google/wiki40b huggingface dataset:
The Name of the Game (elokuva)

Elokuvan vastaanotto

Elokuva herätti voimakkaita tunteita Suomessa, mikä liittyy pääosin elokuvantekijöiden valitsemaan näkökulmaan. Talouselämä mukaan "lopputulos saattaa koko pelialan häpeään."Kyseessä ei kuitenkaan ole steriili making of -mainos Nex Machina -pelille. Ohjaaja Paul J. Vogel selventää Pelaaja-lehdelle, "Valmiiksi voi kehittää idean siitä, millainen filmi on, mutta sitten asioita tapahtuu, eikä elokuva olekaan enää sellainen. Yritimme löytää dramaattiset kohdat, jotka kiinnostavat yleisöä. Alusta asti halusimme kuitenkin tehdä enemmänkin tarinan ihmisistä pelien takana kuin dokumentin pelintekemisestä" Helsingin Sanomat kirjoitti "Pelialan hämmentävää menoa kuvaava The Name of the Game onnistuu olemaan paljon kiinnostavampi kuin miltä ajatus pelin tekemisen dokumentoinnista kuulostaa." Myös Pelit-lehden päätoimittaja Tuukka Grönholm kirjoitti omista ennakkokäsityksistään elokuvan suhteen arviossaan, "Ennakkoon pelkäsin, että The Name of the Game olisi umpitylsä making of -mainos. Leffan antama kuva pelinteosta ei kuitenkaan ole puhtaan ruusuinen. Kyse on pikemminkin kaverileffasta, sillä ohjaajat Jarno Elonen ja Paul J. Vogel ovat onnistuneet raapimaan pelintekijästä ihmisen esille. Se ei todellakaan ole helppoa." 
Episodi-lehti tekee osuvan vertauksen elokuvan arviossa, "The Name of the Gamea voi verrata johonkin kasarin rokkibändistä tehtyyn dokkariin, jossa päähahmot bailaavat ankarasti ja samalla yrittävät päästä kuuluisuuteen." 
The Name of the Game valittiin parhaan dokumenttielokuvan 2019 shortlistalle.

Tarina

The Name of the Game on dokumenttielokuva, jossa seurataan legendaarisen arcade-pelien suunnittelija Eugene Jarvisin ja suomalaisen pelinkehittäjä Housemarquen yhteistyötä. The Name of the Gamen vaiherikas matka antaa katsojalle ainutkertaisen – ja sensuroimattoman – pääsyn ennakoimattomaan ja hulluun videopelin teon maailmaan sekä kotimaisen peliteollisuuden kansainvälistymiseen. The Name of the Game kertoo tarinan pelintekijöistä, kaveruksista, jotka antavat kaikkensa unelmien peliprojektille. Kyseessä on komedia videopelien maailmassa. Kuvausryhmä seurasi pelintekijöitä kolmen vuoden ajan viidessä eri maassa. Dokumentti avaa riskialttiin pelialan kulissien takaista elämää ennennäkemättömällä tavalla. Pelin taustalta löytyy luovuutta, kosteita iltoja, onnistumisia, mutta myös taloushuolia, mokia ja irtisanomisia.

Tekijät

The Name of the Game on turkulaisen New Dawn Films -elokuvatuotantoyhtiön ensimmäinen pitkä elokuva. Elokuvan ovat ohjanneet Paul J. Vogel (ohjannut mm. Duke Nukem -fanielokuvan The Duke - Fate of Humanity), joka viimeistelee maisterin opintojaan USC: School of Cinematic Arts -koulussa Los Angelesissa sekä Jarno Elonen, joka on työskennellyt 90-luvulta lähtien pelialalla. Elonen on ohjannut mm. Bitwisards tv-sarjan. X-Men-elokuvien tuottaja Jason Taylor on toiminut The Name of the Gamen osatuottajana. The Name of the Game on kallein täysin sijoitusrahalla tehty suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan päärahoittaja on IPR.VC.
Kultahelmilavastaja

Levinneisyys

Kultahelmilavastajaa tavataan Australian itäosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Puumaja

Puumaja on puuhun tehty maja. Puumajan rakentaminen voi olla kielletty joissain paikoissa, esimerkiksi kansallispuistoissa.
Japanin jeni

Historia

Jeni otettiin Japanissa käyttöön Meiji-hallinnon aikana vuonna 1871. Jeni sidottiin kultakantaan, ja yhden jenin arvoksi määrättiin puolitoista grammaa kultaa. 
Meiji-restauraatiota edeltäneellä Edo-kaudella Japanissa oli käytössä useita rahajärjestelmiä. Restauraation aikaan vuonna 1868 luotiin kansallinen paperiraha dajiyōkan satsu, jonka yksikkö oli ryō. Se ei kuitenkaan saavuttanut laajaa luottamusta.
Uusilla eurooppalaistyylisillä, lyödyillä metallirahoilla pyrittiin yksinkertaistamaan sekavaa rahajärjestelmää ja lisäämään luottamusta hallinnon rahapolitiikkaan. Ensimmäiset jenirahat olivat 20 jenin kultakolikko, yhden jenin kultakolikko ja yhden jenin hopeakolikko. Hopeakolikko tarkoitettiin ulkomaankauppaan, kultakolikot Japanin sisäiseen rahaliikenteeseen.
Jenin seteleissä on japanin keskuspankin johtajan leima.
1870-luvulla yksittäiset pankit julkaisivat jenimääräisiä setelirahoja. Japanin valtionpankki perustettiin 1882, ja se alkoi julkaista kansallisia jeniseteleitä vuodesta 1885 alkaen. Vuonna 1897 jenin arvo kullassa pienennettiin puoleen entisestä. Muiden kuin valtionpankin setelien käyttö kiellettiin 1899. Jenin sidos kultakantaan purettiin 1942.

Nykypäivä

Tällä hetkellä (2010) Japanissa on käytössä 1, 5, 10, 50, 100 ja 500 jenin kolikoita sekä 1 000, 2 000, 5 000 ja 10 000 jenin seteleitä. Lisäksi joukko vanhoja seteleitä kelpaa edelleen maksuvälineiksi. Ensimmäiset nykyiset kolikot on otettu käyttöön 1955, uusin on vuonna 2000 liikkeelle laskettu 500 jenin kolikko. 
Uusimmat setelirahat otettiin käyttöön 1. marraskuuta 2004. Toista kertaa jenin historiassa seteleissä esiintyy nainen.
1000 jenin setelissä on bakteriologi Hideyo Noguchin kuva, 5000 jenin setelissä kirjailija Ichiyō Higuchin kuva ja 10 000 jenin setelissä kasvatustieteilijä Yukichi Fukuzawan kuva. Rahat uudistettiin ennen kaikkea turvallisuusominaisuuksien lisäämiseksi.
2000 jenin seteli esiteltiin vuonna 2000. Se on käypä maksuväline, mutta niitä esiintyy maassa hyvin harvassa. 2000 jenin seteliä koristaa etupuolella Okinawan Shurei-portti. Kääntöpuolella puolestaan on tyylitelty kuva Genjin tarinan kirjoittajasta, Murasaki Shikibusta.
Japanin rikoslain mukaan rahan väärentämisestä, aidon rahan muuttamisesta ja väärän rahan käytöstä tuomitaan vähintään kolmen vuoden ja enintään elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Athens News

Athens News on Kreikassa julkaistava englanninkielinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 29. tammikuuta 1952. Lehden päämaja on Ateenassa.
Athens News on ensimmäinen kreikkalainen lehti, jota julkaistaan myös internetissä. Ensimmäinen internet-versio julkaistiin vuonna 1995. Vuodesta 2001 lehtiä on jaettu vain perjantaisin. Elokuussa 2008 lehden omistajaksi tuli Myenpi Publishing. Lehden nykyinen päätoimittaja on vuodesta 2009 saakka ollut Ioanna Papadimitropoulou.
Sporting Clube de Portugal

Historia

José de Alvalade perusti Sporting Clube de Portugalin vuonna 1906. Alkuperäisiä lajeja olivat jalkapallon ja voimistelun lisäksi kriketti, köydenveto, maahockey, miekkailu ja tennis.
Seuran alkuperäinen väritys oli valkoinen ja vihreä tuli mukaan vuonna 1908.

Jalkapallo

Jalkapallossa Sporting on yksi Portugalin kolmesta suurimmasta seurasta yhdessä Benfican ja Porton kanssa. Joukkueet ovat voittaneet Portugalin liigan yhteensä 76 kertaa (Benfica 32, Porto 26 ja Sporting 18 kertaa)
Castrovillari

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 1490 valmistunut aragonialainen linna, jonka rakennutti Napolin kuningas Ferdinand I. Linna on neliskulmainen ja sen jokaisessa nurkassa on torni.
Vesiskootteri

Vesiskootteri on sisämoottorilla varustettu veneenomainen vesikulkuneuvo, jossa kuljettaja istuu hajareisin. Rakenteeltaan ja ergonomialtaan vesiskootteri muistuttaa moottorikelkkaa.
Vesiskootteri eli ”vesijetti” viittaa periaatteelliseen eroon ”normaaliin” moottoriveneeseen verrattuna; vesijetissä on vesisuihkuvetolaite, josta käytetään yleisesti nimitystä jettivetolaite. Sen työntövoima perustuu tunneloituun potkuriin, joka on suihkuputkessa veneen rungon sisällä. Tämä mahdollistaa erittäin pienen syväyksen ja siten ajamisen matalassa vedessä, koska veneen pohjasta ei työnny alaspäin mitään. Ohjaus tapahtuu suihkusuutinta kääntämällä, jolloin vetolaitteen vesisuihkun suunta muuttuu ja ohjaa venettä.
Vesiskootterin voimanlähteenä käytettiin alun perin kaksitahtimoottoria, mutta nykyisin nelitahtimoottori on yleisempi. Vesiskoottereita valmistavat esimerkiksi Kawasaki-, Sea-Doo-, Polaris- ja Yamaha-yhtiöt. Viime vuosina useat kiinalaiset valmistajat ovat aloittaneet vesiskoottereiden valmistuksen.
Vesiskoottereita on sekä seisaaltaan ajettavia malleja että istuttavia. Istuttaviin mahtuu 1–3 ihmistä.
Yleistyessään vesiskootterit ovat jakaneet mielipiteitä käyttäjäkuntansa ulkopuolella puolesta ja vastaan. Harrasteajoneuvoa on arvosteltu melusaasteen aiheuttajana, ja joissakin maissa niiden käyttöä on rajoitettu. Uudempien vesiskootterien nelitahtimoottorit ovat kuitenkin jopa 70 prosenttia hiljaisempia kuin vielä muutama vuosi sitten, ja vähäkulutuksisina ja -päästöisinä ne ovat yksi ympäristöystävällisimmistä moottoriajoneuvoista vesillä. Viime vuosina on tullut myyntiin myös jopa 50 prosenttia kevyempiä vesiskootterimalleja, jotka siten mahdollistavat entistäkin ympäristöystävällisemmän mutta nopean liikkumistavan vesillä.
Verkkolammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Jänisojan valuma-alueeseen (35.364) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169,6 metriä mpy.
Paimenharakka

Levinneisyys

Paimenharakoita elää Afrikassa päiväntasaajan alueella Atlantin rannikolta Etiopian ja Kenian länsiosiin saakka.
Five Nights at Freddy’s: Sister Location

Five Nights at Freddy’s: Sister Location on samannimisen sarjan viides selviytymiskauhupeli, jonka suunnitteli Scott Cawthon ja joka julkaistiin 7. lokakuuta 2016. Peli on saatavilla Steamista. Peli myös julkaistiin Android-laitteille 22. joulukuuta 2016 ja IOS:lle 3. tammikuuta 2017 mennessä. 
Toisin kuin muissa Five Nights at Freddy's -sarjan peleissä, pelaaja ei suorita samaa rutiinia joka yö, vaan joka yö suoritetaan erilaisia tehtäviä. Aiemmista peleistä poiketen (lukuun ottamatta FNaF 4) pelaaja ei toimi yövartijana, vaan robottien "huoltajana".

Tarina

Peli sijoittuu maanalaiseen, tehdasmaiseen rakennukseen nimeltä Circus Baby's Entertainment and Rental. Tehtaassa huolletaan ja korjataan robottimaskotteja, jotka kuuluivat lastenravintolaan Circus Baby's Pizza World. Kyseinen ravintola kuitenkin suljettiin ilmeisesti kaasuvuotojen takia ja suuri osa resursseista vain "katosi". Pelaaja on juuri palkattu robottien huoltomies, jota ohjastaa tekoälyllä varustettu tietokone nimeltään HandUnit. Pelaajan tehtävät muuttuvat joka yö, ja vaihtelevat virtasysteemin uudelleenkäynnistyksestä aina robottien korjaamiseen. Näissä tehtävissä piilee omat vaaransa, mm. työskentely robottien uhkaavan käytöksen alla.   
Pelissä on kaksi loppua, jotka haarautuvat viidentenä yönä; oikea loppu (engl. real ending) ja väärä loppu (engl. fake ending). Viidennen yön jälkeen pelaajalle avautuu Extra -ja Custom Night -valikko. Custom Nightissa on myös robotteja, joita ei pelin aikana näkynyt. Pelaaja voi kokeilla erilaisia haasteita erilaisilla vaikeustasoilla, jotka vaikuttavat robottien määrään ja aktiivisuuteen. Kun yön läpäisee Very Hard -tilassa, pelaaja näkee välianimaation, joka antavat vihjeitä tapahtumista.    
Jos pelaaja kuolee, hän voi joutua pelaamaan Atari 2600 tyylistä minipeliä, jossa hän pelaa Circus Babyllä. Minipelin voittaa, jos pelaaja onnistuu ruokkimaan kaikki lapset kuppikakuilla ja poimimaan jäätelön. Sitten pelaajan täytyy viedä jäätelö alkupisteeseen ennen aikarajan umpeutumista, jossa häntä lähestyy vihreäsilmäinen tyttö. Yhtäkkiä Babyn rinta aukeaa ja sieltä tuleva metallinen koura vetäisee tytön robotin sisään ja peli päättyy. Tämän minipelin suorittaminen on välttämätöntä väärän lopun kannalta.

Afton Robotics, LLC

Afton Robotics, LLC (tai Afton Robotics, Limited Liability Corporation) on robottimaskotteja valmistava yhtiö, jonka perusti William Afton (tunnetaan myös nimellä Purple Guy) ja hänen yhteistyökumppaninsa Henry. Yhtiön ensimmäinen tunnettu ravintola on Circus Baby's Pizza World, joka suljettiin. Julkisuudessa tämän sanottiin johtuneen kaasuvuodoista, mutta on teorisoitu, että se oli pelkkä tekosyy. Afton Robotics omistaa myös tehtaan Circus Baby's Entertainment and Rental, joka on tuottanut Funtime-robottimaskotteja.

Muut Animatronicit

Custom Nightissa esiintyy myös muita animatronicceja: Yenndo (joka saattaa ilmestyä myös kolmannessa yössä), Lolbit (jonka maski saattaa ilmestyä aiemmissa öissä), Minireenat (jotka esiintyvät neljännessä yössä), Bibybab (joka esiintyy toisessa yössä) sekä aiemmin tuntemattomat robotit Bonnet ja Electrobab.
Senni Nieminen

Senni Nieminen (myös Senni Lehto, oik. Xenia Aleksandra Mäkelä, 21. maaliskuuta 1905 Turku – 28. heinäkuuta 1970 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Turun Työväen Teatteriin 1927–1946 ja Turun Kaupunginteatteriin vuodesta 1946. Teatterin ohella hän näytteli elokuvissa, televisiossa ja radioteatterissa. Näyttelijälaadultaan hän oli komedienne.
Vuonna 1958 alkoi radiossa kuunnelmasarja Hilma ja Akseli, joka vuonna 1961 muutti televisioon Ere Kokkosen ohjaamana ja jatkui Akselia näytelleen Hemmo Airamon kuoltua Hilma-nimisenä 1967–1970. Sarjan käsikirjoittaja oli turkulainen Paavo Vihervä.
Senni Nieminen oli naimisissa näyttelijä Toppo Lehdon kanssa vuosina 1937–1943 ja näyttelijä Taito Mäkelän kanssa vuodesta 1952 kuolemaansa asti.
Novorossijsk

Historia

Novorossijsk on perustettu vuonna 1838 Venäjän laivastotukikohdaksi entisen turkkilaisen linnoituksen paikalle. Vuonna 1942 Saksan armeija valtasi kaupungin, mutta neuvostoliittolaiset merimiehet, heidän joukossaan Leonid Brežnev, puolustivat yhtä kaupunginosaa 225 päivän ajan.

Suursatama

Novorossijskin satama on rahtimääränsä suhteen Venäjän suurin merisatama. Sataman kautta kulki esimerkiksi tammi–kesäkuussa 2012 yhteensä 81,6 miljoonaa tonnia rahtia. Novorossijskin sataman satamatoimijoista keskeisin on Moskovan ja Lontoon pörsseissä noteerattu satamaoperaattori Novorossijski morskoi torgovyi port. Sen osuus oli esimerkiksi vuonna 2011 yhteensä 74,97 miljoonaa tonnia koko sataman kautta kulkeneesta 116,14 miljoonasta rahtitonnista.

Laivastotukikohta

Vuonna 2003 presidentti Putin määräsi uuden Mustanmeren laivaston tukikohdan perustamisesta kaupunkiin. Tuolloin Venäjän laivastotukikohdan jatko Krimin Sevastopolissa oli epävarmaa. Uuden tukikohdan on määrä olla kokonaisuudessaan valmis 2020, jolloin siihen on käytetty 92 miljardia ruplaa (3 mrd. US$).
Vuokko Tieva-Niittyvuopio

Vuokko Tieva-Niittyvuopio on Utsjoen kunnanjohtaja. Aikaisemmin hän toimi Inarin–Utsjoen yleisenä oikeusavustajana. Hän on varatuomari. Utsjoen kunnanvaltuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi äänin 8–7 vuonna 2012. Kunnanjohtajavaalissa tapahtuneen muotovirheen takia valinta uusittiin vuonna 2014. Pohjois-Suomen hallinto-oikeus kumosi Tieva-Niittyvuopion valinnan toukokuussa 2014, mutta 5. syyskuuta samana vuonna Utsjoen kunnanvaltuusto valitsi hänet yksimielisesti uudelleen kunnanjohtajaksi.
Santa Cruz (Kalifornia)

Historia

Vuonna 1769 espanjalainen Don Gaspar de Portolá saapui paikalle ja antoi alueen joelle nimeksi San Lorenzo Pyhän Laurentiuksen kunniaksi. Kukkulat hän nimitti Santa Cruziksi (suom. pyhä risti).
Vuonna 1791 isä Fermín Lasuén perusti lähetysaseman Santa Cruziin. Vuonna 1797 espanjalaiset perustivat siirtokunnan (Villa de Branciforte), joka toisin kuin lähetysasemat, oli maallinen yhteisö. Siirtokunnan tarkoitus oli Uuden-Espanjan provinssin ja territorion Alta Californian (engl. Upper California) asuttaminen ja  puolustaminen Venäjää, Englantia ja Ranskaa vastaan. Villa de Branciforte yhdistyi myöhemmin Santa Cruzin lähetysasemaan.
1820-luvulla Meksiko otti alueen hallintaansa. Vuonna 1846 alue palasi Yhdysvalloille. Amerikkalaisia oli jo saapunut suurin joukoin. Kaliforniasta tuli osavaltio 1850. Santa Cruzin piirikunta perustettiin 1850. Vuosisadan vaihteessa puunkorjuu, maatalous, kalkin jalostaminen ja kalastus olivat alueen pääelinkeinot. Suosiollisen ilmaston ja luonnonkauneuden ansiosta Santa Cruzista tuli suosittu lomakeskus.

Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan valkoihoisia oli 74,5 %, latinoja (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) 19,4 %, aasialaisia 7,7 %, mustia 1,8 % ja intiaaneja 0,7 %. Valkoihoisia (pois lukien latinot) oli 66,7 %.

Maantiede

Santa Cruz sijaitsee Tyynenmeren rannalla Santa Cruz Mountains -vuorijonon läheisyydessä. San Franciscoon on matkaa maanteitse noin 118 km.
Elokuu on keskimääräisesti lämpimin kuukausi, joulukuu kylmin. Ylin mitattu lämpötila on 42 °C (1971) ja alin –7 °C (1990). Suurin sadanta on helmikuussa.

Talous

Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous, matkailu, koulutus ja teknologia. University of California on suurin työnantaja. Santa Cruz on luonnonmukaisen viljelyn keskus.

Kulttuuri ja nähtävyydet

Santa Cruzissa ovat vuonna 1791 perustetun lähetysaseman Mission Santa Cruzin jäljennös, luonnonhistoriallinen museo Santa Cruz Museum of Natural History ja surffauksen historiaa esittelevä Santa Cruz Surfing Museum.
Kuumbwa Jazz Center on huomattava jazz-keskus. Santa Cruz Arboretum on Kalifornian yliopiston ylläpitämä puutarha. Año Nuevo State Park on luonnonpuisto, jossa voi tutustua muun muassa merinorsuihin.
Kaupungissa järjestetään vuosittain lukuisia yleisötapahtumia.
Main Beach ja Cowell Beach ovat kaupungin ranta-alueet.
Constantine (yhtye)

Historia

Yhtyeen perustivat elokuussa 2006 toisilleen täysin tuntemattomat muusikot muusikoiden.netin Wanted-palstan välityksellä. Yhtyeen kokoonpano täydentyi ja vakiintui joulukuussa 2006, ja yhtye alkoi välittömästi työstää ensimmäistä demoaan Master Of Disaster, joka julkaistiin helmikuussa 2007. Constantine nousi ensimmäisen kerran lavalle 11. toukokuuta 2007, jolloin yhtye soitti Salon Bar Maksimissa järjestetyssä Band Marathon -tapahtumassa. Yhtyeen toinen demo, Time Of Chaos julkaistiin kesäkuussa 2007.
Yhtye jatkoi tiuhaa levytystahtiaan julkaisemalla vuonna 2008 Divida Et Impera-EP:n helmikuussa ja A Play Of Minds-demon joulukuussa. Divida Et Impera-EP:n päättävä, 14-minuuttinen "The Darkest Grace" on noussut yhtyeen fanien joukossa jonkinlaiseksi kulttisuosikiksi, ja se päätyikin myöhemmin myös yhtyeen ensimmäiselle pitkäsoitolle. Yhtye oli myös yksi vuoden 2008 Ääni ja Vimma -musiikkikilpailun finalisteista.
Loppuvuodesta 2009 Constantine yllätti faninsa ilmoittamalla soittavansa vuoden viimeisellä keikallaan pelkästään seattlelaisen progressiivisen metallin pioneerin Queensrÿchen materiaalia. Yhtye soitti keikalla yhden progressiivisen metallin arvostetuimmista albumeista, Operation: Mindcrimen kokonaisuudessaan.
Maaliskuussa 2010 yhtye julkaisi A Future Without A Past -EP:n, jonka jälkeen yhtye keskittyi säveltämään ja hiomaan materiaalia ensimmäistä kokopitkää varten. EP:n julkaisun jälkeen yhtyeelle tarjottiin levytyssopimusta useilta eri levy-yhtiöiltä, ja Constantine solmi levytyssopimuksen jyväskyläläisen Palokka Recordsin kanssa joulukuussa 2010.
Yhtyeen ensimmäinen kokopitkä Divine Design äänitettiin maaliskuussa 2011 ja se julkaistiin 26. lokakuuta 2011. Albumi valittiin julkaisuviikollaan Suomen suurimman metalliwebzinen, Imperiumin, viikon levyksi ja se debytoi Meteli.netin Metal Top 100 -latauslistalla sijalla 1.
18. helmikuuta 2012 Constantine palkittiin Vuoden tulokas 2011 -palkinnolla Finnish Metal Awards -gaalassa.
Yhtyeen toinen kokopitkä Resign Due julkaistiin 26. lokakuuta 2013 ja yhtye on kertonut sen olevan tarinavetoinen konseptialbumi.
Vuonna 2014 yhtyeen perustajajäsen Janne Seppänen erosi yhtyeestä ja yhtye vaihtoi nimensä yksilöivämpään muotoon Cønstantine (ent. Constantine). Uusi kitaristi Jere Kortelainen liittyi yhtyeeseen ja Cønstantine julkaisi ensimmäisen singlensä "Remedy" uudella kokoonpanolla 18. elokuuta. Syksyllä 2014 Cønstantine teki myös uransa ensimmäisen ulkomaankiertueen Iso-Britanniassa soittaen yhdeksän keikkaa 28. elokuuta − 6. syyskuuta 2014.
Skotlanninbullterrieri

Ulkonäkö

Skotlanninbullterrieri näytti sen aikaiselta amerikanpitbullterrieriltä. Sillä oli sileä karvapeite ja voimakas rakenne. Se painoi n. 20 kg ja oli 50 cm korkea. Pää oli kookas; otsa oli litteä, kuono lyhyt ja neliömäinen, suuri ja leveä muttei vetäytyvä kuten englanninbulldoggilla. Leuat ja hampaat olivat yhtenäiset ilman toistensa yli menoa. Koiralla oli loiva painauma silmien välissä, jotka olivat tumman pähkinänruskeat mutteivät uponneet eivätkä ulostyöntyvät. Korvat olivat pienet, ohuet, korkealle kiinnittyneet ja aina typistetyt, eikä naama ollut ryppyinen. Kulmakarvat pienet tai yhdistyneet. Skotlanninbullterrierin ilmettä ei olla koskaan nähty millään muulla rodulla mutta voidaan usein tunnistaa sekarotuisessa koirassa. Runko oli pyöreä ja kylkiluut selkeät, selkä lyhyt, leveä ja lihaksikas ja rintakehä syvä ja leveä. Häntä oli alaskiinnittynyt ja ilman hapsuja, ennemmin riippuva eikä koskaan selän yli nouseva. Koira seisoi suoraan ja tiukasti raajoillaan. Sen eturaajat olivat vankat ja lihaksikkaat, eikä niissä ollut kaareumia. Takaraajat olivat hyvin paksut ja vahvat ja niissä oli hyvin kehittyneet lihakset. Väri oli tummansininen, samanlainen kuin englanninvinttikoiralla; siitä huolimatta toisinaan syntyi brindlejä tai punaisia yksilöitä jotka tunnettiin Skotlannissa nimellä red smut eli punainen saasta.

Alkuperä

Kellään ei ole täydellistä tietoa siitä miten skotlanninbullterrieri jalostettiin tai mistä se alun perin tuli. Oli tarina jonka mukaan John Paul Jones, amerikkalainen purjehtija, osti koiria ulkomailta ja toi muutamia mukanaan vieraillessaan synnyinkaupungissaan Kirkcudbrightissa noin vuonna 1770. Kin Tilloch -alueen romanit omistivat skotlanninbullterrierejä, joita he veivät koiratappeluihin. Niitä kilpailutettiin kuolemaan asti ja ne kärsivät suurista rangaistuksista. Ne olivat asiantuntevia ja ovelia taistelutaktiikassaan, mikä teki niistä koiratappeluiden harrastajien suuren suosikin. Väitettiin että rotu tuli alun perin Gallowayn rannikolta, mikä tukee Paul Jones -legendaa. Ensimmäiset koirat jotka saapuivat Yhdysvaltoihin englantilaisten immigranttien mukana 19. vuosisadan puolivälissä olivat skotlanninbullterrierejä ja staffordshirenbullterrierejä.

Jalostus

Suurenmoisten taistelutaitojensa vuoksi skotlanninbullterrieri lisättiin osaksi staffordshirenbullterrierin jalostusta 19. vuosisadan alkupuolella ja sinistä väritystä on esiintynyt staffordshirenbullterrierillä siitä lähtien.
Renju

Renju on japanilaisperäinen lautapeli, go-mokun kehittyneempi versio. Se on sukua ristinollalle. Renjua pelataan mustilla ja valkoisilla nappuloilla 15x15 ruudun go-laudalla. Sen aloituksessa on lisäsääntöjä, joilla kompensoidaan aloittavan pelaajan etua go-mokussa.
Nicklas Maripuu

Nicklas Maripuu (s. 2. maaliskuuta 1992 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttä.