Someron keskustaajama

Taajaman kehitys

Liikenteellisesti edullisen sijaintinsa takia Someron keskustaajaman ytimenä vielä nykyäänkin oleva Joensuun kylä alkoi muodostua ympäristönsä kaupalliseksi keskukseksi jo 1800-luvun alkupuoliskolla, jolloin kylään alkoi sijoittua ensin käsityöläisiä ja sitten säätyläisiä ja 1800-luvun puolivälistä alkaen myös teollisuutta, kuten villakehräämö, nahkurinverstas, viinapolttimo ja höyrysaha. Jo 1800-liuvulla Joensuussa oli myös lennätin ja kolme maakauppaa. 1900-luvulla asutuksen ja elinkeinotoiminnan keskittyminen Joensuuhun ja nyt myös jo sen lähikyliin jatkui ja perustettiin muun muassa Someron ensimmäinen kansakoulu, joka sijoittui Kirkonmäelle läheiseen Harjun kylään, ja myöhemmin säästöpankki, osuuskauppoja, meijeri, puhelinkeskus ja seurataloja. 1900-luvun aikana taajama laajeni edelleen Joensuun kylästä viereisiin Lammin, Harjun, Jaatilan, Härkälän, Ruunalan ja Pappilan kyliin. Taajaman pääväylänä oli jo 1920-luvulla Joensuuntie, jonka varressa vanhin liikekeskus sijoittui tien eteläpäähän Lammin sillan luo ja uudempi tien pohjoispäähään Ruunalan risteykseen; lopulta nämä kaksi liikekeskustaa kasvoivat yhteen.
1950-luvulla Someron keskustaajaman vaikutusaluetta tutkinut Someron yhteiskoulun rehtori Pertti Viitanen totesi Someron keskustaajaman vaikutusalueen tuolloin ulottuneen lännessä Hämeen härkätien suunnassa paitsi naapurikuntaan Koskelle myös vielä jonkin matkaa Marttilan puolelle. Ypäjästä kuuluivat Someron vaikutuspiiriin alueet Forssan ja Loimaan välisestä maantiestä etelään olevat alueet, mutta Jokioisista vain kapea kaista kuntien rajalla Luodesuon kulmakunnalla. Tammelasta asiointia Someron suuntaan oli lähinnä Someroon lounaassa rajoittuvista Torron ja Letkun kylistä, jotka kuitenkin pääasiallisesti suuntautuivat liikenteellisesti Forssaan. Sen sijaan Someron läntinen naapurikunta Somerniemi kuului Someron vaikutusalueeseen kokonaisuudessaan, ja varsinkin Somero-lehti levisi myös Somerniemen itäisen naapurikunnan Pusulan puolelle aina Portaan ja Pusulan väliselle maantielle saakka, samoin kuin Someron vaikutuspiiriin kului Nummen kunnan pohjoisin, Somerniemeen kaakossa rajoittuva osa. Etelässä Someron vaikutusalue kattoi suurimman osan Kiikalaa Kiikalan kirkonkylän eteläpuolelle asti, Perttelin Haalin, ja vielä myös suurimman osan Kuusjoen kuntaa.
Vuoden 1960 väestönlaskennassa taajaman nimeksi ilmoitettiin kunnan nimen Somero alapuolella pelkästään Kirkonkylä. Tuolloin taajamassa oli 2 720 asukasta pinta-alan ollessa 7,1 km². Lisäksi Somerolla sijaitsi Kultelan taajama, jossa oli 254 asukasta ja jonka pinta-ala oli 2,2 km². Someroon liitetyllä Somerniemellä ei ollut lainkaan taajamia. Vuoden 1970 väestönlaskennassa käytettiin nimeä Kirkonkylä (Somero) ja Kultelan nimi pysyi ennallaan. Kirkonkylän taajamassa oli vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan 3 213 asukasta ja Kultelassa 225 asukasta. Kummankin taajaman pinta-ala oli täsmälleen sama kuin 10 vuotta aikaisemmin.
Vuoden 1990 väestönlaskennassa oli edelleen käytössä nimi Kirkonkylä (Somero). Tällöin taajaman väkiluku oli noussut 5 193 asukkaaseen ja taajaman pinta-ala oli jo 12,7 km². Kultelaa ei mainita vuoden 1990 luettelossa enää omana taajamanaan. Vuoden 1995 väestönlaskennassa, kun Somero oli muuttunut kunnasta kaupungiksi, taajamasta käytettiin nimeä Someron keskustaajama. Tuolloin taajaman väkiluku oli 5 275 henkeä ja pinta-ala 13,1 km². 
Paikallisena nimityksenä Someron keskustaajamalle on sen suurimman kylään mukaan Joensuu. Koska Someron kirkko ei sijaitse Someron keskustaajaman jo 1800-luvulla muodostaneessa Joensuun kylässä vaan nykyisen, pääasiassa vasta 1900-luvun aikana Joensuun naapurikyliin laajentuneen keskustaajaman reunalla Kirkonmäellä, nimitystä "Someron kirkonkylä" ei ole paikallisesti koskaan käytetty.
Vuonna 2005 taajamassa oli 5 278 asukasta.