Ylinumeroituva joukko

Ylinumeroituva joukko on matematiikassa joukko-opin termi ja se tarkoittaa joukkoa, joka ei ole numeroituva. Siinä on silloin merkittävästi enemmän alkioita kuin numeroituvassa joukossa eli se on mahtavampi joukko.
Koska numeroituva joukko voi olla alkiomäärältään joko äärellinen tai ääretön, on näitä joukkoja mahtavampi joukko aina alkiomäärältään ääretön. Kansantajuisesti ilmaistuna: kun numeroituvasti ääretön joukko sisältää aina "yhtä monta alkiota" kuin luonnollisten lukujen joukko , ylinumeroituvassa joukossa on huomattavasti enemmän lukuja. Numeroituvuus voidaan todeta asettamalla tutkittavan joukon alkiot yksi kerrallaan pariksi luonnollisten lukujen alkioiden kanssa siten, että kaikki joukon alkiot tulevat käsiteltyä yhden kerran. Ylinumeroituvan joukon alkioita on niin paljon, ettei sen alkioita  pystytä edes luettelemaan missään järjestyksessä, jotta parinmuodostusta voisi suorittaa. 
Numeroituvuuden termin otti käyttöön joukko-opin luoja Georg Cantor vuonna 1874 julkaistussa kirjoituksessaan ja hän todisti sillä monien joukkojen mahtavuuden olevan sama kuin luonnollisten lukujen joukolla. Vuonna 1891 hän keksi menetelmän osoittaa reaaliluvut ylinumeroituvasti äärettömäksi joukoksi.

Määritelmä

Joukko  on ylinumeroituva, jos se ei ole äärellinen tai numeroituvasti ääretön joukko. Ylinumeroituvuuden osoittaminen on yleisessä tapauksessa vaikeaa, vaikka joitakin helppoja tapauksia tunnetaankin.

Merkintä

Joukon  mahtavuutta merkitään matematiikan kirjallisuudessa joko  tai . Joukkojen mahtavuuden suuruus ilmaistaan heprean kielen aakkosilla  tai , joka lausutaan "alef" ja '"beth". Numeroituvan joukon , kuten myös luonnollisten lukujen joukon , mahtavuutta merkitään kardinaaliluvulla . Tämän arvo on  ja se on pienin ääretön kardinaaliluku.   
Jos joukko on ylinumeroituva, joukon mahtavuus ilmaistaan kardinaaliluvuilla , , ..., missä kaikki kardinaaliluvut ovat , ylinumeroituvuuden laadun mukaan. Kardinaaliluvuilla on suuruusjärjestys  
Cantorin ajatus oli, että mahtavuudeltaan pienimmällä ylinumeroituvalla joukolla olisi kardinaaliluku . Kun hän osoitti reaaliluvut ylinumeroituvaksi joukoksi, hän oletti aluksi, että reaalilukujen kardinaaliluku olisi . Tätä ei voitu osoittaa todeksi, joten varmuuden vuoksi kardinaaliluvuksi on otettu , joka on  .

Transkendenttiluvut

Transkendenttiluvut ovat sellaisia reaalilukuja, jotka eivät ole algebrallisia lukuja. Jos kerran algebrallisten lukujen on osoitettu olevan numeroituvasti ääretön joukko, ovatko transkendenttiluvut sitten ylinumeroituva joukko? Tällöin reaalilukujen ylinumeroituvuus johtuisi sen osajoukkona olevan transkendenttilukujen joukon ylinumeroituvuudesta. 
Tämän voi todistaa epäsuorasti. Olkoon  algebralliset luvut ja  transkendenttiluvut, jolloin . Koska  on numeroituva joukko, niin  tulisi olla numeroituva joukko, jos  on numeroituva. Koska  on kuitenkin ylinumeroituva, täytyy  olla myös ylinumeroituva.

Joukon osajoukkojen joukko 
  
    
      
        
          
            P
          
        
        (
        
          S
        
        )
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {P}}(\mathbb {S} )}

Cantorin lauseessa, jonka hän julkaisi vuonna 1891, hän väittää, että joukon osajoukkojen joukko on mahtavampi kuin joukko itse. Tämä siksi, ettei ole olemassa bijektiota joukosta  potenssijoukkoon . Tämä tarkoittaa, että potenssijoukon mahtavauus ylittää selvästi oman joukon  mahtavuuden. 
Äärettömästi numeroituvan joukon osajoukkojen joukko on yhtä mahtava kuin . Ylinumeroituva joukko on kaikkien luonnollisten lukujen joukon osajoukkojen joukko eli luonnollisten lukujen joukon potenssijoukko . Sen kardinaaliluku on  .
Mikäli reaaliluvuista muodostaa potenssijoukon , tulee sen mahtavuudesta vielä suurempi. Sen kardinaaliluku merkitään .
Potenssijoukkoja voidaan muodostaa edellisestä potenssijoukosta loputtomasti. Näiden kardinaaliluvut kasvavat .

Ylinumeroituvan joukon funktiot

Funktioiden  joukko on ylinumeroituva. Tämän joukon kardinaaliluku on vielä reaalilukujenkin kardinaliteettia suurempi. Funktioita voidaan muodostaa kaikille reaalilukujen osajoukoille, mikä johtaa potenssijoukkojen mahtavuuteen. Funktioiden joukon mahtavuutta merkitään siksi .