google/wiki40b huggingface dataset:
Isobutanoliamiini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa isobutanoliamiini on sen alhaisesta sulamispisteestä johtuen usein tahnamaista väritöntä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen. Isobutanoliamiini on emäksistä. Sen pKₐ-arvo on 9,72 ja 0,1 M vesiliuoksen pH on 11,3. Isobutanoliamiini liukenee myös muun muassa etanoliin ja pienessä määrin aromaattisiin liuottimiin. Isobutanoliamiinin reaktiot ovat pääasiassa tyypillisiä sekä alkoholeille että amiineille ja se muun muassa muodostaa suoloja happojen kanssa. Karboksyylihapot reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen oksatsoliinijohdannaisen. Isobutanoliamiini voidaan hapettaa 2-aminoisovoihapoksi.

Valmistus ja käyttö

Isobutanoliamiinia valmistetaan pelkistämällä 2-metyyli-2-nitropropanolia vedyttämällä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Yhdiste puhdistetaan tislaamalla.
Isobutanoliamiinilla on useita käyttökohteita. Sitä käytetään muun muassa voiteiden, vahojen ja öljyjen emulgointiaineena muun muassa kosmetiikassa sekä epäorgaanisten väriaineiden dispergointiaineena. Se soveltuu myös happamien kaasujen kuten hiilidioksidin tai rikin oksidien absorboimiseen teollisuuden pakokaasuista. Muita käyttökohteita ovat puskuriliuosten, hiusvärien ja hiussuihkeiden, puhdistusaineiden ja tekstiilikemikaalien valmistus. Orgaanisessa kemiassa isobutyyliamiinia käytetään karboksyylihappojen suojaukseen. Isobutanoliamiinin ja 8-bromiteofylliinin (C₇H₇BrN₄O₂) seosta kutsutaan pamabromiksi (C₁₁H₁₈BrN₅O₃) ja se on heikko diureetti.
Tod Browning

Ura

Browningin lapsuudesta ei ole juurikaan tietoja, mutta 16-vuotiaana hän karkasi kiertävän sirkuksen mukaan. Browning esiintyi sirkuksessa mm. klovnina, käärmeihmisenä ja kahlekuninkaana. Hän työskenteli sirkuksen lisäksi huvipuistoissa ja vaudevillessä, ennen kuin aloitti uransa elokuvanäyttelijänä Biographilla vuonna 1913. Seuraavana vuonna hän siirtyi Reliance-Majestic Studiosille, jossa hän esiintyi mm. D. W. Griffithin elokuvassa Suvaitsemattomuus (1916). Browning toimi myös elokuvan apulaisohjaajana.
Browning siirtyi Universal Picturesin listoille vuonna 1919. Universalilla Browning ohjasi useita elokuvia Priscilla Deanin kanssa. Yrityksen palveluksissa hän tutustui myös näyttelijä Lon Chaneyyn, jonka kanssa hän teki myöhemmin yhteistyötä. Metro-Goldwyn-Mayer perustettiin 1924, ja se tavoitteli nousemista Hollywoodin suurimmaksi elokuvayhtiöksi. Se palkkasikin heti monia suuria nimiä. Browning ohjasikin vuonna 1925 MGM:lle elokuvan Kolme paholaista (1925), jonka pääosassa oli Chaney. Elokuva oli vuoden 1925 menestykkäimpiä. Browningin ja Chaneyn yhteistyö ehti tuottaa MGM:lle kahdeksan elokuvaa ennen Chaneyn kuolemaa vuonna 1930. Näistä tunnetuimmat ovat Singaporen opiumipesä (1926), Kädetön Alfonso (1927), West of Zanzibar (1928) ja kadonnut Laukaus yössä (1927). Browningin muut elokuvat tuona aikana eivät saavuttaneet samaa kuuluisuutta kuin ne, jotka hän teki Chaneyn kanssa.
Monissa Browningin elokuvista oli uhkaava ilmapiiri. Hänen vuoden 1931 elokuvansa Dracula – vanha vampyyri, jossa pääosaa esitti Bela Lugosi, nosti Universalin kauhugenren hallitsijaksi kahdeksi vuosikymmeneksi. Se oli myös käytännössä aloittamassa uutta elokuvan lajityyppiä. Draculan menestyksen jälkeen Universal mainosti tekevänsä vielä uuden kauhuelokuvan. Se oli ensimmäinen kerta, kun termiä kauhuelokuva käytettiin. Browningin menestys Draculan jälkeen ei jatkunut kovinkaan kauan, sillä hänen seuraava elokuvansa, Freaks – kummajaiset (1932), käytännössä lopetti hänen uransa. Freaksin päähahmoina oli sirkuksen kummajaisia, mikä oli monelle katsojalle liikaa. Katsojat inhosivatkin elokuvaa, ja kriitikot haukkuivat sen. Elokuva oli myös 31 vuoden ajan kiellettynä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Freaksin maine on kuitenkin kasvanut sen jälkeen, kun se esitettiin uudelleen Venetsian elokuvajuhlilla 1962. Siitä on tullutkin kriitikoiden ylistämä.
Freaksin surkean menestyksen jälkeen Browning tippui b-elokuvien ohjaajaksi, mikä ei tarjonnut hänelle tarpeeksi haasteita. Hän ohjasikin enää muutaman elokuvan, kunnes lopetti uransa 1939. Browningin viimeisimpiä elokuvia olivat Mark of the Vampire (1935), joka oli uusintaversio Laukauksesta yössä, ja Hirveä kosto (1936).
Jaavankäpinkäinen

Levinneisyys

Jaavankäpinkäistä tavataan Jaavalla Indonesiassa. Sitä pidettiin melko yleisenä 1990-luvulla. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Antiikin Kreikan taide

Kuvanveisto

Kuvanveisto tuli kreikkalaisessa taiteessa käänteentekeväksi, koska se otti alastoman ihmisruumiin kuvaamisen päätehtäväkseen. Taiteilijat eivät pyrkineet yksilölliseen näköisyyteen, vaan esittivät ihannetyyppejä, kuvasivat he sitten
ihmisiä tai jumalia.
Arkaaisen kauden veistokset, useat Apollonin nimellä tunnetut miesten kuvat, olivat aluksi jäykkiä ja tiukasti frontaliteettiasennossa, mutta myöhemmät veistokset olivat jo melkoisesti vapaampia.
Kädet kuvattiin suorina kylkiä vasten. Usein veistosten henkilöillä on arkaainen hymy. Myöhemmin patsaiden asennot ja niiden kasvojen ilmeet ja piirteet saivat lisää ilmeikkyyttä. Tunnettuja arkaaisen kauden veistoksia ovat neitopatsaat koreet ja miehet kourokset.

Klassinen kausi

Persialaissotien jälkeen sekä rakennustaiteen että kuvanveiston alalla vallitsi vilkas toiminta. Myronin, Feidiaan ja Polykleitoksen teoksia aateloi suurpiirteinen ylevyys. Seuraavan vuosisadan kuvanveistäjät Skopas, Praksiteles ja Lysippos esittivät teoksissaan yksilöllisempää kauneutta.
Varsinkin hellenistisenä aikana taide joutui palvelemaan ruhtinaiden kauneudenhalua ja koristamaan uusia kaupunkeja, kuten Aleksandriaa, Kodosta ja Pergamonia. Ylevyyden ja hillityn kauneuden sijalle astuvat intohimoisuus ja raju voima.
Esimerkkeinä tuon ajan veistoksista voidaan mainita Borghesen taistelija (katso Agasias), Laokoon-ryhmä, Rodoksen kolossi, Farnesen härkä, sekä niin sanotut galliveistokset Kuoleva galli ja Vaimonsa ja itsensä surmaava galli, joihin aiheet on saatu galatialaisten noin vuonna 200 eaa. Vähään-Aasiaan tekemästä sotaretkestä.
Attikalainen koulu säilyi muodoltaan loistavana, mutta tuli yleensä aistilliseksi ja imeläksi.
Antiikin veistoksista säilyi pitkään käsitys, että ne olivat puhtaan valkoisia, ja tätä valkoisuutta ihannoitiin. Ajatus sai alkunsa Laokoon-ryhmän löytymisestä 1509 Neron palatsin raunioista. Ajanlaskun alun aikaan veistetystä veistoksesta oli kaikki väri kulunut pois. Valkoisuuden ihannoinnin lujitti taidehistorian isä Joachim Winckelmann. Seurauksena oli että museoissakin patsaiden värejä pestiin hapoilla pois. Tutkimusten perusteella on selvinnyt muun muassa että eläimet oli maalattu varsin moderniin tyyliin, leijonan harja saattoi olla sininen ja vartalo kirkkaan keltainen. Lordi Elgin poistatti kaikki värijäljet Parthenonin friiseistä, jotta väri ei alentaisi niiden myyntihintaa. Patsailla on toisinaan saattanut olla lasisilmät ja peruukki. Glyptoteket-museossa Kööpenhaminassa on meneillään antiikin taiteen tutkimushanke, jossa värejä on selvitetty.

Maalaustaide

Maalaustaiteen asema oli Kreikassa huomattava, mutta vaasimaalauksia lukuun ottamatta tiedot siitä ovat niukat. Ensimmäinen huomattavampi mestari on Polygnotos, muita ovat Zeuksis ja varsinkin Apelles.
Petri Virtanen (taiteilija)

Musiikki

Petri Virtanen on ennen nykyistä yhtyettään Petroleum Basea kuulunut Elastic Boredomiin, AAARGHH!iin, Purple Vomitiin, Dark Pulpiin, Succubusiin ja Aquasaurukseen.
Valtakunnanvoudinvirasto

Valtakunnanvoudinvirasto (ruots. Riksfogdeämbetet) on Suomen ulosottotointa johtava oikeusministeriön alainen keskusvirasto. Virastoa johtaa valtakunnanvouti Juhani Toukola. Viraston tehtäviin kuuluu muun muassa ulosottoviranomaisista tehtyjen kantelujen ja vahingonkorvausvaatimusten käsittely, ulosottolaitoksen talous- ja henkilöstöhallinto ja ulosoton kehittäminen ja ohjaus.  Virasto nimittää kihlakunnanvoudit virkoihinsa. 
Valtakunnanvoudinvirasto aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa Turussa. Virastolla on noin 20 työntekijää. Viraston tehtävät hoidettiin aiemmin oikeusministeriön ulosottoyksikössä ja lääninhallitusten oikeushallinto-osastoilla.
Kalliojärvi (Sastamala)

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 70 metriä. Järveen laskee muutama suo-oja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 1,8 kilometriä pitkä laskuoja Ahmausojaan. Se yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen.
Järven rantaviiva on 0,72 kilometriä pitkä ja rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta ranta on soistunutta. Järvellä on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Häijäästä.
Tampereen kalamarkkinat

Tampereen kalamarkkinat on kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kala-alan markkinatapahtuma Tampereen Laukontorilla. Tapahtuman järjestää Pirkanmaan kalatalouskeskus ry.
Suomen ensimmäiset kalamarkkinat pidettiin Tampereella vuonna 1991 Laukontorilla. Tämän jälkeen kalamarkkinoita on järjestetty runsaasti eri puolilla Suomea. Kalamarkkinoilla tuodaan esille kaikenlaista kalaa.
Ensimmäisenä vuonna markkinat pidettiin syksyllä, mutta yleisön pyynnöstä tapahtuma järjestettiin kaksi kertaa vuodessa; keväisin ja syksyisin. Keväällä tapahtuma on viikkoa ennen vappua, kesäkauden avaus. Syksyllä tapahtuma on Tampere-päivän yhteydessä. Markkinat sai heti jakamattoman suosion. Kalamarkkinat on Tampere-päivän suosituin tapahtuma. Keväällä ja syksyllä tapahtumassa käy noin 40 000-50 000 asiakasta eli vuodessa noin 80 000-100 000.
Keskeisimmät myytävät kalalajit markkinoilla ovat silakka, kirjolohi ja muikku. Tuoretiskeillä on tarjolla lisäksi haukea, kuhaa, lahnaa, madetta, ankeriasta, nahkiaista. Vuosien varrella markkinoilla on ollut useita muotituotteita, jotka ovat tulleet jäädäkseen. Loimukirjolohi, kalapaella, upporasvassa tiristetyt muikut ym. ovat pysyneet yleisön suosikkeina. Perinteiset puolisäilykkeet silakasta, täyssäilykkeet muikusta, kuoreesta, särjestä ovat pysyneet suosittuina.
Monille kalastajille kalamarkkinoista on tullut tärkeä lisätulon lähde sen jälkeen kun kalan hintataso laski 1990-luvulla. Markkinat ovat kalastajalle tärkeä suoramyyntitapahtuma, jossa kohdataan asiakas henkilökohtaisesti.
Vjatšeslav Staršinov

Urheilusaavutukset

Staršinov oli voittamassa kolmea Neuvostoliiton mestaruutta Moskovan Spartakin joukkueessa vuosina 1962, 1967 ja 1969. Maailmanmestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa vuosina 1963–1971 sekä olympiakultaa vuosina 1964 ja 1968. MM-kisojen paras maalintekijä hän oli vuosina 1963 ja 1966, ja hänet palkittiin vuoden 1965 MM-kisojen parhaana hyökkääjänä. Neuvostoliiton urheilumestarin arvon hän sai vuonna 1963.

Pelaajana

Staršinov oli tunnettu vahvasta maalinedustapelistään; hän toimitti maalivahdin eteen torjumat kiekot maaliin. Hän oli ahkera laukoja mistä hyvänsä kulmasta maalin lähellä. Staršinov pelasi fyysistä ja kovaotteista jääkiekkoa. Hän oli yksi ratkaisupelaajista maailmanmestaruuskisoissa 1960-luvulla.
Stuart Golland

Stuart Golland (3. elokuuta 1945 – 11. syyskuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnettiin ITV:n draamasarjasta Sydämen asialla. Siinä hän esitti Pub Aidensfield Armsin omistaja George Wardia tuotantokausina 1992–1996. Hän on esiintynyt sarjan 67 jaksossa.
Golland on myös näytellyt tv-sarjassa Emmerdale Farm.
Craig Levein

Ura pelaajana

Levein aloitti jalkapallouransa pelaamalla koulun joukkueessa Dalgety Bayssa. Hän lopetti pelaamisen 15-vuotiaana, mutta vuoden jälkeen jatkoi veljensä innostamana pelaamista Lochore Welfaren juniorijoukkueessa. Hän pelasi Lochoressa vuoden verran, kunnes liittyi 1981 Cowdenbeathiin.
Levein teki nopeasti läpimurtonsa Cowdenbeathin avauskokoonpanoon ja nousi suurempien skottiseurojen kiikariin. Kahden kauden jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi lapsuutensa suosikkiseuraan Heartsiin vuonna 400 000 punnan siirtosummalla. Levein vakiinnutti nopeasti paikkansa Heartsin pelaavassa kokoonpanossa, ja 1985–1986 hänet valittiin kahdesti liigan parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Skotlannin maajoukkueessa Levein debytoi maaliskuussa 1990 ja oli mukana MM-kisoissa 1990. Nuoruusvuosien jälkeen ura sai takapakkia kahden vakavan polvivamman vuoksi ja lopulta hän joutui jättämään kentät kolmikymppisenä vuonna 1995. Hearts-vuosinaan hän tuli tunnetuksi myös rajuista otteistaan ja sai 12 ottelun pelikiellon murrettuaan seurakaverinsa Graeme Hoggin nenän harjoitusottelussa.

Ura valmentajana

Ennen aikainen pelaajauran päätös ei kuitenkaan masentanut Leveiniä, vaan hän jatkoi uraansa valmentajana. Hän palasi marraskuussa 1997 entiseen seuraansa Cowdenbeathiin, jonka hän nosteli taistelemaan liiganoususta kaudella 2000/01. Nousu toteutuikin kauden jälkeen, mutta Levein itse oli lähtenyt joulukuussa 2000 Heartsiin.
Heartsissa Levein jatkoi hyvää työtään ja johdatti edinburghilaiset kahdesti liigassa kolmanneksi. Hyvät tulokset tekivät Leveinistä tunnetun myös Skotlannin ulkopuolella ja lokakuussa 2004 hän siirtyi Leicester Cityyn. Englantilaisseurassa menestys ei kuitenkaan ollut toivotunlaista ja kun seura putosi kaudella 2005/06 mestaruussarjassa putoamiskamppailuun hän sai tammikuussa 2006 potkut tehtävistään.
Syyskuussa 2006 Levein palasi valmennustehtäviin Skotlannin kakkosdivisioonassa pelanneen Raith Roversin päävalmentajana. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä jo lokakuussa hän siirtyi pääsarjaseura Dundee Unitedin peräsimeen.
Dundee Unitedissa Levein palautti itsensä jälleen skotlantilaisten tietoisuuteen ja kaudella 2006/07 hänet valittiin kolmesti liigan kuukauden valmentajaksi. Loppusijoitus oli yhdeksäs, mutta kahdella seuraavalla kaudella seura oli jo komeasti viides. Lisäksi Levein johdatti Dundee Unitedin Skotlannin liigacupin finaaliin kaudella 2007/08.
Joulukuussa 2009 Levein jätti Dundeen ja siirtyi Skotlannin maajoukkueen päävalmentajaksi. Leveinin johdolla Skotlanti jäi vain kahden pisteen päähän jatkokarsintapaikasta EM2012-karsinnoissa. Syksyllä 2012 joukkueen tulokset jäivät kehnoiksi ja Leveinin johdolla Skotlanti ei voittanut yhtään neljästä ensimmäisestä MM2014-karsintaottelusta. Skotlannin jalkapalloliitto erotti Leveinin marraskuun alussa 2012.
Toukokuussa 2014 Levein palasi työskentelemaan Heartsiin urheilutoimenjohtajaksi.
Elokuussa 2017 Levein palasi valmennustehtäviin, kun hän siirtyi urheilutoimenjohtajan paikalta Heartsin päävalmentajaksi.
Johann Andreas Naumann

Johann Andreas Naumann (1744–1826) oli saksalainen lintutieteilijä.
Naumann oli maanviljelijä Köthenissä. Hän kirjoitti teokset Vogelsteller (1789) ja 12-osaisen Naturgeschichte der Vögel Mitteleuropas (1896-1905). Yhdessä poikansa Johann Friedrich Naumannin (1780-1857) kanssa hän kirjoitti teoksen Naturgeschichte der Vögel Deutschlands. Nach eigenen Erfahrungen entworfen. Fleischer, Leipzig 1822-1866, osat 1-13.
Hänen nuorempi poikansa oli Carl Andreas Naumann (1786-1854).
Köthenissä sijaitsee Naumann-Museum.
Johann Andreas Naumann ja Johann Friedrich Naumann nimesivät yhdessä ruokokerttusten suvun Acrocephalus vuonna 1811.
Antti Saarela (jääkiekkoilija)

Seuraura

Saarela on Laitilan Jyskeen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Rauman Lukkoon. Saarela toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän voitti C-nuorten SM-karsinnoissa Lukon sisäisen syöttöpörssin 15 syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Saarela voitti joukkueen maalipörssin 20 osumallaan. Hän voitti koko sarjan pudotuspelien maalipörssin. Saarela oli myös Lukon paras pistemies tehoilla 8+2=10.
Kauden 2017–2018 Saarela pelasi pääosin Lukon A-nuorissa. Hän kärsi kuitenkin pitkin kautta erilaisista vaivoista ja pelasi A-nuorten SM-liigan runkosarjassa 25 ottelua tehopistein 6+9=15. Saarela vahvisti myös Lukon B-nuoria. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Saarela sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 28. lokakuuta 2017 Tampereen Ilvestä vastaan. Hänelle tilaa Lukon kokoonpanossa teki Damien Fleury. Saarela merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Hän jäi kuitenkin lopulta ilman peliaikaa.
Toukokuussa 2018 Saarela teki Lukon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa, jossa Saarela pelasi noin puolet kaudestaan. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa 21. marraskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Saarela merkittiin Lukon nelosketjun oikeaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Aaro Vidgrenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.35 minuuttia. Saarela keräsi myös kaksi syöttöpistettä. Hän onnistui myös maalinteossa voittomaalikilpailussa. Liigauransa avausmaalin Saarela teki 18. joulukuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Kaikkiaan hän teki tulokaskautensa aikana 24 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+8=10.
Chicago Blackhawks varasi Saarelan neljännellä kierroksella 123. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen.

Maajoukkueura

Saarela pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut kuusi nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Saarela valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2016.

Muuta

Saarelan isoveli Aleksi pelaa hyökkääjänä NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Veljesten isä on Lukon entinen kapteeni Pasi Saarela. Heidän setänsä Ilkka Saarela pelasi puolestaan joukkueessa kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004.
Harri Melin

Harri Juhani Melin (s. 9. huhtikuuta 1954 Anjala) on Tampereen yliopiston sosiologian professori. Yhteiskuntatieteiden tohtori Melin toimi vuodesta 2003 Turun yliopiston sosiologian professorina, kunnes hänet valittiin 1. lokakuuta 2008 Tampereen yliopiston sosiologian professorin virkaan. Vuoden 2009 hän toimi yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina ja vuoden 2010 alusta lukien hän on ollut yliopiston vararehtori . Hänen alaansa on yhteiskunnallisen muutoksen, luokkarakenteen ja työelämän tutkimus. Väitöskirjassaan (Tampereen yliopisto 1996) Melin tarkasteli neuvostoliittolaisia ja venäläisiä yritysjohtajia. 
Melin on toiminut Edward Westermarckin perintöä vaalivan ja Sosiologia-lehteä julkaisevan The Westermarck Societyn puheenjohtajana vuosina 2001–2003.

Näkemyksiä

Melinin mukaan kapitalismi talousjärjestelmänä päättyy kun talouskasvu loppuu.
Länsisalmi

Helsingin alueliitos

Kaupunginosan eteläkärki, ns. Västerkullan kiila, liitettiin Helsinkiin 1.1.2009 osana Lounais-Sipoon osakuntaliitosta. Tällöin Itäväylän eteläpuolisesta osasta tuli osa Salmenkallion kaupunginosaa. Liitoksella muodostettiin maayhteys Helsingin ja Sipoon liitosalueen välille. Samalla katkesi Vantaan yhteys merelle, kun parin kilometrin pituinen kaistale Porvarinlahden merenrantaa siirtyi Helsingille. Helsingin puolelle jäi Vantaan maanomistusta ja Vantaan puolelle Helsingin maanomistusta.

Tulevaisuus

Nyt Länsisalmen kaupunginosaan suunnitellaan metroasemaa ja sen ympärille asuntoaluetta. (Osayleiskaavaluonnos 21.2.2011)
Pakkotila

Vahingonkorvaus

Pakkotila poistaa teolta rangaistavuuden. Sen sijaan se ei poista yleistä vahingonkorvausvastuuta toiselle aiheutuneesta vahingosta. Vahingon korvaus tutkitaan Vahingonkorvauslain mukaan, jonka perusperiaatteena on, että kukin kattaa onnettomuuksista itselleen aiheutuneet vahingot. Pakkotilassa tehty teko, joka on välttämätön, on suoraa seurausta pakkotilan aiheuttajasta. Tällöin se, joka on aiheuttanut pakkotilan, vastaa vahingoista. Sen sijaan kaikki tarpeettomat vahingot ovat aiheuttajansa vastuulla.
Yllä olevaa voidaan selvittää esimerkillä: Pyromaani sytyttää tulipalon. Kännykätön ohikulkija näkee palon ja murtautuu sisälle yrittämään alkusammutusta ja soittamaan apua. Alkusammutusta yrittäessään ohikulkija sammuttaa palon peittämällä palopesäkkeen olohuoneen matolla ja takillaan, jotka tuhoutuvat käyttökelvottomiksi. Tämän jälkeen ohikulkija soittaa paikalle palokunnan, joka vastaa ainoastaan varanumeroon, ja tönäisee vahingossa kyynärpäällään maljakon lattialle. Matto, takki ja sisäänmurtautumisesta aiheutuneet vahingot kuuluvat tulipalon seurauksiin, samoin puhelinlasku. Näistä pyromaani joutuu aikanaan korvausvastuuseen. Sen sijaan maljakon rikkoutuminen on kyseenalainen. Periaatteessa kyseessä on tuottamuksellinen teko, josta ohikulkija kantaa vastuun. Toisaalta, jos ajatellaan ohikulkijan olleen edelleen kiihdyksissä tilanteesta, vahinko kuuluu edelleen pakkotilan piiriin. Jos tulipalon olisikin aiheuttanut salamanisku, vahingoista talolle ja matolle vastaisi talon omistaja. Takille aiheutunut vahinko kuuluisi ohikulkijalle itselleen.

Putatiivinen pakkotila

Putatiivinen eli oletettu pakkotila syntyy silloin, kun henkilö olettaa käsillä olevan tilanne, joka oikeuttaa pakkotilamenettelyyn, mutta todellisuudessa tällaista tilannetta ei kuitenkaan ole.  Oikeuskäytännössä putatiivinen pakkotila, silloin kun se yleisen elämänkokemuksen mukaan on ollut uskottava, ja kun oletetun pakkotilan poistamiseen käytetyt keinot ovat olleet oikeassa suhteessa oletettuun uhkaan, ei johda rangaistukseen tai rangaistus mitataan alennetulla asteikolla. Korvausvelvollisuus kuitenkin syntyy kiistattomampana kuin todellisen pakkotilan mukaisessa tilanteessa.
Ibrahim-al-Ibrahim-moskeija

Rakentaminen

Ibrahim-al-Ibrahim-moskeijan rakentaminen alkoi vuonna 1995 ja rakentamiseen meni kaksi vuotta. Moskeija avasi ovensa 8. elokuuta 1997. Rakentamisen kustannukset olivat noin 5 miljoonaa puntaa. Moskeijan lahjoitti Saudi-Arabian kuningas Fahd ja sen tarkoituksena on palvella erityisesti Gibraltarin marokkolaisia, joita on töissä alueella. Moskeijan on väitetty olevan suurin muslimimaiden ulkopuolelle rakennettu moskeija. Europa Pointiin rakennettuna se on myös Euroopan eteläisin moskeija. Moskeija on rakennettu kohti Gibraltarinsalmea ja Marokkoa.

Käyttö

Tavallisen uskonnollisen käytön lisäksi moskeijassa on koulu, kirjasto ja luentosali. Moskeija on eräs Gibraltarin vierailluimmista turistikohteista.
Moskeijan lähellä on suuri maanalainen vesisäiliö, joka tunnetaan nimellä Nuns Well ja joka rakennettiin ehkä jo maurien valtakaudella. Nunniin liittyvän nimensä se sai tarinan mukaan siitä, että Shrine of Our Lady of Europen nunnat käyttivät sitä aikanaan.