google/wiki40b huggingface dataset:
Paleltuma

Paleltuma on tila, jossa iholle tai muille kehonosille koituu vaurioita, kun ne joutuvat tekemisiin erittäin kylmän ilman tai esineen kanssa.

Riskitekijät

Paleltuman riskiä lisäävät −20 asteen lämpötila, tuuli ja vaatteiden kostuminen. Paleltumille voivat herkistää myös ääreisverenkiertoa muuttavat lääkkeet, kuten beetasalpaajat, sekä tupakointi ja sairaudet, kuten valtimoahtaumat.
Lievä paleltuma voi kovassa pakkasessa ja tuulessa syntyä muutamassa minuutissa kehon ääreisosiin, kuten sormiin, varpaisiin tai nenään.

Oireet

Paikallisessa paleltumassa ruumiinosa altistuu kylmälle, jolloin sen lämpötila laskee niin alas, että kudoksissa alkaa tapahtua nesteen jäätymistä. Oireita ovat pistely, tunnottomuus ja värin muutokset, mutta myös rakkuloita voi nousta.
Jos iho jäähtyy lähelle nollaa astetta, seuraa kudosvaurio. Paleltumaan liittyvä kudostuho syntyy suurimmaksi osaksi sulamisvaiheessa tulehdusreaktion seurauksena.
Yleensä paleltumaa seuraa ihon värjäytyminen tummemmaksi tai erittäin vaaleaksi, ja sen lisäksi ihoa polttelee tai kutittaa, alue on osaksi tai kokonaan tunnoton, ja joissain tapauksissa paleltuma aiheuttaa erittäin kovaa kipua. Iho, joka on paleltuman vaurioittama, muuttuu parissa tunnissa tummaksi. Jos iho on täysin tuhoutunut, se muistuttaa palanutta ihoa ja on irtonainen ja täysin mustunut. Pahimmissa tapauksissa paleltuma vahingoittaa hermoja tai verisuonia, mistä voi seurata kuolio. Näissä tapauksissa ainoa mahdollisuus estää kuolion laajeneminen saattaa olla amputaatio.
Paleltumaa voi edeltää kivun katoaminen ihon viilennyttyä noin seitsemään asteeseen, minkä johdosta paleltumaa ei aina huomaa ajoissa.
Kylmävesivamma ei immersiovamma syntyy erityisesti jalkaan pitkäaikaisen kylmän ja kostean altistuksen seurauksena. Huonontuneen verenkierron seurauksena jalka lämmitettäessä turpoaa ja punoittaa.
Paleltumavammojen jälkioireiksi voi jäädä tuntohäiriöitä, nivelkipuja, liikahikoilua ja kylmänarkuutta.

Ensiapu ja hoitoon toimittaminen

Jos paleltuneen henkilön ruumiinlämpö ei kokonaisuudessaan ole alentunut, pelkän paleltuman hoito riittää. Paleltunutta aluetta lämmitetään nopeasti 37–40-asteisessa vedessä noin 20–30 minuutin ajan. Tämä voi aiheuttaa kovaa kipua, jota voidaan hoitaa esimerkiksi ibuprofeenilla. Aluetta ei saa hieroa eikä hangata. Paleltuneelle annetaan lämmintä juotavaa, mutta tupakointia ja alkoholin käyttöä tulee välttää hoidon aikana.
Paleltunut on syytä toimittaa hoitoon, jos tunto, lämpö ja ihonväri eivät ole palanneet tunnissa, jos iholle on noussut rakkuloita tai jos paleltunut alue on laaja.

Ehkäisy

Paleltumavammoja ehkäistään riittävällä ja kosteutta eristävällä vaatetuksella sekä välttämällä nestehukkaa. Lieväkin nestevaje lisää paleltumavaaraa huomattavasti, sillä vaje heikentää kehon ääreisosien kudosten verenkiertoa. Pakkasvoiteet sen sijaan saattavat lisätä paleltumariskiä.
Tanssikeskus Footlight

Tanssikeskus Footlight on vuonna 1984 perustettu tanssioppilaitos, joka tarjoaa tanssinopetusta Helsingissä ja Espoossa. Oppilaitoksen rehtori Taina Schorin-Keltto perusti oppilaitoksen alun perin steppikouluksi. Vuosien varrella koulussa on alettu opettaa muitakin tanssilajeja stepin rinnalla, ensimmäisinä balettia ja jazztanssia.

Nimestä

Tanssikeskus Footlight tunnettiin aluksi nimellä Tanssistudio Tuulensuu. Vuonna 1995 nimi vaihtui Tanssistudio Footlightiksi. Nykyinen nimi Tanssikeskus Footlight otettiin käyttöön vuonna 2001.

Historia

Tanssikeskus Footlightin perusti vuonna 1984 sen rehtorina toimiva Taina Schorin-Keltto. Koulu oli alun perin steppikoulu, jonka tunnit pidettiin Helsingin Kulttuuritalolla sijaitsevassa tanssisalissa. Ensimmäisenä opetusvuotena oppilaitoksessa tanssi 287 oppilasta.
2000-luvun kynnyksellä Footlight oli kasvanut yli 2000:n oppilaan tanssioppilaitokseksi ja saavuttanut Suomen toiseksi suurimman tanssioppilaitoksen sijan. Koulu avasi nykyiset toimipisteensä Helsingin keskustaan Mannerheimintielle sekä Espoon Leppävaaraan vuonna 2002. Vuonna 2011 Helsingin Ruoholahteen perustettiin kolmas toimipiste, joka toimii Salmisaaren liikuntakeskuksen tiloissa.
Hepojärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,8 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,7 metriä mpy.
Vidar Riseth

Seurajoukkueura

Riseth aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa yhden Norjan pääsarjan ottelun kaudella 1992, jolla joukkue voitti sekä sarjan mestaruuden että Norjan cupin. Rosenborg voitti mestaruuden myös seuraavalla kaudella Risethin pelatessa kymmenen ottelua. Kaudeksi 1994 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Kongsvingeriin, jossa sai enemmän vastuuta. Riseth pelasi 18 sarjaottelua ensimmäisellä kaudellaan, 24 ottelua kaudella 1995 ja 14 ottelua kaudella 1996. Kaudella 1995–1996 hän pelasi lisäksi 11 ottelua Englannin 1. divisioonan Luton Townissa.
Kaudeksi 1996–1997 Riseth siirtyi ulkomaille pysyvällä siirrolla, kun Itävallan Bundesliigan LASK Linz hankki hänet. Riseth kuului joukkueen runkopelaajiin kahden kauden ajan. Hän ehti aloittaa seurassa myös kauden 1998–1999, mutta siirtyi pian sen alkamisen jälkeen Skotlannin Valioliigan Celticiin. Riseth edusti Celticiä myös seuraavalla kaudella ja pelasi vielä yhden ottelun kaudella 2000–20001, kunnes siirtyi Saksan Bundesliigan 1860 Müncheniin.
Kaudeksi 2003 Riseth palasi Tippeligaeniin ja Rosenborgiin. Hän pelasi seurassa tällä kertaa viisi kautta voittaen kolme Norjan-mestaruutta (2003, 2004, 2006) ja Norjan cupin kaudella 2003. Vuosina 2008–2010 Riseth edusti Norjan pääsarjan pienempiä seuroja Lillestrømiä, Strømsgodsetia ja Kongsvingeriä, johon hän palasi kaudeksi 2010, jonka jälkeen päätti uransa.

Maajoukkueura

Norjan A-maajoukkueessa Riseth pelasi vuosina 1997–2007 yhteensä 52 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän pelasi vähintään yhden A-maaottelun 11 peräkkäisenä vuotena. Riseth oli mukana MM-kilpailuissa 1998 – joissa hän pelasi kaikissa Norjan neljässä ottelussa – ja EM-kilpailuissa 2000.
Jekaterinoslavin kuvernementti

Väestön kielellis-etninen jakauma

Kielellis-etniseltä taustaltaan suurimmat kieliryhmät olivat vuonna 1897 ukraina (68,9 % eli 1 456 369 as.), venäjä (17,3 %, 364 974 as.), jiddiš (4,7 %, 99 152 as.), saksa (3,8 %, 80 979 as.) ja kreikka (2,3 %, 48 740 as.). Joku muu äidinkieli oli 3,0 prosentilla väestöstä.
King Kong vs Godzilla

Juoni

Ensin tutkimusryhmä löytää merellä sijaitsevan Faro islandin ja menee sinne.
Samaan aikaan amerikkalainen sukellusvene Seahawk juuttuu kiinni jäävuoreen. Valitettavasti tämän saman jäävuoren sisällä on mutanttidinosaurus, Godzilla. Sitten pelastushelikopteri lentelee jäävuoren yllä, samaan aikaan kun Godzilla kaivautuu vuoren sisältä. Sen jälkeen Godzilla ui kohti Japanin rannikkoa.
Sillä välin Faro Islandilla jättiläismustekala hyökkää erään heimon kotikylään. Sitten vapautuu jättiläisgorilla, King kong, ja se saapuu kylään taistelemaan ja voittaa mustekalan. Sitten Kong juo punaista marjamehua ja nukahtaa. Kun Kong nukkuu, se laitetaan lautalle ja viedään kohti Japania taistelemaan Godzillan kanssa.
Ida Pollock

Ida Pollock (o.s. Crowe; 12. huhtikuuta 1908 Lewisham, Lontoo – 3. joulukuuta 2013 Cornwall) oli brittiläinen kirjailija, joka julkaisi lukuisia novelleja ja yli sata rakkausromaania. Hän käytti oikean nimensä lisäksi useita pseudonyymejä: Susan Berrie, Pamela Kent, Averil Ives, Anita Charles, Barbara Rowan, Jane Beaufort, Rose Burghley, Mary Whistler ja Marguerite Bell. Hän toimi myös öljymaalarina, ja hän oli edustettuna kansallisessa näyttelyssä vuonna 2004.
Pollock aloitti kirjoitustensa julkaisun jo 1920-luvulla. Hän selvisi toukokuussa 1942 pommin osumisesta hänen äitinsä kotiin Hastingsissa. Pollock selvisi vammoitta, mutta hänen äitinsä joutui tilapäiseen sairaalahoitoon. Hän meni vuonna 1943 naimisiin everstiluutnantti Hugh Alexander Pollockin (1888–1971) kanssa. Mies työskenteli elämänsä aikana myös kustantamossa ja teki yhteistyötä Churchillin kanssa. Hän oli aiemmin ollut naimisissa Enid Blytonin kanssa.
Myös Pollockin tytär Rosemary Pollock on rakkauskirjailija.
Pollock julkaisi omaelämäkertateoksen Starlight marraskuussa 2009. Hän oli Romantic Novelists’ Associationin perustajajäsen ja oli mukana valmistamassa järjestön 50-vuotisjuhlia vuonna 2010.
Samuel Scheidt

Samuel Scheidt (kastettu 3. lokakuuta 1587 Halle – k. 24. maaliskuuta 1654) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja opettaja barokin ajan alussa.
Samuel Scheidt syntyi Hallessa mutta muutti musiikinopintojen jälkeen Amsterdamiin opiskelemaan säveltäjä Jan Pieterszoon Sweelinckin johdolla. Palattuaan Halleen hän ryhtyi hoviurkuriksi ja myöhemmin kapellimestariksi Brandenburgiin. Toisin kuin monet muut saksalaiset muusikot hän jäi kolmikymmenvuotisen sodan ajaksi Saksaan. Hän tuli toimeen opettajan tehtävissä ja tekemällä muita tilapäistöitä, kunnes tilanne rauhoittui ja hän pääsi palaamaan kapellimestariksi.
Scheidt oli ensimmäinen merkittävä saksalainen barokkisäveltäjä ja -urkuri. Hänen myötään alkoi kehittyä tyypillinen pohjoissaksalainen tyyli, johon uskonpuhdistus merkittävästi vaikutti. Etelä-Saksassa ja eräissä muissa Euroopan valtioissa Roomasta tulevat vaikutteet olivat yhä vahvoja, joten suurin osa musiikista noudatti Italian mallia. Juuri Rooman vaikutuksen alta irtautuneet protestanttiset alueet sen sijaan loivat uutta ja kehittivät erilaisia tyylittelyjä kuin naapurinsa.
Scheidtin musiikin voi jakaa kahteen osaan: soitinmusiikkiin, lähinnä urkumusiikkiin, ja laulumusiikkiin, jota esitetään joko a cappella tai basso continuon tai muun ajalle ominaisen soittimen säestyksellä. Hänen urkumusiikkiaan arvostettiin tuohon aikaan hyvin paljon, vaikka se nykyisin on Johann Sebastian Bachin teosten varjossa. Suurimman osan soitinmusiikistaan hän sävelsi uruille.
Uva (Udmurtia)

Uva (ven. ja udmurtiksi Ува́) on kaupunkimainen taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Uvajoen varrella 96 kilometriä Iževskistä länteen. Taajama on Uvan piirin keskus. Asukkaita on 20 000 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1924 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1935 siitä tuli piirikeskus ja vuonna 1938 kaupunkimainen taajama. Asukkaista kaksi kolmasosaa on venäläisiä ja kolmannes udmurtteja.
Uvan kautta kulkee Iževskin ja Kilmezin välinen rautatie sekä Iževskista Nylgan kautta johtava maantie, joka haarautuu taajamassa Vavožiin, Seltyyn ja Sjumsiin. Siellä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, turpeentuotantoyritys, sikala ja suurkanala, meijeri, lihanjalostuslaitos ja muuta elintarviketeollisuutta. Taajamassa on opettajaopisto, ammattikoulu, kulttuuritalo, elokuvateatteri, tasavallan kansallismuseon ja taidemuseon osastot, piirisairaala ja parantola.
Kansainvälinen lentoasema

Kansainvälinen lentoasema on lentoasema, jolta tapahtuu valtioiden välisiä, rajan ylittäviä lentoja. Kotimaan liikenteestä poiketen kansainvälisillä lentoasemilla tapahtuu myös tullitarkastuksia, passintarkastusta ja muuta rajavalvontaa. Jotta lentoasema saa kansainvälisen statuksen, sen on täytettävä määräykset muun muassa kiitoteiden pituudesta ja lennonjohdosta sekä oltava Tullin hyväksymä yleinen liikennepaikka ja Rajavartiolaitoksen hyväksymä virallinen rajanylityspaikka. Kansainväliset lentoasemat muodostavat maailmanlaajuisen verkoston ja niiden yhteydessä on yleensä kattava syöttö- ja kotimaanliikenteen palvelu.
Suomessa kansainvälisiä lentoasemia ovat muun muassa Helsinki-Vantaan, Tampere-Pirkkalan, Turun, Oulun ja Rovaniemen lentoasemat.
Asterix ja viikingit

Juoni

Normannien viikinkipäällikkö, Seismograf saa kuulla, että "pelko antaa siivet". Päällikkö tuumii valloitusretkien olevan helpompia, jos hänen soturinsa oppisivat lentämään. Hän perustaakin retkikunnan, jonka tehtävänä on etsiä todellinen pelkuri, joka voisi opettaa normannit pelkäämään.
Samaan aikaan gallialaiskylän rauha järkkyy, kun Aladobixin veljenpoika Poppix saapuu kylään. Poppixin isä on lähettänyt poikansa Aladobixin luo, jotta tämä koulisi pojasta miehen. Päällikkö antaa Poppixin kouluttamisen Asterixin ja Obelixin vastuulle, mutta poikaa ei kasvissyöjänä ja pasifistina kiinnosta villisikojen metsästäminen ja roomalaisten kanssa tappeleminen. Sen sijaan hän esittelee kyläläisille viimeisimpiä muoti-ilmiöitä.
Pian normannit saapuvat Gallian rannikoille ja sieppaavat Poppixin, sillä olettavat hänen olevan mestaripelkuri. Kun Aladobix saa kuulla tapauksesta, hän lähettää Asterixin ja Obelixin pelastamaan veljenpoikansa. Matkalla  laivassa Poppix kohtaa kauniin Abban, joka on päällikön tyttö ja Poppixin ikäinen.
Johann Peter Hasenclever

Johann Peter Hasenclever (1810–1853) oli saksalainen taidemaalari, joka maalasi Düsseldorfissa biedermeieria edustaen humoristis-satiirisia laatukuvamaalauksia. Hasenclever esitti pikkuporvarityyppejä niin maalauksellisesti kuin tehokkain valovaikutuksinkin. Friedrich Wilhelm von Schadow opetti häntä.
Kulosaaren kirkko

Kirkko

Kulosaaren korkeimmalla kalliolla, Vapaamuurarivuorella kohoava tiilestä ja betonista rakennettu kirkko on perustyyliltään funktionalismia, mutta siinä on myös koristeellisia osia, kuten kattoratsastaja ja ulkorappaus.
Kirkon sisustuksen suunnitteli kuvataiteilija Antti Salmenlinna, joka oli arkkitehti Armas Lindgrenin vävy. Salmenlinna suunnitteli muun muassa kirkkosalin palkkikaton ja urkulehterin kaiteen. Myös katon ja triumfikaaren maalauskoristelut, saarnastuolin viereisen ikkunan lasimaalaus ja alttarivaatteet ovat hänen suunnittelemiaan.
Vuorisaarnaa kuvaavan alttaritaulun maalasi taiteilija William Lönnberg. Kipsiveistokset kirkkosalin peräseinällä ja ikkunalla ovat Suomen ensimmäisiin naiskuvanveistäjiin kuuluneen kulosaarelaisen Sigrid af Forsellesin tekemiä ja hänen omaistensa lahjoittamia. Alttariliinaan on kudottu silloisen Kulosaaren seurakunnan symboli, campanile eli kellotorni. Arkkitehti Bertel Jungin tytär, metallitaiteilija Gunilla Jung on suunnitellut hopeisen kastemaljan, kolehtihaavin ja virsinumerotaulun. Bertel Jungin veljentytär, tekstiilitaiteilija Dora Jung suunnitteli ensimmäisen messukasukkansa Kulosaaren kirkkoon. Myöhemmin 1970-luvulla kirkkoon on hankittu muun muassa kuvanveistäjä Tapio Junnon pronssiset kynttilänjalat ja alttarikrusifiksi.
Kirkon urut ovat saksalaisen Riegerin urkutehtaan valmistamat ja kulosaarelaisten laivanvarustajien Antti Wihurin ja Gustaf Thordénin lahjoittamat.

Kellotapuli

Kulosaareen oman kirkon paikka oli hyvissä ajoin valmiiksi katsottuna, vaikka rakentaminen lykkääntyikin kymmenellä vuodella. Pienen matkan päähän tulevan kirkon paikasta, kallion korkeimmalle kohdalle rakennettiin betoninen kellotapuli, jonka alustava suunnitelma oli arkkitehti Armas Lindgrenin. Lindgren kuoli vuonna 1929 ja hänen tyttärensä Helena Stenij teki suunnitelmat valmiiksi. Tapuli valmistui vuonna 1931. Kolme lahjoituksena saatua kirkonkelloa on viritetty Kulosaaressa asuneen säveltäjä Heikki Klemetin ohjein.

Huvilakirkko

Kulosaaren kunta erkani Helsingin maalaiskunnasta vuonna 1922. Kulosaaren seurakunta oli perustettu 1921 ja samana syksynä oli vuokrattu kirkkoa varten huvila Kulosaarentie 42:sta. Armas Lindgren suunnitteli siihen pienen kirkkosalin, kanslian ja kokoussalin sekä yläkertaan pappilan. Lindgrenin kuoltua Helena Stenij viimeisteli myös huvilakirkon suunnitelmat.
Walter von Konow

Walter Emil Berndt von Konow (29. maaliskuuta 1866 Iisalmi – 24. heinäkuuta 1943 Sääksmäki) oli suomalainen von Konow -sukuun kuulunut museoasiantuntija.
Von Konowin vanhemmat olivat eversti Johan Emil von Konow ja Hilda Charlotta Amalia Tudeer. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1892 ja toimi jonkin aikaa Haminan kadettikoulun historian opettajana ja sitten Turun kouluissa, muun muassa Heurlinin tyttökoulussa 1900-1925. Von Konow teki toisaalta merkittävän elämäntyön Turun kaupungin historiallisen museon intendenttinä 1896-1933, kartuttaen ja järjestäen museon kokoelmia. Museo tuli tunnetuksi muun muassa suomalaista asumiskulttuuria 1600-luvulta aina 1850-luvulle koskevista asuntojen sisustuksien esittelyistä. Von Konow hoiti myös museon kokoelmien luetteloinnin yksinään. Hänen vaikutuksensa museoharrastukseen laajemminkin oli huomattava. Von Konow julkaisi vuosien varrella useita museota koskevia opaskirjoja, kuten Tien opas Turun kaupungin historiallisessa museossa Turun linnassa jo vuonna 1907. Hänet tunnetaan myös laulujen sanoittajana.
Von Konow kuoli naimattomana, säveltäjä Jean Sibelius oli hänen lapsuuden ystävänsä.
Musta-apila

Ulkonäkö ja koko

Tavallisesti kaksivuotinen (harvoin yksivuotinen) musta-apila kasvattaa 20–35 cm korkean kaljuhkon varren. Lehdet ovat kolmisormisia. Lehtien korvakkeet ovat lehtiruotia lyhyempiä ja ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Lehdykät ovat 1–2 cm pitkiä, ruodittomia ja nirhalaitaisia. Kukinto on pitkänomainen ja tukilehteä paljon pitempi. Kukintoja on usein kaksi kappaletta lähekkäin. Kukan verhiön kolme alaliuskaa ovat karvaisia. Teriö on tyveltä yhdislehtinen. Väriltään teriö on aluksi kiiltävän keltainen, mutta pian väri vaihtuu tummanruskeaan tai jopa mustaan. Tämän takia kukinto on usein kaksivärinen siten, että yläosa on kellertävä ja alaosa tumma. Musta-apila kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa. Lajin vuosittainen runsaus kasvupaikoilla vaihtelee suuresti riippuen siementuotannon onnistumisesta.

Levinneisyys

Musta-apila on eurooppalainen laji, jonka levinneisyysalueen painopiste on itäinen. Lajia tavataan paikoitellen Espanjassa ja Ranskassa, Balkanin niemimaalla ja Kaukasuksella, mutta yhtenäinen levinneisyysalue alkaa Etelä-Saksasta kapeana vyöhykkeenä läpi Keski-Euroopan Länsi-Ukrainaan ja edelleen Venäjällä Uralille asti. Pohjoiseen päin levinneisyysalue jatkuu Itä-Puolasta Baltiaan ja edelleen Suomeen, Ruotsiin, Tanskaan ja Länsi-Norjaan. Suomessa musta-apila on muinaistulokas, jota kasvaa Oulun korkeudelle saakka. Se on kuitenkin kadonnut monilta vanhoilta esiintymisalueiltaan, muun muassa Ahvenanmaalta. Lapissa laji on satunnainen ja harvinainen tulokas. Laji on levinnyt Suomessa ihmisen ja karjan mukana.

Elinympäristö

Musta-apilalle tyypillistä kasvuympäristöä ovat kulttuurivaikutteiset ympäristöt kuten niityt, pientareet ja pensaikot. Suomessa laji on viime vuosikymmeninä suuresti harvinaistunut, koska varsinkin sille mieluisat piennarniityt ovat vähentyneet voimakkaasti.
Morfogeneesi

Morfogeneesillä tarkoitetaan biologisen rakenteen kehittymistä, muotoutumista. Tunnetuimman teorian aiheesta esitti englantilainen matemaatikko ja logiikan tutkija Alan Turing.
Borneo

Maantiede ja luonto

Borneo on hyvin vuoristoinen, erityisesti sisäosiltaan. Korkein vuori on Kinabalu (4 175 metriä) Pohjois-Borneossa, joka on myös samalla Malesian korkein vuori. Ilmasto on lämmin ja kostea. Suurimman osan saaresta kattaa tiheä sademetsä, jolla on rikas eläimistö sarvikuonoineen, norsuineen, orankeineen, gibboneineen, krokotiileineen, liskoineen, kilpikonnineen ynnä muine lajeineen. Saarella on monia jokia, jotka ovat tärkeitä kulkuväyliä.
RD-170 (rakettimoottori)

RD-170  on venäläinen nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Se on maailman voimakkain nesterakettimoottori. Siinä on neljä palokammiota ja suutinta. Se polttaa RP-1 kerosiinia ja nestehappea. RD-170 moottoria käytettiin raskaan Energija-kantoraketin neljässä lisäraketissa vuosina 1987 ja 1988. 
Siitä edelleen kehitettä RD-171 mallia käytetään  Zenit-kantoraketeissa. Siitä on kehitetty kaksikammioinen versio RD-180 Atlas V-kantorakettiin. Myös yksikammioinen  RD-191 on kehitteillä uuteen Angara-rakettiperheeseen.
Viimeinen ritari

Juoni

Ranskan vallankumouksen jälkeen kuningatar Marie Antoinette odottaa kohtaloaan vankilassa. Maison Rougen ritari laatii suunnitelman hänen vapauttamisekseen. Apuna toimivat Dixmer ja tämän vaimo Geneviève, ritarin sisar. Eräänä iltana partio pysäyttää Genevièven. Hänet pelastaa nuori republikaani Maurice Lindey, joka rakastuu naiseen. Maurice joutuu mukaan rojalistien salajuoneen, joka epäonnistuu ratkaisevalla hetkellä. Toisella yrittämällä Maison Rougen ritari saa surmansa, Geneviève tuomitaan kuolemaan ja myös Maurice päätyy vankilaan. Hänen ystävänsä Lorin uhrautuu ja auttaa heidät pakoon.

Tuotanto ja vastaanotto

Yllättäviin juonenkäänteisiin perustuvan pukudraaman ansiona oli laaja ja nimekäs näyttelijäkunta. Poikkeuksellisesti myös sivuosien esittäjät oli nimetty. Kamera pysyy paikallaan ja liike tapahtuu taidokkaasti lavastetun kuvan syvyyssuunnassa. Näyttelijätyöskentely on teatraalista, mutta yleensä tarkkaan suunniteltua ja välttää suuria eleitä. Elokuvaan on laadittu alkuperäisteoksesta poikkeava onnellinen loppu. 
Brittiläinen The Bioscope -lehti kutsui Viimeistä ritaria mestariteokseksi ja ylisti varsinkin sen lavastusta ja näyttelemistä. Capellanin elämäkerturin Christine Leteuxin mukaan elokuva ei kohoa ohjaajan parhaiden teosten kuten Germinalin (1913) tai Quatre-vingt-treizen (1914, julkaistu 1921) joukkoon.
Viimeistä ritaria esitettiin Suomessa kevättalvella 1917. Sen ruotsinkielinen nimi oli aluksi käännetty muotoihin Viimeinen aatelismies ja Viimeinen kavaljeeri. Mainoskampanjassa korostettiin autenttista lavastusta ja tunnettuja naisnäyttelijöitä. Pituutensa vuoksi elokuva oli jaettu kahteen osaan.

Restaurointi

Elokuva on restauroitu Ranskan elokuva-arkistossa säilyneen negatiivin pohjalta vuonna 2010. Välitekstit on luotu uudelleen Ruotsin elokuvasensuurin arkiston perusteella ja filmi on värjätty negatiivin merkintöjen mukaan.
Faces (festivaali)

Faces on vuotuinen heinä–elokuun vaihteessa eri puolilla Raaseporia vuodesta 1998 järjestettävä musiikkiin ja kulttuuritoimintaan keskittyvä musiikkifestivaali.
Kun festivaalin taustaorganisaatio, voittoa tavoittelematon Etnokult ry, perustettiin vuonna 1997, perustajajäsenten Börje Mattssonin ja Holger Wickströmin tavoitteena oli järjestää monikulttuurinen festivaali, jossa kaikilla etnisillä ryhmillä olisi mahdollisuus esittäytyä.

Ohjelma

Musiikin lisäksi ohjelmisto täyttyy muun muassa tanssista, teatterista, elokuvista, runoudesta, näyttelyistä, työryhmistä ja stand up -komiikasta. 
Tapahtuman yhteydessä ovat katusoiton SM-kisat, lapsille ja lapsenmielisille oma Small Faces sekä Impromptu Freedom Stage. Faces kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin.

Teemat

Festivaalilla on vuosittain vaihtuva teema. Vuonna 2008 teemana oli ”Social warming” (eri kulttuurien ja väestöryhmien toimiminen yhdessä ihmiskunnan ja maapallon pelastamiseksi), vuonna 2009 ”We are the children” (lapset ja lasten oikeudet), 2010 ”We shall overcome” (monikulttuurisuus), 2011 ”Viva la difference” ja vuonna 2012 ”The new spring”.

Muut Facekset

Tytärfestivaaleja on järjestetty Petroskoissa (Carelian Faces) vuodesta 2003 ja Bosnia ja Hertsegovinassa ensimmäistä kertaa 2006. Tulevaisuudessa yksi mahdollinen uusi festivaalipaikka on Etelä-Afrikka. Järjestäjien tavoitteena on siirtää vastuu ulkomaanfestivaalien järjestelyistä vähitellen paikallisille. Festivaalin johtaja Mattsson on todennut Petroskoin festivaalin alkaneen rullata paikallisten voimin muutaman vuoden jälkeen.
Vuonna 2008 suunniteltiin Faces-tyyppisen festivaalin järjestämisestä Irakin pohjoisosassa Kurdistanissa, maan rauhallisemmassa pohjoisosassa. Festivaalijohtaja Börje Mattsson vieraili Irakissa 2008 maan kulttuuriministerin Falakadin Kakayn kutsumana heinäkuussa keskustelemassa asiasta.
Masbate

Masbate on yksi Filippiinien provinsseista. Se sijaitsee Bicolin alueella. Tämän saariprovinssin suurimmat saaret ovat Masbate, Ticao ja Burias. Provinssin asukasluku on 892 393 ja pääkaupunki Masbate City.

Hallinnollinen jako

Provinssi on jaettu 20 kuntaan ja yhteen kaupunkiin.
Johan Jakob Burman

Johan Jakob Burman (1771–1824) oli suomalainen soturi, joka osallistui Kustaa III:n joukoissa Venäjän sotaan. Hän jäi vangiksi Kyrön taistelussa 1789 ja vapautui 1791. Suomen sodassa 1808–1809 hän oli Sandelsin adjutantti. Vuonna 1814 hän osallistui Norjan sotaretkeen ja ylennettiin everstiluutnantiksi. Hänen muistiinpanonsa ilmestyivät 1865 nimellä Anteckningar förda under tiden från 1785 till 1816 jämte relation om Savolaksbrigadens operationer under 1808 och 1809 års krig.