google/wiki40b huggingface dataset:
Puujoki

Maantiede ja asutus

Puujoen kunnan pinta-ala on 437,14 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Ääniseen, kaakossa Äänisenrannan piirin Šokšun, etelässä Latvan, lännessä Uudenkylän ja Uuden-Vilkan kuntiin sekä pohjoisessa Petroskoin kaupunkipiirikuntaan. Pinta-alasta 82 % on metsää.
Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Puhtojoki (ven. Puhta), Lohijoki, Puujoki (Derevjanka), Suuri Ujujoki (Bolšaja Uja), Orsijoki (Orzega), Uika ja Neloksa. Järviä ovat Äänisen lisäksi Polovinnoje, Uvarovo, Orzegskoje, Tšornoje ja Regozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat gabrodiabaasi, hiekka, sora ja turve. Lohijoen rannalla sijaitseva lähde on suojeltu luonnonmuistomerkki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Oržekan (ven. Orzega) rautatieasema sekä kolme kylää: Pedäiselkä (Pedaselga), Uju (Uja) ja Uusiselkä (Užeselga). Noin kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Uusiselkä ja Pedäiselkä. Lisäksi on 42 kesämökki- ja puutarhapalsta-aluetta, jotka käsittävät yli 4 000 tonttia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 79 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 3 % suomalaisia, 3 % valkovenäläisiä, 3 % karjalaisia, 2 % vepsäläisiä ja 1 % ukrainalaisia.

Historia

Puujoen kylä on perustettu vuonna 1563. Ennen 1920-lukua se kuului Latvan kuntaan. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.

Liikenne, talous ja palvelut

Kylien kautta kulkee Petroskoin ja Oštan välinen maantie. Oržekan asema sijaitsee Muurmannin radan varrella.
Kunnassa toimii rakennustarviketeollisuutta, tielaitos ja puunjalostusyritys. Yksi tärkeimmistä tuotantolaitoksista on sepeliä valmistava Äänisenrannan gabrodiabaasi. Maataloutta harjoittavat entinen sovhoosi Majak, Petroskoin suurkanala sekä viisi yksityisviljelijää.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo (entinen kirkko), kirjasto, poliklinikka, posti, ruokala ja joukko kauppoja. Kylässä toimii Äänisenrannan piirin vammaisten lasten kuntoutuskeskus. Lähistöllä sijaitsee entinen urheilulentokenttä.

Nähtävyydet ja matkailu

Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Historiallisia kohteita ovat toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikat sekä Stalinin vainojen uhrien teloituspaikka Krasnyi Bor. Kunnan alueella sijaitsee lomakyliä ja lasten kesäleirejä.
Harvey Barnes

Harvey Lewis Barnes (s. 9. joulukuuta 1997 Burnley) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä.
Barnes pelasi Leicester Cityn juniorijoukkueissa mutta nousi liigapelaajaksi lainasopimuksella Milton Keynes Donsissa, jossa hän pelasi ykkösliigaa 21 ottelua ja teki niissä kuusi maalia kauden 2016–2017 kevätpuoliskolla. Seuraavan syksyn hän pelasi lainalla Barnsleyn joukkueessa mestaruussarjaa 23 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Huhti-toukokuussa 2018 hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle Leicester Cityn kolmessa valioliigaottelussa. Heinäkuusta 2018 tammikuuhun 2019 Barnes oli lainalla West Bromwich Albionissa ja pelasi mestaruussarjassa 26 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Kevätkaudella 2019 hän pelasi Leicesterissä 16 valioliigaottelua ja teki ensimmäisen valioliigamaalinsa huhtikuussa vierasottelussa West Ham Unitedia vastaan.
Barnes on pelannut Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kymmenen ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia sekä pelannut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua, joista yhden kesäkuussa 2019 ikäluokan EM-kilpailuissa.
Skanneriradio

Skanneriradio (engl. radio scanner) on radiovastaanotin, jonka ominaisuuksiin kuuluu radiokanavien nopea "skannaus" eli eri taajuuksien nopea automaattinen selaus ja kuuntelu. Skanneriradion vastaanottoalue kattaa usein yleisradiolähetysalueiden lisäksi myös monia muita radiokanavia, esimerkiksi lentoliikenteen, satelliittien, raideliikenteen, television, puolustusvoimien tai radioamatöörien sekä meriliikenteen käyttämiä radiotaajuuksia. 
Tavallisesti skanneriradioon liitettävällä skanneriharrastuksella tarkoitetaan nimenomaan ns. hyötyliikenneasemien kuuntelemista. 
Malleiltaan skanneriradioita on olemassa kädessä pidettäviä (engl. handheld) ja pöytämalleja (engl. table top). Tavallisten skanneriradioiden vastaanottamat lähetetyypit (AM,FM, WFM) ovat usein rajallisempia kuin liikennevastaanottimien (AM, SSB, FM, CW). Näin ollen suuresta asemienhakunopeudestaan huolimatta ne ovat DX-kuunteluun, radioamatööriaseman apuvastaanottimeksi ja yleiseen lyhytaaltokuunteluun rajoittuneempia laitteita kuin liikennevastaanottimet. Joissain uusimmissa skannereissa, jopa käsiskannereissa voi olla liikennevastaanottimienkin tyypillisesti vastaanottamia radiolähetetyyppejä.
Joissain tietokoneisiin kytkettävissä skanneriradioissa (esimerkiksi ICOM PCR-1000) voivat olla liikennevastaanottimen monipuoliset lähetteiden vastaanottomahdollisuudet yhdistettynä skannerin nopeaan taajuusselaukseen. Näitä tietokoneohjattuja vastaanottimia (engl. PC Controlled Receiver) voidaan kotitietokoneen lisäksi ohjata esimerkiksi autossa kannettavan tietokoneen avulla. Nykyään on olemassa myös täysin tietokonepohjaisia SDR-vastaanottimia, joissa signaalin käsittely tapahtuu tietokoneella. Tämä mahdollistaa perinteisissä vastaanottimissa kalliit lisätoiminnot, kuten suodattimet, kaistanleveyden säädöt ja vastaavat tietokoneen käsiteltäväksi, joten halvimmallakin SDR-vastaanottimella voi käyttää näitä toimintoja. SDR-vastaanottimet saavuttivat suuren suosion skanneriharrastajien keskuudessa, kun harrastajat huomasivat, että edullinen RTL-piiriin perustuva digi-tv-tikku toimikin SDR-vastaanottimena, kun tietokoneelle asensi sopivat ajurit ja SDR-ohjelman. Nykyään kyseistä RTL-piiriin pohjautuvaa digi-tv-tikkua kutsutaankin nimellä RTL-SDR ja sen käytöstä on tehty useita internet-sivustoja ja kirjoitettu kirja.
Skannereissa käytetään useimmiten ympärisäteileviä vertikaali- tai maatasoantenneja (puhekielessä "piiska-antenni"), jotka vastaanottavat radiosignaaleja yhtä hyvin kaikista suunnista.
Aria Giovanni

Elämäkerta

Giovanni opiskeli San Diegossa pääaineenaan biologiaa ja työskenteli samalla tarjoilijana. Lokakuussa 1999 hän hakeutui sanomalehti-ilmoituksen perusteella alastonkuvauksiin ja päätyi tämän jälkeen Amateur Pinkin, Busty Amateursin, Seductive Amateursin ja BubbleGirlsin kaltaisille amatööripornosivustoille.
Vuonna 2000 Aimee Sweet esitteli hänet valokuvaaja Suze Randallille, joka otti hänestä kuvasarjan. Tämä julkaistiin Penthousen syyskuun 2000 numerossa. Samanaikaisesti hän poseerasi Bomisin nettisivuilla vaatteet päällä Ferrarin kampanjassa. Seuraavana vuonna hän näytteli Monica Snatchia Selviytyjät-televisiosarjaa parodioivassa elokuvassa Survivors Exposed.  
Giovanni on esiintynyt bondage-, fetissi-, amatööri-, glamour- ja taidekuvissa. Hän kuuluu siihen verraten vähälukuiseen isorintaisten pornomallien joukkoon, joille ei ole tehty rintojen suurennusta.
Giovanni on työskennellyt usein Andrew Blaken kanssa ja esiintynyt tämän ohjaamissa elokuvissa Girlfriends, Aria, Blondes & Brunettes, Justine, Adriana ja Naked Diva. Giovannin elokuvat ovat olleet softcorea.

Siviilissä

Giovanni oli naimisissa kitaristi John 5:en kanssa, mutta on eronnut.
Harmosänkiyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Rotevarakenteinen, mutta hieman keskikokoa pienempi ja yleisvaikutelmaltaan mitäänsanomattoman harmaa yökkönen. Etusiiven pohjaväri on tasaisen harmaa ja siiven pinta melko kiiltävä. Siipien kuviona erottuvat lähinnä rengas- ja munuaistäplä, jotka eivät ole kovinkaan paljon siiven pohjaväriä tummemmat, mutta terävästi vaaleankellertävän viirun reunustamat. Ulomman poikkiviirun kohdalla erottuu selvästi siiven poikki kulkeva rivi mustia pisteitä ja siiven kärkiosassa on hieman vaaleampi ohut poikkiviiru. Takasiivet ovat selvästi etusiipiä vaaleammat, lähes valkoiset, ulkoreunasta hieman harmahtavat. Naaraalla takasiipien väri on koirasta tummempi. Takasiivissä siipisuonet erottuvat hyvin. Siipiväli 31–35 mm.
Hyvin samankaltainen laji on etenkin keltasänkiyökkönen (Hoplodrina octogenaria). Myös ruskonurmiyökkönen (Caradrina morpheus) voi tuottaa lajinmääritysvaikeuksia.

Levinneisyys ja lentoaika

Harmosänkiyökkösen levinneisyys kattaa koko Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sitä tavataan Keski-Aasiaan ja Tiibetiin saakka. Suomessa sitä tavataan suunnilleen Oulu-Lieksa-linjan eteläpuolella. Yökköset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alkupuoliskolta elokuun lopulle huipun osuessa heinä-elokuun vaihteeseen.

Elinympäristö ja elintavat

Harmosänkiyökkösen tyypillistä elinympäristöä ovat kuivahkot, lämpimät ja avoimet, hiekkapohjaiset alueet. Se viihtyy kuitenkin myös kosteammilla paikoilla. Lento tapahtuu hämärän laskeuduttua. Laji tulee huonosti syötille, mutta hyvin valolle ja sopivalla paikalla perhonen voi olla varsin runsas.
Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä maaperään.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla ruohovartisilla kasveilla, kuten maksaruohoilla (Sedum), ratamoilla (Plantago) ja voikukilla (Taraxacum).
HMCS Grou

Kanadan laivasto

HMCS Grou liitettiin maaliskuussa 1944 6. saattajaryhmään, ja se suojasi huhtikuussa saattueen Murmanskiin ja takaisin. Alus oli saattuetehtävissä Londonderryssä, Portsmouthissa ja Plymouthissa sekä Normandian maihinnousussa sukellusveneidentorjunta-aluksena. Alus palasi helmikuussa 1945 Kanadaan ja se siirrettiin lokakuussa länsirannikolle. Alus poistettiin palveluksesta 25. helmikuuta 1946 Esquimaltissa ja se siirrettiin reserviin.
Alus myytiin romutettavaksi ja se romutettiin Victoriassa vuonna 1946.
Bulgae

Ulkomuoto

Jopa silmiä kutsutaan usein "punaisiksi", vaikka ne ovat pikemminkin meripihkan väriset eli vaaleankeltaiset. Joka tapauksessa ne yhdistettynä karvapeitteen lähes tulenpunaiseen sävyyn ja punaruskeaan kirsuun luovat silmiinpistävän kokonaisvaikutelman. Keskimääräinen säkäkorkeus on 50-55 cm ja paino 15-25 kg.

Alkuperä

Bulgae on yksi Etelä-Korean alkuperäisroduista ja täten osa kansanperintöä. Se oli vielä 1990-luvun alussa Pohjois-Gyeongsangin pohjoisosissa melko runsaslukuinen. Se kuitenkin harvinaistui viimeisten vuosikymmenten aikana ja vuonna 2002 se oli jo sukupuuton partaalla.
Carl Butler

Carl Butler (16. helmikuuta 1929 – 19. syyskuuta 2010) oli ruotsalainen kokki ja ravintoloitsija, joka tunnetaan erityisesti vuonna 1974 ilmestyneestä uudenlaisesta keittokirjastaan Carl Butlers Kokbok (suom. Carl Butlerin keittokirja, Gummerus 1975). Siinä hän esitteli helppotekoisia Välimeren maiden ruokia apunaan kirjoittaja Lars Falk, valokuvaaja Jan Åke Bengtsson ja muita mainosalan ammattilaisia. Kirjan suoraan ylhäältä päin kuvatuista ruokakuvista ja modernin selkeästä taitosta tuli usein jäljitelty tyyli. Kirjan sanotaan myös rohkaisseen miehiä ensi kertaa ruoanlaiton pariin.
Norrköpingissä varttunut Carl Butler opiskeli Hasselbackenin ravintolakoulussa Tukholmassa ja oli jonkin aikaa Tore Wretmanin apulaisena Riche-ravintolassa. Vuonna 1968 Butler ja tekstiilitaiteilija Inez Svensson avasivat Tukholman Vasastaniin yhdistetyn keittiötarvikemyymälän ja kortteliravintolan nimeltä Svensson & Butler. Siellä oli Ruotsin ensimmäinen avokeittiö, jossa asiakkaat näkivät kun ruokaa valmistetaan.
Esikoiskirjan menestys johti moniin muihinkin keittokirjoihin, joista on suomennettu puolen tusinaa. Butler toimi pitkään myös Svenska Dagbladetin ruokatoimituksessa.
Kap Verden vaakuna

Kap Verden vaakuna on Kap Verden tunnus. Siinä on valkoisessa ympyrässä sininen kolmio, jonka päällä on valkoinen soihtu. Kolmio symboloi yhtenäisyyttä ja tasa-arvoa, soihtu vapautta. Kolmion ympärille on kirjoitettu portugaliksi maan virallinen nimi República de Cabo Verde, Kap Verden tasavalta. Kolme sinistä viivaa kolmion alla symboloivat merta. 
Vaakunan ympärillä olevat kymmenen tähteä, viisi kummallakin puolella, kuvaavat maan suurimpia saaria; palmunlehdet kuvaavat itsenäisyyttä ja luoti vaakunan yläosassa symboloi rehellisyyttä ja oikeamielisyyttä.
SG Formula

SG Formula on ranskalainen pikkuformulatalli, joka on kilpaillut lukuisissa Formula Renault -sarjoissa. Talin nimi tulee sen perustajan Stephane Guerinin nimikirjaimista.
Talli perustettiin vuonna 2004, jolloin talli kilpaili Ranskan Formula Renault -sarjassa sijoittuen heti sarjan toiseksi. Seuraavana vuonna talli voitti sekä Ranskan Formula Renault ja Eurocup Formula Renault -sarjojen mestaruudet. Talli voitti Ranskan Formula Renault sarjan mestaruudet vuosina 2006 ja 2007 sekä Formula Renault WEC -sarjan mestaruuden vuonna 2008 ja Eurocup Formula Renault sarjan mestaruuden vuosina 2007 ja 2008. Tallin kuljettajina ajoivat mm Romain Grosjean, Jules Bianchi ja Daniel Ricciardo. Talli kilpaili myös Formula 3 Euroseries -sarjassa vuosina 2008–09 ja Formula Renault 3.5 -sarjassa.
Asila

Asila on kylä entisen Angelniemen kunnan alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kokkilantien varrella, ja sitä rajaavat Ketola, Valttila, Kanamäki ja Kokkila. Kapeasta luode-kaakko -suuntaisesta kiilamaisesta kyläalueesta valtaosa on mäkistä metsämaisemaa.
Asilan asutus on keskittynyt Kokkilantien varteen. Mitään selvää yhtenäistä kyläaluetta Asila ei kuitenkaan muodosta. Kylän alueella on useita korkeita metsäisiä ja kallioisia mäkiä, kuten Härkämäki. Mäkien väliset alueet ovat joko peltoina tai niittyinä. Kylän eteläosan läpi virtaa Halikonlahteen laskeva Kuohanoja.
Asila on myöhäisempi uudisasutuskylä, sillä se kuului ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylässä on aina ollut vain yksi kantatila, josta on maininta 1560-luvulta. Tämän vuoksi kylässä vuonna 1783 toteutettu isojako ei muuttanut kylän rakennetta millään tavalla. Asilaan ilmestyi toinen tila vasta vuonna 1903, jolloin Rantaniityn torppa itsenäistyi. Ennen sotia itsenäistyivät myös Härmälä ja Kärri. Siirtoväelle lohkottiin Asilasta kolme maatilaa.
Zheng Zhi

Kiina

Vuonna 1999 Zhengin seura Liaoning Chuangye oli kriisissä ja siltä estettiin kaikki pelaajasiirrot ja seuran toiminnat. Oltuaan vuoden pelaamatta ammattilaisjalkapalloa hän siirtyi Shenzhen Jianlibaoon, jossa hän pelasi pelintekijänä.

Charlton Athletic

29. joulukuuta 2006 Zheng siirtyi loppukauden ja option kattavalla sopimuksella englantilaiseen Charlton Athleticiin. Hän oli uuden valmentajan Alan Pardewin ensimmäinen virallinen hankinta seurassa. Zheng oli tätä ennen ollut seuran testattavana vanhan valmentajan Les Reedin alaisuudessa. Hän debytoi Englannin valioliigassa Manchester Unitedia vastaan Old Traffordilla, kun hän korvasi loukkaantuneen Amdy Fayen. Zheng teki ensimmäisen maalinsa seuralle 18. maaliskuuta 2007 Newcastle Unitedia vastaan.
Zheng palasi vanhaan seuraansa Shandong Lunengiin kauden 2006–2007 päätyttyä. Hän kuitenkin palasi Charltoniin elokuussa 2007 pysyvällä sopimuksella. Kahden vuoden sopimus oli arvoltaan kaksi miljoonaa puntaa. Maaliskuussa 2008 jalkapallolehti FourFourTwo äänesti hänet viidenneksi parhaaksi pelaajaksi Football Leaguessa. Zheng teki Mestaruussarjassa kaudella seitsemän maalia. Hänen lopullinen teränsä oli kateissa kauden toisella puoliskolla Kiinan maajoukkuekutsujen vuoksi. Kesällä 2008 Zheng yhdistettiin siirtohuhuissa vahvasti West Bromwich Albioniin. 8. heinäkuuta 2009 Zheng jätti Charltonin, kun seura putosi Ykkösliigaan.

Celtic

1. syyskuuta 2009 Zhengista tuli toinen kiinalaispelaaja Du Wein ohella, joka on pelannut Celticissä, kun hän teki seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Valmentaja Tony Mowbray paljasti olleensa kauan kiinnostunut pelaajasta ja iloinen hankinnasta. Zheng ei ollut pelikypyinen Eurooppa-liigassa, koska hänen siirtonsa ei tullut ajoissa.
Hän debytoi seurassa 4. lokakuuta 2009 derbyssä Rangersia vastaan. Hän hankki ottelussa joukkueelleen voiton tuoneen rangaistuspotkun. Hän teki ensimmäisen maalinsa seuralle Skotlannin valioliigassa 8. toukokuuta 2010 Heart of Midlothiania vastaan. 1. heinäkuuta Celtic purki Zhengin sopimuksen.

Paluu Kiinaan

28. kesäkuuta 2010 Zheng palasi Kiinaan ja siirtyi ilmaisella siirrolla Guangzhou Evergrandeen. Hän teki seurassa kaudella 2010 viisi maalia 11 ottelussa. Zhengistä tehtiin seuran kapteeni kaudeksi 2011 Li Zhihain jätettyä seuran.
John Polidori

Lapsuus ja nuoruus

Polidori syntyi italialaiseen perheeseen, jossa harrastettiin kirjallisuutta, myös kauhua – hänen isänsä Gaetano Polidori käänsi Horace Walpolen kauhuromaanin Otranton linna (1764) italian kielelle. John Polidori opiskeli Edinburghin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi vain 19-vuotiaana.

”Vampyyrin” synty

Runoilija George Gordon Byron palkkasi Polidorin henkilökohtaiseksi lääkärikseen Euroopan-matkalleen 1816. Kun Byronin seurue, johon kuuluivat myös runoilija Percy Bysshe Shelley ja tämän rakastajatar Mary Godwin Wollstonecraft, asettui asumaan Genevenjärven rannalla sijaitsevaan kartanoon, järjestettiin kauhutarinoiden kirjoituskilpailu. Polidori osallistui siihen lyhyellä vampyyritarinalla, jonka hän oli laatinut Byronin perusidean pohjalta.

Tarina

”Vampyyri” on ainoastaan parikymmensivuinen pieni kertomus. Sen päähenkilöt ovat viaton herrasmies Aubrey ja lordi Ruhtven, joka on Lontoon seurapiirien kunnioitettu keskipiste. Aubrey lankeaa tyylikkään lordin lumoihin, millä on kohtalokkaat seurauksensa, kun tämä osoittautuu vampyyriksi. Lordin yhtäläisyyksiä Byronin persoonallisuuteen pidetään ilmeisinä.

Vastaanotto

”Vampyyri” julkaistiin Englannissa New Monthley Magazinessa vuonna 1819. Novelli yhdistettiin oikean kirjoittajansa sijaan Byroniin ilmeisesti myynnin edistämiseksi, ja oikaisuyrityksistä huolimatta väärä tieto kirjoittajasta jäi aikalaistietoisuuteen. ”Vampyyrista” tuli hyvin suosittu muun muassa Saksassa ja Ranskassa. Esimerkiksi kirjoittajasta väärän tiedon saanut Goethe arvioi novellin Byronin parhaaksi teokseksi. Novellista sovitettiin näytelmäversioita ja sille kirjoitettiin jatko-osia.
Novellin merkitys myöhemmälle vampyyrikirjallisuudelle on suunnaton, niin esimerkiksi Bram Stokerin Draculalle kuin Anne Ricen Vampyyrikronikoillekin. Suomeksi ”Vampyyri” julkaistiin vuonna 2005 Faroksen kustantamana.
Federico Andahazi esittää romaanissaan Hurskaat sisaret (1998) fiktiivisen ja fantasioidun kuvan Polidorista ja ”Vampyyri”-novellin syntyhistoriasta.

Viimeiset vuodet

Polidori ei menestynyt lääkärinä eikä kirjailijana. Hän teki itsemurhan myrkyttämällä itsensä muutamaa viikkoa ennen 26-vuotispäiväänsä.
Kannanvaihto

Kannanvaihto tarkoittaa lineaarialgebrassa siirtymistä vektoriavaruuden kannasta toiseen. Kannanvaihto muuttaa vektorien koordinaatteja ja lineaarikuvausten matriiseja. Kannanvaihdon hyödyllisyys tulee esille silloin, kun laskutoimitukset yksinkertaistuvat kannasta toiseen siirryttäessä.

Kannanvaihtomatriisi

Kannanvaihtomatriisi on yksikäsitteinen ja säännöllinen neliömatriisi, joka muuttaa vektorien koordinaatit vanhan kannan suhteen ilmaistuista koordinaateista uuden kannan mukaisiksi.

Kannanvaihtomatriisin määritelmä

Olkoot  ja  vektoriavaruuden V kaksi kantaa. Kannanvaihtomatriisi kannasta S kantaan T on nxn-matriisi, jonka sarakkeina on kannan S vektoreiden koordinaattivektorit kannan T suhteen ja josta käytetään merkintää M(T←S). Kaikille vektoriavaruuden V vektoreille  pätee =M(T←S), missä  on vektorin  koordinaattivektorin kannan T suhteen ja  vektorin  koordinaattivektorin kannan S suhteen.

Menetelmä kannanvaihtomatriisin määrittämiseksi

Kannanvaihtomatriisin M(T←S) saa määritettyä muuntamalla matriisin [M(E←T)|M(E←S)] redusoituun porrasmuotoon [Iₙ|A], missä  on vektoriavaruuden luonnollinen kanta. Tällöin A=M(T←S).
Anza Mertaranta Allstars

Anza Mertaranta Allstars on Antero Mertarannan, Jari Tirkkosen ja Seppo Tammilehdon perustama yhtye, joka soittaa pääasiassa 1960- ja 1970-lukujen musiikkia. Yhtye perustettiin vuoden 2004 syksyllä. Se esiintyy noin kolmenkymmenen keikan vuosivauhdilla.
Yhtye esittää etupäässä Tammilehdon tulkitsemia brittipophittejä 1960-luvulta, hänen itse levyttämiään käännöskappaleita sekä Tirkkosen laulamaa perinnetietoista 1970-luvun suomipoppia ja rockiskelmää.
Yhtyeessä ovat soittaneet aiemmin myös Janne Orava (kitara), Ari Aapro (basso), Matti Hyyrynen (kitara), Jouni Saario (kitara), Heikki Markkula (kitara), Tero Kaario (kosketinsoitin) ja Heikki Haavisto (basso).
Vuoden 2007 loppupuolella kokoonpanoksi vakiintui: Antero Mertaranta (rummut), Seppo Tammilehto (kitara,laulu), Jari ”Jami” Tirkkonen (laulu, lyömäsoittimet), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) sekä vuorottelevat soolokitaristit Kimmo Hermonen ja Seppo Alajoki. Jami Tirkkosen jäätyä pois kokoonpanosta syksyllä 2009 Kimmo Hermosen tilalle tuli kitaristiksi Jukka Harju, joka toimii myös toisena bändin laulusolistina.
Lokakuussa 2009 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Jytää, poppia ja rautalankaa. Kesällä 2010 bändi julkaisi Seppo Tammilehdon säveltämän ja sanoittaman singlen SINISTÄ JA VIHREÄÄ. Maaliskuussa 2012 kitaristi Jukka Harju lähti Yölintu-yhtyeeseen, ja Allstars jatkoi viisimiehisenä kokoonpanolla: Anza Mertaranta (rummut), Seppo Alajoki (kitara), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) ja Seppo Tammilehto (laulu, kitara).
Musketti

Musketti on sotilaskäsiase, joka on olalta ammuttava ja rihlaamaton. Ammuksina aseessa käytetään hyvin löyhästi piippuun sopivia lyijykuulia rasvalapun kera tai tarvittaessa vaihtoehtoisesti karkeita hauleja.

Musketti aseena

Muskettien esimuotoja kehitettiin jo 1300-luvulta lähtien. Varhaisin musketti, hakapyssy, laukaistiin palavan luntun avulla. 1600-luvulla piilukko syrjäytti lunttulukon. Musketeista tuli vanhentuneita 1800-luvun puolessa välissä takaaladattavien kivääreiden yleistymisen myötä. Tyypillinen musketin kaliiperi oli 0,50 ja 0,70 tuuman välillä.
Musketin luodit olivat kuulamaisia lyijypalloja, joihin kuului paperihylsy. Hylsyn yhteyteen kuului myös mustaruutiannos. Kuulat olivat kaliiperia pienempiä, käärittyinä löyhästi istuvaan paperinpalaan, joka muodosti patruunan yläosan. Ladattaessa ruuti laitettiin ensin, sen jälkeen alempi paperi. Tämän jälkeen kuula ja ylempi osa patruunasta ladattiin. Viimeiseksi käytettiin aseen piipun alla säilytettyä latauspuikkoa tiivistämään lataus piippuun.

Ampuminen

Musketilla aseistautunutta sotilasta kutsuttiin muskettisoturiksi eli musketööriksi. Lunttulukkomusketeissa ja piilukoissa sankki täytettiin joko ruutisarvesta lataamisen jälkeen tai paperipatruunasta sen jälkeen, kun suurin osa sisällöstä oli kaadettu piippuun. Vuonna 1807 nallin ja iskurin keksimisen jälkeen musketista saatiin huomattavasti varmempi toiminnaltaan. Nallitoimintoinen musketti toimi myös vaihtelevissa sääolosuhteissa. Musketti laukaistiin yleensä olkapäätä vasten, lukuun ottamatta muutamia harvoja seinään tuettavia malleja. Kokenut ampuja kykeni lataamaan ja ampumaan maksimivauhdilla noin neljä laukausta minuutissa, mutta tavallisen sotilaan oletettiin pystyvän kolmeen.
Musketit olivat epätarkkoja ja lataaminen oli hidasta, joten armeijamuodostelmat sijoittivat muskettimiehet usein kahteen tai kolmeen riviin. Ensimmäinen rivi kykeni ampumaan yhteislaukauksen ja pudottautumaan polvilleen lataamaan, kun takana oleva rivi ampui. Muskettien epätarkkuuden takia musketöörien ei oletettu tähtäävän mihinkään erityiseen kohteeseen. Tarkoituksena oli ennemminkin ampua mahdollisimman monta musketinkuulaa vihollisen rivistöön. Sotilaat, joiden oletettiin kohtaavan muskettitulta, oli koulutettu liikkumaan kurinalaisesti tarkoissa muodoissa ja tottelemaan kyseenalaistamatta käskyjä.