google/wiki40b huggingface dataset:
Jan Sandström (jääkiekkoilija)

Seuraura

Sandström on Öjeby IF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana Piteå HC:n I-divisioonajoukkueessa kaudella 1994–1995. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1997–1998 Elitserieniin ja AIK IF:n riveihin, jossa tulokaskausi toi 38 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Joukkue joutui kauden päätteeksi karsintasarjaan, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Mighty Ducks of Anaheim varasi Sandströmin 173. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1999.
Kesken neljännen AIK-kauden 2000–2001 Sandström siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa alemmas Allsvenskan-joukkue Skellefteå AIK:hon. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Luleå HF:ään, jota Sandström on edustanut tuosta kaudesta lähtien. Kaudella 2004–2005 hänestä tuli joukkueen varakapteeni. Kaudella 2005–2006 Sandströn voitti Luulajan sisäisen tehotilaston lukemalla +17. Kaudella 2007–2008 hän sai eniten jääaikaa koko Elitserienissä keskimäärin 24.53 minuutillaan ottelua kohden. Kaudella 2009–2010 Sandström teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+16=23.
Tammikuussa 2011 Sandström teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Luulajan kanssa. Kaudella 2012–2013 hän voitti Elitserien-hopeaa ja European Trophyn mestaruuden. Lokakuussa 2013 Sandströmin sopimusta jatkettiin vuodella kevääseen 2015. Kaudella 2014–2015 hän voitti Mestarien liigan mestaruuden. Maaliskuussa 2015 Sandström teki Luulajan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2016. Saman vuoden joulukuussa hänen sopimustaan jatkettiin jälleen vuodella kevääseen 2018 saakka.
Kauden 2016–2017 toisessa ottelussa Sandström nousi uransa 888. ottelussaan Elitserienin/SHL:n kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita pelanneeksi pelaajaksi David Petrasekin ohi.
Suomen Kansallisoopperan orkesteri

Suomen Kansallisoopperan orkesteri (engl. The Orchestra of the Finnish National Opera) on kokoonpanoltaan Suomen suurin 112 soittajallaan.
Orkesteri on perustettu vuonna 1963, jolloin siinä oli 47 soittajaa toimiessaan vielä Aleksanterin teatterissa. Uuden oopperatalon valmistuttua vakanssimäärä nousi rajusti, vuonna 1993 orkesterissa oli jo 101 muusikkoa.
Ooppera- sekä balettiesiteysten ohella orkesteri konsertoi myös sinfoniakonsertein ja kamarimusiikkikokoonpanoin. Se on myös levyttänyt useita suomalaisia oopperoita.
Kansallisoopperan orkesterin ensimmäinen ylikapellimestari oli Jussi Jalas. Hänen seuraajiaan ovat olleet Ulf Söderblom (1973-1993), Miguel Gómez-Martinez (1993-1996), Okko Kamu (1996-1999), Muhai Tang (2003-2006) sekä Mikko Franck (2006-2013). Elokuusta 2013 alkaen Suomen Kansallisoopperan ylikapellimestarina on toiminut Michael Güttler.
Aamen

Aamen (Myös Amen, hepreaksi אמן, kreikaksi Ἀμήν, arabiaksi آمين) on heprealaisessa Raamatussa, Uudessa testamentissa ja Koraanissa käytetty vakuutuksen osoitus. Sanaa on alusta asti käytetty ja käytetään edelleen juutalaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa, erityisesti rukouksissa. Alkuaan hepreankielinen sana tarkoittaa "totisesti", "niin olkoon", "luja", "tosi", "varma", "luotettava".

Aamen Uudessa testamentissa

Uudessa testamentissa 'aamen' on yksi niistä muutamasta heprealaisesta sanasta, joka esiintyy kreikkalaisessa tekstissä transkriboituna. Sitä ei ole käännetty kreikaksi yhtäältä siksi, että eksaktia kreikankielistä vastinetta ei ole, ja toisaalta siksi, että Uusi testamentti on pääosin kirjoitettu juutalaisille, jotka tuntevat termin.
Jeesuksen sanoissa 'aamen' esiintyy usein kahdentuneena lauseen alussa, vanhatestamellisesta käytännöstä poiketen viittaamatta mihinkään aikaisempaan; näissä kohdin se suomennetaan vanhastaan "totisesti, totisesti".
Paavalin kirjeissä esiintyvissä ylistyksissä (ns. doksologioissa) aamen on ylistyksen päätössana (esim. Room. 9:5, 11:36; ks. myös Ilm. 22:20).
Ilmestyskirjan mukaan Jeesus itse on Aamen, Jumalan lupausten vahvistaja (Ilm. 3:14). Aamen on myös koko Raamatun viimeinen sana Ilmestyskirjan lopussa.
Raamatun tekstin suomennoksissa 'aamen'-sana esiintyy suomentamattomana lähinnä silloin, kun se päättää rukouksen, virren tai siunauksen, kuten Raamatun lopussa.

Aamen kristinuskossa

Kristillisessä hartauselämässä 'aamen'-sanaa käytetään kahdella tavalla. Yleisimmin se on käytössä rukouksen päätesanana. Lausutulla tai lauletulla aamenella seurakunta yhtyy rukouksiin esimerkiksi messussa, rukoushetkissä ja kirkollisissa toimituksissa. Kirkkoisä Augustinuksen mukaan aamen on kuin allekirjoitus. Joissakin kristillisissä kulttuureissa sitä käytetään myös spontaanina vastauksena puheenvuoroon; tällöin se ilmaisee yhtymistä esitettyyn asiaan ja uskoa siihen että puheenvuoro oli Jumalan innoittama. Molemmat käyttötavat perustuvat Uuteen Testamenttiin ja juutalaiseen käytäntöön.

Aamen Koraanissa ja islamissa

Islamissa sana esiintyy yleensä muun muassa Koraanin aloittavan al-Fatiha -suuran päätteeksi.
Nenähuilu

Hawaiji

f'ohe hano ihu havaijin kielellä tarkoittaa nenää, bambua, hengitystä. Se on tehty yhdestä bambun versosta, jossa on yksi aukko nenän kohdalle puhallusta varten, sekä kolme aukkoa sormituksille putken yläpuolella. Sitä käytettiin usein laulujen ja messujen yhteydessä. Havaijilla uskotaan, että nenä on puhdas ja viaton, toisin kuin suu jolla voidaan sanoa monia asioita. Joten nenän kautta kulkeva ilma on suusta tulevaa puhtaampaa. Havaijilla on ollut tapana, että mies on soittanut mielitylleen serenadin nenähuilulla, voittaakseen tytön huomion.

Afrikka

Kongon demokraattisessa tasavallassa nenähuilua käyttää kahdeksan eri etnistä ryhmää.

Filippiinit

Filippiineillä pitung ilong, tai kalaleng pohjoisessa asuvien keskuudessa, soitetaan oikean tai vasemman sieraimen ylänurkassa. Koska kalaleng on pitkä ja sillä on kapea sisäinen tilavuus, sillä on helppo soittaa erilaisia harmonioita, jopa melko vaimealla puhalluksella. Tällaisen nenähuilun ääniala kattaa kaksi ja puoli oktaavia. Sormiaukot huilun sivulla muuttavat sävelalaa, joka mahdollistaa eri asteikkojen käytön. Jotkut soittajat käyttävät tupakan filtteriä toisessa sieraimessaan, saadakseen voimakkaamman puhalluksen.

Uusi-Seelanti

Historiallisesti Uudessa-Seelannissa nenähuilun rakennusaineena ei käytetty bambun versoa, joten jotkut vanhoista nenähuiluista "Ngurut" on valmistettu pehmeästä, saippuakiven kaltaisesta kivestä. Puuta, luuta ja erityyppistä norsunluuta on myös käytetty ngurujen valmistuksessa, usein hyvin komeilla kaiverruksilla, jotka loivat niiden vaikutusta pyhästä esineestä. Modifioituna ngurua voitiin soittaa myös suulla nenän sijaan.
Maorien koauau ponga ihu oli myös osa perinteisistä nenähuilutyypeistä. Gourd-huilu on rakennettu hieman samalla tyylillä. Ipu ho kio kio:a käytettiin myös Havaijilla. Rakentaja muotoili nenäreiän huilun kaulaan. Tämä pieni reikä asetettiin soittajan sieraimen.
Pyhä Spyridon

Elämä

Pyhä Spyridon syntyi Kyproksen saarella hartaiden kristittyjen vanhempien lapsena. Spyridon työskenteli paimenena ja oli lukutaidoton. Hänellä oli vaimo ja lapsi. Spyridon opetteli ulkoa pyhimpiä uskonnollisia tekstejä ja kirkonpalvelusta. Alueen piispa oli vaikuttunut nuoren Spyridonin luonteesta ja vihki tämän papiksi. Konstantinus Suuren valtakaudella Spyridonin vaimo kuoli, minkä jälkeen hänestä tuli Trimythuksen piispa. Vuosien kuluessa Spyridon auttoi apua tarvitsevia ja hänen maineensa kasvoi. Hänen rukouksiensa ansiosta sokeat saivat näkönsä takaisin, sairaat parantuivat ja kuivuudet päättyivät. Sittemmin Spyridonista tuli sokea, mutta hän koki sen olevan lahja Jumalalta.
Kerran Spyridonin ollessa myymässä muutamia pässejä eräälle maanviljelijälle, Spyridon käski maanviljelijän jättää maksun pässeistä tiettyyn paikkaan ja ottaa sieltä mukaansa pässit. Maanviljelijä vei rahat paikkaan ja Spyridon otti ne, mutta ei laskenut niitä. Tämän nähtyään maanviljelijä päätti ottaa yhden ylimääräisen pässin, mutta pässi palasi puolivälissä matkaa takaisin Spyridonin talliin. Tämä toistui kolme kertaa. Maanviljelijä myönsi rikoksensa ja maksoi ylimääräisestäkin pässistä, jonka jälkeen pässi meni maanviljelijän talliin.
Sana Spyrídonin viisaudesta, nöyryydestä ja hyväntekeväisyydestä levisi edelleen ja hänet kutsuttiin Nikean ensimmäiseen kirkolliskokoukseen, joka pidettiin vuonna 325.
Spyridon kuoli 88 vuoden iässä vuonna 358, jonka jälkeen häntä ehdotettiin pyhäksi. Pyhän Spyridonin pyhäinjäännökset ovat Kreikassa Korfun saarella hänen mukaansa nimetyssä kirkossa. Tosin Spyridonin oikea käsi on Roomassa.
Eva Gabor

Eva Gabor (11. helmikuuta 1919 Budapest, Unkari – 4. heinäkuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijätär.

Ura

Eva tunnetaan ammatillisesti parhaiten luultavasti hänen televisiourastaan. Hänen tunnetuin roolinsa oli Lisa Douglasin rooli hyvin menestyneessä TV-sitcomissa Green Acres, jota tehtiin vuosina 1965-1971 ja jossa näytteli myös Eddie Albert. Sen lisäksi hän näytteli lukuisissa elokuvissa, mm. Monte Criston vaimo (The Wife of Monte Cristo, 1946), Rakkaani, älä karkaa (My Man Godfrey, 1957), Gigi (Gigi, 1958), Se alkoi suudelmasta (It Started with a Kiss, 1959). Sen lisäksi hän toimi Disneyn elokuvien Aristokatit (The AristoCats, 1970) Herttuattaren sekä Pelastuspartio Bernard ja Bianca (The Rescuers, 1977) ja Bernard ja Bianca Australiassa (The Rescuers Down Under, 1990) Biancan äänenä. Hän on saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Gaborin äiti oli näyttelijätär Jolie Gabor (29. syyskuuta 1894 – 1. huhtikuuta 1997) ja hänen sisarensa Zsa Zsa Gabor (6. helmikuuta 1917 – 18. joulukuuta 2016) ja Magda Gabor (11. kesäkuuta 1914 – 6. kesäkuuta 1997) olivat myös näyttelijättäriä. Eva Gabor oli perheen ensimmäinen joka perheestä muutti Yhdysvaltoihin. Eva Gabor oli elämänsä aikana viisi kertaa naimisissa ja kaikki avioliitot päättyivät eroon. Lapsia Evalla ei ollut. Hän kuoli hengityksen lamaantumiseen 76-vuotiaana. Vaikka hän olikin sisarusparven nuorin, hän kuoli ennen siskojaan ja äitiään.
Survive Style 5+

Juoni

Elokuva kertoo monta erilaista tarinaa, muun muassa miehestä (Tadanobu Asano), joka yrittää jatkuvasti saada vaimonsa (Reika Hashimoto) pysymään kuolleena; mainostoimiston naisesta (Kyôko Koizumi), joka keksii mitä kummallisimpia mainoksia; brittiläisestä miehestä (Vinnie Jones), joka haluaa tietää ihmisten tehtävän elämässä; ja epäonnisesta perheenisästä (Ittoku Kishibe), jonka mieli muuttuu pysyvästi tämän hypnotisoineen miehen kuoltua. Elokuvan loppua kohden nämä tarinat yhdistyvät.
Olli Virtaperko

Ura

Ylioppilaaksi Virtaperko kirjoitti Kallion lukiosta 1992. Hän aloitti sävellysopintonsa Edinburghin yliopistossa (1993–1994) Peter Nelsonin johdolla ja jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen opettajanaan oli Tapio Nevanlinna. Musiikin maisterin tutkinnon hän suoritti 2005 pääaineinaan musiikin sävellys ja teoria. Pääinstrumenttiaan barokkiselloa Virtaperko on opiskellut Sibelius-Akatemiassa Markku Luolajan-Mikkolan johdolla.
Virtaperkon läpimurto säveltäjänä tapahtui laajamittaisten orkesteriteosten myötä. Hänen tyylillisesti monipuolinen tuotantonsa sisältää taidemusiikin keskeisten teostyyppien lisäksi muun muassa bigband-musiikkia, elektronisia instrumentteja hyödyntäviä sävellyksiä sekä teoksia renessanssi- ja barokkisoittimille. Virtaperkon konsertto Romer's Gap sähköisesti vahvistetulle sellolle ja orkesterille valittiin Teosto-palkintoehdokaaksi helmikuussa 2017. Virtaperko on Suomen Säveltäjät ry:n varapuheenjohtaja. Hän toimi vuodet 2011-2014 Tampere Biennalen taiteellisena johtajana ja on lisäksi toimittanut musiikkohjelmia Yle Radio 1 -radiokanavalle vuodesta 2007 (muun muassa Välilevyjä, Aikamme suomalaista musiikkia ja Jälkikoirat).
John Kerry

Elämä

John Kerry syntyi 11. joulukuuta 1943 Rosemary Isabel Forbesille ja Richard Kerrylle Aurorassa, Coloradossa.
Kerry taisteli Vietnamin sodassa luutnanttina vuosina 1966–1970. Hän sai ansioistaan kaksi urhoollisuusmitalia ja kolme Purple Heart -mitalia haavoittumisistaan, mutta myöhemmin profiloitui sodan vastustajana. Hän muun muassa osallistui mielenosoitukseen Yhdysvaltain kongressitalon edustalla.
Kerry vastusti myös presidentti George H. W. Bushin hyökkäystä Irakiin 1991. Sen sijaan hän kannatti Yhdysvaltain hyökkäystä Irakiin 2003, mutta kritisoi myöhemmin presidentti George W. Bushia kansan johtamisesta harhaan, kun väitettyjä Irakin joukkotuhoaseita ei löytynytkään.
Kerry valittiin senaattoriksi Massachusettsin osavaltiosta 1984, ja hänet valittiin uudelleen 1990, 1996, 2002 ja 2008.

Yksityiselämä

Kerryn suvun sukunimi on ollut alun perin Kohn, sillä hänen isänpuoleiset isovanhempansa olivat juutalaisia, jotka vuonna 1901 vaihtoivat sukunimensä Kerryksi roomalaiskatolilaisuuteen kääntymisen myötä. Lempinimi Kerryllä on perhe- ja kaveripiirissä Johnny. Hän puhuu sujuvasti ranskaa, ja hänen harrastuksiinsa kuuluvat surffaus, jääkiekko, metsästys ja kitaransoitto. Hän on naimisissa ketsuppiyhtiö Heinzin omistajan Teresa Heinz Kerryn kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä, Alexandra ja Vanessa Kerry.

Presidenttiehdokkuus

Kerry oli Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen ehdokas vuoden 2004 presidentinvaalissa varapresidenttiehdokkaanaan John Edwards. Kerry sai 2. marraskuuta pidetyssä vaalissa 48,3 prosenttia äänistä ja 251 valitsijamiestä. Vastaehdokas George W. Bushin äänisaalis oli 50,7 prosenttia ja 286 valitsijamiestä.
Yhtenä ratkaisevana tekijänä häviössä pidettiin mustamaalauskampanjaa, jossa kyseenalaistettiin Kerryn ansiot Vietnamin sodassa. Vietnamin sodan veteraaneista koottu Swift Boat Veterans for Truth esitti paljon julkisuutta saaneita väitteitä, jotka olivat täysin ristiriidassa Kerryn tukijoiden ja laivaston asiakirjojen kanssa. Järjestö sai runsaasti varoja Bushin kampanjatoimistolta. Mustamaalauskampanjasta vakiintui poliittiseen slangiin termi "swiftboating".
Kerryn sukujuuret johtavat neljään eri Yhdysvaltain presidenttiin. Kerry on kaukaista sukua myös presidentinvaalivastustajalleen George W. Bushille.
Kankilampi (Alavus)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 146 metriä mpy.
Barry Trotter

Barry Trotter ja häpeämätön parodia

Parodian ensimmäisessä osassa velhokoulu Pötymähkän pihan on vallannut joukko tuhojaan tekeviä mäskejä. Koulun rehtori Alpo Bumblemore uskoo että koulun kuuluisimmasta oppilaasta Barry Trotterista tekeillä oleva elokuva vain pahentaisi tilannetta. Niinpä hän lähettää Barryn estämään elokuvan valmistumisen ystäviensä Lon Measleyn ja Ermine Cringerin kanssa, tai vaihtoehtona on erotus koulusta ja Barry joutuisi oikeaan työhön.

Barry Trotter ja tarpeeton jatko-osa

Nyt 38-vuotias Barry palaa Ermine vaimonsa kanssa Pötymähkään, jonne on menossa myös heidän poikansa, ensimmäistä vuotta koulussa aloitteleva Nigel. Rehtorille sattuvan oudon tapauksen johdosta Barrystä ja Erminestä tehdään koulun tilapäiset rehtorit. Vain hetken rehtorin virasta nautittuaan Barry huomaa saaneensa oudon nuorentumistaudin. Aluksi asia vaikuttaa loistavalta, mutta pian selviää se karmea tosi seikka, että ennen pitkää Barry saavuttaa nollan vuoden iän ja kuolee. Yhdessä Erminen kanssa he ryhtyvät keksimään parannuskeinoa. Ja kuka on salaperäinen kommandopipoon pukeutuva professori Mumbelmumbel?

Barry Trotter ja kuollut hevonen

Barryn nuorentumistauti saatiin pysäytettyä, mutta valitettavasti hän jäi yhdeksänvuotiaan näköiseksi. Niinpä Ermine passittaa miehensä tohtori Ritalin istunnoille. Hypnoosia käyttäen palataan Barryn menneisyyteen ja yritetään selvittää nuoruuden aikaisia traumoja jotka mahdollisesti estäisivät vanhentumisen
Godzilla kohtaa Destoroyahin

Juoni

Elokuva alkaa alkuperäisestä Godzillassa, jossa kerrataan Godzilla kuolema. Sitten monta vuotta myöhemmin Godzilla on saapunut Hongkongiin. Siellä hänelle syntyy arvoisensa vastus, nimeltään "Destoroyah!" Destoroyah muuttaa muotoaan joka kerta. Silloin Godzilla, Jr. -niminen Godzillan poika saapuu ja taistelee hetkellisesti Destoroyahia vastaan. Godzilla ja Godzilla, Jr. saapuvat yhdessä Hongkongiin, jolloin Destoroyah saapuu täydellisessä muodossaan. Destoroyah kaappaa Godzilla, Jr:in ja pudottaa sen ydinvoimalan päälle, jolloin tämä kuolee. Sitten Godzillaa taistelee Destoroyahia ja sen jälkeläisiä vastaan, mutta taistelun aikana Godzillasta alkaa pursuta magmaa. Sitten Kiinan liittoneuvosto päättää tuhota Godzillan ja Destoroyahin Hapentuhoajien avulla. Hapentuhoaja tuhoaa ensin Destoroyahin ja sitten Godzillan. Ennen lopputekstejä savun seasta näkyy Godzilla Jr. joka on kasvanut aikuiseksi ja tullut ottamaan isänsä paikan.
Ririkumutima

Ririkumutima eli Mwamikazi Nidi Ririkumutima Bizama hitanzimiza Mwezi (? - 28. heinäkuuta 1917 Gitega Burundi) oli afrikkalaisen Burundin kuningaskunnan sijaishallisija ja kuningataräiti eli mugabekazi vuodet 1908–1917.

Elämänvaiheita

Ririkumutiman syntymäaikaa ei tiedetä. Hänen isänsä oli heimopäällikkö Sekawonyi, ja hän kuului äitinsä Inankison puolelta Watuissien Munyakamaran klaaniin. Hän oli yksi kuningas Mwezi IV:n kolmestatoista vaimosta. Hän synnytti kolme tytärtä ja kuusi poikaa.
Vanha kuningas Mwezi IV kuoli 1908, ja Rirukumutima halusi varmistaa, että yksi hänen pojistaan perisi kuninkuuden. Näytti kuitenkin siltä, että toisen vaimon, Ntibahinyan, poika Mbukije olisi nousemassa valtaan. Hän järjesti kilpailijansa murhan ja kuulututti ympäri valtakuntaa olevansa oikea kuningataräiti. Hän ei ollut Mbukijen biologinen äiti, mutta petos meni kaikkialla läpi. Hän pääsi näin Mutaga IV Mbikijen lyhyen kauden sijaishallitsijaksi ja toimi myös Mwambutsa IV:n kauden alun sijaishallitsijana.
Vanhassa burundilaisessa kulttuurissa kuningataräiti oli arvostettu henkilö. Kulttuurin tuoma asema yhdistettynä poliittiseen tilannetajuun teki Ririkumutimasta vaikutusvaltaisen henkilön.
Saksa liitti Burundin vuonna 1890 Itä-Afrikan siirtomaihinsa, mutta sen ote ei ollut maasta tiukka. Belgian joukot ottivat Burundin hallintaansa vuonna 1916.
Ririkumutima teki vaikutuksen myös eurooppalaisiin siirtomaaviranomaisiin. R. Bourgeois kirjoitti, että hitaasti puhuva vanha kuningatar on huomattavasti älykkäämpi ja päättäväisempi kuin häntä ympäröivät prinssit.
57 mm AZP S-60

57 mm AZP S-60 (57 mm Avtomatitšeskaja Zenitnaja Puška S-60, 57-мм Автоматическая зенитная пушка С-60) on neuvostoliittolaista alkuperää oleva automaattinen ilmatorjuntakanuuna. Tykkimalli on ollut Suomessa käytössä nimikkeellä 57 ITK 60; tuttavallisemmin "Nikolai".
Tykkimallin kehitys alkoi jo toisen maailmansodan aikana. Siihen on otettu vaikutteita saksalaisista 5 cm Flak 41 ja 5,5 cm Gerät 58 -ilmatorjuntatykeistä, joista jälkimmäinen jäi prototyyppiasteelle. S-60 hyväksyttiin neuvostoarmeijan sotavarusteeksi vuonna 1950.
Tykki suunnattiin automaattisesti lavetissa olevien moottoreiden avulla keskuslaskimen antamien arvojen mukaisesti. Ensimmäiset keskuslaskimet olivat PUAZO-5A (ПУАЗО-5A) ja PUAZO-6 (ПУАЗО-6). Tulenjohtotutkana käytettiin aluksi SON-9:ää (СОН-9), johon keskuslaskin oli kytketty kaapelein. Myöhemmin erilliset tutkat ja keskuslaskimet korvattiin kuorma-autoalustaisella tulenjohtolaitteella mallia RPK-1 "Vaza" (РПК-1 "Ваза"). RPK-1:een kuului tulenjohtotutka, laskin, voimalaite, omakonetunnistuslaitteet, häirinnänväistölaitteet, televisiojärjestelmä ja optinen maalinosoitin.
Raketa (kantosiipialus)

Raketa-luokan kantosiipialukset eli Projekti 340 -luokan alukset olivat neuvostoliittolaisia pääasiassa jokiliikenteeseen valmistettuja matkustajaliikenteen kantosiipialuksia. Niitä valmistettiin myös Projekti 340E ja Projekti 340ME -tyyppisinä.  Aluksia rakennettiin kaikkiaan 389 kappaletta Krasnoje Sormovo-telakalla Gorkissa (nyk. Nižni Novgorod) Venäjällä ja Morje-telakalla Feodosijassa Ukrainassa.
Ensimmäinen Raketa-luokan kantosiipialus Raketa-1 valmistui Krasnoje Sormovon telakalla ja tuli liikenteeseen 1957. Se kulki  Gorkista Kazaniin 420 km seitsemässä tunnissa. Ensimmäiset Raketat liikennöivät pääasiassa Moskovajoella. Viimeinen luokan alus valmistettiin 1976.

Tekniikka

Aluksen päämoottori oli Zvezda M400-tyyppinen V12 -meridiesel, jonka teho oli tuhat hevosvoimaa. Polttoainetta moottori kulutti noin 165 kg tunnissa ja aluksen huippunopeus oli noin 32 solmua. Alusten toimintamatka oli noin 500 km, ja ne kykenivät kuljettamaan mallista riippuen 58–64 matkustajaa.

Rosetta

Nykyään Suomen ainoa kantosiipialuksena edelleen toimiva tilausristeilijä on Royal Lines-yhtiön m/s Rosetta, jonka kotisatama on Lahti. Alus on alun perin Morje-telakalla Feodosijassa 1963 valmistettu Raketa 314, jota käytettiin sen nimisenä  Virossa. 1993 alus tuotiin Suomeen ja se rekisteröitiin Raketa-nimisenä. Vuosina 1995-2005 se toimi Suvijet-nimisenä, minkä jälkeen sitä tuli m/s Rosetta.
Tehin tapaan myös Rosettan moottori on vaihdettu. Käyttövoimana on MAN 2842 LYE -dieselmoottori. Rosettan huippunopeus on 29–32 solmua. Lisäksi aluksen ohjaamo on peruskorjauksen yhteydessä siirretty kohti aluksen keulaa sen perästä.
Rosetta tekee vuonna 2009 räätälöityjä tilausristeilyjä Lahdesta
Tarmo Aarnio

Tarmo Aarnio on syntynyt Hankasalmella ja valmistunut valtiontieteen maisteriksi vuonna 1992.  Aarnio hänet valittiin Parkanoon hallin­to­joh­ta­jaksi vuonna 1996 ja vuotta myöhemmin  vt. kaupun­gin­joh­ta­jaksi. Vuonna 1998 hänet valittiin Parkanon kaupun­gin­joh­ta­jaksi.  Aarnio on ollut Kirkkonummen kunnanjohtaja vuodesta 2000.
Rauma (Norja)

Maantiede

Rauman kunta on kauttaaltaan melko vuoristoista. Vuorten väleissä on runsaasti laaksoja, ja kunnan alueella on myös joitakin vuonoja. Kunnan, ja samalla koko Møren ja Romsdalin läänin, korkein kohta on Puttegga (1 999 m) ja sijaitsee kahden kunnan, Rauman ja Norddalin, rajalla. Kunnan alueella olevia sekä rajojen sisäpuolelle yltäviä vuonoja ovat suuren Romsdalsfjordenin osat; Langfjorden, Isfjorden, Innfjorden ja Rødvenfjorden. Kunnan suurimmat laaksot ovat yhteydessä näihin vuonoihin, ja laaksoihin liittyy pääsääntöisesti myös useita sivulaaksoja.
Jorma Hämäläinen (yritysjohtaja)

Jorma Tapani Hämäläinen (s. 10. maaliskuuta 1953 Pihtipudas) on suomalainen johtaja, joka toimi sekä kunnallis- että liike-elämän palveluksessa. 
Jorma Hämäläinen syntyi Antti Reijo Hämäläisen ja Laura Maria Poutasen perheeseen. Hämäläinen tuli ylioppilaaksi 1972 ja suoritti kunnallistutkinnon vuonna 1975. Hän toimi kunnansihteerinä Kihniössä 1975 ja Keikyällä 1975–1978. Salmi-yhtiöiden talouspäällikkö Hämäläinen oli 1972–1982, varatoimitusjohtaja 1982–1984 ja Salmi-Vetoketju Oy:n toimitusjohtaja 1984–1986. Pihtiputaan kunnanjohtajana Hämäläinen toimi 1986–1988 ja Äänekosken kaupunginjohtajana 1988–1993. Tuusulan kunnanjohtajaksi hän tuli vuonna 1993. Hämäläinen siirtyi lehtiyhtiö Keski-Uusimaan johtajaksi vuonna 2001, sittemmin Suomen Lehtiyhtymän palveluksessa Hämäläinen työskenteli  aina vuoteen 2014 asti.
Belzebubs

Belzebubs on JP Ahosen verkossa vuodesta 2016 julkaistava sarjakuva black metal -henkisestä perheestä ja perheen ympärillä pyörivistä hahmoista. Sarjakuvaa seuraa ympäri maailmaa neljännesmiljoona ihmistä.
Sarjakuvahahmot esiintyvät myös musiikkivideossa Blackened Call. Single Blackened Call on julkaistu myös muun muassa Spotifyssa. Musiikkivideo on tehty yhteistyössä Pyjama Filmsin kanssa. Belzebubs-yhtyeen debyyttilevy Pantheon of the Nightside Gods on julkaistu 26. huhtikuuta 2019.
Sarjakuvasta julkaistaan kirja Yhdysvalloissa maaliskuun 5. päivä. Kirjasta on tehty käännökset kahdeksalle eri kielelle.
Sarjakuvat ovat olleet esillä myös muun muassa Tuska-festivaalin ja Helsingin sarjakuvafestivaalien yhteisnäyttelyssä.
Nakhon Ratchasima (provinssi)

Nähtävyydet

Noin 14 kilometriä koilliseen Nakhon Ratchasimasta sijaitsee Wat Prasat Phanom Wanin pyhikkö 1200-luvulta. Paikalla oli alun perin hindujumala Shivalle omistettu temppeli; sinne rakennettiin buddhalaistemppeli ensimmäisen kerran Ayutthaya-aikakaudella. Nykyään paikalla on uudemmalta ajalta peräisin olevia kullattuja Buddhapatsaita. 
Noin 37 kilometriä länteen Nakhon Ratchasimasta sijaitsee khmerien aikakauden temppeli Wat Prasat Hin Noen Ku, jossa on veistoksin koristeltu neliömäinen terassi 1100-luvulta.