google/wiki40b huggingface dataset:
Ortodoksinen kansankokous

Historia

Karatzaféris perusti LAOS-puolueen vuonna 2000 pian sen jälkeen kun hänet oli erotettu Uusi demokratia -puolueesta. Vuoden 2004 vaaleissa puolue sai 2,2 prosenttia äänistä eikä ylittänyt 3 prosentin äänikynnystä, ja ei siten saanut yhtään paikkaa. Saman vuoden europarlamenttivaaleissa puolue sai 4,12 prosenttia äänistä ja yhden paikan. Europarlamentissa puolue kuului EFDD-ryhmään. Vuoden 2007 vaaleissa puolue sai 3,79 prosenttia äänistä ja 10 parlamenttipaikkaa.
Puolue otettiin marraskuussa 2011 mukaan Loukás Papadímoksen koalitiohallitukseen, joka muodostettiin Kreikan velkakriisin ratkaisemiseksi. Helmikuussa 2012 puolueen ministerit kuitenkin erosivat hallituksesta vastustaessaan tuolloin julkistettua säästöpakettia.
Vuonna 2012 puolue hävisi sekä toukokuun ennenaikaiset parlamenttivaalit että kesäkuun uusintavaalit, eikä saanut kummissakaan vaaleissa edustajiaan parlamenttiin.  Puolue osallistui parlamenttivaaleihin viimeisen kerran tammikuun 2015 vaaleissa, joissa se sai 1,03 % kannatuksen ja jäi äänikynnyksen alapuolelle. Europarlamenttivaaleihin se on osallistunut viimeksi 2014 ja 2019 saamatta kummallakaan kerralla edustajia läpi.

Politiikka

LAOS:in poliittista linjaa on luonnehdittu lähinnä populistiseksi ja nationalistiseksi. Se tukeutuu nimensäkin mukaisesti vahvasti ortodoksiseen kirkkoon, ja sitä on nimitetty ajoittain jopa äärioikeistolaiseksi.
Karatzaféris itse on pitänyt oikeisto- ja vasemmistojakoa merkityksettömänä kylmän sodan jälkeisessä maailmassa, ja katsonut jakolinjan olevan ennemmin globalisaation puolesta tai sitä vastaan. Hän on kuvannut puolueen linjaa ”diktatuuria edeltävän ajan oikeistolaiseksi”, vasemmiston ja oikeiston yhteensulaumaksi ja ”populaariliberalismiksi”. Karatzaféris  sanoo tukevansa isänmaallisuutta ja sosiaalista solidaarisuutta. Hän on myös pyrkinyt eroon oikeistolaisen maineesta sanomalla pitävänsä Che Guevaran ja Fidel Castron kuvia toimistossaan ”symboleina amerikkalaisia vastaan”. Alkuaikoina puoluetta pidettiin nationalistisena ortodoksipuolueena, josta Karatzaféris on sittemmin sanoutunut irti kutsuen nationalismia ”myrkyksi” ja olevansa vain isänmaallinen.
Pojat on poikii

Musiikkivideo

Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo, joka julkaistiin levy-yhtiö Rähinä Recordsin YouTube-kanavalla 15. kesäkuuta 2010. Videon toteutti Pablo Films ja ohjasi Jaakko Itäaho. Pokeriammattilainen Ilari Sahamies, laulaja Anna Abreu ja ravintoloitsija Sedu Koskinen tekevät cameo-esiintymiset videolla. Yksi Helsingissä kuvatun videon kuvauspaikoista oli Burleski Club -yökerho, joka kuuluu Koskisen perustamaan SK Ravintolat -ketjuun. Videolla on mukana myös runsaasti vähäpukeisia naisia, heidän joukossaan muun muassa Miss Suomi 2010 -finalisti ja entinen Salatut elämät- näyttelijä Oona Kare.

Lisäksi videolla näkyvän osuuden saavat Sahamiehen Ferrari F430 ja Mercedes-Benz CL500 -henkilöautot.
David Shephard

David Shephard on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Lost. Häntä näyttelee Dylan Minnette. David esiintyy neljässä jaksossa.

Taustaa

David Shephard on Jack Shephardin ja Juliet Carlsonin poika. Kun Jack ja Juliet eroavat, David alkaa vieraantua isästään ja Jack tapaa häntä keskimäärin kerran kuussa. Kun Jack hakee Davidin koulusta, hän yrittää keskustella Davidin kanssa mutta tuloksetta. Lopulta Jack lähtee äitinsä luokse lukemaan isänsä testamenttia. Jackin äiti paljastaa Davidin pelkäävän Jackiä ja olevan pettynyt Christianin hautajaisista.
Palattuaan kotiinsa Jack huomaa Davidin lähteneen. Jack lähtee Julietin asunnolle etsimään Davidiä, mutta ketään ei ole paikalla. Jack huomaa Davidin huoneessa valokuvan hänestä ja Davidistä. Jack kuuntelee vastaajan viestit, joista toinen kertoo Davidin musiikkiharjoitusten koe-esiintymisestä. Jack lähtee Davidin koe-esiintymiseen. Esiintymisessä Jack näkee Davidin soittavan pianoa. Jack kohtaa Dogenin, joka kehuu Davidiä sanoen pojalla olevan lahjoja. Jack kohtaa Davidin ulkona ja kysyy miksei tämä kertonut esiintymisestä. David vastaa, ettei hän halunnut epäonnistua Jackin silmissä. Jack sanoo isänsä tehneen samoin hänelle ja sanoneen, ettei Jackillä ole mitä se vaatii. Jack sanoo, ettei hän aio tehdä samaa virhettä minkä hänen isänsä teki ja ettei David koskaan epäonnistu hänen silmissään. David ymmärtää ja antaa Jackille anteeksi.
Myöhemmin David on isänsä kanssa lukemassa Christianin testamenttia. Ilana esittelee Clairen heille, jolloin Claire paljastuu Jackin siskopuoleksi ja Davidin tätipuoleksi. Jackin joutuessa lähtemään kiirelliseen leikkaukseen, David sanoo Christianin todella pitäneen kaiken omana tietonaan. David toivottaa Jackille onnea leikkaukseen.
Myöhemmin aamulla David sanoo laittaneensa Jackille aamiaista. Jack vitsailee, ettei murolaatikon avaaminen ole aamiaista. David kertoo Jackille illalla olevasta konsertista ja ehdottaa että Julietkin tulisi mukaan. Clairen saavuttua aamiaispöytään Jack saa puhelun, jossa kerrottiin Christianin arkun löytyneen.
David nähdään myöhemmin sairaalassa, jossa Jack ja Juliet työskentelevät.Jack kysyy heiltä, kuka saisi ylimääräisen lipun, kun Jack joutuu jäämään leikkaukseen. Jack ehdottaa Clairea, minkä Juliet hyväksyy. Konsertissa Claire alkaa saada supistuksia, minkä vuoksi hän joutuu menemään takahuoneeseen ja jättämään Davidin yksin. Tämän jälkeen Davidiä ei enää nähdä.
Locken saatua leikkauksen jälkeen muistinsa takaisin, hän huomauttaa Jackiä ettei tällä ole poikaa.
Lishu

Lishu (perint.: 隸書, yksink.: 隶书, pinyin: lìshū) eli kirjurikirjoitus on Qin-dynastian aikana kehitelty kiinalainen myös arkipäivän käyttöön soveltuva kirjoitustyyli. Lishu muistuttaa läheisesti nykyisinkin yleisessä käytössä olevaa ns. normaalikirjoitusta. Lishu kehittyi pitkän ajan kuluessa. Vaikka lishun suosio hiipui Qin-dynastian jälkeen se säilyi pitkään yhtenä tärkeimmistä käsikirjoitustyyleistä. Lishussa ei ole sinettikirjoitukselle ominaista pyöreitä viivamuotoja, vaan merkkien muodot ovat selkeästi vaaka- tai pystyviivoja muunnelmineen. Lishu tyylin ominaispiirre on oikealle suuntautuvan alimmaisen siveltimenvedon lopun vahva korostaminen, eräänlainen paksunnos.
Myöhemmän Han-dynastian (25–220 jaa.) aikana kehiteltiin nykyisinkin yleisessä käytössä olevat kirjoitusmerkkityylit: kaishu eli normaalikirjoitus, xingshu eli sujuva kirjoitus ja caoshu eli ruohokirjoitus.
Jalujoen taistelu

Taustaa

Venäjän sotilasjohdon strategia Venäjän-Japanin sodan alkuvaiheessa oli vahvistusten tuominen Euroopasta, minkä jälkeen sen armeija voisi voittaa japanilaiset ylivoimaisesti. Venäjän Kaukoidän joukkojen ylipäällikkö Aleksei Kuropatkin sai käskyn pysäyttää heidät Kiinan ja Korean väliselle rajalle Jalujoelle. Kuropatkin antoi vastuun joen puolustuksesta kenraali Mihail Zasulitšille, joka sai käyttöönsä noin 19 000 miestä, jotka hän levitti yli 270 kilometrin matkalle joen varteen. 
Keisarillisen Japanin armeijalla oli Koreassa käytössään kolmeen divisioonaan jaettuna yhteensä noin 42 000 sotilasta. Japanin joukkojen komentaja kenraalimajuri Kuroki Tamemoto keskitti joukkonsa Sinuijun kaupungin eteläpuolelle ja valmistautui hyökkäämään venäläisten joukkoja vastaan Jalujoella. Japanilaiset saivat Zasulitsin uskomaan joukkojen Sinuijun lähellä olevan harhautus kahakoimalla venäläisiä vastaan Jalujoen suulla, jonne hän keskitti suurimman osan sotilaistaan. Japanilaiset saivat rakennettua useita ponttonisiltoja joen yli ilman minkäänlaista vastustusta, ja Kuroki sai siirrettyä kolme divisioonaansa joen pohjoispuolelle. Zasulitsin puutteellinen tiedustelutoiminta johti siihen, että japanilaisia vastassa oli vain muutama pataljoona venäläisiä sotilaita.

Taistelu

Jalujoen taistelu alkoi 30. huhtikuuta, kun japanilaisten tykistö avasi tulen venäläisten asemia vastaan. Venäjän tykistö vastasi tulitukseen, mutta hävisi japanilaisten määrällisesti suuremmalle tykistölle. Varsinainen hyökkäys alkoi 1. toukokuuta kuudelta aamulla, jolloin Kuroki määräsi kaikki kolme divisioonaansa aloittamaan etenemisen venäläisten juoksuhautoja kohti. Japanilaiset liikkuivat tiiviissä muodostelmissa, mikä teki heistä helppoja maaleja venäläisille. Japanilaiset joutuivat myös ylittämään matalan Ali Ho -joen, mikä lisäsi tappioiden määrää entisestään, mutta ei kuitenkaan vähentänyt japanilaisten taistelutahtoa. 
Ylitettyään Ali Ho -joen japanilaiset vastasivat venäläisten tulitukseen. Japanilaiset etenivät yksikkö kerrallaan raskaan tykistön tukemana, joka pystyi ampumaan venäläisten asemia ilman vastustusta. Japanilaiset valtasivat ensimmäisen venäläisten linjan kolme tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen noin yhdeksältä aamulla. Taistelussa mukana olleet venäläisjoukot aloittivat vaiheittaisen vetäytymisen järjestyksessä, mutta eivät jääneet puolustamaan seuraavia suunniteltuja puolustuslinjoja. Tieto tästä ei päätynyt venäläisten päämajaan, minkä seurauksena osa venäjän joukoista joutui japanilaisten saartamiksi ja antautui.

Seuraukset

Jalujoen taistelu päättyi japanilaisten voittoon. Japanilaiset pääsivät ylittämään Korean ja Kiinan välisen rajan, ja heidän tappionsa olivat vain noin 2 000 miestä, kun taas Venäjän menetti 5 000 miestä. Ulkomaisten tarkkailijoiden havaintojen mukaan japanilaiset voittivat venäläiset taktiikassa, logistiikassa ja ennen kaikkea tiedustelutoiminnassa. Aasialaisen valtion voitto taistelussa eurooppalaisen suurvallan armeijaa vastaan poisti myös myytin eurooppalaisten täydellisestä ylivoimasta muihin verrattuna.
Iso Kokonlampi

Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaastossa notkossa olevalla suolla. Sen ympäristö on ojitettu ja kaksi suo-ojaa laskee lampeen. Toinen ojista tuo Kankarilammen vedet. Lammen laskujoki on Vääräjoki, joka laskee Kankarinjärveen. Rantaviivan pituus on 900 metriä ja se on täysin rakentamaton eikä sinne johda teitä.
Dick Gibson

Richard "Dick" Gibson (16. huhtikuuta 1918 Bourne, Lincolnshire – 17. joulukuuta 2010 Cádiz, Espanja) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1957–1958. Hän keskeytti molemmissa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän osallistui myös lukuisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Arctic Airlink

Arctic Airlink on Oulun, Luulajan ja Tromssan välinen lentoreitti. Oulun kaupunki, Norrbottenin maakäräjät ja Tromssan aluehallinto ovat sitoutuneet rahoittamaan lentoreittiä ainakin viideksi vuodeksi. Lentoyhteyttä operoi NextJet 33-paikkaisella lentokoneella viisi kertaa viikossa.
Lentoyhteyttä varten perustettiin yhteisyritys Arctic Link AB. Jokainen kaupunki omistaa yrityksestä 16% ja loput 52% Norrbottenin kauppakamari. Kaupungit ovat sitoutuneet sijoittamaan vuosittain korkeintaan 5 miljoonaa Ruotsin kruunua lentoyhteyden ylläpitämiseen. Reitin tarkoituksena on edistää maiden yhteistyötä elinkeinoelämässä sekä korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välillä.
Toivo Aalto-Setälä

Toivo Armas Aalto-Setälä (2. helmikuuta 1896 Köyliö – 3. huhtikuuta 1977 Rauma) oli suomalainen kihlakunnantuomari, laamanni ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.
Aalto-Setälän vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Aalto ja Aina Sofia Setälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1921. Aalto-Setälä sai varatuomarin arvon 1923.
Aalto-Setälä toimi asianajajana Raumalla 1921–1930. Hän oli Rauman raastuvanoikeudessa ja maistraatissa nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1922–1929 ja oikeuspormestarina 1930–1953. Tämän jälkeen hän oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1953–1959, Ulvilan tuomiokunnan tuomarina Porissa 1959–1966 ja lakiasiaintoimiston hoitajana Raumalla 1966–1970. Aalto-Setälä oli myös sotatuomarina 1942–1946, Rauman merenkulkukoulun opettaja sekä Länsi-Suomi-lehden vastaavana toimittajana 1932–1933, 1938 ja 1942. Hän sai pormestarin arvonmen 1954 ja laamannin arvonimen 1965. 
Aalto-Setälä oli kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1933 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja toimi Rauman kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1941–1947. Aalto-Setälä kuului muun muassa kokoomuksen puoluevaltuuskuntaan ja Suomen reserviupseeriliiton hallitukseen.
Toivo Aalto-Setälä oli naimisissa vuodesta 1922 Katri Maria Horellin kanssa.
D’Artagnan

Charles de Batz-Castelmore, Comte d’Artagnan (n. 1611 – 25. kesäkuuta 1673) palveli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n muskettisotilaiden kapteenina ja kuoli Maastrichtin piirityksessä Ranskan-Hollannin sodan aikana. Alexandre Dumasin Kolme muskettisoturia -sarjan teokset perustuivat ranskalaisen kirjailijan Gatien de Sandrasin vuonna 1700 julkaisemaan d’Artagnanin osin kuvitteelliseen elämäkertaan.

D'Artagnan kirjallisuuden hahmona

D'Artagnan on Alexandre Dumasin klassikkoseikkailun Kolme muskettisoturia ja sen jatko-osien päähenkilö. D'Artagnan on varsin itsepäinen kirjallisuuden hahmo. Hän marssii Pariisin päätä pahkaa ja julistaa haluavansa kuninkaan muskettisoturiksi. Hänelle selviää hyvin pian, että muskettisoturiksi on hyvin hankalaa päästä ja tästä tulistuneena hän onnistuu järjestämään itsensä muutaman minuutin aikana kaksintaisteluun kolmen muskettisoturin kanssa.
Kaksintaistelujen aikana hän tajuaa haastaneensa erottamattomat ystävykset, jotka toimivat toinen toistensa sekundantteina. Hän ei ehdi miekkailla kovin kauan ensimmäisen kanssa, kun kardinaalin miehet tulevat haastamaan riitaa ja kaikki neljä asettuvat heitä vastaan. Yhteinen vastustaja saa miehet unohtamaan keskenäiset kinansa ja d'Artagnan oppii tuntemaan muskettisoturit lempinimillä Aramis, Porthos ja Athos. Jokaisella heistä on oma syynsä pitää todellinen nimensä salassa.
D’Artagnan kuuluu lähes koko Kolme muskettisoturia -kirjan ajan toiseen vartiokaartiin, mutta tarinan loppupuolella hänen unelmansa toteutuu ja tulisesta miehestä tulee muskettisoturi. D’Artagnan kokee muutenkin poikkeuksellisia seikkailuja ja saavuttaa muun muassa kuningattaren kiitollisuuden hoidettuaan hyvin arkaluontoisen asian pois päiväjärjestyksestä.

Todellinen d’Artagnan

Todellinen d’Artagnan oli nimeltään Charles de Batz-Castelmore d’Artagnan. Hän syntyi 1610-luvulla alempaan aateliin kuuluvaan sukuun ja liittyi jo nuorena musketöörikaartiin. Hän kunnostautui taidoillaan ja kiinnitti kardinaali Mazarinin huomion. Hän osallistui myös kuningas Ludvig XIV:n sotaretkiin. Yksityiselämässään hänellä oli vaikeuksia, sillä vaimo jätti hänet kuuden avioliittovuoden jälkeen. D’Artagnan kaatui Maastrichtin taistelussa 1673.
Marraskuussa 2008 ranskalainen historiantutkija Odile Bordaz ilmoitti paikallistaneensa D’Artagnanin haudan Pyhän Pietarin ja Paavalin kirkosta, Wolderista, läheltä Maastrichtia.
Eutokios

Eutokios Askalonialainen (muinaiskreikaksi Εύτόκιος; n. 480–540) oli kreikkalainen matemaatikko, joka kirjoitti kommentaareja Arkhimedeen kirjoituksista Pallosta ja lieriöstä, Ympyrän mittaamisesta ja Tasapainosta sekä Apollonioksen Conica-teoksen neljästä ensimmäisestä kirjasta. Askalonialaisen kirjoitusten ansiosta nykyään tieteenhistorijoitsijat tietävät minkälaisia menetelmiä jo antiikin Kreikassa käytettiin tai keksittiin. Yksi tällainen keksintö, josta ei muuten olisi jäänyt tietoa, on useiden matemaatikkojen keksimä ratkaisu kuution tilavuuden kaksinkertaistamiselle. Eutokioksen ansiosta tiedetään myös, että Arkhimedes löysi kartioleikkausta hyväksikäyttäen löytämään ratkaisun kolmannen asteen yhtälölle (a-x)x^2=bc^2\,
Eutokios Askalonialainen syntyi nykyisin Palestiinalle kuuluvassa Askalonin kaupunigssa. Pallosta ja lieriöstä toisen kirjan kommentaarin lopun perusteella on arveltu, että Eutokiosta opetti Hagia Sofian suunnitellut arkkitehti Isidoros Miletoslainen. Myöhemmin ilmeni, että Eutokios teki omistuksia myös muille, joten Isidoros ei ehkä sittenkään ollut hänen oppetajansa. Paul Tannery piti lähes varmana, että hänen opettajanaan oli Hermias Aleksandrialainen ja nykyään häntä pidetään lähes varmasti Eutokioksen opettajana. Ensimmäiset kommentaarit Arkhimedeen töistä hän kirjoitti ilmeisesti noin vuoden 510 tienoilla.
Gabriella Ullberg Westin

Gabriella Ullberg Westin (s. 1973 Hudiksvall) on ruotsalainen kirjailija. Hänet tunnetaan rikostarkastaja Johan Rokan tutkimuksia käsittelevistä dekkareistaan.

Elämä

Gabriella Ullberg Westin syntyi ja varttui Hudiksvallissa. Nuoruudessaan hän asui Italiassa ja työskenteli siellä valokuvamallina. Mallintöiden ohella hän kouluttautui muotisuunnittelijaksi. Muotialan koulutuksen lisäksi Ullberg Westin on suorittanut opintoja yliopistoissa. Hän opiskeli kriminologiaa Tukholman yliopistossa. Sen ohella hän on opiskellut viestintätieteitä Keski-Ruotsin yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän on työskennellyt viestintäalalla. Ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi hän työskenteli viestintätehtävissä Ruotsin suurimman puhelinyhtiön palveluksessa. Vuonna 2014 Ullberg Westin aloitti täysipäiväisenä kirjailijana.
Ullberg Westin asuu Tukholmassa ja hän on naimisissa poliisina työskentelevän miehen kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta. Vapaa-ajalla Ullberg Westin harrastaa juoksua ja hän on ottanut osaa useisiin pitkän matkan juoksukilpailuihin.

Kirjallinen tuotanto

Ullberg Westinin ensimmäinen dekkari Yksinäinen perhonen (ruots. Ensamfjäril) ilmestyi vuonna 2014 ja suomennettuna 2015 HarperCollins Nordicin kustantamana. Se oli uuden dekkarisarjan (Murha Hudiksvallissa) avausosa. Sarjan keskeinen henkilö on rikostarkastaja Johan Rokka, joka on palannut kotikaupunkiinsa Hudiksvalliin. Vuonna 2017 ilmestyi sarjan kolmas osa Fixaren.
Veikko Paatero

Kaarlo Veikko Paatero (22. elokuuta 1903 Helsinki – 27. elokuuta 1986) oli suomalainen matemaatikko. Hän väitteli filosofian tohtoriksi ja oli Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1938. Hän toimi matematiikanopettajana myös kouluissa, Suomalaisen Normaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian tuntiopettajana 1927-1932; vanhempana lehtorina 1932-1938. Hänen väitöskirjansa aihe oli Über die konforme Abbildung von Gebieten deren Ränder von beschränkter Drehung sind. Hän julkaisi tutkimuksia funktioteorian alalta.
Nukleosomi

Nukleosomi on kromatiinin alhaisin järjestäytymisen muoto. Se koostuu histoni-proteiinista, jonka ympärille kaksijuosteinen DNA on kiertynyt. Nukleosomin tarkoitus on pakata pitkä DNA-molekyyli niin, että se mahtuu solun tai tuman sisälle. Nukleosomi tarjoaa DNA:lle kuusinkertaisen pakkauksen.
Nukleosomin sydämessä oleva histoni muodostuu kahdeksasta histoni-proteiinista (H2A, H2B, H3 ja H4), joiden muodostama rakenne kuvataan yleensä sylinterin muotoiseksi. Oktameerin korkeus on kuusi nm ja halkaisija 11 nm. DNA kiertyy histonin ympärille kahteen kertaan.
Kun DNA:ta leikataan nukleaasientsyymillä nukleosomien välistä, jää yhteen nukleosomiin noin 200 emäsparia DNA:ta. Pidempiaikainen altistus nukleosomille jättää jäljelle 147 emäsparin pituisen DNA-juosteen, joka yhdessä histonin kanssa muodostaa ydinpartikkelin (core particle). Ydinpartikkelien väliin jäävää DNA:ta kutsutaan linkkeri-DNA:ksi ja sen pituus vaihtelee kahdeksasta 114:ään emäspariin. Histoni-proteiineista H1 assosioituu linkkeri-DNA:n kanssa.
Castle (televisiosarja)

Juoni

Castle seuraa kuuluisan rikoskirjailija Richard Castlen elämää tämän päätettyä kirjasarjansa sen päähenkilön kuolemaan. Castle pääsee NYPD:n henkirikosetsivä Kate Beckettin matkaan tutkimaan kopiomurhaajan tapauksessa, jossa murhaaja imitoi Castlen kirjoissa tapahtuneita murhia. Castle, joka kiinnostuu Beckettista potentiaalisena hahmona uudelle kirjasarjalleen, käyttää yhteyksiään kaupunginjohtajaan ja saa luvan alkaa seurata Beckettin tiimin murhatutkimuksia. Beckett ei alun perin lämpeä Castlen idealle, mutta lopulta hyväksyy tämän osana tiiminsä tutkimuksia.
Toinen kirje tessalonikalaisille

Historia

Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali kirjoitti toisen kirjeen Thessaloniken asukkaille todennäköisesti Korintissa muutama kuukausi ensimmäisen kirjeen jälkeen. Seurakuntalaiset olivat omaksuneet hyvin voimakkaasti Paavalin ensimmäisessä kirjeessä opettaman ajatuksen Jeesuksen paluusta ja ajattelivat, että hetki on käsillä hyvin pian. Paavali haluaa korjata tämän käsityksen (2:1-12), ja hän kertoo, mitä pitää tapahtuman ennen kuin lopun aika koittaa. Kirje mainitsee ensimmäisen kerran "suuren luopumuksen".
Edellä kuvatussa näkemyksessä on kuitenkin ongelmia, jotka vaativat selitystä. Kirjeessä hyökätään sellaista opetusta vastaan, että Herran päivä tulisi yllättäen. Kirjeessä kiistetään myös jyrkästi, että joku voisi Paavalin (tai Silvanuksen tai Timoteuksen) kirjeeseen tai puheeseen vedoten sellaista väittää (2. Tess. 2:2). Ongelmana on kuitenkin se, että juuri ensimmäisessä tessalonikalaiskirjeessä, jota yleisesti pidetään aitona Paavalin kirjeenä, opetetaan Herran päivän tulevan kuin "varas yöllä" (1. Tess. 5:2). Opetusta suuresta luopumuksen ajasta ja anti-kristuksesta ei löydy myöskään mistään muusta Paavalin kirjeestä. Sitä, ettei kirje olisi aito Paavalin kirje, on perusteltu myös kirjeitten täysin erilaisella sävyllä. Siinä missä ensimmäinen on yksi lempeimmistä Paavalin kirjeistä, toisen sävy on kiivas ja ankara.
On myös esitetty, että toinen tessalonikalaiskirje olisi kirjoitettu korvaamaan ensimmäinen. Toisen lopussa painotetaan Paavalin omakätistä allekirjoitusta, jonka sanotaan olevan tuntomerkkinä kaikissa Paavalin kirjeissä. Ensimmäisen lopusta tämä Paavalin omakätinen allekirjoitus kuitenkin puuttuu. Siksi on epäilty, että kirjeen kirjoittaja olisi halunnut korjata hereettiseksi näkemänsä ensimmäisen tessalonikalaiskirjeen opetuksen ja näin ollen korjata siis aidon Paavalin näkemyksiä itse Paavalin nimissä. Jos kirje ei ole Paavalin kirjoittama, sen kirjoittajan on kuitenkin täytynyt tuntea muitakin Paavalin kirjeitä ja mahdollisesti olettaa myös vastaanottajiensa tuntevan niitä.
Musta feminismi

Musta feminismi on feminismin suuntaus, jonka mukaan seksismi, luokkasorto ja rasismi ovat sidoksissa toisiinsa. Mustan feminismin mukaan seksimiä ja luokkasortoa vastustavat mutta rotukysymykset huomiotta jättävät feminismin muodot voivat syrjiä mustia naisia. Combahee River Collective -ryhmä väitti vuonna 1974, että mustien naisten vapautus tarkoittaa vapautta kaikille ihmisille, sillä se edellyttäisi sekä rasismin, seksismin että luokkasorron päättämistä.
Toimi Kiviharju

Toimi Viljo Kiviharju (2. huhtikuuta 1912 Miehikkälä – 29. lokakuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Kiviharjun vanhemmat olivat puutarhasuunnittelija Antton Kiviharju ja Anna o.s. Heikkilä. Hän kävi Taideteollisen keskuskoulun iltakurssin 1934 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1935–1936. Kiviharjun töitä oli esillä lukuisissa koti- ja ulkomaisissa näyttelyissä.
Kiviharju esiintyi myös sivuosissa monissa kotimaisissa elokuvissa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa.
Savutapakulo

Esiintyminen

Savutapakulot elävät Ecuadorin eteläosassa ja Perun pohjoisosassa noin 4 300 neliökilometrin alalla ja lajin populaation on arvioitu olevan ainakin 10 000 aikuista yksilöä. Laji asuu vuoristossa 2 250–3 350 m korkeudella.

Elinympäristö

Lajin elinaluetta on vuoristometsien alikasvos.

Lisääntyminen

Savutapakulosta on yksi pesälöytö Ecuadorista. Pallomainen pesä oli maanpinnan tasalla ja sammalista ja juurikuiduista rakennettu, noin 15 cm ulkohalkaisijaltaan ja 7–8 cm sisähalkaisijaltaan. Pesäkuppi oli 4,5 cm syvä ja vuorattu vaaleilla kuiduilla ja juurilla. Pesässä oli löytöhetkellä, 7. lokakuuta 2004, kaksi puolikasvuista poikasta.

Ravinto

Poikasia ruokitaan hyönteisravinnolla.
Eva Barda

Eva Barda (s. 2. marraskuuta 1990 Kalifornia, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä joka on esiintynyt useissa elokuvissa. Hän näytteli vuonna 2004 televisiosarjassa The Blue Light. Samana vuonna tapahtui myös tytön ensiesiintyminen.