google/wiki40b huggingface dataset:
Okinami

Palvelus

Okinami liitettiin palvelukseen otettaessa koulutukseen ensimmäisen laivaston 11. hävittäjälaivueeseen Makino Hiroshin komennossa. Alus siirrettiin 10. helmikuuta 1944 toisen laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. viirikköön. Se suojasi 26. helmikuuta – 8. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattueen Ujinasta Saipanille ja Guamille. Alus avusti 29. helmikuuta Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Troutin upottamisessa sekä Sakito Marun 1 720 eloonjääneen pelastustöissä. Se palasi 16. maaliskuuta Japaniin.
Okinami suojasi 20.–28. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Yokosukasta Trukille, josta se suojasi seuraavana päivänä edelleen Sanyo Marun Saipanille. Alus saapui 2. huhtikuuta Saipanille, josta se seuraavana päivänä suojasi tankkerisaattuetta Tarakanin kautta Balikpapanille. Alus saapui 16. huhtikuuta Balikpapanille, josta se suojasi 17. huhtikuuta – 7. toukokuuta tankkerisaattueen Saipanille ja takaisin. Alus suojasi 13.–15. toukokuuta tankkerisaattueen Balikpapanilta Tawitawiin, josta se matkasi seuraavana päivänä Davaoon palaten 19. toukokuuta takaisin.
Okinami suojasi 10.–12. kesäkuuta taistelulaivoja Yamato ja Musashi Tawitawilta Batjaniin tukemaan Biakin joukkojensiirtoja. Alus erkani seuraavana päivänä osastosta suojaamaan amiraali Ugakin osastoa, joka matkasi Filippiinienmerelle liittyäkseen amiraali Ozawan laivastoon. Alus osallistui 19.–20. kesäkuuta amiraali Kuritan laivaston mukana Filippiinienmeren taisteluun.
Okinami suojasi 8.–16. heinäkuuta joukkojenkuljetussaattueen Kuresta Okinawalle ja edelleen Linggaan. Alus suojasi 18.–20. lokakuuta laivaston Linggasta Bruneihin. Se oli 23.–25. lokakuuta Leytenlahden taistelussa amiraali Takeo Kuritan harhautusosastossa. Se pelasti yhdysvaltalaisten upottaman Mogami-luokan risteilijä Suzuyan 416 miehistönjäsentä, mukaan lukien laivan kapteenin. Amerikkalaiset kohdistivat ilmahyökkäyksen myös Okinamia vastaan, jolloin se kärsi pieniä vaurioita lähelle osuneiden ammusten ja tulituksen vuoksi sekä tappioina 34 miehistön jäsentä.
Okinami lähti 26. lokakuuta Coronista merelle, minkä jälkeen se suojasi vaurioituneen Kumanon Manilaan, jonne alukset saapuivat 28. lokakuuta. Alus suojasi 1.–2. marraskuuta joukkojenkuljetussaattue TA No.2:n Manilasta Ormocille.
Manilassa amerikkalaisten ilmahyökkäys vaurioitti 5. marraskuuta laivaa, ja 28 miehistönjäsentä kaatui tai haavoittui. Alus määrättiin Caviten telakalle korjattavaksi, mutta Okinami upposi 13. marraskuuta 1944 yhdysvaltalaisten ilmahyökkäyksessä. Okinamiin osui yksi ja useita pommeja räjähti aluksen lähellä, jolloin se upposi matalaan veteen 15 kilometriä Manilasta länteen. Aluksen miehistöstä sai surmansa 14 ja 19 haavoittui. Aluksen komentaja oli eloonjääneiden joukossa.
Pablo Amo

Ura

Amo aloitti ammattilaisuransa pelaamalla Sporting Gijónissa, jota hän edusti kolme kautta. Joukkue pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Deportivo La Coruñaan, jossa hän kuitenkin jäi vähälle peliajalle. Vasta kaudella 2007–2008 hänen vastuunsa lisääntyi hyvien otteiden jälkeen, tätä ennen hän oli pelannut lainasopimuksilla Valladolidissa ja Recreativo Huelvassa, joukkueen päävalmentaja Miguel Ángel Lotinan peluuttaessa viiden miehen puolustuslinjaa.
13. tammikuuta 2008 Amo pelasi Deportivossa ensimmäisen ottelunsa kolmeen vuoteen. Hän teki Villarrealia vastaan maalin sekä tuli ulosajetuksi, kun ottelu päättyi lopulta Deportivon 3–4-tappioon. Kolme kuukautta myöhemmin kotiottelussa Barcelonaa vastaan hän onnistui niin ikään maalinteossa. Seuraavalla kaudella 2008–2009 Amo ei juurikaan saanut vastuuta johtuen akillesjännevaivoista, joiden takia hän joutui olemaan sivussa pelikentiltä.
3. elokuuta 2009 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Zaragozan kanssa. Hän pelasi joukkueessa yhden kauden ajan ja otteluita kertyi yhteensä 9.
Kesällä 2010 hän siirtyi kreikkalaisseura Panserraikosiin.
All American Open

All American Open International Karate Championships on vuosittain käytävä Kyokushinin Amerikan-mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien New Yorkissa ja se käydään avoimessa painoluokassa. Historian saatossa menestynein ottelija on ollut brasilialainen Ewerton Teixeira, joka on voittanut turnauksen viidesti.
Tycho (kraatteri)

Tycho eli Tyko on Maahan jo peruskiikarilla näkyvä 85,29 km läpimittainen, 4,6 km syvä asteroiditörmäyksen synnyttämä kraatteri Kuussa. Kraatteri on nimetty tanskalaisen tähtitieteilijän Tycho Brahen mukaan.
Varsinkin täydenkuun aikana Tycho erottuu selvästi kirkkaiden sädeviirujensa ansiosta Kuun alareunalla. Sädeviirut ovat kraatterin syntyessä viskautunutta kiviainesta. Niiden pituus on jopa 1500 km. Kraatterissa on keskushuippu ja reunavallien sisäpuoli on porrasmainen.
Tychon uskotaan olevan Apollo 17 -lennolla otettujen sädeviirumateriaksi uskottujen näytteiden pohjalta vain 108 miljoonaa vuotta vanha, eli liitukaudelta. Monet muut kuun kraatterit syntyivät varhemmin, yli 3,5 miljardia vuotta sitten.
Tychoa muistuttavia sädeviirukraattereita ovat Kopernikus ja Aristarkhos.
Kuuluotain Surveyor 7 laskeutui lähelle Tychoa.
Ritva-Liisa Vainio

Ritva-Liisa Vainio (s. 23. helmikuuta 1943 Helsinki) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Ritva-Liisa (Ritvis) Vainio voitti Suomen mestaruuden vuosina 1963-66, hopeaa 1960-62 ja 1967 ja lisäksi piirinmestaruuksia.
Koripallossa Vainio on voittanut tyttöjen Suomen mestaruuden 1961 ja Naisten SM-hopeaa 1962-63 (Karhun Pojat).
Se mikä ei tapa

Juoni

Mikael Blomkvistin luomalla Millennium-lehdellä on uusi norjalainen omistaja, mikä aiheuttaa lehdelle kaupallisia paineita. Huhujen mukaan lehden päätoimittaja Mikael Blomkvist on menettänyt otteensa ja Blomkvist tietää, että hän ja Millennium tarvitsevat todellisen uutisjutun pelastuakseen. 
Blomkvist saa soiton tekoälytutkimuksen pioneerilta Frans Balderilta, jolla on maailmaa järkyttävää tietoa. Balder kertoo myös olleensa yhteydessä nuoreen naispuoliseen hakkeriin, joka muistuttaa kovasti Blomkvistin vanhaa tuttua Lisbeth Salanderia.
Toisaalla Lisbeth Salander on osallistunut merkittävään hakkerien tekemään hyökkäykseen, jonka kohteena on Yhdysvaltain tiedusteluelin ja -virasto NSA, ja päätyy ottamaan suuria riskejä.
Mieszko I

Elämäkerta

Mieszkon noustessa valtaan vuonna 990 hän peri valmiiksi polaanien ja kujaavien maat Oderin ja Veikselin väliseltä alueelta. Myös masovit olivat riippuvaisia Mieszkon valtakunnasta. Miezko alkoi laajentamaan valtakuntaansa sotimalla saksalaisia maakreivejä vastaan alueensa länsi- ja pohjoisosissa. Tähän sotaan tukea saadakseen hän avioitui Böömin herttuan tyttären kanssa vuonna 966 ja kääntyi samalla kristinuskoon. Sota tuottikin tulosta ja Miezko valloitti alueita Oderin länsipuolelta, minkä lisäksi hän valloitti Pommerin alueen. Vuonna 986 Mieszko alistui silloisen keisari Otto III:n vasalliksi. Hän meni uudestaan naimisiin, tällä kertaa Nordmarkin kreivin tyttären kanssa. Tämän jälkeen hän kävi sotaa Böömiä vastaan valloittaen vislaanien ja slensaanien alueita. Vuonna 992 Miezko asettui paavin valtaan lahjoittaen maansa tälle. Mieszko kuoli vuonna 992.
Dusty Rhodes

Virgil Riley Runnels, Jr. eli ”The American Dream” Dusty Rhodes (12. lokakuuta 1945 – 11. kesäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hän syntyi Austinissa Teksasissa ja aloitti uransa vuonna 1968. Vuonna 2007 hänet nimitettiin WWE Hall of Fameen. Rhodesin tunnisti yleensä kaksivärisestä käsisiteestä.
Dusty Rhodes on Cody Rhodesin ja  Dustin Rhodesin eli Goldustin isä.
John Jacob Rhodes III

John Jacob Rhodes III (8. syyskuuta 1943 Mesa, Arizona – 20. tammikuuta 2011 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Rhodes, kutsumanimeltään Jay, toimi kuuden vuoden ajan, tammikuusta 1987 tammikuuhun 1993, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Arizonan osavaltion ensimmäisestä vaalipiiristä. Hän oli ehdolla myös vuoden 1992 edustajainhuoneen vaaleissa, mutta hävisi demokraatti Sam Coppersmithille. Hänen edeltäjänsä oli sittemmin Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toiminut John McCain, ja myös Rhodesin isä, John Jacob Rhodes Jr., toimi aiemmin saman vaalipiirin edustajana.
Rhodes oli varsinaiselta ammatiltaan juristi, jona hän työskenteli viimeksi lakiyritys Hunton & Williamsissa Washington D.C.:ssä. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon vuonna 1968 Arizonan yliopistossa, Tucsonissa. Rhodes osallistui juristiksi valmistumisensa jälkeen Vietnamin sotaan vuosina 1968–1970 Yhdysvaltain maavoimissa. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Rhodes oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, kaikki poikia. Hän kuoli tammikuussa 2011, 67-vuotiaana, Washington D.C:ssä sijaitsevassa veteraanisairaalassa. Hän oli ollut kolme kuukautta aiemmin auto-onnettomuudessa, jossa häneltä murtui kolme selkänikamaa.
Carl Olof Rosenius

Carl Olof Rosenius, ”Kalle” (3. helmikuuta 1816, Nysätra, Västerbotten – 24. helmikuuta 1868) oli ruotsalainen hengellinen vaikuttaja, herätyssaarnaaja ja kirjailija. Rosenius oli tuottelias kristillinen kirjailija. Hänen teoksiaan on julkaistu yli kolme miljoonaa kappaletta. Hänet on mainittu Ruotsin merkittävämpänä maallikkosaarnaajana ja herätysjohtajana.

Elämä ja toiminta

Roseniuksen sukujuurten on arveltu johtavan Suomeen. Hänen vanhempansa olivat Anders Rosenius ja Sara Margareta Norenius. Carl syntyi kolmantena lapsena seitsemästä. Yliopisto-opinnot Carl aloitti Uppsalassa 1838. Anders Rosenius oli pappi, hän toimi Västerbottenissa, Burträskin seurakunnan komministerina.  
Liike, jonka piirissä Rosenius vaikutti, oli vuonna 1856 perustettu Evankelinen-Isänmaan-Säätiö (Evangeliska Forsterlandstiftelsen), jota vastaa suurin piirtein suomalainen Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys (SLEY), (perustettu 1873). Suomalainen evankelinen herätysliike sai vaikutteita Roseniukselta, jonka ystävä oli Suomen evankelisen herätysliikkeen isänä tunnettu F. G. Hedberg. Suomen evankeliset ovat saaneet Roseniuksen liikkeeltä laulukirjansa nimeksi Siionin kannel. Suomeksi Roseniuksen teoksia on julkaistu viitisenkymmentä.
Laulaja Jenny Lind avusti Roseniusta laulujen säveltämisessä ja laulukirjojen kustantamisessa. Rosenius on kirjoittanut myös hengellisiä lauluja. Monet hänen lauluistaan on säveltänyt Oscar Ahnfelt, tunnettu hengellisten laulujen kirjoittaja ja säveltäjä. Ruotsin kirkon virsikirjassa on kolme Roseniuksen kirjoittamaa . Kaikkien niiden sävelmä on Oscar Ahnfeltin säveltämiä tai julkaisemia. Siionin Kannel-laulukirjassa on yhdeksän hänen lauluaan.
Georgian rugby union -maajoukkue

Georgian rugby union -maajoukkue edustaa Georgiaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1964 perustettu Georgian Rugby Union.
Georgia selviytyi MM-lopputurnaukseen ensimmäisen kerran vuonna 2003, ja on ollut mukana kaikissa kisoissa siitä lähtien. Se ei ole edennyt kertaakaan alkulohkosta jatkoon. Georgia on voittanut MM-kilpailuissa neljä ottelua: Namibian 2007, Romanian 2011 sekä Tongan ja Namibian 2015.
Georgia on sijoittunut World Rugby Nations Cupissa (aiemmin IRB Nations Cup) toiseksi 2008 ja 2011 sekä kolmanneksi 2007. Se on voittanut European Nations Cupin 2001, 2008, 2010, 2011, 2012, 2014 ja 2015, sijoittunut toiseksi 2000, 2002 ja 2006 sekä kolmanneksi 2004.
Maajoukkueen pelaajista suuri osa pelaa ammatikseen Ranskan kahdella ensimmäisellä sarjatasolla (Top 14 ja Pro D2). Ilmiön taustalla on Georgiaa vuosina 2000–2003 valmentanut ranskalainen Claude Saurel, jonka avulla useat maajoukkuepelaajat saivat tuolloin paikan ranskalaisseuroista.
Georgia oli maaliskuussa 2019 kansainvälisen rugbyliiton World Rugbyn rankingissa 12. sijalla.
Janne Ritamäki

Ura

Ritamäki on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä 18-vuotiaana kaudella 2004–2005 Suomi-sarjassa. Ritamäki voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Pelicansin A-nuoriin. Ritamäki voitti siellä toisen kautensa 2006–2007 päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2007 Ritamäki palasi try-outille HeKiin, joka oli vuotta aiemmin noussut Mestikseen. Hän sai heinäkuussa sopimuksen joukkueeseen. Ritamäen tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7. Hänen ensimmäinen Mestis-maalinsa syntyi 20. helmikuuta 2008 Jokipoikia vastaan. Ritamäki palasi vuonna 2011 Peliitat-nimeen palanneessa heinolalaisjoukkueessa kaikkiaan viisi kautta. Kaudella 2011–2012 hän oli yhdeksällä osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä runkosarjassa.
Kesällä ja alkusyksyllä 2012 Ritamäki harjoitteli Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi joukkueessa Peliitoilta lainassa ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. syyskuuta 2012 kauden toisessa ottelussa vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Ritamäki sai siinä jääaikaa 9.58 minuuttia ja hän keräsi yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin Ritamäki teki neljännessä SM-liigaottelussaan 27. syyskuuta 2012 Tapparaa vastaan. Hänen osumansa jäi Pelicansin 6–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Ritamäki keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kauden 2012–2013 mittaan hän vakiinnutti paikkansa Pelicansissa, jossa Ritamäki teki 45 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7. Peliitoissa hän pelasi kauden aikana kolme ottelua. Maaliskuussa 2013 Ritamäki teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Ritamäki pelasi ensimmäiset pudotuspelinsä. Hänen liigauransa kaksi ensimmäistä playoff-maaliaan syntyivät molemmat hyvään saumaan. Ritamäen ensimmäinen osuma syntyi jo hänen ensimmäisessä playoff-ottelussaan Lomarengas-kierroksella 15. maaliskuuta 2014 Helsingin IFK:ta vastaan jatkoajalla ajassa 79.02. Ritamäen toinen playoff-maali syntyi 22. maaliskuuta 2014 toisessa puolivälieräottelussa Tapparaa vastaan jatkoajalla ajassa 77.06. Samana keväänä hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Ritamäki siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella ja kuukauden mittaisen koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän sai kauden kynnyksellä syyskuussa 2016 koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Ritamäki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+12=20. Joulukuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Maaliskuussa 2018 Ritamäki teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2018–2019 Ritamäki pelasi vain 11 runkosarjaottelua leikkaushoitoa vaatineen alaraajavamman vuoksi. Kaudeksi 2019–2020 hänet nimettiin Jukureiden varakapteeniksi.
Lahnalammi (Tammelan Kyynärä)

Maantiede

Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 350 metriä. Siihen laskee viisi suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 600 metriä pitkä oja Liesjärven Tukkilahteen.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi suomaata ja puoliksi moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat eteläosassa avosuota. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.

Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon Naturaohjelmaan, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Patikkareitit eivät kulje järven vieritse ja helpoin tie sille kulkee valtatietä 2 pitkin kävellen.

Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Lahnalampi".
Talthybios

Talthybios (muinaiskreikaksi Ταλθύβιος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Agamemnonin ystävä ja airut Troijan sodan aikana. Hänet mainitaan vieneen Briseiksen Akhilleuksen teltasta yhdessä Eurybateen kanssa, sekä airuena, jota Agamemnon pyytää uhraamaan lampaan jumalille ennen Menelaoksen ja Pariin kaksintaistelua.
Häntä kunnioitettiin Spartassa ja Aigionissa sankarina, jolle tarjottiin uhrilahjoja. Molemmissa kaupungeissa väitettiin Talthybioksen haudan sijaitsevan siellä.
Kjerstin Dellert

Kjerstin Häggbom Dellert (4. marraskuuta 1925 Tukholma – 5. maaliskuuta 2018 Solna) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano), joka esiintyi myös Suomessa. Dellertin oopperaura alkoi Göteborgissa vuonna 1951 (Kaunis Helena), ja seuraavana vuonna hän siirtyi Tukholmaan Kuninkaalliseen oopperaan, jossa hän työskenteli vuoteen 1979 saakka. Suomen Kansallisoopperassa hän esitti Toscan ja Carmenin nimiosat sekä La Bohèmen Mimin. Hänen ohjelmistonsa ulottui draamallisista sopraanorooleista koomisiin mezzosopraano-osiin. Hän esitti myös ennakkoluulottomasti operetti-, musikaali- ja iskelmämusiikkia, ja hänen esityksiään on julkaistu levytyksinä. Vuodesta 1976 hän johti Ulriksdalin linnan teatteria.
SAME

SAME Suomessa

Suomessa SAME-traktoreita koeajettiin talvella 1982. Niiden maahantuontia ja tukkukauppaa alkoi harjoittaa keväällä 1983 E-maatalous, joka kuului OTK:hon. Suomeen tuotavia malleja olivat SAME Taurus 60, SAME Centurion 75, SAME Mercury 85 ja SAME Leopard 90.
Bantukielet

Bantukielet ovat nigeriläis-kongolaisten kielten alaryhmä. Bantukieliä puhutaan Kaakkois-Nigeriassa, Etelä-Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa, Burundissa, Ugandassa, Keniassa, Etelä-Somaliassa, Tansaniassa, Komoreilla, Angolassa, Sambiassa, Malawissa, Mosambikissa, Zimbabwessa, Namibiassa, Botswanassa ja Etelä-Afrikassa, eli Afrikan mantereen lähes koko eteläpuoliskolla.
Bantukielten puhujia kutsutaan bantuiksi. Nimitys on johdettu eräiden bantukielten sanasta ba-ntu, joka on suomeksi "ihmiset".
Nils Celsius

Nils Celsius (29. marraskuuta 1739 Huittinen – 19. heinäkuuta 1800 Oulu) oli suomalainen asianajaja, kauppiasporvari, raatimies ja Oulun pormestari. 
Celsiuksen vanhemmat olivat Porin läänin jalkaväkirykmentin sotatuomari Johan Magnus Celsius (k. 1742) ja Kristina Idman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1758. Celsius opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa ja hän oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1759. 
Celsius toimi Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1762 ja varanotaarina vuodesta 1764. Hän toimi asianajajana vuodesta 1767 ja oli kauppiasporvarina Oulussa. Celsius oli Oulussa raatimiehenä vuodesta 1784, Oulun pormestarina 1786–1788 ja varapormestarina vuodesta 1793. 
Celsius oli naimisissa Katarina Brandbergin (k. 1795) kanssa jonka isä oli oululainen kauppias, raatimies Johan Brandberg (1722–1800).
EgyptAirin lento 804

Lentokone

Onnettomuuskone oli Airbus A320-232, rekisteritunnukseltaan SU-GCC. Se lensi ensilentonsa heinäkuussa 2003, ja se toimitettiin EgyptAirille uutena marraskuussa 2003.
Vilshofen an der Donau

Vilshofen an der Donau on kaupunki Ala-Baijerissa Saksassa. Kaupunki kuuluu Passaun piirikuntaan. Sillä on pinta-alaa 86,36 km² ja asukasluku oli vuoden 2015 lopussa 16 251 (2015). Pormestarina toimii Georg Krenn. Vilshofen on voimakkaasti kristillinen kaupunki, vilshofenilaisista 78,36 % mieltää itensä roomalaiskatolisiksi, 10,78 % protestantteiksi ja 10,86 % muuhun kristikuntaan kuuluvaksi.
Lääketieteen etiikka

Lääketieteen etiikka käsittelee sitä, mitkä ovat lääketieteen arvot ja periaatteet ja miten lääketieteessä voidaan tehdä eettisesti kestäviä valintoja. Lääketieteellinen etiikka voidaan katsoa osaksi bioetiikan alaa. Lääketieteen etiikka sitoo lääkäriä toimimaan ammatissaan eettisesti hyväksyttävien päämäärien puolesta. Kyseessä ei ole sama asia kuin lääkärin ammatin oikeudellinen säätely, sillä lainsäädäntö määrittelee vain eettisen minimin.
ISO 20022

ISO 20022 on ISO-organisaation määrittelmä XML-pohjainen sanomavälitysjärjestelmä. ISO 20022-sanomat on tarkoitettu yritysten ja pankkien väliseen viestintään.
ISO 20022 sanomia on useita eri luokkia, joiden erittely löytyy ISO20022-sivustolta. Tällä hetkellä suomalaisesta näkökulmasta on SEPAaan liittyvien maksusanomien siirto, jotka perustuvat ISO20022.pain.001.001.02 sanomiin. ISO20022 sivuilla on jo julkaistu pain.001.001.03 (versio), joka myöhemmin siirtyy SEPA maksuihin. SEPA-XML on ISO20022 ns. subsetti
ISO 20222:n pain.008 on SEPA-suoraveloituksessa käytettävä standardi.
Khami

Khami on rauniokaupunki eteläisessä Afrikassa nykyisen Zimbabwen länsiosassa. Se sijaitsee 22 kilometriä Bulawayon kaupungista. Khamin rauniot on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1986.
Khami on perustettu 1400-luvun puolivälissä, kun suuri Zimbabwen valtakunta oli romahtamassa. Se toimi Torwan kuningaskunnan pääkaupunkina. Alueella on ollut asutusta kivikaudelta asti. Nykypäiviin säilyneet kivirakennelmat ovat rautakaudelta. Kivisten perustuksien päällä on ollut puupylväiden ja rappauksen muodostamia olkikattoisia majoja, joista useimmat ovat tuhoutuneet. Raunioissa on edelleen nähtävänä majojen alkuperäinen arkkitehtuuri sekä hienoja kivityöyksityiskohtia. Lasihelmet ja muut löydöt osoittavat, että kaupungista on käyty kauppaa Itä-Afrikkaan asti.
Onni

Onni (merkityksessä tuuri) tarkoittaa kohtalon suopeutta, menestystä, onnellista sattumaa; esimerkiksi: "Olipa onni ettei satanut, kun unohdin pyykit ulos." Onnekkaan tapahtuman lisäksi onnena voi myös pitää sitä, että jokin mahdollinen mutta epäedullinen tapahtuma jää tapahtumatta.
Onnenkalujen, nelilehtisen apilan, hevosenkengän, aidon riikinkukon sulan tai tähdenlennon ajatellaan perinteisesti tuovan onnea. Sen sijaan epäonnea uskotaan tuovan esimerkiksi suolan läikyttäminen, mustan kissan näkeminen, tikkaiden alta kulkeminen, peilin rikkoutuminen tai kuun varjoon astuminen.
Markus Lång

Elämä ja ura

Lång tuli ylioppilaaksi Vetelin lukiosta vuonna 1989 ja suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1993 ja lisensiaatintutkinnon vuonna 1996; tutkielmien aiheena oli musiikin pragmatiikka, joka kuuluu musiikkisemiotiikan alaan. Hänen väitöskirjansa vuodelta 2005 käsitteli psykoanalyyttista musiikintutkimusta erityisesti klassisen psykoanalyysin näkökulmasta, ja hän on puolustanut psykoanalyysin tieteellisyyttä. Lisäksi hän on soveltanut metakognitiota taiteen vastaanoton tutkimukseen sekä tutkinut Martti Pokelan musiikkia Timo Väänäsen kanssa. Sana kanneltaja on Långin luomus.
Lång on työskennellyt vuodesta 1993 alkaen tutkijana, suomentajana, arvostelijana ja kielentarkistajana. Vuosina 1998–2000 hän toimi Länsiväylä-lehden musiikkiarvostelijana. Lång asuu Helsingissä. Hänen suomennoksiinsa kuuluvat muun muassa Lewis Carrollin Kirjeitä lapsiystäville ja muita kirjoituksia (1998/2018), Elias Canettin Joukko ja valta (1998), Ernst Jüngerin Teräsmyrskyssä (2008) sekä Sigmund Freudilta esimerkiksi teokset Maallikkoanalyysin kysymys (2010) ja Joukkopsykologia ja egoanalyysi (2010). Hän on suomentanut myös saksalaista sarjakuvaa (Manfred Schmidt, Anke Feuchtenberger, Martin tom Dieck) sekä Suomen kansallisbiografian artikkeleita.
Bryan Coquard

Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Cyclingbase