google/wiki40b huggingface dataset:
Tianqi

Elämäkerta

Zhu Youxiao tuli keisariksi 15-vuotiaana sen jälkeen, kun hänen isänsä, keisari Taichang oli kuollut hallittuaan vain vajaan kuukauden.  Hän ei kiinnittänyt kovin suurta huomiota valtiollisiin asioihin, ja häntä syytettiin myös niiden velvollisuuksien laimin­lyönnistä, jotka pojalle kuuluivat hänen isäänsä kohtaan, sillä hän ei toiminut isänsä toivomalla tavalla. On mahdollista, että Zhu Youxiao kärsi oppimis­vaikeuksista tai muustakin. Hän oli luku­taidoton eikä osoittanut kiinnostusta opintoihinsa.
Koska hän ei kyennyt lukemaan muistioita eikä ollut kiinnostunut valtiollisista asioista, hovin pää­eunukki Wei Zhongxian piti tosiasiallista valtaa hallussaan yhdessä rouva Keshin, Zhu Youxiaon lasten­hoitajan kanssa. Zhu Youxiao ilmeisesti käytti suuren osan ajastaan puusepän töihin. Wei käytti tilaisuutta hyväkseen ja ryhtyi nimittämään palatsin tärkeisiin virkoihin henkilöitä, joihin hän luotti. Samaan aikaan rouva Keshi, nuoren keisarin lasten­hoitaja, yritti pitää vallan hallussaan poistamalla kaikki muut naiset keisarin haaremista lukitsemalla keisarin jalka­vaimot sisään ja jättämällä heidät kuolemaan nälkään.
Moralistinen kungfutselainen Donglin-liike katsoi keisari­kunnan olevan hätä­tilassa.
 Siihen hovi peitellysti vastasi teloittamalla useita virka­miehiä, joilla oli yhteyksiä Dongliniin. Tianqin aikana kansan elin­olot huononivat, ja häntä vastaan kohdistui useita kansan­nousuja.
Tianqi kuoli vuonna 1627. Koska hänen kaikki poikansa olivat kuolleet nuorina, häntä seurasi valta­istuimelle hänen nuorempi veljensä Zhu Youjian, josta tuli keisari Chongzhen. Koska myös Tianqin molemmat tyttäret olivat kuolleet, hänellä itsellään ei enää ollut jälkeläisiä.

Televisiosarja

Elo-syyskuussa 2009 Kiinan televisiossa näytettiin kaikkiaan 42 tuntia kestänyt televisio­sarja, joka esitti näytel­mällisesti Wei Zhongxianin ja rouva Ken vallankäyttöä keisari Tianqin aikana. Sitä esitettiin 21 iltana, ja kukin jakso kesti kaksi tuntia. Se osoitti elävästi, kuinka perinnöllinen monarkia voi johtaa järkyttävään vallan väärin­käyttöön. Sarja päättyi torstaina 17. syyskuuta, tasan kaksi viikkoa ennen Kiinan kansan­tasa­vallan 60-vuotis­päivää.
Pachycereeae

Tuntomerkit

Tribuksen kaktuslajit ovat kookkaita, puu- tai pensasmaisia. Niiden varret ovat nivelettömiä, pylväsmäisiä ja uurteisia. Kukkia tuottava varren osa on erilaistumaton tai erilaistunut apikaaliseksi tai lateraaliseksi kefalioksi. Pienet tai keskikokoiset kukat ovat säteittäisiä tai vastakohtaisia, muodoltaan vaihtelevia, ja ovat auki enimmäkseen yöaikaan. Kukkapohjus on suomuinen tai harvoin paljas, ja sen areoleissa on piikkejä tai sukasia. Hedelmät ovat meheviä, piikkisiä, avautuvia tai avautumattomia. Siemenet ovat vaihtelevia, keskikokoisia tai isoja, ja kannattimen arpi (hilum) ja siitereikä (mikropyle) ovat yhteydessä toisiinsa tai täysin yhteen kasvaneet. Siemenissä ei ole ulokkeita.

Levinneisyys

Tribuksen kasvit ovat kotoisin pääasiassa Meksikosta ja Yhdysvaltain lounaisosista, mutta tribuksen levinneisyys ulottuu myös Karibialle, Keski- ja Etelä-Amerikkaan Venezuelaan asti.
Ioánnis Bouroúsis

Ura

Bouroúsis aloitti koripallon vasta lukio-iässä. Ensimmäinen koripalloseura oli kotikaupungin Gimnastikos Sillogos Karditsas. Vuonna 2000 hän päätti tehdä uralleen tärkeän liikkeen ja liittyi AEK Ateenan miehistöön, jossa hän pelasi ensimmäisen pelinsä kaudella 2002–2003. Kautta 2008–2009 moni pitää Bouroúsiksen läpimurtokautena. Kauden jälkeen hänet valittiinkin Euroliigan ykköstähdistöön.
Vuonna 2009 Bouroúsis teki Olympiakosin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen, vaikka San Antonio Spurs oli osoittanut myös kiinnostuksensa. Hän pelasi seurassa vuoteen 2011 asti, kunnes siirtyi italialaiseen Olimpia Milanoon.
Bouroúsis päätti maajoukkueuransa vuoden 2015 EM-kilpailuihin.
Eutelsat

Eutelsat (The European Telecommunications Satellite Organization) on eurooppalainen tietoliikennesatelliitti-organisaatio.

Organisaatio

Se perustettiin valtioiden välisenä organisaationa vuonna 1977. Suomea edusti Posti- ja telelaitos. 
Nykyisin organisaatio on ranskalainen yritys, Eutelsat S.A., jonka pääkonttori on Pariisissa. Se on maailman kolmen suurimman satelliittitietoliikenneorganisaation joukossa. Nykyisin Ruotsin ja Suomen intressejä Eutelsatissa valvoo TeliaSonera.
Se lähettää yli 2 100 televisiokanavan ja 970 radiokanavan ohjelmat, joiden kuluttajiin kuuluu yli 120 miljoonaa taloutta, jotka saavat signaalin joko oman vastaanottoantennin tai paikallisen Kaapeli-TV:n kautta. Satelliittien kautta lähetetään muun muassa digi-tv -kanavia. Suomessa lähetyksiä voi vastaanottaa noin 60–80 senttimetrin läpimittaisella lautasantennilla. Maksuttomasti katseltavia digitelevisiokanavia näkyy Suomessa satoja.
Tammikuussa 2012 yhtiön suurin omistaja espanjalainen Abertis Telecom (31% osuus) myi 16%-osuuden yhden miljardin euron hintaan.  Kesäkuun lopulla Abertis myi 7% osuuden Eutelsatista Kiinan kansantasavallan CIC-yhtiölle (China Investment Corporation).  Myyntihinta oli 385 miljoonaa euroa, joka tuotti 273 miljoonan euron voiton Abertikselle. Yhtiölle jäi 2,35 % osuus Eutelsatista.
Todd Bertuzzi

Pelaajaura

Bertuzzi pelasi junioriuransa OHL-liigan Guelph Stormissa ja oli New York Islandersin ensimmäisen kierroksen varaus vuonna 1993. Vuonna 1998 Bertuzzi siirtyi pelaajakaupassa Bryan McCaben kanssa Islandersista Vancouver Canucksiin vaihdossa Trevor Lindeniin. Vancouverissa Bertuzzi muodosti Markus Näslundin ja Brendan Morrisonin kanssa tehokkaan hyökkäysketjun ja kausi 2002–2003 olikin Bertuzzin uran tähänastisesti tehokkain, kun hän teki 82 ottelussa 46 maalia ja 97 pistettä.
8. maaliskuuta 2004 ottelussa Colorado Avalanchea vastaan Bertuzzi yritti haastaa Avalanchen hyökkääjä Steve Moorea tappeluun tämän kuitenkaan siihen suostumatta. Tällöin Bertuzzi löi Moorea nyrkillä takaapäin ohimoon ja kaatoi tämän kasvot edellä jäähän. Moore oli kuukautta aiemmin taklannut kyynärpäällä Bertuzzin joukkuetoveri Markus Näslundia. Näslund oli saanut tilanteesta lievän aivotärähdyksen eikä tilanteesta ollut tuolloin tuomittu rangaistusta. Moore sai useita vammoja pään ja kaulan alueelle, muun muassa aivotärähdyksen. Liiga asetti Bertuzzin pelikieltoon määräämättömäksi ajaksi ja hän sai tapauksesta useita oikeussyytteitä. Moore ei enää jatkanut jääkiekkouraansa tapauksen jälkeen. Bertuzzin pelikielto määrättiin päättyneeksi 8. elokuuta 2005. 
Tämän jälkeen Bertuzzi pelasi myös Kanadan joukkueessa talviolympialaisissa Torinossa 2006. 23. kesäkuuta 2006 hänet kaupattiin puolustaja Bryan Allenin ja maalivahti Alex Auldin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa maalivahti Roberto Luongoon, puolustaja Lukas Krajicekiin ja kuudennen kierroksen varausvuoroon. Floridassa Bertuzzi ei ehtinyt pelata kuin seitsemän peliä, sillä hän joutui lokakuussa 2006 välilevyvamman takia leikkaukseen, ja ennen kuin ehti tehdä paluuta kaukaloon, hänet kaupattiin helmikuussa 2007 Detroit Red Wingsiin vaihdossa kahteen varausoikeuteen . Kauan hän ei Detroitissa ollut, vaan hän siirtyi pari viikkoa kauden päättymisen jälkeen Anaheim Ducksiin.
Kesällä 2008 Ducks osti Bertuzzin sopimuksen ulos ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja. 7. heinäkuuta 2008 Bertuzzi solmi sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Sopimus oli yksivuotinen. Elokuussa 2009 hän teki yksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Kesällä 2010 hän jatkoi sopimusta Detroitin kanssa. Bertuzzi pelasi Detroitissa vuoteen 2014 asti. Kaudella 2013–2014 hänelle tehtiin kaksi polvileikkausta, ja seuraavalla kaudella hän vielä kokeili polvensa kuntoa ja pelasi kaksi ottelua AHL-liigassa, mutta päätti lopettaa aktiiviuransa.
Amerikansuomi

Amerikansuomi eli fingliska tai fingelska tarkoittaa amerikansuomalaisten eli Pohjois-Amerikkaan muuttaneiden suomalaisten ja heidän jälkeläistensä käyttämää finglishiä eli suomen kieltä, johon englannin kieli on voimakkaasti vaikuttanut. Amerikansuomea käytettiin aktiivisesti 1950-luvulle asti. Sen jälkeen sen käyttö on vähentynyt, kun amerikansuomalaisten uudemmat sukupolvet ovat siirtyneet englannin käyttöön.

Historia

Amerikansuomi sai alkunsa 1800-luvun lopulla, kun suomalaisia siirtolaisia alkoi saapua Amerikkaan. Kielimuoto syntyi spontaanisti, kun amerikansuomalaiset huomasivat, että Yhdysvalloissa oli paljon asioita, joille suomen kielessä ei ollut nimiä. Ennen tuntemattomia asioita syntyi lisäksi vuosikymmenten saatossa lisää, kuten auto. Joillain ammattialoilla kuten tehdastyössä tarvittiin erityisen paljon uutta sanastoa.
Amerikansuomi oli ensisijaisesti puhekieli, mutta sitä näki myös amerikansuomalaisissa lehdissä, kirjoissä ja amerikansuomalaisten kirjoittamissa kirjeissä. Amerikansuomesta tuli nopeasti tärkeä osa amerikansuomalaisten kulttuuria. Se jatkoi vakiintumistaan ja kehittymistään 1930-luvulle asti.
Jotkut käyttivät amerikansuomen ilmaisuja puheessaan hyvin säästeliäästi mutta toiset mahdollisimman runsaasti. Kieli vaihteli myös sen mukaan, mistä päin Suomea siirtolainen oli Yhdysvaltoihin lähtenyt ja mille puolelle Yhdysvaltoja päätynyt. Kielen yksilölliseen vaihteluun saattoivat vaikuttaa lisäksi muun muassa puhujan ammattiala tai hänen tilaamansa sanomalehti.
Amerikansuomea puhuivat ensimmäisen polven amerikansuomalaiset käyttökielenään aina 1950-luvulle asti, jonka jälkeen se alkoi hiljalleen kuihtua. Toisen polven amerikansuomalaiset puhuivat sitä enää vain kotioloissa ja omaksuivat käyttökielekseen englannin. Amerikansuomea puhutaan kuitenkin edelleen monin paikoin.

Sanastoesimerkkejä

Amerikansuomi on kieliopillisesti suomea, johon on sekoittunut tuhansia uusia käsitteitä ja englantilaisperäisiä sanoja suomalaisittain äännettynä, kuten kaara (’auto’, engl. car) tai paanari (’työtoveri’, engl. partner). Myös jotkin tutut sanat korvautuivat joidenkin puheessa uusilla, kuten leeki ('järvi', engl. lake) tai milkki ('maito', engl. milk). Roskapuhe oli pulsittia ja tosipuheeseen todettiin tätsrait. Muita esimerkkejä ovat haussi (’talo’, engl. house), haali (engl. hall), rapoli  ('hankaluus', engl. trouble), äpyli (’omena’, engl. apple).
Myös erisnimet saattoivat saada amerikansuomalaisen asun joskus kirjoitetussakin kielessä, kuten "Nuujorkki" tai "Nyyjörkki" New Yorkista.
Sanoissa saattoi esiintyä myös melkoista äänteellistä vaihtelua , kuten panaana, pinaana, punaanus, plataatti (’banaani’). Englannista on tullut myös käännöslainoja: ota huolen < engl. take care, vapaatie < engl. freeway ja annettu nimi < engl. given name.
Amerikansuomessa oli myös suomen länsimurteille tyypillistä ruotsalaisperäistä sanastoa, kuten hantuuki, ’pyyheliina’.
Aleksandr Fadejev (taiteilija)

Aleksandr Aleksandrovitš Fadejev (ven. Александр Александрович Фадеев; 1811 Tallinna – 16. marraskuuta 1889) oli venäläinen heraldiikkaan erikoistunut taiteilija.
Fadejev valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1848. Hän teki vuosien ajan yhteistyötä heraldikko Bernhard Karl von Koehnen kanssa. He suunnittelivat yhdessä koristeita keisari Aleksanteri II:n kruunajaisjuhliin vuonna 1856 sekä Venäjän keisarikunnan niin sanotun suuren valtakunnanvaakunan, joka otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1857. Fadejev suunnitteli itse suuren valtakunnanvaakunan keskuksena toimivan niin sanotun pienemmän valtakunnanvaakunan, joka hyväksyttiin 1856. Suuri valtakunnanvaakuna pysyi käytössä pääosin muuttumattomina vuoteen 1917. Vuonna 1857 Fadejev nimitettiin hallitsevan senaatin heraldisen osaston vaakunatoimiston johtajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi yli 30 vuotta. Fadejev suunnitteli myös keisarillisen perheen jäsenten vaakunat ja satojen venäläisten aatelissukujen aatelisvaakunat. Hän sai 1861 kollegireistraattorin ja 1875 kollegiasessorin arvonimet.
Fadejev suunnitteli Suomen suuriruhtinaskuntaa varten vuosina 1860–1862 ensimmäiset markkasetelit ja -kolikot.
Thomas L. Young

Thomas Lowry Young (14. joulukuuta 1832 Killyleagh, Irlanti – 20. heinäkuuta 1888 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, lakimies ja sotilas. Young syntyi Irlannissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin vanhempiensa kanssa vuonna 1847.
Young palveli Yhdysvaltain armeijassa ensin vuosina 1848–58 ja Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä uudelleen vuosina 1861–64. Sisällissodan aikana hän yleni everstiksi.  Sodan jälkeen Young valmistui lakimieheksi.
Young istui Ohion osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1866–1868 ja senaatissa 1871–1873. Hänet valittiin Ohion varakuvernööriksi vuonna 1875, ja tämän seurauksena virkaatekeväksi kuvernööriksi Rutherford B. Hayesin tultua valituksi presidentiksi. Young toimi kuvernöörinä vuodet 1877–1878, jonka jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän istui vuoteen 1882. Edustajainhuoneessa Young toimi hetken aikaa edustajainhuoneen patenteista vastanneen komitean puheenjohtajana. Young pyrki jatkokaudelle, mutta ei tullut enää valituksi uudelleen.
Karri Akkanen

Ura

Akkanen pelasi suurimman osan kaudestaan 2001–2002 Ilveksen B-nuorissa ja seuraavana kesänä Tampa Bay Lightning varasi hänet kuudennella kierroksella numerolla 174. Akkanen nostettiin kaudeksi 2002–2003 Ilveksen SM-liigarinkiin ja hän pelasi kauden aikana 21 runkosarjaottelua. Osa kaudesta kului vielä A-nuorissa. Kaudella 2003–2004 Akkanen pelasi Ilveksen A-nuorissa neljä ottelua, kunnes hän siirtyi lokakuussa 2003 paikallisvastustaja Tapparaan. Akkanen edusti vain joukkueen A-nuoria, joissa hän voitti Suomenmestaruuden keväällä 2004. Kauden aikana Akkanen pelasi myös neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Myös kauden 2004–2005 Akkanen edusti Tapparaa vain A-nuorissa. Sittemmin hän pelasi muutamia otteluita alemmissa sarjoissa: kaudella 2005–2006 Akkanen pelasi viisi ottelua Suomi-sarjaa HCM:ssä ja kaudella 2006–2007 kaksi ottelua II-divisioonaa Nokian Pyryssä. Kaudella 2009–2010 hän pelasi NoPyssä vielä yhden Suomi-sarjaottelun, joka jäi Akkaselle uran viimeiseksi.
Tommie Aaron

Tommie Lee Aaron (5. elokuuta 1939 – 16. elokuuta 1984) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja.
Tommie Aaron oli Hank Aaronin veli, mutta oli myös itsenäisesti merkittävä ja pelasi ensimmäisen MLB-pelinsä Milwaukee Bravesissa 10. huhtikuuta 1962 sekä viimeisensä Atlanta Bravesissa 24. syyskuuta 1971.
Aaron teki MLB-vuosinaan 13 kunniajuoksua, joista kahdeksan vuonna 1962; Hank teki kaikkiaan 755.
Vielä peliuransa jälkeen Aaron toimi valmentajana. Hänellä havaittiin vuonna 1982 terveystarkastuksessa leukemia, johon hän menehtyi 45 vuoden ikäisenä Emoryn yliopistosairaalassa Atlantassa. Hänellä oli puoliso Carolyn ja kolme lasta.
Aromaterapia

Aromaterapia on eteeristen kasviöljyjen ja -uutteiden käyttöä sairauksien hoitoon sekä terveyden tukemiseen ja hyvinvoinnin ylläpitämiseen. Aromiterapia on luontaislääkintää, ja sitä käytetään etupäässä kokonaisvaltaisena hoitomuotona, ei vain yksittäisten vaivojen hoitoon. Aromaterapiaa käytetään myös joidenkin muiden hoitomuotojen tukihoitona.

Käyttö

Aromaattisia öljyjä saadaan kukista, lehdistä, hedelmistä, kuorista, pihkasta ja juurista. Erilaisia tuoksuja ja tuoksuyhdistelmiä käytetään aromaterapiassa eri tarkoituksiin. Eteerisillä öljyillä aktivoidaan aromaterapiassa ihmisen kehon ja tunne-elämän tasapainoa ja harmoniaa.
Hoitavassa aromaterapiassa öljyjä käytetään ulkoisesti: hierontaan, kylpyihin, höyryhengitykseen ja hauteisiin. Öljyjä voidaan myös haihduttaa tuoksulampulla tai -lähteellä. Yksilöllinen öljyvalinta tehdään asiakkaan kanssa yhteistyössä, ja öljyn tuoksun täytyy miellyttää asiakasta. Lääkinnällisessä aromaterapiassa potilaat nauttivat öljykapseleita sisäisesti.
Aromaterapiahieronnassa eteeriset öljyt laimennetaan ensin johonkin perusöljyyn, kuten oliiviöljyyn tai jojobaan. Laimennussuhde on 2–3 %. Hieronnassa käytettävien, ihon läpi imeytyvien öljyjen uskotaan esimerkiksi vaimentavan kipuhermopäätteiden toimintaa, rauhoittavan liikehermoja ja vähentävän hermoston ylitoimintaa. Niillä uskotaan olevan myös monenlaisia muita hyödyllisiä vaikutuksia esimerkiksi ihmisen verenkiertoon, aineenvaihduntaan ja suojamekanismeihin.
Aromaterapeuttisia tuoksuja käytetään esimerkiksi rauhoittamiseen, rentouttamiseen, masennuksen poistamiseen ja ahdistuksen lieventämiseen, mutta myös virkistämiseen, aktivoimiseen ja erotisoimiseen.

Tutkimusnäyttö

Aromaterapian miellyttävät tuoksut voivat olla rentouttavia. Tutkimukseen perustuvaa näyttöä vaikutuksista on kuitenkin hyvin vähän, eikä hyvätasoisia tutkimuksia aromaterapian parantavista ominaisuuksista juuri ole.
Vaikka aromaterapialla voi olla positiivisia vaikutuksia mielialaan, sen fysiologista terveyttä edistävistä vaikutuksista ei ole juuri saatu näyttöä. Esimerkiksi vuonna 2008 Ohion osavaltionyliopistossa julkaistussa tutkimuksessa, jossa vertailtiin piristävänä käytetyn sitruunaöljyn ja rauhoittavana pidetyn laventeliöljyn sekä veden vaikutuksia koehenkilöihin, havaittiin etteivät sitruuna ja laventeli edistä haavojen paranemista, lievitä kipua tai tehosta immuunijärjestelmää sen paremmin kuin vesikään. Sitruuna vaikutti mielialaa kohottavasti, mutta laventelilla ei esiintynyt siihen liitettyä rauhoittavaa vaikutusta.
Joel Lumbala

Joel Lumbala (s. 1998) on suomalainen näyttelijä, joka esitti Kotikatu-sarjassa Janne Mäkimaan poikaa Martti Pétit’tä. Joel Lumbala sai roolin vuonna 2003–2004 ollessaan 5–6-vuotias poika. Hän pelaa nykyään jalkapalloa vapaa-ajallaan.
Atsodikarbonamidi

Ominaisuudet

Atsodikarbonamidi on huoneenlämpötilassa keltaisia tai punaoransseja kiteitä. Yhdiste liukenee pieniä määriä kuumaan veteen, mutta on kylmään veteen liukenematon. Yhdiste ei liukene etanoliin eikä useisiin muihinkaan orgaanisiin liuottimiin. Atsodikarbonamidi hajoaa kuumennettaessa sulamispisteeseensä 225 °C:n lämpötilaan.

Valmistus ja käyttö

Atsodikarbonamidia valmistetaan urean ja hydratsiinin välisellä reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu biureaa eli hydratsodikarbonamidia. Biurea hapetetaan tämän jälkeen atsodikarbonamidiksi. Tavanomaisin hapetin on kloori, mutta myös kloraatteja tai vetyperoksidia voidaan käyttää.
Atsodikarbonamidin tärkein käyttökohde on vaahtokumien ja vaahtomuovien valmistuksessa vaahdotusaineena käyttäminen. Tähän tarkoitukseen käytetyistä kemikaaleista se on yleisin. Atsodikarbonamidi hajoaa kuumennettaessa myrkylliseksi ja karsinogeeniseksi semikarbatsidiksi. Tämän vuoksi sellaisten muovien ja kumien, joiden valmistamiseen on käytetty atsodikarbonamidia ei ole saanut käyttää Euroopan Unionin alueella elintarvikepakkauksissa elokuusta 2005 alkaen. Aineen käyttö tähän tarkoitukseen on kielletty Euroopan Unionin komission antaman direktiivin perusteella. Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Brasiliassa atsodikarbonamidia voidaan käyttää jauhonparanteena. Yhdiste toimii hapettimena, joka valkaisee jauhoja. Suurin sallittu pitoisuus on 45 mg/kg. Euroopan Unionin alueella atsodikarbonamidia ei saa käyttää tähänkään tarkoitukseen.
Atle Wilskman

Atle Wilksman (14. marraskuuta 1883 Helsinki – 30. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen sukututkija.
Wilskmanin vanhemmat olivat professori Ivar Wilskman ja Mathilda Wilhelmina Roschier. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 ja työskenteli sitten Helsingin yliopiston kirjastossa 1903-1906, oli vt. konsistorin amanuenssi 1906-1907, yliopiston reistraattori 1907-1917, yliopiston kirjaston nuorempi assistentti 1919-1920 ja Helsingin kaupungin apulaiskirjastonhoitaja 19209-1921. Wilksman oli ahkera sukututkija, joka julkaisi jo 1907 teoksen Släkten Wilksman. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Ruotsalaiselta Kirjallisuusseuralta tehtäväksi toimittaa aatelittomia sukuja koskevan sukukirjan. 1912-1920 ilmestynyttä Släktbok I-V -teossarjaa pidetään Suomen geneologian perusteoksiin kuuluvana. Wilksman julkaisi myös Suomen Sukututkimusseuran vuosikirjassa ja Kotiseutu -aikakauskirjassa joukon sukututkimuksia koskevia artikkeleita. Vuonna 1917 hän ehdotti, että kirkonkirjoja alettaisiin järjestelmällisesti kopioida tutkijoita varten. Suomen Sukututkimusseura ryhtyi toteuttamaan ehdotusta 1924.
Wilksman kuoli naimattomana.
Ounasvaaran Hiihtoseura

Ounasvaaran Hiihtoseura ry (OH) on rovaniemeläinen yleishiihtoseura, joka on perustettu vuonna 1927. Se on järjestänyt useita kansainvälisen tason urheilutapahtumia ja sen urheilijat ovat saavuttaneet yhteensä yli 40 olympia- ja maailmanmestaruusmitalia.
Olympiavoittoon Ounasvaaran Hiihtoseuran urheilijoista ovat yltäneet Antti Hyvärinen, Jouko Törmänen, Tuomo Ylipulli ja Hannu Manninen. Maailmanmestareita ovat Ylipullin ja Mannisen lisäksi maastohiihtäjät Pekka Niemi, Olavi Alakulppi ja Pirjo Muranen, yhdistetyn hiihtäjät Tapio Nurmela ja Janne Ryynänen, hiihtosuunnistajat Matti Keskinarkaus ja Terhi Holster sekä alppihiihtäjä Kalle Palander, joka vaihtoi vuonna 2005 Ruka Slalomiin. Tauno Luiro ylitti ensimmäisenä mäkihyppääjänä maailmassa sadan metrin rajan, Ensio Hyytiä oli 1950-luvulla mäkihypyn MM-mitalisti, Tauno Käyhkö oli 1970-luvun alkupuolen paras suomalaishyppääjä, ja Harri Olli on toistaiseksi viimeisin pohjoismaisten lajien MM-kisoissa mitalille yltänyt suomalainen mäkihyppääjä. Palanderin lisäksi myös Suomen kaikkien aikojen paras naisalppihiihtäjä Tanja Poutiainen on ounasvaaralaisia.
Kainaattireseptori

Kainaattireseptorit (KAR) ovat tetrameerisiä ionikanaviin kuuluvia eli ionotrooppisia glutamaattireseptoreita (iGluR), jotka aktivoituessaan läpäisevät yhdenarvoisia kationeja kuten K⁺ ja Na⁺, ja vähäisemmässä määrin Ca²⁺-kationeja. KAR:ien luonnollinen aktivoiva eli agonistinen välittäjäaine on L-glutamaatti. iGluR-ryhmään kuuluvat myös AMPAR:ät, NMDAR:ät ja delta-reseptorit.
KAR:ät voivat Ca²⁺ läpäisykykynsä vuoksi osallistua mm. aivohalvausten jälkeisiin hermosoluja tappaviin eksitotoksisiin vaikutuksiin.
KAR:ät on nimetty eksitotoksisen kaiinihapon mukaan, jonka ionimuoto on kainaatti. Kaiinihappo on valikoivampi agonisti KAR:ille kuin muille iGluR:ille ja kaiinihapon avulla KAR:ät löydettiin 1980-luvun alkupuolella. Kaiinihappo eristettiin 1953 Digenea simplex punalevästä.

Alayksikköyhdistelmät

GluK4- tai GluK5-tyyppiset yksiköt eivät voi yksin muodostaa KAR:ää, mutta GluK1–3 voivat. Toimiva KAR voi sisältää pelkästään samoja yksikköjä, jolloin tetrameerit ovat homomeerejä. Osa yksiköistä voi olla eri, jolloin yhdistelmä on heteromeeri. Heteromeerit ovat yleisempiä eliöissä. Esimerkiksi K2/K5-KAR heteromeeri on nisäkkäiden hermoston yleisin KAR. Nimilyhenne tarkoittaa KAR:ää, joka sisältää 2 kpl GluK2-yksikköjä ja 2 kpl GluK5-yksikköjä. Reseptorissa samanlaiset yksiköt eivät useinkaan ole keskenään vierekkäin.

Sijainti ja roolit

KAR:iä löytyy keskushermostosta, jossa ne säätelevät hermosolujen välistä viestintää. Esimerkiksi presynaptiset KAR:ät voivat tarkemmasta sijainnistaan riippuen osaltaan mm. tehostaa tai heikentää glutamaatin ja GABA:n vapautumista hermosoluista. KAR:ät voivat myös tehostaa tai hillitä muun glutaminergisen hermoston ärsykeherkkyyttä. Edeltävät toiminnot välittyvät monimutkaisten tapahtumaketjujen kautta ja ne ovat rajoittuneet vain tiettyihin solutyyppeihin ja hermoston alueisiin. Poikkeavaa KAR:issä muihin iGluR:iin verrattuna on mm. se, että joidenkin hermosolujen KAR:ien vaikutuksista välittyvät tiettävästi G-proteiinikytkentäisesti.
Rainbow 1

Reitti

Rainbow 1:n yläasema sijaitsee 1 458 metriä merenpinnan yläpuolella Dragon Peak -vuoren huipulla. Miesten suurpujottelun lähtöpaikka sijaitsee 1 408 metriä merenpinnan yläpuolella ja naisten 1 368 metriä merenpinnan yläpuolella.
Rinteen yläosuus on yhteistä Rainbow 2 ja -3 -rinteiden kanssa ja se on melko jyrkkää ja kumpuilevaa. Yläosan jälkeen rinne kääntyy jyrkästi oikealla, josta alkaa varsinainen Rainbow 1 -osuus. Käännöksen jälkeen tulee Camel Back (Kamelin selkä), joka pinnanmuodoltaan muistuttaa nimensä mukaisesti dromedaarin selkää. Camel Backin jälkeen rinne kääntyy jyrkästi vasemmalle ja siinä on pujottelun lähtöpaikka. Pujottelun lähtöpaikan jälkeen alkaa välittömästi rinteen ”pääjyrkänne”. Jyrkänteen loivennettua tulee Dragon Rolls (Lohikäärmeen kummut) ja Rainbow Roll (Sateenkaarikumpu) -kummut.
Suurpujottelun maali sijaitsee 968 metriä merenpinnan yläpuolella. Miesten suurpujottelurinne on 1 326 metriä pitkä ja naisten 1 250 metriä pitkä. Rainbow 1 päättyy 958 metriä merenpinnan yläpuolelle Rainbow-tuolihissin ala-asemalle.