google/wiki40b huggingface dataset:
Duffelitakki

Duffelitakki eli duffeli on paksusta ja karkeasta villakankaasta eli duffelikankaasta tehty päällystakki, jossa on huppu. Takin erityispiirteenä on sen sulkemiseen nappien sijasta käytettävät koristeelliset luu- tai puupuikot ja nahkalenkit. Duffelitakki oli alun perin polvipituinen, mutta lyheni pian puolireiteen ulottuvaksi.
Duffelitakin ja duffelikankaan nimi tulee belgialaisesta Duffelin kaupungista lähellä Antwerpenia. Myös merimiessäkin englanninkielisen nimen duffel bag arvellaan tulevan Duffelin kaupungista, ja säkit ehkä alun perin tehtiin duffelikankaasta.
Duffelitakki huppuineen muistuttaa vuosisatoja käytössä ollutta munkinkaapua, mutta varmuudella takin esimuotona voidaan pitää niin sanottua puolalaistakkia 1800-luvun alusta, jossa myös käytettiin puikko-lenkki-kiinnitystä. Monien miestentakkien tavoin duffelikin on yleistynyt sotilaskäytön kautta: sen otti ensimmäisessä maailmansodassa käyttöön Britannian kuninkaallinen laivasto. Toisessa maailmansodassa duffelin käyttäjänä tuli tunnetuksi sotamarsalkka Montgomery. Ranskassa duffelitakeista tuli suosittuja koululaisten, opiskelijoiden ja intellektuellien parissa varsinkin sodan jälkeen, jolloin niitä tuli edullisesti markkinoille armeijan ylijäämävarastoista. Britanniassa Gloverall-niminen yritys tuli tunnetuksi aluksi armeijan ylijäämätakkien markkinoijana ja sitten duffelitakkien valmistajana. Suomessa duffelitakkeja valmisti 1950-luvun lopulta alkaen muun muassa turkulainen Teiniasu.
Duffelitakin etumuksen agraffia muistuttavalle suljentatavalle puikoin ja lenkein ei tiedetä alkusyytä eikä edes varsinaista etua nappeihin verrattuna. Sanotaan sen olevan nappeja helpompi käyttää käsineet kädessä, mutta tästä ollaan myös päinvastaista mieltä. Alun perin puikot tehtiin puhvelinsarvesta, nykyisin myös puusta tai muovista. Lenkit ovat nahkaa tai punottua nyöriä.
Duffelin huppu on yleensä varsin pieni niin, että sen alle mahtuu vain baskeri tai muu matala päähine. Duffelitakin olkakappale on yleensä kaksinkertainen, jotta se suojaisi paremmin sateelta. Duffelitakissa on aina kaksi suurta päälleommeltua paikkataskua, joissa voi olla myös suljentaläpät.
Voitonpylväs

Voitonpylväs tai muistopylväs on sodassa saavutetun voiton tai muun merkittävän historiallisen tapahtuman muistoksi pystytetty muistomerkki, joka on muodoltaan korkea pylväs. Voitonpylväät sijoitetaan usein aukion keskelle.
Alkujaan muistopylväs oli roomalaisten kehittämä uusi kaupunkimonumentin tyyppi triumfikaarten ja ratsastajapatsaiden ohella. Muistopylväät olivat korkeita ja niiden kuvakertomukset toimivat politiikan välineenä ja historiallisina dokumentteina. Trajanuksen pylväs (113 jaa.) oli ensimmäinen roomalainen muistopylväs. Pylvästä kiertää nauhamaisena spiraalina reliefikuvat Trajanuksen sotaretkistä. Kuvissa ei pyritä hellenistisen kauden tapaan selkeyteen ja fyysiseen kauneuteen tai kokoperspektiiviin. Marcus Aureliuksen pylväs (161–180 jaa.) jatkoi kertovien muistopylväiden perinnettä. 
Tunnettuja modernilla ajalla pystettyjä voitonpylväitä ovat esimerkiksi Colonne Vendôme Pariisin Place Vendôme -aukiolla (1810), Aleksanterin pylväs Pietarin Palatsiaukiolla (1832), Nelson’s Column Lontoon Trafalgar Squarella (1843) ja Siegessäule Berliinin Tiergartenissa (1873).
Hamdi Nagguez

Maajoukkueura

Nagguez pelasi ensimmäisen maaottelunsa 5. syyskuuta 2015 Afrikanmestaruuskarsintaottelussa Liberiaa vastaan.
Kesäkuussa 2018 Nagguez valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa avausottelunsa Belgiaa vastaan tultuaan ensimmäisen puoliajan lopulla vaihdosta kentälle. Nagguez oli toisessa ottelussaan avauksessa Panamaa vastaan.
Ray Loriga

Ray Loriga (s. 5. maaliskuuta 1967, Madrid), oikealta nimeltään Jorge Loriga Torrenova, on espanjalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Loriga aloitti ohjaajan uransa omaan romaaniinsa Caídos del cielo perustuvalla elokuvalla La pistola del hermano 1997. Hän oli myös mukana käsikirjoittamassa Pedro Almodóvarin elokuvaa Lihan värinä (1997).
Kameleontissa (1993) nuori mies lukitsee itsensä huoneeseen elääkseen musiikin maailmassa. Hän yrittää löytää jotain, mikä tekisi elämästä elämisen arvoista: piristeitä, rokkia ja unelmia. Kirkkaalta taivaalta -romaanin (1995) kertojana on poika, jonka ihailema isoveli löytää pistoolin, ampuu tavaratalon vartijan ja lähtee pakomatkalle.
Tokio ei välitä meistä enää -romaania (1999) on luonnehdittu kyberpunkin ja nouveau roman -suunnan sekoitukseksi. Se on lähitulevaisuuteen sijoittuva tarina laillistetun huumeyhtiön edustajasta, jonka myymä aine auttaa unohtamaan muistot. Teos sai Tähtivaeltaja-palkinnon vuoden parhaasta scifi-kirjasta. Mies joka keksi Manhattanin (2004) koostuu erilaisista elämäntarinoista, jotka limittyvät paikassa ja ajassa.
Tiedottajan tutkinto

Tiedottajan tutkinnon korvasi vuonna 2018 Viestijän koulutusohjelma.
Tiedottajan tutkinto, MTi oli viestinnän ja tiedottamisen tutkinto, joka valmisti toimimaan yrityksen, järjestön tai muun organisaation viestintätehtävissä. Tiedottajan tutkinto käynnistyi viisi kertaa vuodessa ja oli laajuudeltaan 20 opintoviikkoa eli 30 opintopistettä. Tutkinnon suorittaminen kesti 15 kuukautta. Opinnot hyväksytysti suorittanut voi käyttää nimensä yhteydessä lyhennettä MTi. Suomessa tähän tutkintoon koulutti vain Markkinointi-instituutti.
Tutkinto oli tarkoitettu yrityksissä, järjestöissä ja julkisella sektorilla viestinnän tehtävissä työskenteleville. Se soveltui myös täydennyskoulutukseksi johdon assistenteille, sihteereille, toimittajille sekä markkinoinnin ja markkinointiviestinnän ammattilaisille.
Koulutuksen aikana opittiin tavoitteellista viestinnän suunnittelua ja verkkoviestinnän kokonaisuuden ymmärtämistä sekä näiden taitojen hyödyntämistä käytännössä.
Tutkinnosta valmistui 2200 viestinnän ammattilaista.

Historia

Tiedottajan tutkinto, MTi aloitettiin Markkinointi-instituutissa vuonna 1978. Tarve käytännönläheiselle koulutukselle oli suuri, sillä ammattiin siirryttiin useimmiten toimittajan tehtävistä tai mainos- ja markkinointialalta. Tiedottajan tutkintoa aiemmin Markkinointi-instituutti oli järjestänyt aiheeseen liittuvää koulutusta markkinoinnin ja mainonnan tutkintojen yhteydessä.
Kehitystyötä Tiedottajan tutkinnon parissa tehtiin vuoden ajan. Työryhmässä vaikuttivat kokeneet työelämän asiantuntijat: tiedotusjohtaja Lasse Laakso Wihuri Oy:stä, osastopäällikkö Walle Jenytin Tiedotusmiehistä ja viestintäkonsultti Seppo Partanen SMMY:n pr-jaostosta. Markkinointi-instituutista mukana olivat Kaarina Iltanen ja Aulis Saukkonen puheenjohtajana.
Ensimmäiselle kurssille vuonna 1978 pyrki runsaat 200 hakijaa, joista 145 valittiin kolmeen aloitusryhmään.
Hakijoiden koulutuspohja oli vahva: 20 prosentilla oli akateeminen tutkinto ja aiempaa työkokemusta. Keski-ikä koulutukseen päässeiden kesken oli päälle 30 vuotta. Naisia oli jo tuolloin 85 prosenttia. Ensimmäisessä ryhmässä kouluttajina toimivat mm. Lasse Laakso, Walle Jenytin ja Sanoma Osakeyhtiön toimittajakoulun rehtori Antero Okkonen. Myöhemmin tutkinnolla ovat kouluttaneet Elisa Juholin, Leif Åberg ja moni muu viestinnän alan ammattilainen.
Tiedottajan tutkintoa uudistettiin useasti, mutta nimi pysyi samana. Loppuaikoina Tiedottajan tutkinto rakentui itsenäisistä kursseista, joita pystyi opiskelemaan myös tutkinnosta riippumatta. Tiedottajan tutkinnon korvasi vuonna 2018 Viestijän koulutusohjelma.
Barry (Wales)

Barry (kymriksi Y Barri) on kaupunki Walesin etelärannikolla. Sen asukasluku on 47 863 asukasta (2001). Barry on Vale of Glamorgan -hallintoalueen keskus ja sen suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee alle 16 kilometriä Cardiffin keskustasta lounaaseen.
Barry tunnetaan erityisesti rantalomakohteena. Barryn alue oli asuttu jo pronssikaudella, mutta kaupunki alkoi varsinaisesti kasvaa vuonna 1884, kun sinne rakennettiin satama. Kaupungin nimen uskotaan tulevan Saint Baruc -pyhimyksestä, joka on haudattu Barryyn.
HSA-arkkitehtuuri

HSA-arkkitehtuuri (engl. Heterogeneous System Architecture) on AMD:n kehittämä rakenne, jossa CPU ja GPU voivat käyttää samaa muistiväylää ja muistia vähentäen muistien välisiä siirtoja.
Arkkitehtuurista käytetään myös termiä hUMA (engl. heterogeneous Uniform Memory Access).
Arkkitehtuuri on välimuistin yhtenäisyyttä tukeva, eli CPU ja GPU näkevät aina validin ja yhtenäisen tilan muistista. Arkkitehtuuri tukee myös virtuaalimuistin käyttöä on-demand-paged muistisivuille (levylle tallennettujen sivujen käsittelyä).
Arkkitehtuuri helpottaa OpenCL ja CUDA ohjelmointia yksinkertaistamalla tarvittavaa muistihallintaa.
HSAIL on välivaiheen (intermediate) käännös ohjelmasta, joka käännetään varsinaiselle grafiikkasuorittimen käskykannalle.OpenCL:n SPIR-välikäännös voidaan kääntää HSAIL-muotoon.
HSAIL käännös käyttää LLVM kääntäjäarkkitehtuuria.

Vertailu

Tavallisen grafiikkasovelluksen kannalta useita muistien välisiä siirtoja voidaan vähentää.
Menetelmää voidaan hyödyntää muiden apusuorittimien kanssa kuten digitaalinen signaaliprosessori (DSP).

Käyttökohteet

Arkkitehtuuria käytetään muun muassa PlayStation 4 pelikonsolin tekniikassa.
AMD APU-malleissa on myös tukea tekniikalle.
Myös järjestelmäpiireissä käytetään arkkitehtuuria.
Imagination Technologies kehittää arkkitehtuuria käyttävää piiriä, jossa yhdistyvät MIPS-suoritin ja PowerVR-grafiikkasuoritin.

HSA Foundation

Arkkitehtuuria edustaa voittoa tavoittelematon HSA Foundation -järjestö, johon kuuluvat yritykset kuten ARM Holdings, AMD, Qualcomm, Texas Instruments, Imagination Technologies, MediaTek ja Samsung.
C++ AMP kirjasto GPGPU -ohjelmointiin on yksi kehityskohteista.
HSA Foundation on Linux Foundationin jäsen.
USB-keskitin

USB-keskitin on lisälaite, jonka avulla saadaan lisättyä tietokoneen käytössä olevien USB-porttien määrää. USB-keskitin liitetään tietokoneen USB-porttiin, jolloin USB-keskittimessä oleviin lisäportteihin on kytkettävissä useampia USB-laitteita. Toteutus voi olla pienen sovittimen muodossa tai siten, että lisäportit ovat kaapelin päässä.
Joskus USB-keskittimet tarvitsevat erillisen virtalähteen.
Andromeda IV

Andromeda IV on mahdollinen epäsäännöllinen galaksi Andromedan tähdistössä. Sen uskotaan Paikalliseen ryhmään ja olevan Andromedan galaksin satelliittigalaksi. Galaksin löytämistä ei ole varmistettu, ja on mahdollista, että se on vain pallomainen tähtijoukko.
Pekka-Paavali Sintonen

Ura

Sintonen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 1994–1995 Oilersissa. Hän oli voittamassa kolmannella kaudellaan SM-pronssia ja heti seuraavalla kaudella SM-hopeaa. Samaisella kaudella Sintonen sai enemmän peliaikaa ja oli voittamassa Oilersille SM-kultaa kaudella 1998-1999. Mestaruusvuoden jälkeen Sintonen pelasi vielä kaksi kautta Oilersissa saavuttaen tuona aikana kaksi SM-hopeamitalia. 
Kaudeksi 2001-2002 hän siirtyi Jyväskylän Happeeseen, josta matka jatkui Ruotsiin. Sintonen pelasi vuodet 2002-2004 Balrog Oilersissa, josta hän palasi takaisin Suomeen, Oilersiin kaudeksi 2004-2005. Kauden päätteeksi Sintonen matkasi uudelleen Ruotsiin. Tällä kertaa IBF Faluniin, jossa yhden kauden päätteeksi Sintonen saavutti Svenska Superligan pronssia. Hän palasi kauden jälkeen Suomeen ja Happeeseen, jossa Sintonen myös päätti liigauransa kauteen 2006-2007.

Pelaajauran jälkeinen toiminta

Pelaajauransa jälkeen Sintonen on toiminut asiantuntijakommentaattorina Urheilukanavan salibandylähetyksissä ja MTV3-kanavalla  urheilutoimittajana sekä urheiluohjelmien tuottajana.
Flemming Andersen

Flemming Andersen (s. 2. kesäkuuta 1968, Kööpenhamina) on tanskalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten Aku Ankka -lehdessä ja Aku Ankan taskukirjoissa ilmestyneistä Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvista sarjakuvaseikkailuista.
Ragnar Hare

Historia

Perustajajäsenet olivat kitaristi Johan Granlund ja laulaja Peter Emas. Ragnar Hare herätti alkuaikoina huomiota lavaesiintymisillään joihin kuului olennaisena osana lapsena auto-onnettomuudessa ollut -- ja sen takia sekä halvaantumisesta että afasiasta kärsinyt -- tanssija Anders "Andy" Sundqvist. Yhtye voitti Rock SM -kilpailun vuonna 1983, päihittäen muun muassa kolmanneksi sijoittuneen Clifters-yhtyeen, sekä Talouskukkaro -nimellä esiintyneen Neljä Ruusua. Kitaristi Zazza Nygård liittyi yhtyeeseen juuri ennen Rock SM -kilpailua. Rikki Ström tuli basisti Lasse Strömbergin tilalle heti kilpailun jälkeen. Kilpailun jälkeen Johanna Kustannus julkaisi yhtyeen singlen Bit.
Vuonna 1984 Ruotsin EMI:n ollessa kiinnostuneita levysopimuksen solmimisesta, rumpali Mikael "Micki" Sundkvist luopui muusikon urasta kokonaan ja ryhtyi ortodoksipapiksi. Hänen tilalleen rumpuihin tuli Petri Peltomaa. Samaan aikaan kosketinsoittaja Tumba Haldin siirtyi reggae-yhtyeeseen Dreadline. Haldinin tilalle pestattiin Tia Nybäck. Yhtye palasi yleiseen tietoisuuteen EP:llä Barn Till Himlen vuonna 1986.
Yhtye vaihtoi loppuaikanaan laulukielensä englanniksi, kansainvälisiä markkinoita huomiolla pitäen, mutta tämäkään ei tuottanut toivottua tulosta. Viimeinen julkaisu, vuonna 1987 taltioitu esiintyminen live...tavastia...helsinki, on laulettu englanniksi. Yhtye lopetti toimintansa 80-luvun lopulla. Viimeinen keikka soitettiin 1988, mutta yhtye ilmoitti hajonneensa vasta vuonna 1989.
Darkthrone

Historia

Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Black Death, mutta se muuttui nykyiseen muotoonsa ennen esikoisdemon julkaisua. Muiden norjalaisten 1990-luvun alussa suosioon tulleiden black metal -yhtyeiden joukossa Darkthrone tunnetaan ehkä kaikista pelkistetyimmästä ja karuimmasta soundistaan. 
Yhtyeen ensimmäinen levy Soulside Journey (1991) ja pitkään valmisteilla ollut Goatlord, joka julkaistiin vuonna 1996, olivat death metal vaikutteisia. Ensimmäisen levyn jälkeen yhtyeen mielenkiinto alkoi suuntautua  erilaista ilmaisua kohti ja Goatlordin tekeminen laitettiin sivuun ja sen sijaan julkaistiin primitiivinen ja raaka A Blaze In The Northern Sky. 
Kaikkein minimalistisin ja tuotannoltaan karuin lienee yhtyeen neljäs levy Transilvanian Hunger, joka nauttii jonkinlaista klassikon asemaa black metal -piireissä Mayhemin De Mysteriis Dom Sathanas -levyn tavoin.
Total Deathin ja Plaguewielder välissä Darkthrone muutti hieman ilmaisuaan. Niiden välissä ilmestyneellä levyllä Ravishing Grimness Nocturno Culto (oikealta nimeltään Ted Skjellum) oli sävellysvastuussa Fenrizin (Gylve Fenriz Nagell) sairastuttua masennukseen.    
Seuraavilla albumeillaan Hate Them ja Sardonic Wrath Darkthrone muuttui takaisin yksinkertaisempaan suuntaan. Monia faneja kummaksutti alkuvuodesta 2006 julkaistun EP:n Too Old Too Cold in ja sitä seuranneen täyspitkän The Cult Is Aliven voimakkaat punk-elementit. Blastbeateja on uudemmilla albumeilla harvakseltaan ja nykyinen Darkthrone muistuttaakin enemmän Venomia ja varhaista Bathorya, kuin muita toisen aallon norjalaisia black metal -yhtyeitä (mm. Mayhem, Emperor ja Immortal).
Darkthrone ei ole keikkaillut vaan on eri syistä keskittynyt ainoastaan tekemään levyjä. Alkuperäinen basisti jätti yhtyeen toisen levyn julkaisun jälkeen ja kitaristi Zephyrous vuonna 1993, minkä jälkeen Darkthrone on ollut virallisesti kaksihenkinen. Yhtyeen jäsenet väittivät lopettaneensa keikkailun alun perin 1990-luvulla siksi, koska heidän esiintymisissään kävi sellaista väkeä, jota he eivät arvostaneet. Fenriz on myös kertonut haastattelussa, että keikoilla ei ollut tarpeeksi "liikettä". Fenriz ja Nocturno Culto pyörittävät myös Peaceville Recordsin kanssa yhteistyötä tekevää levy-yhtiötä nimeltä Tyrant Syndicate Productions.
Yhtyeen 17. levy Old Star ilmestyi 31. toukokuuta 2019.
Johannes Geis

Seurajoukkueura

Geis on Greuther Fürthin kasvatti. Hän edusti seuran edustusjoukkuetta ja sen kakkosjoukkuetta vuosina 2010-2013. Vuonna 2013 Geis siirtyi Bundesliigassa pelaavan Mainzin riveihin. Hän teki debyyttinsä Bundesliigassa elokuussa 2013. Geis pelasi hienon kauden ja jalkapallolehti GOAL valitsi hänet kauden päätyttyä Bundesliigan tähtikenttään. Kaudella 2014-2015 Geis pelasi jokaisessa 34 ottelussa tehden niissä neljä maalia.
Heinäkuussa 2015 Geis siirtyi toiseen Bundesliiga-seuraan, FC Schalke 04:ään.

Maajoukkueura

Geis on edustanut myös monia Saksan nuorten maajoukkueita. Nykyisin hän pelaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa debyytti tuli elokuussa 2013 Ranskaa vastaan. Hän kuuluu joukkueseen myös alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Jordan Rhodes

Seurajoukkueura

Ipswich Townin kasvatti Rhodes oli Ipswichissä kirjoilla vuoteen 2009 asti, mutta ei pelannut seurassa kuin 10 ottelua Mestaruussarjassa. Lähes koko Ipswich-uransa Rhodes oli lainalla alempien sarjatasojen seuroissa.
Vuonna 2009 Rhodes siirtyi Englannin Ykkösliigassa pelanneeseen Huddersfield Towniin. Saman vuoden lokakuussa hän teki kahdeksassa minuutissa hattutempun Exeter City FC:tä vastaan. Hän oli Huddersfieldin kauden paras maalintekijä 23 osumallaan kaikissa kilpailuissa ja seuraavana vuonna hän toisti saman tehtyään 22 maalia kaikissa kilpailuissa. Kaudella 2011-12 Rhodes teki kuusi hattutemppua, mukaan lukien viisi maalia 6-0-voitossa Wycombe Wanderersia vastaan ja neljä maalia 4-4-tasapelissä Sheffield Wednesdayta vastaan. Rhodes voitti kaudella 2011-12 Ykkösliigan maalikuninkuuden 36 osumallaan ja hänet valittiin myös liigan parhaaksi pelaajaksi.
Elokuussa 2012 Rhodes siirtyi valioliigaseurojen kosiskeluista huolimatta Mestaruussarjan Blackburn Roversiin arviolta kahdeksan miljoonan punnan siirtosummalla. Rhodesin maalitahti jatkui hyvänä ja hänet nimettiin Blackburnin kauden 2012-13 pelaajaksi iskettyään kaudella 26 maalia. Myös seuraavalla kaudella maaleja tuli hyvin, 25 kappaletta 46 ottelussa. Heinäkuussa 2014 Rhodes jatkoi sopimustaan Blackburnissa vuoteen 2019 asti. Kaudella 2014-2015 Rhodes teki 45 ottelussa 21 osumaa. Yhteensä Rhodes pelasi Blackburnin paidassa 159 ottelua tehden 82 maalia.
Helmikuussa 2016 Rhodes siirtyi Mestaruussarjan Middlesbrough FC:hen. Syyskuussa 2016 Rhodes teki Middlesbrough'n paidassa valioliigadebyyttinsä Tottenhamia vastaan.

Maajoukkueura

Englannissa syntynyt Rhodes valitsi maajoukkuekseen Skotlannin, jossa hän oli käynyt kouluja nuorena. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksassa maaottelussa kahdeksan maalia iskenyt Rhodes on kaikkien aikojen paras maalintekijä. Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa debyytti tuli vuonna 2011 Kyprosta vastaan ja ensimmäinen maaottelumaali elokuussa 2012 Australiaa vastaan Edinburghissa.
Katos

Katos on ainakin yhdeltä sivulta avointa tilaa ylhäältä suojaava rakennelma tai seinätön katon kaltainen suoja. Katoksen tehtävä on suojella alla olevaa tilaa sään rasituksilta, erityisesti sateelta, lumelta ja auringolta.
Katoksia käytetään myös polttopuun tai sahatavaran kuivattamiseen ja varastointiin, talon sisäänkäynnin yläpuolella (ovikatos), pihakaivon suojana (kaivokatos) sekä polkupyörien, ajoneuvojen ja työkoneiden suojana (pyöräsuoja tai -katos, autokatos, konekatos). Bussia, junaa tai raitiovaunua odottavia matkustajia sateelta ja tuulelta suojaa pysäkkikatos tai laiturikatos, urheilukisojen tai kesäteatterin yleisöä katsomokatos. Työkoneen tai hitaan maantieajoneuvon kuljettajaa voi suojata sivuilta avoin ohjaamokatos. Retkeilijän perinteinen yöpymiskatos on laavu, katosmaista kevyttä venevajaa kutsutaan nimellä talas.
Säältä suojaamisen lisäksi katoksin varustettuja tiloja käytetään asuintilojen yhteydessä luomaan yhteys ulkoilmaan ja hyvä näkyvyys ympäristöön (esim. parvekekatos, terassikatos, grillikatos, keittokatos ym.).
Katoksen rakenne ja katemateriaali voi olla samantapainen kuin vaativampien rakennusten vesikatoissa, esimerkiksi puurungon varaan rakennettu aaltopelti-, pelti- tai huopakatto. Vapaa-ajan oleskelukatoksissa voidaan käyttää valokatteena lasia, aaltomuovia tai muuta läpinäkyvää materiaalia tuomaan päivänvaloa katoksen alle.
Kestävän katoksen puuosat tehdään höylätystä kuusesta, männyn sydänpuusta tai liimapuusta. Parhaiten säätä kestää painekyllästetty AB-luokiteltu puu.
Suomessa katokset ovat usein rajatapauksia sen suhteen, tarvitaanko niiden rakentamiseen rakennusvalvonnalta toimenpidelupa tai rakennuslupa.

Kangaskatokset

Kevyemmät ja tilapäiset katosrakennelmat tehdään usein telttamaisin rakenneratkaisuin eli vettä läpäisemättömistä kangas- tai muovimateriaaleista ja kevyistä metalliputkikannattimista. Yksinkertaisimmillaan ne ovat rautakaupasta valmiina saatavia tai vuokrattavia, helposti koottavia telttakatoksia tai ”huvimajoja”. Isommat telttakatokset voivat olla rakenteeltaan esimerkiksi kaariteltan kaltaisia ”pressuhalleja”.
Rakennuksen tai matkailuvaunun seinästä ulospäin kurottuva, usein säädettävä kangaskatos on nimeltään markiisi. Myös suuret auringonvarjot esimerkiksi katukahviloissa ovat eräänlaisia katoksia.

Vaativat tekstiilikatokset

Suurten ulkoilmatilaisuuksien sateensuojaksi rakennetaan nykyisin joko pysyviä tai varastoitavia ja uudelleen koottavia telttamaisia katoksia, joiden muotoilussa pyritään käytännön vaatimusten ohella korkeatasoiseen arkkitehtuuriin. Suomalaisia esimerkkejä ovat eri aikona toteutetut Olavinlinnan katsomokatokset Savonlinnan oopperajuhlia varten, uusimpana Markku Erholtzin ja Heikki Paakkisen vuonna 2000 käyttöön otettu katos, ja taidemuseo Kiasman esiintymiskatos (Roy Mänttäri).

Sisätilojen katokset

Rakennusten sisätiloissa katoksen kaltaisia rakenteita voidaan käyttää esimerkiksi akustiikan tai valaistuksen parantamiseksi tai esteettisistä syistä. Valtaistuimen, alttarin, saarnastuolin tai vuoteen suojakatosta kutsutaan nimellä baldakiini.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1989

Vuoden 1989 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Jugoslaviassa 20. – 25. kesäkuuta. EM-lopputurnaukseen osallistui kahdeksan maata. Mestaruuden voitti isäntämaa Jugoslavia, hopeaa saavutti Kreikka ja pronssia, historiansa viimeisen miesten EM-mitalin, Neuvostoliitto. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Jugoslavian Dražen Petrović, ja turnauksen korikuninkuuden voitti kolmannen kerran urallaan Kreikan Nikos Galis.
Aglibol

Aglibol on Palmyran eli muinaisen Syyrian Kuun jumala. Hänen otsallaan on kuunsirppi, myöhempinä aikoina se siirtyi hänen harteilleen. Joskus nimen on oletettu tarkoittavan "Bolin härkä", mikä voisi viitata siihen, että kuunsirppi on alun perin ollut häränsarvet. Aglibolin palvonta siirtyi Kreikan kautta Roomaan.
Timotheus Wahlberg

Timotheus Wahlberg (2. toukokuuta 1791 Askola – 26. helmikuuta 1833 Hartola) oli suomalainen kappalainen ja päiväkirjanpitäjä.
Wahlbergin vanhemmat olivat Vahjärven Nokian talollinen Askolasta, lautamies Matts Jakobsson (k. 1813) ja Katarina Tomasdotter. Hän kävi Porvoon pedagogiota ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1813. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1814. 
Wahlberg oli Hartolassa Kustaa Aadolfin seurakunnan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1814 ja kappalaisena vuodesta 1819. Hartolan seurakunta oli itsenäistynyt 1784 omaksi kirkkoherraseurakunnaksi ja Ruotsin kuningas Kustaa III oli nimennyt sen poikansa Ruotsin kruununprinssin mukaan. Kustaa Aadolfin seurakunta -nimeä käytettiin aina 1800-luvun lopulle saakka. 
Lolan Björkman löysi kesällä 2001 Kruunupyyn kansankorkeakoulun kirjastosta kolme Wahlbergin vuosina 1818–1820 pitämää päiväkirjaa. Björkmanin toimittamat päiväkirjat julkaistiin vuonna 2004 nimellä Ingen ro hade mitt hjerta.
Wahlberg oli naimisissa 1824–1825 Kristina Elisabet Östergrenin (k. 1825) kanssa. Heidän tyttärensä Karolina Elisabet Wahlberg (k. 1907) oli naimisissa Juvan kappalaisen Adam Sallménin (1800–1863) kanssa.