Manipulaatiohoito

Manipulaatiohoito tai käsittelyterapia tarkoittaa käsillä tehtävää, nivelten liikutteluun perustuvaa hoitoa, kuten kiropraktiikka, osteopatia ja naprapatia. Joskus sillä tarkoitetaan myös pehmytkudoksiin kohdistuvaa hierontaa. Manipulaatiohoitojen vaikuttavuudesta on erilaisia näkemyksiä, mutta laajempaa tieteellistä näyttöä on vain manipulaatiohoitojen lievästä vaikuttavuudesta alaselkäkivun hoidossa.
Manipulaatiohoidot ovat tuki- ja liikuntaelimiin ja niitä ympäröiviin lihaksiin kohdistuvia erilaisia manuaalisia hoitomuotoja, joita ovat muun muassa kiropraktiikka, naprapatia ja osteopatia. Erilaisia selän, nivelten ja lihasten käsittelyyn perustuvia hoitoja käytetään paljon erityisesti tuki- ja liikuntaelinsairauksissa. Niiden ero tavanomaiseen fysioterapiaan on häilyvä. Toisin kuin monet manipulaatiohoidot, fysioterapia ei kuitenkaan perustu mihinkään erityiseen oppirakennelmaan. Manipulaatiohoitojen vaikutusmekanismi ei ole tiedossa, mutta niitä on pääosin selitetty kahdella teorialla. Toisen mukaan hoidot korjaavat kahden vierekkäisen nikaman aliliikkuvuutta. Toisen teorian mukaan taas paikallisten hermorefleksien avulla normalisoidaan nikamien ympäristön kipua ylläpitäviä neurofysiologisia heijasteita.
Manipulaatiohoitoja antavat Suomessa tarvittavan ammatillisen pätevyyden omaavat henkilöt. Näistä noin 200 oli lääkäreitä, noin 150 OMT-fysioterapeutteja, 40 koulutettuja kiropraktikkoja ja noin sata koulutettuja naprapaatteja. Koulutettuja osteopaatteja oli Valviran rekisterissä vuonna 2005 vain muutama.

Hoitomuodot

Ennen kaikkea selän nikamiin kohdistuvien hoitojen yhteydessä käytetään arkikielessä myös nimityksiä nikamakäsittely tai niksautushoito. Nikamakäsittely ja jäsenkorjaaminen ovat olleet myös kansanparannuksessa käytettyjä keskeisiä hoitomuotoja, ja Suomessa on edelleen niihin erikoistuneita parantajia. Ortopedinen manuaalinen terapia (OMT) on virallisen terveydenhoidon piiriin kuuluva, erikoislääkintävoimistelijoiden ja fysioterapeuttien antama tuki- ja liikuntaelimistön yhdistetty manipulaatio- ja mobilisaatiohoito. Manipulaatiohoitoihin luetaan lisäksi myös erilaisia hierontaterapioita, kuten akupainelu, shiatsu, ja vyöhyketerapia. Yksinomaan pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa klassista hierontaa ei yleensä lueta manipulaatiohoitoihin.
Erilaisilla fysikaalisilla hoitomenetelmillä on pitkä historia lääketieteessä ja ennen lääkehoitojen kehittymistä lääkäreillä oli käytössään vain fysikaalisia, mekaanisia ja psyykkisiä hoitoja. Lääketieteessä manipulaatiohoitoja opetettiin Euroopassa erityisesti 1900-luvun alkupuolella. Farmakologian kehityttyä koulutuksen painopiste kuitenkin siirtyi tälle alueelle ja nykyisin manipulaatiohoitoja opetetaan lääketieteen perusopetuksessa lähinnä sijoiltaan mennen nivelen tai murtuman paikalleen laittamisen yhteydessä. Lääkärit ovat suhtautuneet selkäpotilaiden manipulaatiohoitoon vieroksuvasti ja menetelmien tehoa on pidetty lähinnä lumehoitona. Hoitojen kiistanalaisuuteen on vaikuttanut niihin liittyneet epämääräisyydet ja hoitavien tahojen kirjava joukko.

Haitat

Selkärangan manipulaatiohoidon haittoja ei ole tutkittu systemaattisesti, mutta tapaustutkimusten perusteella on arvioitu, että komplikaatioriski olisi alle yksi miljoonasta toimenpiteestä. Haittavaikutuksia voivat olla kivun paheneminen, välilevypullistuma tai cauda equina -oireyhtymä. Vuonna 2004 Suomessa raportoitiin 20 vahinkoa, jotka liittyivät manipulaatiohoitoihin. Syynä näihin oli pääasiassa hoidon antajan puutteellinen koulutus tai vajavainen lääketieteellinen alkutilanteen kartoitus, ja haitat olisivat olleet siten periaatteessa vältettävissä.
Niskan alueen manipulaation vakavin mahdollinen haitta on niskavaltimoiden vauriot, jotka aiheuttavat verenkiertohäiriöitä, tajunnan menetyksiä, halvauksia ja jopa kuoleman. Näitä haittoja on raportoitu useita myös Suomessa viime vuosina. Tämän vuoksi manipulaatiohoitoja ei suositella niskapotilaille.