Kimmo Matias Kankaanpää

Muotisuunnittelu

Kankaanpää sai koulutuksensa (Muotoilija AMK) Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin osastolla vuosina 1998–2002. Jatko-opintonsa hän suoritti Domus Academyssa Milanossa, Italiassa. Maisterikoulutukseen Italiassa hän sai useita apurahoja. Merkittävimmän tuen antoi kuitenkin Askon Säätiö valitsemalla hänet Antti Nurmesniemi -apurahan saajaksi keväällä 2002. Muina tukijoina toimi muun muassa Hämeen taidetoimikunta, Alfred Kordelinin säätiö, Tekstiili- ja vaatetusteollisuus ry sekä Kansainvälisen henkilövaihdon keskus CIMO. 
Maisterikoulutuksensa aikana Kankaanpää suunnitteli projektiehdotuksia tunnetuille merkeille, kuten Costume National, Fay, Hogan, Frankie Morello ja Cartier. Maisterityönsä Fay Futuro hän teki italialaiselle Fay-merkille. Miesten malliston teemana ja inspiraationa toimi avaruusmatkailu. Mallistossa yhdistyi metalliset, kiiltävät materiaalit sekä pehmeät, inhimillisyydestä kertovat tehosteet. Mallistoon kuului t-paitoja, housuja, takkeja sekä asusteita. Kankaanpää valmistui vaatesuunnittelun maisteriksi joulukuussa 2004.
Kankaanpää on toiminut freelance-suunnittelijana muun muassa Friitala Fashion Oy:ssä, Lindström Oy:ssä sekä konsulttina ja suunnittelijana muotoilun kehitysprojektissa Brasiliassa (Projeto 10x6). 10x6-projektin puitteissa Kankaanpää teki yhteistyötä monien eteläbrasilialaisten yritysten kanssa. Kangas- ja tuotesuunnittelun lisäksi hän teki graafista suunnittelua, markkinointia ja viestintää sekä ohjasi yrityksiä tuotekehitysprosessissa. Projektista vastasi brasilialainen Assintecal by Brasil. Projektin aikana hän toimi myös luennoitsijana Fevale-yliopistossa Novo Hamburgossa. 
Vuosina 1999–2001 Kankaanpää on työskennellyt Lahden Kaupunginteatterissa pukusuunnittelija Kaija Salaspuron assistenttina musikaaliproduktiossa Anna Karenina sekä näytelmässä Vanhempieni romaani. Lisäksi hän on puvustanut harrastelijateatteriesityksiä, muun muassa pääroolien puvut esitykseen Niskavuoren Heta.
Kankaanpää julkisti ensimmäisen nimeään kantavan Kimmo Matias -miesten mallistonsa maaliskuussa 2007. Mallisto esiteltiin Vanhalla Ylioppilastalolla Helsingissä järjestetyssä PopFashion '07 -muotitapahtumassa. Kimmo Matias -kevät-kesä-malliston huomiota kiinnittäviä tuotteita olivat muun muassa Fly-paita. Mallisto sai jatkoa vuonna 2008 Valtion Taidetoimikunnan tukemana. Mallisto oli luonteeltaan kokeellinen.

Visuaalinen taide

Kimmo Matias tuottaa sekä abstraktia että esittävää visuaalista taidetta. Esittävässä kuvataiteessaan hän keskittyy muotokuviin, alastontaiteeseen (erityisesti mieskuvat) sekä hieman harvemmin eläinhahmoihin. Kimmo Matiaksen taiteen keräilijöitä löytyy eri puolilta USA:ta, Kanadasta, Australiasta, Irlannista, Isosta-Britanniasta, Maltalta, Suomesta, Bulgariasta sekä muista Euroopan maista.
Vuonna 2015 miesten alastokuvista koottu näyttely Bittersweet Love esiteltiin Helsingissä, Ruplassa, Pride-viikon aikana. Näyttelyn teokset käsittelivät homoseksuaalisuutta, stereotypioita, yhteiskuntaa, uskontoa sekä sukupuoli-identiteettiä. Teokset olivat sekä omaelämänkerrallisia, että universaaleja. Kimmo Matiaksen alastonkuvat ovat usein häpeilemättömiä ja eroottisia, sillä taiteilijan mukaan seksuaalisuus ja seksi on luonnollinen osa ihmiselämää eikä siihen tule liittää minkäänlaisia häpeän tunteita tai syyllisyyttä. Kimmo Matias on itse homoseksuaali ja LGBTQ+-oikeuksien puolustaja.
Kimmo Matias on lisäksi kuvittanut sekä kirjoittanut lehtiartikkeleita, mm. K-oodi lehdelle jonka taiteellisena johtajana hän toimi vuosina 2015–2016. Hän vastasi ko.aikana lehden ulkoisesta olemuksesta, sisällöstä ja teemoista, taitelijoiden rekrytoinnista, kirjoittajien valinnoista sekä monimaisesti visuaaliseen taiteeseen, valokuvaukseen, muotiin, musiikkiin, elokuvataiteeseen ja ihmisoikeuksiin keskittyneessä julkaisussa. Lehti ilmestyi 4 kertaa vuodessa. Kimmo Matias jätti paikkansa taiteellisena johtajana keskittyäkseen enemmän kuvataiteeseensa, musiikkiinsa sekä yrityksen perustamiseen (Ceejoy).

Muusikintekijä, vokalisti

Kimmo Matias aloitti musiikintekijän uransa vuonna 2007, YouTuben kulta-aikoina. Aluksi hän ei julkaissut musiikkiaan virallisesti, vaan suhtautui siihen enemmän harrastuksena. Vuonna 2011 hän kuitenkin julkaisi ensimmäisen albuminsa joka koostui jo aiemmin kirjoitetusta materiaalista. Seuraavina vuosina hän on tuottanut runsaasti niin instrumentaalimusiikkia, lauluraidat sisältävää elektronista musiikkia sekä klassista musiikkia. 
Kimmo Matiaksen albumi Pause julkaistiin 26. kesäkuuta 2019 kolmena eri versiona (Standard, Deluxe sekä Diamond Edition). Albumin julkaisun aikaan Kimmo Matias kokosi lisäksi useita ennenjulkaisemattomia singlejä ja demo-albumeita menneiltä vuosilta.
Kimmo Matias on vieraillut kolmella Kostas Petropouloksen kappaleella New Day, Cold December ja You. Kreikkalainen muusikko ja musiikkituottaja Kostas Petropoulos on lisäksi tehnyt remix versioita Kimmo Matiaksen kappaleista Freestyle ja Down Boy. 
Pääsääntöisesti Kimmo Matias sanoittaa, tuottaa ja esittää musiikkinsa itse. Hän on kuitenkin tehnyt yhteistyötä muun muassa amerikkalaisen muusikon Moses Knightsheadin, australialaisen Melissa Magdalenen (taiteilijanimi), Pigeonhole bändissä vaikuttavan vaikuttavan Misty Reinen, Shad Walkinshawn kanssa. brittiläisen Caryl Archerin kanssa sekä sanoittanut useita kappaleita erityisesti australialaisen Melissa Magdalenen (taiteilijanimi) kanssa. Pääsääntöisesti Kimmo Matias kirjoittaa, laulaa ja tuottaa musiikkinsa itse kotistudiossaan. Musiikin julkaisee eri tahoille Vociferous Records, joka on osa Kimmo Matiaksen Ceejoy yritystä.

Valokuvaaja

Kimmo Matias valokuvaa pääasiassa kaupunki- ja luontokuvia. Hänen missionaan on tuoda näkyväksi se, minkä ihmiset ohittavat. Erilaisten yksityiskohtien tallentaminen on hänelle tärkeää. Lisäksi Kimmo Matias kuvaa muotokuvia sekä eroottisia valokuvia, joissa usein toimii mallina itse.

Filmintekijä

Kimmo Matias ohjasi aluksi omia musiikkivideoitaan kunnes teki ensimmäisen kokopitkän dokumentin Vogue Abstracts - A 30 Day Art Project & More. Dokumentin alkuperäinen tarkoitus oli seurata vuonna 2017 tehdyn taideprojektin toteutusta, mutta lopulta se kasvoi paljon syvällisemmäksi ja omaelämänkerralliseksi kokonaisuudeksi, jonka kautta katsoja saa selkeän kuvan siitä miksi Kimmo Matiaksesta tuli taiteilija.

Runoilija

Kimmo Matias on julkaissut yhteensä seitsemän runovihkoa. Vuosina 1997, 1998 sekä 2000 Kimmo Matias piti runoiltoja synnyinkaupungissaan Kurikassa sekä naapuripitäjässä Jalasjärvellä. Lausujana tilaisuuksissa oli Airi Kattelus. Tilaisuuksissa esiintyi lisäksi pianisteja, viulisteja ja laulajia. 
Kankaanpää aloitti runojen kirjoittamisen jo ollessaan teini-ikäinen, herättäen paikallista huomiota synnyinkaupungissaan Kurikassa sekä sitä ympäröivissä naapuripitäjissä. Ensimmäinen runouteen liittyvä artikkeli julkaistiin paikallisessa lehdessä jo 1980-luvulla. Runoissaan Kimmo Matias ei koreile abstrakteilla konsepteilla, vaan puhuttelee ihmistä sen sijaan kansan kielellä, suoraan ja avoimesti. Kimmo Matiaksen runouden pohja onkin sen emotionaalinen lataus, joka tekee hänen sanataiteestaan helposti lähestyttävää ja samaistuttavaa. Suuri osa Kimmo Matiaksen tuotannosta on omaelämäkerrallista.  
Vuosien kirjoittaminen johdatteli Kimmo Matiaksen musiikin maailmaan vuonna 2007. Nykyisin hänen sanataiteensa elää hänen tekemässään musiikissa, mutta koska hänen musiikkinsa on pääasiassa englanninkielistä, suuri osa hänen suomenkielisestä tuotannostaan on vielä julkaisematta.

Yksityiselämästä

Kankaanpää syntyi vuonna 1974. Hänen isänsä Pertti Matias Kankaanpää (s. 1949, k. 1993) oli yrittäjä, sekatyömies, koulutukseltaan kirvesmies. Hänen äitinsä on ompelija Mirja Heleena Kankaanpää (s. 1950). Kimmo Matias on perheen ainoa lapsi. Ensimmäiset lapsuusvuotensa hän vietti Kurikassa, kunnes isoäiti Tyyne Irja Inkeri Kankaanpää (o.s. Kananoja) kuoli yllättäen vuonna 1979. Perhe muutti Ilmajoen Koskenkorvaan ja otti haltuunsa isoäidin jättämän talon sekä isänsä nuoremmat sisarukset, joista alaikäiset olisivat muutoin joutuneet kasvatuskoteihin. 
Perhe eli isän yrityksen ja äidin ompelimon voimin, kunnes molemmat siirtyivät ikkunakaihtimien tuotantoon ja myyntiin keskittyneen yrityksen työntekijöiksi. Perheen yritys ajautui kuitenkin konkurssiin vuonna 1985. Tämän seurauksena Kimmo Matias joutui irroittautumaan tutusta ja turvallisesta ympäristöstä, ystävistään ja perhe palasi Kurikkaan.
Etenkin nuoruusvuodet olivat Kimmo Matiakselle vaikeita. Hänen isänsä alkoholisoitui yrityksen konkurssin, työttömyyden ja elämän menetysten seurauksena. 
Pakollisen oppimäärän suorittamisen jälkeen Kimmo Matias vietti yhden vuoden Ilmajoen Kansanopistossa jota myös hänen isoäitinsä oli ainoinaan käynyt. Seuraavat kaksi vuotta kuluivat Seinäjoen Kauppaoppilaitoksessa josta hän valmistui keväällä 1993, muutama kuukausi isänsä itsemurhan jälkeen. Äiti ja poika joutuivat asumaan talossa ja selviytymään konkurssiin menneen yrityksen suuresta velkataakasta.
Vuonna 1995 Kankaanpää hakeutui graafiseen lisäkoulutukseen Vaasan Kauppaoppilaitokseen. 
Jo nuorena Kankaanpää oli haaveillut vaatesuunnittelijan ammatista ja vuonna 1998 hän tulikin hyväksytyksi Lahden Muotoiluinstituuttiin (Lahden Ammattikorkeakoulu) josta valmistui muotoilijaksi keväällä 2002. Koulutuksen aikana hän työskenteli Lahden kaupunginteatterissa, osallistui, sijoittui ja voitti erilaisia suunnittelukilpailuja. Palkinto miesten- ja naisten nahka-turkismallistosta nimeltä Furchez vei hänet Tanskaan, Saga Fursin tilalle jossa hän innovoi tapoja käyttää turkista vaatetuksen materiaalina. Lisäksi koulutuksen aikana hän osallistui erilaisiin näyttelyihin sekä hänen suunnittelemansa asukokonaisuudet ja mallistot osallistuivat muotinäytöksiin niin Suomessa kuin ulkomailla (muun muassa Pietarissa, Admiralty Needle kilpailu). Jo ennen valmistumistaan Kimmo Matias vahvisti paikkansa italialaisessa arvostetussa design-koulussa Domus Academyssä voittamalla Auroar -muinaisasukokoelmallaan 2.sijan stipendikilpailussa. Auroar kokoelma sisälsi 8 asukokonaisuutta. Suurin osa asuista oli valmistettu suunnittelijan itsensä tekemistä ja innovoimista materiaaleista. Auroar nimi oli yhdistelmä feminiinisyyttä ja maskuliinisuutta, ja sisälsi myös kunnianosoituksen hänen isoäidille jonka toinen nimi oli Aurora. 
Lähtöä Italiaan oli kuitenkin siirrettävä, sillä hänen oli suoritettava koulutuksensa Suomessa loppuun. Lopputyönään hän suunnitteli bisnesvaatekokoelman LD Collection (mittatilaustyö Live Design yrityksessä työskenteleville luovan alan ammattilaisille).
Kankaanpää aloitti maisterin opintonsa Domus Academyssä, Milanossa, Italiassa vuonna 2004 ja pääsi työskentelemään monien tunnettujen yritysten kanssa. Hän valmistui taiteen maisteriksi joulukuussa 2004, tutkinnon validoi University of Wales, joka toimii Domus Academyn kanssa yhteistyössä. Koulutuksen jälkeen hänelle oli tarjolla palkaton paikka Costume Nationalilla, mutta Milanon kallis hintataso ja kuihtuneet rahavarat eivät riittäneet Italiaan jäämiseen. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin haastatteluun Giorgio Armanille, tarjottu paikka olisi ollut suunnittelijan ensimmäinen assistentti. Vaikka työnäytteet vakuuttivatkin merkin edustajat, mahdollisuus kaatui Kimmo Matiaksen italian kielen taidon hiomattomuuteen. 
Kimmo Matias palasi takaisin Suomeen, sai paikan Lindström Oy:ltä sekä osallistui muotoilun kehitysprojektiin Brasiliassa. Nykyään hän toimii yrittäjänä ja jatkaa monialaista luovaa työskentelyään omin ehdoin.