dollaria vuonna 2005. Summa on 2% kyseisen vuoden maailmankaupan arvosta

Tekstiväärennökset

Tekstiväärennöksiä ovat esimerkiksi kirjalliset väärennökset, historiallisten dokumenttien väärennökset, journalistiset väärennökset sekä plagiointi koulu- ja yliopistomaailmassa. Tunnettuja tekstiväärennöksiä ovat esimerkiksi Konstantinuksen lahjakirja, Pietari Suuren testamentti ja Siionin viisaiden pöytäkirjat.
Kirjalliset väärennökset kuuluvat kaunokirjallisuuden alaan ja eroavat muista tekstiväärennöksistä siinä, että ne ovat taidetta tai ne esitetään taiteen kontekstissa. Tyypillisiä kirjallisia väärennöksiä ovat tekstit, jotka esitetään tunnetun kirjailijan tuotoksena. Kirjalliset väärennökset eivät yleensä ole rahallisesti arvokkaita kuten kuvataiteen väärennökset.
Martello-torni

Martello-tornit ovat pieniä puolustuslinnoituksia, joita Brittiläinen imperiumi rakensi useisiin valtiohin Napoleonin sotien aikana ja sen jälkeen.
Martello-tornit olivat korkeimmillaan 12-metrisiä ja kolmikerroksisia. Normaalisti torniin oli sijoitettu upseeri ja 15–25 sotilasta. Tornien pyöreä muoto ja paksut masiivimuuratut muurit tekivät niistä tykkitulen kestäviä. Tornin tasaiselle huipulle puolestaan pystyi asettamaan yhden raskaan tykin. Sieltä sillä oli hyvä mahdollisuus ampua mihin suuntaan tahansa. Joissakin torneissa oli lisäksi vallihauta antamaan lisäsuojaa. Martello-torneja käytettiin 1800-luvulla, mutta niistä tuli vanhentuneita, kun kehitettiin voimakkaammat rihlatut tykit. Useimmat martello-tornit ovat edelleen pystyssä ja monet niistä on nykyään historiallisia monumentteja.
Miekkahirvenjuuri

Ulkonäkö

Kasvin versot ovat ohuet ja haaroittuneita. Niissä on paljon pitkänomaisia, ruodittomia lehtiä. Kukinnot ovat noin 5 sentin levyisiä ja sijaitsevat yksittäisenä versojen kärjessä. Mykerön keskusta on melko tasainen.

Kasvupaikat

Miekkahirvenjuuren suositeltu kasvualusta on hyvin vettä läpäisevä, mielellään aurinkoinen ja melko kuiva maa on kasville suorastaan ihanteellinen kasvupaikka.
Elsa Vuontisjärvi

Elsa Kaarina Vuontisjärvi (4. lokakuuta 1937 Enontekiö – 24. toukokuuta 2017 Enontekiö) oli suomalainen kirjailija. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuului romaaneja, näytelmiä, radiokuunnelmia ja novelleja.
Vuontisjärvi on harrastanut kirjoittamista eri muodoissa nuoresta lähtien ja hänelle se on ollut elämäntapa. 
Vuontisjärven romaani Proksinvainiot käsitteli Enontekiön historiaa romaanin tapahtumien ajoittuessa 1700- ja 1800-lukujen vaihteeseen. Romaanissa Pimennetyt ikkunat Vuontisjärvi kuvaa sotavuosien tapahtumia Ylä-Lapissa lapsen näkökulmasta. Romaani Pannajulistus kertoo 1520-luvun Ruotsi-Suomen vaiheista. Muissa teoksissaan Vuontisjärvi käsitteli Lapin nykypäivän ongelmia erityisesti työttömyyttä.
Nicholas Fiore

Nicholas Fiore (14. helmikuuta 1918 Port Coquitlam – 18. maaliskuuta 1979 London) oli kanadalainen huilisti. 
Fiore aloitti musiikin opiskelun isänsä, Pasquale Fioren johdolla. Pasquale oli amatöörimuusikko, joka opetti myös viulun- ja pianonsoittoa. Nicholas muodosti sisarustensa kanssa Fiore-kvintetin, joka esiintyi 1930-luvun puolessavälissä Vancouverin kirkoissa ja radiossa. Hänestä tuli vuonna 1939 Vancouverin sinfoniaorkesterin ensihuilisti. Noihin aikoihin hän opiskeli neljänä kesänä Mainessa William Kincaldin johdolla. Vuosina 1966 ja 1967 hän esiintyi Marlboron festivaalilla, jossa hän sai vuosina 1966–1969 valmennusta Marcel Moyselta.
Vuosina 1952–1978 Fiore toimi Toronton sinfoniaorkesterin ensihuilistina, ja vuosina 1962–1975 hän oli Toronton puhallinkvintetin (sittemmin Toronto Windsin) jäsen. Hän opetti vuosina 1953–1978 Toronton ja vuosina 1978–1979 Länsi-Ontarion yliopistossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Robert Aitken, Suzanne Shulman ja Douglas Stewart.
Fiore kantaesitti John Weinzweigin ensimmäisen divertimenton vuonna 1946 ja Harry Somersin teoksen 12 miniatyyriä 2. helmikuuta 1964. Hän levytti muiden muassa Gustav Holstin, Kent Kennanin, Lucio Agostinin ja Norma Beecroftin teoksia. Hän myös soitti folklaulaja Emma Caslorin levyillä.
Jouni Pystynen

Jouni Lauri Antero Pystynen (s. 26. marraskuuta 1951 Tampere)on suomalainen upseeri ja kenraali, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. syyskuuta 1998 – 31. joulukuuta 2004.
Jouni Pystynen suoritti varusmiespalvelunsa Ilmasotakoulussa (nyk. Lentosotakoulu) Kauhavalla.

Ura

Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1974. Hän toimi Lapin Lennoston alaisen Hävittäjälentolaivue 11:n palveluksessa Rovaniemellä 1974–1979. Hän oli lentopäällikön sijainen vuosina 1980–1981 ja lentopäällikkö vuosina 1981–1983. Yliluutnantiksi Pystynen ylennettiin vuonna 1976 ja kapteeniksi taas vuonna 1981. Hän opiskeli Sotakorkeakoulun ilmasotalinjalla vuodet 1983–1985. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1985.
Pystynen toimi Hävittäjälentolaivue 11:n komentajana Lapin Lennostossa vuosina 1985–1988. Hän lensi Saab J35 Draken -kalustolla koko uransa.
Everstiluutnantti Pystynen oli Ilmavoimien Esikunnassa osastopäällikkönä vuosina 1988–1992 ja operaatiopäällikkönä vuosina 1993–1995.
Vuosina 1995–97 eversti Pystynen toimi Satakunnan Lennoston komentajana.
Vuonna 1997 prikaatikenraaliksi ylentynyt Pystynen nimitettiin ilmavoimien esikuntapäälliköksi.
Vuonna 1998 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja ilmavoimien komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi Pystynen ylennettiin vuonna 2001. Pystysen komentajakaudella Hornetista tuli ilmavoimien ainoa hävittäjälentokone. Ilmavoimat lisäsi hänen kaudellaan kansainvälistä yhteistyötä pohjoismaiden ja NATO:n suuntaan.
Pystynen onnistui torjumaan ilmavoimien komentajana aikeen siirtää maavoimia tukevien taistelu- ja kuljetushelikoptereiden hallinnon ilmavoimille Gustav Hägglundin päinvastaisista pyrkimyksistä huolimatta.
Hänen isänsä on entinen eduskunnan puhemies, professori Erkki Pystynen.
Arbetets Vänner

Arbetets Vänner (AV) on järjestö, joka on määrittänyt tehtäväkseen edistää erilaisia suomenruotsalaisia pyrkimyksiä. Yhdistys muodostuu kattoyhdistyksestä ja alue-yhdistyksistä. Ensimmäinen AV-yhdistys perustettiin Helsinkiin 1891. Aloitteentekijä yhdistyksen perustamiselle oli toimittaja F. J. Valbäck.
Arbetets Vänner oli edelläkävijä suomenruotsalaisena kokoomaliikkeenä ja pyrki liittämään myös ruotsinkielisen kaupunkityöväestön suomenruotsalaisen identiteetin piiriin. Tällä haluttiin estää suomalaiskansalliseksi profiloituneen työväenliikkeen ruotsinkielisenkin työväestön houkutteleminen oman toimintansa piiriin. Koulutustoiminnan avulla yhdistys pyrki estämään sosialismin leviäminen Suomen ruotsinkielisen työväestön keskuuteen. Asteittain yhdistys menetti poliittiset etumerkkinsä ja muuttui kulttuuriyhdistykseksi. Toiminnan luonne muuttui maaseudun nuorisoseuroja muistuttavaksi. 2000-luvun alussa yhdistykseen kuului yhdeksän alayhdistystä ja 1 800 jäsentä.
"Arbetets Vänner" -yhdistyksiä perustettiin erityisesti 1890-luvulla. Emoyhdistys Huvudföreningen perustettiin 1891, Turun yhdistys 1893, Sörnäisten 1894, Töölön 1895, Loviisan ja Vaasan 1896 sekä Tammisaaren 1898. Enimmillään yhdistyksiä oli 22. Toiminnassa on nyt yhdeksän yhdistystä, ja niistä nuorin, Korson yhdistys, on perustettu 1946. Jäseniä on yhteensä noin 1 900. Yhdistysten tarkoitus oli alun perin saattaa yhteen eri yhteiskuntaluokkiin kuuluvia henkilöitä opintopiirien ja yhteisten harrastusten merkeissä.
Yhdistykset perustivat keskusjärjestön Arbetets Vänners Centralförbund rf vuonna 1952.
Perforiini

Perforiini on solun hajottamiseen osallistuva proteiini, jota tappaja-T-solut ja luonnolliset tappajasolut erittävät tuhotessaan kohdesolujaan.

Toimintamekanismi

Virusinfektoituneen tai pahanlaatuiseksi muuttuneen solun tunnistaessaan tappaja-T-solu vapauttaa eksosytoosilla perforiinia ja grantsyymeja kohdesolun pinnalle. Solunulkoisen nesteen korkean kalsiumpitoisuuden vaikutuksesta perforiini liittyy kohdesolun solukalvoon, polymerisoituu ja muodostaa solukalvon läpäiseviä kanavia. Kanavien avulla solun sisälle kulkeutuu solunulkoisesta nesteestä kalsiumioneja, jotka käynnistävät kohdesolussa solukalvon korjausmekanismin. Tähän korjausmekanismiin sisältyy solukalvon vaurioituneiden osien ottaminen solun sisälle endosytoosilla. Muodostuviin endosytoosirakkuloihin kulkeutuu myös solukalvon pinnalta tappaja-T-solun erittämiä perforiini- ja grantsyymiproteiineja. Grantsyymi vapautuu todennäköisesti perforiinin avustuksella endosytoosirakkuloista solulimaan, jossa se käynnistää kohdesolun apoptoitumisen.
Keltainen nauha (elokuva)

Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1876. Kenraali Custerin 7. ratsuväkirykmentti on juuri kokenut hirvittävän tappion Little Bighornissa, ja monet intiaaniheimot ovat sotajalalla. Eläkkeelle jäämisestä haaveileva ratsuväen kapteeni Nathan Brittles (John Wayne) saa tehtäväkseen saattaa Starken linnakkeen naisia turvaan ja estää aseiden myynnin cheyenne-heimolle. Tehtävä epäonnistuu, ja Brittles joutuu viimeisen kerran johtamaan joukkonsa taisteluun.
Milanon yliopisto

Milanon yliopisto (ital. Università degli Studi di Milano) on yliopisto Italian Milanossa. Siellä on noin 60 000 opiskelijaa. Se on Euroopan tutkimusyliopistojen liiton jäsen.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa vuonna 1924 perustettu Milanon yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 201–300 ja oli vertailussa Italian 3.-7. parhaiten sijoittunut yliopisto. THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ylsi sijaluokkaan 301–350.
Milanossa yliopistosta käytetään monesti arkikielistä nimitystä Statale. Yliopisto avattiin 30. syyskuuta 1923 ja se koostuu yhdeksästä tiedekunnasta.
Xiaomi Redmi Note

Muotoilu

Xiaomi Redmi Note -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy MediaTek MTK6592-prosessori. Laitteessa on 1 Gigatavu RAM-muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 32 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.2 "KitKat" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tomi Saarelma

Chelsea FC

Lahtelaisessa Reippaassa ja aikaisemmin saman kaupungin Kuusysissä jalkapallo-oppinsa saanut Saarelma muutti 16-vuotiaana Lontooseen ja teki sopimuksen englantilaisen suurseuran Chelsean nuorisoakatemiaan kesällä 2005, jossa hän vietti reilun kaksi vuotta. Brendan Rodgersin valmentamassa akatemiajoukkueessa Saarelman seurana pelasivat muun muassa tulevat Valioliiga-pelaajat Scott Sinclair, Ryan Bertrand ja Jack Cork.

Veikkausliiga

Alkuvuonna 2008 hän oli näytillä Tommi Kautosen valmentamassa FC KooTeePeessä, jonka kanssa solmi 2-vuotisen sopimuksen. Veikkausliiga-debyyttinsä Saarelma teki kauden avauskierroksella 27.4.2008 Arto Tolsa -areenalla FC Lahtea vastaan. FC KooTeePeen paidassa Saarelmalle kertyi kaudella 2008 26 kierroksen sarjassa lopulta 22 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia - molemmat Tampere Unitedia vastaan.
Kaudeksi 2014 Saarelma palasi juurilleen kotikaupunkiinsa, kun FC Lahti ilmoitti solmineensa kauden mittaisen sopimuksen hänen kanssaan. Loukkaantumisten värittämän kauden aikana otteluita Veikkausliigassa kertyi ainoastaan kaksi.

Regionalliga

Kotkalaisten pudottua Veikkausliigasta kauden 2008 päätteeksi Saarelma siirtyi Saksaan Regional liigaan 1. FC Kleveen. Debyyttinsä Saarelma teki kotiottelussa FSV Oggersheimia vastaan. Tämä jäi hänen ainoaksi viralliseksi otteluksi Klevessä kauden 2009 kevätkierroksella.

Meistriliiga

FC Levadiaan Saarelma siirtyi kesällä 2009 ja voitti seurassa Viron mestaruuden, Meistriliigan. Sarjaotteluita kertyi 15 ja maalinteossa Saarelma onnistui neljä kertaa. 
Tallinnalaisen Levadian kauteen mahtui myös menestystä UEFA:n seurajoukkuekilpailuissa, kun joukkue kohtasi hallitsevan Puolan mestarin Wisla Krakovan, Unkarin mestarin Debrecenin ja Frank Rijkaardin luotsaamaan  Galatasarayn niin Mestarien- kuin Eurooppaliigan karsinnoissa. Huippuhetkenä oli, kun Levadia pudotti Wisla Krakovan jatkosta yhteismaalein 2-1.

League Of Ireland

Kaudella 2015 Saarelma liittyi Irlannin pääsarjaseura Galway Unitediin. Debyyttinsä hän teki Longford Townia vastaan ja oli ensimmäisen kerran avauskokoonpanossa vierasottelussa Dundalkia vastaan.
Žydrūnas Ilgauskas

Žydrūnas Ilgauskas (s. 5. kesäkuuta 1975 Kaunas) on liettualainen entinen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.

Ura

Ilgauskas pelasi NBA:ssa 13 kauden ajan, joista suurimman osan Cleveland Cavaliersin riveissä. Lisäksi hän edusti yhden kauden ajan Miami Heatia, ennen kuin lopetti uransa kauden 2010-2011 jälkeen.
Ilgauskas valittiin urallaan kahdesti NBA:n tähdistöotteluun.
Hongqi

Ensimmäinen sukupolvi

Ensimmäinen Hongqi, CA72 esiteltiin 1. elokuuta 1958. Avoautomalli oli valmis syyskuussa.
Samantyyppistä autoa, Hongqi CA770 -autoa valmistettiin vuosina 1963-1980. Auto oli matkustamotiloiltaan ylellinen ja maan johtavien poliitikkojen käyttämä. Myös Pekingissä olevat ulkomaiden suurlähetystöt käyttivät Hongqi-autoja.
Tekniikan Maailma 3/1976 kirjoitti Hongqi CA 770 -autosta, jota esiteltiin Kölnin messuilla. Kyse oli auton ensiesittelystä Kiinan ulkopuolella. Auto on mitoiltaan todella iso, pituus 598 cm, leveys 199 cm ja korkeus 164 cm. Omapainoakin on 2730 kiloa, kokonaispaino 3300 kiloa.
Vanhanaikaista tekniikkaa edustavat takana oleva jäykkä taka-akseli ja lehtijouset sekä Kaikissa pyörissä olevat rumpujarrut. Renkaina ristikudosrenkaat. Vaihteisto on vain 2-vaihteinen automaatti. Moottori 5655 cm³ V8, vääntöä 420 Nm /2900 rpm. Tehoksi kerrottiin 220 hv DIN (162 kW).
Takana on iso jalkatila ja ilmastointilaite. Takaistuimia säädettiin sähköllä ja takaikkunoissa oli sähkönostimet. Kuljettajan istuinta ei voinut säätää ja se oli toimittajan mielestä liian pehmeä. Matkustamo voitiin erottaa etuistuintiloista sähköllä toimivalla väliseinällä.

Toinen sukupolvi

Vuosien 1995 ja 2006 välillä FAW valmisti ulkomaalaisia autoja Hongqi-nimellä. Nämä autot pohjautuivat Audi 100- ja Lincoln Town Car-malleihin. Audi 100:n pohjautui CA7200 sekä CA7220 ja Lincoln Town Cariin CA7460.

Kolmas sukupolvi

FAW aloitti Toyota Crowniin pohjautuvan HQ3-mallin myynnin 2006. Yritys teki hieman voittoa uudella mallillaan. Ensimmäisenä vuotena myytiin hieman alle 500 kappaletta. Toisella  myyntivuodella Hongqi yritti myydä noin 1 400 kappaletta HQ3-autoa. 788 HQ3:a luovutettiin asiakkaille 2008.
Automallin nimi on Shengshi joka tarkoittaa menestyksen päiviä.

Neljäs sukupolvi

Nelännen sukupolven Hongqi (H7) tuli markkinoille 2013. Tätä autoa oli tarkoitus valmistaa noin 30 000 kappaletta mutta ensimmäisen myyntivuoden jälkeen vain 5 000 autoa oli valmistunut. Sitä kutsutaan ministeritasoisten virkamiesten viralliseksi autoksi. H7 rinnalla valmistetaan myös paljon kalliimpaa L5-mallia.
Kansan vapautusarmeija osti noin 1 000 H7-autoa 2014.