google/wiki40b huggingface dataset:
Heinolan Sanomat

Heinolan Sanomat oli Heinolassa vuosina 1905–1939 ilmestynyt sanomalehti. Vuosina 1912–1918 sen nimenä oli Uusi Heinolan Sanomat.
Lehti perustettiin vuoden 1905 suurlakon jälkeen Heinolan nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi. Vuodesta 1911 lähtien se ilmoitti olevansa puolueeton. Vuoden 1912 lopussa lehden kustantaja vaihtui ja sen nimeksi otettiin Uusi Heinolan Sanomat, jonka kerrottiin syntyneen molempien suomalaisten puolueiden yhteistyönä. Sisällissodan jälkeen siihen yhdistettiin Heinolan Lehti, jolloin se otti takaisin entisen nimensä Heinolan Sanomat. Jatkossa lehti oli ensin lievän edistyspuoluelainen ja sitten avoimen kokoomuslainen, kunnes se ilmoittautui sitoutumattomaksi porvarilliseksi. 1930-luvulla lehti ymmärsi ensin lapualaisia ja julistautui sitten kokoomuslaiseksi. Sen ilmestyminen päättyi taloudellisiin vaikeuksiin ja talvisodan syttymiseen.
Kahdesti ja välillä kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Ukko Andersin (1906), Hannes Laasonen (1906), Aleksis Ruokosalmi (1906–1909), Heikki Hyppönen (1909–1911), V. A. Otava (1911–1912), Arvi A. Seppälä (1913), Aarne Rahunen (1913–1916), Lauri Apala (1916), Eino Salmelainen (1916–1919), Kuuno A. Talvioja (1919), Väinö Leisio (1919), J. Vesanen (1920–1922), Hiskias Hokkanen (1922–1923), Kaarlo Marjokorpi (1923–1927), Jaakko Holstila (1927–1930), Väinö S. J. Laamanen (1930–1933), Aaro A. Nuutinen (1933–1937) ja Väinö V. Kinnunen (1937–1939).
Viewmasters

Viewmasters on tamperelainen vuonna 1999 perustettu rockyhtye. Siltä on ilmestynyt Hiljaisten Levyjen kautta yksi EP ja yksi albumi.
Randy Snow

Randy Snow (24. toukokuuta 1959 – 19. marraskuuta 2009) oli toinen International Tennis Hall of Fameen päässyt pyörätuolipelaaja ja  ensimmäinen United States Olympic Hall of Fameen päässyt paralympialaisurheilija.
Snow syntyi Teksasissa. Hän pelasi nuorempana tennistä ja haaveili ammattilaisurasta, mutta halvaantui 16-vuotiaana sattuneen tapaturman seurauksena vyötäröstä alaspäin. 
Snow perusti vammaantuneiden koripallojoukkueen ja myöhemmin hänestä tuli yksi Yhdysvaltain arvostetuimpia pyörätuolitenniksen pelaajia. 
Snow osallistui kesäolympialaisissa 1984 miesten 1 500 metrin pyörätuoliajoon, joka oli näytöslajina. Vuoden 1992 paralympialaisissa Barcelonassa hän voitti kultamitaleja vammaistenniksestä. Hän pääsi US Olympic Hall of Fameen 1. heinäkuuta 2004.
Sooda

Ominaisuudet

Kidevedetön natriumkarbonaatti (Na₂CO₃) on kiderakenteeltaan monokliininen. Sen sulamispiste on 851 °C, mutta se alkaa hajota hiilidioksidiksi ja natriumoksidiksi (Na₂O) jo 400 °C lämpötilassa. Natriumkarbonaatti liukenee veteen lämpöä vapauttaen emäksisiksi vesiliuoksiksi. Happoihin se liukenee hiilidioksidia vapauttaen. Kidevedetöntä muotoa kutsutaan myös soodatuhkaksi ja kalsinoiduksi soodaksi.
Natriumkarbonaattimonohydraatti (Na₂CO₃•H₂O) muodostaa ortorombisiä värittömiä kiteitä. Sen CAS on 5968-11-6, massa 124.005 g/mol, tiheys 2.25 g/cm³ ja se hajoaa 100 °C lämpötilassa muuntuen kidevedettömäksi soodaksi. Se on vesiliukoinen, vähäliukoisempi glyseroliin ja liukenematon etanoliin. Sen vesiliuokset ovat emäksisiä.
Natriumkarbonaattidekahydraatti (Na₂CO₃•10 H₂O) muodostaa läpinäkyviä kiteitä. Sen CAS on 6132-02-1, massa 286.142 g/mol, tiheys 1.46 g/cm³, se hajoaa 35 °C lämpötilassa ja kuivuu huoneenlämmössä avoimissa astioissa vähemmän hydratoituneisiin muotoihin. Sen vesiliuokset ovat emäksisiä.

Käyttö

Soodaa käytetään muun muassa lasien (esim. soodalasin), saippuoiden, pesuaineiden, paperin ja sellun valmistukseen sekä veden pehmentämiseen. Sitä käytetään myös yleisenä laboratorioreagenssina, analyyttisessä kemiassa ja muiden natriumsuolojen valmistuksessa.
Viestipataljoona 2 (jatkosota)

Viestipataljoona 2 eli VP 2 oli jatkosodan aikainen Pohjois-Hämeen Sotilasläänin Jyväskylän Suojeluskuntapiirissä perustettu viestipataljoona. Pataljoona oli suoraan Päämajan alainen ja sen pääasiallinen tehtävä oli puhelinyhteyksien ja -keskusten rakentaminen ja ylläpito Päämajan ja armeijakuntien välillä. Pataljoona oli organisaatioltaan Päämajan B-tyypin mukainen viestipataljoona

Perustaminen

Viestipataljoona 2 perustettiin Jyväskylän Kasvatusopillisen Korkeakoulun alueella 17. kesäkuuta 1941 alkaen Jyväskylän seudun reserviläisistä. Aluetta kutsutaan Seminaarinmäeksi, jolla sijaitsee nykyään Jyväskylän yliopiston tiedemuseon työtilat G-rakennuksessa.   Seminaarinmäki ei ole maanmittauslaitoksen peruskartan virallinen nimi.

Keskittäminen

Pataljoona keskitettiin junakuljetuksena 21.kesäkuuta 1941 alkaen Pieksämäen kautta Joensuun Niittylahteen.

Lakkauttaminen

Viestipataljoona 2 kotiutettiin ja lakkautettiin marraskuussa 1944 Jyväskylässä.
Stade

Maantiede

Stade sijaitsee joen Schwinge varrella Altes Landin ja Kehdingenin alueiden välissä, 34 kilometriä länteen Hampurista, 59 kilometriä itään Bremerhavenista ja 58 kilometriä kaakkoon Cuxhavenista.

Historia

Stade on yksi Pohjois-Saksan vanhimmista kaupungista. Ensimmäiset asuttajat alueelle saapuivat alueelle noin 1000 eaa. Viikingit aiheuttivat hävitystä alueella vuoden 944 tienoilla jälkeen ajanlaskun alun ja kaupunki mainittiin tuolloin ensimmäistä kertaa, nimellä Stethu. Viralliset kaupunginoikeudet Stadelle myönsi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Otto IV vuonna 1209. Kaupunki oli myös yksi Hansaliiton perustajakaupungeista.
26. toukokuuta vuonna 1659 kaksi kolmasosaa Stadesta tuhoutui suuressa kaupunkipalossa ja se jouduttiin rakentamaan uudelleen. Kolmikymmenvuotisesta sodasta alkunsa saanut ruotsalainen valta kaupungissa päättyi vuonna 1712, jonka jälkeen kaupunki siirtyi lyhyeksi ajaksi osaksi Tanskan kuningaskuntaa. Vuonna 1715 kaupungin hallinta siirtyi Hannoverin vaaliruhtinaskunnalle.
Rytikerttunen

Koko ja ulkonäkö

Rytikerttunen on päältä ruskea, alta vaalea lintu, jonka erottaa rastaskerttusesta pienemmän koon, solakamman ulkomuotonsa ja melodisemman laulunsa avulla. Hyvin samannäköisistä luhta- ja viitakerttusesta sen erottaminen maastossa on vaikeaa, jopa mahdotonta. Luhtakerttusesta rytikerttunen eroaa laulun ja punaruskean selkäpuolen avulla, mutta tarkempi määrittäminen vaatii siiven yksityiskohtien tarkkailua. Viitakerttusesta se eroaa pidemmän käsisiiven ulottuman, laulun ja selän värin avulla. Nuoret linnut ovat hyvin samannäköisiä. Ryti- ja luhtakerttunen voivat risteytyä keskenään ja risteymien määrittäminen on äärimmäisen vaikeaa jopa kädessä.
Kaikki rytikerttuset käyvät läpi täydellisen sulkasadon talvehtimisalueellaan.
Pituus 12–14 cm, paino 10–12 g.
Ääni on lyhyt ”tret”, joka erottaa sen muista kerttusista. Laulu on jankuttavaa, yksitotista lavertelua ruoikon kätköissä. Liikkuu taitavasti ruokojen varsilla kiipeillen.
Vanhin suomalainen rengastettu rytikerttunen on ollut 8 vuotta 11 kuukautta 17 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut vähintään 12 vuoden 11 kuukauden ikäinen brittiläinen lintu.

Levinneisyys

Rytikerttunen pesii Euroopassa, paikoin Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa, ja talvehtii Saharan eteläpuolella Afrikassa. Rytikerttunen leviää Suomessa yhä pohjoisemmaksi ja pesii nykyisin Vaasa-Joensuu linjan eteläpuolella. Suomessa pesii noin 15 000 paria. Rytikerttuset muuttavat lounaaseen Atlantin rannikkoa seuraten talvehtimisalueilleen. Euroopan pesimäkanta on noin kolme miljoonaa paria.

Elinympäristö

Ruoikkoiset rantamaisemat ovat rytikerttusen pesimäalueita. Se viihtyy vankan ruovikon avoveden puolella, kun taas ruokokerttunen kansoittaa maan puoleista ruo'ikkoa. Laji on merenlahdilla yleisempi kuin järvillä.

Lisääntyminen

Rytikerttunen tekee korimaisen pesän, jonka se sitoo pystyjen ruokojen varaan riittävän korkealle vedenpinnasta, yleensä ruoikon keskelle. Muninta alkaa kesäkuussa, naaras munii 3–5, tavallisimmin 4 vaaleaa, täplikästä munaa. Haudonta kestää vajaa 2 viikkoa, ja molemmat puolisot osallistuvat siihen. Poikaset lähtevät lentokyvyttöminä pesästä alle 2-viikkoisina, ja ne kiipeilevät taitavasti ruokoja ylösalas. Useat parit munivat toisen pesyeen heinäkuussa. Uusi pesä rakennetaan uusien ruo'onkorsien varaan, kun ensimmäinen pesä rakennettiin vanhojen korsien varaan. Näiden myöhäisten pesien poikaset ovat lentokykyisiä vasta elokuun loppupuolella, joskus vasta syyskuussa. Rytikerttunen on sukukypsä 1-vuotiaana.

Ravinto

Rytikerttusen pääravintoa ovat hyönteiset ja muut selkärangattomat, mutta syksyllä se syö myös marjoja. Poikasia ruokitaan hyönteisillä ja niiden toukilla.
Turun TES-TV

Alkuvaiheet

Ensimmäiset televisiolähetykset nähtiin Turussa syyskuussa 1954, jolloin Maariankadulla sijainneessa myymälässä saattoi seurata kaapelitelevisiolähetystä yläkertaan rakennetusta mallikeittiöstä. Helsingissä alettiin suunnitella ensimmäisiä tv-lähetyksiä, mutta myös Turussa oltiin kiinnostuneita niiden aloittamisesta. Turun Radioseura lähetti edustajansa tutustumaan lähetyksiin Länsi-Saksassa ja Britanniassa, ja tuliaisina matkalta tuotiin Suomeen kamera ja vastaanotin. 
Televisiokerhon toiminta alkoi lähetyksiä edeltäneenä vuonna, jolloin kerho perustettiin radioseuran alaisuuteen. Radioseuran ja Asa Radion yhteistyönä valmistui lähetin, jolla Yliopistonmäellä tuotettua kuvaa saattoi katsella sen alapuolella olleen radiotehtaan ruokalassa. Koelähetysten jälkeen televisiokerho siirtyi toimimaan Samppalinnanmäeltä rakennuksesta, jossa oli myös lähetetty Turun ensimmäiset radiolähetykset. Rakennukseen rakennettiin pieni studiotila, josta kuitenkin puuttui lämmitys ja juokseva vesi.

Lähetykset

Televisiokerho ryhtyi yhteistyöhön helsinkiläisen Tekniikan edistämissäätiön kanssa, jonka toimilupaa ruvettiin hyödyntämään. Ensimmäinen lähetys oli lokakuussa 1956. Sitä esiteltiin Turun taidemuseossa, johon oli kokoontunut ihmisiä katsomaan lähetystä. Ensimmäisessä lähetyksessä esiintyi maaherra Erkki Härmä, joka piti puheen Yhdysvaltain televisiotoiminnasta saaduista kokemuksista. 
Turun TES-TV:n toiminta vakiintui, ja sitä tehtiin kokonaan vapaaehtoispohjalta. Asa Radion lisäksi toimintaa tukivat paikalliset radioliikkeet. Suurin osa lähetyksistä oli suoria, mutta niiden lisäksi esitettiin suurlähetystöjen ja paikallisten kaitafilmaajien toimittamia ohjelmia. Kerhon jatkuvana ongelmana oli rahoituksen takaaminen. Lopulta Samppalinnan studiota saatiin laajennettua lahjoitusvaroilla ja kaupungin tuella, mikä johti siihen, että rakennukseen saatiin tilaa kahdelle kameralle. Studiotilat olivatkin syksyllä 1957 jo sadan neliön suuruiset. 
Yleisradion Suomen Televisio -kanava alkoi näkyä Turussa joulukuussa 1958. Turun TES-TV joutui uudessa kilpailussa ahtaalle, sillä sen oli hankala kilpailla laadukkaasta ohjelmistosta Yleisradion kokoisen yhtiön kanssa. Studio oli edelleen alkeellinen, eikä palkattua henkilökuntaa ollut. Lisäksi eduskunta oli määrännyt, että vain Yleisradio pääsee osalliseksi tv-lupamaksurahoista. Näiden seikkojen johdosta televisiokerhon lähetystoiminta päättyi seuraavan vuoden huhtikuussa.
Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto

Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto on perustettu 1927. Joka kolmas vuosi Johann Wolfgang von Goethen syntymäpäivänä 28. elokuuta myönnettävä palkinto koostuu pergamentille kirjoitetusta asiakirjasta ja siihen liittyvästä 50 000 euron rahapalkinnosta. Vuoteen 1949 palkinto myönnettiin vuosittain.
Yeovil Town FC

Yeovil Town Football Club on englantilainen, 1890-luvulla perustettu jalkapalloseura Yeovilista, Somersetista. Joukkue pelaa kaudella 2018–2019 Englannin kakkosliigassa, maan neljänneksi ylimmällä sarjatasolla, jonne se putosi keväällä 2015. Englannin liigassa se on pelannut vuodesta 2003 lähtien. Kauden 2013–2014 se pelasi Englannin toiseksi korkeimmalla sarjaportaalla, mestaruussarjassa.
Joukkue pelaa kotiottelunsa Huish Parkissa ja kotiasu on väriltään vihreä/valkoraidallinen. Lempinimi on "The Glovers".

Historia

Seura perustettiin vuonna 1890 jolloin nimeksi tuli Yeovil Football Club. Vuonna 1895 seuran uudeksi nimeksi tuli Yeovil Casuals FC ja vuonna 1907 Yeovil Town FC. Vuonna 1915 seura yhdistyi Petters Unitedin kanssa ja uuden seuran nimeksi tuli Yeovil and Petters United. Toisen maailmansodan jälkeen seura palasi käyttämään edellistä nimeä, Yeovil Town FC.
Yeovil eteni vuoden 1949 FA Cupissa viidennelle kierrokselle kukistettuaan Sunderlandin 2–1. Se voitti Eteläisen liigan mestaruuden kolme kertaa vuosina 1955–1973. Se kuului uuden sarjan, konferenssin, perustajajäseniin 1979. Seura putosi 1985 Isthmian Leagueen, jonka mestaruuden voitti 1988 palaten konferenssiin. Se putosi Isthmian Leagueen uudelleen 1990-luvun puolivälissä, mutta voitti sarjan mestaruuden 1997.
Yeovil voitti FA Trophyn 2002. Seuraavalla kaudella se voitti konferenssin mestaruuden 17 pisteen erolla kakkoseen ja nousi Englannin liigaan. Keväällä 2005 Yeovil voitti kakkosliigan mestaruuden, ja pelasi seuraavat kahdeksan kautta ykkösliigassa. Toukokuussa 2013 se voitti nousukarsintafinaalissa Brentfordin 2–1 nousten ensimmäisen kerran toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mestaruussarjaan. Yhden mestaruussarjassa pelatun kauden jälkeen Yeovil palasi ykkösliigaan. Se jäi kaudella 2013–2014 mestaruussarjan viimeiseksi kerättyään 46:ssa ottelussa 37 pistettä (8 voittoa, 13 tasapeliä ja 25 tappiota).
Seututie 286

Seututie 286 oli vuoteen 1996 asti Tammelan Lautaportaasta Sääksmäen lähelle Tarttilaan kulkenut tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie uudelleennumeroitiin Yhdystieksi 2846 sen liikenteellisen merkittävyyden pienennyttyä.
Jim Hines

Ura

Hines syntyi Arkansasin Dumasissa, mutta varttui Kalifornian Oaklandissa, jossa hän valmistui McClymonds High Schoolista vuonna 1964. Nuorempana hän pelasi baseballia kunnes hänen juoksijan lahjat huomattiin, ja hänestä tuli pikajuoksija. Vuonna 1968 Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa Sacramentossa Hinesistä tuli ensimmäinen mies, joka virallisesti rikkoi 10 sekunnin rajan 100 metrin juoksussa. Hän juoksi kilpailun välierässä käsiajanotolla ajan 9,9, vaikka epävirallisella sähköisellä ajanotolla ajaksi saatiinkin 10,03. Samassa juoksussa Hinesin perässä tulleelle Ronnie Ray Smithille (sähköaika 10,13) ja myöhemmässä välierässä juosseelle Charles Greenelle (sähköaika 10,09) mitattiin käsiajanotolla myös aika 9,9. Finaalin Greene voitti, Hinesin jäädessä toiseksi. Edellisenä vuonna miesten järjestys oli ollut toisin päin 100 jaardin kisassa.
Joitain kuukausia myöhemmin Méxicon olympialaisissa Hines voitti 100 metrin olympiakultaa. Viralliseksi ajaksi sähköisellä ajanotolla saatiin 9,95. Se oli uusi maailmanennätys ja ensimmäinen 10 sekunnin alitus sähköisellä ajanotolla. Hines oli mukana myös toisessa maailmanennätyksessä, kun Yhdysvaltojen 4 x 100 metrin joukkue voitti olympiakultaa ennätysajalla.
Olympialaisten jälkeen Hines tavoitteli uraa amerikkalaisen jalkapallon pelaajana Miami Dolphins -joukkueessa, mutta ei menestynyt siinä.
Hinesin 100 metrin maailmanennätys säilyi poikkeuksellisen pitkään. Vasta vuonna 1983 Calvin Smith rikkoi sen ajalla 9,93.
Ihmeneloset (vuoden 1994 animaatiosarja)

Juoni

Reed Richards yhdessä vaimonsa Suen ja hänen veljensä Johnny sekä Reedin ystävä Ben olivat tutkimassa avaruudessa salaperäistä häiriötä, kunnes kosminensäteily pommitti heidän aluksensa pois reitiltään. Onnettemuuden seurauksena säteily muutti heidän kehoaan, jolloin Reed kykeni venymään haluamallaan tavalla; vaimonsa Sue puolestaan kykeni muuntautumaan näkymättömäksi; Johnny kykeni luomaan ja hallitsemaan tulta ja viimeisenä Ben muuntautui oranssin väriseksi kivimäiseksi hirviöksi, jolla on erittäin suuret fyysiset voimat. Yhdessä he perustivat ryhmän nimeltä Ihmeneloset ja aloittivat taistelunsa pahuutta vastaan sekä tutkimaan vielä tuntemattomana olleita asioita.

Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Ihmeneloset sijalle 24 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Tango Desirée

Tango Desirée on itävaltalaisten Charly Niessen Pohlhausin ja Eddie Cassenin (oik. Edward Kassner) kirjoittama tango, jota suomeksi lauletaan Sauvo Puhtilan sanoin. Ne alkavat ”Kun yö on kuulas, silkinmusta, ilma täynnä on onnen odotusta...”.
Ensimmäisenä kappaleen levytti suomeksi Juha Eirto vuonna 1956, ja samana vuonna sen tallensivat myös Reijo Kallio ja Olavi Virta. Eino Grön levytti sen 1966, Jarkko Lehti ja Tumba Tamminen 1978. Muita ”Tango Desiréen” levyttäjiä ovat olleet Reijo Taipale (1990), Leif Lindgren (1992), Sauli Lehtonen (1994) ja Tapani Kansa (1999).
Saukin suomenkielisestä sanoituksesta on usein nostettu esiin epäjohdonmukainen käsite ”Argentiinan pusta” ja pidetty sitä kömmähdyksenä. Kevyen musiikin tuntija Veikko Tiitto ei pidä sanavalintaa välttämättä virheenä ollenkaan, sillä Argentiinan pampa on hyvin samantapaista luonnonniittyä (oik. aroa) kuin Unkarin pusta. ”Argentiinan pustan” voi siis nähdä samanlaisena maiden välisenä rinnastuksena kuin vaikkapa ”Suomen Chicago” (Lahti) tai Hyvinkään Sveitsi.
Zacharias Cygnaeus

Zacharias Cygnaeus (1. marraskuuta 1733 Mäntyharju – valtiopäivien aikana 5. huhtikuuta 1809 Porvoo) nimitettiin Porvoon hiippakunnan piispaksi 1792. 
Cygnaeuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Zacharias Cygnaeus (1700-1774) ja Birgitta Svahn. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1754 ja vihittiin papiksi Porvoossa 1755, minkä jälkeen toimi Loviisan kappalaisen apulaisena. Tuli 1763 Mäntyharjulle mielisairaan isänsä avustajaksi ja 1775 tämän seuraajaksi. Cygnaeus oli pappina valistushenkinen ja tuli ilmeisesti tästä syystä kuningas Kustaa III:n suosioon ja sai 1792 nimityksen Porvoon piispaksi.
Cygnaeus toimi vuoden 1800 valtiopäivillä kirkollisvaliokunnan puheenjohtajana. Hän oli hengellisenä puhujana tunnettu ja kiitetty kautta maan. Cygnaeuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1761 oli Helena Dorotea Willström (k. 1770) ja toinen vuodesta 1773 Emerentia Af Enehjelm (k. 1825). Ensimmäisestä avioliitosta syntyneestä pojasta Zachariaksesta tuli myös Porvoon piispa.
Druk Air

Historia

Druk Air aloitti toimintansa 14. tammikuuta 1983 18-paikkaisella Dornier 228-200:lla. Alkuun reittilentoja tehtiin Parosta Kolkataan ja Dhakaan.
Reittilennot BAe 146-100:lla alkoivat marraskuussa 1988, ja samalla lisättiin reitit Parosta New Delhiin, Bangkokiin ja Katmanduun. Ensimmäiset lennot Airbus A319:llä alkoivat lokakuussa 2004
Bhutanin hallitus omistaa Druk Airin kokonaan.
Isoapollo

Koko ja ulkonäkö

Isoapollo on huomattavan kookas, valkoinen perhonen. Etusiiven kärkiosassa on laajahko, läpikuultava alue. Keskempänä siivellä on kookkaita mustia laikkuja, joissa saattaa esiintyä myös punaista väriä. Takasiivissä on tunnusomaiset, mustareunaiset, punaiset silmätäplät, joita on kaksi kappaletta kummassakin siivessä. Siipien kärkiväli vaihtelee 62–94 mm. Perhosen lepattavaan lentoon liittyy lyhyitä liito-osuuksia.
Isoapollo on lajina jaettu useisiin eri alalajeihin.
Toukat ovat mustia ja niiden kyljissä on oransseja täpliä.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan lähes koko Euroopassa sekä suuressa osassa Aasiaa. Suomessa apolloa tavataan eniten Lounais-Suomen saaristossa ja Ahvenanmaalla (muoto f.geogr. fennoscandicus), mutta sillä on nykyisin vahvoja kantoja myös Uudellamaalla (muoto f.geogr. finmarchicus). Lajilla on ainakin aikaisemmin ollut esiintymispaikkoja myös Järvi-Suomen alueella (muoto f.geogr. carelius). Perhosen lentoaika alkaa heinäkuun alusta ja jatkuu elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Suurimmassa osassa laajaa esiintymisaluettaan isoapollo on vuoristojen laji. Elinympäristökseen se vaatii aurinkoisia, isomaksaruohoa kasvavia kalliomaastoja. Perhonen vierailee ahkerasti kukilla, etenkin kaunokeilla (Centaurea). Laji talvehtii joko munana tai pienenä toukkana. 
Isoapollo harvinaistui Suomessa voimakkaasti 1950-luvulla. Varmaa syytä ei tiedetä, mutta asiaa on yritetty selittää mm. ilmastonmuutoksella, virus- tai bakteeritartunnalla ja liian innokkaalla keräilyllä. Laji rauhoitettiin lailla vuonna 1976.

Ravintokasvi

Isoapollon toukka käyttää ravintonaan maksaruohoja (Sedum sp.), erityisesti isomaksaruohoa (Sedum telephium).
Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu

Julkaisu

Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu julkaistiin suoraan videolle nopeasti Jafarin paluun ja muiden vastaavanlaisesti julkaistujen jatko-osien menestyksen myötä. Lumottu joulu oli Disneyn uuden Disney Television Animation tytäryhtiön ensimmäinen julkaisu.
Larry Gagosian

Larry Gagosian (s. 19. huhtikuuta 1945 Los Angeles, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen taidegalleristi, joka kuuluu taidemaailman merkittävimpien vaikuttajien joukkoon. Hänellä on yhdeksän galleriaa Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Gagosian oli vuonna 2010 ArtReview'n vuosittain laatimalla listalla taidemaailman vaikuttajista ykkösenä. Vuonna 2009 hän oli viidentenä.
Gagosianin vanhemmat ovat armenialaissyntyisiä.
Markku Tuuli

Markku Tuuli (k. 26. kesäkuuta 1983) oli suomalainen elokuvakriitikko ja -toimittaja sekä tietokirjailija. Hänen erityinen kiinnostuksen kohteensa oli itäeurooppalainen elokuva, josta hän kirjoitti kaksi tietokirjaa Suomen elokuvasäätiön julkaisusarjaan. Pisimpään Tuuli kirjoitti elokuva-arvosteluja Katso-lehteen. Elokuvan lisäksi Tuuli kirjoitti rockmusiikista.
Vuoden 1945 paikkeilla syntynyt Markku Tuuli kiinnostui elokuvista syvällisesti jo teinivuosinaan Kouvolassa, ja harrastus muuttui työksi hänen muutettua Helsinkiin opiskelemaan. Vuonna 1965 hän aloitti Ilta-Sanomien ja 1967 Uuden Suomen elokuva-avustajana. Vuonna 1967 hän aloitti myös Katso-lehden elokuva-arvostelijana. 1970-luvun alussa hän kirjoitti myös musiikkilehti Musaan. Vuosina 1972–1980 hän laati Mitä missä milloin -vuosikirjojen elokuvakatsaukset. Hän vieraili tuomaristojen jäsenenä Bulgarian Varnan elokuvafestivaaleilla ja Tampereen lyhytelokuvajuhlilla.
Tuuli teki töitä myös radiolle, kuten neliosaisen ohjelmasarjan Elokuva ja todellisuus. Television puolella hän käsikirjoitti Iltatähti-musiikkiohjelmaa syksyllä 1981.
Markku Tuuli kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 38-vuotiaana kesäkuussa 1983.
Pauline Donalda

Ura

Donalda osoitti lapsena lahjakkuutta ja pääsi stipendin turvin opiskelemaan Royal Victoria Collegeen. Donald Smithin antama lahjoitus avasi nuorelle laulajalle vuonna 1902 mahdollisuuden lähteä jatkamaan opintoja Pariisi; taiteilijanimensä Pauline Donaldan sopraano ottikin käyttöön lahjoituksen tekijän kunniaksi. 
Donalda debytoi Jules Massenet'n avustuksella 30. joulukuuta 1904 Nizzassa Massenet'n Manon-oopperan nimiroolissa. Muihin Donaldan rooleihin lukeutuivat Nedda Ruggero Leoncavallon Pajatsossa ja Jenny saman säveltäjän Chattertonissa. Hän esiintyi paitsi Nizzassa, myös muun muassa Covent Gardenissa, Brysselissä, Pariisissa, Venäjällä, Bostonissa ja New Yorkissa. Viimeksi mainitussa hän teki ensimmäisen esiintymisensä 7. joulukuuta 1906. Saman vuoden marraskuussa hän oli tehnyt ammattimaisen Kanadan-ensiesiintymisensä. Hän ei pelkästään tulkinnut oopperarooleja vaan esiintyi myös oratorioissa ja piti konserttikiertueita. 
1920-luvulta alkaen Donalda toimi opetustehtävissä Pariisissa, josta hän palasi Montrealiin vuonna 1937 avatakseen siellä studion. Hän perusti Opera Guild -yhtiön vuonna 1942 ja johti sitä vuoteen 1969; tänä aikana Opera Guild esitti 29 eri oopperaa, joista osaa ei ollut koskaan esitetty aiemmin Kanadassa. Donaldan johdolla opiskelivat muiden muassa Clarice Carson, Fernande Chiocchio, Mary Henderson, Eileen Law, Germain Lefebvre ja Robert Savoie. Vuonna 1967 Donaldasta tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri. Hän kuoli 88-vuotiaana. 
Donaldalta on säilynyt yhdeksän levytystä. Hän myös julkaisi kirjoituksen "A Jewish singer's career" teoksessa Canadian Jewish Year Book, vol 2, 1940-1.

Yksityiselämä

Donaldan ensimmäinen avioliitto päättyi eroon, mutta Donalda meni uusiin naimisiin Pariisissa kesäkuussa 1918 tanskalaisen tenori Mischa Léonin kanssa.
Risto Ojanen (toimittaja)

Risto Ojanen (s. 1949) on suomalainen toimittaja ja filosofian tohtori. Hän on toiminut Porin Teatterin johtajana vuosina 1997-1999. Ojanen on toiminut myös teatteriarvostelijana Satakunnan Kansaan ja kirjoittanut myös muun muassa Teatterilehteen. Ojanen oli myös Tyrvään Sanomien päätoimittajana vuodesta 2000 vuoteen 2005. Nykyisin hän toimii Porin Teatterikerhon puheenjohtajana ja kirjoittaa parhaillaan myös Porin Teatterin historiikkia, jonka olisi määrä valmistua vuonna 2017.