Medici

Vaakuna

Medicien vaakunassa on kultaisella pohjalla punaisia palloja. Pallojen merkitys ei ole selvä: niiden on arveltu esittävän pillereitä, rahaa tai kiveksiä. Erään tarinan mukaan yksi suvun kantaisistä olisi ollut Kaarle Suuren kapteeni Averardo de’Medici. Kapteeni taisteli Apenniineilla jättiläistä vastaan kultainen kilpi suojanaan. Jättiläinen iski kilpeen lommoja ja valutti niihin verensä kuollessaan, ja näin syntyi vaakunan kuviointi. Aluksi palloja oli yksitoista, sitten yhdeksän, seitsemän ja lopulta kuusi. Ranskan kuningas Ludvig XI myönsi vuonna 1465 Lorenzo de’ Medicin isälle Pierolle kunnianosoituksena vaakunansa käyttöön vaaleansinisen Ranskan liljoin koristellun pallon. Medicien vaakuna esiintyy poliittisena symbolina monissa firenzeläisissä rakennuksissa, niin Medicien itse asuttamissa kuin heidän ystävilleenkin kuuluneissa.

Historia

Medicit eivät alun perin olleet aatelia vaan ennemminkin porvareita. Varhaiset Medicit harjoittivat puuhiilikauppaa ja pian myös yrttien keräilyä ja myyntiä. Yrttejä käytettiin lääketarkoitukseen ja siten Mediceistä tuli farmaseutteja. Mahdollisesti tästä tulee nimi Medici (ital. ’lääkärit’) sekä käsitys vaakunan palloista pillereinä.
Giovanni di Bicci de’ Medici (1360–1429) oli ensimmäinen pankkitoiminnassa mukana ollut Medici, ja häntä voidaan pitää suvun perustajana. Hänen poikansa Cosimo de’ Medici (Cosimo Vanhempi; 1389–1464) oli ensimmäinen Medici, joka sai Firenzen epävirallisen hallitsijan Gran maestron aseman. Cosimon jälkeläiset muodostivat suvun toisen päähaaran; toiseen kuuluivat hänen pikkuveljensä Lorenzon jälkeläiset. Cosimon jälkeläiset hallitsivat käytännössä Firenzeä vuoteen 1494 saakka, jolloin heidät karkotettiin sieltä. Cosimon pojan Pieron (1416–1469) poika Lorenzo de’ Medici (1449–1492) sai lisänimen ”Il Magnifico”. Lorenzon aikaan Italian renessanssi oli huipussaan ja Medicit tukivat ahkerasti ajan taiteilijoita, runoilijoita ja filosofeja. Medicit kuitenkin palasivat Firenzeen 1500-luvun alussa, ja Cosimosta polveutunut Medicien ”vanhempi” sukuhaara hallitsi Firenzeä vielä vuoteen 1537 saakka. Keisari Kaarle V nimitti Alessandro de’ Medicin Firenzen perinnölliseksi herttuaksi. Hänen jälkeensä asema siirtyi ”nuoremmalle” haaralle, johon kuulunut Cosimo I de’ Medici tuli ensin Firenzen herttuaksi ja myöhemmin vuonna 1569 Toscanan suurherttuaksi. Hänestä polveutunut sukuhaara hallitsi sen jälkeen Toscanaa suurherttuakuntana vuoteen 1737 saakka. Kun suvun viimeinen suurherttua Gian Gastone (1671–1737) kuoli, hänen sisarensa Anna Maria Luisa de’ Medici‎ allekirjoitti testamentin, jolla koko Medicien omaisuus siirtyi uuden hallituksen omistukseen, eikä mitään siitä saisi koskaan siirtää pois Firenzestä. Anna Maria Luisa kuoli suvun viimeisenä jäsenenä 1743.

Taiteet

Medici-suvun merkittävimmät saavutukset liittyvät taiteen ja arkkitehtuurin tukemiseen. Suku oli melkeinpä kaikkien renessanssin merkittävien taiteilijoiden mesenaatti. Suvun perustaja Giovanni di Bicci de’ Medici tuki Masacciota ja San Lorenzon kirkon restaurointia. Cosimo Vanhempi tuki muun muassa Donatelloa ja Fra Filippo Lippia. Merkittävin Medicien tukema taiteilija oli Michelangelo, jota tukivat useat Medicit Lorenzo de’ Medicistä alkaen. Medicit olivat myös merkittäviä taiteenkeräilijöitä, ja nykyään heidän kokoelmansa muodostaa Firenzen Uffizin gallerian rungon.

Arkkitehtuuri

Arkkitehtuurissa Medicien vaikutus näkyy monissa Firenzen seudun rakennuksissa, kuten Uffizin galleriassa, Pittin palatsissa (Palazzo Pitti), Bobolin puutarhoissa ja Belvederen linnoituksessa. Medicien merkittävimmät 12 villaa ja kaksi puutarhaa ovat Unescon maailmanperintökohde.