google/wiki40b huggingface dataset:
Riihivainio

Riihivainio on asuin- ja yritysalue Kempeleeessä. Alue sijaitsee noin 1,5 kilometriä kunnan keskustaajamasta Pohjanmaan radan itäpuolella. 
Alueen asutus koostuu omakoti- ja rivitaloista. Vanha nelostie eli seututie 847 johtaa Riihivainion lävitse.
Kyberturvallisuus

Kyberturvallisuus on turvallisuuden osa-alue, jolla pyritään sähköisen ja verkotetun yhteiskunnan turvallisuuteen. Kyberturvallisuudessa tunnistetaan, ehkäistään ja varaudutaan sähköisten ja verkotettujen järjestelmien häiriöiden vaikutuksiin yhteiskunnan kriittisiin toimintoihin. Kyberturvallisuusajattelussa yhdistyy tietoturvallisuuden, jatkuvuuden hallinnan ja yhteiskunnan kriisivarautumisen ajattelua. 
Useat yhteiskunnan kriittiset toiminnot kuten esimerkiksi rahaliikenne, energiantuotanto,vesihuolto ja lennonjohto ovat riippuvaisia tietojärjestelmien ja verkkojen toimivuudesta. Näitä toimintoja tukeviin järjestelmiin ja verkkoihin kohdistuvien häiriöiden syy voi olla tietoturvakysymyksissä, kuten haittaohjelmissa tai vikaantuvissa laitteissa, mutta häiriön vaikutus yhteiskunnan näkulmasta tarkasteltuna muodostaa kyberturvallisuusuhkan. Olennaista kyberturvallisuusuhkien tarkastelussa on fyysisen maailman vaikutusten tarkastelu erona tietojärjestelmävaikutuksiin.

Kyberturvallisuus Suomessa

Suomen valtion ensimmäinen kyberturvallisuusstrategia hyväksyttiin valtioneuvoston yleisistunnossa 24. tammikuuta 2013. Se pohjautuu Tasavallan presidentin ja valtioneuvoston ulko- ja turvallisuuspoliittisen ministerivaliokunnan päätökseen 8. maaliskuuta 2011. Suomessa kyberturvallisuus on määritelty mm. tavoitetilaksi, jossa kyberympäristöön voidaan luottaa ja jossa sen toiminta turvataan. Se pitää sisällään toimenpiteet, joiden avulla voidaan ennakoivasti hallita ja tarvittaessa sietää erilaisia kyberuhkia ja niiden vaikutuksia.
Kokonaisturvallisuuden järjestelyt on kuvattu valtioneuvoston 5.12.2012 periaatepäätöksessä kokonaisturvallisuudesta. Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen turvaamisen periaatteet on puolestaan kuvattu Yhteiskunnan turvallisuusstrategiassa (julkaistu 2010).
Turvallisuuskomitea (tammikuuhun 2013 turvallisuus- ja puolustusasiain komitea TPAK) seuraa strategian toimeenpanoa. Osana kyberstrategian toteuttamista perustettiin Viestintävirastoon CERT-toiminnat kokoamalla erityinen Kyberturvallisuuskeskus vuoden 2014 alussa. Ensimmäinen kansallisen kyberturvallisuusstrategian toimeenpano-ohjelman Turvallisuuskomitea hyväksyi 11.3.2014.
Vuonna 2018 Suomen kyberpuolustuksen suunnittelun johdossa oleva prikaatikenraali Mikko Heiskanen näki 2013 kyberstrategian tavoitteiden toteutuneen huonosti. Hän kaipasi kipeästi uuden tiedustelulain lupaamia mahdollisuuksia ja sanoi, että kyberturvallisuuden kokoavaksi johtajaksi tarvittaisiin pieni johtoelin, joka loisi yhteisen tilannekuvan ja ennusteen valtiojohdolle.
Aavikkoilves

Koko ja ulkonäkö

Aavikkoilveksellä on lyhyt turkki, joka on väriltään kellan- tai punaruskea. Sen leukaa, kurkkua ja ruumiin alapuolta koristavat valkeat kuviot. 
Päältä mustat korvat ovat kapeat ja suipot. Korvien päässä ovat mustat tupsut. Korviensa takia eläintä kutsutaan myös karakali-nimellä, joka tulee turkinkielisestä mustaa korvaa tarkoittavasta sanasta karakulak.
Aavikkoilveksen pituus on noin 60–90 cm ja sen hännän pituus on noin 25–30 cm. Aikuisen aavikkoilveksen korkeus on 40–50 cm ja se painaa 6–19 kg. Jalat sillä ovat pitkät ja solakat.

Levinneisyys

Aavikkoilvestä tavataan kuivilla alueilla Pohjois-Afrikassa, suuressa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa, Arabian niemimaan ja Araljärven välisellä alueella sekä Etelä-Aasiassa.

Elinympäristö

Aavikkoilveksen elinaluetta ovat vuoristoseudut, savannit ja avoimet kuivat pensaikot. Se välttelee metsiä.

Lisääntyminen

Aavikkoilveksen lisääntymisaika on syyskuusta joulukuuhun. Sen kantoaika on 9 viikkoa ja tavanomainen poikasmäärä on kaksi, jotka se synnyttää maasian tai ketun pesäkoloon, mahdollisesti myös onttoon puuhun. Poikasten väri on aluksi kirkkaan punaruskea, mutta kuukausien kuluttua se muuntuu harmahtavan punaruskeaksi.

Ravinto

Aavikkoilves syö erikokoisia eläimiä, kuten lintuja, jyrsijöitä, jäniksiä, apinoita, pieniä antilooppeja ja muita nisäkkäitä.
Ruskoselkätyranni

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan ruskoselkätyranni on noin 13 cm. Koiras on väriltään, päästään, vatsastaan, pyrstöstään ja siivistään musta. Siipien alapuolella on myös valkoisia höyheniä, jotka näkyvät vain lennossa. Koiraan selkä on väriltään ruosteenruskea. Naaras on pääväritykseltään harmahtavan ruskea ja selkä on punaruskea. Naarasruskoselkätyrannin vatsa on harmahtava. Ulkonäöltään ruskoselkätyranni muistuttaa huomattavasti kastanjaselkätyrannia (Lessonia rufa), mutta on hieman sitä kookkaampi ja naaras on kastanjaselkätyranninaarasta tummempi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Ruskoselkätyrannia tavataan Andeilla Perun etelä- ja keskiosissa, Bolivian länsiosissa, Pohjois-Chilessä ja Argentiinan koilliskärjessä. Linnun elinympäristöä ovat vesialueiden kuten järvien lähellä sijaitsevat avoimet ruohikkomaat. Ruskoselkätyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 3 000–4 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Tammivyömittari

Koko ja ulkonäkö

Tammivyömittarin etusiipien pohjaväri vaihtelee oranssinruskeasta vaalean kellertävänruskeaan ja takasiivet ovat varsinkin etureunasta sävyltään etusiipiä vaaleammat. Siipiä kirjoo harmaanruskeiden suomujen muodostama pisteytys. Sisempi ja ulompi poikkiviiru muodostuvat rivistä erillisiä mustia pisteitä ja niiden välissä siipien poikki kulkee punaruskeana viiruna erottuva keskivarjo, joka muuttuu etusiiven etureunaa kohti sävyltään sinertävämmäksi. Aivan siiven ulkoreunassa ripsien tyvellä on ohut, musta viiru. Etusiiven kärki muodostaa terävän kärjen, jonka takana siiven reuna on selvästi kovera ja takasiiven ulkoreunassa on terävä, ulospäin suuntautunut kulma. Siipiväli vaihtelee 23–30 mm ja toisen sukupolven yksilöt ovat ensimmäisiä pienempiä.

Levinneisyys ja lentoaika

Tammivyömittarin levinneisyys ulottuu Portugalista ja Irlannista Kaukasukselle ja Pohjois-Iraniin. Suomessa se on eteläinen laji, jota tavataan Ahvenanmaalla, lounassaaristossa sekä suunnilleen Turku-Imatra-linjan eteläpuolella. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuulta elokuuhun. Suomessa toisen sukupolven yksilöt ovat kuitenkin harvinaisia.

Elinympäristö ja elintavat

Tammivyömittari viihtyy metsissä ja puistoissa, erityisesti, jos niissä kasvaa tammea. Perhosia tavataan elinpaikoiltaan yleensä yksitellen, mutta silloin tällöin lukumäärät voivat olla kohtalaisen suuriakin. Perhosyksilöt lepäävät päivisin siivet levällään puiden lehdillä tai rungoilla. Lento alkaa illan hämärtyessä ja perhoset tulevat valolle, joskus myös syötille. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää pääasiassa tammilla (Quercus), mutta niitä on tavattu myös lehmuksilta (Tilia) ja koivuilta (Betula).
William Smith (kielitieteilijä)

Sir William Smith (20. toukokuuta 1813 Enfield, Middlesex – 7. lokakuuta 1893 Lontoo) oli brittiläinen leksikografi ja klassisten kielten opettaja.
Smith opiskeli aluksi lakia University College London yliopistossa ja pääsi jäseneksi Gray's Inn -seuraan 1830. Hän saavutti oppiarvot Doctor of Civil Law (DCL) ja Doctor of Laws (LL.D.). Hän kuitenkin päätti lopettaa lain harjoittamisen ja keskittyä kirjoittamaan klassisista aiheista.
Smith opetti University College School yksityiskoulussa. Hän kirjoitti useita oppikirjoja ja tunnettiin etenkin sanakirjoistaan Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1842) ja Bible Dictionary (1860–1865).
Hänet aateloitiin vuonna 1892, vuotta ennen kuolemaansa.
Texasin paras pikku porttola

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo elokuvaa kepeäksi ja karamellinväriseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
1,5-syklo-oktadieeni

Ominaisuudet

1,5-syklo-oktadieeni on huoneenlämpötilassa kirkas neste. Se ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi tyypillisten alkeenien tavoin, ja klooraus johtaa tetrakloorisyklo-oktaaniin ja selektiivinen pelkistys vedyn avulla muodostaa syklo-okteenia. Korkeassa lämpötilassa ja paineessa vety pelkistää 1,5-syklo-oktadieenin syklo-oktaaniksi.

Organometallikemiassa

1,5-syklo-oktadieenin π-sidokset muodostavat sidoksen metalliatomien kanssa. Nämä kompleksit ovat hyvin pysyviä ja niitä muodostuu metallikarbonyylien ja 1,5-syklo-oktadieenin välisellä reaktiolla. Metalleja, jotka muodostavat näin kompleksin yhdisteen kanssa ovat muun muassa kromi, volframi, renium ja molybdeeni.
Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) on hyödyllinen lähtöaine muiden nikkeliyhdisteiden synteesissä ja syklo-oktadienyyliligandin syrjäytymiseen perustuu eräiden kompleksien, kuten Crabtreen katalyytin käyttö.
Sami Mettovaara

Ura

Mettovaaran kasvattajaseura oli Oulun Kärpät. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1988–1989, jolloin Mettovaara teki runkosarjassa 17 ottelussa tehot 6+3=9. Keväällä 1989 Kärpät kuitenkin putosivat I-divisioonaan, jossa Mettovaara pelasi kolme seuraavaa kautta. Kaudella 1991–1992 hän teki läpimurtonsa Kärpissä ja teki 34 ottelussa tehot 20+14=34. Mettovaara oli joukkueen neljänneksi paras pistemies sekä kolmanneksi paras maalintekijä Juha Huikarin kanssa. Kaudella 1992–1993 hän teki tehot 28+21=49 ja oli Kärppien sisäisen pistepörssin viides ja maalipörssin kolmas. I-divisioonan maalipörssissä Mettovaara sijoittui kahdeksanneksi KooKoon Sergei Karpovin kanssa.
Kaudeksi 1993–1994 Mettovaara palasi SM-liigaan ja siirtyi Kalevan Pallon riveihin. Hän teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 39 ottelussa tehot 9+11=20. Kaudella 1994–1995 Mettovaara oli tehoilla 22+13=35 KalPan kolmanneksi paras pistemies Petr Kořínekin ja Arto Sirviön jälkeen sekä sisäisen maalipörssin voittaja. Hän oli SM-liigan maalipörssin kuudes Lukon Tero Arkiomaan, HIFK:n Mika Kortelaisen, Tapparan Janne Ojasen ja Lukon Kalle Sahlstedtin kanssa. Mettovaaran tekemät 22 maalia ovat hänen henkilökohtainen yhden kauden ennätys. KalPan jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1995–1996 TPS:ään. Mettovaara teki siellä toisella kaudellaan 1996–1997 tehot 20+17=37, joilla hän oli TPS:n toiseksi paras maalintekijä Kimmo Rintasen jälkeen sekä kolmanneksi paras pistemies Rintasen ja Marcus Thuressonin jälkeen. Mettovaaran tekemät tehopisteet ovat hänen yhden kauden ennätyksensä. Hän voitti keväällä 1997 SM-hopeaa.
Mettovaara siirtyi kaudeksi 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue AIK IF:ään. Hän pelasi siellä 18 ottelua tehoin 4+2=6, kunnes Mettovaara palasi loppukaudeksi Suomeen ja siirtyi Jokereihin. Hän voitti keväällä 1998 SM-pronssia. Mettovaara jatkoi Jokereissa myös seuraavat kaksi kautta. Hän aloitti niistä toisen kauden 1999–2000 englantilaisessa Newcastle Jestersissä, mutta Mettovaara palasi sieltä kesken kauden Jokereihin, jossa hän voitti SM-hopeaa keväällä 2000.
Vuodet 2000–2002 Mettovaara pelasi Elitserien-joukkue Luleå HF:ssä. Sen jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Kärppiin ja teki joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Mettovaaran ensimmäinen kokonainen SM-liigakausi 2002–2003 Kärpissä toi 53 runkosarjaottelussa tehot 10+6=16. Hän voitti keväällä 2003 SM-hopeaa. Kauden jälkeen Kärppien silloinen päävalmentaja Kari Heikkilä pudotti Mettovaaran kauden 2003–2004 suunnitelmista ja hän oli sen kokonaan pelaamatta. Heinäkuussa 2004 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan liigassa pelaavan AaB Ishockeyn riveihin. Mettovaara lopetti pelaajauransa kevääseen 2005.

Uran jälkeen

Mettovaara on toiminut syksystä 2008 lähtien MTV3:n jääkiekkoasiantuntijana.
Tony Hawk’s Skateboarding

Vastaanotto

Peli menestyi hyvin ja on myöhemmin kehittynyt jatko-osineen kokonaiseksi pelisarjaksi. Maailmanlaajuisesti Tony Hawk’s Pro Skateria myytiin 4,42 miljoonaa kappaletta, joista 1,51 miljoonaa kappaletta Euroopassa.
Markku Nenonen

Markku Tapani Nenonen (s. 6. joulukuuta 1960 Helsinki) on suomalainen tanssija, koreografi, näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti musiikkiteatterin freelance-ammattilaisena.
Uransa alussa Nenosella oli kiinnitys tanssijana Helsingin Kaupunginteatterissa pari vuotta, kunnes hänet hyväksyttiin Carolyn Carlsonin tanssiryhmään Pariisiin, jossa Nenonen asui kolme vuotta. Tanssijana Nenonen on ollut mukana muun muassa teoksissa Peter Pan (HKT 1984), Kalevala (HKT 1985) ja Cats (HKT 1986) sekä  Dark ja  Steppe (Carolyn Carlson, 1980-luvun loppu).
Kesällä 2007 Nenonen esitti toista pääosaa (Albin/Zaza) Heinolan kesäteatterin suomenkielisenä kantaesityksenä toteuttamassa musikaalifarssissa Lainahöyhenissä (La Cage aux folles). Seuraavana kesänä hän esiintyi Heinolassa musikaalissa Housut pois (The Full Monty) Malcolmin roolissa. Molemmat tuotannot ohjasi Tiina Brännare. Vuonna 2007 Nenonen teki myös koreografian Mel Brooksin musiikkikomediaan The Producers, jonka ohjasi Helsingin Kaupunginteatteriin Neil Hardwick.
Vuonna 2012 Nenonen suomensi, ohjasi, lavasti ja puvusti Tampereen Työväen Teatterin Kellariteatteriin puhenäytelmän Rakkauden vaatekaappi (Love, Loss And What I Wore) ja teki samana syksynä samaan teatteriin ensimmäisen operettiohjauksensa Kreivitär Mariza. Aiemmin hän on tehnyt koreografiat TTT:n Amadeukseen, Tuhkimoon ja lastennäytelmään Heinähattu ja Vilttitossu.
Vuonna 2014 Markku Nenonen ohjasi Helsingin Kaupunginteatteriin musikaalin Miten menestyä vaivatta liike-elämässä. Syksyllä 2015 sai kantaesityksenä hänen ohjauksensa Elton Johnin ja Lee Hallin menestysmusikaalista Billy Elliot.
Nenosen muita ohjauksia ovat olleet Rocky Horror Show (myös koreografia, Åbo Svenska Teater 2002), Tell Me On A Sunday (ÅST 2007), Cabaret (Joensuun Kaupunginteatteri 2010), I Love You, You’re Perfect, Now Change (ÅST 2004), Urinetown (myös koreografia, ÅST 2006) ja Next To Normal (myös koreografia ja pukusuunnittelu, HKT 2010).
Koreografina Nenonen on työskennellyt muun muassa produktioissa Rose (HKT 1992), Mambo Kings (HKT 1995), Flyin’ Jay (Turun kaupunginteatteri 1995), Crazy For You (Kuopion kaupunginteatteri 2001), Sadan vuoden yksinäisyys (Turun kaupunginteatteri 2002) ja Evita (HKT 2006) sekä monissa Komediateatteri Arenan esityksissä, joita hän on myös ohjannut.
Näyttelijänä hänet on nähty teoksissa Chicago (HKT 1983), Sweet Charity (Nickie, Turun kt 1999), Cabaret (seremoniamestari, HKT 2000), Aladdin (Jafar, Aleksanterin teatteri 2012) sekä Paulin roolissa tv-sarjassa Kuumia aaltoja (MTV3 2003). Lisäksi hän on tehnyt omia koreografioita mm. Romantikuu, Pastellaria ja Tango sekä esiintynyt Superdames-ryhmässä drag-roolissa nimeltä Raffaella Della Rosa.
OFC

Historia

Liitto perustettiin vuonna 1966. Perustajajäsenet olivat Australian jalkapalloliitto sekä Uuden-Seelannin ja Fidžin vastaavat järjestöt. Vuonna 1996 OFC:lle myönnettiin täydet oikeudet ja annettiin paikka FIFA:n hallitukseen. Vuonna 1998 OFC paljasti uuden logon ja virallisen edustuslehden nimeltä The Wave. 24. toukokuuta 2004 Uudesta-Kaledoniasta tuli liiton 12. jäsen. Australia erosi OFC:stä 1. tammikuuta 2006 ja liittyi AFC:hen (Asian Football Confederation).
Black Knight -satelliitti

Black Knight -satelliitti on esine Maata kiertävällä radalla, joka NASAn mukaan on ISS-avaruusaseman rakennustöiden aikana menetetty lämpösuoja. Ufo-harrastajien mielestä kyseessä on avaruusolentojen satelliitti, joka on kiertänyt Maata noin 13 000 vuotta.
Legenda Ufo-satelliitista juontaa juurensa vuoteen 1899, jolloin Nikola Tesla ilmoitti vastaanottaneensa radioaaltoja avaruudesta. Vuonna 1954 yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä julkaistiin ufotutkija Donald Keyhoen väitteitä Yhdysvaltain ilmavoimien havaitsemista kahdesta Maata kiertävästä satelliitista. Tuolloin yhtäkään satelliittia ei ollut vielä laukaistu.
Skotlantilaistutkija Duncan Lunan analysoi aiempia radioaaltohavaintoja ja väitti tähtikartan perusteella, että Black Knight lähettää viestiä Epsilon Bootis -tähdeltä peräisin olevalta sivilisaatiolta. Lunan myönsi kuitenkin myöhemmin metodiensa olleen epätieteellisiä.
Jaken

Jaken (jap. 邪見, kirj. "paha näkökulma") on henkilö manga- ja animesarja Inuyashassa.
Jaken on Sesshōmarun palvelija. Hän on pieni vihreä yōkai ja todella uskollinen Sesshōmarulle. Aseenaan hän kantaa sauvaa, Jintōjō, jolla hän voi syöstä liekkejä. Sillä saa myös auki Inu no Taishon haudan.

Alkuperä

Jaken oli alun perin muiden samaa lajia edustavien demonien lordi. Hän taisteli armeijansa kanssa toista demoniheimoa vastaan, kun hänen vihollistensa johtaja sai Jakenin kuristusotteeseen. Silloin Sesshōmaru saapui ja käski tätä demonia väistämään, koska tämä oli Sesshōmarun tiellä. Demoni ei kuitenkaan totellut ja Sesshōmaru tappoi tämän samalla pelastaen Jakenin.
Nähdessään tämän Jaken käski joukkojaan siirtymään Sesshōmarun tieltä. He polvistuivat tämän eteen ja antoivat tietä. Jaken, ihastuneena Sesshōmarun voimista (ja hänen ulkonäöstään), Jaken käski joukkojaan unohtamaan hänet ja lähti Sesshōmarun mukaan. Hän kysyi vasta myöhemmin sopiko se Seshōmarulle itse.

Asema ryhmässä

Ajan myötä Jakenista on tullut Sesshōmarun läheisin alainen ja saanut tältä useita pieniä tehtäviä. Vaikka Sesshōmaru ei koskaan osoita Jakenille kiltteyttä, tämän palvova asenne, uskollisuus ja palvelualttius menevät usein absurdiuden puolelle: esimerkiksi jos vaikuttaa siltä, että Sesshōmaru olisi vähällä aivastaa, Jaken tekee sen tämän puolesta.
Jaken on myös tullut toimeen hyvin Rinin kanssa ja yrittänyt suojella tätä parhaansa mukaan, vaikka joskus tekeekin sen siinä toivossa, että Sesshōmaru sanoisi siitä hyvästä hänelle "jotain mukavaa".
Matti Kontio

Matti Heikki Kontio (27. huhtikuuta 1948 Helsinki – 9. syyskuuta 2017 Inkoo) oli suomalainen kanteleensoittaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka muistetaan muun muassa lastenlauluista Pieni ankanpoikanen, Saku sammakko ja Lähdetään Korkeasaareen. Hän oli Martti Pokelan oppilas. Hänen vaimonsa oli musiikin tohtori Sinikka Kontio, omaa sukua Järvinen.
Kontiolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.

Levytyksiä

Matti ja Sinikka Kontiolla oli yhtye Kantele-Duo. Kantele-Duo esiintyy levyllä Kantelekirkko (1996). Levyn nimi viittaa kantelekirkkoon, evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalvelukseen, jossa musiikkiosuudet soitetaan kanteleella. Levy on äänitetty Ylivieskassa.
Aldershot Town FC

Historia

Aldershot Town Football Club perustettiin vuonna 1992, kun kaupunki jäi kyseisen vuoden keväänä ilman jalkapalloseuraa Aldershot Football Clubin mentyä konkurssiin kesken kauden, ensimmäisenä liigaseurana sitten Accrington Stanleyn kolmekymmentä vuotta aikaisemmin.
Joukkue joutui aloittamaan taipaleensa Isthmian Leaguen kolmosdivisioonasta, viisi sarjaporrasta liigatasoa alempaa. Seuran otteluissa kävi kuitenkin paljon yleisöä ja kahtena kautena peräkkäin joukkue ylsi sarjanousuun. Vuodet 1994–1998 se pelasi Isthmian Leaguen ykköstasolla kunnes nousi Isthmian League Premier Division -sarjaan, ja sieltä kaudeksi 2003–04 konferenssitasolle. Kauden 2007–2008 Aldershot voitti konferenssin pääsarjan mestaruuden ja nousi ensi kertaa historiansa aikana Englannin liigan sarjoihin, kakkosliigaan, jossa se pelasi viisi kautta.
Aldershot Townin tunnuskuvana on sen historiaa symboloiva liekeistä nouseva feenikslintu.
Lewis Baker

Lewis Renard Baker (s. 25. huhtikuuta 1995) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kasvanut Chelsean juniorijoukkueissa ja kuuluu edelleen Chelsean omistukseen mutta on pelannut lainasopimuksilla muissa seuroissa. Kaudella 2019–2020 hän pelaa lainalla Saksan Bundesliigan Fortuna Düsseldorfissa.
Baker aloitti jalkapallon Luton Townissa, josta hän 9-vuotiaana vuonna 2005 siirtyi Chelseaan. Ensimmäisen virallisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa hän pelasi 5. tammikuuta 2014, kun se voitti Derby Countyn FA Cupin vierasottelussa 2–0. Baker vaihdettiin ottelussa Oscarin tilalle 87. minuutilla.
Baker on pelannut yli 40 ottelua Englannin poikamaajoukkueissa.
Binghamton University

Yliopistoranking

Vuonna 2016 Times Higher Education sijoitti Binghamton Universityn maailman yliopistoista sijalle 351–400 ja USA:n yliopistoista sijalle 190.

Binghamton populaarikulttuurissa

Romanttisessa komediassa The Rewrite (2014) Hugh Grant esittää Binghamtonin yliopistoon vierailevaksi opettajaksi tulevaa Hollywood-käsikirjoittajaa. Elokuvan käsikirjoittaja ja ohjaaja Marc Lawrence on itse valmistunut Binghamtonista vuonna 1981.
Esko Rautiainen

Esko Rautiainen (s. 1960 Ristijärvi) on suomalainen hallintovirkamies, joka on toiminut kunnanjohtajana useassa kunnassa. Vuonna 1981 Linnan lukiosta ylioppilaaksi päässyt Rautiainen toimi yli 12 vuotta Askolassa kunnansihteerin ja hallintojohtajan tehtävissä.
Askolasta Rautiainen siirtyi Mellilän kunnanjohtajaksi, jossa virassa hän toimi neljä vuotta. Vuonna 2007 hänet valittiin Askolan kunnanjohtajaksi. Vuonna 2011 joukko askolalaisvaltuutettuja vaati kunnanjohtajan erottamista, perusteena mainittiin kykenemättömyys hoitaa kunnan talous kuntoon. Erottamishanke ei saanut tarpeeksi tukea kunnanvaltuustolta ja hanke raukesi. Toinen erottamishanke käynnistyi vuonna 2015 ja se eteni tilapäisen valiokunnan perustamiseen elokuussa 2015. Valiokunnan tehtäväksi tuli selvittää kunnanjohtajan erottamista tai siirtämistä muuhun tehtävään. Rautiainen valittiin Puolangan kunnanjohtajaksi valtuuston kokouksessa marraskuussa 2015 ja hän aloitti tehtävässään 29. maaliskuuta 2016.
Huhtikuussa 2018 ilmoitettiin, että Rautiainen oli eronnut kunnanjohtajan virasta ja että hänen virkasuhteensä päättyy 24. huhtikuuta 2018. Eron ilmoitettiin tapahtuneen yhteisymmärryksessä kunnan ja Rautiaisen kesken ja että eron taustalla olivat Rautiasen ja kunnanhallituksen välillä olleet eriävät näkemykset kunnan johtamisesta ja kehittämisestä.
Rautiaisen uutisoitiin elokuussa 2018 tehneen tutkintapyynnön häneen kohdistuneesta nettikirjoittelusta, jonka Rautiainen katsoo täyttävän kunnianloukkauksen kriteerit.