google/wiki40b huggingface dataset:
Phil Roman

Phil Roman (s. 21. joulukuuta 1930 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen animaattori ja televisioanimaatioiden ohjaaja sekä tuottaja. Hän perusti vuonna 1984 Film Roman -animaatiostudion, joka tunnetaan muun muassa televisiosarja Simpsoneiden animaation sekä lukuisten Karvinen-sarjakuvaan perustuvien televisiosarjojen tuottamisesta. Roman on voittanut urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Vuoden 2016 Annie-palkinto-gaalassa hänelle myönnettiin Winsor McCay Award -elämäntyöpalkinto.

Ura

Romanin vanhemmat olivat meksikolaisia siirtolaisia. Hän opiskeli Hollywood Art Center Schoolissa ja aloitti uransa animaattorina Disneyn studiolla vuonna 1955. Vuonna 1957 hän siirtyi mainosanimaatioiden tekijäksi ja työskenteli seuraavan vuosikymmenen aikana lukuisille animaatiostudioille. MGM-studiolla hän osallistui muun muassa Tom ja Jerry -lyhytanimaatioiden sekä suositun televisioanimaation How the Grinch Stole Christmas! tekemiseen. Vuosina 1970–1983 Roman työskenteli Bill Meléndezin studiolla, joka tunnettiin Charles M. Schulzin sarjakuvaan perustuneista Tenavat-piirretyistä. Meléndez ylensi Romanin ohjaajaksi, ja Roman ohjasi kuusitoista Tenavien tv-spesiaalia. Lisäksi hän toimi Meléndezin apulaisohjaajana elokuvissa Kisa on kova, Jaska Jokunen (1977) sekä Hyvää matkaa Jaska Jokunen (1980). Meléndezin studio ryhtyi 1980-luvun alussa tuottamaan animaatioita myös Jim Davisin sarjakuvasta Karvinen. Roman ohjasi kaksi ensimmäistä Karvisen tv-spesiaalia Meléndezille, mutta perusti sitten vuonna 1984 oman studionsa Film Romanin, joka jatkoi niiden tuottamista.
Roman tuotti vuosina 1984–1989 yhteensä yhdeksän Karvinen-tv-spesiaalia, joista kolme voitti Emmy-palkinnon. Roman tuotti myös vuosina 1988–1995 esitetyn televisiosarjan Karvinen (Garfield and Friends). Film Romanin suurin taloudellinen menestys oli piirrossarja Simpsonit, johon studio tuotti alihankintana animaation vuosina 1992–1999. Simpsonit toi Romanille kolme Emmy-palkintoa lisää. Muita animaatiosarjoja, joiden tuottamiseen Roman on osallistunut, ovat Bobby's World (1990–1998), The Critic (1993–1995), The Mask (1995–1997) ja Kukkulan kuningas (1997–1999). Ainoa Romanin ohjaama pitkä elokuva on vuonna 1992 valmistunut Tom ja Jerry panevat kaupungin sekaisin.
Film Romanin taloudellisten vaikeuksien vuoksi Roman syrjäytettiin vuonna 1997 toimitusjohtajan paikalta, joten hän perusti vuonna 1999 uuden studion Phil Roman Entertainmentin, joka erikoistui perinteiseen käsinpiirrettyyn animaatioon. Hän on vaikuttanut edelleen myös Film Romanissa suurosakkaana ja johtokunnan jäsenenä.
Urramenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy.
Viljo Castrén

Viljo Veli Castrén (7. lokakuuta 1901 Oulu – 29. toukokuuta 1984 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen professori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1919 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1925. Lisäksi hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Viljo Castrénin vanhemmat olivat VR:n pääjohtaja, senaattori Jalmar Castrén ja Elli o.s. Montell. Hänen poikansa oli arkkitehti Heikki Castrén (1929–1980) ja tyttärensä näyttelijä Elli Castrén.
Castrénin työura alkoi valtion koskivoimatoimiston suunnitteluinsinöörinä 1925–1932 ja jatkui Imatran Voima Oy:n suunnitteluinsinöörinä 1932–1936. Vuodet 1936–1959 hänen päätoimensa oli Vesistöjen säännöstelytoimiston toimistopäällikkönä toimiminen ja 1959–1968 hän oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen ynnä perusrakennuksen professori. Sivutoimenaan Castrén työskenteli Teknillisen korkeakoulun ammattipiirustuksen opettajana 1925–1936, saman korkeakoulun assistenttina 1925–1933, tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä insinöörinä 1943–1946, jätevesikomitean puheenjohtajana 1964–1969 sekä Helsingin satamalautakunnan ja yleisten töiden lautakunnan jäsenenä 1939–1944. Lisäksi hänellä oli useita luottamustoimia.
Pahangin sulttaani

Historia

Malakan sulttaanikunta valloitti Pahangin siamilaisilta 1400-luvulla. Sitä ennen aluetta hallitsivat Siamin suunnalta tulleet hallitsijat. Malakan sulttaanin Mansur Shahin vanhin poika Muhammad Shah perusti Pahangin sulttaanikunnan. Tämä oli tehty perinnöttömäksi syyllistyttyään murhaan. Hänen sukunsa hallitsi 1600-luvulle asti, jolloin Aceh hyökkäsi maahan. Tämän jälkeen aluetta hallitsi Johoren sulttaanikunta ja Pahangin hallitsijat omaksuivat nimityksen Bendahara joka oli perinteinen johorelainen hallitsijan arvonimi.
Nykyinen Pahangin kuningashuone polveutuu myös Johoren kuningashuoneesta. 1800-luvulla Johoren sulttaanikunnan heikkeneminen johti siihen, että vuonna 1853 Tun Muhammad Tahir luopui uskollisuudestaan Johorin sulttaania kohtaan ja julisti itsensä Pahangin itsenäiseksi hallitsijaksi. Hänen veljensä Ahmad kiisti perimysjärjestyksen ja maassa koettiin sisällissota  kruununperimysjärjestyksestä. Sen tuloksena Ahmad nousi valtaistuimelle ja karkotti veljensä maasta vuonna 1863. Hän otti itselleen sulttaanin arvonimen vuonna 1884, seitsemän vuotta sen jälkeen kun Johorin viimeinen Bendahara-dynastian sulttaani kuoli. Hänen jälkeensä Pahangia ovat johtaneet hänen jälkeläisensä.
Naurisperhonen

Koko ja ulkonäkö

Naurisperhosen koiraan siipien yläpinnan pääväri on valkoinen. Koiraalla on etusiiven yläpinnan keskellä yksi musta täplä sekä kärkitäplä, joka ulottuu noin kolmannekseen siiven ulkoreunan pituudesta. Naaraan siipien yläpinnan pääväri on kellertävään vivahtava, siipien tyvessä on harmaata kehnää. Etusiiven yläpinnalla on kaksi mustaa täplää. Siipisuonet erottuvat siiven yläpinnalla vain heikosti. Takasiiven alapinta on väriltään vaaleankeltainen. Erotuksena yleisemmästä lanttuperhosesta naurisperhosen takasiipien alapinnalla siipisuonten kohdalla ei ole vihertävää väriä. Siipien kärkiväli on 38–50 mm. Koiras on naarasta suurempi.
Toukka on väriltään kellertävänvihertävä.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue käsittää Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Aasian Japaniin saakka. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Esiintymisalue vaihtelee vaellusten myötä, pohjoisosissa sitä tavataan vain satunnaisena vaeltajana. Suomessa naurisperhosella ei ole vakituista kantaa, ainoastaan lauhoina talvina sen on todettu pystyneen talvehtimaan maan eteläosissa. Se on Suomessa melko harvinainen ja tavataan yleensä yksitellen. Vaeltavia yksilöitä tavataan Etelä-Suomessa lähes vuosittain, Keski-Suomesta pohjoiseen satunnaisesti.
Naurisperhosella on yleensä kaksi sukupolvea. Ensimmäisen sukupolven lentoaika on levinneisyysalueen eteläosissa maaliskuusta alkaen, pohjoisessa toukokuusta alkaen. Ensimmäiset vaeltavat yksilöt on tavattu Suomessa yleensä toukokuun lopulla, satunnaisesti aikaisemminkin. Toisen sukupolven yksilöitä on havaittu heinä- ja elokuussa, jolloin myös Suomessa kehittyneet yksilöt lentävät. Myöhemmin syksyllä voidaan havaita vielä myöhäisiä toisen sukupolven yksilöitä tai vähälukuista kolmatta sukupolvea.

Elinympäristö ja elintavat

Naurisperhosen elinympäristöä ovat niityt, peltoaukeat ja puutarhat. Naurisperhonen talvehtii kotelona.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat monet ristikukkaiskasvit, kuten kaalit (Brassica), peltokanankaali (Barbarea vulgaris), kilpiruohot (Alyssum), illakko (Hesperis matronalis), tuoksuresedat (Reseda), intiankrassit (Tropaeolum) ja tupakat (Nicotiana).
Orca – tappajavalas

Juoni

Kalastusaluksen kapteeni Nolan pyydystää ja myy haikaloja, kunnes arvelee miekkavalaan olevan vielä parempi rahanlähde. Hän menee ulapalle etsimään sellaista, löytää kokonaisen valasperheen ja saa pyydystettyä kantavan naaraan alukseen. Tarkoituksena on pyytää eläin elävänä, mutta pian valaan vatsa puhkeaa ja sikiö putoaa kannelle. Paniikissa oleva Nolan suihkuttaa sen pois ja hämmentyy tapahtuneesta niin, että itkee myötätunnosta. On jo ilta, kun alus saapuu rannikolle. Yhtäkkiä alusta koko ajan seurannut urosvalas hyökkää ja tappaa erään mastossa roikkuvan kalastajan. Nolan ryntää kannelle ja katsoo eläintä silmästä silmään; uros painaa mieleensä hänen ulkonäkönsä. Se itkee ja tuuppaa alusta siten, että kuollut naaras putoaa veteen. Alus matkaa nopeasti satamaan. Aamun valjetessa koko valasperhe kuljettaa naaraan ruumiin rannalle hautajaisseremoniana. Sitten uros aloittaa kostonsa. Se upottaa kalastajien aluksia, aiheuttaa tulipalon, ja karkottaa kaloja pois rannan tuntumasta, aiheuttaen koko kylän elannon saannin vaaraan. Nolan yrittää unohtaa koko valaan, mutta kyläläiset pitävät tapahtumia Nolanin syynä ja painostavat häntä lähtemään merelle tappamaan valaan. Kun valas tuhoaa venetalon, jossa Nolan asuu, ja puree hänen ystävältään jalan poikki, päättää hän lopulta lähteä merelle tappamaan sen. Mukaan lähtevät myös valasasiantuntija Rachel Bedford ja valasmyytit tunteva intiaani Umilak. He seuraavat valasta monta päivää aina Pohjoisnavan jäätiköille saakka. Nolan tietää ratkaisun hetken olevan käsillä. Raskaan vastuunsa kantavana hän päättää luopua kivääristä ja käyttää ainoastaan harppuunaa. Hän hyppää ajelehtivalle jäälautalle ja odottaa valaan tulevan esiin. Se tulee ja tekee aukkoja jäälauttaan tarkoituksenaan hajottaa se. Nolan heittää harppuunan ja osuu valaan selkään, mutta pian se taas jatkaa jäälautan tuhoamista. Rachel heittää kiväärin Nolanille, joka päättää sittenkin ampua sillä. Hetken ajan valas on pinnan alla, mutta pian se hyppää jäälautan päälle, jolloin lautan toinen pää kohoaa ilmaan. Nolan pitää kaikin voimin kiinni, mutta ote irtoaa ja hän liukuu suoraan kylmään veteen. Valas kiertää rauhallisesti Nolanin muutaman kerran ja sitten iskee hänet pyrstöllään kuolettavasti päin jäävuorta. Valas katsoo itkien järkyttynyttä Rachelia ja ui tiehensä kostonsa lunastaneena.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo Orcaa vaatimattomaksi Tappajahain toisinnoksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Täpläcelebesinmesikko

Levinneisyys

Täpläcelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viestintä ja kehitys -säätiö

Viestintä ja kehitys -säätiö eli Vikes on suomalainen kehitysyhteistyösäätiö, jonka ovat perustaneet 26 viestintä-alan yhteisöä. Säätiö on rekisteröitynyt vuonna 2005.
Säätiö edistää sananvapautta ja median moniarvoisuutta demokratian ja yhteiskunnallisen kehityksen perustana.
Vuonna 2014 Vikes tekee kehitysyhteistyötä yhdessä paikallisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa yhteensä 14 eri maassa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hankkeita mm. Keski-Aasian autoritaarisissa maissa, Nigeriassa, Myanmarissa, Nicaraguassa ja Somaliassa. Projekteja on 10. Vikesin työ on myös innovatiivista: Tarinateltta Afrikassa -hanke vie Suomessa menestyneen Tarinateltta-konseptin Afrikan köyhimpiin osiin. Lisäksi Vikes on tehnyt lähialueyhteistyötä Venäjän Karjalan journalistien kanssa.
Vikesin hallituksen puheenjohtaja on Juha Rekola. Toiminnanjohtaja on Niklas Kaskeala (2014-).
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1981–1982

Pronssiottelut

TuNMKY:n joukkue: Pekka Kurvinen, Risto Rousku, Pekka Heino, Kari Sainio, Juha Salonen, Jari Rannikko, Jorma Pilkevaara, Tapio Sten, Petteri Voutilainen, Bernard Harris. Valmentaja Harri Koskinen.
Ray Enright

Elämäkerta

Enright syntyi Indianan Andersonissa, mistä perhe muutti Los Angelesiin hänen ollessaan viisivuotias. Hän kävi Los Angeles High Schoolia ja aloitti sen jälkeen uransa elokuvaleikkaajana Mack Sennettin Keystone Studiosilla vuonna 1913. Enright palveli viestijoukoissa ensimmäisessä maailmansodassa, jonka jälkeen hän jatkoi elokuvien parissa työskentelemistä. Enright teki ohjausdebyyttinsä vuonna 1921 lyhytelokuvassa Verse and Worse. Hän alkoi ohjata säännöllisesti muutamia vuosia myöhemmin 1927, jolloin ilmestyi hänen toinen ohjauksensa ja ensimmäinen kokopitkä elokuvansa.
Uransa aikana Enright ohjasi vuosien 1921–1953 välillä yli 70 elokuvaa, joista useimmat hän teki Warner Brothersille. Enright ohjasi Joe E. Brownin komediaelokuvia. Hän myös ohjasi viisi kuudesta Warner Brothersin kahden vaaleaverikön, Joan Blondellin ja Glenda Farrellin, yhteisistä elokuvista. 1940-luvulla Enright työskenteli myös Columbia Picturesille, Universal Studiosille ja RKO Picturesille ja laajensi reviiriään komedioista ja romantiikasta toimintaan ja westerneihin.
Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat muun muassa Tracked by the Police (1927), Takaisin elämään (1927), Ne naiset! Ne naiset! (1934), Myrsky Karibian merellä (1936), Vaunut vierivät yössä (1941), Kultaryöstö (1942) ja Montana (1950). Hän ohjasi monia suuria tähtiä, kuten Humphrey Bogartia, Marlene Dietrichia, Myrna Loyta, Errol Flynnia, James Cagneyta ja Henry Fondaa.
Hänen viimeinen elokuvaohjauksensa oli The Man from Cairo vuodelta 1953, jonka jälkeen 57-vuotias Enright jäi eläkkeelle. Hän kuitenkin ohjasi vielä Ethel Barrymoren sarjan Ethel Barrymore Theaterin ”This Is Villa” -nimisen jakson vuonna 1956.
Ray Enright kuoli 69-vuotiaana sydäninfarktiin 3. huhtikuuta 1965 Hollywoodissa, Kaliforniassa sairasteltuaan pitkään. Hänet haudattiin Glendaleen Forest Lawn Memorial Parkiin.
Sirikan Charoensiri

Nuoruus ja opiskelu

Charoensirin isä piti pientä lakitoimistoa Thaimaan itäosien Yasothonin provinssissa. Sirikan muutti Bangkokiin opiskellakseen Triam Udom Suksan koulussa. Viimeisenä lukiovuotenaan Sirikan päätti opiskella kansainvälistä politiikkaa Chulalongkorn-yliopistossa. Hän vaihtoi kuitenkin Thammasat-yliopiston oikeustieteelliseen oltuaan vapaaehtoisena Thaimaan eteläosissa vuoden 2004 tsunamin avustustöissä. Siellä vanhempaa mokenikansaan kuulunutta kohdeltiin Charoensirin mukaan liian ankarasti radiovarkaudesta.
Charoensiri kiinnostui yliopistossa rikosoikeudesta, julkisoikeudesta ja ihmisoikeuksista. Hän oli opiskeluaikanaan työharjoittelussa International Commission of Juristsilla (ICJ) ja pystyi matkustamaan ulkomaalaisten oikeustieteen asiantuntijoiden kanssa tutkimaan Thaimaan eteläosien ihmisoikeusrikkomuksia. Charoensiri sai vuonna 2012 stipendin opiskellakseen kansainvälistä ihmisoikeusoikeutta Essexin yliopistossa.

Ura ihmisoikeusasianajajana

Charoensiri ei suorittanut maisteriopintojaan loppuun, vaan hän palasi Thaimaahan työskentelemään ICJ-järjestön kanssa. Hän toimi kansallisena oikeustieteellisenä neuvonantajana ja kirjoitti muun muassa raportteja Thaimaassa tapahtuneista katoamisista ja ihmisoikeusrikoksista.
Charoensiri oli yksi yli kymmenestä asianajajasta, jotka perustivat vuoden 2014 vallankaappauksen jälkeen Thai Lawyers for Human Rights -järjestön, joka tarjoaa pro bono -palveluita puolustamaan henkilöitä, joiden ihmisoikeuksia on rikottu tai jotka on pidätetty poliittisten syiden takia. Järjestö perusti ensin ”kuuman linjan” pieneen toimistoon, mutta se on laajentunut kansainvälisen tuen ansiosta.
Charoensiri edusti ensimmäisessä oikeustapauksessaan 14 opiskelija-aktivistia, jotka järjestivät kesäkuussa 2016 rauhallisen mielenosoituksen demokratian ja sotilashallinnon loppumisen puolesta.
Charoensiri on joutunut poliisin ja oikeuslaitoksen silmätikuksi. Hän ei antanut viranomaisten tehdä hänen autoonsa etsintää ja teki virallisen valituksen poliisista vallan väärinkäytöstä. Charoensiri sai pian itse kaksi syytettä. Hän sai uusia syytteitä myöhemmin saman vuoden aikana, ja hänen väitetään lietsoneen kapinaa ja kiertäneen juntan kieltoa poliittisista kokoontumisista.
Seinäpilvi

Seinäpilvi on pyörivä, usein sateeton pilvimuodostuma, joka ulottuu supersolu-ukkospilven alapuolelle. Tällä alueella on maksimaalinen ylösvirtaus, ja se voi tuottaa tornadoja. Näiden pilvien koot ovat alle kilometristä jopa 8 km:iin. Mesosyklonin pyöriessä tälle alueelle syntyy matalampi paine, jolloin ilma pystyy kondensoitumaan (eli tiivistymään) matalammalla kuin muualla solussa.
SMS Kolberg (1908)

Palvelus

Alus osallistui ensimmäisessä maailmansodassa iskuihin Britannian rannikolle Scarboroughiin, Hartlepooliin ja Whitbyyn joulukuussa 1914. Kuukautta myöhemmin alus oli mukana Doggermatalikon taistelussa. Itämerellä alus oli mukana Riianlahden taistelussa elokuussa 1915 ja operaatio Albionissa marraskuussa 1917.
Sodan jälkeen alus luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Colmar. Se poistettiin 1927 alusluettelosta ja alus romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.
Mk 20 Rockeye

Mk 20 Rockeye (suom. Kivensilmä, oik. Rockeye I ja Rockeye II, CBU-7 - CBU-100; CBU = Cluster Bomb Unit) on yhdysvaltalainen kasettipommi eli kuorma-ammus johon kuuluu tytärammuksia. Asetyyppi kuuluu niin kutsuttuun Eye-luokkaan eli aseperheeseen, joissa on liite -eye (suom. silmä). Asetyyppi on ollut ensisijaisesti Yhdysvaltain ilmavoimien ja Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien käytössä, mutta sitä käytti muiden, kuten Kreikan ilmavoimien (jolla oli A-7 Corsair II -tyypin koneita) ohella myös SAAF - Etelä-Afrikan ilmavoimat nimellä Tiekie. Pommityyppiä voitiin käyttää rynnäköissä ja niin kutsutuissa mattopommituksissa (kuten B-1B Lancer- pommikoneista), ja aivan erityisesti panssarivaunuja sekä ilmatorjunta-asemia vastaan. Tytärammusten putoamistaajuus eli frekvenssi voitiin ajastaa lentokoneen tietokoneen avulla.
Esa Saarenpää

Esa Saarenpää (17. lokakuuta 1961 Kurikka – 23. huhtikuuta 2009 Kauhajoki) oli ralliautoilija, josta tuli rallin Suomen-mestari 1992 ja 1998. Tunnetuimmin hän ajoi Fordilla, Audilla sekä VW -autoilla. Maailmanmestaruustasolla hän hankki urallaan yhteensä kolme pistettä vuosina 1989 ja 1990. Ajotyyliltään Saarenpäätä kuvattiin rajuksi esikuvansa Ari Vatasen tapaan.
Siviiliammatiltaan Saarenpää oli autokauppias ja maanviljelijä. Hän menehtyi sairauskohtaukseen 47-vuotiaana.
Kimmo Mikkola

Kimmo Tapio Mikkola (s. 10. syyskuuta 1951 Helsinki) on  markkinaoikeuden ylituomari.
Kimmo Mikkola syntyi everstiluutnantti Heikki Mikkolan ja liikkeenharjoittaja Eeva Roosin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on lehtori Anne-Maria Kojamo. Mikkola tuli ylioppilaaksi 1973 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1980. Hän oli Kouvolan hovioikeuden esittelijä ja viskaali 1982–1990 ja korkeimman oikeuden esittelijä ja oikeussihteeri 1984–1999. Helsingin käräjäoikeuden käräjätuomarina Mikkola toimi  1999–2007 ja osastonjohtajana 2006–2007. Markkinaoikeuden ylituomariksi hänet nimitettiin vuonna 2007. Mikkola on toimittanut teokset Korkeimman oikeuden ratkaisuja (1995), (1996), (1997), (1998) ja (1999) sekä teoksen Korkeimman oikeuden ratkaisut. Hakemisto 1985–1995 (1996).
Samsung Galaxy A10

Muotoilu

Samsung Galaxy A10 -älypuhelimessa on 6,2-tuumainen näyttö HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 1,6 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 2 gigatavua keskusmuistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI-käyttöliittymällä.
Jorge Fernández

Jorge Fernández Madinabeitia (s. 8. elokuuta 1972 Arrasate, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen malli, juontaja ja näyttelijä.
Ennen nykyistä uraansa Fernández työskenteli liikunnanopettajana. Hän myös pelasi koripalloa ammattilaisena, mutta pääsarjaura rajoittui yhteen otteluun Saski Baskonian paidassa kaudella 1997–1998.
Fernández valittiin Mister Espanjaksi vuonna 1999. Seuraavana vuonna kilpailua ei pidetty, joten hän on ainoa henkilö, joka on pitänyt titteliä kaksi vuotta peräkkäin. Valintansa jälkeen Fernández aloitti televisiotyöt sekä näyttelijänä että juontajana. Hän näytteli muun muassa Serranon perheessä Candelan veljeä Andrésia sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella. Viimeksi hän on juontanut ohjelmia La ruleta de la suerte (Espanjan versio Onnenpyörästä) ja Esta casa era una ruina (Hurja remontti).
Nevil Shute

Nevil Shute (17. tammikuuta, 1899, Lontoo – 12. tammikuuta, 1960, Melbourne, alkuaan Nevil Shute Norway) oli 1900-luvun puolenvälin kirjailija, joka toimi nuoruudessaan lentokoneinsinöörinä. Insinööriuran takia hänen teoksensa liittyvät jotenkin tekniikkaan, esimerkiksi No Highway (1948), jossa insinööri pähkäilee lentokoneen väsymismurtuman parissa. Useissa hänen teoksistaan on yliluonnollisen vaikutuksen kuvausta, esimerkiksi Round the Bend (1951), jossa lentokonemekaanikko perustaa uuden uskonnon. Parhaiten tunnettu Shuten kirja on Viimeisellä rannalla (On the Beach) vuodelta 1957, jossa ydinsota tappaa koko ihmiskunnan viimeisten odotellessa kuolemaansa Australiassa.

Elämä

Nevil Norway syntyi Ealingin kaupunginosassa Lontoossa. Hän kävi koulua Dragon Schoolissa ja Shrewsbury Schoolissa ja opiskeli Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa maavoimissa. Hän opiskeli sen jälkeen lentokoneinsinööriksi ja hankki lentolupakirjan. Hän työskenteli aluksi De Havillandin lentokonetehtaalla, josta siirtyi  vuonna 1924 Vickers Ltd. -yhtiöön, jossa suunnitteli ilmalaivoja. Hän oli R-100-ilmalaivan päälujuuslaskija ollen Airship Guarantee Companyn palveluksessa. Vuonna 1929 hänet ylennettiin varapääsuunnittelijaksi R-100-projektiin, jota johti Barnes Wallis. Shute on kirjoittanut tästä ajasta vuonna 1954 kirjan Slide Rule: Autobiography of an Engineer. Hän perusti vuonna 1931 Airpeed Ltd -yhtiön, joka suunnitteli muun muassa Airspeed A.S.6E Envoy ja Airspeed Oxford -matkustajakoneet.
Shute meni 1931 naimisiin Frances Mary Heatonin kanssa. Perheeseen syntyi kaksi tyttöä.
Toisen maailmansodan alkaessa Shute oli Englannissa nouseva tähti kirjailijana. Hän liittyi Royal Naval Volunteer Reserveen aliluutnanttina. Hän toimi asesuunnitteluosastolla. Hänet lähetettiin Normandian maihinnousuun kirjeenvaihtajana.
Toisen maailmansodan jälkeen Nevil Shute muutti Australiaan, jossa hän eli kirjailijana. Hän ajoi myös paikallisissa kilpa-ajoissa 1956–58. 
Shuten kirjoista on filmatisoitu muun muassa Pied Piper (Yhdennellätoista hetkellä, 1942, ja Kävellen halki Euroopan, 1990), On the Beach (Viimeisellä rannalla, 1959), No Highway (Paluutie katkaistu, 1951) ja A Town Like Alice (Viisi mustaa kanaa, 1956). 
Shute kuoli Melbournessa vuonna 1960.
Philip Rosenthal

Philip Rosenthal (syntynyt 1960) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten Kaikki rakastavat Raymondia (1996-2005) -sarjan luojana.