google/wiki40b huggingface dataset:
Kemotrofi

Kemotrofit ovat eliöitä, jotka saavat energiansa hapetusreaktiossa ympäristönsä elektronien luovuttajilta. Nämä molekyylit voivat olla orgaanisia (kemo-organotrofit) tai epäorgaanisia (kemolitotrofit). Kemotrofin päämäärä on erilainen kuin fototrofin, joka hyödyntää auringon energiaa. Kemotrofit voivat olla joko autotrofeja tai heterotrofeja. Kemotrofeja löytyy yleensä merten pohjista, missä auringon valo ei tavoita niitä, koska ne eivät ole riippuvaisia auringon valosta. Meren pohjalla on usein vedenalaisia tulivuoria, jotka korvaavat auringon lämmön.

Historia

Alun perin termi tarkoitti erilaista merkitystä, se otettiin nykyiseen käytäntöön Lwoffin ja yhteistyökumppaneiden toimesta (1946).

Kemoautotrofi

Kemoautotrofit (tai kemotrofinen autotrofi) (kreikan kemo = kemiallinen, auto = itse, trofia = ravinto), sen lisäksi, että saavat energiaa kemiallisista reaktioista, synteyttävät kaikki tarvittavat orgaaniset yhdisteet hiilidioksidista. Kemoautotrofit käyttävät epäorgaanisia energian lähteitä, kuten rikkivetyä, elementillistä rikkiä, rautaioneja sekä myös molekyylimuotoista vetyä ja ammoniakkia. Suurin osa niistä on bakteereja ja arkeoneja, jotka elävät elinkelpoisissa ympäristöissä, kuten syvän meren venttiileissä ja ovat ensisijaisia tuottajia sellaisissa ekosysteemeissä. Kemoautotrofit kuuluvat yleensä muutamaan ryhmään: metanogeenit, halofiilit, rikin hapettajat ja pelkistäjät, typen hyödyntäjät anaerobisen ammoniumtypen hapettajat ja korkeassa lämpötilassa ja happamassa ympäristössä viihtyvät eliöt. Esimerkiksi yksi näistä yksisoluisista eliöistä on Sulfobodus. Kemolitotrofien lisääntyminen voi olla erittäin nopeaa, kuten Thiomicrospira crunogena, jonka tuplaantumisaika on noin tunti.
Termin kemosynteesi otti vuonna 1897 käyttöön saksalainen kasvitieteilijä Wilhelm Pfeffer. Hän tarkoitti termillä energian tuottamista epäorgaanisia aineita hapettamalla, yhdistettynä autotrofeihin - joita nykyisin kutsutaan nimellä kemolitoautotrofi. Myöhemmin termiin ovat sisältyneet myös kemo-organotrofit, jolloin kemosynteesi voidaan nähdä synonyyminä kemoautotrofille.

Kemoheterotrofi

Kemoheterotrofit (tai kemotrofiset heterotrofit) (kreikan kemo = kemiallinen, hetero = toinen, trofia = ravinto) eivät voi muuntaa hiiltä muodostamaan niiden omia orgaanisia yhdisteitä. Kemoheterotrofit voivat olla kemolitoheterotrofeja, jotka hyödyntävät epäorgaanisia energian lähteitä, kuten rikkiä, tai kemo-organoheterotrofeja, jotka hyödyntävät orgaanisia energian lähteitä, kuten hiilihydraatteja, rasvoja ja proteiineja.
Kymenlaakson keskussairaala

Kymenlaakson keskussairaala on sairaala Kotkassa Hovinsaaren kaupunginosassa. Vuonna 1967 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat arkkitehtiveljekset Jaakko Paatela ja Veli Paatela. Keskussairaalaa hallinnoi Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä.

Historia

Sairaalan rakentaminen liittyy vuonna 1950 hyväksyttyyn lakiin, jossa Kotka määrättiin yhdeksi keskussairaalapaikkakunnaksi. Sairaalaa suunniteltiin aluksi Kotkansaarelle Kotkansaaren sairaalan paikalle, mutta vaihtoehto törmäsi ahtaisiin laajenemismahdollisuuksiin. Sairaalan tontiksi valittiin Kotkan sisääntulotien varrella sijainnut Kolera-kalliona tunnettu paikka, joka on saanut nimensä paikalla sijainneen venäläisen kulkutautisairaalan mukaan. Rakennustyöt alkoivat lokakuussa 1964 ja sairaalaosa valmistui kolmessa vuodessa. Potilaiden hoito alkoi joulukuussa 1967. Sairaalan läheisyyteen rakennettiin asuintalot vuosina 1966–1967.
Kielotorni

Kielotorni on asuintornitalo Vantaan Tikkurilassa. Talossa on 17 kerrosta ja 78 asuntoa. Kielotien varrella sijaitseva Kielotorni on yksi Vantaan korkeimmista asuinrakennuksista, ja korkeutta sillä on 50 metriä. Talo valmistui joulukuussa 2005. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Timo Vormala Gullichsen Vormala Arkkitehdeista ja rakentanut Skanska.
Jeroen Krabbé

Jeroen Aart Krabbé (s. 5. joulukuuta 1944, Amsterdam, Noord-Holland) on alankomaalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvista Gestapon vihollinen nro. 1 (1977), 007 vaaran vyöhykkeellä (1987), Punisher (1989), Takaa-ajettu (1993), Left Luggage (1998), Kohtalon arkkitehdit (2001) ,Ocean's Twelve (2004) ja Transporter 3 (2008).
Krabbé on naimisissa Herman kanssa. Heillä on kolme poikaa, Martjin (s. 1968), Jasper (s. 1970) ja Jakob (s. 1983). Hänen isoisänsä ja isänsä olivat maalareita ja hänen äitinsä oli kääntäjä ja kirjailija. Hänellä on myös veli Tim, joka on kirjailija.
Auran Helluntaiseurakunta

Toimintamuotoja

Auran Helluntaiseurakunnan toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, viikoittaiset rukouskokoukset, nuorisotyö, musiikkitapahtumia, lasten- ja nuortentilaisuuksia sekä pyhäkoulu.
Seurakunta tekee lähetystyötä Espanjassa, Villenan kaupungissa.
Dana Hussein Abdul-Razzaq

Dana Hussein Abdul-Razzaq (kirjoitettu myös muodossa Dana Abdulrazak, s. 3. tammikuuta 1986) on irakilainen pikajuoksija. Hän oli kiekonheittäjä Haider Jabreenin ohella ainoa Irakia edustanut urheilija Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Abdul-Razzaqin lajina kisoissa oli naisten 100 metrin juoksu. T-paidassa ja pyöräilyshortseissa juossut Abdul-Razzaq teki alkuerissä ennätyksensä 12,36, jolla sijoittui erässään kuudenneksi ja kaikkiaan sijalle 59.
Time-lehti valitsi ennen Pekingin kisoja Abdul-Razzaqin listalleen "100 olympiaurheilijaa, joita seurata". Sotaa käyneessä Bagdadissa harjoitellut Abdul-Razzaq on šiiamuslimi ja hänen valmentajansa Yousif Abdul-Rahman on sunnimuslimi.
Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 12,38. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui karsintaerässään toiseksi ajalla 11,91, mutta jäi alkueränsä viimeiseksi tuulituloksella 11,81. Istanbulin MM-hallikisoissa 2012 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä ajalla 7,78 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 24,57.
Pan-Arabian kisoissa Abdul-Razzaq on saavuttanut hopeaa 100 metrillä Kairossa 2007. Dohassa 2011 hän voitti 100 metriä Irakin ennätysajalla 11,88, sai hopeaa 200 metrillä ja pronssia 400 metrillä. Arabian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän sai Damaskoksessa 2009 pronssia 100 metrillä ja kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Al-Ainissa 2011 hän voitti 400 metriä, oli toinen 100 metrillä ja kolmas 200 metrillä. Dohassa 2013 hän voitti Arabian-mestaruuden 200 metrillä. Länsi-Aasian kisoissa Dohassa 2005 hän sai pronssia 100 metrillä. Länsi-Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän on saanut Aleppossa 2010 pronssia 100 ja 200 metrillä sekä kultaa molemmissa viesteissä. Dubaissa 2012 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä.
Bror Emil Hildebrand

Bror Emil Hildebrand (22. helmikuuta 1806 Madesjö – 30. elokuuta 1884), oli ruotsalainen museonhoitaja, historioitsija ja numismaatikko.
Bror Emil Hildebrand valmistui Lundin yliopistosta maisteriksi 1826. Vuonna 1830 hänestä tuli numismatikan dosentti ja samana vuonna amanuenssi Historiska museetissä. Numismatiikan tiedot hän sai Kööpenhaminassa, Christian Thomsenin opissa. Vuonna 1832 Hildebrand sai paikan Myntkabinettetissä, vuonna 1833 Riksarkivetissä ja valittiin sihteeriksi Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademieniin.
Bror Emil Hildebrandin poika oli Hans Hildebrand.
Pulkkalampi (Ylitornio, Meltos, läntinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Alainenjoen alueeseen (67.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,3 metriä mpy.
Pirkan Hölkkä

Pirkan Hölkkä on vuotuinen syksyisin Valkeakoskelta Tampereelle juostava tai käveltävä kaikille avoin tapahtuma. Hölkän järjestää Tampereen Taivaltajat ja Valkeakosken Retkeilijät. Lähtö tapahtuu joka vuosi lokakuun ensimmäisenä sunnuntaina yhteislähtönä klo 10.00 Valkeakosken Tehtaan kentältä. Maali on Tampereen aikuiskoulutuskeskuksen pihassa Nirvan kaupunginosassa. Matkan pituus on 33 km. Reitti on vaihtelevasti katuosuutta, pururatoja, metsäteitä ja -polkuja. Asfaltin osuus reitillä on vain noin viisi kilometriä. Järjestäjien tavoitteena on ollut sisällyttää reitille mahdollisimman paljon metsäpolkuja ja pikkuteitä, jotta syksyinen luonto tulisi lähelle hölkkään osallistujia.
Vuoden 2017 Pirkan Hölkkä oli sen historian 48. Hölkkä on juostu joka vuosi vuodesta 1970, joten Pirkan Hölkkä on Suomen vanhimpia kaikelle kansalle suunnattuja juoksutapahtumia. Keskimääräinen osanottajamäärä on hieman yli 1700. Vuonna 2017 maaliviivan ylitti 1 295 kuntoilijaa.
Pirkan Hölkässä on seitsemän sarjaa: naiset (N), miehet (M), ikämiehet (M40), veteraanit (M50), kävelijät ja sauvakävelijät, naiset (N45) ja superveteraanit (M60). Vuoden 2007 Hölkässä oli mukana 18 hölkkääjää, jotka ovat osallistuneet kaikkiin Hölkän historian hölkkiin. Kilpasarjojen voittajille luovutetaan pokaalit. Lisäksi on muita pienempiä palkintoja. 
Pirkan Hölkkä on osa Pirkan Kierrosta. Pirkan Kierroksen muut osatapahtumat ovat Pirkan Hiihto (90 km), Pirkan Pyöräily (220 km, 134 km) ja Pirkan Soutu (33 km, 17,5 km).
Yuggoth

Yuggoth on alun perin H. P. Lovecraftin kehittämä fiktiivinen paikka ja on osa Cthulhu-mytologiaa, vaikka omaakin todellisuuspohjan.
Yuggoth on Mi-gon käyttämä nimi kääpiöplaneetta Plutolle, joka aikaisemmin luettiin aurinkokuntamme yhdeksän planeetan joukkoon.
Planeetta toimii Mi-Gon asuinpaikkana tässä osassa maailmankaikkeutta, ja he ovat rakentaneet sinne jättimäisiä mustia kaupunkeja ikkunattomista torneista ja sienipuutarhoista. Siellä mustat, pikiset joet virtaavat ikivanhojen siltojen ali, joiden rakennuttajaa eivät edes miljoonia vuosia vanhat Mi-Go muista.
Yuggoth kuvailtiin ensimmäisen kerran Lovecraftin novellissa "Kuiskaus pimeässä" ("The Whisperer in Darkness"), jonka Lovecraft kirjoitti helmikuun ja syyskuun 1930 välillä, samoihin aikoihin kun Pluto löydettiin. Tarinassa Yuggoth ja Pluto mainitaan samaksi planeetaksi. Koska Pluto on kääpiöplaneetta joka kiertää Aurinkoa kaltevalla radalla, jotkin myöhemmät Cthulhu-kirjailijat ovat kuvanneet Yuggothin Plutoakin kauemmaksi, aurinkokunnan ratatasolla olevaksi jättiläisplaneetaksi, Planeetta X -teorioiden hengessä.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija

Yleistä

Stuart-suvun Annasta tuli unionisopimuksen myötä syntyneen yhdistyneen Ison-Britannian kuningaskunnan ensimmäinen hallitsija vuonna 1707. Annan lapsista yksikään ei elänyt aikuiseksi asti, ja edessä oli Stuartien jälkeen uuden hallitsijasuvun valinta.
Uudeksi kuninkaaksi valittiin Hannoverin prinssi Yrjö, joka otti hallitsijanimekseen Yrjö I. Yrjö oli kaukaista sukua Stuarteille ja protestantti. Koska Yrjö I ei osannut englantia, hän ei ollut kovinkaan aktiviinen hallintoasioissa, vaan todellista valtaa maassa käytti kabinetti eli hallitus.
Yrjö I:n pojan Yrjö II:n aikana hallitusasiat pysyivät kabinetin käsissä. Yrjö II:n poika Yrjö III pyrki lisäämään hallitsijan valtaa, mutta se johti hänet ja parlamentin ristiriitaan, eikä tilanne parantunut ennen kuin pääministeri William Pitt nuorempi muodosti Tory-hallituksen.
Yrjö III:n oli viimeisinä vuosinaan täysin sokea ja luultavasti kärsi mielenterveysongelmista. Todellista valtaa Yrjö III:n viimeisinä vuosina käytti hänen pojanpoikansa Yrjö IV. Yrjö IV:n aikana hallitsijavaltaa karsittiin, mikä johtui hänen epäsuosiostaan.
Yrjö IV:n jälkeen valtaistuimelle nousi Vilhelm IV. Hänen aikanaan tehtiin monia yhteiskunnallisia uudistuksia, joista tärkeimmät olivat vuoden 1832 vaalireformi, jolla parlamentin edustajapaikat järjestettiin uudelleen, orjuuden poistaminen siirtomaista ja uuden kunnallisvaalin säätäminen. Uudistukset eivät saaneet täysimittaista tukea kuninkaalta tai parlamentin ylähuoneelta, mutta vallankumouksen pelossa nämä uudistukset olivat välttämättömiä ja ne saatiin aikaiseksi.
Vilhelm IV:n kuoleman jälkeen valtaistuimelle nousi Yrjö III:n pojan Edvardin tytär Viktoria. Viktorian hallitsijakaudella hän sai arvonimen Intian keisarinna.
Viktorian poika Edvard VII osoittautui hallitsijakaudellaan taitavaksi diplomaatiksi, vaikka oli jäänyt äitinsä varjoon pitkäksi aikaa. Hänen hallitsijakaudellaan Englannin ja Ranskan välille syntyi liitto vuonna 1904. Edvardin pojan Yrjö V:n aikana kuningashuone luopui saksalaisesta sukunimestään Saksi-Coburg-Gotha, joka oli Viktorian prinssipuolison Albertin sukunimi, ja hallitsijasuvun uudeksi sukunimeksi tuli Windsor.
Yrjö V:n poika Edvard VIII luopui kruunusta vuonna 1936 oltuaan valtaistuimella vain kaksi kuukautta, koska hän meni naimisiin amerikkalaisen seurapiirirouvan Wallis Simpsonin kanssa.
Lapsettoman Edvardin seuraajaksi nousi hänen veljensä Yrjö VI. Hän oli maan kuningas koko toisen maailmansodan ajan ja oli kansan keskuudessa hyvin suosittu etenkin sota-aikana, koska hän ei suostunut lähtemään Lontoosta pois edes ankarimpien pommitusten aikana.
Yrjö VI:ta seurasi valtaistuimella hänen tyttärensä Elisabet II. Hän on ollut valtaistuimella yli 60 vuotta ja ylitti vuonna 2015 kuningatar Viktorian Ison-Britannian pisimpään hallinneena hallitsijana.
Ivan Klasnić

Ivan Klasnić (s. 29. tammikuuta 1980 Hampuri, Länsi-Saksa) on kroatialainen jalkapalloilija. Kärkihyökkääjä Klasnić edusti vuodesta 2001 Bundesliigan Werder Bremenia, kunnes hän siirtyi Ranskan liigan Nantesiin kesällä 2008 ja sieltä Valioliigan Boltoniin kaudella 2009–2010 ensin lainalle ja kesällä 2010 pysyvästi. Viimeisen kautensa 2012–2013 hän pelasi Mainzissa.
Klasnić on syntynyt Hampurissa, hänen vanhempansa ovat kroatialaisia Saksaan Jugoslaviasta muuttaneita vierastyöläisiä. Klasnić aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa FC St. Paulissa vuonna 1997. Tätä ennen hän oli pelannut Union 03 Hamburgissa ja TSV Stellingenissä. Klasnić siirtyi Werder Bremeniin vuonna 2001 ja teki ensiesiintymisensä ykkösjoukkueessa vuonna 2003. Hänen ensimmäisiä Bundesliiga-kausiaan ovat varjostaneet kaksi vakavaa polvivammaa, mutta siitä huolimatta hän on ollut joukkueensa avainhahmoja.
2003/2004-kaudella Klasnić oli mukana voittamassa Bundesliigaa sekä Saksan cup-mestaruutta. Hän teki 13 maalia ja syötti 11. Klasnić hylkäsi Rudi Völlerin tarjouksen edustaa Saksan maajoukkuetta. Hän torjui myös Blaž Sliškovićin kutsun edustaa Bosnia ja Hertsegovinaa. Klasnić valitsi Kroatian ja teki maaotteludebyyttinsä maajoukkueessa pelissä Saksaa vastaan 18. helmikuuta 2004. Hän mukana vuoden 2004 EM-joukkueessa, mutta ei saanut lopputurnauksessa peliaikaa.
Klasnić teki 2004–2005 Mestarien liigassa viisi maalia (mukaan lukien yksi hattutemppu). Hän pelasi kaikissa Kroatian kolmessa ottelussa vuoden 2006 MM-kisoissa, mutta ei onnistunut maalinteossa. Klasnić on pelannut 23 maaottelua, joissa on tehnyt seitsemän maalia (tilanne 22. kesäkuuta 2006).
Tammikuussa 2007 kerrottiin Klasnićin sairastuneen munuaisen vajaatoimintaan. Hän sai munuaisensiirron mutta hänen kehonsa hylki ensimmäistä, äidiltään saamaansa elintä. Maaliskuussa 2007 hän joutui uuteen munuaisensiirtoon, tällä kertaa hänen isältään saama munuainen säästyi hylkimisreaktioilta. Syyskuussa 2007 hän sai lääkäreiltä luvan aloittaa harjoittelun ja jo 24. marraskuuta hänet valittiin Werder Bremenin aloituskokoonpanoon. Vuonna 2008 hänet valittiin Kroatian EM-kisajoukkueeseen.
Pursupikkumittari

Koko ja ulkonäkö

Pursupikkumittarin siipien kärkiväli on keskimäärin vähän yli 18 mm ja siipien väri on harmahtavan ruskeanvalkoinen. Takasiipi on vaaleampi kuin etusiipi. Lajin etusiivet ovat suipot ja leveämmät kuin useilla muilla suvun lajeilla. Lajin ulkonäkö on samanlainen kaikkialla sen levinneisyysalueella.

Levinneisyys ja lentoaika

Pursupikkumittaria on holarktinen laji, jota tavataan sekä Pohjois-Amerikan että Euraasian pohjoisosissa. Nimialalaji on levinnyt Amerikassa Kanadasta Uuteen Meksikoon ja Coloradoon, mutta sitä on tavattu myös Grönlannissa. Alalaji hyperboreata esiintyy Euroopassa Fennoskandiasta Saksaan, Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle ulottuvalla alueella. Suomessa lajia tavataan pääasiassa Pohjois-Suomessa ja Lapissa. Maassa on myös muualla pieniä paikallisia populaatioita. Se on alueellisesti uhanalainen Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa.
Lajin lentoaika on eteläisessä Suomessa yleensä kesäkuun toisella ja kolmannella viikolla, äärihavainnot ovat touko-heinäkuulta. Lapissa lajin lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Lajia tavataan pääasiassa isovarpurämeillä sekä niiden laita-alueilla. Levinneisyysalueen pohjoisosassa laji lentää myös kuivilla kankailla, suopursua kasvavilla paljakan osilla ja tunturikoivikossa.

Ravintokasvi

Toukat käyttävät ravintonaan yksinomaan suopursua.
Lingala

Ominaisuudet ja käyttö

Joidenkin kielitieteilijöiden mukaan lingala on Keski-Afrikan bantu-pohjainen kreoli. Lingalan perussanastossa on monia lainasanoja eri kielistä kuten ranskasta, espanjasta, portugalista ja englannista.
Varsinais-Suomen vaalipiiri

Puolueiden kannatus

Suurin puolue Varsinais-Suomessa on viime vuosikymmeninä ollut Kokoomus, jonka kannatus on melko tasaisesti jakautunut sekä maaseudulle että kaupunkiin. Se on suurin puolue myös Turun kaupunginvaltuustossa. Tosin esimerkiksi vuoden 1962 eduskuntavaaleissa se oli jäädä viidenneksi, kun edellä olivat SKDL, Keskusta ja SDP, ja Kansanpuoluekin jäi vain 312 äänen päähän. SDP:tä kannatetaan perinteisesti teollisuuspaikkakunnilla, joita ovat Uusikaupunki, Raisio, Salo ja Länsi-Turunmaan Parainen. Keskustaa kannatetaan laajalti maaseudulla, mutta esimerkiksi Vihreät eivät ole kovin suuri puolue. Huomattavaa on RKP:n kannatus Turunmaan saaristossa ja Turussa.
Kullin pyhä kivi

Kullin pyhä kivi (viroksi Püha kivi) on Virossa Pärnumaalla Läänerannan kunnassa Kullin kylässä sijaitseva uhrikivi. 
Kivi on tunnustettu yhdeksi Viron kansallisista kulttuurisista muistomerkeistä.
Rumpali

Rumpali on henkilö, joka soittaa rumpuja. Useimmiten sanalla viitataan nimenomaan rumpusetin soittajaan. Muita rumpuja ja lyömäsoittimia soittavia henkilöitä kutsutaan usein lyömäsoittajaksi tai perkussionistiksi (engl. percussionist).
Albulan alue

Albulan alue (saks. Region Albula) on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Albulajoen laaksossa.
Alue koostuu kuudesta kunnasta (1.1.2018 alkaen): Albula/Alvra, Bergün Filisur, Lantsch/Lenz, Schmitten, Surses ja Vaz/Obervaz. Alueen pinta-ala on 684 neliökilometriä ja asukasluku 8 147 (31.12.2016).
Alueen keskuspaikka on Tiefencastel.
Armáthia

Maantiede

Egeanmeren kaakkoisosassa Dodekanesian saariryhmässä sijaitseva Armáthian saari yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Kásoksen kunnan, joka kuuluu Kárpathoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Armáthia sijaitsee parin kilometrin päässä suuremmasta Kásoksen saaresta. Armáthian korkein kohta on 111 metriä merenpinnan yläpuolella. Saaren länsiosassa on pieni järvi. Armáthia yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan luonnonsuojelualueen, jolla on kokoa 134,537 neliökilometriä. Alueesta kaksi prosenttia on merta.
Phrygana-kasvillisuus on valloittanut saaren rannikkoalueiden hylätyt viljelysmaat. Esimerkiksi sykerötimjami ja  lyijykukkakasvien heimoon kuuluva Limonium graecum  ovat saarella kasvavan phryganan kasvilajeja. Armáthian sisäosassa kasvaa myös foinikiankatajaa, joka on huomattavasti elpynyt aiemmin saarella harjoitetusta intensiivisestä laidunnuksesta. Laidunnus on nykyisin vähentynyt. Armáthialla on hiekkadyynejä, jotka tosin ovat huonossa kunnossa. Dyynien kasvillisuuteen kuuluvat esimerkiksi huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva Teucrium gracile sekä Limonium graecum.

Historia

Saarella aloitettiin 1800-luvulla kipsinlouhinta. Vuodessa saatiin louhittua 8 000 tonnia, jotka sitten kuljetettiin muun muassa Pireukseen, Istanbuliin, Aleksandriaan ja Odessaan. Louhinnan huippukautena saarella oli noin sata asukasta, jotka viljelivät maata ja pitivät kotieläimiä. Vielä vuoden 1951 väestönlaskennassa saarella oli kahdeksan asukasta. Nykyisin saari on asumaton, ja sinne saapuu kesäaikaan ihmisiä ottamaan aurinkoa ja uimaan. Kesäaikaan saarelle liikennöi päivittäin vene läheiseltä Kásoksen saarelta. Kasvava matkailu saattaa olla uhka saarelle.

Nähtävyydet

Armáthialla on yksi kirkko, joka on omistettu Vapahtajan temppeliin tuomiselle (Ypapantí). Kirkko juhlii vuosittain 2. helmikuuta. Kirkon ympärillä on vanhojen rakennusten raunioita.
Vyksa

Vyksa (ven. Вы́кса) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla 186 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Vyksan piirin keskus. Sen kautta kulkee Muromin ja Arzamasin väliseltä rautatieltä Navašinossa haarautuva sivurata. Asukkaita on 58 600 henkeä (vuonna 2008).
Vyksa on saanut alkunsa vuonna 1765 perustetusta metallitehtaasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1934. Tärkein tuotantolaitos on rautatievaunujen pyöriä ja metalliputkia valmistava tehdas. Nähtävyyksiä ovat 1760–1770-luvuilla rakennettu klassistinen Batašovin tehdasomistajasuvun kartano, barokin ja klassismin välimuotoa edustava Kristuksen syntymän kirkko vuodelta 1773 sekä keskustan vanhat hallintorakennukset ja asuintalot. Tehdasalueella on ainutlaatuisia teräsrakentamisen muistomerkkejä.
Helsingin Ekonomit

Historia

Helsingin ekonomien yhdistys perustettiin vuonna 1935 edistämään kauppakorkeakoulun käyneiden yhteistä toimintaa. Maaliskuun 21. päivänä 1935 joukko kauppakorkeakoulututkinnon suorittaneita kokoontui Hotelli Helsinkiin perustamaan omaa yhdistystä. Pitkään suunniteltu yhdistys sai perustavassa kokouksessa säännöt ja nimekseen Ekonoomiyhdistys. Yhdistyksen sääntöjen mukaan sen tarkoituksena oli ”koota kauppakorkeakoulun käyneet valvoman yhteisiä pyrintöjä ja edistämään taloudellisten kysymysten harrastusta ja kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan pyrintöjä.”
1940-luvun lopulla alettiin keskustella Ekonomiyhdistysten liitosta, kun pääkaupunkiseudun ulkopuoliset paikallisosastot olivat tyytymättömiä omiin toimintamahdollisuuksiinsa. Vuoden 1950 lopulla päätettiinkin perustaa Ekonomiliitto ja Ekonoomiyhdistyksen nimi vaihdettiin Helsingin Ekonomit ry:ksi.

Tapahtumat

Helsingin Ekonomit järjestää vuosittain yli 200 tapahtumaa, joissa kohtaa yli 9 000 jäsentä. Luennoijina tapahtumissa toimivat eri alojen asiantuntijat ja yhteiskunnan vaikuttajat. Tapahtumatarjonnasta löytyy myös kulttuuri- ja virkistystoimintaa.Yhdistyksen 17 kerhoa järjestävät pääosan tapahtumista. Tapahtumiin voivat osallistua kaikki Helsingin Ekonomien. Suurin osa tapahtumista on avoimia myös Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskeleville KY ry:n jäsenille.

Kerhot

Helsingin Ekonomien ensimmäiset kerhot, Ekonominaiset ja Liikkeenjohdon kerhot, perustettiin jo 1940-luvun taitteessa.
Nykyiset kerhot ovat Business Partners, Digiekonomit, Ekonominaiset, Ekonomiyrittäjät, Finanssiekonomit, Julkishallinnon Ekonomit, Järjestöekonomit, Kansainväliset Ekonomit, Kehonkohentajat, Konsuliklubi, Laskentaekonomit, Liikkeenjohdon kerho, Markkinointiekonomit, Nuoret Ekonomit, Päiväklubi, Vaikuttajaekonomit ja Viestintäekonomit.
Jonttu-Fantti ja hänen ystävänsä

Sarjan kuvaus

Sarjassa joukko leluja asuu pienen Mikko-pojan huoneessa ja he ratkovat arki-elämän ongelmia. Sarjan alussa leluhahmoja on kolme, mutta sarjan edetessä leluja tulee toiset kolme lisää.
Sarja on ilmeisesti antanut vaikutteita Disney-elokuvaan Toy Story, sillä sarjassa lelut elävät ja käyttäytyvät ihmisten lailla. Sarjassa ei esiinny ihmisiä juuri lainkaan. Muutamia sarjassa esitettyjä aiheita käytetään elokuvassa.

Sarja Suomessa

Suomessa sarja esitettiin vuosina 1993-1995 Yle TV2:n Pikku Kakkosen yhteydessä.
Suomenkielisessä versiossa ensimmäisissä jaksoissa Matti Pellonpää ja Maria Salo esittivät hahmojen roolit. Pellonpään kuoltua, sarjan myöhemmissä jaksoissa hänen tilalleen tulivat Risto Aaltonen ja Matti Laitinen.
American Association for the Advancement of Science

American Association for the Advancement of Science (AAAS) on vuonna 1848 perustettu yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon tieteellinen seura, joka tunnetaan erityisesti Science-lehden julkaisijana.
Seuran tavoitteena on edistää tieteenharjoittajien välistä yhteistyötä, rohkaista tutkijoita vastuullisuuteen ja tukea tieteellistä koulutusta ja tieteestä tiedottamista ihmiskunnan parhaaksi. AAAS on maailman suurin erikoistumaton tieteellinen seura.