google/wiki40b huggingface dataset:
FS Montcalm (1935)

Palvelus

Palvelukseenoton ja koeajojen päätyttyä alus liitettiin Brestiin sijoitettuun 4. risteilijäviirikköön. Ennen toista maailmansotaa alus palveli tammikuusta 1938 alkaen kaksi kuukautta Saigonissa Ranskan Indokiinassa. Palattuaan Ranskaan, jossa se liitettiin Ranskan Atlantin laivastoon, aluksen rauhan ajan palvelukseen kuului muun muassa osallistuminen Yrjö VI:n kruunajaisten laivastokatselmukseen osallistuminen Calaisissa heinäkuussa 1938. Alus edusti vuonna 1939 New Yorkin maailmannäyttelyssa Ranskaa.
Ranskan julistettua sodan Saksalle alus kuului Force de Raidin 2. laivueeseen ja se aloitti partioinnin Atlantilla sekä saattueiden suojaamisen. Alus osallistui Saksan laivaston taisteluristeilijöiden Scharnhorstin ja Gneisenaun etsintöihin, niiden upotettua Pohjanmerellä Britannian kuninkaallisen laivaston apuristeilijän HMS Rawalpindin.
Huhtikuussa 1940 alus palasi huollosta, jonka jälkeen se sijoitettiin Ranskan Skandinavian joukkojen lippulaivana. Tehtävässä se korvasi vaurioituneen Émile Bertinin. Alus osallistui tehtävänsä aikana muun muassa huhtikuun lopulla Namsoksen evakuointiin HMS Devonshiren kanssa. Toukokuussa alus palasi Force de Raidiin, jonka mukana alus siirtyi Algeriin. Alus palasi Touloniin Britannian kuninkaallisen laivaston hyökättyä Mers-el-Kebiriin.
Alus lähti 9. syyskuuta Toulonista sisaralustensa Gloiren ja Georges Leyguesin kanssa. Alukset läpäisivät Gibraltarinsalmen kohtaamatta brittejä. Tankattuaan Casablancassa osasto jatkoi edelleen Dakariin, jonne ne saapuivat 14. syyskuuta. Osasto jatkoi matkaansa 18. syyskuuta kohti etelää tavoitteenaan Libreville, mutta se kohtasi brittiläisen laivasto-osaston. Montcalm ja Georges Leygues pakenivat briteiltä palaten Dakariin, jossa ne avustivat sataman puolustamisessa 23.-25. syyskuuta.
Seuraavien kahden vuoden aikana aluksen osallistuminen sotatoimiin oli vähäistä lukuun ottamatta ranskalaisen Fort de Francen takaisin valtausta huhtikuussa 1941. Liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikassa ja Saksan miehitettyä Vichyn Ranskan alus siirtyi Ranskan laivaston mukana liittoutuneisiin.
Alus modernisoitiin helmikuusta elokuuhun 1943 Philadelphiassa, jolloin sen konehuone kunnostettiin, lentokoneiden vaatimat tilat ja laitteet korvattiin kevein ilmatorjuta-asein. Alus siirrettiin Dakariin, mistä käsin se etsi Atlantilta akselivaltojen saarronmurtajia. Alus siirrettiin kesäkuussa 1944 osaksi Normandian maihinnousua ja elokuussa Etelä-Ranskaan tehtävää maihinnousua. Sen sotatoimet päättyivät Rivieran rannikkokohteiden tulittamiseen maaliskuussa 1945.
Montcalm modernisoitiin toukokuusta 1945 tammikuuhun 1946 Chantiers de la Seynen telakalla. Alus oli Indokiinassa 1955.
Alus poistettiin palveluksesta ja se sijoitettiin reserviin Tunisiassa 1. toukokuuta 1957. Alus hinattiin 1959 Touloniin, jossa se oli sukellusvenekoulun majoitusaluksena. Alus todettiin käyttökelvottomaksi 31. joulukuuta 1969 ja se nimettiin Q457:ksi. Alus siirrettiin romutettavaksi.
Vastakauppa

Vastakauppa tai vastaostot eli offset (teollinen yhteistyö, engl. industrial participation, industrial benefit jne.) on puolustusvälinehankintoihin tai muihin julkisiin, riittävän isoihin (laista riippuen) hankintoihin kytkettävä mekanismi, jolla on kohdemaan taloutta hyödyntävä vaikutus. Vastaostojen vaikutus on suhteessa hankkeen arvoon. Lähes kaikki maat edellyttävät vastaostoja ainakin puolustusvälinekaupoissa.
Elämäkertaromaani

Elämäkertaromaani on yleensä tunnetun julkisuuden henkilön elämänvaiheista kertova romaani, jossa kohdehenkilöstä käytettävissä olevaa faktatietoa yhdistetään fiktiiviseen ainekseen. Elämäkertaromaaneja kirjoitetaan etenkin kirjailijoista, taiteilijoista ja poliitikoista. Elämäkertaromaanissa käsitellään kohteen uraa yleensä pitkältä ajalta, mutta joskus romaani painottuu kohteen identiteetin ja tulevaisuuden näkymien kannalta ratkaisevaan ajanjaksoon. Moni elämäkertaromaani lähtee autofiktiivisen romaanin tapaan liikkeelle taiteilijan elämän loppupäästä ja hakee hänen uralleen merkitystä takautuvasti huippukohtien kautta.
Finlandia-palkinnolla palkittuja suomenkielisiä elämäkertaromaaneja ovat Hannu Mäkelän Mestari (1995, kertoo Eino Leinosta) ja Helena Sinervon Runoilijan talossa (2004, kertoo Eeva-Liisa Mannerista).
Eväpalmut

Tuntomerkit

Eväpalmut ovat yksikotisia puumaisia tai pensasmaisia palmuja. Varsia voi olla vain yksi tai useampia. Varsia peittävät lehtiarvet. Kunkin varren latvassa on 4–20 toistamiseen parilehdykkäistä päätölehdykällistä lehteä. Yksittäiset lehdykät ovat kolmiomaisia. Kukat kasvavat monihaaraisissa kukinnoissa, joiden haaroissa on päädyssä emikukka ja sivuilla kaksi hedekukkaa. Hedelmät ovat luumarjoja, joissa on 1–2 siementä. Eväpalmut ovat semelparisia eli monokarppisia ja kuolevat ensimmäisestä ja ainoasta kukinnastaan seuraavien hedelmien kypsyttyä.

Levinneisyys

Eväpalmuja kasvaa Intiasta Kaakkois-Aasiaan ja Tyynellemerelle.
Tamminokkavarpunen

Levinneisyys

Tamminokkavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Álex Rins

Moto3

Rins debytoi Moto3-luokassa kaudella 2012 Estrella Galician Suter Hondalla. Hän oli sarjan yhteispisteissä viides ja saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa Ranskasta. Kaudella 2013 Rins jatkoi saman tallin KTM:llä. Hän saavutti kauden aikana kuusi voittoa ja yhteensä 14 palkintokorokesijoitusta. Se riitti sarjan toiseen tilaan maanmies Maverick Viñalesin jälkeen. Kaudella 2014 Rins jatkoi Estrella Galicialla. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa ja yhteensä kahdeksan palkintosijoitusta sijoittuen sarjan yhteispisteissä kolmanneksi.

Moto2

Kaudeksi 2015 Rins siirtyy Moto2-luokkaan Páginas Amarillas HP 40 -talliin Kalexin pyörälle.

MotoGP

Álex Rins ajaa MotoGP -luokassa Team SUZUKI ECSTAR tallissa vuonna 2017 tallikaverinaan italialaiskuljetta Andrea Iannone.
Naalinhorsma

Ulkonäkö

Naalinhorsma on monivuotinen ruoho, joka kasvaa 15–45 cm korkeaksi. Soikeat, ehytlaitaiset, sinivihreät lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti. Kukintona on muutamasta kukasta muodostuva latvaterttu, jonka tukilehdet ovat varsilehtien kanssa samankokoiset. Kukat ovat violetinpunaiset ja horsmalle suuret, kolmesta neljään senttimetriä leveät. Neliliuskaisesti avautuva kotahedelmä on 3–6 cm pitkä.

Levinneisyys

Naalinhorsmaa esiintyy sirkumboreaalisesti läpi pohjoisen arktisen vyöhykkeen Siperiassa, Alaskassa, Keski-Yhdysvalloissa, Kanadassa, Grönlannissa ja Islannissa. Lisäksi Keski- ja Itä-Aasian vuoristoissa, muun muassa Himalajalla. Pohjoismaissa vain Islannissa esiintyvä laji kasvaa melko yleisenä soramailla.
Sammalet

Rakenne

Joillakin maksasammalilla on litteä erilaistumaton sekovarsi, mutta useimmilla lajeilla sekovarsi on erilaistunut varsimaisiksi ja lehtimäisiksi rakenteiksi. Lehtisammalilla puolestaan on varsi ja lehdet. Useimmilla lajeilla lehdet ovat vain yhden solukerroksen paksuiset, mutta esimerkiksi karhunsammalilla on paksut ja monimutkaisemmat lehdet. Rahkasammalilla puolestaan on lehdissään elävien ja yhteyttävien solujen lisäksi vesivarastoina toimivia suuria, kuolleita rahkasoluja. Sammalilla ei ole juuria, mutta monilla on versoissaan haaroittuvia juurtumahapsia, jotka sitovat sammalyksilöt alustaansa ja toisiinsa. Sammalkasvin verso kuolee alapäästään samalla, kun se kasvaa pituutta yläpäästään.

Kasvutavat

Lehtisammalet kasvavat yleensä tiheinä yhdyskuntina, pehmeinä sammalmattoina yleensä maassa, puunrungolla, kivellä tai kannolla. Eräät sammalet kasvavat paikoilla, joissa muut kasvit eivät menesty, kuten synkän metsän pohjalla, jossa ei ole riittävästi valoa muille kasveille, tai kiven- tai kallionpinnalla, jossa ei ole juurikaan ravinteita. Jotkin lajit viihtyvät monenlaisissa ympäristöissä, mutta monet ovat hyvin tarkkoja kasvuympäristönsä suhteen (paljas maa,  lahopuu, varjoisuus, pH jne). Jotkin sammallajit ovat herkkiä ilmansaasteille ja siksi niitä voidaan käyttää ympäristön tilan bioindikaattoreina. Sammalia kasvaa myös soilla, jossa ne ovat olennainen osa muiden kasvien kasvualustaa ja vetisen maaperän rakennetta. Suon sammalista muodostuu ajan myötä turvetta, kun sammalet kasvavat ylöspäin jättäen vanhemmat osat alleen. Monet sammalet voivat kestää pitkän kuivumisen, ja ne jatkavat kasvua heti saatuaan vettä.

Lisääntyminen

Sammalet lisääntyvät suvuttomasti itiöiden avulla. Itse sammalkasvi on haploidinen, ja vain kasvin päähän ohuen varren varassa nouseva itiöpesäke on diploidinen. Sammalet ovat lajista riippuen joko yksi- tai kaksikotisia. Sammalten sukusolut syntyvät erityisissä versoihin muodostuvissa muna- ja siittiöpesäkkeissä. Siittiöt ovat liikuntakykyisiä, mutta päästäkseen hedelmöittämään munapesäkkeessä olevan munasolun ne tarvitsevat märän ympäristön. Munapesäkkeessä olevasta munasolusta kasvaa hedelmöityksen jälkeen diploidinen itiöpesäke. Itiöpesäkkeessä tapahtuu meioosi, jonka tuloksena syntyy haploideja itiöitä. Itiöt leviävät tuulen mukana ympäristöön, ja niiden päästyä sopivalle kasvupaikalle niistä itää niin sanottuja alkeisrihmoja. Alkeisrihmoihin kasvaa silmuja, joista kasvaa uusia sammalkasveja. Sammalet voivat lisääntyä myös kasvullisesti, eli emokasvista irtoaa itujyväsiä, -levyjä tai -versoja, jotka leviävät uusille kasvupaikoille.

Sammallajisto

Koko maailmasta tunnetaan lehtisammalia noin 10 000 ja maksasammalia noin 8 000 lajia. Suomesta on löydetty 884 sammallajia, joista 651 on lehtisammallajeja, 231 maksasammallajeja ja kaksi sarvisammallajeja. 
Tunnetuimpia Suomen sammalsukuja ovat muun muassa karhunsammalet, kynsisammalet ja rahkasammalet.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1935

Ottelut 5. sijasta

Pelattaessa sijoista 9-10 Unkari voitti Romanian 24-17.
Lawrence Klein

Tausta

Lawrence Robert syntyi Leo Byron Kleinin ja Blanche o.s. Monheitin kolmilapsisen perheen keskimmäiseksi. Hän kävi julkista koulua Omahassa. Hän kertoi 1930-luvun laman vaikuttaneen merkittävästi intellektuaaliseen ja ammatilliseen uraansa. Klein kertoi olleensa jo varhain kiinnostunut matematiikasta ja hän opiskeli matematiikkaa Los Angeles City Collegessa.
Valmistuttuaan Kalifornian yliopistosta, Berkeleysta, 1942, Klein opiskeli MIT:ssa taloustieteilijä Paul Samuelsonin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi (PhD) 1944.

Ura

Seuraavat neljä vuotta Klein tutki ekonometriaa Chicagon yliopistossa ja vuodet 1948–1950 hän työskenteli National Bureau of Economic Research -toimistossa. Michiganin yliopiston Survey Research Centerissä hän toimi vuodet 1949–54, minkä jälkeen hän työskenteli Oxfordin yliopiston tilastotieteen instituutissa.
Vuodesta 1958 Klein työskenteli Pennsylvanian yliopistossa, jonka Wharton Schoolissa hänet nimitettiin Benjamin Franklin -professoriksi taloustieteissä 1968. Hän jäi eläkkeelle 1991.

Tutkimus

Klein tunnetaan makrotaloudellisten mallien kehittämisen uranuurtajana ja hänen ensimmäisiä kuuluisia tutkimuksiaan oli toisen maailmansodan jälkeisten taloudellisten olojen kehittymisen oikea ennustaminen. Useimmat taloustieteilijät olivat ennustaneet sodan loppumisen johtavan uuteen lamaan, kun Klein puolestaan ennusti kulutustuotteiden puutteen ja sodasta palaavien sotilaiden ostovoiman lisääntymisen ehkäisevän lamaa.
Kleinin tutkimus tuotti useita yksityiskohtaisia ja kehittyneitä ekonometrisia suhdannemalleja, joita käytettiin laajalti ennustamaan kansantalouden tuotantoa, vientiä, investointeja ja kulutusta. Whartonin malleista tuli käsite. LINK-projektin nimellä tunnettu kunnianhimoinen hanke kokosi dataa lukuisista teollistuneista, keskusjohtoisista ja kehitysmaista, jota käytettiin ennustamaan kaupan kehitystä ja pääomien liikkeitä ja testaamaan talouspolitiikan muutosideoita.
Erkki Seiro

Erkki Ilmari Seiro (s. 18. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen dokumenttielokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Seiron vanhemmat olivat Veikko Gunnar Seiro ja terveyssisar Hanna Helmi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1964 ja opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa.
Seiro toimi free lance-elokuvaäänittäjänä ja -leikkaajana 1967–1970 ja oli Jörn Donner Productions Oy:n elokuvaleikkaajana 1970–1973, Filmi-ässä Oy:n tuotantopäällikkönä ja ohjaajana 1973–1976 sekä vuodesta 1976 Ruutukuva Oy:n toimitusjohtajana ja ohjaajana.
Seiro oli Suomen elokuvatyöntekijät ry:n johtokunnan jäsen 1970–1973, Suomen elokuva-arkisto ry:n johtokunnan jäsen vuodesta 1974, valtion kamerataidetoimikunnan puheenjohtaja 1971–1974, taiteen keskustoimikunnan jäsen 1971–1974 ja vuodesta 1977, valtion elokuvataidetoimikunnan jäsen vuodesta 1977 sekä elokuvauudistustyöryhmän puheenjohtaja vuodesta 1976 alkaen.
Robbie Fowler

Robert Bernard ”Robbie” Fowler (s. 9. huhtikuuta 1975 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija. Fowler on tunnettu pitkästä ja menestyksekkäästä urastaan kasvattajaseuransa Liverpoolin riveissä.
Liverpoolin kapteenina toiminut Fowler siirtyi seurasta Leedsiin vuonna 2001. Leedsistä hän puolestaan jatkoi eteenpäin Manchester Cityyn vuonna 2003. 27. tammikuuta 2006 Fowler palasi Anfieldille ilmaisella siirrolla. Vuoden jatkosopimuksen päätyttyä Fowler siirtyi Championship-joukkue Cardiff Cityn riveihin. 10. syyskuuta 2008 Fowler teki kolmen kuukauden mittaisen sopimuksen Blackburn Roversin kanssa. Blackburn ei jatkanut hänen sopimustaan ja helmikuussa 2009 Fowler teki kaksivuotisen sopimuksen australialaisen A-League-seuran North Queensland Furyn kanssa. Hän edustaa seuraa kauden 2009–2010 ajan. Kaudeksi 2010–2011 Fowler siirtyi Perth Gloryyn, jossa pelasi niin ikään vain yhden kauden verran ja vaihtoi kaudeksi 2011–2012 thaimaalaiseen Muangthong Unitediin.
Hyökkääjänä pelaava Fowler on Valioliigan neljänneksi paras maalintekijä kautta aikain 162 maalilla. Hänen edellään ovat vain Alan Shearer, Andy Cole ja Thierry Henry.
Ala-Tunguska

Patohanke

Vuonna 2010 on suunniteltu aloitettavaksi suunnattoman Turuhanskin vesivoimalaitoksen rakentaminen. Suunniteltu pato sijaitsee 120 km joen suulta. Se olisi 200 metrin korkuinen, ja voimalan teho, 12 000 ja 20 000 megawatin väliltä, olisi suurimpia maailmassa. Pato saa aikaan Ala-Tunguskan varrelle noin 10 000 neliökilometrin laajuisen tekojärven, joka peittää alleen taigaa ja tundraa ja evenkiasutusta.
Georg Krutelew

Georg Krutelew (13. lokakuuta 1928 Terijoki – 16. syyskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloerotuomari. 
Häntä pidetään Suomen merkittävimpänä jalkapalloilun erotuomaritoiminnan kehittäjänä. Lisäksi Krutelew tuomitsi myös käsi-, kori-, ja jääpalloa. Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n erotuomarina hän oli vuosina 1970–1978. Tuomarinuransa jälkeen Krutelew toimi vielä pitkään Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n erotuomaritarkkailijana. Lisäksi hän vaikutti Suomen Palloliiton erotuomarivaliokunnassa 1990-luvulle asti. 
Erotuomarina työskentelyn Krutelew aloitti vuonna 1952 lopetettuaan samoihin aikoihin oman pelaajauransa. Kirjanpitonsa mukaan hän vihelsi lähes 3 500 jalka- ja käsipallo-ottelua aina junioripeleistä A-maaotteluihin. Virallisten tilastojen mukaan Krutelew tuomitsi uransa aikana 206 Käsipallon SM-sarjan ja 76 jalkapallon Mestaruussarjan ottelua. 
Ennen erotuomariksi ryhtymistään Krutelew oli harrastanut useita eri palloilulajeja. Pisimmälle hän pääsi koripallossa, jota Krutelew pelasi SM-sarjatasolla. Alemmilla sarjatasoilla hän pelasi lisäksi muun muassa jalka- ja käsipalloa. 
Työuransa Krutelew teki yksityisyrittäjänä. Hänellä oli oma maahantuontiyritys, jota Krutelew johti 1980-luvun loppuun saakka.
Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen Georg Krutelew valittiin vuonna 2010.
Guillaume Grandidier

Guillaume Grandidier (1. heinäkuuta 1873 Pariisi – 19. syyskuuta 1957) oli ranskalainen maantieteilijä, kansatieteilijä ja eläintieteilijä, joka tutki Madagaskaria.
Guillaume Grandidierin isä oli varakas teollisuusmies ja lintutieteilijä Alfred Grandidier, joka myös tutki Madagaskaria. Guillaume Grandidier toimi Pariisin Maantieteellisen seuran sihteerinä. Hän oli tuottelias kirjailija.
Gojoseon

Dangun-myytti

Dangun on korealaisen mytologian mukaan Korean valtion legendaarinen perustaja. Vaikka on olemassa erilaisia versioita ja suullisia kertomuksia siitä miten Korea syntyi, suosituin versio myytistä on peräisin Samgungnyusasta, joka on 1300-luvun kokoelma legendoja ja tarinoita. Legendan mukaan Taivaan herralla, Hwaninilla oli poika Hwanung, joka laskeutui Baekdu-vuorelta ja perusti Shinsin kaupungin. Karhu ja tiikeri tulivat Hwanungin luokse ja kertoivat haluavansa tulla ihmisiksi. Hwanung sanoi heille, että jos he menisivät luolaan ja asuisivat siellä sata päivää, syöden ainoastaan pujoa ja valkosipulia, hän muuttaisi heidät ihmisiksi. Kuitenkin, noin puolessa välissä tiikeri luovutti ja juoksi ulos luolasta. Kun taas karhun onnistui hillitä itsensä ja siitä tuli kaunis nainen nimeltä Ungnyeo (웅녀, 熊 女). Myöhemmin Hwanung nai Ungnyeon, ja tämä synnytti Dangunin.
Vaikka Dangunin tarinaa pidetään myyttinä, uskotaan sen olevan synteesissä useiden historiallisten tapahtumien kanssa, jotka liittyvät Gojoseonin perustamiseen.
Timo Räihä

Timo Johannes Räihä (s. 18. joulukuuta 1953 Parikkala) on suomalainen painija, joka ylsi SM-mitaleille 1970-luvulla.
Räihän painiura sai alkunsa 1970-luvulla. Hän voitti juniorien SM-pronssia 1971 sarjassa 81 kg Kankaanpäässä. Ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa hän saavutti ottelemalla yli 90 kg sarjassa pronssille vuonna 1976. Hän saavutti tässä painoluokassa SM-hopeaa kahdesti, vuonna 1978 kreikkalais-roomalaisessa painissa ja 1979 vapaapainissa. 
Painiuransa jälkeen Räihä on juossut 26 täyttä maratonia, ja hiihtänyt yli 20 pitkänmatkan Finlandiahiihtoa. 
Räihä on toisen valtuustokauden kaupunginvaltuutettu Suomen Kristillisdemokraattisessa puolueessa Lahdessa. Hän on ollut eduskuntavaaliehdokkaana vuoden 2011 sekä vuoden 2015 vaaleissa tulematta kuitenkaan valituksi.
Soile Lahdenperä

Soile Lahdenperä (s. 1955) on suomalainen moderni tanssija, koreografi sekä pedagogi. Hän on Tanssiteatteri Hurjaruuthin (1981) ja Zodiak Presents ry:n (1985) perustajajäsen ja tanssinut muun muassa Ulla Koiviston, Sanna Kekäläisen ja Zodiakin produktioissa. Lahdenperä on myös opettanut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksessa 1986–1990.
Rapajärvi (Rauma)

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja lähes pyöreän järven halkaisija on 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa noin 6 kilometriä pitkä laskuoja Saarnijärveen.
Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon rajautuvan avosuota.

Luonto

Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.

Luonnonhistoriaa

Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 1920–1800 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 1700–1600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 23,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Narratiivinen psykologia

Narratiivisessa psykologiassa ihminen on olemassa narratiiveina eli kertomuksina. Ihminen luo eläessään kertomuksia samalla selittäen ja tulkiten toimintaansa. Jerome Bruner (1990) jakoi narratiivisen psykologian paradigmaattiseen eli luokittelevaan, ja narratiiviseen tietämiseen. Narratiivinen tietäminen on eri aikoina tapahtuneiden tapahtumien yhdistämistä kertomuksien avulla.
On kuitenkin huomattava, että kertomuksien on oltava johdonmukaisia; niillä tulee olla juoni.
Se (hahmo)

Viittauksia muissa Stephen Kingin teoksissa

Kingin vuonna 1987 kirjoittamassa romaanissa Kolkuttajat eräs päähenkilöistä muistelee nähneensä pellen kurkistavan viemäristä olleensa kerran Derryssä. Asiasta ei ole varmuutta, mutta on mahdollista, että hän näki Sen.
Romaanissa Unensieppaaja tarinan antagonisti Mr. Gray (mikä on viittaus Sen käyttämään Bob Gray-valenimeen), Derryssä vieraillessaan lukee vuoden 1985 myrskyn uhreille kunnioitukseksi pystytetyn muistolaatan. Muistolaatassa lukee myös Häviäjien kerhon nimet ja viesti "Pennywise elää", mikä voi olla viittaus siihen, että Se ei oikeasti kuollut.
Romaanissa 22.11.63 päähenkilö Jake Epping menee vuoteen 1958 ja päätyy Derryn kaupunkiin. Hän tapaa siellä Beverly Marshin ja Richie Tozierin, jotka kuuluivat Sitä vastaan taistelleen Häviäjien kerhoon. He kertovat kaupungin ilmapiirissä vallitsevan jotain pahaa, jonka Se aiheuttaa läsnäolollaan.
Eero Hiekkala

Eero Hiekkala, sukunimi vuoteen 1906 Hoffrén (29. heinäkuuta 1893 Kuopion maalaiskunta – 9. marraskuuta 1942 Kuopio) oli suomalainen Maalaisliiton maakuntalehtien päätoimittaja. Hiekkala käytti myös nimimerkkejä Eero, Juhani ja Maan-Jussi.
Hiekkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Hoffrén ja Johanna Väänänen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista 1915.
Hiekkala toimi Lalli-lehden päätoimittajana 1918–1922 ja Turunmaa-lehdessä ensin toimitussihteerinä ja sitten päätoimittajana 1923–1929. Hiekkala oli Savon Sanomat-lehden päätoimittajana vuodesta 1929 alkaen. Hiekkalan päätoimittajakaudella Savon Sanomista tuli Savon johtava maakuntalehti.
Eero Hiekkala oli naimisissa vuodesta 1924 Anni Helena Toivosen kanssa.
Päätoimittaja ja kansanedustaja Lassi Hiekkala oli Eero Hiekkalan vanhempi veli.
Kyösti Roth

Kyösti Roth (s. 2. tammikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on vaikuttanut muun muassa Syksyn sävelen kaksi kertaa 1990-luvulla voittaneessa Pelimannet-duosta sekä hengellisessä lauluyhtyeessä Freidiba Boodos, jonka perustajajäseniin Roth kuului 1970-luvun lopulla. Roth on säveltänyt, sanoittanut tai sovittanut yli 2 000 levytettyä kappaletta ja ollut mukana yli 80 eri artistin levyillä.
Hänet tunnetaan myös ihmisoikeusaktivistina, joka on toiminut muun muassa Suomeen saapuneiden Itä-Euroopan romanikerjäläisten parissa.
THX 1138

Juoni

Elokuvan maailmassa seksi on kielletty, kun taas huumeiden käyttö on pakollista. Robert Duvall esittää elokuvassa nimen sijasta numeroa kantavaa miestä, joka saa vääriä huumeita ja päätyy rakastelemaan naisystävänsä kanssa. Mies joutuu vankilaan, josta pakenee.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen 1984 alla, ettei elokuvan tarina ole kummoinenkaan, mutta se näyttää jo Lucasin visuaalisia kykyjä kuvauksensa ja lavastuksensa osalta. Hänestä THX 1138 on kelpo pieni tieteiselokuva, joka ”on puutteineenkin vakuuttavampi kuin Lucasin myöhäisemmät mammuttituotokset”.

Ohjaajan versio 2004

Vuonna 2004 Lucas teki THX 1138:sta ohjaajan version, jonka visuaalista antia paranneltiin tietokonegrafiikalla. Ohjaajan versio julkaistiin myös suomeksi tekstitettynä VHS-kasettina 2004 ja Blu-ray-videona 2010.
Risto Valjakka

Risto Valjakka (8. helmikuuta 1933 Helsinki – 17. helmikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen biologi ja opettaja.
Valjakka valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1951. Hän opiskeli eläintiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1956. Hänen opettajanuransa alkoi Helsingin yhteislyseossa, kunnes hän palasi 1960 Norssiin biologian ja maantiedon opettajaksi. Hän työskenteli siellä, kunnes jäi eläkkeelle 1992. Norssin rehtorina hän oli 1971–1975.
Valjakan kirjallinen tuotanto oli laaja. Hän toimitti Otavan Ison tietosanakirjan biologiaa käsitteleviä artikkeleita 1962–1965 ja oli laatimassa useita oppikirjoja sekä lintutieteellisiä teoksia. Valjakka veti opiskelijoiden kesäkursseja Lammin biologisella asemalla 1963–1968. Vuosina 1979–2003 hän toimi Ylioppilastutkintolautakunnan biologian jaoksen sensorina.
Valjakka oli innokas lintuharrastaja ja luonnonsuojelija. Hän liittyi Suomen luonnonsuojeluyhdistykseen jo vuonna 1947.
Flatiron Building

Flatiron Building fiktiossa

Hämähäkkimies-sarjakuvaan perustuvissa elokuvissa Spider-Man – Hämähäkkimies ja Spider-Man 2 Flatiron Building on Daily Bugle -sanomalehden päärakennus. Toiseen osaan perustuvassa pelissä on kaupunginosa nimeltä Flat Iron.