google/wiki40b huggingface dataset:
Greg Lake

Gregory Stuart ”Greg” Lake (10. marraskuuta 1947 Poole, Dorset – 7. joulukuuta 2016) oli brittiläinen muusikko, joka tunnettiin parhaiten urastaan progressiivista rockia soittavan King Crimsonin basistina ja laulajana, sekä Emerson, Lake & Palmer -yhtyeen basistina, kitaristina, laulajana sekä sanoittajana. Lake kuoli syöpään 69-vuotiaana 7. joulukuuta 2016.

Uran alku

Lake varttui rantalomakaupunki Bournemouthin köyhällä alueella. Hän sai 12-vuotislahjaksi äidiltään kitaran ja alkoi ottaa soittotunteja. Hän tutustui saman kitaranopettajan toiseen oppilaaseen Robert Frippiin. Jo näihin aikoihin Lake sävelsi sittemmin isoksi hitiksi muodostuneen kappaleensa ”Lucky Man”.
Cliff Richardia ja The Shadowsin Hank Marvinia ihaillut poika kiersi yhtyeestä toiseen kitaristina ja laulajana. Unit Four, The Time Checks ja vuoden 1967 paikkeilla The Shame, joka pääsi tekemään singlen seuraavana vuonna. Hän lauloi myös Shy Limbs -nimisen yhtyeen levyllä ja pääsi Mick Taylorin tilalle kokoonpanoon nimeltä The Gods, johon kuuluivat sittemmin Uriah Heep -yhtyeen keskeisinä jäseninä toimineet Ken Hensley ja Lee Kerslake. Juuri kun The Godsin piti alkaa levyttää, Lake lähti basistiksi ja laulusolistiksi ystävänsä Robert Frippin uuteen yhtyeeseen King Crimson.

Greg Lake 1980–1990-luvuilla

Emerson Lake & Palmerin hajottua 1979 Lake kokosi uuden yhtyeen, johon tulivat mukaan Thin Lizzyn entinen kitaristi Gary Moore, Rory Gallagherin kanssa soittanut rumpali Ted McKenna ja Joe Cockerin ja Gerry Raffertyn entinen kosketinsoittaja Tommy Eyre. Tällä kokoonpanolla syntyi ensimmäinen sooloalbumi Greg Lake 1981, jonka kitaravoittoinen soundi poikkesi täysin Emerson Lake & Palmerin tyylistä. Toisen sooloalbumin Manoeuvres (1983) jälkeen piti parin vuoden tauon musiikkiurallaan, kunnes palasi valokeilaan Asia-yhtyeen kiertueen laulusolistina, jäämättä kuitenkaan vakituiseksi yhtyeen jäseneksi.
Vuonna 1986 ELP päätettiin koota uudelleen, nyt nimellä Emerson, Lake & Powell, rumpalina Cozy Powell. Yhtye teki yhden albumin ja maailmankiertueen. Alkuperäiseen kokoonpanoon ELP palasi Carl Palmerin paluun myötä 1990-luvun alussa ja julkaisi albumin Black Moon (1992). 1990-luvun loppuun asti Lake jakoi aikansa soolouran ja ELP:n kesken. Hän teki myös vapaaehtoistyötä kadonneiden lasten hyväksi.
Sofiène Melliti

Ura

Melliti aloitti uransa Tunisian pääsarjassa Espérancessa, jossa hän pelasi vuodet 1998–2002. Vuosina 2004–2006 Melliti pelasi Ukrainan pääsarjassa FC Vorskla Poltavassa, josta hän siirtyi kesken kauden vuonna 2006 Gaziantepsporiin. Elokuussa 2006 Melliti ei saanut allekirjoitettua jatkosopimusta ja jäi ilman seuraa. Vasta syyskuussa 2008 hän löysi itselleen uuden seuran siirryttyään saudiarabialaiseen Al Shababiin.

Maajoukkue

Melliti on noussut urallaan Tunisian jalkapallomaajoukkueeseen, jonka mukana hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006. Ensimmäisen maalinsa maajoukkuepaidassa hän teki tammikuussa 2006. Hänet on nimitetty maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006.
Sea Islands

Historiaa

Asutuksen merkkejä on saarilla tuhansien vuosien ajalta. Muun muassa creek- ja guale-intiaanit asuivat saarilla.
1500-luvulla espanjalaiset rakensivat saarille laivastotukikohtia ja estivät ranskalaisten aikeet siirtokunnan perustamiseksi. 1700-luvun keskivaiheilla Georgian osavaltion perustaja James Oglethorpe rakensi St. Simonsin saarelle Fort Frederica -nimisen linnoituksen, ja vähitellen espanjalaiset väistyivät englantilaisten tieltä. 1800-luvulla Sea Islands oli varhaisin merkittävä puuvillanviljelyalue Yhdysvalloissa. Ensimmäiset puuvillaplantaasit syntyivät St. Helenan ja Port Royalin saarille. Orjien vapauduttua monet heistä asettuivat asumaan saarille. 1920-luvulla puuvillasatoja alkoi verottaa puuvillakärsäkäs, ja saarilla siirryttiin ruokakasvien viljelyyn. Muita saarten elinkeinoja ovat kalastus (etenkin osterit ja katkaravut), fosfaatin louhinta ja turismi.
Orjien jälkeläiset puhuvat omaa gullahiksi kutsuttua kreolikieltään.
Vuonna 1893 iskenyt Sea Islandsin hurrikaani tappoi pari tuhatta saarten asukasta ja jätti noin 30 000 kodittomiksi.
Wetarinviikunansyöjä

Levinneisyys

Wetarinviikunansyöjää tavataan kotoperäisenä Wetarin saarella Indonesiassa. Sen populaatio on luultavasti pieni, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elintavat

Wetarinviikunansyöjä tunnetaan huonosti. Se elää useimmissa metsätyypeissä, mutta laji suosii metsänreunoja ja kuivia metsiä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa viikunoita.
Korpijärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 164 hehtaaria eli 1,6 neliökilometriä, se on 3,6 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 13,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,5 metriä mpy.
Korkalovaara

Korkalovaara on kaupunginosa ja lähiö Rovaniemen kaupungissa Lapin maakunnassa. Korkalovaara liitettiin osaksi Rovaniemen kauppalaa 1.1.1957. Korkalovaara on laaja kaupunginosa, ja sen alueita ovat mm. Länsikangas, Vaaranlaki ja Lapinrinne.
Korkalovaaran historiallinen keskus on Hillapolun ostoskeskus. Korkalovaarassa sijaitsi myös Korkalovaaran lukio, mutta se yhdistettiin Lyseonpuiston lukion kanssa. Myös Alvar Aallon suunnitteleman Korkalorinteen asuntoalueen (Pikku-Tapiola) katsottiin aiemmin kuuluvan Korkalovaaraan. Nykyään sen katsotaan sijaitsevan ns. Kolmannessa kaupunginosassa.
Maamerkkeinä Korkalovaarassa sijaitsevat radiomasto sekä Karinrakan vesitorni. Alueen palveluihin kuuluvat tennishalli, ravintola, apteekki, kirjasto, posti sekä useita päivittäistavarakauppoja. Seurakunnalla on alueella kappeli. Korkalovaarassa toimivat myös Korkalovaaran peruskoulu (luokat 1–9) sekä Vaaranlammen koulu (luokat 1–6). Päiväkoteja alueella on kaksi. Alueella on latuja ja ulkoilureittejä. Lisäksi vaaran lounaispuolella Mäntyvaarassa sijaitsee Mäntyvaaran ravirata.
Vaaran pohjoisrinteellä sijaitsi 1960-luvulle saakka kaatopaikka, jonka aluetta on nykyisin maisemoitu ja paikalla on aikaisemmin toiminut myös laskettelurinne.
The Hidden Wiki

The Hidden Wiki viittaa useisiin piilopalveluna Tor-verkossa toimiviin samankaltaisiin sivuihin, joihin on koottu linkkilistoja ja tietosanakirjamaisia artikkeleita wiki-muodossa. Suuri osa linkeistä johtaa erilaisille keskusteluforumeille, mutta osa linkeistä väittää johtavansa sivustoille joiden kautta voi ostaa huumeita, rahanpesua, räjähteitä, väärennettyjä passeja tai sivustoille joilta löytyy lapsipornoa. Valtaosa näistä on kuitenkin erilaisia huijaus- tai phishing-sivustoja.
Alkuperäinen sivusto suljettiin vuonna 2014 viranomaisten toimesta, nykyään samassa osoitteessa toimii toinen samanniminen sivusto.

Tausta

Tor-piilopalveluna toimiva Hidden Wiki käyttää .onion-näennäisverkkotunnusta ja siihen pääsee vain Tor-verkon kautta. Sivulla on kokoelma linkkejä eri aiheista muihin piilopalveluihin joilla myydään huumeita ja muuta kiellettyä, kuten Silk Roadille.

Anonymouksen lapsipornon vastainen isku

Marraskuussa vuonna 2011 Anonymous-haktivistit aloittivat Operation Darknetiksi kutsutun operaation, jossa useiden Tor-verkossa piilopalveluina toimivien lapsipornosivujen toiminta keskeytettiin palvelunestohyökkäyksellä muun muassa monia lapsipornosivuja palvelimillaan pitävän hosting-palvelu Freedom Hostingia vastaan. Anonymouksen viestissä ryhmä kertoi löytäneensä linkin sivulle Hidden Wikistä, ja että sivustolla olisi yli 100 gigatavua lapsipornoa. Anonymouksen iskun jälkeen  Hidden Wiki on ilmoittanut ettei julkaise lapsipornoa sisältävää sisältöä.
Tapani III

Tapani III oli Unkarin kuningas vuosina 1161–1172. Hän oli kuningas Géza II:n vanhin poika, ja nousi valtaan isänsä kuoltua nuorena. Kuuden viikon kuluttua hän joutui setiensä syrjäyttämäksi, ja maanpakoon Itävaltaan. Vuoden kuluttua hän palasi valtaan. Saadakseen valtaannousulleen Bysantin keisarin tuen, hän suostui antamaan nuoremman veljensä Bélan, Dalmatian ja Kroatian herttuan, kasvatettavaksi Bysantin hovissa. Bysantti vaati myös Dalmatiaa ja Kroatiaa haltuunsa, ja vuoteen 1167 jatkuneessa sodassa Tapani III joutui luovuttamaan nistä osia Bysantille.
Marjatta Rautio

Malmi Marjatta Rautio (o.s. Järvenkylä; 18. lokakuuta 1944 Helsinki – 1. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kemiallisten aseiden asiantuntija ja professori.
Professori Jorma K. Miettinen pyysi Helsingin yliopiston farmasian laitoksella väitellyttä Rautiota vuonna 1983 kemiallisten aseiden valvontaprojektiin. Siitä alkoi hänen työnsä asian parissa. Rautio nimitettiin 1994 Helsingin yliopiston alaiseksi itsenäiseksi instituutiksi perustetun Kemiallisen aseen kieltosopimuksen valvontalaitoksen (Verifin) ensimmäiseksi johtajaksi.
Marjatta Raution vanhemmat olivat oopperalaulaja Malmi Vilppula ja Teknos-Tehtaat Oy:n perustaja Yrjö Järvenkylä.
Lyijyhohde

Esiintyminen

Lyijyhohde esiintyy aggregaatteina (geol. termi) kalsiitin ja kvartsin kanssa, usein myös sinkkivälkkeen sekä kupari- ja rikkikiisun kanssa. Kupari kuitenkin helppo rikastaa louheesta.
Vihannin sinkkikaivos oli yksi Suomen lyijyhohdelouhoksista.

Ominaisuudet

Lyijyhohteen tunnistaa siitä, että se lohkeaa kuutiopintoja myöten. Lyijyhohde ei ole magneettinen.
Lyijyhohteen ensimmäisiä käyttökohteita oli kosmetiikka, jo muinaiset egyptiläiset käyttivät sitä kajaalina silmien rajaukseen. Sitä on käytetty väriaineissa myöhemminkin, mutta lyijyn myrkyllisyys on rajoittanut sen käyttöä kosmetiikassa. 
Lyijyhohdetta käytettiin myös kidekoneiden kiteen eli diodin osana, jossa lyijyhohteen ja ohuen metallikärjen rajapinta toimi schottky-diodin tapaan.
Jäämies (sarjakuvahahmo)

Historia

Bobby Drake halusi ainoastaan normaalin elämän. Sellainen hänellä olikin. Hän oli tavallinen koululainen, tai ei aivan. Bobby tiesi kyvyistään, vaikkei niitä osannut eikä edes yrittänytkään käyttää. Myös hänen vanhempansa tiesivät pojastaan ja he auttoivat häntä pitämään jäävoimansa salassa.
Mutta tätä rauhallista elämää ei jatkunut pitkään. Ollessaan ulkona tyttöystävänsä kanssa, jengi hyökkäsi heidän kimppuunsa. Bobby suojasi itseään ja tyttöystäväänsä käyttämällä vaistomaisesti jäävoimaansa ja jäädytti yhden pojista. Muut pojat juoksivat karkuun, kuten myös nuoren Bobbyn tyttöystävä.
Pian Professori X lähetti Kykloopin pyytämään Bobbya liittymään Ryhmä-X:ään. Bobby kuitenkin kieltäytyi, mutta pian joukko vihaisia kyläläisiä hyökkäsivät Bobbyn ja Kykloopin kimppuun tarkoituksena hirttää heidät. Kaikkien onneksi Professori X tyhjensi vihaisten kyläläisten muistin ja samalla Bobby päätti liittyä Ryhmä X:ään.
Myöhemmin, House of M -tarinan päätteeksi myös Jäämies menetti voimansa Purppuranoidan loitsun takia.

Elokuvat

Jäämies esiintyy jokaisessa X-Men elokuvassa näyttelijänään Shawn Ashmore.
Elokuvassa X-Men hänellä ei ole suurta roolia. Hänen tärkein "esiintyminen" elokuvassa on kohtaus, jossa Mystikko näyttelee häntä saanakseen Roguen häipymään koulusta. Suuri ero sarjakuvaan nähden on hänen ulkonäkönsä.
X-Men 2 hänellä on paljon suurempi rooli ja hänen ja Roguen välille on kehkeytynyt romanssi.
X-Men: Viimeinen kohtaaminen hänen roolinsa on jälleen pienempi ja hänellä alkaa olemaan tunteita myös Varjokissaa kohtaan. Hänen sarjakuvista tuttu ulkonäkönsä näkyy lopussa taistelussa Pyroa vastaan ja hän lopulta valitsee Roguen.
Vaasan Isku Power

Vaasan Isku Power on vaasalainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1994, kun Vaasan Myyntimiehet ja ABB Power yhdistivät harrastemielisen lentopallotoiminnan pelaajien puutteen vuoksi saman seuran yhteyteen. Yhteinen toiminta oli alkanut kuitenkin jo muutamaa vuotta aiemmin, kun seurat hankkivat toistensa riveistä pelaajia saadakseen täyden ringin pelaajia harjoituksiinsa. Tällä hetkellä seura pelaa 4-sarjassa. Isku Power myös järjestää kesäisin Tropiclandia Beach-kesäsarjaa.
Carlemanniaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat monivuotisia ruohoja tai pensaita, joiden nivelet ovat vaihtelevassa määrässä turvonneita. Lehdet ovat vastakkaisesti, hammaslaitaiset; lehtiparia yhdistää varren poikki kulkeva juova. Kukinto sijaitsee varren päässä tai lehden hangassa. Kukat ovat heikosti vinottain vastakohtaisia, neli- tai viisilukuisia, suvussa Silvianthus erilaisvartaloisia (heterostylisiä). Verholehdet ovat toisinaan erikokoisia, tasasoukkia. Heteitä on kaksi; ponnet ovat läheisesti vartalon ympärillä. Sikiäin on kehänalainen ja sen päällä on mesiäinen; sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Vatalo on nuijamainen. Hedelmä on mehevän kotamainen, selkäluomainen tai viideksi liuskaksi avautuva, verhiöllinen. Siemenessä on pieni alkio ja toisinaan kirjava endospermi.

Levinneisyys

Heimo kasvaa Etelä-Aasiassa Itä-Nepalista itään Myanmariin, Thaimaahan, Laosiin, Vietnamiin ja Lounais-Kiinaan ulottuvalla alueella sekä Sumatralla.

Luokittelu

Heimossa on kaksi sukua ja viisi lajia. Aikaisemmin ne on viety kuusamakasvien (Caprifoliaceae) tai matarakasvien (Rubiaceae) yhteyteen. Lähin sukulaisheimo on kuitenkin oliivikasvit (Oleaceae).
Kun tuomi kukkii

Juoni

Melodraamassa talon tytär Liina (Tamara Lund) saa kolme kosijaa, kulkukauppias Mikon, joka haikailee paikelleen asettumisesta (Mauno Kuusisto), hiukan yksinkertaisen rengin (Leo Lastumäki) ja viinaanmenevä kylänmiehen (Matti Oravisto). Elokuvan juoni on kuitenkin sivuseikka, ja keskeisenä elokuvassa on kahden päähenkilön, Liinan ja Mikon, laulu.

Tuotanto

Elokuvan syntyyn vaikutti Kuusiston suuri kansansuosio. Sammatissa kuvatuissa ulkokohtauksissa sattui vastoinkäymisiä. Lähes koko kuvausajan satoi. Kuvausten alussa sattuneet rankkasateet veivät tuomista kukat, ja kukkia jouduttiin ehostamaan muun muassa koiranputkilla. Kirkkokohtauksen avustajat olivat jo ehtineet poistua palkkiot taskussa, kun kuvaaja huomasi, ettei kamerassa ollutkaan filmiä. Avustajat jouduttiin kutsumaan paikalle uudestaan.

Arviot

Kriitikko Olavi Veistäjä kiitti Mauno Kuusiston laulua, Kalle Peronkosken kuvausta ja Erkki Melakosken musiikkia. Muuten hän arvioi tarinan viikkolehtitasoiseksi ja totesi, että ”luulisi katselevansa n. 30 vuotta sitten tehtyä kotimaista elokuvaa. Hyvin näyttävät kestävän nuo kuuluisat suomalaisen elokuvan lapsenkengät - aina vaan”.
Pivaliinihappo

Ominaisuudet

Pivaliinihappo on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Pivaliinihappo on heikko happo ja sen pKₐ-arvo on 5,01. Pivaliinihappo reagoi karboksyylihappojen tavoin ja muodostaa esimerkiksi estereitä ja voidaan pelkistää aldehydiksi ja alkoholiksi. Suhteellisen steerisesti estyneen alkyyliryhmän vuoksi aineen reaktiot ovat hitaampia kuin suoraketjuisten karboksyylihappojen reaktiot ovat.
Leon Schlumpf

Elämäkerta

Schlumpf syntyi 1925 Felsbergissä ja opiskeli lakia Zürichissä. Hän liittyi Graubündenin demokraattiseen puolueeseen ja oli merkittävä tekijä sen yhdistymisessä viljelijöiden, kauppiaiden ja sitoutumattomien puolueeseen. Ne muodostivat 1971 Sveitsin kansanpuolueen. Schlumpf valittiin 1966 Sveitsin liittokokouksen alahuoneeseen, eli kansallisneuvostoon. Senaatissa hän istui vuodesta 1974, ja vuodet 1974–1978 hän valvoi Sveitsissä myytävien tavaroiden ja palveluiden hinnoittelua.
Schlumpfista tuli 1980 Sveitsin liittoneuvostoon liikenne-, viestintä- ja energiaministeriksi. Hän oli 1984 Sveitsin liittopresidenttinä. Tehtävä kiertää vuosittain. Schlumpf oli liittoneuvostossa vuoteen 1987. Hänet tunnettiin erityisesti Sveitsin rautatieliikennettä uudistaneen Bahn 2000 -hankkeen käynnistäjänä. Projektin tarkoituksena oli kehittää yhteyksiä, lisätä vuoroja ja modernisoida rautatiekalustoa. Hänen aikanaan Sveitsissä laajennettiin myös tieverkkoa ja otettiin käyttöön vinjettimaksu. Viestintäministerinä Schlumpf avasi mahdollisuuden yksityisille radiokanaville.
Schlumpf oli ammatiltaan asianajaja. Hänellä oli ura myös kansanmuusikkona, ja hän toimi lauluntekijänä pseudonyymillä Raetus Telena. Schlumpf kuului Sveitsin kansanpuolueeseen (Schweizerische Volkspartei, SVP), kuten myös hänen tyttärensä Eveline Widmer-Schlumpf, joka valittiin liittoneuvostoon 2007.
Aquilon (1789)

Palvelus

Alus palveli Italian rannikolla vara-amiraali Brueys'n laivueessa päällikkönään Antoine-René Thévenard. Se osallistui 2. elokuuta 1798 Aboukirin taisteluun, jossa se otti yhteen HMS Vanguardin, HMS Minotaurin ja HMS Theseuksen kanssa. Aquilon vallattiin, ja se liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Aboukir.
Alus romutettiin maaliskuussa 1802.
Kolera (ruoka)

Kolera (saks. Cholera) on Valais’n kantonissa, Sveitsissä suosittu ruokalaji, joka valmistetaan paistamalla perunoita, vihanneksia ja hedelmiä juuston kanssa torttua muistuttavaksi leivonnaiseksi.
Ruokalajin erikoinen nimi selittyy sen historialla. Kun seudulla riehui vuonna 1836 koleran aiheuttama epidemia, asukkaat joutuivat improvisoimaan uuden ruokalajin leivonnaisista ja mistä tahansa saatavilla olleesta ruoasta, koska normaali kaupankäynti oli keskeytynyt. Epidemian hellitettyä keittiömestarit jatkoivat reseptin käyttöä valmistaen paikallisista aineksista ruokaisaa torttua. Näin sai alkunsa alueella yhä edelleen suosittu ”kolera”-ruoka. Muualla Sveitsissä ruokalajia ei juuri tunneta.
Alun perin aineksina käytettiin omenoita, päärynöitä, perunoita, sipulia, purjoa, raclette-juustoa ja pekonia.
Sensō-ji

Historia

Vuonna 628 kaksi kalastajaa löysivät verkoistaan bodhisattva Kannonin patsaan. Asakusan kyläpäällikkö Haji no Nakatomo ryhtyi tapauksen kunniaksi buddhalaiseksi papiksi ja muutti kotinsa temppeliksi.

Merkitys

Temppelissä vierailee vuosittain noin 30 miljoonaa kävijää.
Alexandre Cabanel

Alexandre Cabanel (28. syyskuuta 1823 Montpellier - 23. tammikuuta 1889 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.
Cabanel oli akateemisen tyylisuunnan taidemaalari, joka maalasi uskonnollisia, historiallisia ja klassisia aiheita. Hän oli omana aikanaan arvostettu muotokuvamaalari sekä Ranskan keisari Napoleon III:n arvostama taiteilija. 
Cabanel pääsi opiskelemaan Pariisin Ecole des Beuax-Arts 17-vuotiaana. Hän oli François-Édouard Picot:n oppilas ja piti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1844. Hänelle myönnettiin stipendi vuonna 1845 ja hänet valittiin professoriksi opinahjoonsa vuonna 1863.  
Pariisin salongin Grande Médaille d´Honneurin Cabanel voitti vuosina 1865, 1867 ja 1878. Opettajan toimensa aikana hän ehti opettaa satoja opiskelijoita ja oli näin keskeisesti vaikuttamassa kokonaisen sukupolven käsitykseen hyvästä taiteesta. Uransa loppupuolella hän ajautui riitoihin uuden, impressionismiksi kutsutun taidesuuntauksen kanssa. Cabanel ja William-Adolphe Bouguereau kieltäytyivät vastaanottamasta impressionistien töitä salonkiin ja tämä sai impressionistit perustamaan oman salonkinsa.  
Cabanelin työtä "Venuksen synty" pidetään yhtenä 1800-luvun kuuluisimmista maalauksista.
Suuri-Pyöriä

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,7 metriä mpy.
Mauthausen-Gusen

Mauthausen (vuoden 1940 kesästä lähtien Mauthausen-Gusen) oli natsi-Saksan keskitysleiri, joka kasvoi suureksi leiriryhmäksi. Se rakennettiin Ylä-Itävaltaan Mauthausenin ja Gusenin kylien ympärille, noin 20 kilometriä Linzin kaupungista itään.
Alun perin alueella sijainneesta yksittäisestä leiristä Mauthausen laajeni ajan mittaan yhdeksi Saksan hallinnoiman Euroopan suurimmista työleirikomplekseista. Mauthausenissa ja Gusenin lähistöllä sijainnutta neljää pääleiriä lukuun ottamatta eri puolille Itävaltaa ja Saksan eteläosia sijoitetut yli 50 alaleiriä käyttivät vankeja orjatyövoimana. Alaleirejä sijaitsi muun muassa Ebenseen, Melkin ja Amstettenin kaupungeissa. Lukuisat KZ Mauthausenin alaisuudessa toimineet leirit sisälsivät kivilouhoksia, ase- ja ammustehtaita, kaivoksia sekä Me 262 -suihkuhävittäjien kokoonpanotehtaita.
Läheltä St Georgen an der Gusenin kaupunkia on löydetty maanalainen tehdaskompleksi, jossa epäillään natsivallan aikana tehdyn muun muassa ydinaseen kehittämistyötä. Rakennelmien löytämiseen johtivat itävaltalaisen dokumentaristin Andreas Sulzerin tekemät asiakirjalöydöt. Huolellisesti kätketyt rakennelmat jäivät alueen miehittäneiltä Neuvostoliiton armeijan yksiköiltä löytämättä. 
Tammikuussa 1945 Mauthausenin keskustoimistosta johdetuissa leireissä oli arviolta 85 000 vankia. Kuolleiden tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta useimpien lähteiden mukaan se olisi ollut koko leiriryhmän osalta välillä 122 766 – 320 000. Leirit muodostivat yhden ensimmäisistä massiivisista keskitysleirikomplekseista natsi-Saksassa ja olivat viimeisiä, jotka länsiliittoutuneet tai Neuvostoliitto valtasivat. Kaksi pääleiriä, Mauthausen ja Gusen I, olivat myös ainoat leirit koko Euroopassa, jotka kuuluivat ”luokkaan III”, mikä merkitsi niiden olleen ”Valtakunnan parantumattomille poliittisille vastustajille” suunnatuista leireistä ankarimmiksi tarkoitettuja. Toisin kuin monissa muissa keskitysleireissä, joissa oli kaikenlaisia vankeja, Mauthausenia käytettiin pääasiassa toisen maailmansodan aikana Saksan hallintaan joutuneiden maiden älymystöön ja yläluokkiin kuuluneiden koulutettujen ihmisten tappamiseen kovalla työnteolla.

Kulttuurissa

Kreikkalainen säveltäjä Mikis Theodorakis sävelsi Mauthausenista kertovan neliosaisen Mauthausen-sarjan (Mauthausen Cantata). Theodorakiksen ystävä Iakovos Kambanellis oli vankina Mauthausenissa ja kirjoitti kokemuksistaan neljä runoa, jotka Theodorakis sävelsi. Theodorakis omisti sävellyksensä kaikille fasismista kärsineille ja sitä vastaan taistelleille.
Mauthausen-sarjan alkuperäisinä esittäjinä toimivat Maria Farantouri (kreikaksi), Elinoar Moav Veniadi (hepreaksi), Gisela May (saksaksi) ja Nadia Weinberg (englanniksi).
Juan Ignacio Chela

Tennisura

Chela oli vuonna 2001 kolmen kuukauden kilpailukiellossa ATP-kiertueelta ja sai kahdeksan tuhannen dollarin sakon metyylitestosteronin käytöstä Cincinnati Masters-turnauksessa. 9. elokuuta 2004 hän saavutti uransa korkeimman sijoituksen kaksinpelin maailmanlistalla, ollessaan viidestoista. Australian avoimissa 2005 Chela hävisi kolmannella kierroksella Lleyton Hewittille.
Parhaimmillaan Chela pääsi Grand Slam -turnauksissa puolivälieriin Ranskan avoimissa vuosina 2004 ja 2011 sekä Yhdysvaltain avoimissa 2007.
Vuonna 2010 hän voitti Houstonin finaalissa Sam Querreyn 5–7, 6–4, 6–3, ja otti samalla ensimmäisen ATP-tason turnausvoittonsa yli kolmeen vuoteen. Matkalla voittoon hän voitti mm. Eduardo Schwankin, Lleyton Hewittin ja Horacio Zeballosin. Samana vuonna hän otti toisen turnausvoiton syyskuussa Bukarestissa voittamalla finaalissa Pablo Andújarin.
Chela lopetti uransa kauteen 2012.