google/wiki40b huggingface dataset:
Connected Finland

Connected Finland on vuonna 2015 perustettu suomalainen yritys, joka tarjoaa valikoiman erilaisia esineiden internet -laitteita ja palveluita sekä ylläpitää koko Suomen kattavaa Sigfox-verkkoa. Connected Finlandilla on myös Virossa toimiva tytäryhtiö Connected Baltics OÜ.

Toimiala ja historia

Connected Finland Oy on suomalainen vuonna 2015 perustettu esineiden internet -yhtiö, joka on erikoistunut LPWA (Low Power Wide Area) Internet of Things -ratkaisuihin. Connected Finland ylläpitää Sigfox-verkkoa Suomessa sekä valmistaa IoT-laitteita ja -palveluita. Yhtiön täysin itse omistama tytäryhtiö, Connected Baltics OÜ, toimii vastaavasti Virossa. Connected Finland Oy:n Sigfox pohjainen IoT-verkko avattiin Suomessa kaupalliseen käyttöön syyskuussa 2016 ja Connected Baltcs OÜ:n verkko toukokuussa 2017. 
Joulukuussa 2018 yhtiön Sigfox-tietoliikenneverkko kattoi yli 85% Suomen ja yli 70% Viron väestöstä. 
Connected Finland Oy perustajajäsenillä Marko Vannisella, Markku Patrosella ja Tom Lindbladilla on laaja kokemus IT- ja ITC -alan yhtiöistä niin kotimaassaan Suomessa kuin kansainvälisestikin. Tämän lisäksi Connected Baltics OÜ:n perustajajäseneksi kutsuttiin Kushtrim Xhakli. Yritys on saanut toimintaansa rahoitusta mm. Avanto Venturesilta, Tekesiltä ja LähiTapiolalta.

Palvelut ja tuotteet

Sigfox-verkon ylläpitämisen sekä kehittämisen lisäksi Connected Finland ja Connected Baltics OÜ kehittävät tuotteitaan ja palveluitaan Sigfox-järjestelmän kansainvälisille markkinoille. Tällä hetkellä Sigfox-verkko kattaa jo miljardi ihmistä ja toimii 60:ssä eri maassa.  
Connected Finland Oy:n täysin omistama Connected Inventions Oy on kehittänyt sensoreita mm. lämpötilojen, kosteuden ja hiilidioksidipitoisuuden mittaamiseen. Yhtiön SaaS-pohjainen (Software as a Service) FoxerIoT-palvelualusta Sigfox -sensoreille valmistui helmikuussa 2018, ja se on maailman ensimmäisen ainoastaan Sigfox-laitteille soveltuva analytiikkapohjaisen palvelualusta. Yritys on toimittanut tuotteita ja palveluitaan maailmanlaajuisesti.
Sigfox-teknologialla voi välittää vain yksinkertaista ja pientä dataa, kuten esimerkiksi vesimittarin lukeman tai gps-koordinaatit. Esimerkiksi rahtikonttiin liitetty lähetinyksikkö voi välittää sijaintitietoa matkalla Suomesta Portugaliin. Sigfox liikennöi ISM-nimisellä taajuusalueella, joka on maailmanlaajuinen radiokaista teolliseen, tieteelliseen ja lääketieteelliseen käyttöön. Se ei vaadi lisenssejä, mutta laitekohtainen liikennemäärä on pidettävä vähissä. Euroopassa taajuusalue on 868 megahertsiä. 
Connected Finlandin teknologiaa on esimerkiksi Espoon kaupungin uimarantojen käytössä.
Robert Kajanus

Perhe

Robert Kajanuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1881 oli Johanne Müller (k. 1883) ja toinen vuodesta 1884 Inez Johanna Paulina Bärlund (k. 1888). Hänen toisesta avioliitostaan syntyneitä lapsia olivat harpputaiteilija Lilly Kajanus-Blenner (1885–1963) ja harpputaiteilija Aino Kajanus-Mangström (1888–1951). Robert Kajanuksen kolmas puoliso vuodesta 1889 oli laulajatar Lilli Kurikka; tämä avioliitto päättyi eroon vuonna 1900. Kajanuksen neljäs puoliso vuodesta 1907 oli kuvanveistäjä Helena Sofia (Ella) Sahlberg (k. 1952). Kajanuksen viimeisestä avioliitosta syntyi poika, viulisti Kai Kajanus (1908–1994). Robert Kajanuksen sisar oli pianisti Selma Kajanus (1860–1935).

Tuotantoa

Robert Kajanuksen sävellystuotanto käsittää pari sataa teosta, joista tosin enää esitetään lähinnä vain kahta Suomalaista rapsodiaa sekä sinfonista runoa Aino mieskuorolle ja orkesterille.
Kajanuksen säveltämä Sotamarssi on usean Ilmavoimien joukko-osaston kunniamarssi.

Kajanuksen sauna ja huvila

Vuonna 1897 Kajanus ihastui purjehtimassa ollessaan Kirkkonummen Porkkalassa sijaitsevan Upinniemen kärjen maisemiin. Hän osti Obbnäsin kartanolta 25 hehtaaria rantakallioita ja rakensi alueelle lomanviettopaikan. Eliel Saarinen laati piirustukset graniittikivisestä saunasta. Mittava rakennushanke jäi osin kesken ja sauna valmistui lopulliseen mittaansa vasta Kajanuksen kuoltua. Päärakennukseksi Kajanus suunnitteli, tiettävästi Akseli Gallen-Kallelan avustamana, hirsihuvilan joka valmistui vuonna 1898. Rakennus vaurioitui Porkkalan vuokra-aikana korjauskelvottomaksi ja se hävitettiin.  
Arkkitehtuuriltaan merkittävään linnamaiseen pyöreään saunaan kuuluvat saunatilat, takkatupa, keittiö ja kivitornia ympäröivä kattoterassi. Myös sauna rapistui merkittävästi, kunnes Suomenlinnan Rannikkotykistörykmentti ja sen kilta aloittivat entisöinnin vuonna 1980. Korjauksia tehtiin useaan otteeseen vuoteen 1991 saakka.

Symposion

Yhdessä ystäviensä Akseli Gallen-Kallelan ja Jean Sibeliuksen kanssa Kajanus oli mallina Gallen-Kallelan maalauksessa Symposion vuodelta 1894.
Abbécourt

Abbécourt on kunta Aisnen departementissa Picardiessa, Pohjois-Ranskassa. Kunnassa on 447 asukasta (1999) ja sen pinta-ala on 6 km².
Göteborgin satama

Göteborgin satama (ruots. Göteborgs hamn, engl. Port of Gothenburg, LOCODE: SE GOT (satama-alueille on omia koodeja)) on Kattegatin merialueen itärannalla Göteborgin kaupungissa sijaitseva Ruotsin suurin ja Bergenin sataman jälkeen tonnimääräisesti Pohjoismaiden toiseksi suurin satama.

Ulompi ja sisempi satama

Satama koostuu ulommasta ja sisemmästä satama-alueesta. Kattegatin itärannan puoleinen merisatama muodostaa sataman ulomman osan; täältä löytyy esimerkiksi öljyterminaali. Sisemmät satama-alueet sijoittuvat Göteborgin keskustan läpi kulkevan Götajoen varrelle; alue palvelee esimerkiksi matkustajaliikennettä. Osa Göteborgin ulkosatamasta muodostaa vapaasataman, eli sillä on kansallisen tullivyöhykkeen ulkopuolinen vapaa-alue.
Satama-alue siis jakautuu useaan osaan. Näitä ovat muun muassa Göteborg-Frihamnen (LOCODE: SE GO4), Göteborg-Fiskhamnen (LOCODE: SE GO2), Göteborg-Lundbyhamnen (LOCODE: SE GO3), Göteborg-Ringökajen (LOCODE: SE GO5).
Rossignol

Historia

Abel Rossignol perusti vuonna omaa nimeään kantavan, hiihtovälineitä ja -vaatteita valmistavan yrityksen vuonna 1907. Aktiivisena hiihtäjänä tunnettu Rossignol valmisti puusepän taidoillaan sukset umpipuusta. Vuonna 1937 ranskalainen Émile Allais voitti kolme kertaa maailmanmestaruuden Rossignolin Olympic 41 -suksilla.
Laurent Boix Vivesin ostaessa yhtiön vuonna 1956 se keskittyi pelkästään hiihtovälineiden valmistukseen ja alkoi myydä niitä ympäri maailmaa. Rossignolin läpimurto tapahtui vuoden 1960 talviolympialaisissa Kalifornian Squaw Valleyssä, kun Jean Vuarnet voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden kaikkien aikojen ensimmäisillä täysin metallista valmistetuilla suksilla.
Vuonna 1964 Rossignol julkaisi Stratonit, ensimmäiset lasikuitusukset.
Rossignol-merkillä valmistettiin myös tennismailoja, joita käytti 1980-luvulla muiden muassa ruotsalainen Mats Wilander.
Hatten Baratli

Seurajoukkueura

Baratli aloitti jalkapalloilun CA Bizertinin junioreissa, josta hän lopulta nousi joukkueen edustukseen kaudella 2008–2009. Hän pelasi kaudella 2009–2010 22 sarjaottelua ja teki ensimmäisen maalinsa Tunisian pääsarjassa 13. syyskuuta 2009 JS Kairouania vastaan.
Heinäkuussa 2012 Baratli siirtyi Club Africainiin.

Maajoukkueura

Baratli pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2012. Hän oli myös mukana Tunisian joukkueessa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa.
José Trinidad Zapata Ortiz

José Trinidad Zapata Ortiz (s. 24. toukokuuta 1959 Zacatecas) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Andrés Tuxtlan hiippakuntaan 9. toukokuuta 1990 ja nimitettiin johtoon 12. kesäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Guillermo Ranzahuer González, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Sergio Obeso Rivera.
Kanepi

Entinen kunta

Pinta-alaa kunnalla oli 231,5 neliökilometriä ja vuoden 2011 alussa siellä oli 2 292 asukasta.

Kylät

Kunnan kylät olivat: Erastvere, Heisri, Hino, Hurmi, Jõgehara, Jõksi, Kaagna, Kaagvere, Karste, Koigera, Kooraste, Lauri, Magari, Närapää, Peetrimõisa, Piigandi, Põlgaste, Rebaste, Soodoma, Sõreste ja Varbuse.

Väestö

Vuonna 2011 Kanepin kunnassa oli 2 277 asukasta, joista 2 199 (96,6 %) oli virolaisia, 45 (2,0 %) venäläisiä ja 27 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Kurtis Stryker

Taustaa

Kurtis Stryker on poliisi, joka toimii SWAT-ryhmässä yhdessä parinsa Kabalin kanssa. Strykerilla on mustat housut, lippalakki, sininen paita ja mustat hanskat ja saappaat. Hän käyttää aseistuksenaan pistoolia, kranaatteja, tainnutinta ja pamppua. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran pelissä Mortal Kombat 3.
Vuoden 2011 pelissä Stryker nähtiin yhdessä Kabalin kanssa kun Shao Kahn oli aloittanut invaasionsa Earthrealmiin. Stryker kukisti taisteluissa Reptilen ja Mileenan, jonka jälkeen hän kohtasi Raidenin. Stryker näki sivusta, kun Kintaro iski Kabalia tuli-iskullaan, joka poltti hänet pahasti. Stryker kukisti Kintaron, jonka jälkeen Ermac heitti hänet metrotunneliin. Stryker kukisti Ermacin, jonka jälkeen Raiden ilmestyi hänen luokseen ja ehdotti hänelle liittymistä Earthrealmin puolustajiin, minkä Stryker hyväksyi. Myöhemmin Stryker sai surmansa taistelussa Sindeliä vastaan. Myöhemmin langennut Stryker taisteli Raidenia vastaan Netherrealmissa.
Ruth Benedict

Teos: Kulttuurin muodot

Ruth Benedictin teos Kulttuurin muodot on yksi myydyimpiä ja merkittävimpiä antropologian teoksia. Teos tiivistää kirjoittajan käsitykset kulttuurista perinpohjaisesti ja teoreettisesti. Benedict uskoi opettajansa Franz Boasin tavoin kulttuurin olevan ihmisten valinnan tulos. Kirja koostuu seuraavalla tavalla: Ensimmäiset kappaleet selittävät ”kulttuuristen muotojen teorian” huolellisesti. Kolme etnografista kappaletta kuvaavat Zuni-, Dobu- ja Kwakiutl-intiaanien yhteisöjä selvittäen eri yhteisöjen ”kansanluonnetta”.
Benedictin mukaan kulttuurit rakentuvat sen mukaan, mitä ihmisyhteisöt kulttuurilaitoksissaan arvostavat ja millaisia sosiaalisia merkityksiä asioille annetaan: nuoruuden korostus, puberteetti, sota, avioliitto, taide. Muut kulttuurin osat muotoutuvat palvelemaan tätä tiettyä ja tietyllä tavalla arvossa pidettyä asiaa. Kulttuurin muotojen tuntemus on sosiaaliselle ajattelulle välttämätöntä ja ajattelu muotoutuu kulttuurin eri muotojen toteutuessa. Benedictin teoreettinen lähestymistapa on kulttuurisissa teorioissa ja vertailuissa. Benedict teki itse kenttätöitä ja Kulttuurin muodot - teoksessa olevat etnografiset esimerkit ovat myös hänen kenttätyötään. Pääpaino ei antropologille epätyypilliseen tapaan ole kuitenkaan etnografioissa ja vertailussa, vaan kulttuurisissa teorioissa. Benedict tutki pienimuotoisia yhteisöjä ja laajensi ymmärrystä suurempien yhteiskuntien ongelmiin soveltaen tutkimustuloksia siellä. Benedictin mukaan ihmiset sitoo yhteen kulttuuri: Yhteiset ideat, tavat, käytänteet ja standardit. Edellä mainittujen tutkiminen on hänen mukaan tie kulttuurin ymmärtämiseen.
Strukturaalinen elokuva

Strukturaalinen elokuva oli kokeellisen elokuvan suuntaus, joka oli merkittävä 1960-luvulla Yhdysvalloissa ja kehittyi Britanniassa 1970-luvulla strukturaalis-materialistiseksi elokuvaksi.

Yleistä

Termin on kehittänyt P. Adams Sitney, joka on todennut että esimerkiksi sellaiset elokuvataiteilijat kuin Michael Snow, Hollis Frampton, George Landow (eli Owen Land), Paul Sharits, Tony Conrad, Joyce Wieland, Ernie Gehr, Birgit and Wilhelm Hein, Kurt Kren ja Peter Kubelka ovat etääntyneet elokuvan kompleksista ja tiiviistä muodoista, jollaista ovat toteuttaneet esimerkiksi Sidney Peterson ja Stan Brakhage. ”Strukturaalisten elokuvien” tekijät pyrkivätt sen sijaan yksinkertaisempaan, toisinaan jopa ennalta arvattavaan taiteeseen. Elokuvan muoto oli olennainen, sisältö sivuseikka. Tätä termiä ei pidä sekoittaa kirjalliseen ja filosofiseen termiin strukturalismi.
Josep Torres Clavé

Josep Torres i Clavé (1906, Barcelona - 1939, Els Omellons), oli katalonialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli merkittävä modernin liikkeen hahmo 1930-luvulla. Torres Clavé kuoli rintamalla Espanjan sisällissodassa.
Silanolit

Silanolit eli hydroksisilaanit ovat silaanien hydroksyylijohdannaisia ja analogisia alkoholien kanssa. Silanolien rakennetta voidaan kuvata kaavalla R₃SiOH, missä R merkitsee hiilivetyryhmää.
Cover Girl

Hahmon tausta

Cover Girl aloitti uransa punapäisenä mallina kotikaupunginsa lähettyvillä Chicagossa, josta hän pääsi työskentelemään New Yorkiin. Cover Girlia ei kuitenkaan enää kiinnostanut mallin työt ja hän päätti hakea elämälleen uutta suuntaa liittymällä armeijaan. Cover Girl liittyi Armor kouluun Fort Knoxissa ja kävi samalla muita teknillisiä kouluja. Hän erikoistui tuona aikana panssarintorjunta-aseisiin. Muutama vuosi myöhemmin Corver Girl värvättiin G.I. Joen erikoisyksikköön Wolverina ohjuspanssarivaunun kuljettajaksi.

A Real American Hero

Libby Aubrey ääninäytteli Cover Girliä vuonna 1983 animaatiosarjassa G.I. Joe: A Real American Hero. Hahmolla oli lähinnä taustarooli sarjan aikana, mutta löysi aina ensimmäisten joukossa kadonneet G.I. Joen sotilaat. Hän muun muassa löysi yhdessä Docin kanssa Cobran temppelistä onnistuneesti karanneen Duken, joka oli uupunut pakomatkan myötä. Sittemmin Cover Girl huomasi Snake Eyesin paluun; tämän oli oletettu kuolleen pohjoisnavalle myrkytyksen johdosta.

G.I. Joe: Resolute

Grey DeLisle ääninäytteli Cover Girliä vuonna 2009 animaatiosarjassa G.I. Joe: Resolute.
Cobra Commanderin tapettua laseraseella miljoonia ihmisiä Moskovassa, Duke käskee Joen joukkoja Flagg tukikohdassa työskentelemään tukihenkilöstön kanssa selvittämään mistä Cobra Commander sai ammuttua säteen. Cover Girl työskenteli tietokoneteknikkojen kanssa. Sarjan päätösjaksossa Cobran joukot ottivat käyttöön Micronesiassa sijainneen tuhoaseen, jolla he ampuivat G.I. Joe joukon Flagg tukikohtaa. Flint teki hätäilmoituksen ja Cover Girl ohjasi käytävällä juoksevat tukihenkilöstön pois aluksesta helikoptereihin.

G.I. Joe: The Rise of Cobra

Karolína Kurková esitti Cover Girliä vuoden 2009 elokuvassa G.I. Joe: The Rise of Cobra. Cover Girl esiintyi elokuvassa poikkeuksellisesti blondina ja oli Kenraali Hawkin adjutantti. Zartan tappoi hänet G.I. Joen päämajassa Kuilussa kenraali Hawkin edessä, joka oli juuri esittelemässä raporttia.
QRIO

QRIO (Quest for cuRIOsity) on Sonyn kehittämä robotti, jonka oli tarkoitus olla Aibon seuraaja. Sen ensimmäinen prototyyppi valmistui 2003. Vuonna 2006 Sony lopetti Qrion kehittämisen samaan aikaan, kun se lopetti Aibon valmistamisen.
Paskolammi (Mänttä-Vilppula, Lahnajärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Helvi Hyrynkangas

Helvi Inkeri Hyrynkangas (o.s. Pääkkönen; s. 30. syyskuuta 1928 Oulu) on suomalainen sosiaalineuvos ja entinen kansanedustaja.
Helvi Pääkkösen vanhemmat olivat johtajaopettaja, luutnantti Erkki Pääkkönen ja kansakoulunopettaja Anni Markkanen. Hän avioitui Seppo Hyrynkankaan kanssa 1950 ja suoritti farmaseutin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1952. Hän työskenteli farmaseuttina 1952–1961, Medipolar Oy:n työnjohtajafarmaseuttina 1961–1964 sekä Kansaneläkelaitoksen sairausvakuutusfarmaseuttina 1964–1983 ja Pohjois-Suomen aluetarkastajana 1983–1987, kunnes jäi eläkkeelle loukkaannuttuaan porokolarissa.
Hyrynkangas valittiin eduskuntaan liberaalisen kansanpuolueen edustajaksi Oulun läänin vaalipiiristä vaalikaudeksi 1979–1983. Hän on toiminut myös Oulun kaupunginhallituksessa ja kaupunginvaltuustossa, kirkkovaltuutettuna ja useissa muissa luottamustehtävissä. Hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1997.
Gennadi Kuprijanov

Gennadi Nikolajevitš Kuprijanov (ven. Генна́дий Никола́евич Куприя́нов; 21. marraskuuta 1905 Soligalitšin kihlakunta – 28. helmikuuta 1979 Puškin) oli neuvostoliittolainen poliitikko.

Elämäkerta

Gennadi Kuprijanov syntyi talonpojan perheeseen Rylon kylässä, Kostroman läänin Soligalitšin kihlakunnassa. Hän kävi neljä luokkaa koulua ja työskenteli kirvesmiehenä. Vuosina 1925–1927 hän opiskeli Kostroman neuvostopuoluekoulussa ja liittyi vuonna 1926 NKP(b):hen. Vuosina 1927–1932 Kuprijanov työskenteli opettajana, Soligalitšin piirin kansanvalistusosaston johtajana ja NKP(b):n piirikomitean osastonjohtajana. Vuosina 1932–1935 hän opiskeli Leningradin Kommunistisessa yliopistossa. Vuosina 1935–1938 Kuprijanov toimi puoluetehtävissä Leningradissa: aluksi Džeržinskin piirikomitean kouluttajana ja osastonjohtajana ja myöhemmin Kuibyševin piirikomitean ensimmäisenä sihteerinä.
Vuonna 1938 Kuprijanov komennettiin Neuvosto-Karjalaan, jossa hänet valittiin NKP(b):n aluekomitean ensimmäiseksi sihteeriksi. Hän kuului Karjalan tasavallan NKVD:n erikoiskolmikkoon, jonka tehtävänä oli tarkastaa vangittujen vähemmistökansojen edustajien tuomiot. Vuosina 1940–1950 hän toimi Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan kommunistipuolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä. Jatkosodan aikana Kuprijanov osallistui kenraalimajurina Karjalan rintaman sotaneuvoston työhön. Ennen työläisten ja talonpoikien puna-armeijan henkilökohtaisten sotilasarvojen palauttamista Kuprijanov oli toiminut prikaati- ja divisioonakomissaarina. Sodan jälkeen hän vaikutti siihen, että Leningradin alueelta karkotetut inkerinsuomalaiset saivat vuonna 1949 luvan muuttaa Karjalan tasavaltaan.
Kuprijanov vangittiin vuoden 1950 alussa muiden Karjalais-suomalaisen tasavallan johtohenkilöiden kanssa osana niin sanottua Leningradin juttua. Hänet armahdettiin vuonna 1956 ja julistettiin seuraavana vuonna syyttömäksi. Vankilassa Kuprijanov tutustui kertomansa mukaan Raoul Wallenbergiin, jonka hän tapasi vankikuljetuksissa vuosina 1953 ja 1955 ja hammaslääkärissä vuonna 1956.
Vuosina 1957–1966 Kuprijanov työskenteli Puškinin palatsi- ja puistoalueen johtajana. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä (kahdesti) sekä Punaisen lipun, Isänmaallisen sodan ja Työn punaisen lipun kunniamerkeillä.
Alexander Gustaf Julius Hallsten

Alexander Gustaf Julius Hallsten (26. marraskuuta 1819 Vaasa – 7. syyskuuta 1879 Vaasa) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies.
Hallstenin vanhemmat olivat kupariseppä Karl Erik Hallsten ja Brita Maria Harlin. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1840 ja toimi sitten 1845-1852 Hämeenlinnan yläalkeiskoulun konrehtorina ja 1852-1856 rehtorina. Vaasan yläalkeiskoulun rehtori hän oli 1856-1872 ja Vaasan lyseon rehtori 1872-1874. Tämän jälkeen hän toimi Vaasan reaalikoulun perustamistyössä ja opetti uskontoa yläalkeiskoulussa. Uskonnon lisäksi Hallstenin mieliaineita opettajana olivat historia ja maantiede, joista hän laati oppikirjat Ny lärobok i historie och geografi (1847), Lärobok in Finlands historie och geografi (1847), Lärobok i geografi (1853), Lärobok i allmän och fädernetslandets historia (1862). Useat näistä teoksista myös suomennettiin.
Hallsten osallistui Vaasan kunnallispolitiikkaan muun muassa kaupungin rahatoimikamarin jäsenenä ja puheenjohtajana. Valtiopäiväedustaja hän oli 1872 ja 1877-1878.
Hallstenin puoliso vuodesta 1855 oli Sofia Vilhelmina Westerman (k. 1893). Kanslianeuvos, vakuutusylitarkastaja ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja Onni Hallsten oli heidän poikansa.
Markus Suntila

Ura

Suntila aloitteli salibandyn pelaamisen 1990-luvun alussa perustettuaan kavereiden kanssa MaMa nimisen joukkueen. Sittemmin pelaaminen muuttui vakavemmaksi ja hän siirtyi myöhemmin Lahden NMKY:hyn ennen siirtymistään Salibandyliigassa pelanneeseen RuRuun kaudella 1998–1999, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 19 ottelua. Seuraavalla kaudella Suntila sai enemmän vastuuta ja pelasi 26 ottelua. Kahden kauden päätteeksi hän siirtyi Josbaan, jossa Suntila voitti pronssia ensimmäisellä kaudellaan uudessa joukkueessa. Menestystä riitti aina kauteen 2003–2004 asti, jonka jälkeen hän siirtyi vuodeksi Ruotsiin Storvretaan. Joukkue sijoittui Ruotsin Svenska Superligan runkosarjassa kuudenneksi ja pääsi playoffseihin, jossa se pääsi aina välieriin asti. Joukkue kuitenkin hävisi vastaan tulleelle AIK:lle voitoin 3-1. 
Kauden päätteeksi Suntila palasi takaisin Suomeen ja Josbaan, jossa hän voitti toisen kerran pronssia Suomen Salibandyliigassa. Suntila pelasi Josban paidassa aina kauteen 2006–2007 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Hämeenlinnalaisseuraan FT Trackersiin yhdeksi kaudeksi. Vuonna 2008 Suntila siirtyi TPS:ään vuoden sopimuksella.
Riitta Pylkkänen

Riitta Valpuri Pylkkänen (o.s. Kilpi 10. elokuuta 1910 Kustavi – 28. marraskuuta 1982 Espoo) oli suomalainen taidehistorioitsija ja filosofian tohtori. Hän oli pukuhistorian tutkija. Hän valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1928, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1935 ja sai maisterin arvon seuraavana vuonna. Pylkkäsen väitöskirja oli nimeltään Säätyläispuku Suomessa vanhemmalla Vaasa-ajalla 1550–1620 (Helsingin yliopisto 1956). Hän oli muinaistieteellisen toimikunnan historian osaston johtaja vuodesta 1979. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1973. 
Riitta Pylkkäsen puoliso oli jääkärieversti Kosti Edvard Pylkkänen (s. 1892). Heidät vihittiin vuonna 1941 ja he saivat kaksi lasta: Jaakko (s. 1943) ja Helena (s. 1945).
Hänen isänsä oli kirjailija Volter Kilpi ja äitinsä Hilja Vanhakartano.
East River

East River on vesiväylä, joka kulkee Manhattanin itäpuolella New Yorkissa. Se yhdistää Long Islandin salmen ja Upper New York Bay -merenlahden. East Riverissä esiintyy vuorovesi.