google/wiki40b huggingface dataset:
Tapani Kuningas

Tapani Kuningas (25. joulukuuta 1945 Ruotsinpyhtää – 20. joulukuuta 2009 Jämsä) oli suomalainen ufotutkija ja tietokirjailija. Kuningas oli Suomen Ufotutkijat ry:n perustajajäseniä ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Kuningas oli ufoja ja rajatietoa yleisesti käsittelevän Ultra-lehden päätoimittaja ja lehteä julkaisevan  Kustannus Oy Rajatieto -kustantamon toimitusjohtaja.

Rajatiedosta elämänura

Kuningas syntyi evakkomatkalla 1945 ja vietti lapsuutensa Luumäellä. Ylioppilaaksi päästyään hän opiskeli Tampereella Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa aikuiskasvatusta ja kansainvälistä politiikkaa, mutta opinnot jäivät, kun kiinnostus ufoihin tuli elämäntyöksi. Työrauhan saadakseen hän muutti perheineen Tampereelta Kuhmoisten Kylämälle, jonne perustettiin kustannusyhtiö, lehden toimitus ja rajatiedon keskus. 
Kuningas kutsuttiin 1972 perustettavan Ufoaika-lehden päätoimittajaksi. Lehden nimi muuttui 1974 Ultraksi, ja sitä alkoi julkaista Kustannus Oy Rajatieto, jonka toimitusjohtajaksi tuli Tapani Kuningas. Itse rajatieto-käsitekin on Kuninkaan lanseeraama. Myöhemmin, rajatiedon saatua ei-toivottuja sävyjä, hän ehdotti uudeksi termiksi "rajatonta tietoa".
Kuningas muutti 1973 Arja-vaimoinsa kanssa Tampereen keskustasta Kuhmoisten Kylämälle vanhaan puutaloon, jonka viereen kohosi pian uusi rakennus Ultran toimitukselle ja kirjastolle. Kansainvälisiä yhteyksiä ylläpidettiin Kuninkaan vetämillä Ultran lukijamatkoilla Lontoon rajatietomessuille. Idea siirrettiin vuonna 1983 Suomeen, ja Hengen ja tiedon messuista on tullut toistuva tapahtuma.

Kolmannen asteen yhteys odotuttaa

Henkilökohtaiset ufo-kokemukset jäivät Tapani Kuninkaan elämästä puuttumaan, mikä ei lainkaan vähentänyt hänen tutkimusintoaan. "Lopullinen todiste voi tulla milloin tahansa," hän totesi lehtihaastattelussa vuonna 2001. "Tai voi olla, ettei sitä tule koskaan. Yhteydenotto korkeammasta sivilisaatiosta olisi vielä nyt ihmiskunnalle lamaannuttava järkytys. Kenties odotetaan, että löydämme heidät itse, omin ponnistuksin."
Tributyylifosfaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tributyylifosfaatti on väritöntä siirappimaista nestettä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta butanoliksi ja fosforihapoksi. Vettä paremmin tributyylifosfaatti liukenee etanoliin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja rikkihiileen.  Tributyylifosfaatti on heikko koliiniesteraasin inhibiittori.

Valmistus ja käyttö

Tributyylifosfaattia valmistetaan fosforyylikloridin ja butanolin välisellä reaktiolla.
Tributyylifosfaattia voidaan käyttää metallurgiassa eräiden metallien kuten harvinaisten maametallien, uraanin ja plutoniumin erottamiseen mineraaleistaan hydrometallurgisella uuttoprosessilla. Yhdistettä käytetään myös selluloosaesterien liuottamiseen, muoveissa pehmentimenä, teollisuudessa vaahtoutumisenestoaineena, maalien, lakkojen ja väriainepastojen valmistamiseen, lämmönsiirtoaineena ja palamattomana hydrauliikkanesteenä lentokoneissa.
Mikael Nyberg

Berndt Mikael Nyberg (7. helmikuuta 1871 Helsinki – 11. tammikuuta 1940 Äänekoski)  oli suomalainen säveltäjä ja runoilija, joka sävelsi varsinkin hengellistä musiikkia.

Henkilöhistoria

Nybergin vanhemmat olivat lehtori Berndt Axel Nyberg ja Aina Sofia Topelius. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1894-1905 oli Ida Elisabeth Leinberg ja toinen vuodesta 1906 Esther Irene Leinberg.
Nyberg oli Sakari Topeliuksen tyttärenpoika ja muusikko Jukka Kuoppamäen isoäidin veli. Hänen serkkujaan olivat kansanrunoudentutkija Kaarle Krohn, säveltäjä, kirkkomuusikko ja musiikintutkija Ilmari Krohn ja kirjailija Helmi Krohn. Tultuaan ylioppilaaksi 1889 Nyberg opiskeli Helsingin musiikkiopistossa vuoteen 1893. Hän toimi Oulun tuomiokirkon urkurina 1894–1896 ja samaan aikaan Oulun ruotsalaisen lyseon ja tyttökoulun laulunopettajana, Rauman seminaarin laulun- ja soitonopettajana vuosina 1896–1898, Sortavalan seminaarin musiikin lehtorina vuosina 1898–1917 sekä Raja-Karjalan kansanopiston johtajana vuodesta 1920. Hän oli myös Sortavalan Evankelisen Seuran Kaikille-lehden toimittaja.

Taiteellinen tuotanto

Jo opiskeluaikoinaan Nyberg keräsi kansansävelmiä Lounais- ja Keski-Suomesta. Hän sävelsi etenkin hengellisiä yksin- ja kuorolauluja, koulu- ja lastenlauluja, kantaatteja sekä alkusoittoja Suomen evankelisluterilaisen kirkon koraalikirjaan. Nykyisessä virsikirjassa on Nybergin säveltämä virsi numero 631, Oi Herra, jos mä matkamies maan. Hän on myös kirjoittanut virren 342, Niin ihanaa on ylistää, alkuperäiset ruotsinkieliset sanat, jotka Alpo Noponen suomensi. Lisäksi Nyberg on suomentanut eräitä muita, alkujaan ruotsinkielisiä virsiä  Nyberg julkaisi vuonna 1890 kokoelman hengellisiä kansansävelmiä (Kansan lahja kirkolle) yhdessä Ilmari Krohnin kanssa.
Viemäripumppu

Viemäripumppu, arkikielessä imukuppi, tulisuudelma tai karhupumppu, on erilaisten viemäreiden avaamiseen tarkoitettu työkalu, jossa on useimmiten puinen varsi ja kuminen imukuppimainen pää. Tukos avataan mekaanisella pumppaamisella: viemäripumpun imukuppi liikuttaa vettä edestakaisin, kunnes tukos aukeaa.
Kitiini

Kitiini (kreikaksi khiton = vaippa) on selluloosan ja tärkkelyksen kanssa luonnossa runsaana esiintyvä eloperäinen materiaali. Kemiallisesti kitiini on N-asetyyliglukosamiiniyksiköistä koostuva polysakkaridi. Se on muuten kuin selluloosa, paitsi että yhden hydroksyylin tilalla on asetyyliamiini, jonka avulla kitiinimolekyyli voi muodostaa vetysidoksia, jotka vahvistavat materiaalia; kevlar on juuri samasta syystä vahvaa.
Kitiiniä muodostuu kun niveljalkaiset, kuten ravut, rakentavat kuoripanssariaan tai kun hyönteiset, joiden koko rakenne on kiinnittynyt kuoreen, saavat lopullisen muotonsa metamorfoosin viimeisenä vaiheena.
Teollisesti kitiiniä eristetään esimerkiksi äyriäisten kuorista poistamalla siitä muu kuoriaines esimerkiksi kalkki, valkuaisaineet ja väriaineet kemikaalikäsittelyjen avulla.
Kun kitiiniä deasetyloidaan emäksellä, saadaan kitosaania, joka liukenee happamaan vesiliuokseen.
Kitiinin kemiallinen kaava on (C₈H₁₃O₅N)ₙ ja CAS-numero 1398-61-4.
Amaldus Nielsen

Tausta

Amaldus Nielsen syntyi Norjan etelärannikolla Mandalissa. Isä oli laivan kapteeni, mutta kuoli pojan ollessa 7-vuotias. Marie-äiti tuki Amalduksen taiteilijasuuntautumista ja hän pääsikin opiskelemaan Kööpenhaminan taideakatemiaan 16-vuotiaana (1854 – 1857). Vuosina (1857 – 1859) Nielsen opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa Hans Guden oppilaana. Hän opiskeli Guden oppilaana myös kymmenen vuotta myöhemmin, tällä kertaa Karlsruhessa.

Elämä ja ura

Nielsenin esikoisteos on nimeltään St. Petri Kirke (1856). Hän teki useita opintomatkoja, muun muassa Espanjaan. Cadizia kuvaavat vedokset tunnetaan vapaasta kynänjäljestä ja voimakkaista väreistä. Vaikka Nielsen tunnetaan Norjan osalta erityisesti Sørlandetia kuvaavista teoksistaan, hän kuvasi myös paljon Vestlandetin ja Østlandetin maisemia, kuten Hardangeria, Sognia ja Hvaleria. Nielsenin tuotannon suurena innoittajana oli luonto, jota hän pyrki kuvaamaan asiallisesti ja tarkasti. Hän käytti paljon aikaa luonnossa tutkien luontoa, valoa ja ilmakehän vaikutusta maisemaan.
Nielsen avioitui vuonna 1868 Johanne Nicoline Augusta Vangenstenin kanssa. Vuonna 1869 pariskunta muutti Kristianiaan (nyk. Oslo), Majorstuveien 8:aan, jossa hän asui loppuelämänsä. Hän jatkoi matkustelua ja 1870-luvulla hän haki useimmat aiheensa Mandalista, Vestlandetin vuonoilta ja Hvalerin saaristosta. Hän kuvaa usein rauhallisia ja aurinkoisia päiviä vastakohtana rannikon usein myrskyisellekin ja ankaralle ilmastolle. Auringon, aaltojen ja valon leikki vedenpinnalla on eräs hänen pääteemojaan.
Nielsenin uran huippukohtana pidetään taulua Morgen ved Ny-Hellesund (suom. Aamu Ny-Hellesundissa, 1885), joka on nykyisin Oslon kansallisgalleriassa. Taulusta on myös useampia vedoksia.
Nielsen menetti vaimonsa ja kolme yhdestätoista lapsestaan kurkkumätäepidemiassa 1886, minkä jälkeen hänen taiteellinen innoituksensa jonkin verran laantui. Hän avioitui uudelleen kaksi vuotta myöhemmin Ambor Laura Møller Tandbergin kanssa, mutta vanhuusaika teki matkustamisen hankalaksi. Hän maalasi kuitenkin yhä vielä 1920-luvullakin, muun muassa Sørlandet-pohjaisia aiheita, perustuen omiin muistikuviinsa ja aikaisempiin töihinsä. Hänen viimeinen työnsä on keskeneräiseksi jäänyt Snæfok, Majorstuveien 8, joka kuvaa lumista kotitaloa tiiviissä lumisateessa.

Vaikutus

Nielsenin maalauksia on pidetty hänen myöhempien aikalaistensa, kuten Erik Werenskioldin, taholta ensimmäisinä norjalaisina maisemamaalauksina, joiden asiallinen realismi muodosti kontrastin ajan romanttisemmille maisemakuvaustyyleille, kuten Düsseldorfin koulukunnalle. 1880-luvun naturalismi ja sen edustajat Werenskiold ja Christian Skredsvig saivat paljon vaikutteita Nielsenilta ja häntä pidetään nykyisin eräänä Norjan tärkeimmistä maisemamaalauksen mestareista.
Oslon Frognerin kaupunginosassa on taiteilijan mukaan nimetty Amaldus Nielsens plass -niminen aukio.
Kehrääjä

Koko ja ulkonäkö

Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. 
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen  "rrr...", joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen "kruik"-kurahdus.
Vanhin suomalainen rengastettu kehrääjä on ollut 7 vuotta 11 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on brittiläinen vähintään 11 vuotta 11 kuukautta vanha lintu.

Levinneisyys

Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Etelä- ja Keski-Suomessa ja talvehtii Afrikan savanneilla. Suomessa esiintyy Keski- ja Etelä-Suomessa. Saapuu toukokuussa, poistuu elo-syyskuussa.
Kehrääjä pesii lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sen esiintymisalue ulottuu Kiinan länsiosiin. Euroopassa pesii 224 000 - 264 000 paria, Suomessa noin 4000 paria. Laji on taantunut viime vuosikymmeninä, ja kuuluu silmälläpidettäviin lintulajeihin.

Elinympäristö

Kehrääjä pesii kuivilla, harvapuustoisilla männikköseuduilla. Viihtyy hakkuuaukeiden, soiden ja kallionlakimänniköiden läheisyydessä.

Lisääntyminen

Kehrääjä ei rakenna pesää, vaan munii munansa maahan. Muninta alkaa tavallisesti kesäkuun puoliväliin mennessä. Pohjaväriltään vaaleita, tummin kiemuraisin suojavärityksen antavin juovin kuvioituja munia on yleensä 2, joskus 3. Molemmat puolisot hautovat, naaras kuitenkin enemmän. Haudonta-aika on noin 2½ viikkoa. Poikasia ruokkivat molemmat vanhemmat.  Poikaset osaavat auttavasti lentää 2-viikkoisina, kunnolla 4−5-viikkoisina. Kehrääjä on sukukypsä 1-vuotiaana.

Ravinto

Kehrääjä syö yöperhosia ja muita yöllä lentäviä hyönteisiä. Jos on sateinen sää, eivätkä hyönteiset lennä, se osaa vaipua horrokseen, ja säästää näin energiaa.
Hurja matka halki yön

Juoni

Nuoren Gustaven laiva joutuu myrskyssä kaksoistornadon kouriin. Uppoavan laivan kannelle ilmestyy Kuolema sisarensa Dementian kanssa. He heittävät noppaa Gustaven kohtalosta. Kuolema voittaa, mutta Gustave ei ole vielä valmis luopumaan sielustaan. Välttääkseen kuoleman, hän tarttuu mahdollisuuteen suorittaa kuusi Kuoleman antamaa tehtävä. Ensimmäinen tehtävä on kauniin neidon vapauttaminen lohikäärmeen kynsistä. Sen jälkeen Gustaven on kuljettava häijyjen henkien hallitseman metsän läpi ja pidettävä kulkiessaan mahdollisimman paljon meteliä. Kolmantena tehtävänä on kuuden jättiläisen nimen selvittäminen. Neljäntenä tehtävänä Gustaven on toimitettava Kuolemalle maailman kammottavimman hirviön hammas. Viides tehtävä on vaikein: Gustaven on kohdattava itsensä. Jos Gustave selviää näistä viidestä tehtävästä, Kuolema kertoo hänelle viimeisen, kuudennen tehtävän.

Kritiikki

Die Weltin arvostelija pitää Moersia uutena saksalaisena kansanrunoilijana.
Zweibrüder Optoelectronics

Zweibrüder Optoelectronics on saksalainen yritys, joka tunnetaan Led Lenser -merkkisistä LED-valaisimista. Yhtiö on yksi maailman johtavia metallisten led-taskuvalaisinten valmistajia, ja sillä on yli 200 valaisimiin liittyvää patenttia. Yhtiön perustivat vuonna 1994 veljekset Rainer ja Harald Opolka. Yritys aloitti toimintansa autotallissa 1000 Saksan markan pääomalla.
Tällä hetkellä yritys työllistää yli 1000 työntekijää kolmessa eri tuotantolaitoksessa.

Led Lenser -valaisimet

Led Lenser -valaisimet ovat led-tekniikkaa hyödyntäviä valaisimia.
Valaisinmalliston tuotteet ovat saavuttaneet erilaisia design- ja muotoilupalkintoja, kuten Chicago Design Award. Yksi valaisimista on hyväksytty Frankfurtin ja Lontoon modernin taiteen museoiden kokoelmiin yhtenä harvoista näytteille asetetuista teknisistä laitteista.
Jupp Kapellmann

Hans-Josef (Jupp) Kapellmann (s. 19. joulukuuta 1949 Würselen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti seurajoukkueita Alemannia Aachen, 1. FC Köln, FC Bayern München ja TSV 1860 München.
Kapellmann pelasi lähinnä puolustajana Länsi-Saksan maajoukkueessa viidessä ottelussa vuosina 1973–1974 mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa kovatasoisessa miehistössä. Hän pääsi MM-kotikisoissa 1974 pelanneeseen maajoukkueeseen mutta joutui seuraamaan maailmanmestaruuteen edenneen joukkueen peliä vaihtopenkiltä.
Nykyisin tohtori Hans-Josef Kapellmann toimii ortopedisenä kirurgina Baijerin Rosenheimissa.
Mercallin asteikko

Mercallin asteikko kuvaa maanjäristyksen intensiteettiä eli sen aiheuttamia tuhoja ja muita vaikutuksia maanpinnalla tietyssä paikassa. Asteikossa on kaksitoista porrasta. Mercallin asteikko on subjektiivinen asteikko, eli sen arvo riippuu havaitsijasta ja havaintopisteestä. Tunnetumpi Richterin asteikko on objektiivinen asteikko, ja se kuvaa maanjäristysprosessissa vapautuvaa energiaa eli järistyksen magnitudia.
Richterin asteikolla ja Mercallin asteikolla on suora yhteys. Mitä suurempi on järistyksen magnitudi, sitä suuremmat vaikutukset sillä on maanpinnalla eli se saa suuremman järistysintensiteetin. Järistyksen aiheuttamat tuhot heikkenevät sen keskipisteestä poispäin mennessä, joten kauempana keskipisteestä järistys saa pienempiä Mercallin arvoja, vaikka sen magnitudi pysyy samana. Syvät tai syrjässä tapahtuvat maanjäristykset voivat saada pienen intensiteettiarvon, vaikka niiden magnitudi olisi hyvinkin iso.
Alimman eli I-luokan järistystä (magnitudi alle 3,4) ihmiset eivät pysty havaitsemaan. Ylimmän, XII-luokan järistys (magnitudi yli 8,0) aiheuttaa kutakuinkin täydellisen tuhon.
Otaminlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,4 metriä mpy.
Nankiini

Nankiini on tiivis ja melko vahva, yleensä palttinasidoksinen puuvillakangas. Sitä käytetään esimerkiksi tyynyihin. Nankiinin valmistus on peräisin Nanjingistä jossa valmistettiin kellertävää puuvillaa. Myöhemmin se on ollut tavallista puuvilla joka on värjätty.
Oulun Wiikko-Sanomissa kerrottiin:
»29. Nankiini. On keltaista pumpulista waatetta, jota ennen wanhaan tuotiin ainoastansa Kiinan maalta ja Itä-indiasta, mutta nyky-aikoina kudotaan monessa Euroopankin maassa. Sitä nankiiniä, jota Kiinasta ja Indiasta tuodaan, kuuluu walmistettewan luonnon keltaisista pumpuleista, jonka tähden se wanhanakin ei muita wäriänsä.»
(Oulun Wiikko-Sanomia 22, 4.6.1853)
How Deep Is Your Love

Muita versioita

Brittiläinen Take That -yhtye teki kappaleesta vuonna 1996 cover-version, joka nousi sen kotimaassa listan kärkipaikalle. Kyseessä oli yhtyeen viimeinen singlejulkaisu ennen vuoden 2006 paluuta. Pepe Willberg puolestaan levytti ”Olet mulle maailmain” -nimisen suomenkielisen version vuonna 1978. Sanoituksesta vastasi Pertti Reponen ja sovituksesta Veikko Samuli. Kappale nousi Suomen singlelistalla sijalle 12 toukokuussa 1978.
Hiskias Kirjalainen

Hiskias Kirjalainen (1. marraskuuta 1847 Mikkelin pitäjä – 14. syyskuuta 1923 Mikkelin pitäjä) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja valtiopäivämies. 
Hiskias Kirjalaisen vanhemmat olivat talollinen Elias Eeronpoika Kirjalainen ja Elisabeth Lappalainen. Hänen ensimmäinen  puolisonsa vuodesta 1868 oli Eeva Elisabeth Tuovinen (k. 1886) ja toinen vuodesta 1887 Helena Katarina Nousiainen. Kirjalainen oli paitsi maanviljelijä, myös sekatavara- ja halkokauppias. Hän edusti talonpoikaissäätyä valtiopäivillä 1891 ja 1900. Kirjalainen oli Otavan maanviljelyskoulun johtokunnan jäsen yli 30 vuotta. Hän toimi myös Mikkelin pitäjän lautakunnan jäsenenä vuodesta 1868 ja sen jälkeen kunnanvaltuuston jäsenenä. Vuoden 1891 valtiopäivillä Kirjalainen oli valtiovarainvaliokunnan jäsen ja vuoden 1900 valtiopäivillä vesioikeusvaliokunnan jäsen. Puoluekannaltaan hänet saattoi katsoa viimeistään alkuvuodesta 1903 lähtien vanhasuomalaiseksi.
Kanadan Grand Prix 1997

Kanadan Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Circuit Gilles Villeneuve -radalla 15. kesäkuuta 1997. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden toinen. Nopeimman kierroksen ajoi David Coulthard aikaan 1,19.635.
Kilpailu oli itävaltalaisen Alexander Wurzin ensimmäinen F1-osakilpailu.
Palynologia

Palynologia on tieteenala, joka tutkii siitepölyä. Jos palynologiaa tarkastellaan botaniikan näkökulmasta, tutkitaan nykyisten kasvien siitepölyä. Jos sitä tarkastellaan geologian näkökulmasta, tutkitaan fossiloitunutta muinaista siitepölyä. Ihmiskunnan varhaisina aikoina siitepölyä kerättiin ja sitä muokattiin asioita, joita käytettiin hyväksi monenlaisissa arkisissa esineissä. Melissopalynologia on palynologian osa-alue, joka tutkii hunajassa olevaa siitepölyä ja josta on hyötyä hunajantuottajille. Palynologiaa hyödynnetään useissa yhteyksissä, muun muassa aerobiologian kanssa siten, että siitä on hyötyä siitepölyallergikoille.

Siitepölyn perusteella tehtävä analysointi

Nykyisten kasvien siitepölyä tutkimalla voidaan arvioida siitepölyn leviämissuuntia alueelta toiselle. Stratigrafisilla menetelmillä tutkitaan fossiloitunutta siitepölyä, jota on säilynyt ainakin järvien pohjien alla ja soissa. Siitepölyanalyysin avulla selvitetään paleoekologisia tekijöitä maaperän kerrostumien syntymisen ajalta, kuten kasvillisuus ja ilmastotekijät. Sen avulla voidaan myös määrittää maakerrostumien ikää. Siitepölyanalyysissä on se haaste, että jonkin kasvilajin siitepölyn määrä ei osoita kasvilajin yksilöiden määrää alueella, koska eri kasvilajien siitepölyn tuotannon määrä on erilainen. Joskus siitepölyanalyysissä käytetään absoluuttista menetelmää, jolla mitataan siitepölyn määrä alueen tietyllä pinta-alalla vuosittain.
Von Ascheberg

Von Ascheberg oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu kreivillinen aatelissuku numero 23. Suku oli lähtöisin Italiasta ja siirtyi sieltä Saksan kautta Liettuaan. Rutger von Ascheberg (1621-1693) oli Ruotsin sotamarsalkka.
Thomas Adès

Thomas Adès (s. 1. maaliskuuta 1971 Lontoo) on englantilainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli pianoa Paul Berkowitzin ja sävellystä Robert Saxtonin johdolla ja valmistui vuonna 1992. Adèsin ensimmäinen teos, Five Eliot Landscapes, julkaistiin vuonna 1990.
Amerikannokkavarpunen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan amerikannokkavarpunen on 18–21,5 cm. Amerikannokkavarpuskoiraan selkä, rinta ja vatsa ovat väriltään kirkkaan keltaiset. Yläselkä ja pää, lukuun ottamatta päälakea ja silmäkulmajuovia, ovat väritykseltään ruskeat. Päälaki on musta ja voimakkaat silmäkulmajuovat ovat keltaiset. Koiraan siivet ovat väriltään musta-valkoiset. Lyhyehkö pyrstö on musta. Naaras on yleisväritykseltään harmahtavan ruskea. Niskassa ja Siipien kupeessa on keltaista. Naarasamerikannokkavarpusen rinta on väriltään valkoinen. Naaraan siivet, pyrstö ja yläperä ovat pohjaväriltään mustat ja niissä on valkoisia täpliä. Amerikannokkavarpusen nokka on suurikokoinen ja tukevarakenteinen. Nokan väri on talvella luunvalkoinen ja keväällä hieman vihertävä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Amerikannokkavarpuset pesivät Kanadassa, Yhdysvaltojen länsiosissa ja Meksikossa. Talveksi laji muuttaa Yhdysvaltojen itäosiinkin. Kesäisin amerikannokkavarpusten elinympäristöä ovat havu- ja sekametsät ja toisinaan myös lehtimetsät. Vuoristoissa lajia tavataan havumetsistä ja niiden reunamailta. Talvella lajia tavataan hyvin monenlaisista metsistä. Linnut voivat myös kerääntyä kaupunkien puistoihin, joissa on saarnivaahteroita ja saarnia, joissa on siemeniä talvellakin. Ne voivat myös tulla ihmisten pihoihin, jos niitä ruokitaan auringonkukan siemenillä.
Amerikannokkavarpunen oli 1800-luvun lopussa vielä suhteellisen tuntematon Kanadan ja Yhdysvaltojen länsiosien havumetsien laji. 1850-1890- lukujen aikana laji levittäytyi itään päin aina Massachusettsiin asti. Syynä oli saarnivaahteroiden istuttaminen yhä idemmäs. Myös lintujen talviruokinta edisti lajin leviämistä itään.
Amerikannokkavarpusen kannan koko on 1970-luvun jälkeen pienentynyt merkittävisti. Laji määritellään siksi vaarantuneeksi.

Ravinto

Amerikannokkavarpuset syövät monenlaisia siemeniä, mutta erityisesti ne ovat mieltyneet saarnivaahteransiemeniin. Lisäksi laji syö kukkien nuppuja, käpyjä, omenia ja muita hedelmiä sekä pesimiskaudella myös hyönteisiä. Poikasiaan lintu ruokkii murskatuilla siemenillä ja hyönteisillä sekä niiden toukilla. Lintujen ruokintapaikoille amerikannokkavarpuset saapuvat suurina parvina ja voivat kamppailla ruuasta hyvinkin voimakkaasti.

Pesintä

Naaras rakentaa pesänsä yleensä puuhun. Pesä on hyvin kätketty ja voi sijaita lähellä runkoa tai lähempänä oksan kärkeä. Pesä on harva ja irtonainen kuppimainen pesä. Naaras rakentaa sen ruohoista, sammalista ja juurista. Amerikannokkavarpusnaaras munii 3–5 sinivihreää harmaa- ja ruskeatäpläistä munaa. Hautominen kestää noin kaksi viikkoa ja koiras huolehtii naaraan ruokkimisesta. Koiras hoitaa ja ruokkii myös kuoriutuneita poikasia. Poikaset poistuvat pesästään noin kahden viikon kuluttua kuoriutumisestaan.
Tietokoneen nestejäähdytys

Tietokoneen nestejäähdytin on pienikokoisen pumpun aikaansaaman nestekierron avulla toimiva lämmönsiirtojärjestelmä. Järjestelmä jäähdyttää lähinnä suoritinta ja mahdollisesti muita tietokoneen komponentteja.
Pumppu kierrättää nestettä laitteistoissa yleensä kuparisten tai alumiinisten blokkien läpi siirtäen lämpöä muualle. Neste kierrätetään jäähdyttimen kautta, jossa prosessorista siirretty lämpö siirretään ilmaan, tai muuhun väliaineeseen. Jos väliaineena on ilma, jäähdytin on yleensä varustettu tuulettimella. Nestejäähdytyksen etuna on, että aktiivinen jäähdytys (tuuletin) voidaan keskittää yhteen tiettyyn paikkaan (jäähdytin), jolloin saadaan järjestelmän äänentasoa alemmas. Jäähdyttimen tehoa voidaan kasvattaa helposti kasvattamalla sen kokoa, koska se ei ole rajoitettu pieneen tilaan jäähdytettävän komponentin välittömään läheisyyteen.
Jäähdytysnesteenä voidaan käyttää tavallista vettä, mutta tavallisemmin nesteenä on vesi-glykoliseos. Glykolia käytetään tappamaan mahdolliset levät ja bakteerit, jotka muutoin voisivat lisääntyessään aiheuttaa tukoksia tai muita vaurioita. Tavallisesti autojen jäähdytysnesteen lisäaineeksi tarkoitetussa etyleeniglykolissa on mukana myös korroosiota hidastavia aineita, jotka hidastavat sähkökemiallista reaktiota silloin kun jäähdytysneste on kosketuksissa useamman erilaisen metallin muodostaman galvaanisen parin kanssa. Värilliseksi denaturoitua glykolia käytetään myös puhtaasti ulkonäöllisistä syistä. Suositeltava glykolipitoisuus on noin 10–20 %, yli 50 % sekoitussuhteella seoksen lämmönjohtokyky putoaa alle puoleen. Yli 20 % seoksilla myös glykolia hajottavat bakteerit ja hiivat kuolevat.

Kaupalliset sovellukset

Apple oli ensimmäinen tietokoneiden valmistaja, joka alkoi toimittaa esiasennettua nestejäähdytysjärjestelmää G5-tietokoneidensa mukana kesäkuussa 2004. Applen järjestelmä sisältää yksinkertaisuudessaan kaksi blokkia, pumpun ja jäähdyttimen yhdessä kompaktissa paketissa. Järjestelmä on täysin huoltovapaa. Myöhemmin Cooler Master on tuonut vastaavanlaisen huoltovapaan jäähdytysjärjestelmän PC-tietokoneisiin.