google/wiki40b huggingface dataset:
Strangers in the Night

”Strangers in the Night” (suom. Muukalaiset yössä) on Bert Kaempfertin säveltämä musiikkikappale vuoden 1966 elokuvasta Salainen tehtävä Lissabonissa. Laulun teki tunnetuksi Frank Sinatra samana vuonna. Sinatran nauhoitus palkittiin viidellä Grammy-palkinnolla. ”Strangers in the Night” jäi Sinatran ainoaksi rock and roll -aikakauden listaykköseksi.
Suomeksi kappaleen on nauhoittanut Marton Garam vuonna 1966 Tuula Valkaman sanoittamana. Tapani Kansa nauhoitti oman suomennoksensa kappaleesta vuonna 1993.
Ranskalainen säveltäjä Philippe Gérard nosti vuonna 1968 plagiarismikanteen Kaempfertia vastaan sanoen, että kappale perustuu hänen säveltämäänsä "Tango magique'iin", jonka Chappells julkaisi New Yorkissa vuonna 1953 nimellä ”Magic Tango”. Pariisilainen tuomioistuin kuitenkin hylkäsi syytteet kaksi vuotta kestäneen tutkimuksen jälkeen.
Isosuomuluura

Levinneisyys

Isosuomuluuraa tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gailiūnai

Gailiūnai on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 404 asukasta.
Michel van der Aa

Michel van der Aa (s. 10. marraskuuta 1970) on alankomaalainen klassisen musiikin säveltäjä.

Alkutaival

Michel van der Aa opiskeli ääniteknikoksi Haagin Royal Conversatoryssa. Hän opiskeli sävellystä yhdessä Diderik Wagenaarin, Gilius van Bergeijkin ja Louis Andriessenin kanssa.

Ura

Eri orkesterit ovat esittäneet Van der Aan musiikkia kansainvälisesti. Muun muassa seuraavat orkesterit ja yhtyeet ovat esittäneet Van der Aan musiikkia: Asko/Schönberg Ensemble, Freiburger Barockorchester, Melbournen sinfoniaorkesteri, Alankomaan ooppera, Mozarteum Orchestra of Salzburg, Seattle Chamber Players, Ensemble Nomad Tokyo, musikFabrik, Continuum Ensemble Toronto, SWR Orchestra Baden-Baden & Freiburg, Netherlands Radio Orchestras, Norrköpingin sinfoniaorkesteri, Orchestra Sweden js Helsinki Avanti.
Van der Aa valmisti lyhytelokuvan elokuvaohjauksesta New Yorkin elokuva-akatemiaan vuonna 2002. Vuonna 2007 hän osallistui myös lyhyelle intensiivikurssille lavaohjauksesta.
Michel van der Aan musiikkityöt, kuten kamariooppera One (2002) sekä ooppera After Life (2006), ovat saaneet saaneet kansainvälistä kritiikkiä sekä toisaalta myös julkista suosiota.
Van der Aa ohjasi televisioversion One:sta Hollannin kansalliselle televisioyhtiö NPS:lle. van der Aan lyhytelokuva, Passage (2004) on näytetty lukuisia kertoja kansainvälisillä juhlilla ja se on esitetty myös Hollannin televisiossa.

Palkinnot

Van der Aa sai vuonna 1999 Gaudeamus International Composers -palkinnon. Hän vastaanotti myös arvostetun Matthijs Vermeulen -palkinnon vuonna 2004. Vuonna 2005 van der Aa palkittiin Siemens Composers -palkinnolla. Charlotte Köhler palkinnolla hänet puolestaan palkittiin vuonna 2005 ohjaustyöstään sekä tieteidenvälisestä luonteesta teoksissaan. Vuonna 2006 van der Aa nappasi Paul Hindemith -palkinnon.

Nykyiset projektit

Michel van der Aan nykyiset projektit sisältävät uusia kappaleita mezzosopraano Christiane Stotijnille. Royal Concertgebouw orkesteri, Ranskan kansallisooppera sekä NDR-orkesteri ovat myös tilanneet van der Aalta kappaleita. Näiden teosten ensi-ilta tulee olemaan vuosina 2008–2009.
José Mari Bakero

Ura pelaajana

Bakero teki debyyttinsä ammattilaisurallaan jo 17-vuotiaana Real Sociedadissa vuonna 1980. Kahdeksan Real Sociedadissa pelatun kauden aikana hän oli mukana voittamassa kahta pääsarjamestaruutta, vuosina 1981 ja 1982. Hänen joukkuekavereinaan pelasivat muun muassa Luis Arconada, Jesús María Zamora ja Jesús María Satrústegui. Vuonna 1988 Bakero allekirjoitti sopimuksen Barcelonan kanssa, jossa pelasivat myös muita baskipelaajia Txiki Begiristain, Julio Salinas ja Jon Andoni Goikoetxea. He olivat yksi legendaarisen Dream teamin tukipylväistä.
Vuosina 1988–1997 hän pelasi yhteensä 329 ottelua Barcelonassa. Uransa hän päätti meksikolaisessa Tiburones Rojos de Veracruzissa.

Maajoukkueura

Bakero edusti urallaan myös Espanjan maajoukkuetta. Hän oli mukana vuosien 1990 ja 1994 MM-kilpailuissa. Hän pelasi yhteensä 30 ottelua ja teki niissä 7 maalia.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi Barcelonan organisaatioon toimien Llorenç Serra Ferrerin sekä Louis van Gaalin apuvalmentajana. Vuonna 2004 hän siirtyi valmentamaan Málagan reservijoukkuetta. Vuonna 2005 hän toimi Real Sociedadin urheilutoimenjohtajana, ja myöhemmin kauden päätyttyä hänestä tuli joukkueen uusi päävalmentaja.
Bakero liittyi Ronald Koemanin valmennusryhmään, joka siirtyi Valencian päävalmentajaksi marraskuussa 2007. Koeman erotettiin päävalmentajan tehtävästä myöhemmin kaudella ja samalla myös Bakero poistui Valenciasta. Marraskuussa 2009 hän siirtyi valmentamaan puolalaista Polonia Varsovaa.  Bakero johdatti seuran ensimmäisellä kaudellaan sijalle 13. Kausi 2010–2011 alkoi komeasti Polonian voitettua kolme neljästä ensimmäisestä ottelusta. Kauden ensimmäinen tappio Korona Kielcelle viidennellä kierroksella koitui kuitenkin Bakeron kohtaloksi ja hän sai yllättäen potkut tehtävistään. 
Marraskuun alussa 2010 Bakero palasi valmennustehtäviin, kun Puolan hallitseva mestari Lech Poznań palkkasi hänet päävalmentajakseen. Bakeron debyyttiottelussa Lech kaatoi Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa Manchester Cityn 3–1. Bakeron johdolla Lech Poznań eteni Puolan cupin loppuotteluun 2011, jossa se kuitenkin kärsi tappion Legia Varsovalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen.  Kaudella 2011/12 joukkueen menestys oli heikompaa ja Bakero sai lopulta helmikuussa 2012 potkut seurasta. 
Joulukuussa 2012 Bakero jatkoi uraansa perulaisen Club Juan Aurichin päävalmentajana. Kehnojen peliesitysten ja huonojen tulosten myötä seura erotti Bakeron syyskuussa 2013.
Hr. Ms. Tijgerhaai (S807)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 8. joulukuuta 1995.
Kurtis Gabriel

Pelaajaura

Gabriel pelasi neljän kauden ajan vuosina 2010–2014 OHL-joukkue Owen Sound Attackissa. Varaamaton Gabriel kutsuttiin harjoitusleirille ja hän teki sisääntulonsa Owen Sound Attackissa vuonna 2010. Ensimmäisen OHL-kautensa jälkeen Gabriel jäi vielä varaamattomaksi. Vuonna 2011 hän esiintyi Phoenix Coyotesin tulokasleirillä. 
3. maaliskuuta 2014 Minnesota Wild kiinnitti Gabrielin kolmen vuoden mittaisella tulokassopimuksella.
August Vesa

August Vesa (sukunimi aikaisemmin Pasanen) (15. lokakuuta 1878 Rantasalmi – 1. toukokuuta 1918 Kotka) oli toimittaja ja sosialidemokraattien piirisihteeri ja kansanedustaja.
Vesan vanhemmat olivat talollinen Karl Johan Pasanen ja Eva Stina Hämäläinen. Hän oli renkinä 1894–1898 ja työskenteli sen jälkeen tukkien uitossa ja metsätöissä 1898–1906. Vuodesta 1906 lähtien Vesa toimi Eteenpäin-lehden toimittajana Kotkassa. Hän oli myös Viipurin läänin läntisen vaalipiirin Kotkan alapiirin sos.dem. piirisihteeri ja toimi puolueen puhujana. Vesa oli SDP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen edellä mainittua vaalipiiriä.
Suomen sisällissodan loppuvaiheessa Vesa vangittiin toukokuussa 1918 Kotkassa ja hänet ammuttiin myöhemmin saman kuukauden aikana.
Sumu Sireeni

Sumu Sireeni on alkujaan Romaniasta lähtöisin oleva, Facebookissa suurta suosiota saavuttanut suomalainen aasi. Syyskuussa 2016 Sumu Sireenin Facebook-sivulla oli jo yli 18 000 tykkääjää. Sumu Sireeni asuu Kirkkonummella Kaisa Toivosen ravitallissa.
Sumu Sireeni on ollut esillä lukuisissa suomalaisissa lehdissä, muun muassa Maaseudun Tulevaisuudessa, Helsingin Sanomissa, Yleisradiossa,, Iltalehdessä, Ilta-Sanomissa, Seiskassa, Avussa, Koululaisessa ja Lemmikissä. Sumu Sireenin suosio Facebookissa on kasvanut vuosi vuodelta. 
Sumu Sireeni on syntynyt noin vuonna 2008 Romaniassa, mistä se on myöhemmin viety Belgiaan. Sieltä sen osti Suomeen hevoskauppias Juha Ruutsalo, joka myi aasin sen nykyisille omistajille Stall Petbackalle ja Täti-M Teamille. Sumu Sireeni asuu Kaisa Toivosen ravitallissa Kirkkonummella. Toivonen myös omistaa Sumu Sireenin puolisonsa ja puolisonsa äidin kanssa.
Syyskesästä 2016 Sumu Sireenin odotettiin varsovan ensimmäisen jälkeläisensä. Tiineys kuitenkin päättyi ilmeisesti keskenmenoon. Aasia ei aiota enää astuttaa.
Chikubu (1944)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja se  muutettiin 1. joulukuuta miinanraivaajaksi ja edelleen 10. heinäkuuta 1946 miinanraivaajien emälaivaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. marraskuuta 1947.
Alus otettiin 26. joulukuuta liikenneministeriön palvelukseen sääpalvelualuksena nimellä Chikubumaru ja se siirretiin JMSA:lle vartiolaivaksi nimellä Atsumi. Alus poistettiin alusluettelosta 10. huhtikuuta 1962.
Jurlan piiri

Jurlan piiri (ven. Юрлинский район, Jurlinski raion; komipermjakiksi Ю́рла райо́н, Jurla raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 3 831 neliökilometriä. Asukkaita on 10 900 henkeä (vuonna 2009).
Jurlan piiri sijaitsee Permin Komin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kotšovon, idässä Kosan ja etelässä Kudymkarin piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta yli 80 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat rautamalmi, savet, hiekka, sora ja turve. Seudulla virtaavat Kosan sivujoet Jum, Lopva ja Lopan.
Piiriin kuluu kolme maalaiskuntaa: Jurla, Ust-Berjozovka ja Ust-Zula. Hallinnollinen keskus on Jurlan kylä, josta on 34 kilometriä Kudymkariin. Asutuskeskuksia on yhteensä 94.
Muusta Permin Komista poiketen Jurlan piirin asutus on vanhastaan venäläistä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan venäläiset muodostavat 95,8 % ja komipermjakit 3 % väestöstä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkee Kudymkarin ja Gainyn välinen asfaltoitu maantie. Talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen sekä maatalouteen, joka on erikoistunut lihan ja viljan tuotantoon.
Piirissä on 23 lastentarhaa, 18 koulua, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, 22 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, kirjastolaitos ja museo.
Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Jurlan koulu- ja sairaalarakennukset.
Craig Muni

Ura

Muni pelasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä kaudella 1981-1982, jolloin hänen tililleen kertyi kolme NHL-ottelua. Muni siirtyi Torontosta AHL:ään, ja teki siellä 20 pistettä. Lopulta Muni siirtyi AHL:n kautta Edmonton Oilersiin, jossa hän pelasi 7 kautta, ja voitti kolme Stanley Cupia. Muni siirtyi Chicagon kautta Buffaloon, jossa pelasi kolme kautta. Hän pelasi vielä Winnipegissä kaudella 1995-96, ja siirtyi Pittsburghiin, jossa pelasi yhden kauden. Munin viimeinen seura oli Dallas Stars, jossa hän pelasi 40 ottelua tehoin 1+1=2. Muni sai NHL:ssä yhteensä 147 tehopistettä.
Vastaohjaus

Vastaohjaus on tekniikka, jota käytetään moottoripyörän, mopon tai polkupyörän suuntaa muutettaessa. Tällöin ohjaustankoa käännetään hetkellisesti aavistuksen verran eri suuntaan kuin mihin ollaan menossa. Pyörä kallistuu silloin vastakkaiseen suuntaan. Kun ohjaustankoa käännetään vasemmalle, pyörä kallistuu oikealle. Vastaohjaus perustuu massan hitauteen, ja sen huomaa paremmin suuremmilla nopeuksilla. Vastaohjaus on käytännössä ainoa tapa saada pyörä kallistumaan (ja paino siirtymään) suunnan muuttamiseksi.
Ainoa ulkoinen voima, jolla painopisteen saa siirtymään sivusuunnassa, on renkaiden ja tienpinnan välinen kitkavoima. Sen aikaansaaminen edellyttää sisäisten (pyörän ja kuskin välisten) momenttien käyttöä yhdessä hitausmomenttien muutosten kanssa.
Vastaohjaus tehdään yleensä tiedostamatta, eli se opitaan pyöräilyn rutiineja opeteltaessa.
Kiusausten vuori

Juoni

Elokuvassa kolme päähenkilöä yhdysvaltalainen öljy-yhtiön johtaja Jim Grace, australialainen rouva Dina Brent ja englantilainen pastori John Smith tulevat vierailulle Pyhään maahan. Heidän vaiheitaan seurataan Jerusalemissa, Bethlehemissä, Kuolleen meren rannalla, Kiusausten vuorella ja Beirutissa. Elokuvassa tuotiin esille myös Palestiinan pakolaisongelma.
Michel Camdessus

Koulutus

Camdessus opiskeli taloustieteitä Pariisin yliopistossa ja täydensi niitä Pariisin valtiotieteellisessä instituutissa (Sciences Po), joka luetaan Ranskan merkittäviin akateemista eliittiä kouluttaviin oppilaitoksiin. Hän on käynyt Kansallisen hallintokoulun (École nationale d'administration, ENA), jonka sekä poliittisen ja hallinnon johtomiehet ovat Ranskassa yleensä suorittaneet.

Ura

Vuonna 1960 Camdessus nimitettiin virkamieheksi valtiovarainministeriön talouspolitiikan osastolle, jossa hänen alaansa oli etupäässä talouspolitiikka. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1966 saakka. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Ranskan pysyvässä edustustossa Euroopan yhteisössä ja sen talousneuvonantajana. 
Tämän jälkeen hän palasi Ranskan valtiovarainministeriöön, jossa hän toimi apulaisjohtajana vuodesta 1971, varajohtajana vuodesta 1974 ja johtajana vuodesta 1982.
Tämän tehtävän ohella Camdessus oli Pariisin klubin puheenjohtajana vuosina 1978–1984 ja Euroopan yhteisöjen talouskomitean puheenjohtajana joulukuusta 1982 joulukuuhun 1984.
Elokuussa 1984 hänet nimitettiin apulaisjohtajaksi Ranskan keskuspankkiin, ja saman vuoden marraskuussa hänet nimitettiin sen pääjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi tammikuuhun 1987, kunnes hänet nimitettiin Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtajaksi.
Tulkkila

Tulkkila on Satakunnassa sijaitsevan Kokemäen kaupungin kirkonkylä. Se on osa Kokemäen keskustaajamaa ja sijoittuu Yhdystie 2471:n (Satakunnantie) ja Kokemäenjoen väliselle alueelle. Sen lävitse kulkee noin kilometrin mittainen Tulkkilantie.
Tulkkilassa sijaitsee suurin osa Kokemäen kunnallisista palveluista. Kaupalliset palvelut Tulkkilassa ovat vähentyneet sen eteläpuolelle rakennettujen uusien liikekeskusten ja valintamyymälöiden myötä. Tulkkilassa onkin enää lähinnä pieniä erikoisliikkeitä.
Rakennuskanta koostuu eri ikäisistä liike- ja kunnallisista rakennuksista sekä pääosin vanhemmista pientaloista. Tulkkilan korkeimmalla paikalla sijaitsee vuonna 1786 rakennettu Kokemäen kirkko, joka on nimetty kuningas Kustaa III:n mukaan. Kirkon ympärillä on 1900-luvun alkupuolelta peräisin olevia puurakenteisia pien- ja liiketaloja. Kokemäen kirkonseutu on Museoviraston inventoima Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Tulkkilasta muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1923. 
Kokemäenjoen ylittää Tulkkilan kohdalla kaksi siltaa, uudempi vuonna 1963 rakennettu maantiesilta sekä 1918 valmistunut Tulkkilan museosilta. Vuosittain Tulkkilassa järjestetään Tulkkilan Yö-niminen tapahtuma, jonka yhteydessä esimerkiksi kaupunginosan pääkatuna tunnettu Tulkkilantie suljetaan tieliikenteeltä.
Tulkkilan kohdalla Tampere–Pori-radalla sijaitsi vuonna 1895 käyttöön otettu ja vuonna 1984 lakkautettu Kokemäen vanha rautatieasema.
Udaipur

Udaipur (hindiksi उदयपुर) on kaupunki Rajasthanin osavaltion eteläosassa Intiassa, 625 kilometriä Mumbaista pohjoiseen. Vuonna 2001 siellä oli 389 438 asukasta, mikä teki siitä osavaltion kuudenneksi suurimman kaupungin. Kaupunki sijaitsee vuoristojärvien rannalla Aravalli-vuorten juurella noin 600 metrin korkeudessa, Tharin aavikon reunalla.

Nähtävyyksiä

Udaipur on ollut oman ruhtinaskuntansa pääkaupunki, ja siellä on jäljellä upeita palatseja ja hindutemppeleitä, jotka houkuttavat turisteja. Kaupunki on ympäröity muurilla. Kukkuloiden juurella, keinotekoisen järven rannalla on 1500-luvulla rakennettu maharadžan palatsi. Toinen palatsi, Järvipalatsi (jossa kuvattiin osia Octopussy-elokuvasta) on muutettu ylelliseksi hotelliksi.
José Holebas

José Holebas (tunnetaan myös nimellä Iosíf Cholévas, kreik. Ιωσήφ Χολέβας, s. 27. kesäkuuta 1984 Aschaffenburg, Länsi-Saksa) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin valioliigassa Watfordissa. Hänen pelipaikkansa on tavallisesti joko vasen laitapuolustaja tai laitalinkki.

Ura

Saksassa syntynyt Holebas sai Kreikan kansalaisuuden marraskuussa 2011 ja on näin ollen kelvollinen edustamaan Kreikan maajoukkuetta. Hänet valittiin vuoden 2012 EM-kilpailuihin lähtevään joukkueeseen hänen esitettyään vakuuttavia otteita maaotteluissa ennen EM-kisoja. Hän oli mukana myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Holebas on edustanut Saksassa Viktoria Kahlia 2005–2006 ja TSV 1860 Müncheniä 2006–2010, kreikkalaista Olympiakosia 2010–2014, italialaista AS Romaa 2014–2015 ja englantilaista Watfordia vuodesta 2015.
1-naftyyliamiini

Ominaisuudet ja valmistus

1-naftyyliamiini on kiinteä valkoinen yhdiste huoneenlämpötilassa. Se on ominaisuuksiltaan tyypillinen aromaattinen amiini ja heikosti emäksinen. Se liukenee vain hyvin heikosti veteen, mutta paremmin etanoliin ja dietyylieetteriin.
1-Naftyyliamiinia valmistetaan pääasiassa pelkistämällä 1-nitronaftaleenia raudan ja laimean suolahapon avulla tai katalyyttisellä vedytyksellä. Pelkistys voidaan suorittaa myös elektrokemiallisesti tai käyttäen fotoindusoitua pelkistystä. Yhdistettä voidaan myös valmistaa korotetussa lämpötilassa ja paineessa katalyytin avulla 1-naftolista ja ammoniakista.

Käyttö

1-naftyyliamiinia käytetään naftaleenisulfonihappovärien valmistukseen. Siitä tuotetaan myös maatalouskemikaaleja, kuten rodentisidina eli jyrsijöiden torjunta-aineena käytettävää 1-naftyylitioureaa ja herbisidinä eli rikkakasvien torjunta-aineena käytettävää naptalaamia. Yhdiste on myös kumien hapettumisenestoaineena käytettävän N-fenyyli-1-naftyyliamiinin synteesin lähtöaine ja siitä tuotetaan myös 1-naftolia. Metallurgiassa 1-naftyyliamiinilla on käyttöä vaahdotuksen yhteydessä.

Myrkyllisyys

1-naftyyliamiini on myrkyllinen ja ärsyttävä yhdiste. Se voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista veressä. Yhdiste on mahdollisesti myös karsinogeeninen eli syövälle altistava. Ihmiskehossa 1-naftyyliamiini metaboloituu N-(1-naftyyli)hydroksyyliamiiniksi ja N-hydroksi-1-naftyyliasetamidiksi.
Dodge Challenger

Yleistä

Dodge Challengerin tuotanto alkoi vuonna 1970. Se perustui pitkälti Plymouth Barracuda E-Bodyn pohjalevylle, mutta akseliväliä kasvatettiin 51 mm sisätilan kasvattamiseksi. Chryslerin johtoporras ei hyväksynyt kokonaan uuden auton suunnittelua taloudellisista syistä, joten tämän takia auto perustuu hyvin pitkälti Barracudaan. Auto luotiin kilpailemaan "Pony Car" -luokassa. Erityisesti auto oli Dodgen vastine Ford Mustangille ja Chevrolet Camarolle, Mercury Cougarille ja Pontiac Firebirdille. 
Challengereita valmistettiin yhteensä 168 000 kappaletta, joista arvellaan olevan olemassa edes jonkinlaisessa kunnossa 1/3 tuotantomäärästä, joten autot ovat haluttuja keräilykappaleita erityisesti urheilullisten versioiden osalta. Dodge Challengereiden valmistaminen aloitettiin uusilla malleilla vuonna 2008.

Populaarikulttuurissa

Dodge Challenger R/T on autona pääosassa elokuvassa Nasta laudassa (Vanishing point, 1971). Elokuvaa varten hankittiin viisi vakiovarustettua autoa, joista neljää ei muutettu mitenkään; yhteen vaihdettiin jäykemmät jouset hyppy-stunttia varten. Elokuvan lopussa ei tuhota Challengeria, vaan vastaavannäköinen Chevrolet Camaro.
Auto esiintyy myös Quentin Tarantinon elokuvassa Death Proof, jossa itseään esittävä stunttinainen Zoë Bell haluaa koeajaa valkoisen 1970 Dodge Challengerin, koska lähistöllä on sellainen myytävänä ja nimenomaan koska autoa käytettiin yllämainitussa elokuvassa. (Kyseisen elokuvan auto on nykyään Suomessa omistuksessa)
Tuomas Teppoinen

Tuomas Teppoinen (k. 1609, syntymäaika ja -paikka tuntemattomat) oli ratsumestari ja knaappitalollinen Karjalankannaksen Äyräpäästä. 
Teppoisen vanhempia ei tunneta. Hän asui vuosien 1522-1523 tietämissä Kivennavalla ja hänet mainitaan vuodesta 1572 venäläissotien eli ns. pitkän vihan aikana vakoojana, mistä hän sai 1573 palkinnoksi verovapauden Muolaan Valkiapään kylässä olleeseen tilaansa. 
Teppoisen ratsujoukot kunnostautuivat 1576 useissa taisteluissa siinä määrin, että useimpien osallistujien määrä-aikainen verovapaus muutettiin 19. syyskuuta 1594 elinikäiseksi. Heidän oli oltava aatelismiesten tavoin valmiit ratsupalvelukseen verovapaiden tilojensa edestä. 
Vuodesta 1578 muodostetun lippueen ratsumestarina toiminut Teppoinen oli miehineen 1580 valloittamassa Pontus De la Gardien kanssa Käkisalmen lääniä, 1599 Kaarle-herttua lähetti hänelle Helsingistä suosiollisen kirjeen, jossa kehotti Teppoista valvomaan itärajan turvallisuutta. Hänen ratsumieslipuston vahvuus oli enimmillään 400 miestä.
Teppoinen sai palkaksi ansioistaan hallitukselta neljä savua läänitysmaata sekä kaupunkiasunnon Viipurista.
Teppoisen puoliso oli Anna Svennintytär.
Puola Turkvision laulukilpailussa

2016

Puola oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Olga Šimanskaja kappaleella "Masal gibi bu dünya".

2017

Puola osallistuu ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka pidetään Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi on valittu laulaja Olga Šimanskaja kappaleella "Masal gibi bu dünya".
Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kulitsa ja pasha)

Pyhän Kolminaisuuden kirkko (ven. Трои́цкая  це́рьков, Troitskaja tserkov) on klassismia edustava kirkkorakennus Pietarin kaakkoisosassa lähellä Nevan rantaa. Omaperäisen ulkomuotonsa takia kirkko ja siihen liittyvä kellotorni ovat saaneet nimityksen Kulitsa ja pasha (Кули́ч и Па́сха, Kulitš i Pasha).
Ruhtinas Aleksandr Vjazemski rakennutti kirkon Pietarin lähellä omistamaansa Aleksandrovskojen kylään Katariina II:n lahjoittamilla varoilla vuosina 1785–1787. Arkkitehti Nikolai Lvov loi erikoisen rakennuskokonaisuuden, joka on samalla hienostunut ja runollinen. Kirkon muodostaa joonialaisten pylväiden reunustama kupolikattoinen rotunda (”kulitsa”). Sen vieressä on korkea pyramidimainen kellotapuli (”pasha”). Tarinan mukaan arkkitehti oli saanut innoituksensa Roomassa sijaitsevasta Vestan pyörötemppelistä ja preettori Gaius Cestius Epulon haudalle pystytetystä Cestiuksen pyramidista. Samat yksinkertaiset geometriset muodot toistuvat usein hänen tuotannossaan. Alkuperäistä sommitelmaa häiritsee jonkin verran vuosina 1857–1859 pystytetty lisärakennus.
Kirkon sisätilaa koristavat korinttilaiset pylväät ja alttarisyvennyksen yllä leijuvat enkelit. 1700-luvun puolivälistä oleva ikonostaasi on siirretty Vasilinsaarella sijainneesta Marian ilmestyksen kirkosta.
Nykyään rakennus on toimiva ortodoksinen kirkko. Sen osoite on Obuhovskoi oborony -prospekti 235. Lähin metroasema on Proletarskaja.
Trans-Alaskan öljyputki

Trans-Alaskan öljyputki on 1 288 kilometriä pitkä öljyputki Prudhoe Bayn ja Valdezin välillä. Se rakennettiin vuosien 1975 ja 1977 välillä vuoden 1973 öljykriisin jälkeen. Kuljetusputken lisäksi systeemi sisältää satoja kilometrejä syöttöputkia ja 12 pumppuasemaa.
Öljyputken rakentaminen oli teknisesti haastavaa alueen arktisten olosuhteiden vuoksi. Sen rakentamiseen osallistui yhteensä yli 70 000 työntekijää, ja hanke maksoi yli kahdeksan miljardia dollaria.
Putken öljy tulee useista lähteistä, kuten Prudhoe Bayn, Kuparukin, Alpinen, Endicottin ja Libertyn öljykentiltä. Putki kuljetti vuonna 2008 keskimäärin noin 110 000 kuutiota raakaöljyä päivässä, putken teoreettinen maksimikapasiteetti olisi noin 340 000 kuutiota päivässä. Suurimmillaan putken kapasiteetti oli vuonna 1988, jolloin päiväkapasiteetti oli 323 000 kuutiota. Öljyn matka ensimmäiseltä pumppuasemalta Valdeziin kestää keskimäärin hieman alle 12 vuorokautta, eli keskinopeus on noin kuusi kilometriä tunnissa.
Joan Tomás

Joan Tomás Campasol (s. 17. toukokuuta 1985 Girona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa kyproslaista AEK Larnakaa. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapelaaja tai kärki.
Frans Henrik Kockum vanhempi

Frans Henrik Kockum (27. syyskuuta 1802 Malmö – 12. helmikuuta 1875 Malmö) oli ruotsalainen teollisuusyrittäjä. Hän perusti Malmöhön vuonna 1840 konepaja Kockums Mekaniska Verkstads AB:n. Nykyisin se on saksalaisomisteinen meriteollisuusalan yritys Kockums AB. Vuonna 1849 hän perusti Kallingeen Kockums jernverks ab:n, joka tuotti rautaa, terästä ja liesiä.