Säädös

Kansallinen lainsäädäntö

Perustuslaki on valtion rakenteen perusteita koskeva valtiosääntöasiakirja. Sitä voidaan muuttaa tai se voidaan kumota vain normaalista lainsäädäntömenettelystä poikkeavalla menettelyllä. Tämä perustuslain säätämisjärjestys tarkoittaa, että se on jätettävä lepäämään eduskuntavaalien yli. Uuden eduskunnan on hyväksyttävä se asiasisällöltään muuttamattomana. Se hyväksytään, jos kaksi kolmasosaa annetuista äänistä kannattaa sitä. Asia voidaan myös julistaa kiireelliseksi, jos viisi kuudesosaa annetuista äänistä kannattaa ehdotusta. Tällöin asiaa ei jätetä lepäämään yli vaalien, vaan se voidaan hyväksyä kahden kolmasosan kannatuksella.
Suomessa on vain yksi perustuslaki, mutta asiallisesti siihen verrattavia ovat molemmat Ahvenanmaan maakunnan perussäädökset. Näitä säädöksiä, Ahvenanmaan itsehallintolakia ja Ahvenanmaan maanhankintalakia voidaan muuttaa vain perustuslain säätämisjärjestyksessä.
Poikkeuslaki tarkoittaa perustuslaista poikkeamista erityisoloissa. Suomen nykyisessä perustuslaissa tätä asiaa sivuaa supistettu perustuslain säätämisjärjestys, kun käsitellään kansainvälisen velvoitteen voimaansaattamista (95 §).
Perustuslain mukaan julkisen vallankäytön tulee perustua lakiin, ja perustuslaissa säädetään, että lainsäädäntövaltaa käyttää eduskunta.
Eduskunta siis päättää lain sisällöstä ja presidentti vahvistaa lain. Jollei presidentti vahvista lakia, se palautuu eduskunnan käsiteltäväksi.
Yksilön oikeuksista ja velvollisuuksista on säädettävä aina lailla. Samoin on tehtävä niissä tapauksissa, joista perustuslaissa nimenomaan säädetään. Lailla säädetään esimerkiksi eduskuntavaalien ajankohdasta ja vaalipiireistä, osakasvallan käytöstä valtionyhtiöissä, valtionhallinnon perusteista, kuntien tehtävistä, veroista jne.
Lakiin sisältyy usein valtuutussäännös: "Tarkempia säännöksiä tämän lain täytäntöönpanosta annetaan tarvittaessa asetuksella."
Asetuksia voivat antaa tasavallan presidentti, valtioneuvosto ja ministeriöt perustuslaissa tai muussa laissa säädetyn valtuuden nojalla. Asetuksessa voidaan säätää valtuutus seuraavaksi alemmalle tasolle. Esimerkiksi: "Tarkempia määräyksiä sopimuksen täytäntöönpanosta antaa tarvittaessa liikenneministeriö." Viranomaisohjeiden antaminen voi perustua myös laissa olevaan säännökseen. Tällainen oikeus antaa määräyksiä on varsin suppea ja tarkasti rajattu.
Oma säädösryhmänsä on Ahvenanmaan maakuntalait ja maakunta-asetukset. Ahvenanmaan itsehallintolain perusteella maakuntapäivät säätää lakeja maakuntaa varten. Asiat, joista voidaan päättää maakuntalailla, luetellaan itsehallintolaissa. Tasavallan presidentti voi määrätä maakuntalain raukeamaan osittain tai kokonaan, jos hän katsoo maakuntapäivien ylittäneen valtansa.
Maakunnan hallitus voi maakuntalaissa säädetyn valtuuden nojalla antaa asetuksia maakunnan toimivaltaan kuuluvissa asioissa.

Säädöksen velvoittavuus

Säädökset ovat velvoittavia. Tuomari tai muu virkamies menettelee itse lainvastaisesti, jos sivuuttaa säädöksen.
Velvoittavuudella on kuitenkin eräitä rajoituksia:
1) Jos alemmanasteinen säädös on ristiriidassa ylemmänasteisen säädöksen kanssa, niin alemmanasteinen säädös on sivuutettava. Tästä on muun muassa perustuslaissa säännös, että jos lain soveltaminen olisi ilmeisessä ristiriidassa perustuslain kanssa, on tuomioistuimen annettava etusija perustuslain säännökselle.
2) Jos kansallinen säädös on ristiriidassa ylikansallisen säännöksen kanssa, niin kansallinen säädös on sivuutettava. Tällaisia ylikansallisia säännöksiä voivat olla Suomea sitovat EU-säännökset tai Suomessa lailla voimaan saatetut kansainväliset sopimukset.
3) Käytännössä harvinainen, mutta periaatteessa mahdollinen tilanne on se, että muodollisesti voimassa oleva säännös on ollut niin kauan käyttämättä, että sen voi katsoa kumoutuneen.