google/wiki40b huggingface dataset:
Ralph Shapey

Ralph Shapey (12. maaliskuuta 1921 Philadelphia – 13. kesäkuuta 2002 Chicago) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänelle ominaista oli dramaattinen, räikeästi dissonoiva sävelkieli. Hän sai uransa aikana suurta arvostusta kriitikoilta ja säveltäjäkollegoiltaan kotimaassaan, mutta jäi Euroopassa vähemmälle huomiolle.
Shapey aloitti viulutunnit 7-vuotiaana ja säveltämisen 9-vuotiaana. Muodollisempaan opetukseen hän siirtyi viulunsoitossa vuonna 1937 opettajanaan. Vuosi myöhemmin hän aloitti myös sävellysopinnot Stefan Wolpen johdolle. Samoihin aikoihin Shapey sai kokemusta orkesterin johtamisesta muun muassa vierailemalla Philadelphian orkesterin kapellimestarina. Hän palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain armeijassa ja muutti sodan jälkeen New Yorkiin, jossa toimi vapaana viulistina, säveltäjänä, kapellimestarina ja opettajana. Hänen ensimmäinen suuri orkesteriteoksensa oli Dimitri Mitropouloksen tilaama Challenge – The Family of Man (1955).
Shapey vietti vuosina 1956–59 aikaa MacDowell Colonyssa ja sävelsi tänä aikana lisää orkesteriteoksia. Niitä kuitenkin esitettiin vasta säveltäjän muutettua Chicagoon vuonna 1964. Usein Chicagon sinfoniaorkesteria johti näissä esityksissä säveltäjä itse. Hieman myöhemmin Shapey teki sävellyksen Incantations sopraanolle ja kymmenelle soittimelle; tätä teosta New York Times -lehden kriitikko kuvasi yhdeksi hienoimmista koskaan kuulemistaan sävellyksistä. Chicagoon muuttamisen jälkeen Shapey perusti Contemporary Chamber Players -kokoonpanon, jota johti 27 vuoden ajan. Hän opetti Chicagon yliopistossa lähes kolme vuosikymmentä, ja hänen työnsä sävellysopettajana johti myös kirjan A Basic Course in Music Composition julkaisemiseen.
Shapeyn teokset Praise (oratorio bassobaritonille, kaksoiskuorolle ja kamariyhtyeelle, kantaesitetty 1976) ja The Covenant (sopraanolle ja 16:lle soittajalle, kantaesitetty säveltäjän vaimon Elsa Charlstonin kanssa 1978) kuvaavat uskonnon kriisiä nykymaailmassa. Jälkimmäinen teos juhlisti Israelin kolmekymmenvuotista taivalta valtiona. Shapey eteni vuonna 1990 finalistiksi Pulitzer-palkinnon saajan valinnassa konsertollaan sellolle, pianolle ja jousiorkesterille. Teos oli kantaesitetty Tanglewoodissa 31. heinäkuuta 1989. Kyse oli tilaustyöstä Chicagon yliopiston ja Chicagon sinfoniaorkesterin yhteisiä satavuotisjuhlia varten.
Adelstierna

Adelstierna (myös Adelstjerna) oli Ruotsin ritarihuoneeseen kuulunut aatelissuku numero 1441. Cedersköld-sukuun kuulunut leskikuningatar Hedvig Eleonooran hovikamreeri Elias Gavallus ja hänen veljensä Nils aateloitiin vuonna 1708 nimellä Adelstierna.
Sulo Paaso

Sulo Paaso oli yksi Espanjan sisällissotaan  osallistuneista suomalaisista. Hän taisteli tasavaltalaisten puolella (Kansainväliset prikaatit) ja osallistui sodassa vaarallisimpiin tehtäviin vastapuolen selustassa. Paaso palasi Suomeen sodan loputtua vuonna 1939. Hän osallistui jatkosotaan vuosina 1942–1944 sekä Lapin sotaan 1944–1945. Draamadokumenttielokuvassa Espanjankävijät vuodelta 1980 Sulo Paasoa näyttelee Markku Peltola.
Ranskan 1. kevyt ratsuväkidivisioona

Perustaminen

Divisioona muodostettiin 10. helmikuuta 1940 1. ratsuväkidivisioonasta komentajanaan kenraali d'Arras.
Amritsarin verilöyly

Amritsarin verilöyly eli Jallianwala Baghin verilöyly (pandžabiksi ਜਲ੍ਹਿਆਂਵਾਲਾ ਬਾਗ਼ ਹਤਿਆਕਾਂਡ, hindiksi जलियांवाला बाग़ हत्याकांड جليانوالہ باغ ہتياکانڈ Jallianwala Bāġa Hatyākāṇḍ) on nimitys 13. huhtikuuta 1919 Amritsarissa, Pohjois-Intiassa tapahtuneelle verilöylylle, jossa 50 Britannian Intian armeijan sotilasta avasi tulen prikaatikenraali Reginald Dyerin komennosta aseistamattomaan väkijoukkoon, jossa oli miehiä, naisia ja lapsia. Ampuminen kesti kymmenestä viiteentoista minuuttia, kunnes panokset vähenivät. Dyer käski sotilaita lataamaan kivääriensä lippaat useaan kertaan, ja heidät määrättiin ampumaan tappaakseen.
Virallinen brittiläisen Intian arvio on 379 kuollutta ja 1 100 loukkaantunutta. Kirurgi Dr. Smith puhuu 1 526 kaatuneesta ja haavoittuneesta. Intian kansalliskongressi puolestaan ilmoittaa uhreja olleen yli 1 500, josta kuolleita noin 1 000.
Fransiskaanikirkko (Bratislava)

Fransiskaanikirkko (slovakiksi Kostol františkánov tai Františkánsky kostol) on yksi vanhimmista Bratislavan vanhassakaupungissa sijaitsevista kirkosta. Kirkon alkuperäinen rakennus on rakennettu vuosien 1280 ja 1297 välillä. 1600-luvulla se muutettiin renessanssikirkoksi, ja 1700-luvulla barokkikirkoksi. Goottilainen torni on rakennettu 1400-luvulla, hajonnut ja korvattu kopiolla alkuperäisestä vuonna 1897. Pääkirkon vieressä on kaksi kappelia ja fransiskaaniluostari.
Keskiajalla kaupungin pormestarinvaali pidettiin tässä luostarissa, ja vuonna 1526 Unkarin kansalliskokous kokoontui sinne valitsemaan maalle uutta kuningasta.
Yhteiskuntatieteiden standardimalli

Yhteiskuntatieteiden standardimalli (YSM) on niin sanotun Santa Barbaran koulukunnan evoluutiopsykologien esittämä nimitys teoreettiselle paradigmalle, jonka he väittävät olevan perusta suurimalle osalle yhteiskuntatieteistä. John Tooby ja Leda Cosmides väittävät kirjassaan The Adapted Mind, että standardimallin teoriat olettavan mielen sisällön rakentuvan enimmäkseen oppimisen kautta. Toobyn ja Cosmidesin kannattaman näkemyksen mukaan mielen sisältö ja rakenne aiheutuu huomattavasti enemmän evolutiivisista sopeumista. Santa Barbaran koulukunta puolustaa voimasta adaptationismia.
Ukrainan jalkapalloliiga

Sarjajärjestelmä

Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, joista kauden päätteeksi kaksi heikoimmin sijoittunutta putoaa ykkösliigaan, mistä nousee kaksi parasta tilalle.
Kauden aikana joukkueet kohtaavat toisensa kahdesti, kerran kotona ja kerran vieraissa, minkä johdosta kullekin joukkueelle kertyy 30 ottelua kauteen. Sarjakausi alkaa heinäkuun puolivälin vaiheilla ja kestää kesäkuun puoliväliin. 15 ottelukierroksen jälkeen on kolmen kuukauden talvitauko, joka kestää joulukuulta maaliskuulle. Sarjan ensimmäinen kausi 1992 kesti vain puoli vuotta, kun Neuvostoliiton mestaruussarjan viimeinen kausi kesti elokuulle, mutta Ukrainan jalkapalloliitto päätti siirtyä ns. eurooppalaiseen pelirytmiin. Ensimmäisellä kaudella 20 joukkuetta jaettiin kahteen lohkoon ja mestaruus ratkaistiin lohkovoittajien kesken. Sittemmin pelisysteemi muutettiin nykyisenkaltaiseksi ja joukkuemäärä on vaihdellut 14 ja 18 välillä. Kaudella 2005–2006 astui voimaan ns. kultaisen ottelun sääntö, eli mikäli kaksi kärkijoukkuetta on kauden päätteeksi tasapisteissä, pelaavat he keskenään mestaruusottelun. Sääntöä jouduttiinkin käyttämään heti sen ensimmäisellä kaudella kun Dynamo Kiova ja Šah’tar Donetsk päätyivät tasapisteisiin. Šah’tar voitti ottelun jatkoaikamaalilla 2–1.
Sanasjärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,2 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy.
Wendy Hiller

Dame Wendy Margaret Hiller DBE (15. elokuuta 1912 – 14. toukokuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1958 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolista elokuvassa Eri pöydissä. 
Hiller syntyi Bramhallissa ja oli vuosina 1937–1993 naimisissa Ronald Gowin kanssa. Hän kuoli kotonaan Beaconsfieldissä 90 vuoden iässä.
Wendell Carter

Pelaajaura

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Carter pelasi yliopistokoripalloa Duke Universityssä kauden 2017–2018 yhdessä muun muassa Marvin Bagleyn kanssa. Chicago Bulls varasi Carterin NBA:han seitsemännellä varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. Carterin odotettiin täydentävän ominaisuuksillaan, kuten fyysisyydellä ja levypallopelillä, Lauri Markkasen tähdittämää Bullsin etukenttää.
Tammikuussa 2019 Carter loukkasi vasemman peukalonsa ja joutui leikkaukseen sekä kuukausien ajaksi sivuun pelaavasta kokoonpanosta.
Carter kuului Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon vuoden 2016 MM-kilpailuissa, missä Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuden ja Carter valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.

Pelityyli ja ominaisuudet

Carteria pidetään monipuolisena, tunnollisena ja mukautuvana sentterinä, ja häntä on näiden piirteidensä vuoksi verrattu Al Horfordiin. Myös Carterin syöttötaitoa ja hyökkäyslevypallopeliä on kehuttu.
Pinewood Studios

Pinewood Studios on brittiläinen elokuvastudio, joka sijaitsee Buckinghamshiressa. Sen perusti Charles Boot vuonna 1934 ja ensimmäiset varsinaiset tilat rakennettiin 12 kuukaudessa. Myöhemmin Arthur Rank otti hallintaansa Pinewood Studiosin ja Denham Film Studiosin. Vuonna 2001 Pinewood Studios fuusioitui Shepperton Studiosin kanssa. Vuonna 2004 uusi Pinewood Shepperton listautui Lontoon pörssiin. Vuonna 2005 Pinewood Shepperton osti Teddington Studiosin. Pinewoodissa sijaitsee myös Albert R. Broccoli 007 Stage. 
Studioilla on filmattu muun muassa James Bond ja Carry On -elokuvasarjat.
Monoamiinioksidaasi

Monoamiinioksidaasi (lyhennetään MAO) on entsyymi, joka katalysoi monoamiinien oksidaatiota synaptisesti epäaktiiviseen muotoon, ja näin saa ne lopettamaan toiminnan. Näitä entsyymeitä löytyy mitokondrion ulkomembraaniin kiinnittyneenä useimmista kehon soluista ja ne kuuluvat flaviiniryhmän sisältäviin amiinioksidoreduktaasi proteiiniperheeseen. Monoamiinioksidaasin löysi Mary Bernheim maksasta ja nimesi sen tyramiini oksidaasiksi.
Monoamiinioksidaasin entsyyminumero on EC 1.4.3.4 ja CAS-numero 9001-66-5.
Tämän entsyymin toimintaa estävillä lääkkeillä, niin sanotuilla MAO-estäjillä hoidetaan masennusta, fobioita ja parkinsonin tautia.
Vuonna 2008 julkaistu suomalaistutkimus osoitti, että monoamiinioksidaasi A (MAOA) -geenin korkea-aktiivinen muoto aiheuttaa yhdessä alkoholin kanssa impulsiivista väkivaltaista käyttäytymistä.
Yhteysalus

Asevoimien yhteysalukset

Puolustusvoimien yhteysaluksia on runsas kirjo; merkittävin ryhmä on Valas-luokka, joka pystyy kuljettamaan peräkannellaan yhden kolmiakselisen kuorma-auton tai vastaavan määrän pienempiä ajoneuvoja. Aluksia on neljä eli Valas, Vahakari, Vaarlahti ja Vänö; ne on sijoitettu rannikkotykistön linnakkeiden yhteysaluksiksi. Kaikki ovat jäävahvistettuja ja pystyvät toimimaan myös jäänmurtajan tehtävissä tarpeen vaatiessa.

Kelirikkoalukset

Myös pienempiä yhteysaluksia, mm. rannikkotykistölle rakennettu kuusi alusta käsittävä Hauki-luokka (Hauki, Hakuni, Havouri, Hankoniemi, Hirsala, Houtskär), joka pystyy liikkumaan kokoisiaan huomattavasti vahvemmissa jäissä, on rakennettu nimenomaan kelirikkoajan liikennettä varten. Näitä aluksia kutsutaan nimikkeellä kelirikkoalus. 
Merivartiostolla on vastaavia teräsrunkoisia aluksia runsaasti; niistä on perinteisesti käytetty lyhennettä RV eli rautavene (epävirallinen kutsumanimi "rautaville").
Samoin luotsien perinteinen haminalaiskutteri on nimenomaan kelirikkoalus.
Norjassa vastaavia aluksia on runsaasti; ne ovat pitempien yhteysvälien vuoksi huomattavasti suurempia, jotka pystyvät kuljettamaan pienehkön maastokuorma-auton tai vastaavan ajoneuvon peräkannellaan avomerioloissa; näitä aluksia käytetään maan ulkosaariston yhteystehtäviin.
Huippuvuorille liikennöidään tarkoitukseen erikseen rakennetuilla jäävahvistetuilla aluksilla, jotka pystyvät kuljettamaan ajoneuvoja, koska alueen olosuhteet vaativat sitä.
Jussi Vatanen (poliitikko)

Johan Juho Jussi Vatanen (15. tammikuuta 1875 Eno – 1936 Kaluga, Neuvostoliitto) oli suomalainen työmies ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Vatasen vanhemmat olivat lampuoti Petter Vatanen ja Liisa Airaksinen. Hän oli työmiehenä ensin Enossa ja sitten vuodesta 1902 Helsingissä. Suomen sisällissodan aikana Vatanen toimi Uudenmaan läänin lääninvaltuuskunnan ylipäällikkönä ja hän meni sodan jälkeen Venäjälle. Vatanen oli mukana Suomen kommunistisen puolueen perustavassa kokouksessa elokuussa 1918 Moskovassa. 
Neuvostoliitossa Vatanen oli puolue- ja kansanvalistustyössä Neuvosto-Karjalassa 1923–1926, opettajana Popinkonnulla seitsemän vuoden ajan sekä Pietarin suomalaisen keskikoulun opettajana. Hän jäi eläkkeelle 1935 ja oli vielä uskonnonvastaisessa työssä Leningradissa 1935–1936 
Vatanen oli kansanedustajana 1917–1918 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän kuului myös Uudenmaan sos.dem. piiritoimikuntaan.
Halkohaavanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 81 hehtaaria. Se on 2,3 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Se sijaitsee Kuohenmaalla mäkien ja laajan peltoaukean laidalla. Järven pohjoispäässä sijaitsee umpeen kasvava lahdenpohjukka Pirttiperä, joka on lähes 800 metriä pitkä. Sen keskellä sijaitsee pieni vesialue. Järvessä on kartan mukaan 6 saarta.
Järven rantaviivan pituus on 7,3 kilometriä. Järven lähettyvillä on useita maatiloja ja rannoille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet seututieltä 310 ja järven itäpuolta kiertävältä kylätieltä. Kuntien välinen raja halkaisee Kaakkoperän lahden. Puolet lahdesta kuuluu Valkeakoskelle.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueeseen (35.71), jonka  Roineen alueeseen (35.713) järvi kuuluu. Järveen laskee neljä ojaa. Sen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy, mikä on sama kuin viereisellä Roineella. Järviä yhdistääkin pohjoispäässä sijaitseva 250 metriä pitkä kanava, joka laskee Roineen Tossanselälle.
HDLC

Historia

HDLC perustuu IBM:n SDLC-protokollaan, josta tuli IBM:n SNA (System Network Architecture) -verkkojen toisen kerroksen protokolla. X.25-protokollapinoon sen toi ITU (International Telecommunication Union) nimellä LAPB. HDLC on nykyisin pohjana PPP:lle (Point-to-Point Protocol). Hieman erilaista versiota käytetään mm. SONET-yhteyksissä. Jotkut valmistajat, kuten Cisco Systems, rakensivat myös omia toteutuksia käyttäen HDLC:n kehystystekniikkaa.

Kehystys

HDLC kehyksiä voidaan lähettää synkronisten tai asynkronisten linkkien yli. Näillä linkeillä ei ole keinoja kehyksen alun ja lopun merkitsemiseen, joten signaalitasolla käytetään lipuksi kutsuttua kehysjakajaa. Lippu on uniikki bittijakso "01111110" (7E heksadesimaalijärjestelmässä), jota ei esiinny kehyksen sisällä. Jokainen kehys alkaa ja loppuu lipulla.
Käytettäessä synkronista linkkiä lähetetään hiljaisten jaksojen aikana kehysjakajaa kellopulssina:
 01111110011111100111111001111110
  ______  ______  ______  ______ 
 _      __      __      __      _
Näin synkronisen linkin päiden kellot pysyvät samassa ajassa.
Binääridata voisi helposti sisältää lipuksi tulkittavan bittijakson, joten datan bittijaksot pitää lähettää niin ettei virhetulkintaa pääse syntymään.
Synkronisissa linkeissä tämä toteutetaan täytebittien avulla. Lähettävä pää varmistaa että viiden 1-bitin sarja päättyy 0-bittiin ja vastaanottava pää poistaa nämä ylimääräiset 0-bitit automaattisesti. Vasta kuusi peräkkäistä 1-bittiä tulkitaan lipuksi.
Asynkroniset linkit käyttävät sarjaportteja tai UARTeja ja lähettävät bitit kahdeksan ryhmissä, eli oktetteina. Täytebittien sijaan sarjalinkit käyttävät täytetavuja tai täyteoktetteja. Kehyserottimen oktetti on 01111110, (7E heksoina) ja erityinen keskeytysoktetti on 01111101, (7D heksoina). Keskeytysoktetti lähetetään ennen oktettia jonka tavulla on sama arvo kuin kehyserottimella tai keskeytysoktetilla. Sen jälkeen seuraavan oktetin bitti numero 5 käännetään. Esimerkiksi datajakso "01111110" (7E) lähetettäisiin jaksona "01111101 01011110" ("7D 5E").
USS Wompatuck

Valmistus

Alus tilattiin Harlan and Hollingsworthilta Wilmingtonista Delawaresta ja se valmistui vuonna 1886 nimellä Atlas. Laivasto osti 4. huhtikuuta 1898 aluksen Standard Oil Companyltä nimeten sen samalla USS Wompatuckiksi. Alus varustettiin New Yorkin laivastontelakalla ja se otettiin palvelukseen 6. huhtikuuta 1898 päällikkönään luutnantti Charles W. Jungen.
Atilla the Hun

Atilla the Hun (oik. Raymond Quevedo, 24. maaliskuuta 1892 Port of Spain – 22. helmikuuta 1962 Trinidad) oli trinidadlobagolainen calypsomuusikko ja poliitikko. Taiteilijanimensä hän oli ottanut hunnien sotapäällikkö Attilalta.

Elämä ja ura

Atilla the Hun aloitti uransa vuonna 1911 ja vaikutti myöhemmin 1930- ja 1940-luvuilla myös Yhdysvalloissa. Hän saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1934 yhdessä Roaring Lionin kanssa ja he esittelivät amerikkalaisille samalla kokonaan uuden musiikkityylin. Atilla osallistui useita kertoja Trinidadissa järjestettyyn, vielä nykyäänkin jatkuvaan Calypso King -laulukilpailuun, voittaen sen kahdesti vuosina 1946 ja 1947. Palattuaan 1940-luvun puolivälissä kotimaahansa hän vaikutti myös politiikassa. Atilla valittiin sekä Port of Spainin kaupunginvaltuustoon, että Britannian siirtomaavallan aikana maan parlamentin tehtäviä hoitaneeseen lakiasäätävään neuvostoon.
Atilla the Hun oli tunnettu poliittisista ja kantaa ottavista lauluistaan, jotka käsittelivät muun muassa köyhyyttä, naisen asemaa sekä ajakohtaisia tapahtumia. Useita hänen kappaleitaan asetettiin soittokieltoon, johtuen niiden poliitisesti arkaluontoisina pidetyistä sanoituksista. Atilla the Hun levytti myös talvisodasta kertovan Suomea sympatisoivan kappaleen Finland.
Kristoffer I

Kristofer I tai Kristoffer I (tansk. Christoffer I; 1219 – 29. toukokuuta 1259) oli Tanskan kuningas vuosina 1252–1259. Hän oli Valdemar II Sejrin poika ja Portugalin Berengárian poika. Abel ja Eerik IV Plovpenning olivat hänen veljiään.
Kristofferin valtakausi oli hyvin levotonta.
Kristofferia edelsi kuninkaana hänen veljensä Abel, ja seuraajaksi tuli hänen poikansa Eerik Klipping. Kristoffer kuoli mahdollisesti myrkytettynä.

Perhe

Kristoffer I oli naimisissa Margaret Sambirian kanssa. Heidän lapsensa olivat Matilda, Margaret ja tuleva kuningas Eerik.
Amerikansirri

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11–12 cm, siipien kärkiväli 33–35 cm ja paino 16–34 g. Naaras on hieman kookkaampi. Amerikansirri on sirrien suvun pienikokoisin laji. Linnulla on kellertävät jalat sekä lyhyt ja ohut tumma nokka. Höyhenpeite on selkäpuolelta ruskeankirjava, vatsa ja rinta vaaleat. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Levinneisyys

Amerikansirri on muuttolintu, joka pesii Alaskassa ja Kanadan pohjoisosissa ja talvehtii pääasiassa Meksikonlahden rannikoilla, Länsi-Intian saaristossa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Maailman populaation koko on noin 600 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Tuulet saavat sen joskus ajautumaan Eurooppaan, jossa se on erittäin harvinainen vierailija. Suomessa laji on tavattu kerran, vuonna 1847 Helsingissä.

Elinympäristö

Amerikansirri pesii arktisella tundralla puurajan tuntumassa, pääasiassa rannikon mutarannoilla ja soilla mutta myös sisämaan soilla ja lampien rannoilla. Muutto- ja talvehtimisseuduilla laji viihtyy mutaisilla tai lyhytkortista ruohoa kasvavilla märillä rannoilla.

Lisääntyminen

Amerikansirrin pesä on maassa. Naaras munii neljä munaa, joita molemmat emot hautovat. Naaras jättää yleensä poikasten hoidon koiraan huoleksi. Poikaset etsivät itse ruokansa ja oppivat lentämään hieman yli kaksiviikkoisina.

Ravinto

Amerikansirrin ravintoa ovat mudassa elävät hyönteiset, madot ja nilviäiset.
Vedensuosijamaiset

Yleistä

Yläheimon kuoriaisille tunnusomainen piirre ovat pitkät, tavallisesti jopa tuntosarvia pitemmät leukarihmat eli palpit. Tästä piirteestä johtuu myös toisinaan käytössä ollut kuoriaisryhmän nimitys Palpicornia. Suurin osa ryhmän kovakuoriaisista elää vedessä, mutta on olemassa joitakin hieman poikkeuksellisia muotoja, joita tavataan esimerkiksi lannasta. Erityisesti suuremmat ryhmän lajit ovat muodoltaan virtaviivaisia. Niiden selkäpuoli on vahvasti kupera ja vatsapuoli litteämpi. Ryhmän kuoriaiset ovat kuitenkin verraten kömpelöitä vedessä liikkujia ja huonoja uimareita, eivätkä niiden raajat ole airomaisesti litistyneitä. Niillä onkin tapana ryömiä yleensä vesikasveilla.
Väritykseltään vedensuosijamaiset ovat tavallisesti joko ruskeita tai mustia. Vedessä liikkuessaan niitä ympäröi kuitenkin ilmakupla, joka saa ne näyttämään hopeanhohtoisilta. Ne uusivat hengitysilmansa pinnasta tuntosarviensa avulla. Tiheän nukkakarvaisia tuntosarvia ja keskiruumiin sivuilla olevaa uraa pitkin syntyy ilmakanava, joka välittää hengitysilmaa kuoriaisen hengitysaukkojen ja sitä ympäröivän ilmakuplan välillä. Kuoriainen tunnustelee tuntosarvien asemesta leukarihmoilla.
Melkein kaikki ryhmän kuoriaiset ovat aikuisina kasvinsyöjiä, vaikka niiden toukat ovatkin enimmäkseen petoja. Aikuisilla on erittäin kehittyneet lenninsiivet, joiden avulla ne kykenevät vaihtamaan paikkaa, jos niiden olinpaikalla oleva lätäkkö sattuu kuivumaan.
Suomesta tunnetaan hieman alle sata ryhmän lajia. Yleiset Suomen lajit ovat alle 8 millimetrin pituisia, joista mainittavia esimerkkejä ovat muun muassa uurrevedensuosija (Hydrobius fuscipes), rantakuoriaisten suvun (Laccobius) lajit sekä lampisuosijat (Elophorus), jotka tunnetaan uurteisesta etuselästään. Harvinaisena Etelä-Suomessa esiintyy myös suurvedensuosija (Hydrophilus caraboides), joka on väriltään musta ja noin 14–18 millimetrin mittainen laji. Jättivedensuosija (Hydrous piceus) on suurikokoinen, jopa yli 4 senttimetrin mittainen laji, joka on Suomessa muutamia kertoja tavattu harhailija.
Lassi Utsjoki

Lassi Bernhard Konstantin Utsjoki (vuoteen 1935 Schlüter, 10. lokakuuta 1893 Utsjoki – 1. syyskuuta 1957 Jyväskylä) oli Keskisuomalaisen toimittaja, merkittävä Jyväskyläläinen musiikkimies ja kulttuuripersoona sekä lauluntekijä.

Perhetausta ja opinnot

Utsjoen vanhemmat olivat nimismies Lauri Schluter ja Elin Sarlin. Hänen vaimonsa oli Aino o.s. Kauppinen. Utsjoki opiskeli neljä vuotta Helsingin musiikkiopistossa ennen toimittajaksi ryhtymistään.

Työelämä

Toimi toimittajan sanomalehti Keskisuomalaisessa vuosina 1922–1957. Hän oli myös Viitasaaren Seutu -lehden päätoimittajana vuosina 1944–1956. Nuori Utsjoki aloitti Keskisuomalaisen toimittajana kirjoittaen ensin pikkuartikkeleita lähinnä musiikista ja urheilusta. Varsinaisen toimittajan viran hän sai lehdestä vuonna 1925. Vuodesta 1932 lähtien hän toimi lehden toimitussihteerinä. Puuma‑nimimerkillä kirjoittanut Utsjoki tunnettiin etenkin pakinoistaan. Yleisestä käytännöstä poiketen hän käytti nimimerkkiään toisinaan myös uutisjutuissa.

Harrastukset

Toimittajan työn lisäksi Utsjoki oli taiteilija, viuluniekka, yleisöjuhlien esiintyjä, säveltäjä ja sanoittaja sekä musiikkipedagogi. Hän opetti viulunsoittoa muun muassa Jyväskylän seminaarissa vuosina 1927–1936. Kuorolaulu oli niin ikään hänelle läheinen. Hän oli mieskuoro Sirkkojen, naiskuoro Vappujen ja Vaajan Laulun kuoronjohtaja. Hän sävelsi useita kuorolauluja. Utsjoen sävellyksiä ovat muun muassa Elli Tuomiston tekstiin tehty sotavuosien suosikki Vartiossa eli ”Mä vartiossa seison ...” ja ”Tuulia”, jonka sanat ja sävel ovat Utsjoen käsialaa. Utsjoki oli Keljon lentokerhon perustajajäsen. Mieskuoro Sirkkojen johtajana vuosina 1922–1932. Hän toimi Keski-Suomen riistapäällikkönä useita vuosia.
Tonsuuri

Tonsuuri ortodoksisessa kirkossa

Nykyisin ortodoksisessa kirkossa toimitetaan kolmenlaista tonsuuria. Jokaiselta kastettavalta maallikolta leikataan hiuksia kasteen jälkeen. Tämä symboloi vihkimistä kuninkaallisen pappeuteen. Pappeuden mysteeriossa alimpaan pappeuteen vihittävältä lukijalta leikataan hiuksia symboloimaan hierarkkiseen pappeuteen vihkimistä. Myös jokaiselta munkiksi ja nunnaksi vihittävältä leikataan hiuksia.
Commerce de Bordeaux (1785)

Palvelus

Alus nimettiin Bonnet Rougeksi joulukuussa 1793, ja uudelleen helmikuussa 1794 Timoléoniksi. Alus otti osaa Abukirin taisteluun päällikkönään Louis-Léonce Trullet. Taistelussa aluksen peräsin vaurioitui Généreux'n osuttua alukseen. Alus taisteli kolme vuorokautta, kunnes se ajautui karille, jossa aluksen miehistö sytytti aluksensa tuleen estääkseen sen joutumisen viholliselle. Alus räjähti 2. elokuuta ollen siten viimeinen taisteluun osallistunut ranskalaisalus.