google/wiki40b huggingface dataset:
Manuel Candamo

Manuel González de Candamo e Iriarte (14. heinäkuuta 1841 – 7. toukokuuta 1904) oli perulainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä syyskuusta 1903 toukokuussa 1904 tapahtuneeseen kuolemaansa asti.
Candamo oli varakkaan perheen poika, joka opiskeli oikeustiedettä ja matkusteli sitten Kaukoidässä ja Euroopassa. Palattuaan Peruun hän liittyi Civilismo-puolueeseen ja osallistui Perun keskuspankin perustamiseen. Hän nousi Liman pormestariksi ja senaatin puhemieheksi. Kun sisällissota pakotti Andrés Avelino Cáceresin eroamaan, Candamo johti väliaikaishallitusta joka järjesti uudet vaalit, jotka Nicolás de Piérola voitti.
Vuonna 1904 hän oli Civilismo-puolueen presidenttiehdokkaana ja sai 99% äänistä. Seuraavana keväänä hänen terveytensä kuitenkein heikkeni, ja hän lähti sairaslomalle, ja kuoli kuukautta myöhemmin. Valtaan nousi varapresidentti Serapio Calderón, joka järjesti uudet vaalit, jotka voitti Civilismo-puolueen ehdokas José Pardo y Barreda.
Candamon valtakausi osui jaksolle, jota on kutsuttu "aristokraattien tasavallaksi". Civilismo-puolue hallitsi vaaleja, äänioikeutta rajoitettiin lukutaidon ja omaisuuden mukaan. Talouskasvu oli nopeaa ja yhteiskunta modernisoitui vauhdilla.
Irresistible (Fall Out Boyn kappale)

Taustaa

Kappale on ensimmäisenä Fall Out Boyn kuudennella albumilla American Beauty/American Psycho, ja on kolmen minuutin ja kahdenkymmenen sekunnin pituinen. Laulun on kirjoittanut yhtye itse ja tuottanut Butch Walker ja Jake Sinclair.

Musiikkivideo

Musiikkivideo julkaistiin 19. helmikuuta 2015. Sen ohjasi Scantron ja Mel Soria. Videon editointi muistuttaa VHS-kasetin laatua jossa on "huonoa" editointia. Video sisältää yhtyeen jäsenet noloissa urheiluvaatteissa haastamassa ammattilais-koripallo pelaajia koripallo-otteluun. Yhtyeen jäsenet häviävät moneen kertaan ja joka kerta kun yhtye melkein saa korin, katsomo hurraa ja näyttää kylttejä joissa lukee mm. Not bad Joe ja muita vastaavia iskulauseita. Lopussa yhtye saa korin. Videon loppu sisältää pätkän lyhytelokuva Bedussey from Clandestine Industries Presents: Release the Ratsista, jossa näkyy sama VHS-tyyli, jota Fall Out Boy käytti videossaan. Musiikkivideo viittaa Patrick Stumpin käteen, joka hakattiin irti videon The Phoenix vuoksi.
S/S Saimaa

S/S Saimaa on vuonna 1893 Turussa Crichtonin telakalla rakennettu höyrylaiva, joka on nykyään Liikenneviraston edustuskäytössä.
Alkuperäisessä tehtävässään Saimaan alueen tarkastusaluksena se toimi talvisotaan saakka. Sodan syttymisen jälkeen se toimi Suomenlahdella esikunta-aluksena sekä erilaisissa mittaustehtävissä. Vuosina 1941-42 se toimi Viipurin luotsipiirin tarkastusaluksena, asemapaikkanaan Kotka, jossa se joutui lentopommituksen uhriksi ja sai reikiä kansirakennelmaansa. Alus siirtyi jälleen takaisin Saimaan luotsipiiriin marraskuussa 1942.
Leevi Moisander

Leevi Veli Moisander (18. lokakuuta 1907 Muolaa – 29. toukokuuta 1997 Turku) oli Mannerheim-ristin ritari numero 113. Tähystäjäaliupseerina KevPsto 14:ssä palvellut Moisander nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Sotien jälkeen Moisander työskenteli kiinteistönvälittäjänä.
Orbital

Orbital on brittiläinenelektronisen musiikin yhtye, jonka muodostavat veljekset Paul ja Phil Hartnoll. Kaksikko aloitti elektronisen tanssimusiikin parissa, ja yhtyeen nimikin otettiin Lontoon kehätiestä M25 (engl. muun muassa orbital motorway M25), jota pitkin 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa yleisesti matkattiin suuriin, usein luvattomiin acid house- ja ravetapahtumiin. Myöhemmin 1990-luvun kuluessa Orbitalin musiikki kehittyi vakavampaan suuntaan. He tekivät muun muassa elokuvamusiikkia.
Orbital perustettiin vuonna 1989. Sen ensimmäinen merkittävä julkaisu oli tanssimusiikkipitoinen single Chime, josta tuli myöhemmin jonkinlainen klassikko. Ensimmäiset kaksi studioalbumia julkaistiin nimettöminä vuosina 1991 ja 1993. Kolmas albumi Snivilisation nousi monien kriitikoiden listoilla yhdeksi vuoden 1994 parhaista teknolevyistä. Tämän jälkeen Orbital julkaisi vielä neljä muuta studioalbumia ja muun muassa suurimmat hitit -tyylisen kokoelman. Live-keikkoja yhtye on tehnyt muun muassa Glastonburyn festivaaleilla, Tribal Gathering -tapahtumassa ja Woodstock 1994 -festivaaleilla. 
Orbital lopetti toimintansa vuonna 2004, minkä jälkeen Hartnollin veljekset jatkoivat muiden musiikkihankkeiden parissa. Viisi vuotta myöhemmin he kuitenkin alkoivat jälleen esiintyä yhdessä myös Orbitalina.
Allahu Akbar (hymni)

Allahu Akbar ("Jumala on suuri") oli Libyan kansallislaulu 1. syyskuuta 1969 alkaen vuoteen 2011. Laulun valitsi kansallislauluksi Libyan johtaja, eversti Muammar Gaddafi, joka halusi osoittaa toiveensa ja halunsa siitä, että koko arabimaailma yhtyisi hänen vihreään vallankumoukseensa. Laulu on alun alkaen egyptiläinen marssi, joka tuli kuuluisaksi Egyptissä ja Syyriassa vuoden 1956 Suezin kriisin aikana. Vuoden 2011 levottomuuksien jälkeen maan siirtymäajan kansallinen neuvosto valitsi uudeksi kansallislauluksi laulun Libya, Libya, Libya.

Sanat arabiaksi

الله أكبر الله اكبر

الله أكبر فوق كيد المعتدي

الله للمظلوم خير مؤيد

أنا باليقين وبالسلاح سأفتدي

بلدي ونور الحق يسطع في يدي

قولوا معي قولوا معي

الله أكبر الله أكبر الله أكبر

الله أكبر فوق كيد المعتدي

يا هذه الدنيا أطلي واسمعي

جيش الأعادي جاء يبغي مصرعي

بالحق سوف أرده وبمدفعي

وإذا فنيت فسوف أفنيه معي

قولوا معي قولوا معي

الله أكبر الله أكبر الله اكبر

الله فوق كيد المعتدي.
Thomas Katter

Thomas Mikael Katter (13. joulukuuta 1959 – 9. helmikuuta 2010) oli suomenruotsalainen muusikko, säveltäjä ja sovittaja.

Tausta

Katterin isä oli urheilija, olympiapronssivoittaja Berndt Katter (1932–2014) ja äiti Stina Katter (o.s. Sandell, 1933–1983).
Katterilla on kaksi lasta, Martin Michael Alexander Katter (s. 1987) sekä Johanna Fredrika Emilia Katter (s. 1989).

Ura

Katter oli ammatiltaan kitaransoitonopettaja, säveltäjä sekä musiikkisovittaja. Levyjä Katter on sovittanut noin 25 kappaletta (2008) vuodesta 1986 lähtien, sekä ollut aktiivisesti mukana muun muassa lasten laulukilpailuissa kapellimestarina vuosina 1990-luvulla.
Katter esiintyi pianistina sekä kitaransoittajana ja laulajana useasti. Hän on ollut muun muassa ruotsalaisen lauluartistin Alf Robertsonin konserttipianistina, säestänyt konsertissa ruotsalaista Thore Skogmania sekä myös Lill Lindforsia. Hän on soittanut myös lähes kaikilla Ruotsin sekä Viron ja Suomen välillä kulkevilla laivoilla. Soitettuaan useissa eri yhtyeissä vuodesta 1986, Katter siirtyi esiintymään yksin vuonna 2001.
Katterin säveltämistä teoksista parhaiten menestyneet ovat Euroviisujen Suomen karsinnan toisen sijan vuonna 1990 saavuttanut ”Jag tror på friheten” (”Uskon vapauteen”), esittäjänä Susanne Sonntag, sanoittaja Henrik Svahn, sekä samana vuonna MTV3:n järjestämässä joululaulukilpailussa erikoismaininnan saanut ”Joulupukin rekiretki”. MTV3:n kilpailusäännöissä toivottiin sekä sävelmää että tekstiä, mutta Katter lähetti instrumentaaliteoksen, joka poikkeuksena hyväksyttiin, ja äänitettiin kahtena eri versiona myöhemmin julkaistulle Joululaulu 90 -äänilevylle (MTVLP 026). Sävelmästä tuli myös kilpailun ”tunnari”.
Katterin sovittama ”Det finns så många sköna människor” (”On niin paljon ihania ihmisiä”) voitti Tenavatähti-kilpailun 1991 Christopher Rombergin esittämänä. Katter myös sovitti kilpailulevyn Stanna hos mig (Pysy luonain) kahdestatoista sävelmästä yksitoista. Yhden sovituksista teki edesmennyt kapellimestari Jaakko Salo. Tenavatähti-kokoelmalevy, Tenavatähti 1991, jossa Rombergin laulama sekä Katterin sovittama voitokas sävelmä julkaistiin, saavutti kultalevyn.
Vuoden 1995 Syksyn Sävel -kilpailussa Katterin sekä Mika Brushanen sävelmä ”Allt ordnar sig” (”Kaikki järjestyy”) saavutti viidennen sijan. Esittäjänä Greger.
Katterilla on Teosto-merkinnöissä yli 90 sävelmää tai sovitusta. Katter jatkoi esiintymisiään, musiikin sovitustöitä sekä kitaransoitonopetusta Etelä-Suomessa kuolemansa asti.
Sérgio Conceição

Ura pelaajana

Conceição tunnettiin pelaajaurallaan etenkin nopeudestaan ja voimastaan sekä hyvästä kuljetustaidoistaan ja melko tarkoista potkuistaan.  Conceição aloitti uransa FC Penafielissä, mutta pelillinen läpimurto tapahtui FC Portossa, johon hän siirtyi vuonna 1996. Kahden Portugalin mestaruuteen päättyneen kauden jälkeen hän siirtyi Italiaan, jossa edusti SS Laziota, Parmaa ja Internazionalea. Hän oli avainroolissa Lazion menestysvuosina 2000-luvun taitteessa, kun joukkue voitti Cup-voittajien Cupin ja Italian mestaruuden. Kaikkiaan Conceição pelasi Italiassa kuusi vuotta, kunnes palasi lyhyeksi aikaa Portoon. Hän pelasi vielä uransa viimeisinä vuosina Belgiassa, Kuwaitissa ja Kreikassa. Pitkä pelaajaura päättyi PAOK FC:ssä vuonna 2010.
Maajoukkuetasolla Conceição edusti Portugalia 56 A-maaottelussa ja teki niissä 12 maalia. Hän oli mukana MM-kisoissa 2002, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa Portugalin kaikissa kolmessa ottelussa, ja EM-kisoissa 2000.

Ura valmentajana

Lopetettuaan pelaajauransa Conceição työskenteli PAOK:n organisaatiossa teknisenä johtajana. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Standard de Liègen apuvalmentajaksi. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki tammikuussa 2012 SC Olhanensen peräsimessä. Hän valmensi seuraa vuoden verran, kunnes sai potkut tehtävistään.
Huhtikuussa 2013 Conceiçãosta tuli Académica de Coimbran päävalmentaja. Pesti jäi lyhyeksi, kun hän jätti seuran jo kauden jälkeen. 
Kaudeksi 2014–2015 Conceição siirtyi SC Bragan peräsimeen. Hän johdatti Bragan Portugalin cupin loppuotteluun, jossa joukkue joutui taipumaan rangaistuspotkukilpailun jälkeen Sportingille. Liigakausi päättyi myös mukavasti neljänteen sijaan. Hyvistä tuloksista huolimatta seurajohto erotti Conceiçãon kesällä 2015.
Syyskuussa 2015 Conceição jatkoi uraansa Vitória SC:n päävalmentajana. Seura sijoittui hänen johdollaan Portugalin liigassa sijalle 10 ja voitti mm. FC Porton ensimmäistä kertaa 14 vuoteen. Kauden jälkeen seura ja Conceição purkivat sopimuksen.
Joulukuussa 2016 Conceiçãosta tuli Ranskan Ligue 1:n FC Nantes'n päävalmentaja. Portugalilaisen johdolla Nantes paransi peliesityksiään ja hävisi vain seitsemän liigaottelua. Syyskaudella putoamista vastaan taistellut Nantes nousi Conceiçãon johdolla liigassa sijalle 7. Sijoitus oli Nantes'n paras pääsarjassa 13 vuoteen. Toukokuun lopussa Nantes'n puheenjohtaja Waldemar Kita kertoi medialle, ettei halua päästää Conceiçãoa seurasta FC Porton päävalmentajaksi. Kesäkuun alussa Kita joutui kuitenkin ilmoittamaan, että portugalilainen jättää Nantes'n kesken sopimuskautensa. 8. kesäkuuta FC Porto vahvisti, että Sérgio Conceiçãosta tulee seuran päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella.
Kaudella 2017–2018 Conceição luotsasi Porton Liga Sagresin mestaruuteen ja palautti seuran mestariksi viiden vuoden tauon jälkeen. Mestarien liigassa Conceição luotsasi Porton lohkokakkoseksi, mutta tie katkesi jo ensimmäisellä pudotuspelikierroksella 0-5 kotitappioon Liverpoolille.
Jimmy Bullard

Taustaa

Hänet tunnetaan hyvästä huumoristaan jalkapallokentillä. Yksi hyvä esimerkki on, kun Fulham oli harjoitusleirillä Australiassa ja yöpyivät samassa hotellissa Real Madridin kanssa. Hotellin baarissa Bullard nappasi mandoliinin ja improvisoi laulun "Old MacDonald Had a Farm", joka suomeksi tunnetaan paremmin nimellä "Piippolan vaarilla oli talo".

Uran alku

Bullard syntyi Newhamissa Itä-Lontoossa ja aloitti uransa Corinthian FC:ssä, josta siirtyi Gravesend & Northfleetin joukkueeseen. Seuraavaksi Bullars siirtyi joukkueeseen, jota oli kannattanut lapsena, kun West Ham United hankki hänet 30.000 punnan hintaan vuonna 1999. Bullard ei onnistunut lyömään itseään läpi edustusjoukkueeseen ja sai vapaan siirron kauden 2000-2001 päätteeksi Peterborough Unitediin. Peterboroughissa hän löi itsensä läpi ja teki 11 maalia 62 ottelussa, jolla hän ansaitsi siirron Wigan Athleticsiin tammikuussa 2003. Siirtosumma oli 275.000 puntaa.

Wigan Athletic

Bullard löi itsensä nopeasti läpi Wiganin edustusjoukkueeseen ja sai valinnan PFA kakkosdivisioonan Vuoden joukkueeseen 2002-2003. Hän auttoi Wigania varmistamaan nousun Valioliigaan 2004-2005 ja esiintyi vuoden 2006 Liiga Cupin finaalissa, jossa he kuitenkin hävisivät Manchester Unitedille.

Fulham

Jimmy Bullard siirtyi Fulhamiin kaudeksi 2006/2007 2,5 miljoonalla punnalla.
Bullardin debyytissä joukkue hävisi Manchester Unitedille 5-1 20. elokuuta 2006. Hänen ensimmäinen maalinsa tuli Bolton Wanderersia vastaan 26. elokuuta, joka oli viime minuuttien rankkari jolla Fulham tasoitti ottelun loppulukemiksi 1-1. Kolme päivää myöhemmin hän laukoi 26 metristä kierteisen vapaapotkun Sheffield Unitedia vastaan maaliin, jolla Fulham voitti ottelun 1-0. Fulhamin silloinen manageri Chris Coleman ylisti Bullardia kommentilla "Parhaat 2 miljoonaa puntaa mitä olemme koskaan käyttäneet".

Maajoukkueura

Vaikka Bullard onkin englantilaista syntyperää, niin hänen isoäitinsä on saksalainen ja siksi saisi edustaa myös Saksaa. Hän sai kutsun Englannin joukkueeseen elokuussa 2008, kun maajoukkue pelasi ottelut Andorraa ja Kroatiaa vastaan syyskuussa. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa kummassakaan ottelussa. Muutamien loukkaantumisien johdosta Bullard sai kutsun ystävyysotteluun Saksaa vastaan, joka pelattiin 19. marraskuuta 2008, mutta ei saanut peliaikaa siinäkään ottelussa.
Topi Kosonen

Topi Kosonen (s. 12. tammikuuta 1982 Lappeenranta) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesis-seura Pattijoen Urheilijoita.
Kosonen edusti juniorina Lappeenrannan Pesä Ysejä ja Imatran Pallo-Veikkoja. Aikuisten tasolla hänen seurojaan ovat olleet Pesä Ysit, Mäntyharjun Virkistys (2001), Jyväskylän Kiri (2002–2003) ja Pattijoen Urheilijat, jota hän on edustanut kaudesta 2004. Hänet hankittiin Pattijoen lukkariksi Nurmon Jymyyn siirtyneen Antti Tokkarin tilalle. 
Kosonen on voittanut Superpesis-vuosinaan SM-kultaa vuonna 2008, SM-hopeaa vuonna 2006 sekä SM-pronssia vuosina 2011 ja 2012. Lisäksi hän on voittanut pesäpallon halli-SM-turnauksen kultaa vuonna 2007 sekä pronssia vuosina 2012 ja 2013. Mestaruuskauden 2008 jälkeen hänet nimettiin sekä vuoden lukkariksi että vuoden miespesäpalloilijaksi ja lisäksi hän sai pesäpallon pelaajayhdistyksen palkinnot kultainen maila (paras sisäpelaaja) ja kultainen räpylä (paras ulkopelaaja). Hän on myös pelannut viidesti Itä–Länsi-ottelussa, vuosina 2007, 2008, 2009, 2013 ja 2014. Vuosina 2007 ja 2014 hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Koulutukseltaan Kosonen on liikuntatieteiden maisteri. Hän on työskennellyt liikunnanopettajana Iissä, Haukiputaalla ja Raahessa.
Horten

Historia

Horten–Moss lauttayhteys on toiminut jo vuodesta 1582 saakka Oslonvuonon ylitse. Paikkakunnalle perustettiin Karljohansvern-laivastotukikohta 1818 ja merivoimien päätelakka 1849, joka myöhemmin kehittyi Norjan merivoimien päämajaksi ja merisotakouluksi 1950-luvulle saakka. Paikkakunnalla toimi myös Norjan ensimmäinen lentokonetehdas 1950-luvulle asti.
Hortenista tuli luotsiasema (norj. ladested) vuonna 1858 ja se sai kaupunkistatuksen 1907. Vuonna 1988 Hortenin ja Borren kunnat liitettiin yhteen ja kunnan nimenä oli Borre vuoteen 2002 saakka, jolloin nimeksi palautettiin kansanäänestyksen perusteella Horten.

Elinkeinoelämä

Horten on ollut merkittävä elektroniikkateollisuuden keskus, joka on tuottanut viime vuosina jopa 25 % Norjan elektroniikkateollisuuden arvosta. Kaupungissa on myös muuta pienteollisuutta, esimerkiksi puutavarateollisuutta ja valimoja. Kaupungissa toimii myös Vestfoldin korkeakoulu ja laivaston upseerioppilaitos.

Liikenne

Tie numero 19 menee autolauttayhteytenä Oslonvuonon ylitse Mossiin, yhdistäen Eurooppatie E18:n Vestfoldista E6:een Østfoldissa. Lauttoja lähtee 20–30 minuutin välein, pitäen yötaukoa kello 24.00–6.00. Vuonon ylitys kestää noin puoli tuntia.
Vapaan Suomen radio

Vapaan Suomen radio oli natsi-Saksan toisen maailmansodan aikana syyskuusta 1944 huhtikuuhun 1945 ylläpitämä propagandaradioasema, jonka lähetykset oli suunnattu suomalaisille sen jälkeen kun Suomi oli katkaissut suhteensa Saksaan ja tehnyt rauhan Neuvostoliiton kanssa.
Vapaan Suomen radion tarkoituksena oli muokata suomalaisten mielialoja saksalaismyönteiseen ja neuvostovastaiseen suuntaan. Lähetyksissä arvosteltiin voimakkaasti Suomen hallitusta sen sovinnollisesta politiikasta Neuvostoliiton suuntaan, levitettiin kauhutarinoita Neuvostoliiton toimista Suomessa ja kehotettiin suomalaisia jatkamaan vastarintaa sissisodan keinoin. Aseman toimitus lienee perustettu Berliinissä syyskuun puolivälissä 1944 ja ensimmäinen muistiinmerkitty lähetys esitettiin 26. syyskuuta. Sen jälkeen ohjelmaa tuli joka ilta 15 minuutin ajan. Vapaan Suomen radion ohjelma oli suomenkielistä ja työntekijät enimmäkseen suomalaisia, mutta se toimi SS:n, Saksan propagandaministeriön ja Saksan yleisradion tarkan ohjauksen alaisena. Johtajana ja ensimmäisenä kuuluttajana toimi suomalaiseen Waffen-SS-pataljoonaan kuulunut untersturmbannführer Claes Purjo. Kuuluttajiksi tulivat pian perustamisen jälkeen johtaja Aarne Runolinna ja Suomen Berliinin-lähetystön vahtimestari Oiva Koski. Myös Yrjö von Grönhagen työskenteli toimituksessa jonkin aikaa alkuvuodesta 1945.
Vapaan Suomen radio toimi yhdessä muihin maihin suunnattujen vastaavien propagandaradioasemien kanssa Berliinin stadionilla, mutta lähetyksissä toimipaikkaa ei koskaan mainittu ja aseman annettiin ymmärtää toimivan Suomessa tai Ruotsissa. Erään tiedon mukaan lähetykset olisivat lakanneet kuulumasta Suomessa jo tammikuun 1945 alussa, toisen mukaan ne jatkuivat maaliskuulle. Asema evakuoitiin maaliskuun alkupuoliskolla Helmstedtiin Magdeburgin lähistölle, mutta se lähetti enää vain muutamia uusintoja vanhoista ohjelmistaan. Huhtikuun alkuun mennessä henkilökunta siirtyi turvaan Norjaan.
Juha Piironen

Juha Piironen (s. 8. huhtikuuta 1951) on suomalainen kartanlukija, joka on lukenut nuotteja muun muassa Juha Kankkuselle sekä Henri Toivoselle.
Diana Lewis

Ura

Lewis syntyi Asbury Parkissa, New Jerseyssä 18. syyskuuta 1919. Hänen sisarensa Maxine Lewis oli myös näyttelijä ja veljensä säveltäjä J. C. Lewis. Hän aloitti uransa 15-vuotiaana vuonna 1934 Paramount Picturesin elokuvissa ja hänen elokuvadebyyttinsä oli Herttakuningas, jossa hänellä oli pieni sivurooli. Seuraavina vuosina hän näytteli tasaisesti elokuvissa usein sivurooleissa. Hän teki Buster Keatonin kanssa kaksi lyhytelokuvaa Grand Slam Opera vuonna 1936 ja Love Nest on Wheels vuonna 1937, joissa hänellä oli naispääosa.
Hänestä tuli Metro-Goldwyn-Mayerin sopimusnäyttelijä vuonna 1940. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat komedia Sehän käy kuin leikiten (1934), komediamusikaali Gold Diggers in Paris (1938), Marxin veljesten lännenkomedia Päivä lännessä (1940) ja film noir Väärin eletty vapaus (1942), jossa hänen vastanäyttelijöinään oli Lana Turner ja Robert Taylor. Väärin eletty vapaus voitti yhden Oscar-palkinnon.
Lewis myös näytteli Andy Hardyn rakkaudenkohdetta Daphne Fowleria elokuvassa Andy Hardy ja viattomuus vuonna 1940, jossa näyttelivät myös Mickey Rooney ja Judy Garland. Lewisillä oli naissivurooli Dr. Kildare-filmatisoinnissa The People vs. Dr. Kildare. Hänen muita vastanäyttelijöitä oli Marsha Hunt, Kathryn Grayson ja Lionel Barrymore. Hänen ohjaajinaan oli muun muassa Frank Borzage.
Jotkut hänen vähäisistä elokuvistaan menestyi hyvin ja Lewis sai suosiota. Lewisin viimeiseksi elokuvaksi jäi Cry ‘Havoc’ vuodelta 1943, jossa hän näytteli yhdessä Joan Blondellin, Ann Sothernin ja Ella Rainesin kanssa. Cry ‘Havoc’ -elokuvan jälkeen 24-vuotias Lewis päätti yhdeksän vuotta kestäneen uransa ja jäi eläkkeelle näyttelemisestä. Hän teki uransa aikana yhteensä 19 elokuvaa, joista kolme oli lyhytelokuvia.
Lewis sai 14. helmikuuta vuonna 2000 tähden Palm Springs Walk of Starsille, Palm Springsiin osoitteeseen 134 South Palm Canyon Drive.

Yksityiselämä ja kuolema

21-vuotias Lewis tapasi 48-vuotiaan William Powellin joulukuussa 1939 ja meni tämän kanssa naimisiin 6. tammikuuta vuonna 1940. Tämä liitto oli Powellille kolmas. Lewis ja Powell olivat tapailleet toisiaan vasta kolme viikkoa. Lewisillä on poikapuoli William David Powellin ensimmäisestä avioliitosta. He olivat naimisissa 44 vuotta aina Powellin kuolemaan maaliskuuhun 1984 asti. Diana ei mennyt enää naimisiin Williamin kuoleman jälkeen. Williamin poika teki itsemurhan vuonna 1968.
Diana Lewis kuoli 77-vuotiaana haimasyöpään 18. tammikuuta vuonna 1997 Rancho Miragessa, Kaliforniassa. Lewis haudattiin Powellin ja poikapuolensa William Davidin viereen Desert Memorial Parkin hautausmaalle Cathedral Cityyn, Kaliforniaan.
Lewis oli golf-järjestö LPGA:n pitkäaikainen tukija ja kunniajäsen. Hänen ja Williamin mukaan nimettiin golf-palkinto William and Mousie Powell Award, jota alettiin jakamaan vuodesta 1986 lähtien.
Twix

Twix on Mars Incorporatedin valmistama suklaapatukka, jonka sisällä on toffeeta ja keksiä. Twix-pakkauksissa on yleensä kaksi suklaapatukkaa. Twixin myynti alkoi aluksi Isossa-Britanniassa vuonna 1967. Yhdysvalloissa niitä alettiin myydä vuonna 1979. Twixiä myytiin 1991 asti monissa muissa maissa nimellä Raider. Pohjoismaissa ja Turkissa suklaapatukan nimi vaihtui Raiderista Twixiin vuonna 2000.
Twixistä oli vuonna 2007 myynnissä koeajalla valkosuklaaversio nimeltä Twix White. Vuonna 2009 tuli Twix Dark, ja Twix White palasi myyntiin Limited editionina.
Lokakuussa 2015 Raider teki paluun kauppoihin rajalliseksi ajaksi.
Wuxia

Wuxia on kiinalaisessa kirjallisuudessa ja elokuvassa esiintyvä tyylilaji. Se sisältää historiallisia sankaritarinoita, joissa itämaiset taistelulajit ovat keskeisessä osassa. Alku wu viittaa taistelulajeihin ja loppu xia merkitsee henkisiä arvoja.
Wuxia tarkoittaa kiinalaisia sotasankaritarinoita. Wuxia-tarinoiden sankari on yleensä mies, joka seikkailee fantasiamaisessa muinaisessa Kiinassa. Sankarilla on yli-inhimillisiä ja jopa yliluonnollisia taitoja ja kykyjä, kuten loistavat lähitaistelutaidot, uskomaton ketteryys ja kyky uhmata painovoimaa. Sankari joutuu selvittämään rikoksia ja vääryyksiä. Yleensä sankari itse on kokenut lapsuudessaan traagisia tapahtumia, esimerkiksi menettänyt perheensä.
Wuxia-kirjallisuus on hyvin suosittua Kiinassa, Hongkongissa, Taiwanissa ja Singaporessa. Aasialaiset elokuvaohjaajat tekevät suosituimmista kirjoista elokuvia ja televisiosarjoja. Elokuvia alettiin tehdä Hongkongissa 1960-luvulla vanhojen tarinoiden pohjalta, mutta elokuvien tyyli sai vaikutteita lännenelokuvista. Kaikkein ensimmäisenä wuxia-elokuvana kuitenkin pidetään The Burning of Red Lotus Monastery -nimistä elokuvaa vuodelta 1928.
Wuxia-elokuvat olivat länsimaissa pysyneet pitkään melko tuntemattomina, kunnes elokuvaohjaaja Ang Leen ohjaama wuxia-elokuva Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme ilmestyi kesällä 2000. Elokuva menestyi hyvin ja voitti neljä Oscar-palkintoa, kuten vuoden parhaan ulkomaalaisen elokuvan palkinnon. Ang Leetä seurasi elokuvaohjaaja Zhang Yimou elokuvillaan Hero ja Lentävien tikarien talo, jotka myös menestyivät hyvin.
Todellisena vedenrajaajana pidetään King Hun klassikkoa vuodelta 1971, Kultainen Hämähäkki, joka ensimmäistä kertaa lisäsi syvyyttä ennen niin ohueen lajityyppiin yhdistelemällä elokuvaansa voimakkaasti itämaisen filosofian (Buddhalaisuus) ajatuksia sekä symboliikkaa. Elokuva tunnetaan myös sen päähenkilöstä, joka vetäytyy tapahtumiin mukaan vahingossa eikä osaa taistelulajeja.
Naissankareita oli esiintynyt wuxiassa jo jonkin aikaa (esim. Shaw Veljesten tuottamissa elokuvissa 60-luvulla), mutta vasta Kultainen Hämähäkki esitteli voimakkaan ja moniulotteisemman naissankarin, josta esimerkiksi Ang Lee ja Zhang Yimou ovat myöhemmin ottaneet mallia omiin wuxia -elokuviinsa.