Michael Moorcock

Kirjailijanura

Michael Moorcock aloitti uransa toimittamalla 15-vuotiaana Tarzanin seikkailuista kertovaa lehteä. Pian tämän jälkeen hän alkoi tarjota omia tarinoitaan scifi- ja fantasialehtiin. 1960-luvun kuluessa hän vakiinnutti asemansa fantasiakirjailijana. Moorcock vaikutti Isossa-Britanniassa tieteiskirjallisuuden uuden aallon syntyyn paitsi omilla teoksillaan, myös toimittamallaan New Worlds -lehdellä. 
Moorcockia pidetään yhä yhtenä oman sukupolvensa merkittävimmistä tieteis- ja fantasiakirjailijoista, vaikka kaupallisen suosion kannalta hän onkin jossain määrin jäänyt 1980-luvulla alkaneen fantasiakirjallisuuden noususuhdanteen jalkoihin.
Moorcock on suhtautunut varsin kriittisesti monien fantasia- ja tieteiskirjallisuuden kuuluisien kertojien tuotantoon. Esseessään Wizardry and Wild Romance hän muun muassa syyttää J. R. R. Tolkienia keskiluokkaisesta taantumuksellisuudesta.

Tuotanto

Moorcockin laajaa tuotantoa pidetään laadultaan epätasaisena, mutta monia hänen teoksiaan arvostetaan spekulatiivisen fiktion merkkiteoksina ja lukuisat nuoremmat kirjailijat ovat tunnustaneet hänet esikuvakseen. 
Moorcockin kirjojen päähenkilöt ovat usein henkiseen ulkopuolisuuteen tai fyysiseen poikkeavuuteen tuomittuja vastahakoisia sankareita, jotka tempaistaan historian suurten mullistusten keskelle. Suurta osaa Moorcockin teossarjoista yhdistää Ikuinen sankari -jatkumo. Ikuisella sankarilla (engl. the Eternal Champion) on multiversumin jokaisessa maailmassa uusi nimi ja ruumis. Hän vaeltaa maailmasta toiseen ja taistelee pitääkseen yllä tasapainoa kaaoksen ja järjestyksen välillä, jotta kumpikaan ei pääsisi voitolle. 
Moorcockin fantasiaromaanit ja -novellit ovat yleensä synkkiä ja sentimentaalisia kertomuksia, joiden teemoina toistuvat voima, vastuu ja väkivalta, petos ja riippuvuus, elämän tarkoitus, kohtalo ja kuolema. Tunnetuimpia näistä lienevät Elric-sarjan teokset. Tieteisteoksissaan Moorcock on viljellyt pikemminkin ironisia ja komediallisia sävyjä, mistä esimerkkejä ovat Jerry Cornelius -sarja sekä Viimeisten aikojen valtiaat -trilogia.
Moorcockin realistisesta tuotannosta mainittakoon Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen aikoihin sijoittuva Byzantium Endures, joka tutkii muistin ja identiteetin vääristymistä, sekä Lontoo-kuvaus Mother London. Moorcock itse pitää kahta viimeksi mainittua parhaina teoksinaan.

Moorcock ja rockmusiikki

Moorcock esiintyi 1960-luvulla bluesklubeilla laulajana ja johti Deep Fix -rockyhtyettä . Michael Moorcock & Deep Fix julkaisi vuonna 1975 rockalbumin nimeltä New World’s Fair. Sen teemana ovat Dodgem Dude -nimisen hahmon seikkailut. Levy ei ollut suuri myynti- tai arvostelumenestys: kriitikot vertasivat Moorcockia laulajana aloittelevaan oopperalaulajaan. Muita Moorcockin demo- tai studionauhoituksia on julkaistu vuosien varrella erilaisilla kokoelmilla muun muassa Flicknife- ja Voiceprint-levymerkeillä.
1970-luvun alkupuoliskolla Moorcock teki joitakin sanoituksia Hawkwind-yhtyeelle, ja oli myös mukana joissakin yhtyeen konserteissa runonlausujana. Moorcock oli näkyvästi mukana yhtyeen Warrior on the Edge of Time -albumilla, jolla hän myös lausuu kaksi omaa runoaan. Yksi Moorcockin tunnetuimmista sanoituksista sisältyy kappaleeseen ”Sonic Attack”, joka löytyy Hawkwindin Space Ritual -albumilta. Myös 1980-luvun alkupuoliskolla Moorcock oli mukana Hawkwindin levyillä sanoittajana ja laulajanakin. Hawkwindin lisäksi Moorcockin sanoituksia on käyttänyt Blue Öyster Cult -yhtye.