google/wiki40b huggingface dataset:
Sverre Sigurdinpoika

Sverre Sigurdinpoika (muinaisnorjaksi Sverrir Sigurðarson, n. 1149 – 9. maaliskuuta 1202) oli Norjan kuningas 1184–1202. Hän oli naimisissa Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän tyttären Margaretan kanssa.
Sverre Sigurdinpoikaa pidetään yhtenä Norjan historian merkittävimmistä hallitsijoista. Hän saapui Färsaarilta Norjaan vuonna 1174 väittäen olevansa Sigurd II Munnin poika. Sverre nousi Birkebeiners-kapinaliikkeen johtohahmoksi ja taisteli vallasta kuningas Maunu Erlinginpoikaa vastaan. Sverre julistettiin Trondheimin kuninkaaksi, ja vuonna 1179 hän löi Maunun joukot. Sverren ja Maunun kamppailu päättyi Fimreiten taisteluun vuonna 1184, jossa Maunu sai surmansa. Sverrestä tuli tämän jälkeen koko Norjan kuningas.
Sverren pyrkimys saada määrätä piispojen valinnasta ja vaatimus arkkipiispan asejoukkojen supistuksesta johtivat välirikkoon kirkon kanssa. Arkkipiispa Erik Ivarsson kieltäytyi kruunaamasta Sverreä ja pakeni Tanskaan useiden piispojen kanssa. Välirikko johti lopulta siihen, että paavi Innocentius III asetti Sverren kirkonkiroukseen.
Sverre joutui loppuvuotensa taistelemaan kirkkoa tukevia kapinallisia vastaan. Oslon piispa Nikolas Arnesson ja arkkipiispa Erik Ivarsson yhdistivät voimansa ja palasivat Norjaan vahvan laivaston mukana. Kapinalliset saivat haltuunsa suurimman osan Norjan itäosista, mutta Sverreä he eivät saaneet kukistettua. Sisällissota jatkui Sverren kuoleman jälkeen, ja vasta hänen poikansa Haakon teki rauhan kirkon kanssa.
Joensuun Popmuusikot

Joensuun Popmuusikot ry  on joensuulainen rockmusiikkiväen järjestö. Se perustettiin 1971 tukemaan paikallista musiikkielämää, parantamaan musiikinharrastajien harjoittelumahdollisuuksia ja tuomaan kaupunkiin livemusiikkia.
Yhdistys jakaa apurahoja paikallisille yhtyeille ja järjestää matkoja suomalaisille festivaaleille ja yksittäisille keikoille.
Popmuusikot ry:n heinäkuussa järjestämä Ilosaarirock on yksi Suomen suurimmista rockfestivaaleista ja yksi yhdistyksen toiminnan kulmakivi. Yhdistys järjestää myös Rokumentti Rock Film Festival -elokuvafestivaalia marraskuussa. Sillä on toimintaa kulttuurikeskus Karjalantalossa ja Ravintola Kerubissa. Yhdistys järjestää klubeja, konsertteja, konserttimatkoja ja bändivaihtoa sekä koulutusta kotimaisten ja kansainvälisten tekijöiden kanssa. Lisäksi yhdistyksen rahasto jakaa apurahoja kolmesti vuodessa paikallisille bändeille ja musiikkitoimijoille.

Kulttuurikeskus Karjalantalo

Joensuun Popmuusikoiden perustama Joensuun Töminä osakeyhtiö päätti huhtikuussa 2010 vuokrata Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiöltä Ilosaaressa sijaitsevan Karjalantalon. Uusi yhtiö aloittaa vuoden 2011 alussa koko talon laajuisen rytmimusiikin keskuksen, Kulttuurikeskus Karjalantalon toiminnan. Keskus sisältää Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun pop-jazz- ja kansanmusiikin opetuksen ja popmuusikoiden klubi- ja ravintolatoiminnan.
Aiemmin Popmuusikot suunnitteli keskuksen rakentamista Joensuun taidemuseon kortteliin.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Karklampi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,5 metriä mpy.
The Front Is Breaking

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Eero Koivistoinen.
Dystopia (Megadethin albumi)

Vastaanotto

Loudwiren Chad Bowar kutsui albumia ensiluokkaiseksi Megadeth-albumiksi ja kehui Mustainen ja Loureiron vuorovaikutusta. A.V. Clubin J.J. Anselmi kehui albumin musiikin olevan yhtyeen parasta sitten 1990-luvun alun, mutta kritisoi sanoituksia ksenofobisiksi. Myös Slant-lehden Benjamin Aspray kritisoi levyn sanoituksia ja niiden sanomaa.
Monitoimikone

Monitoimikone on monikäyttöinen keittiön kone, joka koostuu erilaisista liitettävistä osista, joilla koneen käyttötapaa voidaan vaihtaa. Monitoimikone sisältää yleensä kiinteän kulhon ja vaihdettavia teriä. Erilaisilla terillä monitoimikone toimii esimerkiksi vatkaimena, silppurina, raastimena tai sekoittimena.
Monitoimikoneet ovat yleensä edullisempia kuin yleiskoneet.
This Was The Fucking World

Vastaanotto

Albumi sai pääosin negatiivisen vastaanoton. Suen Mika Penttinen sanoi kokoelman niputtavan yhtyeen turhan laaja-alaisen ja epätasaisen tuotannon, vaikka siltä onkin karsittu ääripäiden kappaleita pois. Soundin arvioija antoi albumille kaksi tähteä viidestä ja sanoi, että yhtye ei koskaan onnistunut levytetyssä tuotannossaan.
Asetinlaite

Asetinlaite on turvalaite, jolla rautatieliikenteen ohjauksessa asetetaan keskitetysti yhdestä paikasta käsin junan käyttämällä kulkutiellä olevat vaihteet oikeisiin asentoihin ja opastimet ajon salliviin asentoihin. Asetinlaitetta käyttää liikenneohjaaja (entiseltä nimikkeeltään junasuorittaja), asetinlaitemies tai vaihdemies.
Asetinlaite voi olla joko mekaaninen tai sähköinen. Asetinlaite voi olla myös kauko-ohjattu.
Ensimmäiset mekaaniset asetinlaitteet kehitettiin 1850-luvulla. Mekaanisissa asetinlaitteissa oli kampia tai vipuja, jotka olivat erilaisten vaijeri- ja tankovälitysten avulla yhdistetyt vaihteisiin ja mekaanisiin siipiopastimiin eli semaforeihin. Kampia ja vipuja kääntämällä voitiin kääntää vaihteet ja avata ja sulkea siipiopastimet. Lisäksi niissä oli mekaanisia turvalukituksia, jotka estivät siipiopastinten avaamisen, ellei vaihteita ollut käännetty oikeisiin asentoihin ja lukittu. Ensimmäisen sähkömekaanisen asetinlaitteen valmisti saksalainen Siemens & Halske jo 1890-luvun alussa. Sähköiset releasetinlaitteet tulivat käyttöön 1940-luvulla, ja 1980-luvulla kehitettiin täyselektroniset tietokoneasetinlaitteet.
Danny Elfman

Yksityiselämä

Juutalainen Elfman avioitui vuonna 2003 yhdysvaltalaisen näyttelijä Bridget Fondan kanssa. Heillä on 2005 vuonna syntynyt poika. Danny Elfman kuuluu taiteilijasukuun, jonka muita jäseniä ovat esimerkiksi näyttelijät Bodhi Elfman, Bodhin vaimo Jenna Elfman, kirjailija Blossom Elfman ja näyttelijä-tuottaja Richard Elfman.
Charles Melville Hays

Charles Melville Hays (16. toukokuuta 1856 – 15. huhtikuuta 1912) oli Grand Trunk Railwayn pääjohtaja. Hän aloitti työt rautateiden parissa virkailijana 17-vuotiaana ja nousi nopeasti Wabash, St. Louis and Pacific Railwayn toimitusjohtajaksi. Hänestä tuli kyseisen yrityksen varapääjohtaja vuonna 1889 ja jatkoi tehtävässä vuoteen 1896 asti, jolloin hänestä tuli kanadalaisen Grand Trunk Railway:n (GTR) toimitusjohtaja.
Hays jätti GTR:n vähäksi aikaa toimiakseen Southern Pacific Railway Company:n pääjohtajana, mutta palasi GTR:ään vuoden jälkeen. GTR:n pääjohtajana ja toimitusjohtajana hänen sanotaan pelastaneen yhtiön vararikolta. Vuonna 1909 hänestä tuli GTR:n ja kaikkien sen tytäryritysten ja laivayhtiöiden pääjohtaja. Hänet tunnettiin hyväntekeväisyydestään. Hän sai Nousevan auringon ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkin Japanin keisarilta vuonna 1907.
Haysille annetaan yleensä kunnia Grand Trunk Pacific Railroadin muodostamisesta. Hänellä oli unelma perustaa toinen mantereensisäinen junarata Kanadan sisälle. Häntä myös syytetään sekä GTP:n että GTR:n selvitystilasta. Hän kuoli ennen unelmansa täyttymistä RMS Titanicin haaksirikossa. Ennen laivan törmäämistä jäävuoreen hän kertoi nähneensä ennalta kyseisen turman. Hänen ruumiinsa löydettiin ja haudattiin Montrealiin. Häneltä jäi vaimo ja neljä tytärtä.
Seiichirō Maki

Jalkapallomaajoukkue

Maki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2005–2009. Hän pelasi vuoden 2006 MM-kilpailuissa 60 minuuttia Japanin viimeisessä alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan.
Aminosokerit

Aminosokerit ovat monosakkaridijohdannaisia, joissa yksi monosakkaridin hydroksyyliryhmistä on korvautunut aminoryhmällä. Yleisimmin hydroksyyliryhmä on korvautunut 2-asemasta, mutta myös muista asemista hydroksyyliryhmä voidaan korvata aminoryhmällä joskaan näitä johdannaisia ei esiinny luonnossa.

Nimeäminen ja esiintyminen luonnossa

Systemaattisesti aminosokerit nimetään muodossa x-amino-x-deoksimonosakkaridi, missä x viittaa aminoryhmän paikkaan monosakkaridin rakenteessa. Tyypillisesti niistä käytetään kuitenkin triviaalinimiä, esimerkiksi 2-amino-2-deoksi-d-glukoosi on glukosamiini. Kolme yksinkertaisinta aminosokeria ovat glukosamiini, galaktosamiini ja mannosamiini, jotka ovat glukoosin, galaktoosin ja mannoosin johdannaisia. Näiden lisäksi aminosokereihin luetaan yleisesti kuuluvaksi myös hieman monimutkaisemmat N-asetyyliglukosamiini, N-asetyyligalaktosamiini ja N-asetyylineuramiinihappo eli sialihappo.
Aminosokerit esiintyvät luonnossa tärkeässä osassa glykoproteiinien, glykosaminoglykaanien ja glykolipidien rakenteessa ja toiminnassa. Lisäksi esimerkiksi kitiini koostuu toisiinsa liittyneistä N-asetyyliglukosamiinimolekyyleistä. Aminosokereita esiintyy myös monien antibioottien, kuten erytromysiinin ja karbomysiinin, rakenteessa.
Hadži Murat

Hadži Murat (ven. Хаджи-Мурат, avaariksi XIажи Мурад; 1790-luvun lopulla Dagestanin Hunzahissa – 5. toukokuuta 1852 Nuhan lähellä Azerbaidžanissa) oli yksi Dagestanin vuoristokansojen johtajista heidän taistelussaan venäläisiä valloittajia vastaan 1800-luvun puolivälissä.
Hadži Murat kasvoi Avarian kaaniperheessä. Hän osallistui veljensä Osmanin kanssa imaami Gamzat-bekin vastaiseen salaliittoon vuonna 1834 ja hallitsi sen jälkeen Avariaa yhdessä venäläisten asettaman Ahmedhanin kanssa. Vuonna 1836 venäläiset syyttivät Hadži Muratia yhteyksistä Šamiliin ja pidättivät hänet. Hadži Murat pakeni Tselmesin kylään ja liittyi Šamilin joukkohin. Vuonna 1843 Šamil teki hänestä Avarian käskynhaltijan (naib). Vuonna 1851 Hadži Muratin välit Šamiliin rikkoutuivat ja hän pakeni Tšetšeniaan siirtyen venäläisten puolelle. Sittemmin hän pakeni jälleen vuorille ja sai surmansa tulitaistelussa.
Hadži Muratin tarina on suosittu aihe Kaukasian kansanperinteessä. Leo Tolstoi on kirjoittanut hänestä samannimisen pienoisromaanin.
Kresttsyn kihlakunta

Kresttsyn kihlakunta eli ujesti (ven. Кресте́цкий уе́зд, Krestetski ujezd) oli paikallishallintoalue Novgorodin läänissä Venäjällä vuosina 1776–1922.

Maantiede

Novgorodin läänin luoteisosassa sijainneen Kresttsyn kihlakunnan pinta-ala oli 7 992,2 neliövirstaa eli noin 8 533 neliökilometriä. Se rajoittui koillisessa Tihvinän, idässä Borovitšin, kaakossa Valdain, etelässä Demjanskin, lounaassa Staraja Russan sekä lännessä ja luoteessa Novgorodin kihlakuntiin.
Kihlakunnan itäosa kuului Valdain ylänköön ja länsi- ja pohjoisosat Ilmajärven alankoon. Huomattavin joki oli Msta. Seudulla oli laajoja suoalueita ja metsiä.

Asutus ja hallinnollinen jako

Vuonna 1909 kihlakunnassa oli 104 260 asukasta. Kahdenkymmenen viiden vuoden aikana väestö oli kasvanut 43 %. Asukkaista valtaosa oli ortodoksisia venäläisiä. Pohjois- ja kaakkoisosissa asui jonkin verran karjalaisia, ja 1800-luvun lopussa seudulle muutti paljon virolaisia ja latvialaisia.
Kihlakunnan hallinnollinen keskus oli Pietarin ja Moskovan välisen maantien varrella sijainnut Kresttsyn kaupunki, jossa vuonna 1909 oli 2 699 asukasta. Lisäksi siihen kuului Pietarin ja Moskovan välisen rautatien varrelle syntynyt Malaja Višeran kauppala (6 343 asukasta) sekä 15 volostia: Kajovo, Karpina Gora (keskuspaikka Burga), Kitovo (Lokotsko), Krasnyje Stanki, Krestsy (Jamskaja Sloboda), Lažiny, Mežnik, Paporotski Ostrov (Aleksandrovskoje), Požarje, Rahino (Staroje Rahino), Timofejevo (Borok), Ust-Volma (Ljubtsy), Zaitsevo, Zaozerje ja Zarutševje. Maaseudulla oli yhteensä 1 416 asutuskeskusta, joista suurimpia olivat maantien kyytiasemien ympärille kehittyneet Krasnyje Stankin, Zaitsevon ja Rahinon kylät.

Historia

Novgorodin käskynhaltijakuntaan kuulunut Kresttsyn kihlakunta erotettiin Novgorodin kihlakunnasta Katariina II:n hallintouudistuksen yhteydessä vuonna 1776. Se lakkautettiin Novgorodin läänin muodostamisen yhteydessä vuonna 1796, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1802. Vuonna 1824 osa kihlakunnasta liitettiin vasta perustettuun Demjanskin kihlakuntaan. Kajovon, Karpina Goran, Mežnikin, Paporotski Ostrovin, Požarjen, Zaozerjen ja Zarutševjen volosteista muodostettiin vuonna 1918 Malaja Višeran kihlakunta. Kresttsyn kihlakunta lakkautettiin vuonna 1922, jolloin sen alue jaettiin Malaja Višeran, Novgorodin ja Valdain kihlakuntien kesken. Vuonna 1927 perustettiin aluksi Leningradin alueen Novgorodin piirikuntaan kuulunut Kresttsyn piiri.

Talous ja kulttuuri

Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely, karjanhoito ja liikenne. Lisäksi harjoitettiin polttopuiden valmistusta ja laivanrakennusta, kalastusta Ilmajärvellä ja Mstajoella sekä käytiin kausitöissä Pietarissa. Teollisuutta edustivat kirjoituspaperitehdas, säkkitehdas ja viisi lasitehdasta. Staroje Rahinon naiset olivat kuuluisia pitseistään.
1800-luvun lopulla kihlakunnassa oli yksi kansanvalistusministeriön ylläpitämä koulu, yhdeksän kirkkokoulua, 14 lukutaitokoulua ja 40 semstvon ylläpitämää alkeiskoulua. Nuorista miehistä kaksi kolmasosaa oli lukutaidottomia. Kresttsyssä toimi semstvon sairaala ja maaseudulla neljä sairaalaa ja 15 lääkintäasemaa. Kihlakunnan luoteisosassa oli pieni Otnjan erämaaluostari.
Stensbölen kartano

Stensbölen kartano on Porvoossa Uudellamaalla sijaitseva kartano.
Stensbölessä oli kartano jo 1300-luvulla. Turun tuomiokirkon Mustakirja vuodelta 1327 mainitsee myös Stensbölen. Kartano kehittyi 1800-luvun puoliväliin saakka viljelytilana.
Kartanon nykyinen puinen päärakennus on valmistunut vuoden 1814 jälkeen. Suuri kartanopuisto on istutettu 1700-luvulla. Talousrakennuksista vanhin on vuonna 1777 rakennettu aitta.
Stensbölen kartanon omistajia ovat olleet muun muassa Rotkirchin ja Wallenskjöldin (Wallenius-suvun haara) suvut. Vuonna 1990 Stensbölen tila lahjoitettiin Svenska litteratursällskapet i Finlandille.
Kartanon maista 130 hehtaarin metsä-alue kuuluu vanhojen metsien suojeluohjelmaan. Natura-alueeseen kuuluvista Stensbölen kartanon maista on rauhoitettu suuria alueita yksityisinä suojelualueina.
Stensbölen ovat muodostaneet päätilan ohella Wentzelsgård, Herrbacka ja Askolan pitäjän Nietoon kylän 4 rälssitilaa. Pinta-ala on yhteensä n. 1300ha.
Stensbölen kartanosta on kirjoitettu laaja historiikki kirjassa "Stensböle i Borgå, En herrgård under 700 år" Svenska litteratursällskapet i Finland-yhdistyksen toimesta vuodelta 2004.
Ranskan Polynesian lippu

Ranskan Polynesian lippu on Ranskalle kuuluvan Ranskan Polynesian virallinen lippu. Se otettiin käyttöön virallisesti vuonna 1984. Lipun punainen ja valkoinen väri on otettu historiallisista Tahitin lipuista ja ne ovat myös perinteisiä värejä Polynesiassa. 
Tässä Ranskan merentakaisessa territoriossa trikolori on virallinen lippu, vaikka sen rinnalla liehuu myös paikallinen polynesialaisväreissä (punainen ja valkoinen) oleva lippu. Tuon lipun keskellä valkoisessa kentässä on pirogi (kaksipaikkainen palkovene, jota voidaan meloa tai purjehtia). Sen takana on kultainen sädekoroinen aurinko. Sininen ja valkoinen viittaavat merestä saatavaan hyvinvointiin ja pirogeja käytetään yhä kalastukseen. Viisi soutajaa edustavat Ranskan Polynesian departementteja: Tuamotun saaristoa, Marquesas- ja Tubuaisaaria, ja Seurasaaria, jotka koostuvat Windwardsaarista ja Leewardsaarista.
Juho Kirves

Johan (Juho) Kirves (25. toukokuuta 1868 Jaakkima – ?) oli viilaaja ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Kirves toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1913 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä.
Kirves työskenteli metalliteollisuusyrityksissä Kotkassa, Helsingissä, Pietarissa, Tverissä, Moskovassa, Tulassa ja vuodesta 1902 lähtien Viipurissa. Kansanedustajan toimen väliaikana hän oli Suomen metallityöväenliiton taloudenhoitaja 1915–1916. Punaisen Suomen hallinnossa Kirves oli Suomen ja Venäjän välisen selvittelykomitean jäsen ja meriasiainneuvoston virkailija.
Kirves siirtyi Neuvosto-Venäjälle keväällä 1918. Siellä hän työskenteli muun muassa Buin siirtolan komissaarina 1918, poliittisena ohjaajana Omskissa 1920–1921 ja tuomarina Repolassa 1928. Kirves osallistui Neuvostoliitosta myös kommunistien toiminnan ohjaamiseen Suomessa. Kirveen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa, mahdollisesti hän kuoli Stalinin vainoissa. Virallisesti hänet julistettiin kuolleeksi Mikkelin raastuvanoikeuden päätöksellä 18. joulukuuta 1961, kuolinpäiväksi määrättiin 1. tammikuuta 1961.
Peraia (Palestiina)

Peraia (myös Perea, m.kreik. Περαία, lat. Paraea) oli historiallinen alue Palestiinassa. Se rajoittui lännessä Jordanjokeen ja Kuolleeseenmereen ja idässä Dekapoliin alueeseen ja Nabateaan. Alueen nimi viittaa sen sijaintiin Jordanin ”toisella puolella” eli itäpuolella.
Peraia kuului aluksi Herodes Suuren kuningaskuntaan, kunnes hänen kuoltuaan alue jaettiin hänen lastensa kesken, jolloin Herodes Antipas sai Peraian hallintaansa. Myöhemmin keisari Tiberius karkotti Antipaksen ja Herodes Agrippa nousi hänen tilalleen. Peraia kuului sittemmin Rooman Iudaean eli Juudean provinssiin.
Seyyed Hossein Nasr

Seyyed Hossein Nasr (pers. ‏سيد حسين نصر‎) on iranilainen islamilainen filosofi ja George Washington Universityn islamin tutkimuksen professori. Hän on vertailevan uskontotieteen, islamilaisen esoteerisuuden, sufilaisuuden, tieteenfilosofian ja metafysiikan oppinut.
Nasr on kirjoittanut yli 50 teosta ja yli 500 artikkelia neljällä kielellä.
JS Kairouan (koripallo)

Historia

Urheiluseura JS Kairouan perustettiin 1942 ja kaksikymmentä vuotta myöhemmin seura perusti sille koripallojoukkueen. Joukkue pelasi pitkään alemmilla sarjatasoilla ja voitti kaudella 1985–1986 kakkosdivisioonan mestaruuden, mutta ei noussut pääsarjaan resulssin puutteiden vuoksi. Joukkuejohdon huomattua joukkueen kasvavan menestyksen he päättivät panostaa lajiin ja palkkasivat valmentajaksi aluksi Habib Belhassenin, jonka korvasi kesken kauden Abdessattar Elloumi, joka nosti seuran ensimmäistä kertaa pääsarjaan kaudeksi 1989–1990. Sittemmin Adel Tlatlin tultua seuran päävalmentajaksi Kairouan saavutti ensimmäisen Tunisian mestaruuden kaudella 2000–2001 ja heti perään kaksi mestaruutta lisää. Lisäksi joukkue saavutti ensimmäisen Tunisian cupin voiton vuonna 2002.
Larry Graham

Larry Graham (s. 14. elokuuta 1946 Beaumont, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen basisti ja laulaja. Graham on funkmusiikin tunnetuimpia basisteja, häntä pidetään "peukutus"-tyylin kehittäjänä. 
Grahamin omaperäinen tyyli alkoi kehittyä, kun hän pyrki kompensoimaan rumpalin puutetta äitinsä yhtyeessä. Graham tuli tunnetuksi soittaessaan yhtyeessä Sly and the Family Stone, jossa hän hoiteli basistin roolin lisäksi myös basso-vokalistin tehtävää. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä 1967, nousi huipulle vuonna 1969, mutta seuraava vuonna 1971 ilmestynyt levy oli viimeinen, jossa Graham oli mukana. Yhtyeessä syntyi riitoja esimerkiksi keulahahmon, Sly Stonen, holtittoman päihteiden käytön vuoksi. Grahamin ja Slyn henkivartijoiden välille syntyi lopulta tappelu, jonka Grahamin miehet hävisivät. Kahakan seurauksena hän poistui itsekin yhtyeestä.
Graham perusti 1972 oman kokoonpanon, Graham Central Stationin, jossa oli aika ajoin vaihteleva määrä Sly & the Family Stonen jäseniä. Yhtye erottui muista funk-kokoonpanoista esimerkiksi gospel-vaikutteidensa ansiosta. Yhtyeen albumeista tunnetuin saattaa olla vuoden 1974 Release Yourself. 
Graham on ollut Jehovan todistaja vuodesta 1975 ja piti siihen liittyvien velvoitteiden vuoksi pitkän levytystauon. 1990 luvulla hän kokosi Graham Central Stationin uudestaan ja oli kiertueella Earth, Wind & Fire -yhtyeen kanssa. Kiertueella hän tapasi Princen, ja näin alkoi vuosikymmenien mittainen yhteistyö.
Grahamin menestynein kappale on "One in a Million You" vuodelta 1980. Se nousi R&B-listan kärkeen. 
1990-luvun alusta asti Graham on tehnyt yhteistyötä Princen kanssa ja oli tämän kiertueilla 1997-2000.
Graham vieraili Suomessa marraskuussa 2011.
Aloha, Scooby-Doo

Juoni

Scooby, Shaggy ja muut Mysteeri Oy:n jäsenet matkaavat Havaijille, jossa heidän täytyy selvittää miksi tunnettu surffaaja katosi samalla kun ryhmää ja koko saarta uhkaa purkautumisen partaalla oleva tulivuori. Lisäksi saarella velloo ilkeä henki Wiki-Tiki, joka pikku Tikineen terrorisoi kylää ja sen asukkaita.
Johan Gustav Hedman

Johan Gustav (Gustaf) Hedman (25. syyskuuta 1800 Pietarsaari – 12. helmikuuta 1866 Vaasa) oli erityisesti Lapin kirkkotaiteen kannalta merkittävä suomalainen kuvataiteilija.
Hedmanin vanhemmat olivat maalarimestari Gustaf Erik Hedman ja Margaretha Elisabeth (Greta Lisa) o.s. Store. Hänen puolisonsa oli Catharina Christina o.s. Granholm. Hedman opiskeli Tukholman Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1818–1821. Valmistuessaan hänet palkittiin Tessin-mitalilla. Hedman sai maalarimestarin oikeudet Oulussa 1822 ja keskitti toimintansa alttaritaulujen maalaamiseen Oulun palon jälkeen. Vaasan lyseon ja teknillisen opiston lehtorina hän toimi vuodesta 1847 alkaen, mutta muutti Vaasan palon jälkeen lyseon mukana takaisin Pietarsaareen 1852 ja kuoli Vaasassa vuonna 1866.
Oulun kaupungin kokoelmien vanhimpia tauluja on Hedmanin Oulu ennen paloa 1822.

Johan Gustav Hedmanin maalaamia alttaritauluja

Kuusamo 1824 , Kajaani 1824, Pudasjärvi 1825, Hietaniemen kirkko 1826 (Hedenäset, Ylitornion kunta Ruotsissa), Ylitornio 1827, Purmo 1828, Karunki, Tornio 1829, Hyrynsalmi 1830, Säräisniemi, Vaala, Tervolan vanha kirkko 1831, Kuhmo 1831 (paloi 1989 Lentiiran kirkon mukana), Kittilä 1831, Kolarin vanha kirkko 1832, Keminmaa 1837, Rantsila 1840, Himanka 1845, Luoto 1849, Honkajoki 1856, Rymättylä 1857 (varastoituna).
André Nascimento

André Nascimento (4. maaliskuuta 1979) on brasilialainen lentopalloilija. Hän on voittanut urallaan olympiakultaa, maailmanmestaruuden, maailmanliigan, maailmancupin, pan-amerikan sekä useita muita arvostettuja kilpailuja. Hänet valittiin vuoden 20002 MM-kisojen parhaimmaksi hyökkääjäksi.
Göran Ödner

Rurik Göran Ödner (12. syyskuuta 1922 Pietarsaari – 29. marraskuuta 1979) oli suomalainen saksofonisti, viulisti ja orkesterinjohtaja. Hän oli suomalaisen jazzin pioneeri ja hän oli arvostettu kevyen musiikin saralla. Ödnerin tanssiorkesteri mainitaan keskeisenä 1950- ja 1960-lukujen helsinkiläisorkesterina yhdessä mm. Ossi Runnen ja Jaakko Salon orkesterien kanssa. Hän soitti mm. Radion tanssiorkesterissa sekä Pauli Granfeltin ja Eero Wäreen kanssa. Jazziin hän tutustui jo nuorena, mutta hänen nuoruutensa ykkösinstrumentti oli viulu.
Ödner lauloi enimmäkseen suomeksi. Omien sävellystensä lisäksi hän suomensi englannista monia hittejä, kuten Bill Haleyn Rock Around the Clockin nimellä Tunnista toiseen. Hän käytti myös säveltäjänä salanimeä Yrjö Väsäri.
Ödnerin ura oli katketa lyhyeen sodan takia, jonka seurauksena hän sai lasinsirpaleita jalkaansa ja se jouduttiin lopulta amputoimaan. Muusikon uran lisäksi Ödner opetti viulunsoittoa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa.
Hänen poikansa oli rock-kitaristi Janne Ödner. Heidät molemmat on haudattu Malmin hautausmaalle.
Till Eulenspiegel

Till Eulenspiegel (joskus suomennettu nimellä Tahvo Pöllöpeili) on saksalaisten kansantarinoiden hahmo, jolla on ilmeisesti ollut 1300-luvulla elänyt todellinen esikuva. Häneen liitetään erilaista keppostelua sekä maallisia että hengellisiä herroja, porvareita ynnä muita kohtaan. Eulenspiegel-tarinoita painettiin jo vuonna 1515. Ne ovat moralisoivia. Niitä on käännetty useille kielille. 1500-luvulla painetut Eulenspiegel-tarinat olivat mahdollisesti keskiyläsaksalaisten eeposten proosaversioita tai ranskalaisien eeposten tai novellien mukaan kirjoitettuja kertomuksia.
Till Eulenspiegel -nimellä julkaistiin 1950-luvulla myös sarjakuvaa. Sitä käsikirjoitti Rolf Kauka ja piirsi van der Heide. Suomeksi hahmon nimi oli Jännä-Jussi. Kaikkiaan sarjaa ilmestyi 28 numeroa.
Aleksis Kivi käytti veijarista nimeä uuspeili, joka perustuu Eulenspiegelin nimeen.
Richard Straussin sävelruno, Till Eulenspigels Lustige Streiche, joka kuuluu teostyyppinsä tunnetuimpiin edustajiin, kuvaa hahmoa musikaalisin keinoin.