google/wiki40b huggingface dataset:
Ripuli

Ripuli on oire, jossa ulosteen mukana poistuu tavallista runsaammin vettä. Se on tila, jossa uloste on löysää kolme kertaa tai enemmän päivässä. Se voi johtua nesteen imeytymisen heikkenemisestä, sen "vuotamisesta" takaisin suoleen, tai suolen liikkeiden voimakkaasta lisääntymisestä, jolloin vesi ei ehdi imeytyä. Tämän seurauksena uloste on löysää tai vetistä ja ulostustarve lisääntyy.
Ripulin tavallisimpia aiheuttajia ovat virukset (esimerkiksi norovirukset tai muut kalikivirukset) ja bakteerit (esimerkiksi stafylokokki, jonka erittämä toksiini aiheuttaa ruokamyrkytyksen, jonka seurauksena on äkillinen ripuli). Tunnetaan myös dietäärinen ripuli, jollaiseksi voidaan laskea esimerkiksi liiasta makeisten syönnistä aiheutunut ripuli, iatrogeeninen ripuli, joka voi aiheutua ulostuslääkkeistä sekä rasvaripuli tai sappihapporipuli, jotka ovat oireita muista taudeista.
Sokerialkoholeista sorbitoli (E-koodi E420), mannitoli (E421), maltitoli (E965) ja laktitoli (E966) voivat aiheuttaa ripulia etenkin suurina annoksina.
Kehitysmaissa likaisesta vedestä tarttuvan ripulin aiheuttama nestehukka on yleisin lasten kuolinsyy. Tähän kuolee vuosittain noin 1,8 miljoonaa alle viisivuotiasta lasta.

Ripulin hoito

Ruoansulatusjärjestelmää rauhoittavissa ripulilääkkeissä Suomessa käytetään loperamidia, joka on opioidi. Suomessa myytiin oopiumia sisältävää ripulilääkettä ilman reseptiä vuoteen 2008 asti, jonka jälkeen lääkkeen valmistus lopetettiin. Yhdysvalloissa on myös saatavilla ilman reseptiä Paregoric-tinktuuraa: oopiumiuutetta johon on lisätty kamferia.
Vakavassa ripulissa kehosta poistuu ripulin mukana runsaasti vettä, mikä johtaa kehon kuivumiseen ja nestehukkaan. Ripulista kärsivän on huolehdittava riittävästä nesteytyksestä. Veden sekaan lisätään ruokasuolaa ja tavallista sokeria. Kehitysmaiden ripulikuolemia voitaisiin estää nimenomaan tällä sokerin, suolan ja puhtaan veden seoksella. Vakavasta ripulista kärsivälle voidaan antaa nesteytystä myös tiputuksessa.
Reinhard Bonnke

Tausta

Synnyttyään Saksassa toisen maailmansodan ollessa meneillään Bonnke joutui kokemaan lapsena pakolaisleirien kovan todellisuuden. Hänen isänsä oli pastori, ja Bonnken kerrotaan tehneen henkilökohtaisen uskonratkaisun 9-vuotiaana ja kokeneen kutsumusta lähetystyöhön jo teini-ikäisenä. Hän kävi raamattukoulua Walesissa ja toimi pastorina Saksassa seitsemän vuoden ajan, jonka jälkeen hän matkusti Lesothoon lähetystyöhön. Siellä hänen kerrotaan saaneen näyn Afrikan mantereesta, "joka pestiin Jeesuksen kallisarvoisella verellä" ja jossa hänen tulisi julistaa evankeliumia "ihmeiden ja merkkien seuratessa".
Latvian ilmavoimat

Latvian ilmavoimat (latv. Latvijas Gaisa spēki) on yksi Latvian asevoimien puolustushaaroista. Latvian uudelleenitsenäistymisen jälkeisten ilmavoimien ensimmäinen yksikkö perustettiin 1992.
Latvian ilmavoimat muodostuu lentolaivueesta, ilmatorjuntalennostosta sekä ilmavalvontalaivueesta ja siinä palvelee 247 henkeä. Latvian ilmavoimilla ei ole taisteluyksiköitä, joten Pohjois-Atlantin sopimusjärjestö huolehtii maan ilmavalvonnasta ja puolustuksen uskottavuudesta.
Lentolaivueeseen kuuluvat helikopterilentue, ilmakuljetuslentue sekä tekninen lentue. Lentolaivueen kalustona ovat Antonov An-2 Colt, Let L-410 Turbolet, PZL-104 Wilga lentokoneet sekä  Mil Mi-2 Hoplite, Agusta A109, Mil Mi-8 Hip helikopterit.

Historia 1919–1940

Latvian asevoimiin perustettiin kesäkuussa 1919 ilmailutarha, josta tuli ilmailudivisoona vuonna 1921 ja edelleen ilmailurykmentti 1926.
Vuoden 1937 lopulla Latvia hankki valtakunnallisesta lotosta saamillaan tuloilla 26 kaksitasoista Gloster Gladiator -konetta. Ilmailurykmentissä oli vuonna 1940 lähes 130 lentokonetta.
Neuvostoliiton vuonna 1940 suorittama miehitys lakkautti Latvian asevoimat ja ilmailurykmentin sen osana.
Russki Standart

Russki Standart (ven. Русский Стандарт) on venäläinen vodkamerkki. Russki Standartin valmistus aloitettiin vuonna 1998. Sen alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Tehdas sijaitsee Pietarissa, ja vesi otetaan Laatokasta.
Russki Standart osti verkkotunnuksen Vodka.com 4. joulukuuta 2006; yhtiö maksoi siitä kolme miljoonaa dollaria (kaksi miljoonaa euroa).
Aidepsos

Historia

Aidepsos oli Histiaian kaupungin alaisuudessa ainakin siinä vaiheessa, kun tämä hallitsi koko pohjoista Euboiaa. Aidepsos tunnettiin antiikin aikana erityisesti kuumistä lähteistään ja kylpylöistään. Kreikkalaisessa mytologiassa lähteet yhdistettiin Herakleehen. Varhaisimmat maininnat lähteistä ovat 400- ja 300-luvuilta eaa. Alueella vuonna 427 eaa. tapahtuneen maanjäristyksen kerrotaan kuivattaneen lähteet kolmeksi päiväksi.
Aidepsos alettiin tuntea terveyskylpyläkeskuksena hellenistisen kauden lopulla ja roomalaisella kaudella. Vierailta tiedetään kannetun erityinen vero viimeistään 200-luvulla eaa. Muun muassa kihdistä kärsinyt Sulla vietti lomaa paikalla. Kaupunki oli yläluokan ja taiteilijoiden erityisessä suosiossa 100-luvulla jaa. Tuolloin sen mainitsee muun muassa Plutarkhos, joka kutsuu kaupunkiin osaksi sijoittuneissa Pitopuheissaan paikkaa ”Hellaan yhteiseksi olohuoneeksi”.
Aidepsoksen lähistöltä kaivettiin myös kuparia ja rautaa, ja alueella oli tähän liittynyttä metalliteollisuutta.
Aidepsoksen alueella on suoritettu suhteellisen vähän arkeologisia kaivauksia, sillä nykyinen kaupunki sijaitsee raunioiden päällä. Joitakin pienimuotoisia kaivauksia on tehty 1900-luvun alkupuolella.

Rakennukset ja löydökset

Aidepsoksessa tiedetään olleen suurikokoisia julkisia ja yksityisiä rakennuksia, kuten kylpylöitä, huviloita ja erilaisia majoitustiloja. Vähäisten kaivausten tuottamiin löytöihin lukeutuvat muun muassa yhden roomalaisella kaudella 100- tai 200-luvulla jaa. rakennetun kylpylän rauniot. Se oli ollut käytössä kristilliselle kaudella saakka. Kylpylä sai vetensä alueen kuumista lähteistä. Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Chalkídan arkeologisessa museossa.
HMS Illern (1921)

Palveluskäyttö

Alus upposi 12. elokuuta 1943 kolaroituaan Kalmarsundissa, jolloin yksi miehistönjäsen sai surmansa. Hylky nostettiin muutamaa viikkoa myöhemmin ja se poistettiin palveluksesta korjauskelvottomana 8. lokakuuta. Hylky romutettiin 1944.
Paulus Lempelius

Paulus Andreae Lempelius eli Lempelensis  (1592 – 28. syyskuuta 1665) oli suomalainen Virossa vaikuttanut pappi. Hän on tullut tunnetuksi kirjailija Aino Kallaksen romaanin Reigin pappi päähenkilönä.
Lempeliuksen isä Andreas Petri (k. 1609) toimi Lempäälän kirkkoherrana vuodesta 1584 alkaen, nimi Lempelius on luultavasti latinankielinen johdos Lempäälän nimestä. Kirkkoherra Andreas Petri saattoi olla sama henkilö kuin Naantalin luostarin viimeisenä pappismunkkina vuoteen 1569 toiminut Andreas Petri joka oli myös kirjailija Kyösti Wilkunan historiallisen romaanin Viimeiset luostariasukkaat (1912) päähenkilönä.
Paulus Lempelius opiskeli Turussa ja Tallinnassa. Lempelius toimi Tallinnan katedraalikoulun kollegana vuodesta 1622 ja koulun rehtorina 1624-1625. Jouduttuaan erotetuksi rehtorin virasta Lempelius valittiin 1625 Hiidenmaalla sijainnene Reigin seurakunnan kirkkoherraksi ja hän astui virkaansa 1627.
Lempeliuksen puoliso karkasi yhdessä Reigin apulaispapin Jonas Kempen kanssa Suomeen 1647. He joutuivat kiinni ja heidät mestattiin aviorikoksen vuoksi Tallinnassa 1649. Kirjailija Aino Kallas kirjoitti tästä tapauksesta asiakirjalähteisiin perustuneen romaaninsa Reigin pappi. Romaanin mukaan Lempeliuksen vaimo olisi ollut Turun kaupunginvouti Erik Wyckenin tytär Catharina Wycken ja heillä olisi ollut ainoastaan pienenä kuolleet lapset Hebla ja Anders. Toisten lähteiden mukaan Paulus Lempeliuksen puolison nimi oli Catharina Wijck jonka isä oli haapsalulainen kauppias Hans Wijck ja Lempeliuksella oli kolme täysi-ikäisiksi elänyttä poikaa Johannes, Paulus ja Jürgen. Pojista Johannes ja Paulus pääsivät ylioppilaaksi Turussa 1642 ja Jürgen oli Inkerinmaalla sijainnen Orlinan hovin vuokrannut tilanvuokraaja joka lienee kuollut 1691.
Richard Brautigan

Richard Brautigan (30. tammikuuta 1935 Tacoma, Washington – 14. syyskuuta 1984 Montana) oli yhdysvaltalainen hippiliikkeestä innoittunut runoilija-kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Taimenenkalastus Amerikassa (Trout Fishing in America, 1967) ja Melonin mehu (In Watermelon Sugar, 1968), joka on psykedeelinen tarina vapaan rakkauden kommuunista erikoisessa ”vesimelonikaupungissa”. Brautigan ampui itsensä 49-vuotiaana.

Elämä ja ura

Brautigan muutti kotiosavaltiostaan Washingtonista San Franciscoon 1950-luvun puolivälissä. Siellä hän tapasi Allen Ginsbergin ja Lawrence Ferlinghettin, ja hänestä tuli melko aktiivinen beat-runoilijaryhmän jäsen. Hänen kolme tärkeintä teostaan – A Confederate General from Big Sur, Trout Fishingin America ja In Watermelon Sugar – syntyivät 1960-luvun loppupuolella.
Brautiganin pääteoksesta Trout Fishing in America (1967) tuli suosittu yliopisto-opiskelijoiden keskuudessa, ja sen pokkariversiota myytiin pari miljoonaa kappaletta. Kirjalla ei ole juuri mitään tekemistä taimenenkalastuksen kanssa, ja se on petollisen helppoa luettavaa: jokaisella sivulla on itsenäinen kertomus, jolloin kirjaa voi lukea melkein missä järjestyksessä vain. Brautiganin sanotaankin tehneen kirjallisuudelle saman mitä Grateful Dead -yhtye teki musiikille: molemmista on helppo nauttia huumeiden vaikutuksen alaisena.  
Brautiganista tuli yksi ajan kulttihahmoista Kurt Vonnegutin ja Tom Robbinsin ohella, mutta hänen suosionsa ei kestänyt yhtä kauan kuin heidän. Brautigan kuitenkin julkaisi yhteensä kymmenen romaania, 12 runokokoelmaa, novellikokoelmaa 1980-luvun puoleenväliin kestäneen elämänsä aikana. Hän alkoholisoitui, kärsi masennuksesta ja vetäytyi jo 1970-luvun alussa erakoksi Montanan osavaltioon. Hänet löydettiin lokakuussa 1984 ilmeisesti aseella itsemurhan tehneenä.
Vuonna 1979 perustettu folkrockyhtye sai Brautiganin kunniaksi nimen Trout Fishing in America, ja hänen muistolleen omistettiin Illinois’ssa vuonna 1990 perustettu kirjallinen aikakauslehti Kumquat Meringue.
Annie-gaala 1991

Annie-gaala 1991 oli 19. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1991 parhaille animaatioiden tekijöille.

Voittajat

Pääluokkien voittajat lihavoituna:
Chambray

Ulkonäkö

Chambray oli lyhytkarvainen, lihaksikas, melko raskas- ja voimakasrakenteinen ajokoira. Sen kirsu oli yleensä vaalea (käytännössä vaaleanpunainen), ja ihonväri vastasi karvapeitteen väritystä. Silmät olivat kirkkaat ja katse älykäs. Karvapeite oli pääväriltään valkoinen, jossa oli kellertävät, iän myötä haalistuvat merkit. Merkkien muoto ja koko vaihteli, ja joskus ne saattoivat muodostaa selän alueella yhteneväisen manttelin. Urosten säkäkorkeus oli 62-69 cm ja narttujen 58-63 cm.

Luonne ja käyttäytyminen

Chambray'llä oli hyvä hajuaisti ja se tunnettiin innokkaana metsästyskoirana.

Alkuperä

Chambray on muutaman pohjoisranskalaisen paikkakunnan nimi, ja rotu on saanut nimensä niistä yhden mukaan.
Jonas Bonnier

Jonas Bonnier (s. 1963) on ruotsalainen kirjailija ja yritysjohtaja, joka toimi sukuyhtiö Bonnierin toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2008 alkaen vuoteen 2013 asti. Silloin hän muutti yhdysvaltoihin toimiakseen siellä Bonnier Corp.in hallituksen puheenjohtajana.
Bonnier on julkaissut useita kirjoja, jotka eivät ole menestyneet. Hänen romaaninsa Helikopteriryöstö (Helikopterrånet, 2017) samalla nimellä tunnetusta pankkiryöstöstä sen sijaan nousi menestykseksi.
Uumajan yliopiston taidekampus

Uumajan yliopiston taidekampus on entinen teollisuusalue Uumajanjoen varressa, joka vuosina 2009–2011 rakennettiin uudelleen Uumajan yliopiston taidekorkeakoulujen sijaintipaikaksi.
Ensimmäinen alueelle sijoittuneista oppilaitoksista oli muotoilukorkeakoulu, joka aloitti toimintansa 1989 Uumajan puuhiomon vanhassa muuntamorakennuksessa. Sen kylkeen nousi Olle Qvarnströmin piirtämä muotoilukoulun uusi päärakennus.
Vuonna 2005 muotoilukoulun silloinen rehtori Bengt Palmgren esitti ajatuksen yhtenäisen taidekampuksen luomisesta siirtämällä Uumajan Kuvamuseo samalle alueelle ja hakemalla oikeuksia aloittaa kaupungissa arkkitehtikoulutus. Syksyllä 2008 Balticgruppen-yhtiön säätiö kertoi sijoittavansa 36,6 miljoonaa Ruotsin kruunua taidekampuksen rakentamiseen. Saman vuoden joulukuussa yliopiston hallitus päätti sijoittaa hankkeeseen 350 miljoonaa kruunua.
Päätös merkitsi alkua Uumajan yliopiston arkkitehtikorkeakoulun perustamiselle. Koulu aloitti syksyllä 2009 kaupungin keskustan tullimakasiinissa ja vuotta myöhemmin pääsi muuttamaan uudisrakennukseen muotoilukorkeakoulun viereen. Taidekampukselle nousivat myös taidekorkeakoulun uudet toimitilat, ja vanhasta puuhiomosta tehtiin kulttuuri- ja taidealojen yrityshautomo. Kolmas uudisrakennus sisältää Kuvamuseon, yliopiston sivukirjaston sekä humanististen tieteiden ja uuden median kokeilulaboratiorion Humlabin. Nämä rakennukset suunnitteli tanskalainen Henning Larsen Architects yhteistyössä White arkitekter -toimiston kanssa, ja ne valmistuivat 2012.
Taidekampuksen viralliset avajaiset pidettiin toukokuun lopulla 2012. Myöhemmin samana vuonna valmistui vielä nelikerroksinen toimistorakennus, jonka vuokralaisia ovat Iksu, White Arkitekter, Balticgruppen, Ålö AB ja tilintarkastustoimisto PricewaterhouseCoopers.
Keväällä 2014 avattiin uudistettu Sliperiet-hiomorakennus, johon tulee sijoittumaan Ruotsin ensimmäinen ”fab lab” (fabrication laboratory) uusinta tekniikkaa edustavine 3D-tulostimineen sekä laser- ja vesileikkureineen.
Sykloheksanoni

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikaisessa altistumisessa sykloheksanoni ja sen höyry ärsyttävät silmiä, ihoa ja hengitysteitä sekä suuremmille pitoisuuksille se voi aiheuttaa tajunnantason laskua. Sykloheksanoni on luokiteltu Suomessa orgaanisena liuottimena työssä aineelle altistumisen yhteydessä työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi aineeksi.
HMS A.13

Palvelus

Alus romutettiin 1920.
Beatriz Zaneratto João

Beatriz Zaneratto João, taiteilijanimeltään Beatriz (s. 17. joulukuuta 1993) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 72 maaottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Hän on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2011, 2015 ja 2019 sekä olympialaisissa vuonna 2016.
Ismaël Lô

Ismaël Lô (s. 30. elokuuta 1956 Dogondoutchi, Niger) on senegalilainen muusikko. Laulamisen lisäksi Lô soittaa kitaraa ja huuliharppua. Hänen kappaleensa "Baykat" kuullaan televisiosarjassa Kesärakkaus.
Lôn äiti on nigerialainen ja isä senegalilainen. Pian Lôn syntymän jälkeen perhe palasi Senegaliin lähelle pääkaupunki Dakaria. Lô opiskeli taidekoulussa Dakarissa 1970-luvulla, ja liittyi myöhemmin Super Diamono -yhtyeeseen, jossa hän oli kitaristina. Hän jätti yhtyeen vuonna 1984 aloittaakseen soolouran.
Richtersveldin kansallispuisto

Richtersveldin kansallispuisto sijaitsee Northern Capen provinssissa Etelä-Afrikassa. Puisto perustettiin vuonna 1991 alueella karjaansa laiduntavien khoiden kanssa käytyjen pitkällisten neuvottelujen tuloksena. Puistossa on vaihtelevat maisemat: luoteisosassa on vuoria, pohjoisessa rehevä jokilaakso ja etelässä hiekkaista autiomaata
Puiston pääosa on aavikkomaisemaa, jossa kasvaa erityisen runsaasti erilaisia kukkivia mehikasveja. Maailman noin 160 mehikasvisuvusta viitisenkymmentä on edustettuina puistossa. Joukossa on myös endeemisiä lajeja. Tunnetuin mehikasvi on Pachypodium namaquanum, englanniksi ”half-human” (suom. ”puoli-ihminen”): miehenkorkuinen, lieriönmuotoinen ja haaraton varsi, jonka päässä on töyhtö pieniä oksia. Khoit pitävät näitä kasveja esi-isiensä ruumiillistumina, puoliksi ihmisinä.
Puistossa voi olla päivisin yli 50 astetta lämmintä, yöllä lämpötila laskee rajusti. Sateet ovat vähäisiä, ja ilman kosteus päivällä pieni. Kasvit saavat tarvitsemansa veden aamuöisin tiivistyvästä runsaasta kasteesta, joka syntyy, kun mereltä virtaa kostea ilmaa.
Puisto on Unescon maailmanperintökohde sekä luontoon että paimentolaiskulttuuriin ja siihen liittyvien rakennelmien takia.
Sara Säkkinen (jääkiekkoilija)

Pelaajaura

Säkkinen aloitti naisten SM-sarjassa pääsarjauransa Tampereen Ilveksessä kaudella 2013–2014. Hän edusti Team Kuortanetta kaudesta 2014–2015 kauteen 2017–2018 asti.
Kaudella 2017–2018 Säkkinen saavutti joukkueelleen pronssia. Kaudeksi 2018–2019 Säkkinen siirtyi Yhdysvaltojen yliopistosarjoihin pelaamaan Ohion osavaltionyliopistossa.
Säkkinen on pelannut Suomen pääsarjassa 104 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 25 maalia ja antanut 43 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä on antanut 17 ottelussa viisi maalisyöttöä. USA:n yliopistosarjassa hän on tehnyt pelaamissaan 28 ottelussa kaksi maalia ja antanut viisi maalisyöttöä.
Säkkinen on edustanut Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014, 2015 ja 2016. Hänet valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran elokuussa 2015. Hän on pelannut naisten MM-kilpailuissa 2016, jolloin Suomi oli neljäs, ja 2017 Suomen saadessa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Kauden 2018−2019 loppuun mennessä hän on pelannut 52 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 2+5=7. MM-kilpailuissa hän on tehnyt 12 ottelussa yhden maalin ja antanut yhden maalisyötön. Olympialaisissa hän on pelannut kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Suomyrttikasvit

Tuntomerkit

Suomyrttikasvit ovat puuvartisia kasveja, joiden juurissa on usein typpeä yhteyttäviä bakteereita. Kasveja peittävät aromaattiset rauhaset. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat yksinkertaisia, harvoin syvään pariliuskaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat kaksi- tai yksikotisesti. Hedekukissa on yhdislehtinen sikiäin, joka on kehänalainen, ja jossa on yksi siemenaihe pohjaistukassa. Hedelmä on luumarja. Siemen on paksukuorinen, ja siinä on enintään niukka endospermi eli siemenvalkuainen.

Levinneisyys

Heimon levinneisyys on hajanainen ja lajeja kasvaa Amerikassa, Länsi-Euroopassa (Suomessakin yksi: suomyrtti), Itä-Afrikassa ja Itä-Aasiassa (kartta alempana).
Makaronivelli

Makaronivelli on suomalainen perinneruoka, joka tehdään maidosta ja makaroneista. Haluttaessa siihen voidaan lisätä myös maidosta ja esimerkiksi maissijauhoista tehty suurus. Lopuksi velliin lisätään suolaa tai sokeria, ja velli syödään lusikalla.
In Concert/MTV Plugged

Video

VHS-versio videosta julkaistiin 15. joulukuuta 1992, ja DVD 9. marraskuuta 2004. Video on kestoltaan 120 minuuttia.
Uusekspressionismi

Uusekspressionismi tuli suosituksi suuntaukseksi 1980-luvun alussa sekä abstraktina että esittävänä, väkevänä maalauksellisuutena. Sen lähtölaukaus oli The New Spirit in Painting -näyttely Lontoossa vuonna 1981, jonka jälkeen uusekspressionistinen maalaus yleistyi lähes kaikissa länsimaissa. 
Saksassa uusekspressionisteja kutsuttiin sanoilla Die NeueWilde tai Wilde Malerei (villi maalaus) tai Heftige Malerei (kiivas maalaus) ja suuntaus oli samanaikainen ja verrattavissa italialaiseen transavantgardeen. Uusekspressionismi nosti (Länsi-)Saksan taiteen maailmankartalle ensimmäisen kerran sitten 1920-luvun. Saksan "villeistä" tunnettuja ovat Anselm Kiefer, Georg Baselitz, Markus Lüpertz, A. R. Penck ja Jörg Immendorff.
José Uraga Pérez

José Uraga Pérez (18. elokuuta 1771 – 3. syyskuuta 1840) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Guadixin hiippakunnan piispaksi 11. lokakuuta 1827. Piispaksi vihkiminen suoritettiin 20. heinäkuuta 1828.
Elias Poutanen

Elias Poutanen (tunnetaan myös nimellä Olmoor) on australialaissyntyinen, suomalainen juontaja ja videopelikriitikko. Poutanen tuli tunnetuksi MoonTV:n Player-ohjelman juontajana. Tässä tehtävässä hän korvasi aiemmin ohjelmaa juontaneen Thomas Puhan ja ohjelman nimikin muuttui samalla Playsta Playeriksi. Kun MoonTV lopetti toimintansa, Poutanen siirtyi Neloselle tekemään Play-ohjelmaa, jota juonsivat Thomas Puha ja Miika Huttunen. Poutanen toimi aluksi vain kriitikkona, mutta toimi myöhemmin itsekin juontajana korvaten vähitellen Play-ohjelman naisjuontajat. Poutanen on televisiouransa lisäksi kirjoittanut arvosteluja ja kolumneja Pelaaja-lehteen.
Åtvidabergs FF

Historia

ÅFF:n menestyksen vuodet ajoittuivat 1970-luvun alkuun, jolloin joukkue juhli seurahistoriansta toistaiseksi ainoita mestaruuksia 1972 ja 1973. Samoihin aikoihin ÅFF voitti myös kaksi Ruotsin cupin mestaruutta. Seura pelasi tuolloin 15 kautta pääsarjatasolle, kunnes putosi kauden 1982 päätteeksi. 
2000-luvulla ÅFF on tehnyt paluuta kohti Ruotsin huippua. Se aloitti yhteistyön tukholmalaisen Djurgårdens IF:n kanssa. DIF:n seurajohdon mielestä Åtvidabergs FF:n ainoa keino nousta pysyvästi huipulle, olisi siirtyä Åtvidabergin pikkukaupungistä läheiseen Itä-Göötanmaan keskukseen Linköpingiin.
Kaudella 2005 ÅFF eteni yllättäen Ruotsin cupin loppuotteluun 26 vuoden tauon jälkeen. Finaalissa se hävisi juuri Djurgårdenille 2–0, mutta koska tukholmalaiset olivat jo liigamestaruutensa turvin saavuttaneet paikan UEFA Cupiin, pääsi Åtvidaberg tappiostaan huolimatta eurokentille. Karsintakierroksella seura voitti norjalaisen SK Brannin, mutta ensimmäisen kierroksen tappiot sveitsiläiselle Grasshopper-Club Zürichille 3–0 ja 5–0 päättivät Åtvidabergin taipaleen. 
Kauden 2009 päätteeksi ÅFF nousi ylimmälle sarjatasolle 28 vuoden tauon jälkeen sijoituttuaan Superettanissa toiseksi. Vauhti pääsarjatasolla oli seuralle kuitenkin liikaa ja kauden päätteeksi ÅFF putosi takaisin Superettaniin. ÅFF:n visiitti alemmalla sarjatasolla jäi kuitenkin vaiin yhden kauden mittaiseksi, kun se voitti 2011 Superettanin ja palasi pääsarjaan.
David Del Tredici

David Del Tredici (s. 16. maaliskuuta 1937 Cloverdale, Kalifornia) on säveltäjä ja uusromanttisen liikkeen johtava hahmo. Hän on myös sävellyksen opettaja ja lahjakas pianisti, joka debytoi San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa 17-vuotiaana. Hän opiskeli vuodesta 1955 Berkeleyssä – aluksi pianonsoittoa Bernard Abramowitschin johdolla, sitten sävellystä mm. Seymour Shifrinin ja Andrew Imbrien johdolla. Myöhemmin häntä opettivat Roger Sessions ja Earl Kim Princetonissa.
Del Tredicin musiikkiin vaikuttivat alun perin sarjalliset tekniikat, jotka hän hylkäsi vähitellen. Liisan seikkailut ihmemaassa on tarjonnut säveltäjälle inspiraation sarjaan, johon kuuluva In Memory of a Summer Day (1980) voitti Pulitzer-palkinnon. Sarja oli alkanut An Alice Symphonylla vuonna 1969. 
Del Tredici on opettanut mm. City University of New Yorkissa, Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. Hänen oppilaisiinsa ovat lukeutuneet John Adams ja Tison Street. Hänet valittiin vuonna 1984 American Academy and Institute of Arts and Lettersin jäseneksi. Hän on avoimesti  homoseksuaali.
Byyri

Byyri on vuonna 2016 aloittanut suomalainen jalkapalloon erikoistunut kannattajakanava, jonka teksti-, video- ja audiosisällöt ovat kannattajien tekemiä. Byyri on uudenlainen futismedia, joka liikkuu blogien ja uutisten välimaastossa, keskittyen jalkapallokulttuuriin.  Verkkosivuston jutut käsittelevät niin kotimaisia, kuin myös ulkomaisia jalkapallosarjoja. Byyrillä on noin 30 000 seuraajaa sosiaalisen median kanavissaan. 
Maaliskuussa 2019 Byyri ilmoitti mediayhteistyösopimuksesta Espanjan pääsarjan, LaLigan, kanssa.