google/wiki40b huggingface dataset:
Äänirautapiano

Äänirautapiano eli adiafoni on pianoa muistuttava kosketinsoitin, jonka sisällä pienet vasarat lyövät metallisuikaleita pianonkielten sijaan. Ensimmäisen mallin, ja nimen adiaphonon, kehitti Wienissä Schuster vuonna 1819. Sen kielet olivat suoria metallitankoja. Philadelphiassa asunut saksalaissiirtolainen Albert Schoenhut keksi vaihtaa tangot haarukkamaisiin äänirautoihin ja kutsui tuotostaan nimellä adiaphon. Niiden piti säilyä virityksessä jopa paremmin kuin perinteisen pianon, mutta alkuperäinen viritys on yleensä varsin epämääräinen, eikä sitä ole helppoa muuttaa. Äänirautapianoista ei tullut suurta menestystä, mutta rakennetta on käytetty useissa leikkipianoissa. Halvemmissa malleissa ei ole lainkaan mustia koskettimia; vähimmillään koskettimia on kahdeksan, jolloin pianolla voi soittaa yhden oktaavin ilman ylennettyjä tai alennettuja säveliä. Kooltaan ne ovat yleensä alle puoli metriä leveitä.
John Cage sävelsi vuonna 1948 teoksen Suite for Toy Piano. Monet muut klassiset ja jazz-muusikot ovat myös käyttäneet äänirautapianoa, samoin kuin jotkut rock-yhtyeet, mm. Radiohead.
Ronny and The Loafers

Ronny and The Loafers oli 1960-luvun alkupuolella toiminut Lahdessa perustettu rautalankayhtye. Se soitti aluksi vain instrumentaalimusiikkia, kunnes laulusolistiksi liittyi kotkalainen taiteilijanimeä Ronny käyttänyt Aatos Bollström. 
31. tammikuuta 1964 yhtye äänitti singlen "Se jokin sinulla on / Diggety doggety" (Parlophone PAR 934). "Se jokin sinulla on" -kappale oli alun perin englantilaisen Gerry & The Pacemakers -yhtyeen huonosti menestynyt "You've Got What I Like" vuodelta 1964. "Diggety doggety" puolestaan oli ruotsalaisen The Streaplers -yhtyeen kappale.   
"Se jokin sinulla on" nousi hitiksi ja se on suosittu laulu nykyäänkin. Teksti on Junnu Vainion ja siitä tuli hänen ensimmäinen sanoitushittinsä. Kappale valittiin Iltalehden Kauneimmat rakkauslaulut -lukijaäänestyksessä vuonna 2007 sijalle 10.   
The Loafersin soittajilla oli Burns Black Bison -kitarat ja Vox-merkkiset vahvistimet. Yhtye hajosi lokakuussa 1964 kun osa jäsenistä astui varusmiespalvelukseen. Eero Rinteelää lukuun ottamatta muut jäsenet soittivat myöhemmin Kari Raution yhtyeessä.
Osin samoista jäsenistä koostunut The Loafers & Karri julkaisi vuonna 1964 singlen "Anna pois / Ota pois" (Parlophone PAR 941).
Isännöitsijä

Isännöitsijä on ammattinimike, jonka merkitys on aikojen kuluessa muuttunut. Nykyään isännöitsijällä tarkoitetaan lähes yksinomaan asunto-osakeyhtiön tai kiinteistöyhtiön operatiivista johtajaa, joka johtaa yhtiötä hallituksen ja yhtiökokouksen antamien päätösten mukaisesti.

Isännöitsijä historiassa

Aiemmin isännöitsijä-nimitystä on käytetty laajemmin disponentista eli liikkeen, tehtaan, talon tai muun vastaavan laitoksen isännän sijaisesta, johtajasta tai hoitajasta. Isännöitsijöitä on ollut muun muassa teollisuuslaitoksissa, sahoilla, kartanoissa ja meijereissä. Nykyään vastaavissa tehtävissä toimivia henkilöitä kutsutaan toimitusjohtajiksi.
Tampereen yliopiston normaalikoulu, Nekalan koulutalo

Tampereen yliopiston normaalikoulun Nekalan koulutalo on peruskoulun ala-aste Tampereen Nekalassa. Koulussa on opetusluokat 1–6 ja se on osa Tampereen normaalikoulua. Koulun rehtorina toimii Vesa Toivonen. Koulu on aloittanut toimintansa vuonna 1931. Koulurakennus edustaa arkkitehtuuriltaan aikakautensa mukaan funktionalismia. Elokuussa 2012 koulu siirtyi osaksi normaalikoulua, kun peruskoulun alaluokat kattanut Tampereen yliopiston Hämeenlinnan normaalikoulu muutti Tampereelle.
Atlantic (siipiratasalus, 1849)

Uppoaminen

20. elokuuta 1852 Atlantic oli matkalla Buffalosta Detroitiin mukanaan noin 600 matkustajaa. Noin kello kahden aikaan aamuyöllä aluksen ollessa Kanadan rannikon tuntumassa Long Pointin niemen eteläpuolella, pohjoiseen matkalla ollut pieni rahtilaiva Ogdensburg törmäsi lähes keskelle Atlanticin kylkeä. Silminnäkijöiden mukaan tapahtuma-aikaan järvellä oli ohutta utua, mutta järven pinta oli tyyni ja tähdet olivat näkyvissä.
Törmäyksellä oli useita silminnäkijöitä, sillä Atlantic oli täynnä matkustajia, ja sen kansilla matkatavaroiden seassa vietti yötään muun muassa 132-henkinen norjalaissiirtolaisen ryhmä. Myöhemmin Amund Eidsmoe antoi törmäyksestä kuvauksen, jonka mukaan Ogdensburgin keula ruhjoi erään naismatkustajan katkoen useita luita sekä katkaisi kaulan naisen vierellä nukkuneelta vauvalta.
Törmäyksen jälkeen alukset irtaantuivat toisistaan ja hetken aikaa jatkoivat matkaansa kumpikin omalla kurssillaan. Törmäyksen seurauksena Atlantic kärsi vakavia vaurioita ja sai vuodon, ja nopeasti nouseva vesi ajoi alemmilla kansilla nukkuneita matkustajia hyteistään. Eidsmoen mukaan Atlanticin miehistö kuitenkin teki kaiken voitavansa estääkseen matkustajien pääsyn ylemmille kansille nyrkein ja nostamalla ylemmälle kannelle johtavat portaat pois.
Erik Thorstadin mukaan aluksen koneet kävivät vielä törmäyksen jälkeen, eikä tietoa törmäyksestä kerrottu kaikille matkustajille. Miehistö kuitenkin laski pelastusveneitä vesille, ja alus oli uppoamassa nopeasti. Yksi pelastusveneistä laskettiin vesille ylikuormitettuna, ja sen onnistui päästä lähtemään uppoavalta laivalta ennen kuin veneeseen pyrkijät olisivat upottaneet sen. Toiset pelastusveneet kaatuivat niitä laskettaessa, sillä Atlantic liikkui edelleen eteenpäin.
Aluksen kapteenina toiminut Petty loukkaantui pudotessaan yhteen veneistä eikä pystynyt johtamaan pelastustöitä. Ilman pelastustöitä ja niiden johtoa useat kymmenet menettivät henkensä aluksen upotessa. Ogdensburg palasi tapahtumapaikalle myöhemmin onnistuen pelastamaan ihmisia sekä vedestä että yhä pinnalla olevasta keulaosasta. Atlantic upposi noin puoli tuntia törmäyksen jälkeen.
Matkustajien ja menehtyneiden tarkkaa lukumäärää ei tiedetä, sillä ainoa matkustajaluettelo upposi aluksen mukana.

Hylky

Atlanticin hylky makaa Eriejärven pohjassa Long Pointin niemen eteläpuolella noin 50 metrin syvyydessä. Aluksen ja sen lastin nostamiseksi on suoritettu lukuisia suurempia pelastusyrityksiä vuosina 1853, 1854, 1855, 1873 ja 1910. Vuonna 1856 aluksen kassakaappi onnistuttiin nostamaan. Hylky paikallistettiin uudelleen 1987. Vuonna 1989 eräs sukellusryhmittymä vaati oikeudessa hylyn pelastusoikeuksia väittäen löytäneensä aluksen. Suojellakseen hylkyä Kanadan valtio nosti oikeuskanteen ryhmää vastaan, ja useita vuosia kestäneen oikeustaistelun jälkeen hylyn omistusoikeus siirtyi Kanadalle vuonna 1996.
Mario del Monaco

Mario del Monaco (s. 27. heinäkuuta 1915 Firenze Italia – 16. lokakuuta 1982 Mestre Italia) oli italialainen tenori ja yksi aikansa kuuluisimmista oopperalaulajista.
Del Monaco syntyi Firenzessä varakkaaseen perheeseen. Hän opiskeli ensin viulunsoittoa, mutta tunsi laulamisen enemmän omaksi alakseen. Hän valmistui Rossinin konservatoriosta Pesorassa, missä hän myös tapasi ensimmäisenä kertaa Renata Tebaldin, jonka kanssa teki myöhemmin urallaan menestyksekkäästi yhteistyötä. Mestari Raffaeli huomasi oppilaansa lahjakkuuden ja auttoi del Monacon uran alkuun.
Del Monaco aloitti tenorinuransa esiintymällä 31. joulukuuta 1940 Milanossa Pinkertonin roolissa Giacomo Puccinin oopperassa Madama Butterfly.
Hänen uransa päärooli oli Verdin Otello, jota hän esitti ensi kerran 1950 ja sittemmin koko uransa ajan. Del Monaco nauhoitti pitkän sarjan Verdin ja Puccinin oopperoita Deccan levy-yhtiössä. Hän levytti Fedoran 1969, vastarooleissa Magda Olivero ja Tito Gobbi.
Del Monaco avioitui Rita Filippinin kanssa 1941.
Vuonna 1975 del Monaco vetäytyi näyttämöltä eläkkeelle.
Ulkujärvi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,8 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Rompaanojan valuma-alueeseen (67.988) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,2 metriä mpy.
Loistovilkuttaja

Koko ja ulkonäkö

Loistovilkuttaja kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään oranssinsävyinen, pään ja pyrstön lähellä on punaisia sävyjä. Nuoret yksilöt ovat punaisempia kuin aikuiset. Koiraan selkäevässä on pitkiä ruotoja. Kutuasuisen koiraan värit korostuvat ja esille tulee hohtavanvaaleansinisiä vaakajuovia ja pilkkuja.

Alkuperä

Loistovilkuttaja elää luonnossa Tyynenmeren länsiosissa Filippiinien, Taiwanin ja Balin välisellä alueella.

Käyttäytyminen

Vilkuttajien suku on saanut nimensä koiraiden soidinkäyttäytymisestä. Kutuvalmis koiras tekee nopeita syöksyjä pitkin riutan pintaa ja vilkuttelee upeita soidinvärejään.
Loistovilkuttaja saattaa hypätä ulos akvaariosta, joten kansi tai hyppysuoja on tarpeen. Ne tarvitsevat sekä vapaata uimatilaa että koloja piiloutumiseen.

Ravinto

Loistovilkuttaja syö  luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Tiejyrä

Jyrä on maan tiivistämiseen rakennustyössä tarkoitettu kone.

Jyrätyypit

Varhaiset tiejyrät olivat höyrykäyttöisiä, mutta nykyisin omalla koneella liikkuvat jyrät ovat miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä. Jyriä on monenlaisia. Niiden tärkein osa on pyörinä toimiva raskas sylinterinmuotoinen tela, joita on yhdestä kolmeen kappaletta. Hinattavissa jyrissä on yleensä vain yksi painosylinteri, suuremmissa omalla koneella liikkuvissa on kahdesta kolmeen. Hinattaviin jyriin, joita sanotaan täryjyriksi, liittyy yleensä raskasta epäkeskoa pyörittävä koneisto, joka saa laitteen tärisemään liikkuessaan; tämä lisää jyräystehoa.

Käyttö

Jyrä on tärkeä työkone teiden rakentamisessa ja korjauksessa ja muissakin maaperän pohja- ja päällysrakenteen tiivistämiskohteissa. Jyriä ei ole yleensä rekisteröity, koska ne on pääsääntöisesti tarkoitettu rajatuille työmaa-alueille. Siirrot tehdään kuorma-autoilla tai laveteilla. Pienempiä jyriä voidaan myös hinata lyhyitä siirtomatkoja.
Ilmalukko

Ilmalukko on kahdella painetiiviillä ovella tai luukulla varustettu tila, jota käytetään eripaineisten tilojen yhdistäjänä.
Useimmat ilmalukot liittyvät painekammioihin; tällaisen avulla voidaan esimerkiksi toimittaa ruokaa, lääkkeitä tai asiakirjoja – tarpeen mukaan – käytössä olevaan painekammioon tai esimerkiksi kammiossa hoidettavan potilaan verinäytteitä analysoitavaksi ulkopuoliseen laboratorioon.
Ilmalukkoon kuuluu kaksi venttiiliä; kun luukut tai ovet ovat kiinni, kammion puoleisesta venttiilistä päästetään lukkoon paine sisään ja kun tarve on päinvastainen, ulommasta ulos. Kulkuaukot on varmistettu niin, etteivät ne aukea yhtaikaisesti jos joko lukossa tai kammiossa on paine päällä. Samoin venttiileissä on varmistus, etteivät ne voi olla yhtaikaisesti auki.
Tämän sovellutuksen lisäksi ilmalukkoja esiintyy mm. avaruuskalustossa.
Laajempi käyttötarkoitus on mm. lääketeollisuudessa, joissa erityissteriilit tuotantotilat on eristetty mm. ilmalukkoa käyttäen. Samoin ns. turvalaboratorioissa, joissa käsitellään vaarallisimpia taudinaiheuttajia, saattaa olla vastaava järjestely. Puhdastilajärjestelyissä on usein käytössä ilmalukkoja, joiden kautta edetään asteittain puhtaampiin tiloihin.

Kuormasulku

Vastaavasti kuin ilmalukko toimii kuormasulku (eng loadlock), jota käytetään muun muassa siirrettäessä tavaroita tyhjiökammioon. Tyhjiökammioita käytetään paljon puolijohdeteollisuudessa, ohutkalvon kasvatuksessa ja pinnoitustekniikoissa. Tarkoituksena on pitää varsinaisen reaktorikammion tyhjiö vakiona ja estää epäpuhtauksien pääsy vakuumikammioon, kun pumppaus tyhjiöön tai paineistus tapahtuu kuormasulussa.
Toinen kylmä sota

Toinen kylmä sota tai Kylmä sota 2.0 on tiedotusvälineissä toisinaan käytetty nimitys länsimaiden ja Venäjän välisestä kiistelystä. Myös Kiinan, Japanin ja muiden maiden kilpailua Itä-Aasiassa on kutsuttu toiseksi kylmäksi sodaksi. Uusina blokkeina toisessa kylmässä sodassa voidaan pitää Yhdysvaltojen johtamaa Nato-liittoumaa, sekä Kiinan ja Venäjän johtamaa Shanghain yhteistyöjärjestöä.

Kiinan ja Yhdysvaltojen välinen kylmä rintama

Yhdysvaltojen informaatiosodankäynti Kiinaa kohtaan on muuttunut olennaisesti. Perinteisesti Yhdysvaltain kritiikki on kohdistunut Kiinan puutteisiin sananvapaudessa, demokratiassa ja ihmisoikeuksissa. Vuodesta 2011 eteenpäin sen narratiivi on keskittynyt Kiinan pehmeän vallan heikentämiseen kiistämällä Kiinan taloudellisen nousun olevan seurausta Kiinan sisäisistä reformeista. Sen sijaan Yhdysvaltojen narratiivissa Kiinan menestys johtuu laajamittaisesta vakoilusta ja varastamisesta.
Porrassalmentie

Historiallinen tieyhteys

Pitkin harjua kulkeva Porrassalmentie on vanha kulkureitti. Savilahden ja Ristiinan Brahelinnan välillä oli viimeistään 1600-luvun puolivälistä alkaen jalan ja ratsain kuljettava polku. Tie haarautui Suuresta Savontiestä. Talvitienä reitti oli jo edellisellä vuosisadalla ja kesäreitin uskotaan 1600-luvulla ulottuneen Lappeeseen, tie yhtyi Yliseen Viipurintiehen Luumäellä. Ratsupoluilla saattoi kuljettaa tavaraa purilailla, mutta vasta 1700-luvulla Suomen teitä alettiin parantaa kärryillä kuljettaviksi. Turun rauhassa 1743 Ruotsin ja Venäjän keisarikunnan raja vedettiin Ristiinan eteläpuolelle Kyyröön ja yhteys Lappeenrannan suuntaan katkesi. Kustaa III varusti kuitenkin valtakuntansa itärajan teitä sotaa silmällä pitäen parempaan kuntoon, ja muun muassa Porrassalmen harjua valmisteltiin sodankäyntiin parantamalla tietä. Porrassalmen sillan pohjoispuolella harjun etelärinteeltä raivattiin puustoa pois häiritsemästä tykeillä ampumista.

Automatkailua, tienoikaisuja ja -parannusta

Porrassalmentie oli 1910-luvun automatkailukartoissa merkitty kaupunkien välistä liikennettä välittäväksi tieksi ja vuonna 1938 siitä tuli valtatie 13. Tie jäi paikallistieksi vuonna 1960 valtatien oikaisun myötä. Liikenne väheni entisestään, kun Kirkonvarkauden silta valmistui kantatielle 62 ja entiseen Anttolan kuntaan päin suuntautuva liikenne ei enää käyttänyt Porrassalmentietä matkalla Siikasalmen lossille.
Porrassalmentie on päällystetty öljysoralla vuonna 1969, tieojat on kaivettu 1980, jolloin tielle tuli myös levennykset linja-autopysäkeille. Vuonna 1985 tien eteläpäässä tehtiin maanleikkauksia ja -pengerryksiä ja liittymä valtatiehen 13 siirrettiin liikenneturvallisuuden parantamiseksi sopivampaan paikkaan aikaisempaa pohjoisemmaksi. Näiden muutostöiden johdosta museotieosuutta lyhennettiin alkuperäisestä noin seitsemästä kilometristä nykyiseen 4,9 kilometriin.
Fina-pistejärjestelmä

Laskenta

Laskennassa käytetään nykyään varsin yksinkertaista kaavaa. Pistemäärä on vertailuajan ja kilpailutuloksen suhde nostettuna kolmanteen potenssiin, kertaa 1000.
\text{FINA-pisteet} = 1000 * \left(\frac{T_{ref}}{T_{uitu}}\right)^3
FINA jakelee omalla nettisivustollaan ilmaista Windows-sovellusta jolla pisteiden laskenta on helppoa

Järjestelmän ominaispiirteet

Koska pistelaskujärjestelmä on luotu käyttäen todellisia uituja kilpailutuloksia, on vertailuajoissa nähtävissä eroja erityisesti eri mittaisten altaiden pistearvoissa. Vaikka yleisesti ottaen on selvää, että lyhyen altaan suomat edut käännösseinien hyväksikäytössä parantavat tuloksia, ovat lyhyissä altaissa uidut vertailuajat kuitenkin joissain tapauksissa suhteessa yliarvostettuja.
Tämän ilmiön syynä on historiallinen tilanne eri mantereilla. USA:ssa perinteisesti on lyhyen radan altaan pituus ollut 25 jaardia ja muualla maailmassa 25 metriä. Näin ollen tilastoissa 25 metrin altaassa uiduissa tuloksissa ei ole ollut kovin kattavaa Yhdysvaltojen voimakkaan uintijoukkueen panosta. Vastaavasti 25 jaardin vertailuaikoihin ovat vaikuttaneet pääasiassa Yhdysvaltalaiset uimarit. Tämä historiallinen ero on tosin kaventunut viime vuosina lyhyen radan arvokilpailuiden saaman arvostuksen ansiosta. Vuonna 2004 FINA ei enää julkaissut vertailuaikoja 25 jaardin altaille.
Myös uintitekniikan kehittyminen näkyy vertailuaikojen kehityksessä. Kun selkäuimarit ryhtyivät tekemään 1990-luvulla käännösten jälkeen ylipitkiä liukuja delfiinipotkujen avulla, paranivat erityisesti lyhyiden ratojen selkäuintitilastot kohisten. Näin selkäuinnissa voidaan selkeästi todeta lyhyen radan käännöstekniikan tuoma hyöty. FINA-pisteissä 1000 pisteen vertailuajoissa on 100 metrin matkalla naisten pisteissä 2,0 sekunnin ja miesten pisteissä peräti 2,8 sekunnin etu. Näin selkeää etua ei ole nähtävissä missään muussa uintitekniikassa.
Odotettavissa toki on että mm. rintauinnin käännöksessä hyväksytty delfiinipotku parantaa lyhyen radan tilastoja ja Pekingin kisojen jälkeen julkistettavassa taulukossa rintauinnin tasoitus lyhyen ja pitkän radan välillä tulee suuremmaksi.

Nuorten ja harrastajauimareiden tason mittaus

Uintilajien teknisyys ja voiman tarve korostaa piste-eroja nuorilla uimareilla. Aiemmin syrjityt vapaauimarit saavat nyt helpommin pisteitä kuin esimerkiksi perhosuimarit. Rintauimarit ovat toinen ryhmä jotka saavat ehkä etua nykyisestä laskentatavasta. On varsin normaalia että kehittyessään uimari rikkoo 300 tai 500 pisteen rajan ensin vapaa- tai rintauinnissa, sitten selkä- ja viimeisenä perhosuinnissa.
Naispuolisten huippu-uimareiden pienemmästä lihasvoimasta johtuen tytöillä on selvästi helpompi päästä esimerkikisi 300 pisteen suoritukseen kuin saman ikäisillä tai kokoisilla pojilla
Sami Aaltonen

Sami Erik Aaltonen (s. 1971) on suomalainen tuottaja, ohjaaja ja toimittaja. Nuoruutensa hän vietti Jyväskylässä. Hän on työskennellyt 14-vuotiaasta lähtien toimittajana radiossa ja juontajana televisiossa, muun muassa Lista-ohjelmassa. Aaltonen on toiminut käsikirjoittajana Big Brother -televisioformaatin suomenkielisessä tuotannossa. Lisäksi hän on ohjannut muun muassa Hanoi Rocksin, The 69 Eyesin ja Maija Vilkkumaan musiikkivideoita. 
Syksyllä 2011 Aaltonen käsikirjoitti Talent Suomi -ohjelmaa (FremantleMedia), ja vuonna 2012 hänet nimitettiin käsikirjoittaja-ohjaajaksi Susamuru Oy:hyn. Vuonna 2002 häneltä ilmestyi kummitustarinoita käsittelevä kirja Aavetaloja. 1990-luvun alussa Aaltonen vaikutti Ärwäke-nimisessä rock-yhtyeessä.
Aaltonen oli Vaihtoehto EU:lle -liikkeen ehdokkaana vuoden 1996 europarlamenttivaaleissa ja Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 1999 europarlamenttivaaleissa.
1990-luvulla ja 2000-luvun alussa Aaltonen seurusteli laulaja Maija Vilkkumaan kanssa.
Pogromi

Pogromi (ven. погром < громить 'tuhota') oli Venäjän juutalaisiin kohdistunut väkivaltainen hyökkäys. Pogromissa tuhotaan ja ryöstetään juutalaisten koteja, liiketiloja ja synagogia.
Termi syntyi Venäjällä 1800-luvun alussa, ja ensimmäisenä pogromina pidetään vuonna 1821 Odessassa järjestettyjä juutalaisvastaisia mellakoita, joissa kuoli 14 juutalaista. Termi vakiintui käyttöön Venäjän eteläosissa vuosina 1881–1884 järjestettyjen laajamittaisten juutalaisvastaisten mellakoiden yhteydessä, joissa juutalaisia syytettiin keisari Aleksanteri II:n murhasta. Vuodet 1917–1921 olivat venäjänjuutalaisille pahinta vainon aikaa, jolloin maassa tapettiin ja raiskattiin jopa lapsia. Yitzhak (Isaac) Ochberg (1878–1937) salakuljetti noina vuosina juutalaislapsia Etelä-Afrikan Kapkaupunkiin ja Johannesburgiin ja perusti sinne muun muassa orpokoteja.
Myöhemmin termillä on viitattu epätarkasti myös natsi-Saksan aikaisiin juutalaisten vainoihin esimerkiksi Puolassa ja myös Kristalliyöhön Saksassa sekä muihinkin etnisiin vainoihin.
Romania käynnisti omat suunnitelmalliset juutalaisvainonsa diktaattori Ion Antonescun johdolla kesäkuussa 1941. Ensimmäiseksi järjestettiin Iașin pogromi, jossa juutalaisia teloitettiin joukoittain ja kuljetettiin saksalaisiin keskitys- ja tuhoamisleireihin.
Yrjö Ropponen

Yrjö Johannes Ropponen (24. huhtikuuta 1884 Kuopio  – 9. lokakuuta 1955 Helsinki) oli poliisineuvos, joka toimi valtion poliisikoulun johtajana.

Henkilöhistoria

Yrjö Ropposen vanhemmat olivat nimismies Matias Ropponen ja Mathilda Olivia Nordlund ja puoliso vuodesta 1910 Mimmi Sigrid Niilekselä. Ropponen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1904 ja suoritti yleisen hallintotutkinnon 1907. Hän toimi Kuopion läänin lääninkanslistina vuodesta 1907 ja läänin reistraattorina vuodesta 1910, Kaavin nimismiehenä vuodesta 1911, Vaasan läänin varalääninsihteerinä vuodesta 1915 ja valtion   poliisikoulun johtajana 1929–1948. Poliisineuvos hän oli vuodesta 1946. Ropponen julkaisi useita poliisin toimintaa koskevia teoksia.
Cagiva Mito

Cagiva Mito on urheilullinen italialainen kevytmoottoripyörä, jonka rata-ajo-ominaisuudet ovat luokassaan parhaimpia. Mito ei ole helpoin ja mukavin pyörä hitaassa kaupunkiajossa, mutta tavallinen hyötykäyttö maantiellä onnistuu kohtalaisesti. Ylläpitokuluiltaan pyörä on myös huomattavasti peruskäyttöön suunnattuja, 4-tahtisia kevytmoottoripyöriä kalliimpi.
Mitossa on 125-kuutioinen kaksitahtimoottori, joka tuottaa kuristamattomana yli 30 
hevosvoimaa. 
Mitoa on tuotu Suomeen vuodesta 1989 alkaen.
Mark Fraser

Ura

Fraser pelasi juniorikiekkoa Kitchener Rangersissa, OHL:ssä vuosina 2004–2006. Toisella kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina Mike Richardsin lähitessä joukkueesta. Hänet varattiin New Jersey Devilsiin kolmannella kierroksella numerolla 84 NHL:n varaustilaisuudessa 2005. Ensimmäisen ottelunsa ammattilaistasolla Fraser pelasi kauden 2005–2006 lopulla Devilsin farmiseurassa Albany Devilsissä. Ensimmäisen täyden kauden ammattilaisena Fraser pelasi 2006–2007 Lowell Devilsissä. Samalla kaudella hän pelasi NHL:ssä seitsemän ottelua. Hän pelasi Lowellissa myös kaudella 2008–2009, kun ei onnistunut ottamaan paikkaa New Jerseyn kokoonpanossa.
24. lokakuuta 2009 Fraser teki ensimmäisen NHL-maalinsa Pittsburgh Penguinsin Marc-Andre Fleurya vastaan.
12. joulukuuta 2011 Fraser kaupattiin Rod Pelleyn ja seitsemännen kierroksen varauksen kanssa Anaheim Ducksiin, joka antoi tilalle Kurtis Fosterin sekä Timo Pielmeierin. Myöhemmin Fraser vaihdettiin Anaheimista Toronto Maple Leafsiin Dale Mitchellin tilalle.
30. heinäkuuta 2013 Fraser ja Maple Leafs tekivät vuoden mittaisen sopimuksen, josta hän sai 1,275 miljoonaa dollaria. 31. tammikuuta 2014 Maple Leafs kauppasi Fraserin Edmonton Oilersiin, joka antoi tilalle oikeudet Teemu Hartikaiseen sekä Cam Abneyn.
Vapaiden pelaajien markkinoilta Fraser teki lyhyen paluun New Jersey Devilsin riveihin solmittuaan sopimuksen farmijoukkue Albany Devilsin kanssa 2. marraskuuta 2014. 18. joulukuuta hän sai sopimuksen NHL-Devilsiin. Paluu NHL:ään toteutui 3. tammikuuta 2015, kun hän pelasi New Jerseyn paidassa Philadelphia Flyersia vastaan.
Fraser siirtyi TPS:aan ja pelaamaan Jääkiekon SM-liigaa syyskaudella 2017. Ennen joulutaukoa hänen vahvistettiin saaneen jatkosopimuksen koejakson jälkeen.
Power Macintosh 5500

Power Macintosh 5500 on Apple Computerin 17. helmikuuta 1997 julkaisema tietokone. Power Macintosh 5400 -malliin perustuva laite sisälsi nopeamman 225 MHz:n suorittimen ja kiihdytetyn näytönohjaimen. 1. syyskuuta 1997 työasemasta julkaistiin 250 MHz:n suorittimella varustettu versio. Power Macintosh 5500:n keskusyksikkö ja näyttö oli koteloitu yhteen. Rinnakkaismalli Power Macintosh 6500 oli saatavilla ilman näyttöä. Power Macintosh 5500:n tuotanto lakkautettiin 31. maaliskuuta 1998.

Mallit

Power Macintosh 5500 -tietokonetta myytiin vain oppilaitoksille. Euroopassa koneen kotelo oli musta, kuten 250 MHz:n "Director's Edition" -mallissa, jota myytiin Australiassa.