google/wiki40b huggingface dataset:
Kultainen salama

Kultainen salama on Taru Mäkisen kirjoittama nuortenkirjasarja. Sen ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1989. Sarjaan kuuluu kymmenen osaa. Tyyliltään kirjat muistuttavat Enid Blytonin Viisikko-sarjaa. Kultainen salama on viiden nuoren salaseura, joka ratkoo rikoksia. Kirjoissa käsitellään myös ennakkoluuloja ja ihmisten välistä tasa-arvoa.

Henkilöt

Reko on 11-vuotias (sarjan alkaessa) ja hän on Kultaisen salaman puheenjohtaja. Hän on ikäistään vanhemman näköinen, rohkea ja ainakin ulkoisesti itsevarma.
Terhi on Rekon pikkusisko. Hän on 10-vuotias, pieni ja hiljainen.
Elisa on Kultaisen salaman rahastonhoitaja ja Terhin paras ystävä. Hän on kiinnostunut luonnosta ja hänellä on Bella-niminen kultainennoutaja. Elisan äiti on yksinhuoltaja ja vuorotyössä sairaanhoitajana.
Visa on Rekon ja Hakkerin luokkatoveri. Hänen äitinsä on luonnonsuojelija. Luontoharrastuksen lisäksi Visa pitää ruoanlaitosta. Visa toimii salaseuran sihteerinä. Visa ja Terhi ovat ihastuneita toisiinsa.
Hakkeri eli Harri on joukon älykkö ja nimensä mukaisesti kiinnostunut tietokoneista.
Lisäksi kirjoissa esiintyvät lasten vanhemmat, tyttöjen koulukaveri Niina, eläkeläinen Jere Virta ja Taisto-poliisi.
Richard C. Duncan

Richard Duncan on maailman energiantuotannon nopeaa alenemista koskevan Olduvai-teorian pääasiallinen kehittäjä. Hän on sähkötekniikan diplomi-insinööri (1969) sekä systeemitekniikan tohtori (1973) Washingtonin yliopistosta. Hän on opettanut tekniikan alaa, työskennellyt Learjetille ja Boeingille sekä toiminut sähkövoimatekniikan alalla. Vuonna 1992 hän perusti instituutin Institute on Energy and Man.
Duncanin kehittämän Olduvai-teorian mukaan maailman energiantuotanto henkeä kohden alkaa nopeasti pienemään vuoden 2007 paikkeilla, kun fossiilisten polttoaineiden tuotanto jää kysynnästä jälkeen. Seurauksena on katastrofaalinen yhteiskunnallinen sekä taloudellinen romahdus, joka alkaa maailmanlaajuisilla sähkökatkoksilla. Duncan esittää, että ihmiset taantuvat lopulta kivikauden tyyppiseen elämäntapaan sen jälkeen, kun suurin osa maailman väestöstä on tuhoutunut 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan aikana.
Hän perustaa teoriansa sille tosiasialle, että maailman väestömäärä ja maaöljyn kulutus kasvoivat 1900-luvulla lähes täysin samaa tahtia, mutta vuodesta 1979 lähtien väestö on kasvanut hieman nopeammin kuin energiankulutus. Duncan olettaa teollisen yhteiskunnan elinkaaren olevan suunnilleen 100 vuoden pituinen. Vuonna 1930 energiankulutus henkeä kohden saavutti 30 prosentin osuuden vuoden 1979 huippuarvostaan, joten Duncanin mukaan vuonna 2030 keskimääräinen energiankulutus on taas pudonnut vuoden 1930 tasolle. Vuodet 1930–2030 muodostavat siis teollisuussivilisaation ajanjakson.
Duncanin tutkimusaineisto, jonka hän on koonnut yhteistyössä geologi Walter Youngquistin kanssa, on otettu laajasti käyttöön tutkittaessa öljyntuotannon historiallisia ja nykyisiä trendejä sekä öljyvarojen ehtymistä.
Ruskocelebesinmesikko

Levinneisyys

Ruskocelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Huippuvuorten kirkko

Huippuvuorten kirkko (norj. Svalbard kirke) on kirkkorakennus Huippuvuorten hallinnollisessa keskuksessa Longyearbyenissä. Se on maailman pohjoisin kirkko, muodoltaan pitkäkirkko. Se rakennettiin puusta vuonna 1958 arkkitehti Hans Magnusin suunnittelemana, ja sitä uudistettiin vuonna 2004. Kirkossa on 140 istumapaikkaa. Kirkko on Huippuvuorten toinen kirkko. Vuonna 1921 valmistunut ensimmäinen kirkko tuhoutui tulipalossa toisen maailmansodan aikana.
Marion Maréchal

Poliittinen sijoittuminen

Maréchal sanoi vuonna 2012 ettei kannata äärioikeistoa vaan ”oikeiston liitosta”, johon kuuluu nationalistinen oikeisto ja radikaali oikeisto. Lehdistössä häntä on kuvailtu liberaalikonservatiiviksi ja katoliseksi konservatiiviksi, ja hän edustaa Kansallisen rintaman oikeistoa.
Hän ihailee Napoleon Bonapartea ja etenkin Jacques Bainvillen tästä kirjoittamaa elämäkertaa, mutta vakuuttaa kuitenkin ettei ole monarkisti. Hän perustaa oppinsa Bainvillen, Ernest Renanin ja Maurice Barrèsin kirjoituksille. Historioitsija Laurent Jolyn mukaan Maréchal-Le Pen on ”Charles Maurrasin oppien ilmeentymä” etenkin vallankumouksellisvastaisuuden osalta. L'Expressin mukaan hänen katolisuutensa jäsentää hänen ajatuksensa ja suhteensa. Valtiotieteilijä Jean-Yves Camus korostaa kuitenkin Maréchal-Le Penin katolisten oppien eroa puolueessa aiemmin vaikuttaneen traditionalistin, Bernard Antonyn, oppeihin.

Yhteiskunta

Toisin kuin moni muu Kansallisen rintaman jäsen, kuten Marine Le Pen, Maréchal vastustaa kuolemantuomion palauttamista Ranskaan, ja kannattaa sen sijaan ”todellista elinkautista”. Valtiotieteilijä Joël Gombinin mukaan tämä kanta johtuu Maréchal-Le Penin katolisuudesta ja tämän kannattamasta oikeudesta elää.
Hän kannattaa aborttia, mutta kritisoi sen liiallista käyttöä ja kannattaa sen poistamista sosiaaliturvasta, sillä ”valtion tehtävänä ei ole korvata eräiden naisten huolimattomuutta”.
Hän vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoa ja on osallistunut mielenosoituksiin Pariisissa muiden puolueen jäsenten ja sen kannattajien kanssa.
Ordo Templi Orientis

Ordo Templi Orientis (myös OTO), suomeksi Idän temppelin sääntökunta tai Idän temppeliherrojen sääntökunta, on kansainvälinen veljeskunta, salaseura tai uskonnollinen järjestö, joka perustettiin 1900-luvun alkupuolella Saksassa. Sen perustajana pidetään Theodor Reussia tai Karl Kellneriä.
Brittiläisestä okkultistista Aleister Crowleysta tuli OTO:n johtaja vuonna 1922. Hänen johdollaan OTO järjestäytyi Crowleyn perustaman Thelema-uskonnon keskeisten periaatteiden mukaisesti. Järjestöön syntyi erimielisyyksiä näkemyksistä, ja se jakaantui osiin.
OTO:n jäsenyys on salainen. Sen toiminta on ulottunut myös Suomeen.
Big Brother 2005

Big Brother 2005 oli suomalaisen version 1. tuotantokausi suositusta tositv-formaatista
Big Brother. Sen esitti syksyllä 2005 Subtv.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2020 – naisten maantieajo

Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 68 pyöräilijää. Näistä 62 valitaan UCIn olympiakarsintarankingin perusteella. Maat, jotka ovat rankingin sijalla 1. – 5. saavat kilpailuun neljä urheilijaa, 6. – 13. kolme urheilijaa ja 14. – 22. kaksi urheilijaa. Jos maalla yksilörankingissa 100 parhaan joukossa urheilija eikä maa päässyt joukkuerankingin perusteella kilpailuun, saa maa urheilijan olympialaisiin. Tämä paikka otetaan pois kääntäisessä järjestyksessä aloittaen sijasta 22. Afrikasta, Amerikasta ja Aasiasta pääsee yksi maa mukaan olympialaisiin yhdellä urheilijalla maanosien omien mestaruusturnausten kautta. Maa ei ole kuitenkaan voinut saada paikkaa joukkuerankingin perusteella. Jos isäntämaa Japani ei ole pyöräilijää olympialaisiin, myönnetään sille kaksi kiintiöpaikkaa.
Ortodiagonaalinen nelikulmio

Ortodiagonaalinen nelikulmio on geometriassa nelikulmio, jonka lävistäjät leikkaavat toisensa kohtisuoraan. Nelikulmiossa kohtisuora leikkaaminen ei tapahdu aina, joten nelikulmiolla tulee sen vuoksi olla joitakin erityisiä ominaisuuksia. Sana diagonaali on synonyymi lävistäjälle ja orto viittaa lävistäjän kohtisuoruuteen. Tunnettuja ortodiagonaalisia nelikulmioita ovat esimerkiksi neliö, neljäkäs ja leija.

Neliö

Neliö on säännöllinen nelikulmio. Sillä on kaikki sivut yhtä pitkiä, molemmat lävistäjät saman pituisia ja ne leikkaavat toisensa kohtisuoraan sekä puolittavat toisensa. Neliön sisälle piirretty sisäympyrä sivuaa kaikkia sivuja, joten se on myös tangentiaalinen nelikulmio, ja neliön ympäri piirretty ympyrä kulkee kaikkien sen kärkien kautta, joten se on myös syklinen.

Neljäkäs

Neljäkäs on suunnikas, jolla on kakki sivut yhtä pitkiä, mutta sivuja on kahden pituisia. Neljäkkään lävistäjät leikkaavat toisensa kohtisuoraan ja samalla puolittavat toisensa. Myös neljäkäs on tangentiaalinen nelikulmio.

Leija

Leijalla yksi lävistäjistä toimii symmetria-akselina. Myös leija on tangentiaalinen nelikulmio.
Fenerbahçe Şükrü Saracoğlu

Fenerbahçe Şükrü Saracoğlu on jalkapallostadion Istanbulissa, Turkissa. Fenerbahçe SK pelaa kotiottelunsa stadionilla. Stadion on valmistunut vuonna 1908 ja sinne mahtuu kaikkiaan 50 509 katsojaa.
Ylikerava

Ylikerava (myös Yli-Kerava) on Keravan seitsemäs kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin pohjoisosassa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa oli asukkaita 193; koko Keravan asukasluku oli tuolloin 35 317.
Georges Richard

Georges Richard oli 1897-1902 valmistettu ranskalainen automerkki. Automerkin nimesi ranskalainen kilpa-ajaja Georges Richard (1863-1922). Georges Richard -autoja valmistavan autotehtaan virallinen nimi oli Société des Anciens Établissements Georges Richard ja se sijaitsi Pariisin pohjoisessa Ivry-Port'in esikaupungissa.
Kilpa-ajaja Georges Richardin perusti autotehtaan vuonna 1897 veljensä Maxime Richardin kanssa. Nämä ottivat vuonna 1901 liikekumppanikseen Charles-Henri Brasier'in, mutta hänen vaikutuksestaan seuraavana vuonna 1902 automerkki nimettiin uudestaan ja nimi Georges Richard katosi automerkkinä. Jätettyään perustamansa autotehtaan Georges Richard perusti 1906 Unic-autotehtaan, viralliselta nimeltään Société anonyme des automobiles UNIC.
Georges Richard vis-à-vis vuodelta 1898 oli nelipaikkainen auto, jossa istuttiin vastakkain. Kattoa tai ovia ei ollut. Yksisylinterisen Benz-moottorin iskutilavuus oli 1045 cm³. Georges Richard vis-à-visin pituus oli 230 cm, leveys 132 cm, omapaino 300 kiloa. Huippunopeus 22 km/t.
Pitkänsillanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä mpy.
Ykspää

Ykspää oli kylä ja rautatiepysäkki entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin kylä luetaan osaksi Tienhaaran taajamaa. Ykspää sijaitsi Viipurin maalaiskunnan länsiosassa ja se käsitti alueen Viipurin kaupungin ja Vahvialan kunnan välistä. Sen naapurikyliä olivat Rääsiälä, Kaukola ja Rapattila Viipurin maalaiskunnan alueella sekä Hovinmaa Vahvialan puolella.

Asutus ja elinkeinot

Ykspään halki kulkivat valtatie 13 ja Riihimäki–Pietari-rata, jonka varrella oli Ykspään pysäkki. Kylän etelärajalla virtasi Rakkolanjoki. Vuonna 1937 kylässä oli 174 asukasta. Kylässä toimi M. Niemisen omistama kauppa.  Ykspään pääosa kuului Merijoen koulupiiriin, jonka koulu sijaitsi Suur-Merijoella. Muu osa Ykspäästä kuului Kaukolan koulupiiriin, jonka koulu sijaitsi Kaukolan kylässä. 
Vuonna 1937 Ykspään kylässä oli 379 ha metsää, 301 ha peltoa ja 3 ha niittyä. Ykspäässä oli myös teollisuutta. Suurin teollisuuslaitos oli vuonna 1938 perustettu Ykspään Lastu Oy:n lastuvillatehdas. Aikaisemmin kylässä oli toiminut Ykspään Kartano Oy:n puuhiomo.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Ykspäässä oli 2 148 asukasta, joista 2 095 oli suomenkielisiä, 14 ruotsinkielisiä ja 39 muunkielisiä.

Historia

Osa Ykspäästä liitettiin Viipurin esikaupunkien mukana maalaiskunnasta Viipurin kaupunkiin vuonna 1933. Vielä samana vuonna Viipurin kaupunki teki valtioneuvostolle aloitteen lisäalueiden liittämisestä maalaiskunnasta kaupunkiin. Näihin alueisiin kuului myös pääosa Ykspään kylästä. Maalaiskunta vastusti esitystä ja teki oman aloitteen, jossa se esitti kaupunkiin liitetyt osat Ykspäästä, Naulasaaresta ja Haankylästä liitettäisiin takaisin maalaiskunnan yhteyteen. Vuonna 1938 valtioneuvosto teki päätöksen aluemuutoksista kaupungin ja maalaiskunnan välillä, jolloin mm. Ykspään kaupunkiin liitetyt 27 tilaa siirrettiin takaisin maalaiskuntaan kuuluviksi.
Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan länsiosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Ykspää oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kylän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Caroline Aherne

Caroline Mary Aherne (24. joulukuuta 1963 Lontoo – 2. heinäkuuta 2016 Timperley, Cheshire) oli brittiläinen komedianäyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän voitti uransa aikana neljä Baftan televisiopalkintoa.

Televisiotyöt

Aherne nousi kotimaassaan kuuluisuuteen omalla televisio-ohjelmalla The Mrs Merton Show (1995–1998), jossa hän haastatteli julkisuuden henkilöitä iäkkään talk show -juontajan, rouva Mertonin roolissa. Sarjaa esitti BBC, ja Aherne voitti siitä ensimmäisen Bafta-palkintonsa. Myöhemmin hän esitti samaa roolihahmoa komediasarjassa Mrs Merton and Malcolm (1999).
Jo aiemmin Aherne oli ollut esiintyjänä ja käsikirjoittajana BBC:n sketsiohjelmassa Ruuvit löysällä (The Fast Show, 1994–1997). Hänellä oli sarjassa useita roolihahmoja, mutta erityisesti niistä jäi yleisön mieleen meteorologi Poula Fisch, joka ennusti säätä kuvitteellisella eteläeurooppalaisella Chanel 9 -televisiokanavalla. Hahmo tunnettiin hokemasta ”Scorchio!”.
Sohvanvaltaajissa (The Royle Family, 1998–2000) Aherne esitti manchesterilaisen Roylen perheen tytärtä Deniseä. Hän loi ja käsikirjoitti sarjan yhdessä Craig Cashin kanssa, joka näytteli Denisen puolisoa Davidia. Aherne myös ohjasi Sohvanvaltaajien kolmannen tuotantokauden. Hänelle myönnettiin sarjasta kolme Bafta-palkintoa: kaksi käsikirjoittajan palkintoa ja yksi näyttelijän palkinto.   
2000-luvun alussa Aherne ilmoitti vetäytyvänsä julkisuudesta. Hän muutti Australiaan, mutta palasi sittemmin takaisin Britanniaan. Aherne jatkoi Sohvanvaltaajia yksittäisillä erikoisjaksoilla (2006, 2008–2012) ja oli mukana tekemässä uusia jaksoja myös Ruuvit löysällä -sarjaan (2014). Lisäksi hän toimi kertojaäänenä tositelevisio-ohjelmassa Gogglebox (2013–2016), joka on suomalaisen Sohvaperunat-sarjan esikuva.

Yksityiselämä

Caroline Ahernen elämää varjostivat lukuisat terveysongelmat. Hänellä oli jo syntyessään harvinainen silmäsyöpä, jonka vuoksi hänen näkökykynsä vaurioitui osittain. Aikuisiällä hän sairastui myös virtsarakon syöpään ja keuhkosyöpään. Lisäksi hän kärsi masennuksesta ja alkoholiriippuvuudesta. Aherne yritti itsemurhaa vuonna 1998.
Aherne oli vuosina 1994–1997 naimisissa New Order -yhtyeen basistin Peter Hookin kanssa.  
Aherne kuoli syöpään 52-vuotiaana kesällä 2016.
Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki

Tausta

”Martin Laken muodonmuutosta” varten VanderMeer tutki Marc Chagallin, Max Ernstin ja Salvador Dalín maalauksia ja kirjoja taidekritiikistä. Hän käytti myös hyväkseen muistojaan taiteilijaäitinsä ateljeesta ja omasta nuoruudestaan. Väkivallan kuvaamista varten hän tutki kohtauksia muun muassa Ian McEwanin romaanista Viaton.
Salar de Uyuni

Salar de Uyuni on maailman suurin suolapannu (n. 10 582 km²), joka sijaitsee yli 3,6 kilometrin korkeudessa
Potosín departementissa Bolivian altiplanolla. Sitä ympäröivät Andien vuorijonoon kuuluvat tuliperäiset huiput, joista korkeimmalle kohoaa Tunupavuori (5 432 m). 
Nykyisen suolatasangon paikalla oli myöhäisellä pleistoseenikaudella valtava Minchinjärvi (n. 43 000 km²), joka oli paikoitellen yli sata metriä syvä. Järvi alkoi pienentyä 15 000–10 000 vuotta sitten, kunnes siitä jäi jäljelle vain muutamia pieniä, laskujoettomia suola- ja aavikkojärviä. Veden haihtuessa kalsiumkarbonaatti saostui kalkkikivitasanteiksi ja kipsi ja vuorisuola muodostivat paksun, valkoisen kerrostuman entisen järven pohjalle. Nykyään alueen ilmasto on puolikuiva ja vuotuinen sademäärä keskimäärin 300 mm. Sadekauden aikana joulu–maaliskuussa suolakerrostumia peittää paikoitellen matala suolavesikerros.
Tasangolta kohoaa 32 kalliosaareketta, joiden ekosysteemi on ainutlaatuinen maailmassa. Kuuluisin niistä on keskellä autiomaata sijaitseva Incahuasi, jossa kasvaa jopa 12 metriä korkeita jättiläiskaktuksia. Suolajärvissä pesii marraskuussa kolme eteläamerikkalaista flamingolajia: chilenflamingo (Phoenicopterus chilensis), punanflamingo (Phoenicopterus jamesi) ja andienflamingo (Phoenicopterus andinus). Salar de Uyunissa elää myös kolibreja, villilaamoja (Lama glama), vikunjoita (Vicugna vicugna) ja viskatsoja (Lagidium).
Salar de Uyunin alueella arvioidaan olevan noin 10 miljardia tonnia suolaa, jota louhitaan keskimäärin 25 000 tonnia vuodessa lähinnä ruokateollisuuden käyttöön. Vuorisuolan ja kipsin lisäksi autiomaassa on mahdollisesti jopa puolet maailman litiumvarannoista. Poikkeuksellisen tasaisten pinnanmuotojensa vuoksi Salar de Uyuni on myös altiplanon tärkeimpiä liikenneväyliä.
Jan Rezek

Jan Rezek (s. 5. toukokuuta 1982 Teplice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kyproksen jalkapalloliigan Anorthosis Famagustaa.
Łukasz Kubot

2009

Kubot aloitti vuoden karsinnoilla Qatar ExxonMobil Openiin ja Australian avoimiin, mutta hävisi viimeisellä karsintakierroksella molemmissa turnauksissa. Brasil Openin pääsarjassa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Daniel Gimeno-Traverin 7–6(7), 1–6, 6–3, mutta hävisi toisella kierroksella Thomaz Belluccille 7–5, 4–6, 4–6. Serbia Openissa hän hävisi viimeisen karsintaottelunsa, mutta pääsi lucky loserina mukaan pääsarjaan, koska Steve Darcis loukkaantui. Turnauksessa hän voitti Arsenije Zlatanovicin 6–3, 7–5, Igor Andrejevin 3–2 luov., Kristof Vliegenin 7–6(6), 6–3 ja Ivo Karlovićin 7–6, 6–2. Finaalissa hän hävisi maailmanlistan kolmoselle Novak Đokovićille 6–3, 7–6(0) ensimmäisessä ATP-finaalissaan. Hänestä tuli ensimmäinen puolalainen 26 vuoteen, joka pääsi ATP-turnauksen finaaliin.
Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Viktor Troickille 6–3, 3–6, 4–6, 7–6(4), 3–6. Pekingin olympialaisissa hän otti uransa suurimman voiton, kun hän voitti Andy Roddickin ensimmäisellä kierroksella. Toisella kierroksella hän kuitenkin hävisi Ivan Ljubičićille. Nelinpelissä hän voitti parinsa Oliver Marachin kanssa Grand Prix Hassan II -turnauksen Serbia Openin ja Bank Austria-TennisTrophyn. He pääsivät myös Australian avointen semifinaaliin, jonka he hävisivät Mahesh Bhupathile ja Mark Knowlesille 6–3, 6–1.

2010

Kubot aloitti vuoden Dohassa, jossa hän pääsi puolivälieriin asti, mutta hävisi sen Viktor Troickille 6–4, 4–6, 6–7(1). Australian avoimissa hän pääsi neljännelle kierrokselle. Turnauksessa hän voitti Mischa Zverevin 6–3, 6–3, 6–3 ja Santiago Giraldon 6–4, 3–6, 6–3, 6–1 sekä 20:nneksi sijoitetun Mihail Južnyin. Neljännellä kierroksella hänet voitti Novak Đoković 1–6, 2–6, 5–7. Brasil Openissa hän pääsi finaaliin toisen kerran urallaan. Turnauksessa hän voitti Óscar Hernándezin, Albert Montañésin ja Fabio Fogninin. Semifinaalissa hän voitti Igor Andrejevin 2–6, 6–4, 6–2, mutta hävisi finaalissa ykköseksi sijoitetulle Juan Carlos Ferrerolle luvuin 6–1, 6-0. Ranskan avoimissa hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella.
Wimbledonin pääsarjassa ensimmäistä kertaa pelannut Kubot voitti avauskierroksella Blaž Kavčičin, mutta hävisi toisella kierroksella viisieräisen ottelun Philipp Petzschnerille.
Nokkasärki

Ulkonäkö ja koko

Nokkasärjellä on vaalea selkäevä, vatsaevät punertavat hieman. Suu on leuassa eräänlaisen "nokan" alapuolella. Silmät ovat värittömät. Lajilla on suhteellisen pienet suomut. Nokkasärki painaa yleensä noin 800 grammaa ja pituutta kalalla on tavallisesti 20-30 senttimetriä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Nokkasärki elää Euroopan ja Aasian sisävesissä. Lajin aikuiset kalat elävät matalassa nopeasti virtaavassa makeassa vedessä.

Ravinto

Nokkasärjet syövät elämänsä alkuvaiheessa pieniä selkärangattomia. Hieman vanhemmat ja aikuiset ja käyttävät ravinnokseen pohjaeläimiä.
Oulun Kärpät kaudella 2008–2009

Naisten edustusjoukkue

Kärppänaisten yhdeksän kautta kestänyt mitaliputki katkesi kaudella 2008–2009. Kärpät oli alkusarjassa kolmas 27:llä pisteellään. Alkusarjan voitti Espoo Blues (pisteitä 39) ja toinen oli Tampereen Ilves (pisteitä 32). Alkusarjan pistepörssin voitti Bluesin Michelle Karvinen, Kärppien Anne Helin oli neljäs, tehopisteitä kertyi 14 ottelussa 35. Maalivahtina pelasi Mira Kuisma, jonka torjuntaprosentti oli 93,53. Ainoastaan Hämeenlinnan Pallokerhon Maija Hassisen torjuntaprosentti oli parempi, 94,44.
Jatkosarjassa, jossa pelasivat alkusarjan kuusi parasta (Blues, Ilves, Kärpät, HPK, Jyväskylän Hockey Cats ja Salo HT), Kärpät oli jälleen kolmas, edellään samat joukkueet. Jatkosarjassa oli mukana myös alkusarjan pisteet. Karvinen voitti myös jatkosarjan pistepörssin, ja Helin oli nyt toinen, kymmenessä ottelussa Helin teki 14 maalia ja antoi 13 maaliin johtanutta syöttöä. SM-sarjan "All Stars" kentälliseen valittiin Kärpistä puolustaja Mira Jalosuo sekä hyökkääjä Helin. Maalivahti Kuisma pelasi kaikki jatkosarjan pelit, torjuntaprosentti oli 92,50. Kuisman lisäksi vain Salo HT:n Anna-Kaisa Piiroinen pelasi kaikki kymmenen jatkosarjan ottelua.
Koska Kärpät oli jatkosarjan kolmas, kohtasi se välierissä jatkosarjan toisen, Tampereen Ilveksen. Kärpät voitti ensimmäisen ottelun Saija Sirviön jatkoaikamaalilla 2–3, mutta toisen ottelun Ilves voitti 4–2. Kolmas ottelu meni jatkoajalle, jossa ratkaisija oli Ilveksen Venla Heikkilä, joka teki 4–5 maalin. Sarjan ratkaisu tapahtui neljännessä ottelussa, jonka Ilves ensimmäisen erän maaleilla 0–3. Ilves voitti siis koko sarjan voitoin 3–1.
Koska Blues oli voittanut välierissä HPK:n, kohtasivat joukkueet pronssiottelussa. Pronssiottelun ratkaisi ajassa 77:52 HPK:n Katja Riipi. Ottelu päättyi HPK:lle maalein 4–5. Pudotuspeleissä Kärppien tehokkain oli Saija Sirviö tehoilla 3+2, maalivahtina oli taas Mira Kuisma, joka pelasi kaikki viisi ottelua. Pudotuspeleissä Kärppien toinen maalivahti oli Jonna Moilanen.
Kärppiä naisten maailmanmestaruuskisoissa edustivat maalivahti Mira Kuisma, joka ei kuitenkaan pelannut otteluakaan. Mira Jalosuo pelasi viisi ottelua tekemättä pistettäkään. Puolustaja Saija Sirviö pelasi myös viisi ottelua, ja antoi kolme maaliin johtanutta syöttöä. Anne Helin teki maalin ja syötti kaksi viidessä ottelussa.