google/wiki40b huggingface dataset:
Rothera

Rothera on Yhdistyneen kuningaskunnan tutkimusasema Etelämantereella. Tutkimusasema tuli tunnetuksi Live Earth -konserttiin osallistumisesta.
Rölli-peikko

Rölli on näyttelijä Allan ”Allu” Tuppuraisen luoma ja näyttelemä satuhahmo. Vuonna 2006 Rölli valittiin Suomen suosituimmaksi satuhahmoksi Yleisradion järjestämässä Satusuomalainen-äänestyksessä.

Röllin synty

Allu Tuppurainen loi Röllin alun perin vuonna 1985 radioon kuunnelmien ja lastenlaulujen hahmoksi. Lauluja julkaistiin C-kaseteilla, LP-levyillä ja myöhemmin myös CD-levyillä. Laulujen pohjalta kehitettiin televisiosarja Rölli, jonka ensimmäinen esitys oli vuonna 1986. Sitä on esitetty Pikku Kakkonen -ohjelmassa. Myöhemmin Rölli on esiintynyt myös viidessä elokuvassa.
Tuppurainen ilmoitti vuonna 2002 lopettavansa Röllin esittämisen, mutta hän on myöhemmin palannut rooliin vielä kahdessa röllielokuvassa ja dubbaajana yhdessä animaatioelokuvassa.
Alahärmässä sijaitsevassa Powerparkin monitoimipuistossa on Röllikylä-niminen teemapuisto. Röllin sydän -elokuvaan perustuva teemapuisto avattiin 1. kesäkuuta 2009. Kylän suunnitelman on tehnyt Janne Kopu.

Ulkonäkö ja luonne

Tuppurainen sanoi, että alun perin Röllin hahmossa olivat yhdistyneenä uhmaikäinen pikkupoika ja kärttyinen vanha ukko, myöhemmin särmät ovat kuulemma hioutuneet pyöreämmiksi. Tuppuraisen mukaan Rölli ei ole peikko, vaan kuuluu röllien lajiin. Hahmon kutsuminen peikoksi on yleinen väärinkäsitys. Rölli on peikkomainen hahmo, joka asustelee yksin pienessä puumökissä keskellä Röllimetsää. Röllillä on repaleiset vaatteet ja sotkuinen hiuspehko. Suussa on vain yksi iso hammas.
Rölli viettää päivänsä ihmettelemällä maailman kummallisuuksia ja ”ihmisotusten” käytöstä. Rölli yrittää kovasti esittää tuhmaa ja ilkeää pahista, mutta se ei meinaa oikein onnistua: Omien sanojensa mukaan Rölli on hirmuinen ja lapsia säikyttelevä, mutta tosiasiassa Rölli on ujo, kiltti ja hyväsydäminen. Toisinaan Rölli syyllistyy hölmöilyyn ja ajattelemattomuuteen, mutta se johtuu innostuksesta eikä niinkään pahuudesta.
Röllin toistuvia hokemia ovat Kautta likaisten varpaitteni! ja Tilipitappi tippi tappi.
Somebody

Musiikkivideot

Kappaleelle on kaksi musiikkivideota. Toinen videoista näyttää Adamsin ja hänen bändinsä esiintymässä konserttihallissa, yleisön huutaessa taustalla. Toisessa videossa Adams kävelee kentän poikki ulos stadionilta, jonka lomassa näytetään otoksia hänestä kitaransa kanssa. Videossa näytetään myös naista, jolla näyttää olevan ongelmia suhteessaan poikaystävänsä kanssa. Video kulminoituu Adamsin kävelyyn pois kentältä, jonka katsomo on tupaten täynnä, samalla kun isolla screenillä näkyy video hänestä soittamassa kappaletta.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2017

Tapahtumapaikka

EBU vahvisti 1. helmikuuta 2017, että vuoden 2017 kilpailu tultaisiin järjestämään Georgiassa. Vaikkakin Georgia oli voittanut kilpailun ennätykselliset kolme kertaa, tämä oli ensimmäinen kerta kun maa isännöi kilpailua. 26. helmikuuta ilmoitettiin, että 
pääkaupunki Tbilisi tulisi olemaan vuoden 2017 kilpailun isäntäkaupunki. 16. maaliskuuta ilmoitettiin Tbilisin urheilukeskuksen olevan kilpailun tapahtumapaikka. Kuitenkin 9. elokuuta tapahtumapaikka vaihtui 4000 istuinta sisältävään Tbilisin Olympiapalatsiin, jonka katsottiin olevan sopivampi kilpailun järjestämiseen.

Formaatti

Vuoden 2016 kilpailun voittajan lehdistötilaisuudessa Jon Ola Sand ilmoitti, että EBU kutsuu televisioyhtiöitä jättämään hakemuksia järjestääkseen 26. marraskuuta järjestettävän vuoden 2017 kilpailun. Georgian televisioyhtiö GPB ilmoitti 22. marraskuuta 2016, että he olivat aloittaneet keskustelut EBU:n kanssa järjestääkseen vuoden 2017 kisat.

Visuaalinen design

Kilpailun teema "Shine Bright" julkistettiin vuoden 2017 Eurovision laulukilpailun lehdistötilaisuudessa, Kiovassa  12. toukokuuta 2017. Vuoden 2017 kilpailun tunnuskuva on monivärinen, tyylitelty aurinko, joka kuvaa ilmaisun "purkausta". Jon Ola Sand selittää, että teema kuvaa hyvin Lasten Euroviisujen tavoitetta antaa nuoruudelle "hetki loistaa ja mahdollisuutta esitellä laulajien täyttä potentiaalia nuorina artisteina".

Juontajat

3. lokakuuta 2017 ilmoitettiin, että Helen Kalandadze ja Lizi Japaridze (Georgian edustaja vuoden 2014 Lasten Euroviisuissa) juontaisivat vuoden 2017 Lasten Euroviisut.
Vaahteraliigan kausi 2002

Vaahteraliigan kausi 2002 oli Vaahteraliigan 23. kausi. Liigan runkosarja alkoi 1. kesäkuuta 2002 ja Vaahteramalja XXIII pelattiin 31. elokuuta 2002. Runkosarjassa pelattiin yhdeksän joukkueen yksinketainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin.
Porvoon Butchers nousi täksi kaudeksi liigaan East City Giantsin luovuttua sarjapaikasta. Vaahteramaljassa Helsinki Roosters voitti Turku Trojansin pistein 44–20. Pronssia voitti Seinäjoki Crocodiles. Sarjan viimeiseksi jäänyt Kuopio Steelers putosi I-divisioonaan. Kauden jälkeen Vaahteraliigan joukkuemäärää supistettiin kahdeksaan, mikä tiesi myös Oulu Northern Lightsille putoamista sarjatasoa alemmaksi.
Erin Cuthbert

Erin Cuthbert (s. 19. heinäkuuta 1998) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 33 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki yhden maalin Argentiinaa vastaan.
Cuthbert edustaa englantilaisseura Chelseaa.
Kaksoislammit (Ikaalinen)

Maantietoa

Lampia on kaksi. Suurempi lampi on pohjoisempi, ja sen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Toinen lampi sijaitsee edellisestä etelään ja on 150 metriä pitkä ja 60 metriä leveä. Ne sijaitsevat avokallioita ja soita vuorottelevassa erämaassa Karpanperän pohjoispuolella. Lampia ei yhdistä oja, mutta kummastakin lammesta kulkee laskuojat, jotka yhtyvät hieman etelämpänä. Yhteinen oja yhtyy Kaitajärveen laskevaan suo-ojaan. Pohjoisemman lammen rantaviivan pituus on 500 metriä ja eteläisen lammen noin 350 metriä. Kummallakin lammelle on rakennettu vapaa-ajan asunto, joille johtaa sama metsäautotie, johon pääsee Karpanperältä.
Albin Lönnbeck

Albin Alexander Lönnbeck (7. heinäkuuta 1856 Tammisaari – 8. heinäkuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, koulun rehtori, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lönnbeckin vanhemmat olivat värjäri Henrik Lönnbeck ja saunanpitäjä Eleonora Aqvilina Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1875 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1891. Lönnbeck toimi kielten opettajana Helsingin oppikouluissa (Helsingin ruotsalainen yksityislyseo, Saksalainen tyttökoulu, Nya svenska läroverket, Nya svenska samskolan) ja vuodesta 1888 hän oli Nya svenska samskolanin rehtorina. Koulu kulki myös nimellä Lönnbeckska skolan ensimmäisen rehtorinsa mukaan. Puhekielessä tämä vääntyi muotoon Lönkan.
Taalintehtaan rautaruukin ja Ab Dalsbrukin toimitusjohtaja, vuorineuvos Edwin Lönnbeck (1845–1917) oli Albin Lönnbeckin veli.
Ulik

Historia

Ulik kuuluu kivipeikkojen rotuun, joka asuttaa Asgardin ulottuvuutta. Kuten kaikilla peikoilla, hänellä on myötäsyntyinen väkevä viha kaikkia asgardilaisia kohtaan. Asgardilaiset nimittäin olivat ajaneet aikoja sitten Odinin voimalla kaikenlaiset peikot maailmastaan ja pakottaneet väkivaltaisen rodun elämään syvällä maan alla. 
Rotunsa voimakkaampana jäsenenä Ulik on useimmiten lietsonut sotaa Asgardia ja sen asukkaita vastaan. Alussa kivipeikkojen kuningas Geirrodur käski Ulikin suorittamaan erinäisiä iskuja Asgardia vastaan (kuten varastamaan Thorin uru-metallista taotun mystisen vasaran), mutta myöhemmin Ulik onnistui kaappaamaan vallan Geirrodurilta. 
Myöhemmin Ulik on hyökännyt Thoria vastaan useita kertoja, mutta on myös joinakin aikoina tarvinnut ukkosenjumalan apua taistellessaan vihollisiaan vastaan (kuten Mefistoa). Ulik on myös vastuussa Thorin toisen kuolettavan vihollisen, Mangogin henkiinherätyksestä.

Voimat ja varusteet

Jostain selittämättömästä syystä Ulik on mittaamattomasti paljon voimakkaampi ja kestävämäpi kuin rotunsa muut jäsenet. Hän on myös kooltaan huomattavasti paljon suurempi. Usein Ulik on raa'an voimansa avulla vetänyt taistelussa vertoja Thorille. Ulik on myös erinomainen lähitaistelija. 
Aseenaan Ulik käyttää yleensä kivipeikkojen takomaa taistelukirvestä tai nyrkkirautojaan.

Videopelit

Ulik esiintyy välivastuksena Marvel: Ultimate Alliance -videopelissä.
DEFCON (peli)

Yleistä

DEFCON on toteutettu 1980-luvun tyylisellä vektorigrafiikalla, ja pelin maailmankartta muistuttaakin suuresti sodanjohdon digitaalisia tietokonekarttoja. Pelaajan tarkoituksena on pelimuodosta riippuen tuhota mahdollisimman paljon vihollisen ohjussiiloja, lentotukikohtia ja asutuskeskuksia ydinaseiden avulla tai suojata omaa väestöään. Koska kaikki pelaajat kärsivät pahoja tappioita, pelin voittaa se, joka kärsinyt vähiten menetyksiä ja aiheuttanut eniten tuhoa vihollisilleen. Ydinsodasta selviytyneiden ja siinä menehtyneiden määrällä on suuri vaikutus pelaajan saamiin pisteisiin.
Pelissä jokaisella osapuolella on tasapuoliset mahdollisuudet voittoon, sillä jokaisella osanottajalla on saman verran yksiköitä. Pelissä ei kerätä raaka-aineita tai rakenneta uusia yksiköitä ja rakennuksia. Sen vuoksi pelin voittoon tarvitaankin nopeita refleksejä, strategista ajattelua ja tehokkaita taktiikoita. Pelaajan on opittava hyökkämään ja puolustamaan samanaikaisesti, sillä pelkkä hyökkäys on hyvin riskialtista ja jättää pelaajan avoimeksi vihollisen ydinaseiskuille.
Peliä voi pelata erilaisilla asetuksilla. Esimerkiksi pisteiden määrityksen voi valita niin, että eniten ydinhyökkäyksestä selviytyneitä omaava pelaaja voittaa koko pelin. Myös pelin nopeuden voi asettaa 15 minuutin pikapeliksi, sekä vaihtoehtoisesti reaaliaikaiseksi, jolloin pelin pituus voi olla kuusi tuntia.

Yksiköt

DEFCON:ssa pelaaja saa alussa asetella kartalle omalle maa- ja merialueelleensa joukon yksiköitä, joita on jokaisella osapuolella yhtä paljon. Yksiköitä ei voi rakentaa, joten yksiköiden menettäminen voi heikentää suurestikin pelaajan hyökkäys- ja puolustuskykyä. Pelaajalla on vain rajallinen näkökyky, joten yksiköiden oman havaintokyvyn hyödyntäminen on tärkeää.
Maallikkosaarnaaja

Maallikkosaarnaajaksi kutsutaan puheen pitäjää herätyskristillisissä seuroissa tai jumalanpalveluksessa. Maallikkosaarnaajalla ei ole pappisvihkimystä eikä hän välttämättä toimi kirkon virassa.
Borhyaena

Piirteet

Borhyaena oli nykyistä sutta muistuttanut eläin. Se asutti Etelä-Amerikkaa 28–5 miljoonaa vuotta sitten. Se oli noin 1,5 metriä korkea ja painoi luultavasti noin 100 kiloa. Borhyenan kallo oli noin 23 senttiä pitkä ja sillä oli luiden murskaamiseen erikoistunut hampaisto. Raskaan rakenteensa vuoksi Borhyena ei luultavasti kyennyt juoksemaan kovin nopeasti ja tästä syystä sen uskotaan metsästäneen väijymällä. Borhyaena oli viimeinen suurista borhyaenidae-heimon petoeläimistä. Boryenan uskotaan kuolleen sukupuuttoon sen hävittyä kilpailulle Pohjois-Amerikasta tulleille istukkanisäkkäille, erityisesti koiraeläimille, jotka olivat pidemmälle kehittyneitä ja täyttivät borhyenan ekologisen lokeron.

Fossiilit

Borhyaenan fossiileja on löydetty Argentiinan Patagoniasta Santa Cruzin liuskakivikerrostumista. Ensimmäiset löydöt teki argentiinalainen Florentino Ameghino 1880-luvulla.
Suomen uustulokkaat

Suomen uustulokkaat ovat kasveja, jotka ovat kulkeutuneet Suomeen 1600-luvun alun jälkeen ihmisen toiminnan, kaupan, liikenteen, maanviljelyn jne. vuoksi. Tätä ennen Suomeen ihmisen myötävaikutuksella kulkeutuneet kasvit ovat muinaistulokkaita. Suuri joukko kasvilajeja on uustulokkaita koko maassa. Aiemmin monet kasvilajit ovat päätyneet Suomeen mm. painolastimaan, heinänsiemenen ja venäläisten sotajoukkojen mukana. Nykyään uudet kasvilajit ovat yleensä puutarhakarkulaisia. Jotkin kasvit ovat alkuperäisiä tai muinaistulokkaita yleensä Etelä-Suomessa, mutta esiintyvät uustulokkaina alueellisesti pohjoisempana, esimerkiksi Perämeren rannoilla Oulun seudulla.
Rumo Ylämaailmassa

Juoni

Kirja sijoittuu, kuten osa muistakin Walter Moersin kirjoista, Zamoniaan. Tarina alkaa kaukkangerien maatilalta, jonne hyökkää kyklooppien lauma. Rumo otetaan muiden mukana vangiksi meressä vaeltavien paholaiskallioiden uumeniin, missä Rumo tapaa Haikalamato Smeikin. Smeikin avulla Rumo vapauttaa kaukkangerit kykloopeiltä. Kirjassa Rumo seuraa merkillistä hopearihmaa, joka leijuu hajujenmaailmassa korkealla muiden yllä. Rihma johtaa Wolpertingiin, Rumon oman lajin kaupunkiin, ja Rumo tapaa kauniin wolpertingneidon, Ralan. Rumo rakastuu Ralaan, mutta saa vihamiehekseen Ralan veljen, Rolvin. Rumo lähtee nornametsään, jotta saisi itselleen palan puuta, jonka juuret yltyvät kammottavaan alimaailmaan asti, valloittaakseen Ralan sydämen itselleen. Palattuaan takaisin, Rumo näkee hävityksen, sillä kaupunki on tuhottu, eikä Ralasta näy jälkeäkään. Kaupungissa sijainneen mustan kupolin tilalle on ilmestynyt suuri pudotus, jonne Rumo kapuaa kirjan lopuksi.
Lauri Saxén

Lauri Otto Saxén (27. heinäkuuta 1927 Helsinki – 10. lokakuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston professori ja kansleri vuosina 1993–1996. Hän hoiti kokeellisen patologian ylimääräistä henkilökohtaista professuuria vuosina 1967–1993.
Saxénin vanhemmat olivat patologisen anatomian professori Arno Saxén ja Katri Natalia Palmroth. Myös hänen veljensä Erkki Saxén toimi patologisen anatomian professorina. Saxén tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1945 ja valmistui filosofian maisteriksi 1950. Lääketieteen lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1954, jolloin hän myös väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Filosofian lisensiaatin tutkinon Saxén suoritti 1964, patologian erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1961. Saxén oli Helsingin yliopiston embryologian dosentti vuodesta 1957 vuoteen 1961, ennen professuuriaan hän työskenteli paitsi Helsingin yliopistossa, myös Valtion lääketieteellisen toimikunnan ja HYKSin palveluksessa. Saxénin puoliso vuodesta 1951 oli hammaslääkäri Leena Maija Pelkonen.
Jouni Uhlgren

Jouni Sakari Uhlgren (s. 19. joulukuuta 1969, Kuopio) on helsinkiläinen freelance-näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatteripedagogi. Hän on työskennellyt teatteriuran lisäksi myös nuorisotyöntekijänä, opettajana ja toimittajana ja turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksien esimiehenä.
Uhlgren on opiskellut Tampereen yliopistossa pääaineena teatterin ja draaman tutkimus ja sivuaineina Suomen kirjallisuus, yleinen kirjallisuustiede sekä av-kulttuurin tutkimus. Teatterikorkeakoulusta hän valmistui vuonna 2000 teatteritaiteen maisteriksi teatteri-ilmaisun opettajan koulutusohjelmasta. Torniosta Peräpohjolan Opistosta hän valmistui vuonna 1992 nuoriso- ja vapaa-aikatoiminnan ohjaajaksi. Lisäksi hänellä on sosiaalipsykologian, sosiaalityön, sosiologian, psykologian ja filosofian opintoja Kuopion yliopiston yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan. Vuonna 2014 hän valmistui ammatilliseksi opinto-ohjaajaksi Hämeen Ammattikorkeakoulusta.
Näyttelijänä ja ohjaajana hän on työskennellyt mm. Rovaniemen Teatterissa, Kokkolan kaupunginteatterissa, Savonlinnan kaupunginteatterissa ja Mikkelin teatterissa/Naisvuoren kesäteatterissa,lukuisissa pienissä ammattiryhmissä ja kesäteattereissa eri puolila Suomea sekä Kuopion, Lapin ja Tampereen Ylioppilasteattereissa. Hän on esiintynyt lisäksi mainoksissa ja useissa elokuvissa.
Olavi Keskinen

Olavi Gabriel Keskinen (s. 8. marraskuuta 1918 Teisko) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Keskinen toimi verotoimiston johtajana Forssassa. Hän kirjoitti pakinoita Forssan Lehteen nimimerkillä Sotakamreeri.
Helena Sinervo

Ura

Sinervo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980, pianonsoitonopettajaksi vuonna 1988 Tampereen konservatoriosta ja filosofian maisteriksi vuonna 1994 Helsingin yliopistosta. Hän on julkaissut useita runokokoelmia, lastenkirjoja sekä kolme romaania, joista Runoilijan talossa voitti vuoden 2004 Finlandia-palkinnon. Romaani kertoo runoilija Eeva-Liisa Mannerin elämästä. Sinervo on voittanut myös Yleisradion Tanssiva karhu -palkinnon vuosina 2001 ja 2011.
Sinervon runoja on käännetty lähes 30 kielelle. Valikoimista laajimmat ovat Agneta Enckellin ruotsintama ”Snubblar i ett upprätt läge” (Ellips, 2014) sekä Gabriel Rebourcet’n ranskantama  Les Chaises (Club ZERO Editions, Paris 2001). Käännöksiä Sinervon runoista on julkaistu myös muun muassa teoksessa New European Poets (toim. Wayne Miller & Kevin Prufer. Greywolf Press. Saint Paul, Minnesota, 2008). Sinervo on mukana runoilijana, esseistinä ja haastateltavana myös ruotsalaisessa Swinging with Neighbours 2001–2006 -antologiassa (Red. Aase Berg & Carl Dieker. Regi/film Carl Dieker & Paula von Seth. Ersatz 2006).
Virve Ojanteen dramatisoima näytelmä Runoilijan talossa sai ensi-iltansa Rauman Kaupunginteatterissa 4. marraskuuta 2005. Romaani ilmestyi myös Tiia Lousteen lukemana äänikirjana 2006 (Tammi).
Sinervo on kirjoittanut useita kirjallisuuslehdissä ja antologioissa sekä teosten esipuheina julkaistuja esseitä, joista tärkeimmät on käännetty ja julkaistu ruotsiksi, englanniksi tai saksaksi. Hän on toiminut myös vuosina 1994–2003 kirjallisuuskriitikkona muun muassa Nuoressa Voimassa, Aamulehdessä, Parnassossa sekä Helsingin Sanomissa sekä kirjoittanut eri yhteyksissä julkaistuja kolumneja. Lisäksi Sinervo on suomentanut useita kirjallisuuslehdissä ja antologioissa julkaistuja runoja muun muassa Hélène Dorionin, Ted Hughesin, Edmond Jabèsin ja Nimrodin teoksista.

Kirjalliset luottamustehtävät

Sinervo on toiminut Nuoren Voiman Liiton sekä NVL:n Säätiön hallituksessa vuodesta 1992 alkaen 2000-luvun alkuun, Eino Leinon seuran johtokunnassa 1990-luvun puolivälissä, Helsingin Kirjailijat ry:n johtokunnassa 2001–2002, Suomen Kirjailijaliiton johtokunnassa 2006–2008, Lukukeskuksen johtokunnassa 2006–2008, Baltic Writers' Councilin johtokunnassa 2007–2008 sekä Visbyn kääntäjä- ja kirjailijakeskuksen johtokunnassa 2007–2009.
Hollolan kihlakunta

Muuta

Hollolan kihlakunnasta Suomen Muinaismuistoyhdistys on julkaissut luettelon numero 18 Hollolan kihlakunta.
Pamela Tola

Opinnot ja harrastukset

Tola kirjoitti ylioppilaaksi Niinivaaran lukiosta Joensuusta vuonna 2001. Ennen Teatterikorkeakouluun pääsemistään hän opiskeli vuoden verran sosionomiksi ja tanssiterapeutiksi Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulussa. Tola on harrastanut näyttelemistä kymmenvuotiaasta alkaen videoelokuvissa ja harrastajateattereissa. Nykyisin hän harrastaa valokuvausta ja kirjoittamista.
Tola opiskeli Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyötä ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2008. Hän näytteli Teatteri Jurkassa Helsingissä vuosina 2004–2008.
Tolalta ilmestyi vuonna 2007 kirja Miksi näyttelen?, joka oli osa hänen Teatterikorkeakoulun opinnäytetyötään.

Yksityiselämä

Tola joutui 1990-luvulla sisaruksineen ensin vuodeksi lastenkotiin ja sitten kahdeksaksi vuodeksi perhekotiin hänen isänsä ja myöhemmin myös äitinsä kuoltua. Tola oli vuodesta 2008 aviossa tuottaja Pauli Waroman kanssa. Heillä on kaksi lasta, joulukuussa 2006 ja loppuvuodesta 2008 syntyneet pojat. Elokuussa 2011 Waroma haki avioeron Tolasta. Tola avioitui näyttelijä Lauri Tilkasen kanssa syksyllä 2015. He saivat yhteisen poikalapsen jo aiemmin, keväällä 2014.
Tolan setä ja tämän puoliso ovat Yleisradion televisiosarjojen tuottaja Olli Tola ja näyttelijä Lena Meriläinen. Ylen Suuri kupla- ja Strada-sarjojen juontaja Tuulianna Tola on Pamela Tolan serkku.
Drew Hankinson

Andrew William Hankinson (s. 22. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen showpainija, joka paini World Wrestling Entertainmentissä. Hänet tunnetaan paremmin nimellä Luke Gallows. Hän oli CM Punkin Tag Team-pari. Gallows tunnettiin aiemmin nimellä Festus sekä Imposter Kanena ja Freakin' Deaconina. WWE erotti hänet marraskuussa 2010. Hankinson painii tällä hetkellä yksityisissä promootioissa nimellä Keith Hanson.
Loimaan Lehti

Loimaan Lehti on Loimaalla ja lähikunnissa ilmestyvä paikallislehti. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1914. Loimaan Lehteä kustantaa Priimus Media Oy, joka on osa Priimus konsernia. Priimus Group on viestintä- ja kirjapainoalan yritysrypäs, jonka toiminnan keskuspaikkana on Loimaa.
Kolmesti viikossa ilmestyvän lehden levikki oli 8 100 vuonna 2014. Lehti ilmoittaa ilmestymisalueekseen Loimaan ohella myös Oripään, Ypäjän, Huittisen, Punkalaitumen ja Vampulan.
Selma Dritz

Koulutus ja ura

Dritz sai Illinoisin yliopistosta tutkinnon pediatriasta ja toimi lääkärinä, kunnes jättäytyi työelämästä lasten saamista varten. Hän valmistui maisteriksi kansanterveydestä vuonna 1967 Berkeleyn Kalifornian yliopistosta. Hän aloitti seuraavana vuonna työskentelyn San Franciscon terveysviranomaisen tartuntatautien hallinnasta vastaavassa osastossa.
Vuonna 1981 Dritz havaitsi keuhkokuumeen erään muodon yleistyvän San Franciscon homoseksuaalisten miesten parissa. Hän ilmoitti löydöistään Yhdysvaltojen tartuntatautien valvonta- ja ehkäisykeskuksille. Hänen havaintonsa oli ensimmäisiä havaintoja AIDS:ista ja sen mahdollistamista sairauksista. Dritz tutki tämän jälkeen myös harvinaisen Kaposin sarkooman yleistymistä homoseksuaalisilla miehillä, minkä AIDS oli mahdollistanut. Hän onnistui saamaan homoseksuaalisten miesten luottamuksen tuomitsemattomuudella ja pystyi kartoittamaan HIV:n leviämistä heidän keskuudessaan. Tämän ansiosta hän pystyi toteamaan HIV:n leviävän seksuaalisesti. Hän oli ensimmäinen, joka havaitsi Burkittin lymfooman yhteyden AIDS:iin, ja oli merkittävässä asemassa selvittäessä HIV:n leviämistä veren välityksellä.
Dritz eläköityi vuonna 1984.

Yksityiselämä

Dritz oli ollut konserttipianisti ennen lääketieteellisiä opintojaan. Lily Tomlin näytteli häntä AIDS-epidemiasta kertovassa elokuvassa And the Band Played On. Kuollessaan hänellä oli poika, kaksi tytärtä ja kaksi lastenlasta.
Giuseppe Di Stefano

Giuseppe Di Stefano (24. heinäkuuta 1921 Catania, Sisilia – 3. maaliskuuta 2008 Milano, Lombardia) oli italialainen tenori. Hänen aktiivisin uransa kesti 1940-luvulta 1970-luvun alkuun. 
Di Stefano teki oopperadebyyttinsä 1946 ja esiintyi La Scalassa jo seuraavana vuonna. Hän teki pian läpimurtonsa myös Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Hänet muistetaan varsinkin yhteistyöstään Maria Callaksen kanssa.
Di Stefano esitti ja levytti muun muassa Giuseppe Verdin, Vincenzo Bellinin, Ruggero Leoncavallon, Pietro Mascagnin, Gaetano Donizettin, Giacomo Puccinin ja Amilcare Ponchiellin tuotantoa. Oopperoiden lisäksi levytysten joukkoon lukeutuu Verdin Requiem. Viimeisen esiintymisensä tenori teki heinäkuussa 1992 Puccinin oopperassa Turandot. 
Ikääntynyt Di Stefano sai vakavia vammoja jouduttuaan joulukuussa 2004 tuntemattomien hyökkääjien pahoinpitelemäksi Keniassa, jossa hänellä oli huvila. Hän kuoli 86-vuotiaana.
Miasma

Miasmalla ymmärrettiin 1700- ja 1800-luvuilla ilmassa leijailevia, mätänevässä aineessa, esimerkiksi maassa, kehittyviä myrkyllisiä huuruja, joiden ajateltiin aiheuttavan kulkutauteja. Jo ennen kuin mikrobien (bakteerien, virusten jne.) ymmärrettiin aiheuttavan tauteja, tiettyjen tautien havaittiin leviävän erityisesti joissakin väestöissä, ja syyksi arveltiin huonoa ilmaa varsinkin kaupunkien köyhissä osissa. Tämä johti Englannista alkaen elinolosuhteiden ja surkean ympäristön parantamiseen 1800-luvun puolivälissä, ja muun muassa Florence Nightingale uskoi miasman levittävän tauteja Krimin sodassa. Suoran esimerkiksi käsien kautta tapahtuvan kontaktin merkityksestä tautien syntymisessä oli merkkejä, mutta ajatusta vastustettiin kiivaasti – muun muassa kun lääkäri Ignaz Semmelweis yritti saada 1840-luvulla kollegoitaan pesemään kätensä tultuaan ruumishuoneelta synnytyssaliin. John Snow osoitti vuonna 1854 koleran leviävän Lontoossa juomaveden välityksellä, mutta vasta Louis Pasteurin, Robert Kochin ja muiden bakteriologien yksiselitteiset löydökset 1860-luvulta alkaen todistivat tiettyjen tautien olevan elävien olentojen, mikrobien, aiheuttamia.
Miasman uskottiin leviävän tuulten kuljettamana levittäen tautia paikkakunnalta toiselle. Etelätuulet olivat erityisen vaarallisia.

Etymologia

Sana miasma tulee keskiaikaisen kreikan sanasta miainein, joka tarkoittaa "saastuttamista".
Pahan ilman idea on antanut nimensä myös malarialle: keskiajan italian mala aria, "paha ilma".