google/wiki40b huggingface dataset:
Gīlān

Gīlān on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Kaspianmeren rannalla. Provinssin pääkaupunki on Rašt. Vuonna 2010 provinssissa eli noin 2,45 miljoonaa asukasta. Se on Iranin toiseksi tiheimmin asuttu provinssi. Monet sen asukkaat elävät maaseudulla. Alueella on jonkun verran elintarvike- ja metsäteollisuutta.
Gīlānin provinssiin kuuluu Elbursvuoriston luoteispää sekä Kaspian alangon länsiosa. Provinssin korkein vuori on Kūh-e Somām eli Somāmūs (3689 m). Vuorten itärinteet ovat Kaspianmereen laskevien jokien uurtamat. Vuoret ovat edelleen seismisesti aktiivisia, ja vuonna 1990 maanjäristys surmasi noin neljäkymmentätuhatta henkeä. Provinssin alavan osan muodostavat kaksi alluviaalitasankoa: Safīdrūdin suisto idässä ja Fūmanātin tasanko lännessä.
Topografia on luonut provinssiin erityisen ilmaston: vallitsevien pohjoisenpuoleisten tuulten mukana kostea ilma virtaa Kaspianmereltä tasangon yli ja nousee vuorenrinteitä ylös, mikä aiheuttaa säännöllisiä orografisia sateita. Vuotuinen sademäärä on rannikolla 1200–1800 mm, tasankoalueella hiukan alle tuhat millimetriä ja vuoristossa 1500–1800 mm, paikoin jopa 2400 mm.
Sateiden ansiosta Gīlānin kasvillisuus on rehevämpää kuin muualla Iranissa. Havupuut ovat harvinaisempia kuin muualla, ja niiden sijasta vuorten rinteillä kasvaa seka- ja lehtimetsää. Tärkein viljelykasvi on riisi. Karjatalous keskittyy vuoristoalueille. Rannikolla on kaviaarintuotantoon keskittyviä kalanviljelylaitoksia.
Provinssissa puhutaan kolmea iranilaista kieltä: gilakia, rūdbārīa ja tališia, sekä tatia, kurdia, azeria ja romanikieliä.
Kettuki

Kettuki on valtakunnallinen järjestö erityistaiteen alalla. Vuonna 2002 perustetun Kettuki ry:n (vuoteen 2016 saakka Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry) toiminnan tavoitteena on tehdä kehitysvammaisten ja muiden erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden taidetta tunnetuksi ja kohottaa taiteenalan arvostusta. Kettuki tekee työtä parantaakseen erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden mahdollisuuksia kuvataiteen opiskelussa, harrastamisessa ja taiteen ammattimaisessa harjoittamisessa. Toiminnan keskeisenä tavoitteena on auttaa erityistä tukea tarvitsevia taiteilijoita ja taiteen tekijöitä yhdenvertaiseen asemaan muiden taiteilijoiden kanssa.

Toiminta

Kettuki ylläpitää maanlaajuista erityistaidetoimijoiden verkostoa, antaa asiantuntija-apua, toimii tietopankkina ja tiedottaa alan tapahtumista maanlaajuisesti. Lisäksi Kettuki pyrkii aktiivisesti vaikuttamaan päättäjiin ja viranomaistahoihin sekä kustantaa erityistaidetoimintaan liittyviä julkaisuja.
Kettuki valitsee vuosittain Vuoden taiteilijan sekä myöntää Taideteko -palkinnon ansioituneelle henkilölle tai yhteisölle, joka on toiminnallaan edistänyt erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden taidetta ja kulttuuria.
Kettukin toimisto sijaitsee Hämeenlinnassa, missä Kettuki järjestää taidetoimintaa erilaisten kurssien muodossa.
Kettuki ry on saanut opetus- ja kulttuuriministeriön avustusta vuodesta 2008 lähtien.

Kansainvälinen toiminta

Kettuki pyrkii tekemään suomalaista erityistaidetoimintaa tunnetuksi myös maamme rajojen ulkopuolella. Kettuki tekee kansainvälistä yhteistyötä erilaisten projektien ja hankkeiden muodossa ja on jäsenenä European Outsider Art Association (EOA) -verkostossa.
Kettuki hallinnoi pohjoismaista Nordic Outsider Art -yhteistyöhanketta, joka rakentuu viiden pohjoismaisen outsider-taiteen toimijan yhteistyölle. NOA-verkoston tavoitteena on vahvistaa toimijoiden välistä yhteistyötä ja kehittää yhteistoiminnallisesti innovatiivisia ja laadukkaita menetelmiä erityistaidetaidestudioiden toimintaan. NOA-projektia rahoittavat Pohjoismainen kulttuurirahasto ja Pohjoismainen kulttuuripiste.
Viheltäjätangara

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan viheltäjätangara on 18–19 cm. Viheltäjätangaran otsa, naaman sivut ja selkä ovat väriltään mustat. Päälaella on kirkkaan keltainen viiru. Mustien siipien kupeet, siipipeili ja yläperä ovat väriltään kirkkaan turkoosinsiniset. Perä voi olla myös joillakin alalajeilla vihreä. Kurkku, rinta ja vatsa ovat lajilla väritykseltään kirkkaan keltaiset. Ulkonäöltään viheltäjätangara muistuttaa keltahedelmätangaraa (Anisognathus notabilis), mutta eroaa nokan muodon ja selän oliivinvihreän värin perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Viheltäjätangaraa tavataan Andeilta alueelta, joka ulottuu Venezuelasta Ecuadorin, Kolumbian ja Perun kautta Boliviaan. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien laidat. Viheltäjätangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä 1 400–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Viheltäjätangarat liikkuvat pareittain tai pienissä 3–10 yksilöä käsittävissä parvissa. Laji saattaa muodostaa myös sekaparvia. Linnut liikkuvat lehvästön joukossa etsiessään ravintoaan hedelmiä ja hyönteisiä.
Viheltäjätangaran pesimäkausi kestää toukokuulta syyskuulle. Kuppimainen ruohoista rakennettu pesä sijaitsee puussa. Naaras rakentaa pesän yksin ja munii kolmesta viiteen munaa. Naaras myös hautoo munat yksin, mutta koiras ruokkii hautovaa naarasta ja kuoriutuneita poikasia.
Pedon merkki

Vastaanotto

Ulkomailla sotaelokuvan vastaanotto oli kunniamainintoineen ymmärtävämpää kuin kotimaassa. Ohjaaja Jaakko Pakkasvirran mukaan tekijät saivat Suomessa jopa tappouhkauksia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kuvaa Pedon merkkiä hyvin näytellyksi, paljon puhetta sisältäväksi ja draamallisesti kunnianhimoiseksi kuvaukseksi illuusioiden rapisemisesta historian käännekohdassa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Mikaelin portti

Mikaelin portti (slovakiksi Michalská brána) on viimeinen portti, joka on jäänyt jäljelle Bratislavan keskiaikaisista linnoituksista. Se on myös kaupungin vanhimpia rakennuksia. Portti rakennettiin noin vuonna 1300, mutta sen nykyinen barokkityylinen ulkoasu on peräisin vuodelta 1758. Portin tornissa sijaitsee kaupunginmuseon asemuseo.
Eriseura

Eriseura on vanhan Raamatun-käännöksen eli Biblian käyttämä termi seurakunnasta erilläänolosta. Se on Raamatun mukaan "lihan työ" eli synti. Sana esiintyy "eriseurana" Bibliassa (mm. 4. Moos. 26:9–10) ja vuoden 1933/38 käännöksessä, mutta vuoden 1992 käännöksessä sen tilalla on mm. 'lahkolaisuus' (1. Kor. 11:19) tai muu ilmaisu, jos alkukielisessä tekstissä ei ole vastaavaa sanaa.4. Moos. 26:10. Eriseura-sanaa käytetään lähinnä lestadiolaisuuden suuntauksissa tarkoittamaan muita lestadiolaisuuden suuntauksia.
Eriseuran tarkoittamaa asiaa kutsutaan kristillisessä kirkko-opissa yleensä skismaksi eli kirkon jakautumiseksi, tai harhaopiksi eli heresiaksi.
Seurakunnasta erilläänolo ilmenee opillisissa tulkinnoissa, jotka voivat heijastua myös elämäntavoissa. Tavallista henkilökemioiden yhteensopimattomuutta tai preferenssejä maallisissa asioissa ei katsota eriseuraksi.
HMS Hasty (1894)

Palvelus

Alus palveli Britteinsaarten vesillä ja se myytiin 9. heinäkuuta 1912 romutettavaksi Coxille Falmouthiin.
Hedelmäsuola

Hedelmäsuola on luontaistuote, joka auttaa muun muassa närästyksen poistossa. Sen teho perustuu antasidivaikutukseen, eli se vähentää mahan happamuutta yksinkertaisesti neutraloimalla ja sitomalla happoa. Suomessa tunnettuja hedelmäsuolavalmisteita ovat muun muassa Samarin ja Collett.

Koostumus

Tärkeimmät aineet ovat natriumbikarbonaatti, sitruunahappo, natriumkarbonaatti.
Joonas Kalliola

Ura

Kalliola on Rauman Lukon kasvatti. Hän oli kaudella 2006–2007 seuran C-nuorten paras syöttäjä sekä SM-karsinnoissa että SM-sarjan runkosarjassa kerättyään molemmissa 11 syöttöpistettä. Kauden 2008–2009 päätteeksi Kalliola voitti A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2009–2010 hän nousi Lukon A-nuorten varakapteeniksi. Kesällä 2010 Kalliola harjoitteli seuran SM-liigajoukkueen mukana ja hän osallistui mm. Pitsiturnaukseen. Elokuussa Lukko lainasi Kalliolan seuran yhteistyöjoukkue KooKoohon, Mestikseen, mutta yllättäen seurojen välisen yhteistyön päätyttyä hän palasi kuitenkin Lukkoon jo ennen kauden alkua syyskuussa. Kaudella 2011–2012 Kalliola nousi takaisin Lukon A-nuorten kapteenistoon.
Kaudeksi 2012–2013 Kalliola siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Hänen tulokaskautensa sarjassa toi 33 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+1=5. LeKi ei käyttänyt Kalliolan sopimuksessa ollutta optiota. Hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Kalliola voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän jakoi kuudella osumallaan sarjan pudotuspelien maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. 25. maaliskuuta 2015 toisessa välieräottelussa vieraissa Kajaanin Hokkia vastaan Kalliola ratkaisi Jukureille 2–3-voiton ylivoimalla peräti ajassa 151.31. Ottelu oli Suomen kaikkien aikojen pisin jääkiekko-ottelu. Jukurit eteni lopulta finaaliin ja Mestiksen-mestaruuteen asti. Seura nostettiin kaudeksi 2016–2017 SM-liigaan, jonka julkistamisen jälkeen Kalliola teki syyskuussa 2015 Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 hän voitti koko sarjan jäähypörssin 102 minuutillaan. Kalliola voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Jukurit nostettiin SM-liigaan kaudeksi 2016–2017. Kalliola teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Vaasan Sportia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.54 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Kalliola teki kolmannessa ottelussaan 22. syyskuuta 2016 Rauman Lukkoa vastaan. Hän teki kauden aikana 55 runkosarjaottelussa tehot 8+5=13. Joulukuussa 2016 Kalliola teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Sotilas ilman menneisyyttä

Juoni

Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.
Teos kertoo haavoittuneesta muistinsa menettäneestä miehestä, joka tuodaan suomalaisen lääkärin hoidettavaksi Triesten sotilassairaalaan Italiaan vuonna 1943. Koska miehellä on päällään Suomen armeijan sotilaspuku, jossa lukee nimi Sampo Karjalainen, lääkäri päättää siirtää hänet hoitoon Helsinkiin, toivoen että kotimaan ympäristö ja sen tutut ärsykkeet auttaisivat miehen muistia palautumaan.
Mies matkustaa Suomeen ja alkaa etsiä juuriaan. Hän opiskelee suomen kieltä ja tutustuu Olof Koskela -nimiseen pappiin, jonka koskenkorvanhuuruiset innostuneet privaattiluennot auttavat häntä pääsemään sisälle Kalevalan maailmaan. Myöhemmin päähenkilö tutustuu sairaanhoitajaan nimeltä Ilma Koivisto, mutta koska mies tunne edes itseään, hänen on äärimmäisen vaikeaa päästää ketään toista lähelleen, puhumattakaan seurustelusuhteeseen antautumisesta. Aivan romaanin lopussa Sampo Karjalaisen arvoitus alkaa paljastua.
Juonipaljastukset päättyvät tähän.
RN Airone (1907)

Palvelus

Alus muutettiin miinanraivaajaksi 1918 ja se romutettiin 25. syyskuuta 1923.
Pääkallo

Pääkallo (lat. cranium) on selkärankaisten aivoja suojaava luinen tai rustoinen kuori. Useimmiten pääkallossa on silmäkuopat silmämunia varten ja reiät sieraimille. Kaikilla selkärankaisilla, leuattomia imukaloja lukuun ottamatta, pääkalloon kuuluu nivelen välityksellä leukaluu tai leukarustoja, joiden liikkeen avulla suu voidaan avata ja sulkea. Monilla selkärankaisilla on leukaluussa ja sen vastapuolella yläleuassa kovia hampaita, joilla ne saalistavat tai tarttuvat saaliiseensa tai joiden välissä ne hienontavat tämän. Monilla maaeläimillä pääkallossa on korva-aukot, joissa on erillisiä kuuloluita.

Symboliikka

Ihmisen pääkallo on useissa kulttuureissa perinteinen kuoleman symboli. Pääkallon kuvalla, jonka alla usein on myös ristikkäin asetettujen reisiluiden kuva, varoitetaan hengen­vaarasta kuten sähköiskusta tai myrkystä. Kuvaa on käytetty myös meri­rosvo­lipussa. Sotilassymboliikassa on tunnettu saksalainen Totenkopf, sääriluiden päälle asetettu pääkallo, josta tuli pahamaineisen SS:n ja erityisesti SS-Totenkopfverbänden tunnus.
Joissakin kulttuureissa voittoisa soturi on tuonut kotiin voitonmerkiksi pääkallon, sillä koko ruumiin kantaminen olisi ollut turhan työlästä. Asteekit irrottivat uhraamiensa ihmisten pääkallot, porasivat niiden ohimoiden läpi reiät, ja pujottivat ne näistä rei’istä keppiin, muiden päiden viereen. Jotkut kristityt uskoivat keskiajalla, että ilman päätä haudattu joutuu kadotukseen. Syntisiksi koettuja, muun muassa itsemurhan tehneitä, on tämän vuoksi haudattu päättöminä.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2011

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2011 pidettiin 13.–20.8.2011 Ranskan Savoiessa. Kaikilla henkilökohtaisilla matkoilla käytiin karsinta kolmessa karsintaryhmässä. Jokaisen karsintaryhmän 15 parasta pääsi finaaliin. Kilpailujen yhteydessä pidettiin tarkkuussuunnistuksen MM-kilpailut.

Miehet

2,5 km; 20 rastia

Naiset

2,2 km; 19 rastia

Miehet

15,8 km; 31 rastia

Naiset

10,3 km; 21 rastia

Miehet

5,4 km; 21 rastia

Naiset

3,8 km; 16 rastia

Miehet

5,4km/5,4km/5,8km. 17/17/19 rastia.

Naiset

3,9km/3,9km/4,2km. 15/15/16 rastia.
Jean Kambanda

Jean Kambanda (s. 1955) on ruandalainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 9. huhtikuuta – 19. heinäkuuta 1994. Kambanda on etniseltä taustaltaan hutu. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen toimistaan Ruandan kansanmurhan aikana.
Kambanda nousi valtaan edeltäjänsä Agathe Uwilingiyimanan jouduttua salamurhan uhriksi. Kambanda oli Ruandan kansanmurhan keskeisiä tekijöitä. Hän piti pääministerinä radiokuulutuksia, joissa hän kiihoitti hutuja vahingoittamaan tai tappamaan tutseja ja maltillisia hutuja. Kambanda määräsi myös tiesulkuja, joilla estettiin tutsien pakeneminen maasta.
Kambanda pidätettiin 18. heinäkuuta 1997 Nairobissa ja hänet siirrettiin samana päivänä Ruanda-tuomioistuimeen. Hän tunnusti oikeudenkäyntinsä alussa 1. toukokuuta 1998 syyllisyytensä. Hän olikin ensimmäinen henkilö, joka on tunnustanut kansainvälisessä oikeudessa syyllisyytensä kansanmurhasta.
Ruanda-tuomioistuin tuomitsi syyskuussa Kambandan elinikäiseen vankeuteen kansanmurhasta, salaliitosta kansanmurhan suorittamiseksi, kansanmurhaan yllyttämisestä, osallisuudesta kansanmurhaan ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Kambanda pyörsi kuitenkin tunnustuksensa vedoten siihen, että hänet oli pakotettu tunnustamaan, ja vaati muutosta tuomioon. Vetoomostuomioistuin vahvisti tuomioistuimen päätöksen ja totesi Kambandan olleen täysin tietoinen tunnustamisensa seurauksista. Kambanda oli pidätettynä Tansaniassa, mistä hänet siirrettiin kärsimään tuomiotaan Maliin Bamakon keskusvankilaan.
Pohjois-Velebitin kansallispuisto

Pohjois-Velebitin kansallispuisto on yksi Kroatian kahdeksasta kansallispuistosta. Se sijaitsee Velebitin 150 km pitkän vuoriketjun alueella. Puistossa on kolme suurta luolaa ja muita karstimaalle tyypillisiä kalkkikivimuodostelmia. Huipuilla on pakkasta 160 päivänä vuodessa. Alueen eläimistä tunnetuimpia ovat karhut, mutta siellä on myös susia, näätiä, kotkia ja korppikotkia.
Fatos Kongoli

Fatos Kongoli (s. 12. tammikuuta 1944, Elbasan) on albanialainen kirjailija. Hän syntyi ja varttui Elbasanissa.
Kongoli opiskeli matematiikkaa Tiranassa ja Kiinassa. Hänen romaaneitaan on käännetty ranskaksi, saksaksi, italiaksi, kreikaksi ja slovakiksi.
Šilutė

Historia

Šilutėn historian katsotaan alkaneen vuonna 1511, kun Tilžėn ja Klaipėdan välille perustettiin majatalo. Sen ympärille kehittyi asutuskeskus, joka sai nimekseen Šilokarčiama. Ristiretkien aikana saksalainen kulttuuri vaikutti vahvasti kaupungiksi kehittyneeseen Šilutėen. Myöhemmin Šilutė, tuolloiselta nimeltään Heydekrug, oli osa Preussia ja Saksan keisarikuntaa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Versailles’n rauhassa Saksa menetti Šilutėn Ranskalle. Ranskalla oli tarkoitus luovuttaa alue ja kaupunki Puolalle, mutta tammikuussa 1923 liettualaiset kapinalliset hyökkäsivät alueelle ja riisuivat ranskalaiset joukot aseista. Šilutė ja muu Klaipėdan alue liitettiin osaksi Liettuaa vuonna 1924.
Neuvostoliiton aikana useita kulttuurikohteita kuten kirkkoja tuhottiin ja rappeutui Šilutėssa.
Kung-Fu Master

Pelaaminen

Pelin päähenkilö on Thomas, jonka on pelastettava tyttöystävänsä. Pelaaja voi potkia, lyödä tai hypätä.
Pohjanleinikki

Elinympäristö ja koko

Monivuotinen pohjanleinikki kasvattaa 3–20 cm pitkän, vedessä kasvaessaan jopa 40 cm pitkän, tavallisesti kaljun varren. Varsi on suikerteleva tai joskus koheneva, nivelistä juurehtiva ja 0,5–1 mm paksu. Monista muista leinikkilajeista poiketen kasvin alus- ja varsilehdet ovat samanlaisia. Lehtien ruoti on 1–6 cm pitkä, kelluslehdissä vielä pitempi. Lehtilapa on 3–17 mm leveä, hertta- tai tylppätyvinen, 3–5-halkoinen tai -jakoinen sekä ehytliuskainen. Keltaiset, 4–7 mm leveät kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja pitenee hedelmävaiheessa. Kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on kolmelehtinen ja noin teriön pituinen, teriö on kaksi- tai kolmilehtinen. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Pohjanleinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on hieman pitkänomainen. Siihen kehittyy 1–1,4 mm pituisia pähkylöitä, joissa on koukkupäinen, 0,1 mm pituinen ota. Muiden leinikkien tavoin myös pohjanleinikki on myrkyllinen kasvi.
Pohjanleinikki muistuttaa jossain määrin pikkuleinikkiä (R. pygmaeus), joka kuitenkin on karvainen ja sen kukassa on viisi terä- ja verholehteä.

Levinneisyys

Pohjanleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen, ja sitä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Laji kasvaa Fennoskandian keski- ja pohjoisosissa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, josta levinneisyysalue jatkuu Venäjän pohjoisrannikkoa pitkin aina Tyynellemerelle saakka. Itä-Venäjällä lajia tavataan myös Kamtšatkan niemimaalla. Pohjanleinikki kasvaa myös suurimmassa osassa Alaskaa ja Pohjois-Kanadaa, sekä paikoitellen etelämpänä Kalliovuorilla. Laji viihtyy lisäksi Grönlannissa, Islannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa pohjanleinikkiä kasvaa paikoitellen Oulun korkeudelta pohjoiseen. Laji runsastuu pohjoisempaan päin mentäessä.

Elinympäristö

Pohjanleinikki vaatii menestyäkseen hyvin kostean kasvupaikan. Sitä tavataan lähteiköissä, järvenrannoilla, jokien lieterannoilla, soitten mutarimmissä sekä suo- ja tienvarsiojissa. Joskus lajia tavataan myös vedessä kellusvartisena ja -lehtisenä tai upoksissa.
FS Dupleix (D641)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 2014.
Samandağ

Samandağ (arab. السويدية‎, as-Sūwaydīyah) on kaupunki Hatayn Maakunnassa, Etelä-Turkissa, Orontesjoen suulla Välimeren rannikolla, lähellä Turkin ja Syyrian rajaa, 25 km Antakyan kaupungista. Pormestarina toimii Mithat Nehir (CHP).

Etymologia

Samandağ tunnettiin aiemmin nimellä Yukarı Alevışık, Levşiye ja Süveydiye (armeniaksi Սվեդիա Svedia). Se nimettiin virallisesti Samandağiksi vuonna 1948. Nimi tulee turkinkielisestä vuoren nimestä Seman Dağ eli Pyhän Simeonin vuori.

Historia

Samandağ sijaitsee lähellä antiikin Seleucia Pieriaa kaupunkia, jonka Seleukos I Nikator perusti vuonna 300 eaa. Seleucia Pieriasta tuli nopeasti merkittävä Välimeren satama hellenistisellä ajalla ja Rooman valtakunnan aikana.

Maantiede

Samandağ itsessään on pieni 35 000 ihmisen asuttama kaupunki lähellä Antakyaa. Paikallinen talous on riippuvainen kalastuksesta ja maataloudesta, ja erityisesti sitrushedelmistä.

Väestö

Suurin osa kaupungin väestöstä on arabiaa puhuvia šiialaisia. Siellä on myös sunni-arabeja, turkmenialaisia ja kurdeja.

Paikallispolitiikka

Poliittisesti Samandağ on perinteisesti kallistunut vasemmalle. Vuonna 2009 paikallisvaaleissa, Vapauden ja Solidaarisuuden Puolueen (ÖDP) ehdokas Mithat Nehir valittiin ilçen pormestariksi saaden 34.20% äänistä (CHP:n ehdokas sai 31.77% ja AKP:n ehdokas 14.07%). Hän oli siten ainoa voitokas ÖDP:n ehdokas koko tasavallassa.
Emerik Olsoni

Emerik Olsoni (11. helmikuuta 1887 Kurkijoki – 20. elokuuta 1971 Falun, Ruotsi) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjastonhoitaja, toimittaja ja kääntäjä. 
Olsoni valmistui ylioppilaaksi vuonna 1904 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1910. Hän työskenteli Itä-Karjalan kansanopiston sekä Kuopion kansalaisopiston ja kaupunginkirjaston hoitajana vuoteen 1919. 
Olsoni toimi Helsingin yliopiston kirjaston nuorempana alikirjastonhoitajana 1919–1938 ja vanhempana alikirjastonhoitajana 1938–1950. Olsoni toimi myös puolustusvoimain keskuskirjaston hoitajana. Hän oli 1920-luvulla jonkin aikaa Iltalehden päätoimittajana. Olsoni oli keväällä 1949 Sveitsissä avustamassa marsalkka Mannerheimia muistelmien kirjoittamisessa. Vuodesta 1950 hän asui Ruotsissa.
Georgi Pogodin-Aleksejev

Ura

Pogodin-Aleksejev on Vitjaz Tšehovin kasvatti. Hän siirtyi 18-vuotiaana kaudeksi 2011–2012 slovenialaisjoukkue HDD Bledin riveihin, jota Pogodin-Aleksejev edusti Slohokej Ligassa ja Slovenian pääsarjassa. Hän oli ensimmäisenä mainitussa sarjassa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 18+11=29.
Heinäkuussa 2012 Pogodin-Aleksejev siirtyi try-outille itävaltalaisen Villacher SV:n U20-joukkueeseen, mutta reilu viikkoa myöhemmin hän siirtyi kuitenkin try-outille Erste Bank Eishockey Liga -joukkue HDD Olimpija Ljubljanaan. Pogodin-Aleksejev pelasi kaudella 2012–2013 viisi ottelua sen miesten joukkueessa ja neljä ottelua sen U20-joukkueessa, kunnes hän siirtyi joulukuussa try-outille Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaahan. Pogodin-Aleksejev sai jatkaa joukkueessa kauden loppuun asti ja kuului HCK:n parhaimpiin aloittajiin. Kesäkuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2013–2014 Pogodin-Aleksejev ei mahtunut enää HCK:n kokoonpanoon yhdessäkään runkosarjaottelussa. Hän pelasi alkukauden lainalla Suomi-sarjajoukkue Bewe TuusKissa, kunnes Pogodin-Aleksejev palasi kesken kauden takaisin kotimaahansa siirryttyään Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL:n Sokol Krasnojarskiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Valko-Venäjän Ekstraligassa pelaavaan H’K Brestiin.
Ahvola (kirja)

Ahvola on Paavo Susitaipaleen kirjoittama kirja, jonka aiheena on vapaussota. WSOY julkaisi 232-sivuisen kirjan vuonna 1937. Kirjasta otettiin uusi painos jo samana vuonna ja kolmas painos seuraavana vuonna. WSOY julkaisi teoksen neljännen painoksen 1984 (ISBN 978-951-0-12485-7).
Paavo Susitaival oli suomalainen nuori upseeri, joka osallistui Suomen sisällissodassa teoksessaan kuvaamaan Ahvolan taisteluun. Kirjoittaja kuvaa sitä Suomen Verdunin taisteluksi. Kirjan rytmi ja kuvaustapa on hyvin samanlainen kuin Arne Somersalon muistelmakirja hänen kokemuksistaan Saksan länsirintamalla I maailmansodassa.

Juoni

Alholassa Viipurista pohjoiseen valkoisten toiminta alkoi heti sisällissodan alussa, mutta punaisten vastarinta piti sodan loppuun asti. Hägglundin sotilassukua oli Antreassa esikuntapäällikkönä, jolta Susitaival sai komennuksen Ahvolaan. Majuri Aarne Sihvo komensi valkoisten joukkoja Karjalan rintamalla. Siellä sodan alussa oli venäläisiä matruuseja ottanut poikkeuksellisen paljon osaa sotaan. Tällä oli mahdollisesti tekemistä Pietarin läheisyydellä, koska muualla Suomessa venäläisten osuus taisteluihin oli vähäisempää.
Suninmäki tuli hyökkäysten kohteeksi puolin ja toisin. Siellä oli mm. konekivääriasema, jonka miehistöllä ei juuri ollut mahdollisuutta pysyä vahtivuoroaan hengissä. Tykistötaistelut tuhosivat taloja, silti niissä yritettiin pitää esikuntia, sairaaloita, majoitustiloja. Sitenkin taistelun miesvoiman tuhlaaminen muistutti Verdunia.
Portugália

Portugália (IATA: NI, ICAO: PGA) on portugalilainen lentoyhtiö. Se perustettiin 25. heinäkuuta 1988. Yhtiön päälentoasema on Portelan lentoasema Lissabonissa. 
Portugálian ensimmäinen lento oli 7. heinäkuuta 1990, jolloin maan sisäinen lentoliikenne vapautettiin. Yhtiö lensi ensimmäisen ulkomaanlentonsa 1992. Yhtiöllä code share-sopimuksia mm. Air Francen ja Air Europan kanssa.
TAP Portugal osti yhtiön lokakuussa 2006. Yhtiö säilytti kaupasta huolimatta erillisen identiteettinsä maaliskuuhun 2016 asti, jolloin se alkoi operoida lentoja nimellä TAP Express.