google/wiki40b huggingface dataset:
Pikku-Molli

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella. Pikku-Molli jää Venhottoman ja Hirvijärven väliin. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Rannassa on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Poikuskulman ja Kylämän välisesltä kylätieltä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,8 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia ja kun sen laskuoja laskee Venhottomaan, muodostuu sen pudotukseksi 11,0 metriä.
Suomenmaa (1929–1933)

Suomenmaa oli Helsingissä vuosina 1929–1933 ilmestynyt maalaisliiton sanomalehti.
Helsinkiläisen äänenkannattajan perustamisesta oli keskusteltu maalaisliitossa jo vuodesta 1918 lähtien. Ensimmäinen yritys oli puolueen eduskuntaryhmän vuonna 1920 julkaisema poliittinen viikkolehti Maan Ääni. Päivälehden perustamista ryhdyttiin suunnittelemaan vuonna 1925, ja keväällä 1927 ilmestyi kolme Suomenmaa-lehden näytenumeroa. Toukokuussa 1928 perustettiin Oy Suomenmaa, mutta hankkeen toteuttamista viivästytti riittävän osakepääoman kerääminen sekä kiinteistön ja kirjapainon hankinta.
Pääkaupungin suurlehtien kanssa kilpailemaan tarkoitetun Suomenmaan ongelmana oli, että sen kohdeyleisö asui kaukana maakunnissa, joissa jo ennestään ilmestyi vahvoja ja hyvätasoisia maalaisliiton lehtiä. Lehti oli lisäksi perustettu lamakauden kynnyksellä, ja sen tilaaja- ja ilmoitusmäärä jäi odotettua alhaisemmaksi. Suomenmaa tuotti alusta lähtien suuria tappioita, jotka heijastuivat sen sisällön heikkoutena. Ongelmia aiheuttivat myös oikeistoradikalismin aiheuttamat puolueen sisäiset ristiriidat. Konkurssikypsän lehden annettiin ilmestyä vuoden 1933 eduskuntavaaleihin saakka, minkä jälkeen puolue otti sen velat vastattavakseen. Samalla purettiin vuonna 1932 perustettu kirjapainoyhtiö Oy Maa.
Vuoden 1930 alusta lähtien kuudesti viikossa ilmestyneen Suomenmaan levikki lienee ollut aluksi noin 14 000 kappaletta, mutta laski sittemmin puoleen siitä. Lehden päätoimittajina työskentelivät Toivo Hossola (vastaava toimittaja 1929), Kalle Teodor Jutila (1930–1931), Lassi Hiekkala (vast. toim. 1929–1931), J. A. Tamminen (1932–1933) ja Urho Kittilä (1933).
Bully

Elokuva

Bully kertoo joukosta lähiönuoria, jotka päättävät yhdessä murhata koulukiusaaja Bobby Kentin. Marty Puccio ja hänen tyttöystävänsä Lisa Connelly pistävät juonen alulle, kun he kyllästyvät Kentin jatkuvaan ahdisteluun ja psykologiseen sodankäyntiin. Mukaan liittyy lopulta myös muita nuoria, joista kaikilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä Kentin kanssa. He joutuvat kuitenkin huomaamaan, ettei murhaaminen ole kovin helppoa, kun ryhmä ei ole yhtenäinen eikä kunnon suunnitelmaa ole.
Käsikirjoittaja David McKenna veti nimensä pois elokuvan tuotantotiedoista, sillä Clark ei pitänyt hänen Hollywood-tyyppisistä ratkaisuistaan ja ohjasi lopulta vain kirjan pohjalta.

Elokuva ja tositapahtumat

Bobby Kentin murha tapahtui vuonna 1993, mutta elokuvan tapahtumat sijoittuvat nykypäivään. Myöskään kaikki näyttelijät eivät muistuta esittämiään henkilöitä. Kent oli oikeasti iranilaissyntyinen, mitä ei kuitenkaan elokuvasta huomaa. Lopussa kerrotaan osallisille annetut tuomiot, mutta kaikki naispuoliset henkilöt ja Dzvirko on jo vapautettu. Puccion kuolemantuomio muutettiin lopulta elinkautiseksi hänen nuoren ikänsä ja olemattoman rikoshistoriansa vuoksi.
Kultainen vasikka (elokuva)

Juoni

Tarinan tapahtuma-ajankohta on ensimmäisen maailmansodan aika, ympäristönä Porvoo. Tarina kertoo keinottelemaan ryhtyvistä ihmisistä, jotka unelma nopeasta rikastumisesta sokaisee.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa pidetään yleisesti ansiokkaana. Erkka Lehtola (Aamulehti) kirjoittaa: "Arvelon ensimmäinen filmityö Kultainen vasikka yllättää katsojan erittäin myönteisesti". Tosin teatterimaisuudesta sille annetaan moitteita useassakin arviossa. Matti Savo (Modest Savtschenko, Kansan Uutiset) moittii teatterimaisuuden peittämiseen käytettyjä keinoja vanhanaikaisiksi.
Eräässä myöhemmässä kritiikissä elokuva todetaan sisällökkääksi ja hyvin näytellyksi. Vakavista aiheista huolimatta perusnäkemys elokuvassa on komediallinen. Sen todetaan myös kuuluvan suomalaisen elokuvan parhaimmistoon.
Tv-maailman arvostelija kirjoittaa, että hänen Suomen omaperäisimpänä elokuvasäveltäjänä pitämänsä Osmo Lindemanin musiikki tulkitse elokuvan tapahtumia hienosti.
Z16 Friedrich Eckoldt

Valmistus

Alus tilattiin 19. tammikuuta 1935 Blohm + Vossilta Hampurista. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 4. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1937. Alus valmistui 28. heinäkuuta 1938.

Palvelus

Alus tuhoutui 31. joulukuuta 1942.
Kultamaina

Levinneisyys

Kultamainaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
La soule

La soule (joskus myös choule) on Ranskassa keskiajalla pelattu jalkapalloa muistuttava peli. Sitä pelattiin 1100-luvulta lähtien. Soulen säännöissä ei kielletty mitään ja siksi peli olikin erittäin väkivaltainen. Pelaajien määrää ei ollut rajoitettu. Vastakkain olivat yleensä kaksi kylää, tosin joissakin otteluissa pelasivat jopa 16 kylää ja 500 henkilöä. Pelaajien lisäksi mukana oli myös paljon katsojia ja yksittäisessä ottelussa mukana saattoivat olla kaikki kylän asukkaat joko pelaajina tai katsojina. Ottelut saattoivat kestää useita päiviä ja loppuivat joskus vasta silloin, kun pelaajat ovat täysin uupuneita eivätkä jaksaneet enää pelata. Soulea ei pelattu erityisillä kentillä, vaan ottelu saatettiin järjestää niin metsässä kuin avoimellakin paikalla. Pelin tavoitteena oli viedä pallo ennalta määrättyyn paikkaan.
OAM Observatory

Astronomical Observatory of Mallorca (esp. Observatorio Astronómico de Mallorca, OAM) on observatorio Mallorcassa, Espanjassa. Observatorio avattiin toukokuussa 1991. 
Observatoriossa on seitsemän pientä kupolia joissa on teleskoopit sekä planetaario. Siellä järjestettiin avoimen yliopiston opetusta tähtitieteestä. Observatoriolla oli kuitenkin velkaa suuret velat ja se myytiin 1,7 miljoonalla eurolla vuonna 2016. Se on kuitenkin jatkanut tähtitieteellistä toimintaansa myynnin jälkeen.
Anu Tali

Anu Tali (s. 18. kesäkuuta 1972) on virolainen kapellimestari ja suomalais-virolaisen sinfoniaorkesterin perustaja.
Hän on valmistunut Viron Musiikkikorkeakoulusta, jonka jälkeen hän on opiskellut orkesterinjohtoa Pietarin konservatoriossa Leonid Kortshmarin oppilaana. Anu Tali on vieraillut useiden suomalaisorkestereiden johtajana. Kesällä 2006 Anu Tali teki debyyttinsä Savonlinnan Oopperajuhlilla johtamalla Bizet'n oopperan Carmen. Syksystä 2007 hän toimii Winnipegin Manitoba Chamber Orchestran taiteellisena johtajana ja kapellimestarina. Vuodesta 2013 alkaen hän on ollut Sarasota Orchestran musiikillinen johtaja Floridassa Yhdysvalloissa.
Hän ilmoitti vuoden 2017 syksyllä lopettavansa Sarasota Orchestrassa kauden 2018/2019 lopussa.
Anu Talin managerina toimii hänen identtinen kaksoissisarensa Kadri Tali.
Niilo Koskinen

Niilo Johannes Koskinen (25. toukokuuta 1895 Tampere – 9. heinäkuuta 1974) oli suomalainen jääkärimajuri.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat aliupseeri Johan Koskinen ja Lydia Nurminen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ellen Aliisa Ilosen kanssa.

Opinnot

Koskinen kävi kansakoulun ja opiskeli sähköalaa ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1921 sekä seitsemännen luokan samassa koulussa vuonna 1925. Kahdeksannen luokan hän suoritti Helsingin suomalaisessa yksityislyseossa vuonna 1932. Jääkärialiupseereille järjestetty aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa hän suoritti vuonna 1921 ja asemestarikurssin vuosina 1922 ja 1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Kadettikoulun lyhennetyn kurssin hän suoritti vuosina 1926–1927 ka sotilashallinnollisen kurssin ensimmäisen jakson vuosina 1929–1930 ja toisen jakson vuonna 1931.

Jääkärikausi

Koskinen työskenteli sähkötyönjohtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet 8. lokakuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja edelleen 15. marraskuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan.

Suomen sisällissota

Koskinen palasi takaisin Suomeen Ruotsin kautta 20. maaliskuuta 1918 ja hänet määrättiin 27. maaliskuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Vaasan rykmentin täydennyspataljoonaan.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Koskinen siirrettiin 30. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi koulutusaliupseerina Vöyrin pataljoonan eri komppanioissa ja 1. elokuuta 1918 alkaen pataljoonan esikunnan vääpelinä. Armeijasta hän erosi 8. joulukuuta 1919, mutta astui takaisin palvelukseen 1. toukokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin takaisin Suomen valkoisen kaartin Vöyrin pataljoonaan esikuntavääpeliksi. Valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 25. syyskuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmentin esikuntaan, josta hänet siirrettiin edelleen 26. huhtikuuta 1921 Savon jääkärirykmentin 5. komppaniaan, missä hänet sijoitettiin 15. kesäkuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi. Savon jääkärirykmentistä hänet siirrettiin 31. elokuuta 1921 Polkupyöräpataljoona 1:een ja määrättiin aluksi nuoremmaksi upseeriksi ja 21. marraskuuta 1921 alkaen tiedonantoupseeriksi ja 19. huhtikuuta 1922 alkaen asemestariksi. Koskinen siirrettiin 27. kesäkuuta 1924 aseteknikoksi Tampereen rykmenttiin ja edelleen rykmentin talouspäällikön viransijaiseksi 29. joulukuuta 1928 – 31. maaliskuuta 1929 väliseksi ajaksi. Hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1930 Kajaanin sissipataljoonan talouspäälliköksi sekä 1. marraskuuta 1933 Kokkolan ja 18. helmikuuta 1935 alkaen Viipurin sotilaspiirin huoltopäälliköksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1938 saakka. Sotilaspiirin huoltopäällikkönä Huolto-osaston upseerina ja toimistopäällikkönä hän toimi Armeijakunnan esikunnassa vuosina 1938 - 1939.
Hotelli Vaakuna

Hotelli Vaakuna eli Sokos Hotel Vaakuna on Sokos Hotels -ketjuun kuuluva helsinkiläinen hotelli, joka sijaitsee samassa rakennuksessa kuin Helsingin keskustan Sokos. Rakennus käsittää Mannerheimintien, Postikadun, Asema-aukion ja Kaivokadun välisen korttelin kokonaisuudessaan. Tavaratalo on sen viidessä alimmassa, hotelli ylimmissä kerroksissa.

Historiaa

Hotelli Vaakuna rakennettiin ja avattiin Helsingin vuoden 1940 olympialaisia varten. Rakennustyöt aloitettiin jo 1930-luvun puolivälin jälkeen. Talvisota kuitenkin keskeytti hankkeen.
Ravintola Vaakuna avattiin maaliskuussa 1947 samoin kuin nykyisen Casa Largo -ravintolan paikalla ollut Pika-Pala, josta sittemmin kuoriutui Vaakuna-Grilli. Vaakunan hotelli, joka sijaitsi aluksi vain 7. ja 8. kerroksessa, avattiin kesäkuussa vuonna 1952. 
Ravintola Vaakuna oli vuoteen 1952 saakka kaupungin "hienoimman" ravintolan maineessa, kunnes Palace-hotelli avattiin, kertoo talon henkilökunta Vaakunan 30-vuotisjuhlajulkaisussa vuonna 1977. Vielä 1990-luvun alussa ravintola tunnettiin kalliista apajapöydästään ja siitä, että se rauhallisuudestaan johtuen soveltui hyvin mm. liikeneuvotteluihin.
Vaakunan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Huttunen käyttäen kalustesuunnittelussa apunaan oman toimistonsa väkeä. Hotellin sisustuskin tuli pääosin Huttusen toimiston tiimin tehtäväksi. Tuolit kuitenkin tulivat muualta. Valaisimet olivat Paavo Tynellin, tekstiilit Greta Skogster-Lehtisen.
Vaakunan rakentaminen ajoittui vaikeaan sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennus- ja muusta tarvittavista materiaaleista oli pula. Huttusen kekseliäisyyden sekä HOK:n silloisen kauppaneuvos Lauri Koskivaaran intensiivisen kiinnostuksen ja hyvien liikesuhteiden avulla onnistuttiin kuitenkin luomaan funkkishenkinen kokonaisuus, josta tuli yksi Helsingin hotelli- ja ravintola-arkkitehtuurin maamerkkejä.
Huttusen toimiston arkkitehdit keksivät myös piirustuksiin leikkisän nimen SOKOS, joka aluksi vakiintui käyttöön osuuskaupparyhmässä ja myöhemmin myös kansan suussa.
Vaakuna siirtyi Helsingin Osuuskaupalta SOK:n hoitoon vuonna 1995. Norjalainen Peter Abrahamssen suunnitteli Vaakunan ravintolatilojen perinpohjaisen remontin Huttusen hengessä. Mittava työ toteutettiin vuonna 1996. Silloin avattiin Vaakuna 10th Floor Restaurants eli suosituiksi tulleet, oikeasti yhdeksännessä kerroksessa sijaitsevat, ravintolat. Remontissa Abrahamssen yhdisti tilallisesti vanhan funkkis-ravintolasalin ja entisen Sky Barin. Kokonaisuuteen Abrahamssen liitti vielä Rautatieaseman puoleisen modernin aamiais- ja tilausravintolan Sokoksen tavaratalon ylittävällä käytävällä. Työ lienee yksi Helsingin ravintoloiden parhaimmin onnistuneista uuden ja vanhan yhdistämisyrityksistä.
Vaakunan sisääntuloaulan ja 9:n kerroksen aulat ovat nykyään suojeltuja.
Vaakunan liikeideoita ja sisustuksia on sittemmin uudistettu. Esimerkiksi rakennuksen yläkerrassa toimii ravintola Loiste ja katu- ja toisessa kerroksessa espanjalaisteemainen ravintola Casa Largo.
Tommie Smith

Ura

Tommie Smith oli ensimmäinen, joka juoksi 200 metriä alle 20 sekunnin. Se tapahtui suoralla radalla 7. toukokuuta 1966, jolloin hän juoksi 220 jaardia (201,17 m) aikaan 19,5 s. Samana vuonna hän paransi 220 jaardin maailmanennätystä myös kaarteella ja oli mukana Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka alitti ensimmäisenä 3 minuutin haamurajan (2.59,6). Vuonna 1967, opiskellessaan San Josén yliopistossa, hän voitti 220 jaardin Yhdysvaltojen yliopistomestaruuden ja viikkoa myöhemmin Yhdysvaltojen mestaruuden (silloin AAU:n kisat). Tuona vuonna hän juoksi myös 440 jaardin maailmanennätyksen ja voitti 200 metrillä kultaa Tokion universiadeissa. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen 200 metrin mestaruuden ja hänet valittiin Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen. 
Vuoden 1968 olympialaisissa Méxicossa hän voitti 200 metrin olympiakultaa maailmanennätysajalla 19,83. Tuo aika oli matkan ensimmäinen virallinen 20 sekunnin alitus, ja se rikottiin vasta vuonna 1979. Olympiaennätyksenä aika kesti vuoteen 1984 asti.
Palkintojenjaossa Smith ja pronssia voittanut John Carlos kohahduttivat maailmaa ja etenkin Yhdysvaltoja esittämällä hiljaisen protestin Yhdysvaltojen harjoittamaa rotusortoa vastaan. Yhdysvaltojen lippujen noustessa tankoon ja kansallislaulun alkaessa soida molemmat mustat miehet painoivat päänsä alas ja nostivat nyrkkiin puristetun ja mustaan nahkahanskaan puetun käden ylös. Protestin symboliset yksityiskohdat oli huolellisesti suunniteltu. Smithin oikea nyrkki symboloi mustien voimaa ja Carloksen vasen nyrkki mustien yhtenäisyyttä. Smithin kaulassa ollut musta huivi kuvasi mustien ylpeyttä ja hänen kädessään oli laatikko, jossa oli oliivipuun taimi rauhan vertauskuvana. Carloksella oli kaulassaan helminauha, jolla hän osoitti kunnioitusta lynkkauksen uhreiksi joutuneille mustille. Lisäksi molemmat olivat palkintojen jaossa ilman kenkiä, mustissa sukissa, kuvatakseen mustien köyhyyttä Yhdysvalloissa. Yhdessä he muodostivat voiman ja yhtenäisyyden holvikaaren. Kaikilla kolmella palkitulla, myös toiseksi tulleella australialaisella Peter Normanilla, oli Olympic Project for Human Rights –järjestön merkki rinnassa. Kolmikko poistui palkintojenjaosta valtavassa buuaus- ja vihellysmyrskyssä.
Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Avery Brundage erotti Smithin ja Carloksen Yhdysvaltojen joukkueesta, ja he joutuivat lähtemään olympiakylästä. Myös Australian joukkue lähetti Peter Normanin kotiin, eikä häntä enää valittu maansa olympiajoukkueeseen. Yhdysvalloissa protesti vastaanotettiin kaksijakoisesti. Monet, pääosin värilliset, iloitsivat protestista, mutta suuri osa valkoisista tuomitsi sen voimakkaasti. Molemmat urheilijat saivat lukuisia tappouhkauksia ja vihan osoituksia osakseen. 
Vuosina 1969–1971 Smith havitteli uraa amerikkalaisen jalkapallon pelaajana NFL:n Cincinnati Bengalsissa, mutta nopeudestaan huolimatta hän joutui seuraamaan ottelut pääosin vaihtopenkiltä. Nykyisin Smith on toiminut opettajana ja urheiluvalmentajana Santa Monica Collegessa Kaliforniassa.
Prokuraattori

Prokuraattori voi tarkoittaa lukuisia eri virkamiehiä eri aikoina ja eri yhteiskunnissa. Termi on lähtöisin Rooman valtakunnasta, jossa senaatti saattoi nimittää virkamiehen toimimaan kuraattorin valtuuksin mutta ilman virallista virkaa (pro curator).
Suomen suuriruhtinaskunnan aikana prokuraattori oli virkamies, joka valvoi lakien noudattamista ja oli ylin virallinen syyttäjä, kuten oikeuskansleri nykyään. Hän oli virkahierarkiassa erittäin korkealla, usein kenraalikuvernöörin apulainen.
Soli Labbart

Solveig Hildigun Rosenqvist-Labbart (21. joulukuuta 1922 Vaasa – 17. kesäkuuta 2003 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen näyttelijä. Hän voitti Jussi-palkinnon parhaasta naispääosasta TV-elokuvassa Kunniallinen petkuttaja (1985) vuonna 1986.
Labbartin elokuvanäyttelijän ura käynnistyi varsinaisesti Ralf Långbackan elokuvassa Herr Puntila och hans dräng Matti (1979), joka perustuu Hella Wuolijoen ja Bertolt Brechtin näytelmään. Tämän jälkeen hän näytteli Lemmingin äitiä Kalle Holmbergin ohjaamassa ja Paavo Haavikon kirjoittamassa Kalevalaan pohjautuvassa TV-elokuvassa Rauta-aika (1982), sekä Matti Ijäksen elokuvassa Painija (1985). Hän oli kiinnitettynä Turun ja Vaasan ruotsinkielisiin teattereihin vuosina 1951–1980.
Labbartin useista elokuvarooleista muistetaan mm. Äitee Kyyrölä, jota hän näytteli Olli Soinion kauhukomedioissa Kuutamosonaatti (1988) ja Kuutamosonaatti 2: Kadunlakaisijat (1991). Labbart on esiintynyt myös muun muassa Mika Kaurismäen elokuvissa Paperitähti (1989), The Last Border – viimeisellä rajalla (1993) ja Highway Society (2000).
Labbart oli naimisissa näyttelijä Rolf Labbartin kanssa.
RN Pantera (1923)

Palvelus

Alus palveli toisen maailmansodan puhjetessa sisaraluksineen Massawassa 5. viirikössä. Niiden ensimmäisinä tehtävinä oli miinojen lasku, mutta jo kesäkuusta 1940 alkaen se etsi viirikkönsä mukana tuloksetta liittoutuneiden Suezin kanavan kautta matkanneita saattueita.
Leonen törmättyä 31. maaliskuuta 1941 kartoittamattomaan kiveen alus pelasti Tigren kanssa aluksen miehistön ennen sen upottamista. Alus palasi tapahtuman jälkeen Massawaan. Se lähti 2. huhtikuuta uudelleen merelle yhdessä neljän muun Punaisellemerelle sijoitetun aluksen kanssa iskeäkseen Port Sudaniin, mutta HMS Eagleltä nousseiden Fairey Swordfish -torpedokoneiden hyökättyä ja upotettua kaksi aluksista 'Pantera ja Tigre vetäytyivät Arabian niemimaan rannikolle. Alusten miehistöt upottivat aluksensa 3. ja 4. huhtikuuta välisenä yönä estääkseen niiden joutumisen liittoutuneiden käsiin.
Solid Steel

Solid Steel on sekä viikoittainen brittiläinen radioshow että sarja Ninja Tune -levy-yhtiön julkaisemia DJ-miksausalbumeita. Lisäksi samalla nimellä järjestetään muun muassa klubi-iltoja. Solid Steel -radioshow'n musiikissa pääpaino on elektronisilla lajeilla, kuten drum'n'bass, hip hop ja tekno, mutta mukana on usein myös jazzia ja muuta materiaalia varsin ennakkoluulottomasti.
Solid Steel sai alkunsa lontoolaisen Kiss FM -kanavan (nykyään Kiss 100) radioshow'na vuonna 1988. Sitä veti alun perin Coldcut eli parivaljakko Matt Black ja Jonathan More. Myöhemmin mukaan toimintaan ovat liittyneet muun muassa Darren Knott (DK), PC ja Strictly Kev.
Solid Steel -radioshow kuului myös Yleisradion ohjelmistoon 2000-luvulla, ja sitä lähetettiin viikoittain lauantai-sunnuntai-yönä ensin Radiomafiassa ja sitten YleX-kanavalla vuoden 2007 loppuun asti.
Tony Hawk’s Pro Skater 4

Pelaaminen

Tony Hawk´s Pro Skater 4 laittaa pelaajille haastetta temppujen tekemisessä ja haasteissa. Pelaajan täytyy kierellä kaupunkeja ympäri ja etsiä uusia tehtäviä päästäkseen seuraavaan kaupunkiin. Pelin tehtäviä ovat muun muassa tuttu S-K-A-T-E-kirjainten kerääminen kahdessa minuutissa, uusi C-O-M-B-O-kirjainten kerääminen (nimensä mukaisesti yhdellä combolla) jonkin tietyn pistemäärän kerääminen, tietyn tempun tekeminen tietyssä spotissa tai jokin aikahaaste (kilpaillaan aikaa vastaan).
Pelin ominaisuuksiin kuuluu myös netissä pelaamisen mahdollisuus. Netissä pelatessa voi haastaa muita pelaajia.
Pelissä on mahdollisuus rakentaa oma puisto. Pelin rakennusosassa on kaikenlaista kuten suihkulähteitä, ramppeja, putkia ja puistonpenkkejä.

Hahmot

Tony Hawk´s Pro Skater 4 pelissä on tavallista enemmän hahmoja. Tony Hawkin lisäksi pelissä ovat muun muassa Bob Burnquist, Eric Koston, Bam Margera ja Rodney Mullen. Pelissä voi luoda myös oman hahmon. Hahmon luomisessa saa valita päästä jalkoihin erilaisia asusteita ja oman rullalautansa.
Médio Tejo

Médio Tejo on ala-alue Portugalin Região Centrossa. Se koostuu yhdestätoista kunnasta, joissa on yhteensä 220 661 asukasta (2011). Suurin kaupunki on Tomar.
Rizon

Rizon on kesäkuussa 2002 perustettu viidenneksi suurin IRC-verkko. Verkolla on tutkitusti yli 20 000 samanaikaista käyttäjää.

Historia

Vuonna 2004 mIRCX ja Aniverse IRC-verkot kokivat palvelunestohyökkäyksen (DDoS), ja palvelut oli pakko sulkea, kunnes hyökkäykset loppuisivat. Tämä aiheutti noin 8 000-10 000 IRC käyttäjän muuttoa Rizoniin. Rizonin piti lisätä uusia palvelimia, jotka käsittelisivät uusia käyttäjiä. Tämän vaikutuksena myös Rizon altistui palvelunestohyökkäykselle. Palvelunestohyökkäykset toteutti Richard "Krashed" Roby. Myöhemmin FBI sai Robyn kiinni, ja hänet tuomittiin 18 kuukauden vankeuteen.
Gašper Kopitar

Seuraura

Kopitarin kasvattajaseura on HK Jesenice. Hän siirtyi 16-vuotiaana isoveljensä Anžen vanavedessä Los Angelesiin ja Kingsin juniorijoukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kaudeksi 2009–2010 Kopitar siirtyi WHL-joukkue Portland Winterhawksiin, jossa hän ei kuitenkaan missään vaiheessa saanut roolia vakiokokoonpanosta ja siirtyi kesken toisen kautensa 2010–2011 USHL-joukkue Des Moines Buccaneersiin. Heinäkuussa 2011 Kopitar siirtyi try-outille ruotsalaisseura Södertälje SK:n J20-junioreihin, mutta hän palasi kuitenkin Buccaneersiin kaudeksi 2011–2012. Kopitar oli tehoilla 24+15=39 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Anthony Grecon jälkeen.
Kaudeksi 2012–2013 Kopitar siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Mora IK:hon, jossa tulokaskausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 8+6=14. Kesken toisen Mora-kautensa 2013–2014, lokakuussa 2013 hänen sopimuksensa joukkueen kanssa purettiin, kun Kopitarin rooli jäi hyvin pieneksi. Hän ehti pelata 13 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Vuodenvaihteessa Kopitar löysi uuden seuran ja teki loppukauden kattavan sopimuksen ECHL-joukkue Ontario Reignin kanssa. Kauden 2014–2015 kynnyksellä, lokakuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudeksi 2015–2016 Kopitar siirtyi jatkamaan ECHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Manchester Monarchsin riveihin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.

Maajoukkueura

Kopitar edusti Sloveniaa MM-kilpailuissa vuonna 2013. Samana vuonna hän edusti joukkuetta myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa, joiden päätteeksi Slovenia sai yllättäen paikan varsinaisista olympiakisoista.
Kopitar pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011 ja 2012. Ensimmäinen turnaus päättyi A-lohkon pronssiin ja toinen B-lohkon hopeaan. Vuoden 2012 IA-divisioonan turnauksessa hän toimi Slovenian kapteenina ja valittiin joukkueen parhaaksi pelaajaksi.

Muuta

Kopitarin isoveli Anže pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissa ja hän on NHL:n historian ensimmäinen slovenialaispelaaja. Veljesten isä Matjaž Kopitar on Slovenian A-maajoukkueen entinen päävalmentaja, joka pelasi omalla pelaajaurallaan alempien tasojen arvokisoja Jugoslavian ja Slovenian maajoukkueissa.
Greed Corp

Pelaaminen

Peli käydään vuoropohjaisesti heksakartalla, ja sen tarkoituksena on poistaa kaikki vastustajan yksiköt kentältä. Kullakin vuorolla pelaajalla on yksi minuutti aikaa tehdä siirtonsa. Osapuolia on neljä: Kartelli (Cartel), Imperiumi (Empire), merirosvot (Pirates) ja "vapaaihmiset" (Freemen), joista kullakin on oma kampanjansa.