google/wiki40b huggingface dataset:
Kansipaperi

Kansipaperi eli suojapäällys on sidotun kirjan irrallinen päällyspaperi. Suojapaperissa on tavallisesti sama kansikuva ja takakansiteksti kuin nidotussa laitoksessa. Kuva voi olla myös painettu suoraan kirjan kanteen, jolloin kansipapereita ei käytetä.

Historia

Kansipaperin synty liittyy kustantajansidosten yleistymiseen 1800-luvun lopulla. Aikaisemmin kirjat olivat tavallisesti yksilöllisesti sidottuja. Kustantaja saattoi omistaa kirjansitomon, mutta lähinnä virsikirjojen tapaisia massatuotteita sidottiin yhtenäiseen asuun. Asultaan yhtenäiset kangaskantiset sidokset syntyivät 1820-luvulla. Kansipaperi keksittiin suojaamaan kangaskansia kirjakaupassa. Kuvallinen kansipaperi mainosteksteineen kehittyi vasta 1900-luvulla.
Kirjojen varsinaisista kansista tehtiin pelkistetympiä, koska kustantajien oli halvempaa tehdä näyttävä paperipäällys. Vanhojen kirjojen myyntiluetteloissa vanhoja kustantajasidoksia saatetaan kutsua korukantisiksi, koska nykyaikana pelkistetyt kansisidokset ovat tavallisimpia.
Suomessa kansipaperia pidettiin vielä 1900-luvun alkupuolella lähinnä kirjan väliaikaisena suojana, joka poistettiin kirjan tultua omistajansa haltuun.
Suojapaperista (engl. dust jacket, book jacket, dust wrapper) on käytetty myös nimityksiä kansisuojus, kansipäällys, suojuspäällys, kirjansuojus, kirjanvaippa, irtopäällys, irtosuojus ja päällyspaperi.
Markus Rautio

Ura

Rautio aloitti uransa radiossa kuuluttajana joulukuun alussa 1926. Aikaisemmin hän oli toiminut Kansallisteatterin, Kansan näyttämön sekä Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä ja vuonna 1924 kävi opiskelemassa elokuvan tekemistä Hollywoodissa. Palattuaan hän työskenteli jonkin aikaa Suomi-Filmin palveluksessa.
Yleisradioon Rautio palkattiin vuonna 1926. Kuuluttajan töiden ohella Raution tehtäviin kuului hankkia ohjelmistoon kuunnelmat ja lausuntanumerot. Suomisen perhe perustuu ideaan, jonka hän sai ruotsalaisesta kuunnelmasarjasta Familjen Björk.
Lastentunti-ohjelma loppui aina siihen, että Markus-setä kehotti lapsia syömään kaurapuuroa (”Muistakaa, lapset, syödä aamupuuronne!”). Vuonna 1927 Markus-setä kertoi lastentunnilla, että Joulupukki asuu Lapissa Korvatunturilla. Korvatunturilla on kolme huippua, joista muodostuvat myös tunturin korvat, joilla joulupukki ”kuulee” lasten lahjatoivomukset ja kiukunpuuskat.
Markus Rautio sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1958 ja teatterineuvoksen arvonimen vuonna 1967.
Markus Raution vanhemmat olivat näyttelijät Katri (o.s. Bengtson) ja Alex Rautio.
Benediktio

Benediktio (lat. benedictio, sanoista bene, hyvin ja dictio, lausuminen) tarkoittaa kirkollista siunaustoimitusta. Evankelisissa kirkoissa tällaisia toimituksia ovat esimerkiksi avioliittoon vihkiminen ja hautaus.
Katolisessa kirkossa siunaustoimitus voi kohdistua sekä ihmisiin että esineisiin, jotka toimituksen avulla saavat kirkon siunauksen. Siunaustoimituksessa käytetään apuna esimerkiksi rukouskaavaa, käsien päällepanemista, vihkivedellä pirskottamista, suitsutusta tai ristinmerkkiä. Siunaustoimitukset ovat osaltaan sakramentaaleja eli sakramenttien kaltaisia toimituksia, mutta eivät varsinaisia sakramentteja. Toimituksista on laadittu erityisiä käsikirjoja, joista käytetään nimitystä libri benedictionales tai benedictionaria. Yleisen benediktion antamiseen on oikeus ainoastaan paavilla. Hän suorittaa sen kolmesti vuodessa aloittaen julistuksensa sanoilla urbi et orbi eli kaupungille (Roomalle) ja koko maailmalle.
Palavien tasankojen taistelu

Taistelu ja sen taustat

Ajihadin kuoleman jälkeen tämän tytär Nasuada vei Vardenit Farthen Dûrista Surdaan, josta Galbatorix löysi heidät vakoilijaryhmänsä Mustan käden kautta Vardenien oleilevan ja kokosi mahtavat sotavoimansa kukistaakseen sekä Vardenit että surdalaiset samaan aikaan. Vardenien vakooja Urû'baenista havaitsi noin satatuhatpäisen armeijan marssineen kaupungin ohitse yöaikaan, kun Vardenit olivat luulleet näiden olevan edelleen Gil'eadissa Murtahgin

harhautuksen ansiosta. Vardenit ja surdalaiset kokosivat yhteiset sotavoimansa, joiden päälliköksi nimitettiin Nasuada, ja veivät ne Palaville tasangoille, joilla oletettiin Valtakunnan joukot kohtaavan. Kun Valtakunnassa kuultiin Eragonin liittymisestä Vardeneihin, oli näiden riveihin uskaltautunut liittyä sankoin joukoin lisää Galbatorixin vihaajia. Lisäksi Vardenit olivat nyt liitossa Surdan armeijan kanssa ja juuri ennen taistelua heihin liittyi satapäisen urgaliheimon joukot. Täten nämä olivat huomattavasti vahvempia kuin Farthen Dûrin taistelussa, mutta Valtakunta oli edelleen huomattavasti vahvempi. 
Heikompi surdalaisten ja vardenien armeija aloitti taistelun hyökkäämällä ensin ja olikin aluksi niskan päällä, kunnes Valtakunta sai käännetyä miesylivoimansa hyväkseen. Valtakunta pääsi niskan päälle, ja vardenit, surdalaiset ja urgalit olivat alakynnessä. Silloin Palaville tasangoille saapuivat tuhannet kääpiöt kuninkaansa Hrotgarin johdolla ja hetkeä myöhemmin myös joelle rantautui Lohikäärme-nimisellä aluksella satakunta carvahallilaista johtajanaan Eragonin veli Roran, mikä käännytti jälleen taistelun kulun jälleen valtakuntaa vastaan. Muita taisteluun osallistuneita maageja taitavampien Kaksosten liittyminen taisteluun pakotti jälleen vardenit, surdalaiset, urgalit ja kääpiöt perääntymään, kunnes Roran surmasi kaksoset vasarallaan. Taisteluun liittyi lopussa vielä myös uusi lohikäärme, Thorn, ja sen ratsastaja, Murtagh, joka surmasi Hrothgarin, ennen kuin Eragon haastoi tämän kaksintaisteluun ja hävisi. Voitostaan huolimatta Murtagh jätti Valtakunnan joukot häviämään taistelun ja lähti itse otettuaan ensin isänsä, Morzanin miekan, Zar'rocin, Eragonilta ja kerrottuaan heidän olevan veljeksiä.
Anna Rastas

Anna Rastas (s. Helsinki) on suomalainen sosiologi ja tietokirjailija, joka on tutkinut erityisesti rasismia ja  monikulttuurisuus-kysymyksiä. Rastas on toiminut myös vuosia pakolais- ja maahanmuuttajatyössä sekä maahanmuuttajatyöhön, monikulttuurisuuteen, rasismin ja antirasismiin liittyvien aiheiden opettajana ja kouluttajana. Lisäksi Rastas on toiminut erilaisissa lastensuojelu- ja ihmisoikeusjärjestöjen antirasistisissa verkostoissa.
Rastas suoritti yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon Tampereen yliopistossa ja työskennellyt sosiologian ja sosiaalipsykologian laitoksella muun muassa tutkijana, tuntiopettajana ja sosiaaliantropologian vs. yliassistenttina, nyttemmin tutkijana. Rastaan väitöskirjatutkimus "Rasismi lasten ja nuorten arjessa. Transnationaalit juuret ja monikulttuuristuva Suomi  (Racism in the everyday life of children and young people. Transnational roots and multicultural Finland in the making)" käsittelee rasismin kokemuksia Suomessa lasten ja nuorten arjessa.
Vuosina 2004−2007 Rastas kuului Nuorisotutkimus-lehden toimituskuntaan. Rastas on esiintynyt laajasti julkisuudessa rasismiin ja muun muassa kansainväliseen adoptioon liittyvissä kysymyksissä. Vuonna 2007 Rastas työryhmineen sai Koneen Säätiöltä 174 444 euron apurahan Tietokirjojen Afrikka Suomessa -tutkimushankkeelle.
Väliaineen vastus

Väliaineen vastus on kappaleen liikettä kaasussa tai nesteessä vastustava voima. Väliaineen vastus aiheutuu siitä, että kappaleen täytyy työntää väliainetta pois tieltään ja samalla saattaa väliaine liikkeelle. Lisäksi väliaineen hankaus vastustaa kappaleen liikettä. Vuorovaikutus vaikuttaa väliaineen liikkeeseen ja jarruttaa kappaletta. Väliaineen vastuksen suuruus riippuu kappaleen nopeudesta, koosta ja muodosta, sekä väliaineen tiheydestä ja sitkoisuudesta. Kappaleen muodon takia kappaleen taakse voi syntyä kappaleen liikettä vastustavia pyörteitä.
Olavi Majlander

Olavi Enok Majlander (10. heinäkuuta 1916 Iitti – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen kristillisen liiton kansanedustajana ja järjestyksessä neljäntenä puheenjohtajana vuosina 1970–1973.
Olavi Majlander kuoli 3. lokakuuta 1978 Rissalan lentoturmassa. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi kokoomuksen Vuokko Juhola.
Heinijärvi (Liminka)

Heinijärvi on kylä Limingan kunnassa. Kylä sijaitsee kantatien 86 varressa noin 15 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta. Kylästä lähtee tieyhteys Kiiskilänkylään ja Temmekselle.
Nimensä Heinijärven kylä on saanut 1950-luvulla kuivatetusta järvestä.
Vuonna 1995 avattu Kukka- ja eläinpuisto Escurial sijaitsee Heinijärvellä kantatien 86 varressa.
Valkiajärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Pulesjärven valuma-alueeseen (35.318) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy.
Juudan leijona

Juudan leijona on symboli, jolla viitataan juutalaisuudessa Juudan heimoon  ja kristinuskossa Jeesukseen . Etiopian historiassa Juudan leijona oli Salomonin dynastian yksi arvonimistä. Rastafarit kutsuvat keisari Haile Selassieta Juudan kuninkaaksi.
Qikiqtaalukin alue

Qikiqtaaluk Region, Qikiqtani Region (inuktitutiksi ᕿᑭᖅᑖᓗᒃ) tai Baffin Region on Nunavutin territorion hallinnollinen alue Kanadassa. Vaikka Qikiqtaaluk on inuiittien perinteinen nimi alueelle, Baffininsaari on kuitenkin yleisempi puhekielessä ja virallisissa julkaisuissa alueella.Kanadan tilastokeskuksen  ja Nunavutin matkailujärjestön(Nunavut Tourism)sivuilla käytetään nimeä Baffin Region. 
Alue koostuu lukuisista saarista jotka ovat Baffin Island, Belchersaaret, Akimiskinsaari, Manselinsaari, Prinssi Charlesin saari, Bylotinsaari, Devoninsaari, Cornwallinsaari, Bathurstinsaari, Amund Ringnesin saari, Ellef Ringnesin saari, Axel Heibergin saari, Ellesmerensaari, Melvillenniemi, itäinen osa Melvillensaaresta, pohjoiset osat Prince of Walesinsaarista, Somersetinsaari ja kaikki pienemmät saaret näiden väliltä. Alueen pääkaupunkina toimii Iqaluit (väkiluku n. 6 184) joka on myös territorion pääkaupunki. Alue sisältää territorion pohjoisimmat sekä eteläisimmät alueet.
Ennen vuotta 1999, Qikiqtaaluk alueella oli nykyisestä poikkeavat rajat ja tunnettiin nimellä Baffin Region, Northwest Territories.
Koltsovon kansainvälinen lentoasema

Historiaa ja nykypäivää

Lentoasema avattiin vuonna 1928 sotilasilmailun tukikohtana ja muutettiin siviili-ilmailun käyttöön 10. heinäkuuta 1943. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli Venäjän federaatiossa kansainvälinen.
Vuonna 2005 Koltsovo oli Venäjän viidenneksi suurin lentoasema ja siitä tuli lentoasemien kansainvälisen neuvoston jäsen. Vuonna 2006 lentoasemaa käytti 1 764 948 matkustajaa, ja rahtia kulki 15 519 tonnia. Vuonna 2007 oli matkustajamäärä 2 345 097, mikä merkitsi 32,9 %:n kasvua edelliseen vuoteen. Kasvu oli Venäjän lentoasemista vuoden suurin. Matkustajamäärässä samalle tasolle yllettiin vain Moskovan ja Pietarin lentoasemilla.
Koltsovoon avattiin uusi kansainvälinen terminaali (Terminaali B) joulukuussa 2005 ja kotimaan terminaali (Terminaali A) lokakuussa 2007. Rakennukset valmistuivat lopullisesti vuonna 2009. Noin 50 vuotta palvellut vanha terminaalirakennus muutettiin liikelentoterminaaliksi (VIP-terminaali). Se palvelee Matkustajatilojen elävöittämiseen haettiin keinoja nykytaiteesta. Tätä toteuttava art-Koltsovo -tavoiteohjelma oli Venäjän lentoasemilla ainutlaatuinen.
Uusi logistiikan keskus ja suuri rahtiterminaali ovat rakenteilla Koltsovon lentoasemalle. Kolmattakin kiitotietä on suunniteltu. Tuleva kiitotie mahdollistaisi liikennöinnin kaikilla laajarunkoisilla koneilla, joihin kuuluvat Boeing 747 ja Airbus A380.

Rautatieyhteys

Noin 300 metriä lentoaseman uusien terminaalien koillispuolella sijaitsee paikallisliikenteen juna-asema Aeroport Koltsovo.
Vaterin ampulla

Vaterin ampulla (lat. ampulla Vateri) tai hepatopankreaattinen ampulla (lat. ampulla hepatopancreatica) on anatominen laajentuma, joka muodostuu sapenjohtimen (ductus choledochus) ja haimatiehyen (ductus pancreaticus) yhtymäkohtaan. Vaterin ampulla avautuu pohjukaissuolen seinämään, jossa sen avautumiskohtaa kutsutaan pohjukaissuolen nystyksi (papilla duodeni major). Pohjukaissuolen nystyssä sijaitsee Oddin sulkijalihas (sphincter Oddi), jonka läpi sapenjohdin ja haimatiehyt kulkevat. Oddin sulkijalihas säätelee sapen ja haimanesteiden pääsyä suoleen.

Historia

Vaterin ampulla on saanut nimensä saksalaisen patologin ja anatomian tutkijan Abraham Vaterin (1684–1751) mukaan. Vater julkaisi ensimmäisenä ihmisenä ampullan kuvauksen vuonna 1720.
Ronald Evans

Ronald Ellwin Evans, Jr. (10. marraskuuta 1933 – 7. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen NASA:n astronautti, joka osallistui viimeiselle Kuun kamaralle tehdylle miehitetylle avaruuslennolle Apollo 17:lle yhdessä kahden muun NASA:n astronautin kanssa. Ron Evans oli Apollo 17:n kolmesta astronautista ainoa, joka ei käynyt kuukävelyllä aluksen ulkopuolella Kuun pinnalla. Ron Evans kävi kuitenkin avaruuskävelyllä paluumatkalla.
Kriisinhallintabudjetti

Kriisinhallintabudjetti on Suomen valtion vuosittain kriisinhallintaan ohjaama määräraha valtion tulo- ja menoarvion, budjetin, perusteella. Sen koko on vuosittain noin 100 000 000 euroa, ja se kootaan puoliksi ulkoasiainministeriön ja puolustusministeriön budjettimomenteilta. 
Kriisinhallintabudjetin koko määrittelee taloudellisesti Suomen osallistumismahdollisuudet YK:n omiin tai sen valtuuttamiin NATO:n rauhanturvaoperaatioihin.
Kriisinhallintabudjetista maksetaan myös siviilikriisinhallintaan liittyvät menot, kuten erilaiset Euroopan unionin, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön, tarkkailujen menot.
Suomessa on käyty keskustelua siitä, pitäisikö ISAF:sta luopua ja keskittyä UNMIS:iin.
Jarmo Korhonen (juoksija)

Jarmo Korhonen (s. 7. maaliskuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Paltamon Urheilijat ja hänen valmentajanaan toimi Esa Leinonen. Kalevan kisoista Korhonen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen.
Eerik Slang

Eerik Slang (k. 1642) oli sotapäällikkö, kenraalimajuri. Hän oli Kustaa II Aadolfin mukana Saksassa sotimassa. Rohkeutensa vuoksi hän sai kunnianimen "Ruotsin Leonidas". Hän menetti taistelussa vuonna 1640 oikean käsivartensa ja kaatui Leipzigin lähistöllä.
Chrysler Cirrus

Muotoilu

Alun perin Chrysler Cirrus oli konseptiauto joka esiteltiin vuoden 1992 Detroitin autonäyttelyssä. Kolme vuotta myöhemmin Cirrus esiteltiin 1995 ylellisimpänä kolmesta Cloud Cars -mallista (Stratus oli keskimmäinen ja Breeze niukimmin varusteltu). Erikoista oli, että kaikki kolme mallia olivat lähes saman hintaisia varuste-eroista huolimatta.

Varustetasot

Vuodesta 1995 vuoteen 1997 Cirrusta oli saatavilla kahdella varustetasolla: LX:nä ja ylellisempänä LXi:nä. Vuonna 1998, LX-varustetaso jätettiin valikoimasta mutta palautettiin vuodeksi 2000 korvaamaan Plymouth Breeze.
Oddin sulkijalihas

Oddin sulkijalihas tai Oddin sfinkteri on pohjukaissuolen seinämässä sijaitsevan pohjukaissuolen nystyn sisällä oleva sulkijalihas, joka sulkee tien Vaterin ampullaan. Oddin sulkijalihas sijaitsee hieman sappi- ja haimatiehyen yhtymiskohdan jälkeen, ja se säätelee haiman, maksan ja sappirakon eritteiden laskua pohjukaissuoleen. Oddin sulkijalihaksessa on yhteisen sulkijan lisäksi oma sulkijalihas sappi- ja haimatiessä.
Sulkijalihas on saanut nimensä italialaisen kirurgin Ruggero Oddin (1864–1913) mukaan. Sulkijalihaksen löysi kuitenkin ensimmäisenä brittiläinen lääkäri Francis Glisson (1597–1677) jo vuonna 1654. Tästä syystä rakenne tunnetaankin joskus myös nimellä Glissonin sulkijalihas.
Oddin sulkijalihas voi kärsiä toimintahäiriöstä. Sulkijan painetta voidaan mitata ERCP-tutkimuksen yhteydessä Oddin sulkijalihaksen manometrialla.
Steyr-Solothurn S1-100

Historia

Koska Versailles'n rauha rajoitti saksalaista asesuunnittelua ja valmistusta, Rheinmetall osti vuonna 1929 pienen sveitsiläisen Waffenfabrik Solothurn -asetehtaan ase-prototyyppiensä viimeistelemiseksi. Solothurnilta kuitenkin puuttui kapasiteetti aseitten teolliseen tuotantoon, joten Rheinmetall perusti yhdessä itävaltalaisen Waffenfabrik Steyrin kanssa Zürichissä Steyr-Solothurn Waffen AG -yhtiön Rheinmetallin ja Solothurnin suunnittelemien, ja Steyrin valmistamien aseitten myyntiyhtiöksi.
Ensimmäisenä aseen otti käyttöönsä Itävallan poliisi vuonna 1930 9×23 Steyr -kaliiperisena nimikkeellä Steyr MP.30. Itävallan armeija puolestaan otti sen palveluskäyttöönsä nimikkeellä MP.34, mutta valitsi kaliiperiksi tehokkaamman 9×25 Mauser -kaliiperin. 
Latinalaisen Amerikan maista asetta ostivat Chile, Bolivia, Uruguay ja El Salvador; näitä markkinoita varten Steyr tuotti siitä myös .45 ACP kaliiperista versiota, jonka tunnusmerkki on etutukin alle asennettu lisäpistoolikahva. Pieniä määriä myytiin Kiinaan 7,63×25 Mauser -kaliiperisena. 
Portugali osti sitä vuonna 1938 poliisikäyttöön 7,65 mm Parabellum -kaliiperisena nimikkeellä Steyr m/935 ja vuonna 1942 lisää 9×19mm Parabellum/Luger kaliiperisena. 
Saksa liitettyä Itävallan itseensä vuonna 1938 suuri osa MP.30 ja MP.34 -konepistooleista muutettiin 9x19mm Parabellum/Luger kaliiperisiksi ja jaettiin saksalaisjoukoille nimikkeellä MP-34(ö), jonka pääasiallisia käyttäjiä olivat saksalaiset poliisiyksiköt ja Waffen-SS. 
Asetta valmistettiin noin vuoteen 1941, jolloin myös Steyr siirtyi valmistamaan MP-40 -konepistoolia, joka syrjäytti valmistuksesta kaikki muut Saksan käytössä olleet konepistoolimallit.
Fokker F.25 Promotor

Fokker F.25 Promotor oli hollantilainen vuonna 1946 lentänyt yksimoottorinen yleisilmailulentokone, jossa oli työntöpotkuri. F.25 perustui hollantilaisten insinöörien Saksan miehityksen aikana suunnittelemaan Difoga 421 lentokoneeseen. 20 F.25 konetta tehtiin, mutta kone ei pärjännyt sodan jäljiltä markkinoille tulevia ylijäämäkoneita vastaan.
P. J. Tynkkynen

P. J. Tynkkynen oli suomalainen runoilija ja arkkiveisujen tekijä. Tynkkynen kirjoitti 1930- ja 1940-luvuilla arkkiveisuja onnettomuuksista ja murhatapauksista ja hän oli viimeisiä arkkiveisuperinteen jatkajia Suomessa.
Parolan lentokenttä

Parolan lentokenttä toimi Hattulan Parolannummella vuodet 1935–1962. Kentän pituus oli alun perin 600 m, mutta talvisodan alla se raivattiin kilometrin pituiseksi. Myöhemmin kentälle rakennettiin kaksi kiitotietä ristiin. 
Sotien aikana kentällä koulutettiin hävittäjälentäjiä. Kenttä toimi ilmavoimien huoltokenttänä. Se oli myös Ilmavoimien Viestipataljoonan sijoituspaikka. SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler seurueineen käytti Parolan kenttää Suomen-vierailunsa aikana elokuussa 1942 lomaillessaan pari päivää Tyrvännön Petäyksessä lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahden huvilalla. 
1950-luvulla kenttä oli Suomen merkittävimpiä purjelentokenttiä ja siellä järjestettiin 1959 purjelennon SM-kilpailut. Ilmailutoiminta loppui lentokentällä 1962, kun Puolustusvoimat tarvitsi alueen omaan käyttöönsä. Ilmavoimien lentotoiminta siirtyi Tikkakoskelle ja siviili-ilmailu Lopen Räyskälään. 
Kenttä toimii nykyään panssarivaunujen harjoitusalueena ja Panssariprikaatin sotilasslangissa lentokenttä tunnetaan nimellä Leke. Kentän eteläreunassa sijaitsee historiallinen Parolan leijona -patsas.
Patikointi

Patikointi on retkeilyn  muoto, jossa edetään maastossa kävellen.
Patikointitapoja on useita, esimerkiksi kävely ilman varusteita, päiväretki kevyillä varusteilla ja varsinainen eräretkeily, jossa kannetaan kaikki tarvittava mukana.
Patikoiminen tapahtuu usein luonnossa, ja luonnon tarkkailu on eräs osa patikointia. Myös kaupunkipatikointi ja tutustuminen erilaisiin kulttuureihin eri puolilla maailmaa on nykyään suosittua. Rauhallinen liikkumistahti edesauttaa havainnoimaan ympäröivää luontoa ja ympäristöä, sillä patikoinnissa ei ole kyse urheilusuorituksesta.
Patikoinnin helpottamiseksi ja luonnon säästämiseksi kohteisiin on rakennettu ja merkitty vaellus- ja retkeily­reittejä. Patikoijille on myös julkaistu kohdeoppaita.
Disco Volante

Taustaa

Yhtyeen laulusolisti Mike Patton käyttää levyllä monia eri efektejä ja sampleja, esimerkiksi kappaleissa "Ma Meeshka Mow Skwoz" ja "The Bends".
Albumi sisältää piiloraidan kappaleen "Carry Stress In The Jaw" jälkeen. Se nauhoitettiin aluksi ilman yhtyeen basistin Trevor Dunnin osaamista ja tietoisuutta; Dunn sai kuulla kappaleen hiukan ennen julkaisua, johon hän lisäsi oman ääniraitansa jälkikäteen. Hänen lauluäänensä muistuttaa animaatiosarja Simpsonien hahmon, Abraham Simpsonin, ääntä. Kappaleessa rumpuja soittaa poikkeuksellisesti yhtyeen puhallinsoittaja Bär McKinnon, ja bassokitaraa Patton.
Kappaleen "Nothing" tekijänkunnia on albumilla annettu Lengyelille ja Heifetzille, jotka eivät olleet mukana albuminteossa ollenkaan.
"Carry Stress In The Jaw"'n eteen on laitettu merkintä "Sleep: Part II", ja kappaleen "Phlegmatics" eteen on laitettu "Sleep: Part III". Ensimmäinen osa, "Sleep: Part I", on kappale "Slowly Growing Deaf" yhtyeen ensimmäiseltä albumilta Mr. Bungle. Kaikki osat ovat Trevor Dunnin käsialaa, joka ei suunnitellut alun perin "Slowly Growing Deaf":sta tulevan trilogia. Kaikissa kappaleissa teemana ovat ruuminosat.
Albumin julkaisun jälkeen alttosaksofonisti Theo Lengyel erosi yhtyeestä "taiteellisten erimielisyyksien vuoksi". Yhtyeen rumpali Danny Heifetz kommentoi tapahtunutta myöhemmin; "Kaipaan häntä. Hän lisäsi suuren kemiallisen epätasapainon, joka auttoi meitä tien päällä. Hän vihaa meitä ja hänellä on hyvä syy siihen. Musiikki vain muuttui, yksinkertaisesti siksi. Vähän käyttöä saksofonille, trumpetille tai huilulle. Hän oli alkuperäisjäsen, minä en. Se saa minut tuntemaan itseni yhteishengen pilaajaksi."
Albumin mukana olevassa kansitaiteen sisällössä on kuvia klassikkoromaanista "Twenty Thousand Leagues Under the Sea", ja albumin kannessa oleva kala on kuivattu Chauliodus danae, lohikäärmekalojen heimoon kuuluva syvänmeren kala.
Maldonado (departementti)

Maldonado on yksi Uruguayn departementeista. Sen pääkaupunki on Maldonado. Departementin pinta-ala on 4 793 km² ja vuonna 2009 arvioitu väkiluku oli 150 780 henkeä.
Maldonado sijaitsee Uruguayn eteläosassa. Se on saanut nimensä luutnantti Francisco Maldonadolta, jonka espanjalaiset jättivät Maldonadonlahdelle vuonna 1530. Montevideon kuvernööri rakennutti alueelle linnoituksia 1700-luvun puolivälissä suojatakseen strategisesti tärkeitä seutuja Portugalin laajentumispyrkimyksiltä.
Departementin pohjoisosassa kasvatetaan karjaa. Länsi- ja eteläosat ovat maanviljelysaluetta, jossa kasvatetaan vehnää, maissia, auringonkukkia, kauraa ja perunaa. Maakunnassa on myös mineraalivaroja, etenkin Lavallejan seudulla. Asutus keskittyy rannikolle, missä käy myös paljon turisteja.