Artturi Järviluoma

Elämänvaiheita

Järviluoma kävi Vaasan Lyseota, mutta keskeytti koulunkäyntinsä kuudennelta luokalta (lukion ensimmäiseltä) saatuaan venäjän kielen ehdot ja tehtyään kolttosia. Hän kirjoitti ylioppilaaksi yksityisoppilaana Helsingin reaalilyseosta 1901. Järviluoma opiskeli Helsingin yliopistossa ensin matematiikkaa 1902–1903 ja sitten lakia 1904–1909, mutta ei suorittanut loppututkintoa.
Järviluoma harrasti myös musiikkia ja johti muun muassa Alavuden soittokuntaa. Hän soitti kaksirivistä hanuria. Järviluoma oli Suomen Näytelmäkirjailijaliiton perustajajäseniä ja toimi 1920-luvulla liiton sihteerinä sekä 1930-luvulla myös puheenjohtajana. Hän oli mukana Ylioppilaslaulajat ja Suomen Laulussa ja eteni Ylioppilaslaulajissa aina varajohtajaksi saakka. Hän johti 1900-luvun alkuvuosina Ylioppilaskunnan laulajien alla toiminutta Pohjanmaan Kööriä. Järviluoma keräsi Toivo Kuulan kanssa pohjalaisia kansanlauluja. Hän oli myös Suomen Sanomalehtimiesliiton perustajajäseniä. Hän osallistui yhdistystoimintaan ja oli muun muassa Helsingin Etelä-Pohjalaiset ry:n perustajajäseniä 1941. 
Järviluoman puoliso oli vuodesta 1910 Lyyli o.s. Ahde (1889–1958). Avioliitosta syntyi kaksi lasta: Maire (1911–1998) ja Juha (1915–2001). Aili-Salli Ahde-Kjäldman oli Järviluoman käly.
Artturi Järviluoman henkilökohtainen arkisto on vuodesta 1998 ollut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuusarkistossa ja se sisältää alkuperäiskäsikirjoituksia, kuvia, leikekirjoja ynnä muuta aineistoa. Pohjalaisia on säilytteillä muun muassa viron-, latvian- ja venäjänkielisinä käännöksinä.

Keskustelu näytelmän Pohjalaisia tekijyydestä

Järviluoman roolia Pohjalaisia-näytelmän todellisena kirjoittana on epäilty jo pitkään. Teoksessa on aineksia, jotka ovat Järviluomalle täysin vieraita. Niinpä Lapuan vuoden 1843 lakiin kuuluva hallitussääntöosa, jonka pykäliä on käsitelty eri puolilla näytelmää, edellyttää, että kirjoittaja on joko syvällisesti perehtynyt mainitun järjestyssäännön toteuttamiseen tai on itse omakohtaisesti elänyt sen vaikutuksen alaisena. Kumpikaan näistä ehdoista ei toteudu Järviluoman kohdalla, joka ei myöskään ole koskaan selvittänyt, mistä ja miten hän on tekstiaineiston näytelmään hankkinut. Ainoastaan kansanlaulujen alkuperän hän on kertonut.
Koska kaikki näytelmän tunnistettavat henkilö- ja paikannimet, monet juonen yksityiskohdat sekä aikalaisilta perusteellisesti kerätty muistitieto paikallistavat teoksen Alahärmän Härmänkylään ja sen lähiympäristöön sekä siellä lapsuutensa ja nuoruutensa viettäneeseen ylioppilaaseen Anton Kankaaseen (1867–1904), on häntä pidettävä näytelmän varsinaisena kirjoittajana. Kankaan nimittäin tiedetään kirjoittaneen näytelmän Härmäläisiä, jonka alkuperäinen käsikirjoitus on myöhemmin kadonnut tai hävitetty. Järviluoma ei tiettävästi ennen näytelmän julkaisemista ole edes käynyt Härmässä, eikä hänellä ole muutenkaan ollut mahdollisuuksia perehtyä yksityiskohtaisesti kyseisen kylän paikallishistoriaan. Kun Järviluomalle vieras aines kulkee lisäksi läpi koko teoksen, ei häntä siksi voi pitää Pohjalaisia-näytelmän todellisena kirjoittajana.
Härmäläisistä henkilö- ja paikannimistä sekä juonen yksityiskohdista on pääteltävissä, että Artturi Järviluoma on kopioinut haltuunsa saamansa Härmäläisiä-näytelmän käsikirjoituksen SKS:n Kirjallisuusarkistossa säilytettäviin mustakantisiin vihkoihin. Samalla hän on lisännyt tekstiin kymmenen niistä kansanlauluista, joita hän on itse ollut mukana keräämässä Etelä-Pohjanmaan suomalaisen kotiseutuyhdistyksen kansanlaulujen keräysmatkalla kesällä 1907. Jonkin verran Järviluoma on myös stilisoinut näytelmää sekä poistanut – eniten toisen näytöksen alusta – että lisännyt tai muuttanut Kankaan tekstiä. Lisäksi hän on vaihtanut useimpien henkilöiden roolinimet toisiksi sekä kirjoittanut yleiskielisen tekstin lievästi murteelliseksi. Näin syntyneen teoksen Järviluoma julkaisi omissa nimissään kymmenen vuotta Anton Kankaan kuoleman jälkeen Pohjalaisia-nimisenä. Järviluoman ansiota kuitenkin on, että Anton Kankaan kirjoittama Härmäläisiä-näytelmä säilyi ja jäi uudessa muodossaan elämään.

Vaikutus

Näytelmä Pohjalaisia on käännetty usealle kielelle: viroksi, ruotsiksi, venäjäksi, puolaksi, latviaksi, liettuaksi, unkariksi, ranskaksi, englanniksi ja hollanniksi sekä saksaksi 1942 ja romaniaksi 1943. Se on ilmestynyt kirjana ainakin venäjäksi (1917), viroksi ja latviaksi. Pohjalaisia on esitetty useissa maissa ja myös sodan aikana Unkarissa 1940 ja Romaniassa 1943 sekä itäblokissa DDR:ssä 1957 (HS 20.03.1957) (nimellä Das Dorfgericht: Das Plauener Stadttheater 13.3.1957). Pohjalaisia on esitetty myös italiaksi 2006.
Näytelmää Meijeri on esitetty vuonna 2009.
Suomalaisen elokuva-alan arvostetuin palkinto eli Jussi on saanut esikuvansa Pohjalaisia-näytelmän Jussista. Samoin Jussi-paita tulee Pohjalaisia-näytelmän Jussilta, ehkä vasta vuoden 1925 Pohjalaisia-elokuvasta. Teatteri Lapuan artikkelin mukaan Jalmari Lahdensuota voidaan pitää Jussi-paidan ”isänä”.

Kunnianosoituksia

Järviluoman mukaan nimetty tie tai katu löytyy ainakin Helsingistä (1970 lähtien), Alavudelta, Nurmosta ja Teuvalta.
Helsingin Järviluomantie poistuu ja tilalle tulee Järviluoman puisto.
Järviluomasta on tehty muotokuvia. Alavudella syntymäkodin paikalla on nykyisin muistolaatta.

Radio

Järviluoma kirjoitti useita radiokuunnelmia, muiden muassa Viisi onnellista eli vapunpäivän aattona (1935, nimimerkillä Beani kuunnelma) ja Volynetšin kaappaus maaliskuussa 1918 (1938).
Järviluoma oli myös mukana joidenkin tietokilpailujen teossa, esim. "Tietopeli: Palomiesten ja poliisimiesten välillä 20.6.40. klo 21". ja myös ainakin 5.7.1939
Radiourasta ei ole tarkempaa todistettavaa tietoa, mutta muun muassa viittaus löytyy.