google/wiki40b huggingface dataset:
Kirjelaatikko

Kirjelaatikko on rakennuksen seinään tai maahan kiinnitetty laatikko, joka on tarkoitettu ennalta maksettujen kirjeiden ja postikorttien postitusta varten. Postiyritys noutaa lähetykset kirjelaatikosta toimitettavaksi vastaanottajille.
Toisinaan käytössä on erilaisia kirjelaatikoita erilaisia tarkoituksia varten, kuten yksi paikallisille ja toinen muille alueille ja ulkomaille lähetettäville lähetyksille. Käytössä voi olla myös erilliset kirjelaatikot 1. luokan (priority) lähetyksille ja 2. luokan (economy) lähetyksille.

Kirjelaatikot Suomessa

Kirjeiden lähettämistä helpottivat 1800-luvulla käyttöön tulleet yhtenäistaksa, arvoleimaiset kuoret ja postimerkit. Ensimmäiset lähteville kirjeille ja korteille tarkoitetut kirjelaatikot otettiin Suomessa käyttöön 1800-luvun puolivälissä.
Kirjelaatikot saivat keltaisen värin jo autonomian aikana 1800-luvun lopulla. Sama väri oli käytössä myös maalaiskirjeenkantajien tunnusnauhoissa. Keltaisen värin yleistyttyä myös postitoimipaikkojen kylteissä siitä muodostui postin tunnusväri.
Jarmo Lehtosen ja Jukka-Pekka Metsävainion suunnittelema uusi pilarimainen kirjelaatikkomalli voitti vuonna 1996 järjestetyn valtakunnallisen suunnittelukilpailun. Ensimmäiset kirjelaatikot otettiin käyttöön Oulussa lokakuussa 1998. Kaikki kirjelaatikot oli uusittu vuoden 1999 loppuun mennessä.

Siniset kirjelaatikot

Vuonna 2011 otettiin Suomessa käyttöön yli 300 sinistä 1. luokan postille tarkoitettua kirjelaatikkoa. Samaan aikaan tuli mahdolliseksi laittaa 2. luokan kirjeet kirjelaatikkoon.
1. luokan kirje merkitään kulkunopeutta merkitsevällä numerolla 1, sanalla Priority tai posteista saatavilla Priority-tarroilla.  Kotimaan postiliikenteessä 2. luokkaa ei tarvitse merkitä erikseen.
Ulkomaille lähetettävät kirjeet merkitään kansainvälisten sopimusten mukaisesti joko Priority- tai Economy-tarroilla tai -sanoilla.
Kaikkien kirjelaatikoiden sijainnit ja tyhjennysajat sekä Postin myymälöiden ja myyntipisteiden tiedot löytyvät Postin nettisivuilta osoitteesta www.posti.fi
Gabino Díaz Merchán

Gabino Díaz Merchán (s. 26. helmikuuta 1926) on espanjalainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 13. heinäkuuta 1952 ja piispaksi 22. elokuuta 1965. Hän toimi ensin Guadixin hiippakunnan piispana 1965–1969, sitten Oviedon arkkihiippakunnan arkkipiispana vuosina 1969–2002.
Ion Duca

Ion Gheorghe Duca (20. joulukuuta 1879 Bukarest – 30. joulukuuta 1933 Sinaia) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä lyhyen aikaa vuonna 1933. Hän joutui äärioikeistolaisen Rautakaartin salamurhaamaksi.
Duca kuului Kansallisliberaaliin Puolueeseen (PNL) ja hänet valittiin Romanian parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1907. Vuonna 1914 hän tuli ministeriksi Ion I. C. Brătianun hallitukseen. Vuosina 1922–1926 Duca toimi Romanian ulkoministerinä ja oli innokas Pikku-ententen kannattaja. Kuningas Kaarle II nimitti hänet pääministeriksi vaalien alla 14. marraskuuta 1933. Pääministerinä Ducan päähuolena oli alusta alkaen Rautakaartin kurissapitäminen. Hän kielsi Rautakaartin poliittisena siipenä toimineen Kaikki isänmaalle -puolueen ja määräsi poliisit iskemään Rautakaartin jäseniä vastaan sekä pidättämään näitä joukoittain. Kostona tästä kolme liikkeen kannattajaa ampui hänet Sinaian rautatieasemalla päivää vaalien jälkeen.
Ducan salamurhaajat Nicolae Constantinescu, Ion Caranica ja Doru Belimace tunnettiin yhdessä lempinimellä Nicadori. Heidät tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Heidät sekä Rautakaartin toisen murhaiskuryhmän Decemvirin jäsenet ammuttiin vankilakuljetuksen yhteydessä 30. marraskuuta 1938.
Duca oli perustamassa Romanian partioliikettä Cercetașii Românieita.
Round-Up

Round Up on kattilan muotoinen huvipuistolaite, jossa seistään vierekkäin, ja laite pyörii kovaa vauhtia. Se aiheuttaa keskipakoisvoiman, joka ikään kuin liimaa kävijän taaksepäin. Kun laite on päässyt tavoiteltuun pyörimisnopeuteen, se nousee lähes 90 asteen kulmaan. Tällainen laite on Suomessa esimerkiksi Nokkakiven huvipuistossa Lievestuoreella. Sama yksilö oli aikaisemmin Tykkimäellä, Särkänniemessä ja alun perin Linnanmäellä. Myös Tivoli Seiterässä oli aikoinaan Round Up, joka siirtyi 1990-luvun alussa Roopen Huvipuistoon. Nykyisin se on romutettu.
Pakojuna

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen antaa Pakojunalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Naskalipeukaloinen

Levinneisyys

Naskalipeukaloista tavataan pienellä alueella Meksikon eteläosissa. Lajin population arvellaan olevan alle 50 000 yksilöä, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Janne Heinonen

Janne Heinonen (s. 31. heinäkuuta 1978 Saarijärvi) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut lyhytelokuvia muun muassa Taivasmatka, Niin lähellä, niin kaukana ja Unohtumattomia elämyksiä. Heinonen on käsikirjoittanut kaikki jaksot Ylen lasten ja nuorten agenttisarjaan Operaatio Hurrikaaniin. Myöhemmin hän on toiminut yhtenä käsikirjoittajana Ylen lastenohjelmien sarjassa Bofori. Heinonen on ohjannut myös dokumenttielokuvat Muissa maailmoissa ja Tämän kosken lapset. Vuonna 2008 valmistunut Muissa maailmoissa kertoo kuvataiteilija Samuli Heimosesta. Draamadokumentti Tämän kosken lapset kuvittaa saarijärveläisten Tapperin taiteilijaveljesten elämää. Elokuvalle myönnettiin Valtion elokuvataidetoimikunnan laatutukea vuonna 2012.
Sami Kurttila

Sami Kurttila (s. 5. kesäkuuta 1974) on suomalainen lentopallovalmentaja. Hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta, joista ensimmäisen oululaisessa Sun Volleyssa vuonna 2010. Vuosina 2017 ja 2018 Kurttila valmensi Vammalan Lentopallon lentopalloliigan mestariksi. VaLePa pelasi Kurttilan alaisuudessa ensimmäisenä suomalaisjoukkueena kaudella 2017–2018 lentopallon miesten Mestareiden liigan lohkovaiheessa.
Keväällä 2019 Suomen Lentopalloliitto nimesi Kurttilan miesten lentopallomaajoukkueen apuvalmentajaksi. Sopimus kattaa kesän ja syksyn 2019 maajoukkuetapahtumat sekä tammikuussa 2020 pelattavan Euroopan olympiakarsintaturnauksen.

Valmennusura

Lentopalloilijana liigatasolla saakka pelannut Sami Kurttila aloitti valmennusuransa Kari Raatikaisen apuvalmentajana kaudella 2005–2006 lentopallon 1-sarjassa Kempeleen Lentopallossa. KempeLe voitti 1-sarjan suvereenisti häviämättä otteluakaan ja nousi karsinnoista lentopalloliigaan. Raatikainen valmensi Kempelettä ensimmäiset liigakaudet ilman suurempaa menestystä, kunnes Kurttila otti Raatikaisen tehtävät päävalmentajana vastaan kaudella 2008–2009. Seuraavalla kaudella Kempeleen Lentopallo vaihtoi kotipaikkansa Ouluun ja muutti nimensä Sun Volleyksi. 
Sun Volley voitti Kurttilan alaisuudessa monien yllätykseksi kaudella 2009–2010 Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin. Sun Volleyn tarina päättyi lähes päivälleen kaksi vuotta lentopallomestaruudesta keväällä 2012, kun taloudelliset vaikeudet pakottivat seuran luopumaan liigapaikastaan. Kurttilan valmennusuralle se tarkoitti huipputasolla hetkittäistä pysäkkiä, ja hän valmensi seuraavat vuodet paikallisessa urheiluakatemiassa Oulussa sekä hetken aikaa Ettaa naisten lentopallon 1-sarjassa.
Vuonna 2016 Kurttila teki paluun huippulentopalloon solmimalla 2-vuotisen sopimuksen VaLePaan. Kurttilan valmentama VaLePa lähes dominoi seuraavat vuodet kotimaista lentopalloliigaa, kun se Suomen mestariksi kaudella 2016–2017 ja toisti mestaruuden seuraavalla kaudella. Lisäksi VaLePa kruunattiin kertaalleen Suomen Cupin mestariksi. Euroopan kentillä VaLePa pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena miesten Mestareiden liigan lohkovaiheessa.
Kurttila kieltäytyi VaLePan jatkosopimuksesta vuonna 2018 ja palasi takaisin perheensä luokse Ouluun ja virkavapaalta Oulun urheiluakatemian valmentajaksi. Oulussa hän auttoi välillisesti lentopalloliigassa finaaleihin saakka edennyttä Ettaa valmentamalla Ettan nuorimpia pelaajia urheiluakatemiassa.
Keväällä 2019 Kurttila valittiin Suomen miesten lentopallomaajoukkueen apuvalmentajaksi.
Lilli Porthan

Lilli Alfhild Porthan os. Tynkkynen (31. joulukuuta 1874 Rantasalmi (toisen lähteen mukaan Sääminki) – 22. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen satukirjailija.
Porthanin vanhemmat olivat kirjuri Petter Alfred Tynkkynen ja Wilhelmiina Maria Sonni. Hän oli naimisissa 1903–1939 kamreeri Robert Porthanin kanssa.
Tanskan kuninkaallinen taideakatemia

Historia

Akatemia perustettiin 31. maaliskuuta 1754. Se oli syntymäpäivälahja Tanska-Norjan kuninkaalle Fredrik V:lle hänen 31. syntymäpäivänään. Kuningas Fredrik V halusi Tanskassa olevan paljon taitavia taiteilijoita. Akatemian perustuspäivä ei ole täysin tarkka, sillä se perustettiin jo kuusi vuotta aikaisemmin ja siirrettiin Charlottenborgiin heinäkuussa 1754. Sen perustamista juhlittiin tosin vasta kuninkaan syntymäpäivänä. 
Akatemialla on ollut useita nimiä vuosien mittaan. Nykyisen nimensä, Tanskan kuninkaallinen taideakatemia, se sai vuonna 1968. Akatemia sijaitsee sen alkuperäisessä rakennuksessa Charlottenborgin palatsissa Kungens Nytorvilla Kööpenhaminassa.
Akatemiassa opetetaan eri taiteenaloja ja niiden historiaa. Siellä on 2000 oppilasta vuoden 2015 tiedon mukaan.

Lähteet:

https://kunstakademiet.dk/en/schools-visual-arts/history-schools-visual-arts/art-academy-born
Skinny Puppy

Historia

Rumpali/kosketinsoittaja Kevin Crompton (cEvin Key) ja laulaja Kevin Ogilvie (Nivek Ogre) perustivat Skinny Puppyn Vancouverissa vuonna 1982. Ensimmäinen, omakustanteena julkaistu, seitsemän kappaleen mittainen kasetti Back and Forth, valmistui kaksi vuotta myöhemmin. Kasetti kiinnitti levy-yhtiö Nettwerkin mielenkiinnon ja se julkaisi Skinny Puppyn Remission EP:n samana vuonna. Ensimmäinen pitkäsoitto Bites ilmeistyi vuonna 1985. Kyseisen levyn avausraidasta Assimilatesta muodostui pienimuotoinen klubihitti ja on yhä yksi tunnetuimmista Skinny Puppy -biiseistä. Vuonna 1986 yhtyeeseen liittyi klassisesti koulutettu pianisti ja lahjakas kosketinsoittaja Dwayne R. Goettel. 1980-luvun jälkipuoliskolla ja 1990-luvun alussa Skinny Puppy julkaisi useita menestyneitä albumeita (Mind: The Perpetual Intercourse, Cleanse Fold And Manipulate, VIVIsectVI, Rabies, Too Dark Park) ja keikkaili ahkerasti Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Vuonna 1992 julkaistu Last Rights oli jäädä yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi, sillä seuraavan albumin (The Process) studiosessioita vaikeuttivat muun muassa levy-yhtiön painostus muuttaa Skinny Puppyn tyyliä kaupallisemmaksi, pitkäaikaisen tuottajan Dave ”Rave” Ogilvien korvaaminen ja yhtyeen sisäiset ristiriidat. Ogre ilmoitti julkisesti eroavansa yhtyeestä kesäkuussa 1995 ja viimeisen naulan arkkuun löi Dwayne Goettelin kuolemaan johtanut heroiiniyliannostus saman vuoden elokuussa. cEvin Key ja Dave Ogilvie kuitenkin tuottivat The Processin loppuun ja levy julkaistiin postuumisti vuonna 1996. Seuraavina vuosina cEvin Key keskittyi muihin musiikkiprojekteihinsa (mm. Download, The Tear Garden, platEAU) ja Ogre puolestaan kiersi esiintymislavoja Pigfacen ja KMFDM:n kanssa. cEvin ja Ogre yhdistivät jälleen voimansa vuonna 2000 soittaessaan keikan Doomsday-festivaaleilla Dresdenissä. Vuonna 2004 yhtye julkaisi paluualbumin The Greater Wrong Of The Right ja teki mittavan maailmankiertueen; kaksi kiertueen esiintymisistä taltioitiin ja julkaistiin The Greater Wrong Of The Right LIVE -nimisenä DVD:nä. Tammikuussa 2007 Skinny Puppy julkaisi viimeisimmän studioalbuminsa Mythmaker. Tuottajana toimi Mark Walk. Toukokuussa ilmestyi myös vuosina 1992–1995 nauhoitetusta mutta ennenjulkaisemattomasta materiaalista koottu levy Back & Forth vol 7. Se julkaistiin osana cEvin Keyn pyörittämän levy-yhtiön Subconscious Communicationsin From The Vault II -sarjaa.
Jäämerenkatedraali

Jäämerenkatedraali (norj. Ishavskatedralen), viralliselta nimeltään Tromsdalenin kirkko (norj. Tromsdalen Kirke) on kirkkorakennus norjalaisessa Tromssan kaupungissa. Tromssan ja koko Pohjois-Norjan suosituimpiin nähtävyyksiin lukeutuva kirkko vihittiin 19. joulukuuta 1965 piispa Monred Nordervalin johdolla. Sen suunnittelusta on vastannut norjalainen arkkitehti Jan Inge Hovig. Kirkossa on istumapaikat 720 ihmiselle.
Krasnooktjabrskin piiri

Krasnooktjabrskin piiri (ven. Краснооктябрьский район, Krasnooktjabrski raion; tataariksi Кызыл Октябрь районы, Qızıl Oktəber rayonı; suomeksi ”Punaisen lokakuun piiri”) on kunnallinen itsehallintoalue Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 886,2 neliökilometriä. Asukkaita on 12 800 henkeä (vuonna 2010).
Krasnooktjabrskin piiri sijaitsee Nižni Novgorodin alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu lounaassa Bolšoje Boldinon, lännessä Gaginon, pohjoisessa Sergatšin, koillisessa Pylnan ja kaakossa Setšenovon piireihin sekä etelässä Mordvan tasavaltaan.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bolšoje Rybuškino, Jendovištši, Ketšasovo, Kljutšištši, Maresjevo, Medjany, Pošatovo, Salgan, Sarga, Semjonovka, Tšembilei ja Urazovka. Hallinnollinen keskus on Urazovkan kylä, josta on 175 kilometriä alueen pääkaupunkiin Nižni Novgorodiin. Asutuskeskuksia on yhteensä 41.
Piirin väestöstä suuri osa on tataareja. Heidän lisäkseen piirissä asuu mm. venäläisiä ja mordvalaisia. Tärkein uskonto on islam. Moskeijoita on 21 ja kirkkoja yksi.
Pääelinkeino on maanviljely. Piirissä toimii 21 maatalousyritystä ja 49 yksityisviljelijää. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta ja kalankasvatuslaitos.
Piirissä on 12 lastentarhaa, 18 koulua, 29 kerhotaloa ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy Selskije vesti (”Maaseudun sanomat”).
Nähtävyyksiin kuuluu Medjanyn kylään vuosina 1992–1994 rakennettu erikoinen moskeija, jonka yhteydessä toimii Nižni Novgorodin seudun tataareista kertova museo.
Hallesches Torin hautausmaat

Hallesches Torin hautausmaat tarkoittaa usean hautausmaan muodostamaa kokonaisuutta Berliinin Kreuzbergissä, Landwehrkanalin eteläpuolella lähellä Hallesches Toria ja Mehringplatzia.
Kokonaisuuteen kuuluu viisi hautausmaata, jotka ovat Berliinin vanhimmat yhä käytössä olevat. Niillä on säilynyt paljon näyttäviä hautamuistomerkkejä eri vuosisadoilta. Alueelle on haudattu kaikkiaan noin 80 000 ihmistä. Alueen hautausmaat otettiin käyttöön vuonna 1735.
Pak Song-chol (yleisurheilija)

Pak Song-chol (s. 10. marraskuuta 1984 Etelä-Hwanghae) on pohjoiskorealainen kestävyysjuoksija. Hän voitti Pjongjangin maratonin miesten kilpailun vuosina 2007 sekä 2008 ja lisäksi sijoittui siinä toiseksi vuonna 2010. Hän kilpaili myös vuoden 2009 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Berliinissä. Olympialaisiin Pak on osallistunut kahdesti. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän jäi maratonissa 40. ja kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa 52. sijalle. Lontoossa hän toimi Pohjois-Korean lipunkantajana.
Hitchcock (elokuva)

Juoni

Elokuva alkaa elokuvan Vaarallinen romanssi ensi-illassa, jossa Alfred Hitchcock antaa haastattelua toimittajalle, puhuen kuin maailman huipulla. Haastattelu kuitenkin loppuu kun toimittaja kysyy 60-vuotiaalta Hitchcockilta, olisiko tämän aika jo lopettaa elokuvien teko ja siirtyä eläkkeelle.
Haastattelusta loukkaantuneena Hitchcock alkaa painimaan uuden projektin parissa, mutta mikään hänelle tarjotuista kirjoista, johon seuraava elokuva perustuisi, ei iske häneen. Kukaan ei ymmärrä mitä Hitchcock etsii, mutta hän kuitenkin torjuu kaiken mitä sanotaan "hänen tyylisekseen". Pian Hitchcock kuitenkin sattumalta kuulee, että kirjailija Robert Blochin uusin kauhuromaani Psyko on erittäin järkyttävää luettavaa. Hitchcock alkaa lukemaan kirjaa, ja tajuaa kirjan olevan sitä mitä hän oli etsinyt. Mutta kun Hitchcock saapuu Paramount studiolle ilmoittamaan että Psyko on hänen seuraava elokuvansa, kukaan ei innostu siitä maailmankuuluisa ohjaaja Hitchcock tahtoo tehdä raa'an kauhuelokuvan. Tämän vuoksi he kieltäytyvät rahoittamasta elokuvaa, jonka vuoksi Hitchcock päättää rahoittaa elokuvan itse, joka johtaa heidän talonsa panttaukseen.
Vaikeudet eivät kuitenkaan pysähdy siihen, kun sensuurit ovat erittäin vaativia elokuvan väkivallan leikkaamisen suhteen. Samaan aikaan Alfredin vaimo Alma, alkaa viettämään aikaa kirjailija Whitfield Cookin kanssa, ja Alfred alkaa pian epäilemään että heillä on salasuhde. Paineet Hitchcockin sisällä alkavat kasvamaan ja hänen hermonsa käyvät kireäksi, kun sekä elokuvan että yksityiselämän ongelmien hoitaminen alkavat molemmat käydä raskaaksi, joka johtaa lopulta hänen lyyhistymiseensä ylirasituksesta.
Alma tuuraa häntä toipumisen ajan, jonka aikana aviopari käy läpi suuren riidan ja heidän välinsä käyvät hauraiksi. Lopulta kun elokuvan kuvaukset olivat valmiita ja tekijät katsovat sen ensimmäisen leikkauksen, joka paljastuu täysin epäonnistuneeksi. Lyhyen masennuksen jälkeen Alma kuitenkin saa aviomiehensä motivuitua ja molemmat päättävät yhdessä aloittaa Psykon leikkaamisen alusta. Viikkoja kestäneen leikkausprojektin jälkeen elokuva on viimeinkin valmis, ja Hitchcockin on vielä saatava se sensuurien läpi. Hän onnistuu keplottelemaan sen imartelun avulla, mutta Paramount Studio ei edelleenkään tahdo julkaista elokuvaa maailmanlaajuisesti. Sopimuksessa markkinointioikeudet itselleen hankkinut Hitchcock kuitenkin keksii nerokkaan markkinointitaktiikan, joka kerää katsojia niin paljon, että elokuvasta tuli yksi Hitchcockin suurimmista menestyksistä.
Elokuva loppuu kun Hitchcockin aviopari poistuu Psykon ensi-ilta näytöksestä, ja Alfred kertoo vaimolleen tämän olevan edelleen se kaunein Hitchcock blondi. Seuraavaksi Hitchcock seisoo takapihallaan, kertoen katsojalle että hänen mielensä tekee taas kerran palata elokuvantekoon, muttei taaskaan keksi aihetta seuraavalle elokuvalleen. Yhtäkkiä lintu laskeutuu hänen olkapäälleen hetkeksi, joka antaa hänelle inspiraation seuraavalle elokuvalleen.
Apremont (Ain)

Apremont on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 329 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Apremontin pinta-ala on 15 neliökilometriä.
FS Linois (1867)

Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 18. toukokuuta 1865. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1869.

Palvelus

Linois poistettiin alusluettelosta 31. joulukuuta 1890.
Neulakinnas

Neulakintaalla tarkoitetaan lapasta, joka on ommeltu villalangasta isokokoisella neulalla. 
Neulakinnastekniikkaa on käytetty Suomessa ainakin keskiajalta asti. Vanhimmat Suomesta löydetyt neulakinnasfragmentit ovat peräisin 1000-luvun ensimmäisiltä vuosikymmeniltä. Neulakinnastekniikka on ollut ainoa tapa valmistaa sukkia ja lapasia ennen 1600-lukua, jolloin puikolla neulomisen taito levisi Suomeen. Neulakintaan neulomistaito säilyi 1950-luvulle saakka erityisesti Itä- ja Pohjois-Suomessa, ja paikoitellen aivan nykypäiviin saakka. 
Työvälineinä on käytetty luusta, kuparista, raudasta tai hopeasta valmistettuja neuloja ja lanka on ollut paksuhkoa löyhäkierteistä villalankaa. Tosin Museoviraston keruuarkistossa on Kansallismuseon vuoden 1957 neulakinnaskyselyn aineistossa myös neulakinnasnäytteitä, joiden lanka on tiukkakierteistä. Tällä tekniikalla on valmistettu lapasia, sukkia, siivilöitä ja myssyjä.  Tekniikkaa kutsutaan neulakinnastekniikaksi, koska sillä on enimmäkseen valmistettu kintaita ja työvälineenä on ollut neula. 
Tämän tekniikan perustana on se, että lankaa pujotetaan silmukoiden läpi tietyssä järjestyksessä neulan avulla. Eri pujottelutavoista Suomessa on tunnettu ns. suomeksi neulominen, venäjäksi neulominen ja pyöräyttäen tai punaltaen neulominen, vaikka ne kaikki eivät joka puolella Suomea olekaan olleet tunnettuja. Lisäksi näistä pujottelutavoista on käytetty myös muunnoksia, joten erilaisten pujottelutapojen todellinen määrä on suurempi.
Perinteisesti neulakintaat on vanutettu, jotta niistä on saatu tiiviitä. Vanutuksen suosiossa on ollut paikkakuntakohtaisia eroja, sillä Kansallismuseon vuoden 1957 neulakinnaskyselyyn vastattiin vanutuksen osalta yleensä kielteisesti, ja todettiin kintaiden vanuttuvan käytössä. Neulakintaita on käytetty nimenomaan ulkotöissä talvella, nahkarukkasten alla. Valmiin kinnasparin suuhun on tavattu neuloa kinnasneulalla tai virkata 1-2 kerrosta erivärisellä langalla, jotta kukin tunnistaisi omat kintaansa.
Muita neulakinnastekniikasta käytettyjä nimityksiä ovat kinnasneulatekniikka, yhdellä neulalla neulominen ja kinnasompelu.
Synkmetsä

Synkmetsä (engl. Mirkwood) on suuri ja vaarallinen metsä J. R. R. Tolkienin kirjassa Hobitti eli sinne ja takaisin. Synkmetsä mainitaan myös Tolkienin suurteoksessa Taru sormusten herrasta. Hobitissa Synkmetsä on yksi kirjan keskeisistä tapahtumapaikoista. Synkmetsän englanninkielinen nimi perustuu skandinaavisessa mytologiassa mainittuun Myrkviðr-metsään.

Juoni

Synkmetsä on suuri ja mahtava metsä Sumuvuorilta itään, Rhovanionissa, ja siellä asuu haltiakansa, johtajanaan kuningas Thranduil, jonka poika oli Legolas, metsän prinssi. Metsää kutsuttiin aluksi Mahtavaksi Vihermetsäksi, mutta vuonna 1050 Toista Aikaa, kun Sauronin varjo laskeutui sen ylle, se sai nykyisen nimensä Synkmetsä, sindariksi Taur-nu-Fuin tai Taur-e-Ndaedelos. Sauron perusti itselleen linnakkeen, Dol Guldurin, Amon Lancin kukkulalle, ja ajoi kuningas Thranduilin kansoineen pohjoisemmaksi.
Hobitissa Bilbo ja kääpiöt kohtasivat jättiläismäisiä hämähäkkejä, jotka olivat Lukitarin sukua. Seurue joutui yhden hämähäkin pesään, mutta kääpiöt karkasivat, ja haltiat ottivat heidät kiinni. Näiden tapahtumien jälkeen Valkoinen Neuvosto kokoontui Dol Gulduriin, ja Sauron ajettiin takaisin Mordoriin. Pahan varjo väistyi väliaikaisesti Synkmetsän yltä.
Vapauduttuaan Mordorista Klonkku jäi kiinni, ja Aragorn toi sen kuningas Thranduilin luo vangiksi. Klonkku karkasi örkkien tekemässä yllätyshyökkäyksessä ja vaelsi Moriaan. 
Kun Sauron tuhottiin Kolmannella Ajalla Synkmetsän taistelussa, pahuus poistui Synkmetsästä, ja sitä alettiin kutsua taas vanhalla nimellään, Eryn Lasgalen, sindariksi Viherlehtien metsä.
Australian Grand Prix 2000

Australian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. maaliskuuta 2000 Melborunessa. Kyseessä oli kauden ja samalla vuosituhannen ensimmäinen F1-kilpailu. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher. Nopeimman kierroksen ajoi Rubens Barrichello ajalla. 1,31.481. Kuudenneksi sijoittunut Mika Salo hylättiin, kilpailun jälkeen koska hänen autonsa etusiipi ei ollut sääntöjen mukainen.
Amadou Hampâté Bâ

Amadou Hampâté Bâ (1901 Bandiagara – 15. toukokuuta 1991 Abidjan) oli malilainen kirjailija, kansatieteilijä ja historioitsija.
Aluepäällikön adoptoima Bâ lähetettiin 12-vuotiaana ranskalaiseen siirtomaakouluun. Hän jatkoi samalla myös islamin opintojaan suufilaisen Tierno Bokarin johdolla. Bâ työskenteli siirtomaahallinnon avustajana ja tulkkina, kunnes vuonna 1942 hänet lähetettiin kansatieteen tutkijaksi Dakarin Institut Français d’Afrique Noireen. Vuonna 1958 Bâ perusti johtamansa yhteiskuntatieteiden instituutin Bamakoon. Hän toimi Malin Norsunluurannikon suurlähettiläänä vuosina 1962–1966 ja sen jälkeen Unescon toimeenpanevan neuvoston jäsenenä vuoteen 1970. 
Bâ on tutkinut etupäässä oman kansansa fulbejen historiaa, kulttuuria ja kansanperinnettä. Hän on pyrkinyt rekonstruoimaan historiaa suullisen perinteen pohjalta. Bân kaunokirjallinen tuotanto käsittää runoja ranskaksi ja fulaniksi, kertomuksia, romaanin L'étrange destin du Wangrin (1973) sekä muistelmat Amkoullel, l'enfant peul (1991) ja Oui, mon commandant (1997). Afrikkalainen nationalismi yhtyy kirjailijan tuotannossa voimakkaaseen uskonnollisuuteen.