google/wiki40b huggingface dataset:
Rukia Kuchiki

Tausta

Rukia varttui Rukogai 78:lla ryöstelevässä orpolapsijoukossa Renji Abarain ja muiden ystäviensä kanssa. Rukia ja Renji löysivät ajoissa hengenvoimansa, joiden avulla he pääsisivät shinigamien akatemiaan paremman elämän toivossa. He lupasivat lähtevänsä vasta, kun kaikilla olisi oma sielunvoimansa. Lähellä aikuisikää muut ystävät kuitenkin kuolivat, minkä jälkeen Rukia ja Renji lähtivät akatemiaan. Rukia menestyi hieman keskivertoa paremmin, ja Kuchikin perhe adoptoi hänet. Rukian tultua 13. divisioonaan hän tapasi Kaien Shiban ja pääsi sinne. Miyako-niminen jäsen ja Kaienin rakastettu muuttuivat holloweiksi ja alkoivat teurastaa alokkaita. Hollow muutti myös Kaienin hollow'ksi. Kaien hyökkäsi Rukian kimppuun, minkä jälkeen Rukian oli pakko tappaa hänet. Rukia lähti oikeaan maailmaan, ja samana päivänä Renjistä tuli Byakuya Kuchikin luutnantti.

Muuta

Rukia tapaa ihmisten maailmassa Ichigo Kurosakin, jolla on vahva hengenvoima, minkä takia hän näkee haamuja, holloweja ja shinigameja. Rukia haavoittuu taistelussa hollow'ta vastaan ja joutuu antamaan voimiaan Ichigolle – suuren henkivoimansa ansiosta hän kuitenkin vie ne kaikki. Rukia ei voi palata Soul Societyyn ilman voimiaan, joten hän joutuu jäämään ihmisten maailmaan. Ilman voimiaan Rukian silti pitää tappaa holloweja ja lähettää haamuja eteenpäin, joten hän laittaa Ichigon tekemään nämä työt puolestaan. Renji ja Byakuya kuitenkin löytävät Rukian, jota Ichigo yrittää epätoivoisesti suojella. Rukia viedään Soul Societyssä neuvosto 46:n eteen, ja hän saa kuolemanrangaistuksen. Ichigo, Orihime Inoue, Yasutora Sado, Uryū Ishida ja Yoruichi Shihōin saapuvat pelastamaan häntä, ja heidän ryhmäänsä liittyvät myös Renji, Hanatarō ja Ganju. Rukian kuolemantuomiosta kuitenkin luovutaan, kun Sōsuke Aizen tappaa 46 huoneen 40 viisasta ja 6 tuomaria ja liittyy holloweihin. Rukia jää Soul Societyyn, koska uskoo saavansa voimansa siellä helpommin takaisin, mutta palaa kuitenkin ihmisten maailmaan, kun bountot alkavat uhmata sitä. Rukia saa voimansa takaisin, kun Mamashi-niminen bounto ottaa hänet haltuunsa ja kaivaa voimat esiin. Orihime onnistuu vapauttamaan Rukian Mamashin kynsistä, jolloin Rukian voimat jäävät Rukialle.
Rukian zanpakutōn nimi on Sode no Shirayuki, "lumen valkoinen hiha" (袖の白雪 tai 袖白雪) ja Rukia aktivoi sen shikai muotoon käskyllä "tanssi" (舞え, mae). Shikai muodossa Sode no Shirayuki muuttuu täysin valkeaksi terää ja kahvaa myöten. Miekalla on kolme erilaista jääiskua; "ensimmäinen tanssi, valkoinen kuu" (初の舞・月白, some no mai, tsukishiro), "toinen tanssi, valkoinen aallokko" (次の舞・白漣, tsugi no mai, hakuren) ja "kolmas tanssi, valkoinen miekka" (参の舞・白刀, san no mai, shirafune).
Ekbergin kahvila

Ekbergin kahvila on Helsingin Bulevardilla sijaitseva kahvila. Helsingin kuuluisimpiin kahvipaikkoihin lukeutuvan Ekbergin kahvilan perusti Fredrik Edvard Ekberg 1852 Helsingissä käytyään opissa Pietarissa ja suoritettuaan mestarikokeensa. Kahvila aloitti toimintansa 3. helmikuuta. Aluksi se sijaitsi Rauhan- ja Mariankatujen kulmassa, myöhemmin Aleksanterinkadulla. Nykyiselle paikalleen se muutti vuonna 1915, kun perhe rakennutti talon.  Kahvilassa on 90 asiakaspaikkaa.
Nykyinen omistaja on Otto Ekberg, joka on Fredrik Ekbergin jälkeläinen neljännessä polvessa, ja myös viides polvi työskentelee yrityksessä. 
Kahvilan sisustus uusittiin vuonna 1951 ja remontoitiin vuonna 2016 Hägerström Husellin toimesta.
Leipomon puolen 1900-luvun alusta periytynyt sisustus säilyi pitkään alkuperäisessä muodossaan, kunnes leipomo-myymälä remontoitiin 2017–2018 vuodenvaihteessa. Remontissa mm. massiiviset tammiovet vaihdettiin liukuoviksi ja vanhat puiset tiskit vaihdettiin muovisiksi. Muutosta kutsuttiin "kulttuuriperinnön tärvelemiseksi" ja "kulttuurihistorialliseksi katastrofiksi". Remontin suunnittelivat Bang Interiors Helsinki ja Hägerström Husell, joka tuli mukaan myöhäisessä vaiheessa ja vetäytyi projektista kesken kaiken.
Etelänkampelat

Lajit ja anatomia

Etelänkampeloiden heimoon kuuluu lähteestä riippuen 3 tai 4 sukua ja 5 tai 6 lajia, muun muassa patagoniankampela (Achiropsetta tricholepis) Kooltaan etelänkampelalajit ovat 6–60 cm pitkiä. Niiden ruumis on pitkulainen ja erittäin litteä. Silmät sijaitsevat vasemmalla kyljellä. Heimon kalojen kylkiviiva on hyvin kehittynyt ja suora. Pyrstöevä ei ole yhtynyt selkä- ja peräevien kanssa ja rintaevät ovat alkeelliset tai puuttuvat kokonaan. Heimon sukulaisuus muihin kampelakalojen heimoihin on epäselvä, mutta se todennäköisesti on läheisintä sukua rihmakampeloiden (Samaridae) kanssa.
Katajarastas

Levinneisyys

Katajarastasta esiintyy Kiinassa. Sen populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä pidetään yleisesti ottaen melko harvinaisena. Levinneisyysalueensa länsiosissa sitä on kuitenkin kuvattu paikoin paikallisesti yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Erazem Lorbek

Ura

Lorbek aloitti uransa Union Olimpijan juniorijoukkueissa. Hän teki ensiesiintymisensä Union Olimpijan kanssa kaudella 1999-2000, kun hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa. Vuonna 2002 hän siirtyi pelaamaan yliopistokoripalloa Michigan State Universityn koripallojoukkueeseen. Yliopistonkoripallon pelitapa ei kuitenkaan sopinut hänelle, jonka takia hän halusi palata takaisin Eurooppaan jo yhden kauden jälkeen. Hän palasi Fortitudo Bolognaan, jossa hän pääsi pelaamaan myös Euroliigaa.
Lorbek ehti ilmoittautua jo vuoden 2004 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta vetäytyi lopulta. Vuoden 2005 varaustilaisuuteen hän kuitenkin osallistui ja Indiana Pacers varasi hänet numerolla 46. Lorbek ei kuitenkaan lähtenyt pelaamaan NBA:han vaan meni takaisin Eurooppaan. Vuonna 2006 hän siirtyi lainalle Unicaja Málagaan Pallacanestro Trevisosta. Lorbek oli pakotettu luopumaan sopimuksestaan Pallacanestro Trevison kanssa ja hän siirtyikin kaudeksi 2007-2008 Lottomatica Romaan. Viimeistään tällöin hän löi itsensä läpi ja pelasi siihen astisen uransa parhaan kauden tehden 13,3 pistettä ja ottaen 5,8 levypalloa ottelua kohden. Kauden jälkeen CSKA Moskova oli kiinnostunut Lorbekista ja hän siirtyi Venäjälle. CSKA:n kanssa Lorbek pelasi aina Euroliigan finaalissa ja voitti myös Venäjän mestaruuden. Kauden jälkeen hän siirtyi FC Barcelona Bàsquetin riveihin.
HMS Courageous (S50)

Palvelus

HMS Courageous osallistui vuonna 1982 Falklandin sotaan. Sodan päätyttyä sukellusvene palasi Faslaneen. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1992, ja se on nykyään sijoitettu museoalukseksi Devonportin telakalle.
Atte Mäkinen (jääkiekkopuolustaja)

Seuraura

Mäkinen on Tapparan kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011, jolloin Mäkinen toimi Tapparan varakapteenina.
SM-liigadebyyttinsä Mäkinen teki kaudella 2011–2012. Hän harjoitteli Tapparan liigajoukkueen mukana jo vuoden tammikuussa 2012 ja teki liigadebyyttinsä 21. tammikuuta 2012 vieraissa Jokereita vastaan vain 16-vuotiaana. Mäkinen sai ottelussa jääaikaa 13.56 minuuttia ja myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä. Kaikkiaan Mäkinen pelasi kauden aikana kolme SM-liigaottelua. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä A-nuorissa.
Kaudella 2012–2013 Mäkinen ei pelannut yhtään SM-liigaottelua. Hän sai Tapparan miesten joukkueessa tililleen yhden European Trophy -ottelun, mutta pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin joukkueen A-nuorissa, joiden varakapteenina Mäkinen toimi. Hän pelasi kauden aikana myös neljä Mestis-ottelua lainalla Lempäälän Kisassa tehden yhden maalin. Samassa kuussa Mäkinen teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Mäkinen pelasi Tapparan SM-liigajoukkueessa kymmenen runkosarja- ja seitsemän ET-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla LeKissä. Kevätkauden Mäkinen vietti lähinnä Tapparan A-nuorten vahvuudessa. Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2014–2015 Mäkinen teki 34 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Hän teki myös seitsemässä Mestarien liigan ottelussa yhden maalin, joka oli Mäkiselle ensimmäinen ammattilaissarjapeleissä ja syntyi CHL-avauksessa 21. elokuuta 2014 norjalaista Stavanger Oilersia vastaan. 9. lokakuuta 2014 hän teki SM-liigauransa avausmaalin Porin Ässiä vastaan. Mäkinen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Mäkinen pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla LeKissä, jossa hän pelasi Mestis-kauden loppuun ennen liittymistään takaisin Tapparan vahvuuteen. Helmikuussa 2015 Tappara käytti Mäkisen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kaudella 2015–2016 Mäkinen vakiinnutti paikkansa Tapparan liigakokoonpanossa ja teki 48 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa kuusi syöttöpistettä sekä seitsemässä CHL-ottelussa tehot 1+1=2. Loppukaudella hänen roolinsa jäi kuitenkin pieneksi Tuukka Mäntylän hankinnan myötä ja Mäkinen jäi ajoittain kokoonpanon ulkopuolelle. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Mäkinen pelasi kauden aikana 14 ottelua lainalla LeKissä ja vahvisti myös Tapparan A-nuoria pudotuspeleissä.
Mäkinen siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+6=8. Kaudeksi 2018–2019 Mäkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Dragons de Roueniin.
S/S Norden

S/S Norden oli vuonna 1884 Björneborgs Mekaniska Verkstadin telakalla Porissa rakennettu höyrylaiva, joka liikennöi Suomen rannikkoliikenteessä. Alus romutettiin 1937.
Vydmantai

Vydmantai on kylä Kretingan kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Länsi-Liettuassa lähellä Itämerta. Vuonna 2001 kylässä asui 1880 asukasta.
Kuusamon Uistin

Historia

Yrityksen perustajat Paavo Korpua ja Paavo Putila aloittivat valmistamalla 1960-luvun puolessa välissä puisia Kitkan viisas -vaappuja navetassa sijainneessa pajassaan Kuusamossa. Kuusamon Uistin -yritys rekisteröitiin 1967. Se hankki tuotantotilat, työvoimaa ja keskittyi sitten tuotannossaan metalliuistimiin - lippoihin ja lusikkauistimiin. Uistinten tunnettuus parani, kun yhtiö panosti markkinointiin. Rakennettiin teollisuushalli, ja tuotevalikoimaan tulivat legendaariset Professor- ja Räsänen-lusikkauistimet.
Kuusamon Uistin työllisti 28 ihmistä 2011, ja sen liikevaihto vuonna 2012 oli 2,8 miljoonaa euroa. Yhtiö kehittää ja testaa jatkuvasti uusia uistimia käyttäjiltä saamiensa kommenttien perusteella. Valikoimassa on kymmeniä erilaisia uistinmalleja, ja yritys valmistaa myös muita kalastustarvikkeita kuten syvääjiä, perukkeita ja leikareita.
Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto myönnettiin Kuusamon Uistimen Paavo ja Kimmo Korpualle 2009.
Ali Hassan Salameh

Ali Hassan Salameh (arab. علي حسن سلامة‎‎; 1940 – 22. tammikuuta 1979) oli palestiinalainen terroristi, jota Mossad piti Mustan syyskuun aivoina ja vastuussa Münchenin verilöylystä vuoden 1972 kesäolympialaisissa.
Palestiinalaiset eivät myöntäneet virallisesti Salamehin jäsenyyttä Mustassa syyskuussa, koska Salameh oli eräs Jasser Arafatin luottomiehistä eikä PLO:ta haluttu liittää kansainvälisestä terrorismista tunnettuun Mustaan syyskuuhun.

Elämäkerta

Salameh syntyi  palestiinalaisessa Qulanin kaupungissa rikkaaseen perheeseen. Hänen isänsä Shaykh Hassan Salameh kuoli vuoden  1948 sodassa Israelia vastaan Jaffassa. Salameh opiskeli Itä-Saksassa ja sai luultavasti sotilaallisen koulutuksensa Kairossa ja Moskovassa.
Ali Hassan oli hyvin kiistanalainen henkilö palestiinalaisten keskuudessa. Hän sai lempinimen Punainen prinssi, koska hän eli hyvin vaurasta  "playboy"-elämää. Hänen elämäänsä kuuluivat naiset, urheiluautot, diskot, yökerhot sekä baarit.
Hassan oli tuttu näky Beirutin hiekkarannoilla ja hotellien uima-altaissa monien naisien kanssa. Vuonna 1978 hän nai Georgina Rizkin, vuoden 1971 Miss Libanonin. Salamehea kritisoitiin ylellisestä elämäntavastaan samalla kun sadat palestiinalaiset pakolaiset kärsivät elintarvike- ja terveyshuollon surkeasta tilasta. Vaikka Salamehin hautajaisissa oli satoja ihmisiä, monet pitivät häntä liian länsimaalaisena etenkin elämäntavaltaan. Monet palestiinalaiset järjestöt eivät katsoneet Salamehea hyvällä ja pitivät häntä liian modernina ihmisenä.
Münchenin verilöylyn jälkeen vuonna 1972, jossa kuoli 11 israelilaista siviiliurheilijaa Mossad alkoi jahdata Salamehea iskujen pääarkkitehtina.
Salamehin löytämistä vaikeutti hänen jatkuva liikkumisensa sekä tiheä väärien passien vaihto ja niiden käyttö. Mossad löysi Salamehin vihdoin Beirutista ja järjesti tämän kuoleman 22. tammikuuta vuonna  1979.
Salameh oli myös CIA:n ja PLO:n salainen kontakti kuolemaansa asti. Hän lupasi olla surmaamatta amerikkalaisia jos nämä tukevat häntä taloudellisesti ja poliittisesti. Salameh lupasi myös suojella Yhdysvaltain kansalaisia Beirutissa.

Kuolema

Salameh kuoli 22. tammikuuta vuonna 1979  Beirutissa autopommi-iskussa, jonka takana oli Israelin tiedustelupalvelu Mossad. Mossad luultavasti palkkasi englantilaisen Erika Chambersin, jonka tuli seurustella Salamehin kanssa ja järjestää tämän kuolema. Chambers esiintyi olevansa erään säätiön edustaja, joka tukee pakolaisleirien asukkaita humanitaarisesti. Salameh ja Chambers tapasivat Beirutin satamassa. Chambers  oppi Salamehin päivittäisen rutiinin  ja järjesti autopommi-iskun Salamehin saattueen käyttämän kadun varrelle. Salameh ja neljä henkivartijaa saivat iskussa surmansa.
Viiksisirppikipuaja

Levinneisyys

Viiksisirppikipuajaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Se on harvinainen, laikuttaisesti levittäytynyt ja huonosti tunnettu, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Viiksisirppikipuajaa tavataan vuoristometsissä 900–3 250, pääasiassa yli 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Raija Karppinen

Raija Hellevi Karppinen (nyk. Raija Lindbäck, entinen nimi Partinen, Karppinen on tyttönimi, s. 25. lokakuuta 1939) on suomalainen entinen iskelmäsanoittaja. Karppinen teki kaikki levytetyt sanoituksensa 18–19-vuotiaana 1950-luvun loppupuolella. Hänen isänsä on sellotaiteilija Emil Karppinen.
BES-järjestelmä

BES-järjestelmä (sanasta Betonielementtistandardi) on Suomessa vuosina 1968–1970 kehitetty avoin elementtijärjestelmä. Sen kantavina rakenteina ovat väli- ja päätyseinät, välipohjana ontelolaatat ja ulkoseininä ei-kantavat sandwich-elementit. Suomen ennätyksellinen asuntotuonto 1970-luvulla ei olisi ollut mahdollista ilman BES-järjestelmää. 1980-luvulla järjestelmästä jatkokehitettiin Runko-BES-järjestelmä toimitila- ja teollisuusrakentamista varten. Molemmat järjestelmät ovat edelleen käytössä rakentamisessa.

Historia

1960-luvulta lähtien Suomeen oli perustettu lukuisia elementtitehtaita, usein ilman varmuutta tulevasta tuotannosta. Ala oli huonosti järjestäytynyt. Lukuisat 1960-luvulla kehitetyt, suurlevytekniikkaan perustuneet betonielementtijärjestelmät olivat yhteensopimattomia, ja näytti myös siltä, että näin monilla eri järjestelmillä ei kyetty täyttämään vuotuisia asuntotavoitteita. Ongelman ratkaisemiseksi käynnistettiin BES-tutkimus, jonka tarkoituksena oli kehittää ja rationalisoida elementtimuotoista asuntotuotantoa kaikkien käytettävissä olevaksi, avoimeksi kotimaiseksi järjestelmäksi. Asuminen ja arkkitehtuuri eivät ohjanneet suunnittelua, vaan niissä tapahtuvat muutokset olivat alisteisia tuotantotekniikalle.
Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestö aloitti tutkimuksen vuonna 1968, ja sitä rahoitti muun muassa asuntohallitus 220 000 markalla. Tutkimuksen johtajana toimi Teuvo Koivu ja suunnittelijoita oli yhteensä noin 30. Suunnittelua valvoi asuntohallituksen pääjohtaja Olavi Lindblomin johtama toimikunta. BES-järjestelmällä ei pyritty tuottamaan tyyppitaloa, vaan erilaisia toteutustapoja mahdollistava tuotantojärjestelmä. Päätavoite oli kustannusten alentaminen. Teknisenä tavoitteena oli tuottaa mittajärjestelmä, jonka puitteissa yritykset voivat tuottaa ”täysin standardoituja asunnon- ja talonosia pitkinä sarjoina tai massatuontantona”. Osia oli tarkoitus kyetä yhdistelemään eri tavoin, jolloin olisi saanut aikaan erilaisia taloja. Tutkimusta ei rajattu pelkästään kantavaan rakennusrunkoon – tarkoituksena oli selvittää asumisen vaatimukset sekä kaikki suunnitteluun ja rakentamiseen liittyvät osatekijät.
Tutkimuksen aluksi tehtiin kansainvälinen vertailu elementtijärjestelmistä, joista päädyttiin tarkastelemaan 25:ttä. Ne jaoteltiin neljään ryhmään (kantavat seinät, pilaripalkit, pilarilaatat, tilaelementit), joista kantavat seinät -malli todettiin parhaiten järjestelmän vaatimuksiin soveltuvaksi. Se oli jo käytössä muissa Pohjoismaissa ja sen käyttöönottoon tarvittavaa teknistä tietämystä oli myös suomalaisilla valmistaijlla. 
BES-Tutkimus valmistui 1970. Tutkimusraporttiin sisältyi tavoite ”siirtojoustavuudesta”: ”BES-järjestelmällä toteutetun rakennuksen tulisi olla purettavissa, siirrettävissä uuteen paikkaan ja pystytettävissä kokonaan uudelleen”.
BES:n merkitys syntyi sen alaa kokoavasta vaikutuksesta, ei niinkään varsinaisten järjestelmien kehittämisestä. Merkittävää oli erityisesti arkkitehtikunnan myötämielinen osallistuminen tutkimukseen; vielä 1960-luvun puolivälissä suhtautuminen oli epävarmempaa.
Rossija (pankki)

Yhdysvaltain pakotteita 2014

Maaliskuun 20. päivänä 2014 Yhdysvallat julisti Rossija-pankin pakotetoimenpiteidensä kohteeksi laittomana pitämänsä Venäjän Krimin valtauksen johdosta. Pankki ilmoitti 21. maaliskuuta 2014 asiakkaittensa Visa- ja Mastercard-luottokorttimaksujen käytön estyneen tai vaikeutuneen, mutta asiakkaittensa voivan yhä nostaa korteilla rahaa venäläisiltä pankkiautomaateilta. Lisäksi kerrottiin Venäjän presidentti Putinin aikovan perustaa henkilökohtaisen pankkitilin pakotteiden kohteeksi joutuneeseen pankkiin ja siirtävänsä palkanmaksunsa Rossija-pankkiin. Lisäksi presidenttivaltaisen Venäjän päämies määräsi Venäjän keskuspankin suojelemaan pakotteiden kohteeksi joutuneen pankin asiakkaiden etua.  
Samalla uutisoitiin toisenkin venäläispankin, helsinkiläisen Hartwall-areenan omistajina tunnetuksi tulleiden liikemiesten Arkadi ja Boris Rotenbergin hallitseman SMP-pankin joutuneen vastaavan yhdysvaltalaisten luottokorttiyhtiöiden sulkutoimenpiteiden piiriin.
Hisashi Kurosaki

Jalkapallomaajoukkue

Hisashi Kurosaki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1989-1997. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1988.
Angolan vaakuna

Angolan vaakuna on lipun ja kansallislaulun ohella Angolan kansallistunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1992. 
Angolan vaakuna, kuten maan lippukin, on saanut runsaasti vaikutteita sosialististen maiden vaakunoista. Maan vaakunassa on kuvattu maan tulevaisuuteen viittaava nouseva aurinko, jonka päällä loistaa tähti. Se viittaa, paitsi maan loistavaan tulevaisuuteen, myös kansainvälisyyteen ja kansojen väliseen ystävyyteen. Lipussa on kuvattu ristikkäin olevat viidakkoveitsi machete ja kuokka, jotka viittaavat maanviljelyyn. Vaakunaa ympäröi kehä, jonka vasemmalla puolella on samoin maanviljelijöihin viittaavat, toisiinsa kiedotut puuvilla- ja kahvipensaan oksat sekä oikealla puolella teollisuustyöväestöön viittaava puolikas hammasratas. Vaakunan alapuolella on maan älymystöön viittaava avattu kirja sekä sen alla maan nimi portugaliksi: República de Angola (Angolan tasavalta).
Jean-Claude Gaudin

Jean-Claude Gaudin (s. 8. lokakuuta 1939) on ranskalainen Union pour un Mouvement Populaire -puolueen poliitikko. Hän voitti paikan Ranskan kansalliskokouksessa ensimmäistä kertaa vuonna 1978 ja tuli valituksi senaattiin 1989. 
Gaudin kuuluu yhä senaattiin ja on tällä hetkellä sen varapuheenjohtaja. Hän on myös toiminut vuodesta 1995 Marseillen pormestarina. 
Gaudin sai 14. heinäkuuta 1997 Kunnialegioonan ritarin arvon. Jacques Chirac nimitti hänet saman vuoden marraskuussa Ranskan maahanmuutto- sekä kaupunki- ja aluesuunnitteluministeriksi.
Nooa Säästöpankki

Historia

Nooa Säästöpankin perustivat vuonna 2003 Pohjola-konserni, Suomi-yhtiö ja 33 säästöpankkia. Nooa Säästöpankin perustaminen liittyi Säästöpankki-ryhmän ja vakuutusyhtiöiden väliseen yhteistyöhön. Pankkitoiminnan ohella oli tarkoitus myydä Pohjolan ja Suomen vakuutustuotteita sekä Nooassa että muissa säästöpankeissa. Nooaa perustettaessa Helsingin seudulla toimi jo toinenkin säästöpankki, Aktia. Nooan perustaminen tulkittiin Aktiassa vihamieliseksi teoksi, minkä jälkeen Aktia pian erosi Säästöpankkiliitosta.
Pohjola-konsernin fuusioituessa Osuuspankkien keskuspankkiin säästöpankeille syntyi yhtiöjärjestyksen mukaan lunastusoikeus Pohjolan omistamiin Nooan osakkeisiin. Säästöpankit käyttivät lunastusoikeuttaan ja lunastuksen jälkeen säästöpankkien omistus Nooasta nousi 70 prosentista 95 prosenttiin. Vuodesta 2008 alkaen säästöpankkien omistusosuus Nooasta on ollut 96,3 %. Loput Nooasta omistaa Suomi-yhtiö.

Liiketoiminta

Nooa Säästöpankilla on noin 30 300 asiakasta (2018) ja siellä on töissä noin 90 säästöpankkiiria. Nooa Säästöpankin kilpailuetu on nopea ja henkilökohtainen palvelu. Vakavaraisuussuhde vuonna 2018 oli 21,79 %, luotonanto 768,6 miljoonaa euroa, josta välitettyjä luottoja 289,1 miljoonaa euroa.  
Nooa Säästöpankki on osa säästöpankkiryhmää, joka on perustettu vuonna 1822. Toiminnan taustalla on halu edistää yksilön ja yhteisön hyvinvointia muun muassa talouden valmennuksen avulla. Asiakkaita säästöpankkiryhmällä on lähes 500 000 ja työntekijöitä yli 1 400.
HMS Niger (J442)

Palvelus

Alus romutettiin 1966 Sillothissa.
Etelä-Korean energiapolitiikka

Kaasu

Etelä-Koreaan on tuotu maakaasua nesteytettynä.

Uusiutuva energia

Vuoden 2003 uusiutuvan energian ohjelman tavoite oli nostaa uusiutuvan energian määrä primaarienergiasta 1,4:stä viiteen prosenttiin vuonna 2011 ja myöhemmin 10 prosenttiin vuonna 2020 tuulivoiman ja aurinkosähkön lisäyksillä. IEA:n mukaan Etelä-Korea voisi tuottaa 30 % sähköstä uusiutuvilla energialähteillä, mutta osuus oli 2,3 % vuonna 2007.

Aurinkoenergia

Aurinkosähkö liitettiin vuonna 2003 käyttöön otettuun syöttötariffiin vuonna 2006 (74 centtiä/kWh). Verkkoon kytkettyjä aurinkokennoja oli 35 MW vuonna 2006. EPIA ennusti Etelä-Koreaan vuonna 2010 aurinkokennojen määräksi 400-500 MW. Aurinkoenergiaa oli asennettu EPIA:n mukaan 352 MW vuonna 2008. Saksalainen Solarworld käynnisti vuonna 2008 yhteistehtaan korealaisen SolarPark kanssa 150 MWp kapasiteetilla Jeonju:ssa.

Kansainväliset sopimukset

Asia-Pacific Partnership for Clean Development and Climate perustettiin vuonna 2005 jäseninään Etelä-Korea, Australia, USA, Japani, Kiina ja Intia.
Neftejugansk

Liikenne

Sijainti ja satama Obin pääuoman kanssa rinnakkaisen Juganskaja Obin pohjoisrannalla mahdollistaa henkilö- ja rahtiliikenteen vesitse Länsi-Siperian jokireitistössä. Kaupunkiin johtaa maantie etelästä Tjumenista Tobolskin ja Pyt-Jahin kautta. Lähimmät rautatieasemat ovat Pyt-Jahissa, jonne on maanteitse noin 50 kilometriä, ja Surgutissa hieman kauempana. Kaupungin itäpuolella on Neftejuganskin lentokenttä; vilkkaampi lentoasema löytyy Surgutista.
Tylli (kangas)

Tylli on kevyt, verkkomainen kangaslaatu. Sitä valmistetaan mm. silkistä, puuvillasta, viskoosista ja nylonista. Se on saanut nimensä Ranskan Tullen mukaan, jossa sitä ensimmäisenä alettiin valmistaa 1700-luvulla. Tyllikone (bobbinet-kone), kehitettiin Isossa-Britanniassa 1800-luvun alussa. Sen kehitti Heathcoat-niminen keksijä. Tyllissä on kolme lankajärjestelmää ja kuusikulmaiset reiät.
Tylli voi olla laadultaan karheaa ja jäykkää tai ohutta ja laskeutuvaa. Tylliä saa iso- tai pienireikäisenä. Jotkut tyllilaadut ovat hieman kiiltäviä. Tylliä käytetään mm. hattujen koristeena, balettitanssijoiden tutu-hameissa, juhlapuvuissa, morsiushunnuissa, puseroissa, leningeissä ja alushameissa kohottamaan varsinaista hametta. Tyllin yleisin väri on valkoinen tai musta, mutta nykyään sitä valmistetaan kaikissa sateenkaaren väreissä. Tylliä voidaan käyttää sellaisenaan tai sitä voidaan käyttää brodeerauksen tai helmikirjailun pohjana. Tylli sopii myös askarteluun, esim. hääkarkkien kääreeksi.