Leppävirta

Maantiede

Leppävirta sijaitsee Pohjois-Savossa Itä-Suomen läänissä, 5-tien ja Saimaan syväväylän varrella, käsittäen pääosan Suomen suurinta Soisalon saarta.
rantaosayleiskaava-alueet: Suvasvesi 240 km2, Unnukka 136 km2, Sorsavesi 66 km2
Leppävirran naapurikunnat ovat Heinävesi, Joroinen, Kuopio, Pieksämäki, Suonenjoki, Tuusniemi ja Varkaus.

Kylät

Haapamäki, Halola, Hankamäki, Hartikansalo, Hiismäki, Huovila, Huovilansalmi, Häikiä, Häyry, Jokilahti, Keinälänmäki, Kohmansalo, Konnuslahti, Kotalahti, Kivijärvi, Kurjalanranta, Lappi, Leppämäki, Leppävirta, Lylymäki, Moninmäki, Mustinmäki, Niinimäki, Nikkilänmäki, Näätänmaa, Oravikoski, Osmajärvi, Paukarlahti, Petromäki, Puponmäki, Rauvastenlahti, Reinikkala, Riihiranta, Saahkarlahti, Saamainen, Saijanlahti, Sarkamäki, Sarkaniemi,  Soinilansalmi, Sorsakoski, Särkilahti, Särkijärvi, Tahvanala, Tanskansaari, Takkula, Timola, Tuppurinmäki, Unnukansalo, Valkeamäki, Valkeisenranta, Vehmaansalo.

Orinoron rotko

Mustinmäessä sijaitsee jäätikköjen uurtama pystyseinäinen Orinoron rotko, jonka pituus on noin sata metriä ja syvyys lähes 20 metriä. Rotkon pohjalla pulppuaa lähde, ja lumi ja jää säilyvät siellä kesäkuulle saakka. Alueella kasvaa muun muassa raidankeuhkojäkälä. Orinoron rotko kuuluu Savon seitsemään ihmeeseen.

Historia

Leppävirta erotettiin omaksi pitäjäkseen vuonna 1639, kun Kuopion pitäjä jaettiin kahtia.
Leppävirta kuului Joroisten, Juvan ja Rantasalmen ohella Savon kartanovyöhykkeeseen. Kartanoiden mailla sijaitsi runsaasti torppia ja mäkitupia.  Kartanoiden omistajasuvut muodostivat ruotsinkielisen yläluokan.
Luonnonkaunis Leppävirran reitti houkutteli jo 1300-luvulla eräretkeläisiä seudulle. Nykyisinkin sama reitti palvelee sekä rahti- että henkilöliikennettä Saimaan kanavan kautta Suomenlahdelle.
Leppävirran sijainti ja pitkät teolliset perinteet ovat mahdollistaneet monipuolisen elinkeinorakenteen kehittymisen kuntaan maa- ja metsätalouden rinnalle.
Leppävirralle perustettiin kansakouluja aikaisemmin kuin muualle Suomeen. Siellä oli sahoja ja Hackman-yhtiöiden Sorsakosken metallitehdas. Vuonna 1918 Leppävirralla ja Varkaudessa oli punainen saareke valkoisen Suomen keskellä.

Koulutus ja kulttuuri

Kirkollinen kansanopetus ei ajan mittaan kyennyt tyydyttämään kansanopetuksen kasvavia tarpeita. Keisari Aleksanteri II pani v. 1856 alulle kansanopetuksen uudistamisen. Sorsakosken sahan kansakoulu avasi ovensa 1.10.1862 insinöörikapteeni Ekströmin tuparakennuksessa. Leppävirran tyttökansakoulu perustettiin 21.1.1872 Pekka Kansasen huoneissa Nikkilänmäellä. Kuntakokouksessa 5.11.1882 päätettiin perustaa kouluja sivukylille. Ensimmäinen sivukylä koulu valmistui kesällä 1884 Kurjalaan. Seuraavaksi tuli kansakouluja v.1896 Timolaan, v.1897 Kotalahteen, v.1898 Mustinmäkeen ja Näädänmaahan, v.1899 Moninmäkeen ja Sarkamäkeen. v.1900 Haapamäkeen ja Konnuslahteen. 
Leppävirralla järjestettiin vuodesta 18871 lähtien kiertävä käsityökoulu vuoteen 1917 asti tiedetään ainakin sen toimineen. 
Luku- ja musiikkiharrastuksia alkoi virrata Leppävirralle Yhdysvalloista ja Länsi-Euroopan kautta. 
Lukuseura oli säätylisten harrastus, sen synnyn selittänee se, että paikkakunnalla asui tavanomaista lukuhaluisempaa väestöä. 
Leppävirran vanhin torvisoittokunta perustettiin Sorsakoskelle, asialla oli opettaja Antti Tani. Torvisoittokunnat eivät jääneet ainoiksi musiikkinharrastukseksi. Leppävirralla syntyi laulukuoroja. Vilkkaina vuosina laulukuoroja oli peräti yhdeksän. 
1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Leppävirran perinneruoaksi valittiin kuivatusta kalasta ja sianlihasta tehty kapakalapaisti.

Elinkeinoelämä

Suurin osa Leppävirran yrityksistä on jäseniä Leppävirran Yrittäjissä, joka on Savon Yrittäjien paikallisyhdistys.
Hackman (nykyisin osa Iittala-konsernia) on Leppävirran Sorsakoskelta kotoisin oleva metallialan yritys. Leppävirralla toimii myös useita metalliteollisuuden alihankkijoita, kuten Supset Oy, Sorsakosken Konepaja Oy, Pivaset Oy, GeoTools Oy, Jarmatic Oy ym. Paikkakunnalla on LVI-alan yrityksiä, kuten HögforsGST, Gebwell Oy, PT Energiaporaus Oy, Mikenti Oy ym. Leppävirralla valmistetaan myös laivojen palo-ovia (Parmarine Oy) ja työmaatiloja ja tilaelementtirakennuksia (Parmaco Production). Leppävirralla on lisäksi paljon muita eri alojen yrityksiä, kuten Mikrotuki Jani Itkonen, Savon Tietosähkö Oy, Graafinen Suunnittelija Anssi Toivanen, Leppävirran Lääkäripalvelut Oy, JSE-Tek, ym. Leppävirta on elinkeinoelämältään varsin yrittäjävetoinen.
Oravikoskella on toiminut Outokumpu Oy:n Kotalahden kaivos vuosina 1959–1987. Kaivos oli nikkelikaivos, jonka malmi sisälsi myös kuparia. Enimmillään kaivos työllisti yli 300 henkeä.

Palo- ja pelastuspalvelut

Leppävirran Koulutiellä sijaitsevalla paloasemalla sijaitsevat yksiköt johto- ja tarkastusauto, PS421 sammutusauto, PS423 säiliöauto, PS427 miehistö- ja ensivasteauto ja 2 venettä. Venesatamassa on vielä 1 vene.
Leppävirralla oli myös Sorsakosken taajamassa Sorsakosken TPK/VPK eli Leppävirran toinen paloasema. Sorsakosken palokunta lakkautettiin vuonna 2012.
Leppävirralla sairaankuljetus- ja ensihoitopalvelut tuottaa Kuopion yliopistollinen sairaala, yksikön tunnus on EPS 421.

Matkailu

Leppävirran kuntakeskuksessa sijaitsee Sport & Spa Hotel Vesileppis, jonka yhteydessä toimii elämysmatkailukeskus sekä maastohiihtoon tarkoitettu maanalainen hiihtoareena, jäähalli ja monitoimiareena.  Kalmalahden rannalla kirkonkylässä sijaitsee myös kunnan omistama ja rahoittama Mansikkaharjun leirintäalue. Niemilomat tarjoaa majoitus-, kokous- ja koulutustiloja.
Virkistyskalastusta voi harrastaa noin seitsemän kilometrin päässä kuntakeskuksesta sijaitsevalla Konnuksen kanava-alue (3 kanavaa 1800-luvun puolivälin tienoilta nykypäivään) ja Konnuskoskella. Kunnassa on myös Matkailukeskus Unnukka  ja vuokrattavia lomamökkejä.
Leppävirralla sijaitsee myös aiemmin Suomen suurimpana saarena pidetty Soisalo.