google/wiki40b huggingface dataset:
Philip Samuelsson

Seuraura

Samuelsson sai kiekko-oppinsa Yhdysvalloissa hänen isänsä Ulfin pelatessa NHL:ssä ja toimittua sittemmin Phoenix Coyotesin kykyjenetsijänä. Henrik Samuelsson siirtyi PF Changs -nimisestä phoenixläisjoukkueesta USHL-joukkue Chicago Steeliin kaudeksi 2008–2009, jolloin hän pelasi myös Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueessa. Pittsburgh Penguins varasi Samuelssonin toisella kierroksella 61. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Vuodet 2009–2011 hän kävi Boston Collegea, jossa Samuelsson voitti Hockey Eastin mestaruuden sekä vuonna 2010 että vuonna 2011. Noista ensimmäinen kausi päättyi koko NCAA:n mestaruuteen.
Huhtikuussa 2011 Samuelsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi kauden 2011–2012 suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, jossa Samuelsson teki 46 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9 sekä kymmenessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kevätkaudella myös sarjatasoa alempana ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa. Kauden 2012–2013 Samuelsson pelasi kokonaan AHL:ssä ja hän voitti Penguinsin sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Kaudella 2013–2014 Samuelsson debytoi Pittsburgh Penguinsin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 16. joulukuuta 2013 Toronto Maple Leafsia vastaan. Samuelsson sai ottelussa jääaikaa 15.43 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan viisi NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Samuelsson voitti taas farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin sisäisen tehotilaston lukemalla +17. 19. tammikuuta 2014 hänet valittiin AHL:n viikon pelaajaksi. Heinäkuussa 2014 Samuelsson teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 550 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Penguinsin kanssa. Hän ehti pelata kaudella 2014–2015 ainoastaan farmissa, kunnes joulukuussa Penguins kauppasi Samuelssonin Arizona Coyotesiin vaihdossa Rob Klinkhammeriin ja kesän 2016 viidennen kierroksen varausvuoroon. Samuelsson pelasi loppukauden pääsosin AHL-joukkue Portland Piratesissa ja sai tililleen neljä NHL-ottelua. Heinäkuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 600 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Coyotesin kanssa.
Samuelsson edusti kaudella 2015–2016 pääosin Coyotesin farmijoukkue Springfield Falconsia, jossa hän pelasi 56 ottelua. Samuelsson teki kesällä 2016 vuoden sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Hän ei kuitenkaan pelanntu Canadiensin organisaatiossa koko kautta, sillä Carolina Hurricanes hankki hänet helmikuussa 2017 vaihdossa Keegan Loween. Samuelsson ehti pelata AHL-seura St. John’s IceCapsissa 40 ottelua. Loppukauden aikana Samuelsson teki 25 ottelussa AHL-seura Charlotte Checkersissa peräti 14 pistettä. Kauden jälkeen hän solmi vuoden jatkosopimuksen Hurricanesin kanssa.

Muuta

Philipin isä Ulf Samuelsson pelasi omalla urallaan yli 1000 NHL-ottelua ja hän toimii nykyään NHL-joukkue New York Rangersin apuvalmentajana. Philipin pikkuveli Henrik pelaa hänen joukkuetoverinaan Coyotesin organisaatiossa. Heidän pikkusiskonsa Victoria pelaa Pennsylvanian osavaltionyliopistojoukkueessa ja edustaa maajoukkuetasolla Ruotsia. Nuorempi pikkuveli Adam pelaa Connecticut Jr. Rangersin juniorijoukkueessa.
Sorrilan koulu

Sorrilan koulu on yksi Valkeakosken alakouluista. Se sijaitsee Valkeakosken keskustassa 4. kaupunginosan alueella. Sorrilan koulussa on luokat 1–6, minkä lisäksi lähellä sitä sijaitsee Sorrilan päiväkoti.
Sorrilan, Sassin ja Sointulan kouluilla on sama rehtori, Esko Silvola. Järjestely on sen takia, että Sassin ja Sointulan kouluissa on vain kaksi ensimmäistä luokkaa, jonka jälkeen oppilaat siirtyvät opiskelemaan Sorrilan kouluun.
Sorrilan koulu on perustettu v. 1911 ja 12. marraskuuta 2011 vietettiin Sorrilan 100-vuotisjuhlaa.
Varnhemin luostari

Varnhemin luostari on Ruotsissa nykyisen Skaran kunnan alueella sijainnut luostari. Se oli sistersiläisten käytössä ja on nykyään raunioina. Luostarin läheltä on arkeologisissa kaivauksissa löydetty 800-luvulta peräisin oleva kristillinen hautausmaa, jonka perusteella on päätelty kristinuskon levinneen alueelle sata vuotta aikaisemmin kuin oletettiin. Vuonna 1150 rakennettu Varnhemin luostarikirkko on edelleen käytössä.
Shane Black

Shane Black (s. 16. joulukuuta 1961, Pittsburgh, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja ja näyttelijä.
Blackin tunnetuimmat elokuvat käsikirjoittajana ovat Tappava ase, Tappava ase 2, Viimeinen partiopoika, The Long Kiss Goodnight, Kiss Kiss Bang Bang ja Iron Man 3. Ohjaajana Black teki debyyttinsä vuonna 2005 elokuvalla Kiss Kiss Bang Bang ja hän myös ohjasi vuonna 2013 ilmestyneen Iron Man 3:n. Näyttelijänä Blackin tunnetuin rooli lienee vuonna 1987 ilmestyneessä elokuvassa Predator.
Ystävänpäivä (elokuva)

Juoni

Ystävänpäivä on romanttinen tarina kaupunkilaisista, joiden elämänpolut risteävät yhden ystävänpäivän aikana Los Angelesissa.
Lomaileva upseeri nimeltä Kate (Julia Roberts) on matkustamassa lentäen Irakista Los Angelesiin, jolloin hän tapaa Holdenin (Bradley Cooper), homomiehen, jonka kumppani on jalkapallopelaaja (Eric Dane). Kukkakaupan omistaja Reed (Ashton Kutcher) kosii tyttöystäväänsä nimeltä Morley (Jessica Alba) samaan aikaan kun Julialla (Jennifer Garner) on poikaystävä nimeltä Harrison (Patrick Dempsey), jonka huomataankin olevan naimisissa. 
Assistentti nimeltä Liz (Anne Hathaway) työskentelee kaupungin isoimmassa lahjakkuusvirastossa ja tapailee postinkäsittelypalvelussa työskentelevää assistenttia nimeltä Jason (Topher Grace). Hän toimii salaisesti puhelintyttönä. Katen äiti Estelle (Shirley MacLaine) on onnellinen eläkeläinen, jonka täytyy kertoa kaukaisesta seurustelusuhteesta aviomiehellensä nimeltä Edgar (Hector Elizondo). Heidän tyttärenpoikansa lapsenvahti (Emma Roberts) aikoo harrastaa seksiä poikaystävänsä kanssa, joka on samassa lukiossa kuin hän. Willy (Taylor Lautner) ja Felicia (Taylor Swift) ovat urheilullisia teini-ikäisiä, jotka ovat syvästi rakastuneita. 
Samaan aikaan tiedottaja nimeltä Kara (Jessica Biel) on nähtävimminkin yksin ilman ketään, töissä ystävänpäivänä. Hän tapaa urheilu-uutisjuontajan (Jamie Foxx), johon hän rakastuu.

Soundtrack

Valentine's Day on virallinen soundtrack kyseiselle elokuvalle. Säveltäjänä toimi John Debney. Soundtrack julkaistiin 9. helmikuuta 2010.

Arvioita

Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 1,5.
William Gilbert

Elämäkerta

Gilbert syntyi Englannin Colchesterissa Lontoon lähellä vuonna 1544. Hän ryhtyi opiskelemaan matematiikkaa vuonna 1550 ja hänestä tuli lääketieteellisen koulun matematiikan opettaja vuonna 1564. Gilbert valmistui Cambridgen yliopistosta lääkäriksi vuonna 1569. Lääketieteen ohella hän teki kokeita kemian, sekä magnetismin ja sähkön alalla. Hänestä tuli Royal College of Physiciansin johtaja, ja vuonna 1600 hänestä tuli kuningatar Elisabet I:n hovilääkäri. Toimi ei kestänyt kauan, sillä kuningatar kuoli maaliskuussa vuonna 1603. William Gilbert kuoli itse saman vuoden marraskuussa ruttoepidemian aikana.

Tieteellinen ura

Gilbert käytti aikansa pohtimalla ja tutkimalla fysikaalisia kysymyksiä ja kirjoittamalla kuuluisan kirjansa De Magnete, joka julkaistiin vuonna 1600. Teos oli 18 vuoden työn tulos. De Magnete oli tärkeä teos tieteellisten menetelmien kehityksen kannalta, ja siitä saivat vaikutteita muun muassa Galileo Galilei ja Johannes Kepler.
Kuusiosaisen teoksen ensimmäinen osa käsitteli yleistä tietoa magnetismista ja loput viisi osaa käsittelivät magnetismin aiheuttamia ilmiöitä; vetovoimaa, kompassineulan suuntautumista, deklinaatiota, inklinaatiota ja kiertoliikettä.
Teoksessaan Gilbert esitti teorian, jonka mukaan kompassin neula osoittaa pohjoiseen, koska Maa itse on magneettinen. Hän tutki myös hankaussähköä ja otti ensimmäisenä käyttöön sähköä tarkoittavan termin electricitas, joka juontuu kreikan sanasta electron eli meripihka ja josta monien kielien sähköä tarkoittavat sanat johtuvat. Hänen kokeensa osoittivat, että meripihkan lisäksi monet muutkin aineet kuten lasi, timantti, kovettuneet hartsit, rikki ja sinettilakka tulivat hankaamalla sähköisiksi eli niihin latautuu staattista sähköä, esimerkiksi metallit sitä vastoin eivät.
Gilbert esitti, että sähkö ja magnetismi olivat eri asioita, eikä niillä ollut toistensa kanssa tekemistä. Tämän tiedon osoitti kuitenkin Hans Christian Ørsted vääräksi kaksisataa vuotta myöhemmin.
Enríquez de Valderrábano

Enríquez de Valderrábano (n. 1500 – 1557 tai myöhemmin) oli espanjalainen vihuelisti ja säveltäjä. Hänen elämästään ei ole säilynyt elinvuosien lisäksi juuri tietoja.
Valderrábano julkaisi vuonna 1547 Libro de músican, kirjan luutulla säestettäviä lauluja. Hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muiden muassa Naxos  ja Harmonia Mundi .
Kakiá Skála

Kakiá Skála (kreik. Κακιά Σκάλα), antiikin Skironin kalliot (m.kreik. Σκιρωνίδες πέτραι, Skirōnides petrai), on jyrkkä kalliorinne Saroninlahden pohjoisrannikolla Länsi-Attikassa Kreikassa.
Kakiá Skálan kalliot ovat osa Geráneia-vuoren eteläisimpiä ulokkeita. Paikka on ollut antiikin ajasta saakka tärkein luonnoneste Ateenan ja Peloponnesoksen väliselle liikenteelle. Antiikin aikana se sijaitsi Megariin alueella Korintista Megaraan ja edelleen Ateenaan kulkeneella tiellä, ja sen kohdalla kulki kapea ja hankala kulkuväylä. Kreikkalaisessa mytologiassa paikka yhdistettiin pahantekijä Skironiin, joka potkaisi siinä ohikulkijoita mereen. Theseus surmasi Skironin ja vapautti matkalaiset tämän kiusanteosta.
Nykyisin A8-moottoritie ja Ateena–Kórinthos-rautatie kulkevat kapeassa kohdassa osin tunnelissa ylhäällä vuorenrinteessä. Moottoritiessä on Kakiá Skálan kohdalla viisi tunneliosuutta. Alempana kulkevat vanha, mutkainen vuorenrinnettä seuraileva EO8-kansallistie sekä vanha käytöstä poistettu rautatie.
Saarenmaa (muinaismaakunta)

Saarenmaan muinaismaakunta oli maakunta nykyisessä Virossa. Se käsitti Saarenmaan, Hiidenmaan ja Muhun saaret Viron länsirannikolta, sen keskuksena oli Valjalan linna. Saarenmaan asukkaat mainitaan useissa saagoissa, kuten esimerkiksi Heimskringlanissa. Siinä heistä käytetään nimitystä Víkingr frá Esthland eli virolaiset viikingit. Tämä viitannee heidän tapaansa tehdä ryöstöretkiä laivoillaan viikinkiajan jälkeen. Saarenmaa oli tiettävästi vahvin Viron muinaismaakunnista. Se oli viimeinen kukistunut itsenäinen Viron maakunta Baltian ristiretkien jälkeen, Kalparitaristo kukisti sen vuonna 1227.

Hallinto

Saarenmaa oli jakautunut neljään kihlakuntaan, jotka käsittivät yhteensä 3 000 koukkua eli täysivahvuista verotilaa. Asutusta oli pääasiallisesti Saarenmaan ja Muhun saarilla, Hiidenmaa oli lähes asumatonta nautinta-aluetta. Saarenmaa oli läheisessä yhteistyössä kuurien kanssa, joita silloin hallitsi liiviläinen ylääluokka. Saarenmaalla oli ilmeisesti myös paljon vaikutusvaltaa Läänemaalla. Saarenmaan vanhimpina eli paikallisina päälliköinä on mainittu muun muassa Ylle, Culle, Env, Muntelene, Tappete, Yalde, Melete ja Cake.

Historia

Saxo Grammaticus kirjoitti saarenmaalaisten osallistuneen Bråvallan taisteluun, joka käytiin 700-luvun puolivälissä. Poltetun Njálin saaga taas mainitsee islantilaisten ja saarenmaalaisten taistelleen Saarenmaan edustalla vuonna 972. 1100-luvulla saarenmaalaiset ryöstelivät Ruotsin ja Tanskan rannikkoa ilmeisesti viikingeiltä oppimallaan taktiikalla. Erään teorian mukaan he olivat vastuussa Sigtunan tuhosta vuonna 1187, mutta asiasta ei ole varmuutta. Saarenmaalaiset tekivät vuonna 1203 ryöstöretken Tanskaan 16 laivan ja 480 miehen voimin. Vuonna 1206 alkoivat Saarenmaan kahnaukset Saksalaisen ritarikunnan ja Tanskan kuningas Valdemar II Sejrin kanssa. Henrik Lättiläinen mainitsee Metsepoleen vuonna 1218 hyökänneillä Saarenmaalaisilla olleen 300 laivaa. Saksalaiset ja tanskalaiset valtasivat lopulta Viron mannermaan. Saarenmaalaisten vuonna 1222 aloittama virolaisten suuri kapina epäonnistui ja kukistettiin vuonna 1224. Saarenmaa valloitettiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1227. Saksalainen ristirekiläisjoukko piiritti Valjalan linnan, valloitti sen ja kastoi saarenmaalaiset kristinuskoon. Sen jälkeen Saarenmaa jaettiin Kalparitariston ja Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan hallitsemiin alueisiin.
Henadz Bliznjuk

Henadz Pjatrovitš Bliznjuk (valkoven. Генадзь Пятровіч Блізнюк, ven. Геннадий Петрович Близнюк, Gennadi Petrovitš Bliznjuk; s. 30. heinäkuuta 1980 Svetlogorsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Svetlahorsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Tarpeda-BelAZ Žodzina ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
SALT-neuvottelut

SALT-neuvottelut (lyhenne Salt, engl. Strategic Arms Limitation Talks) oli Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen väliset strategisten aseiden rajoittamisneuvottelut. Neuvottelut aloitettiin 1969, ja vuonna 1972 niiden tuloksena oli SALT I -sopimus. SALT II hyväksyttiin 1979, mutta Yhdysvallat ei ratifioinut sitä maiden välisten suhteiden jäähdyttyä.
Otto Nordenskjöld

Nils Otto Gustaf Nordenskjöld (6. joulukuuta 1869 Hässleby – 2. kesäkuuta 1928 Göteborg) oli ruotsalainen geologi, maantieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Göteborgin korkeakoulun professori vuodesta 1905, Göteborgin kauppakorkeakoulun rehtori vuodesta 1923. Nordeskjöd teki vuosina 1901–1903 Etelämantereelle tutkimusmatkan, jonka yhteydessä retkikunta talvehti jäätiköllä ja keräsi runsaan tieteellisen aineiston. Retkikunnan laiva Antarctic upposi jäihin, mutta uruguaylainen kauppalaiva pelasti sen jäsenet.
Otto Nordenskjöldin eno oli tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld, jolle hän oli etäistä sukua myös isänsä puolelta.
Mama Weer All Crazee Now

Työstö

Kappale oli alun perin basisti Jim Lean aikaansaannos. Solisti Noddy Holder vaikutti kuitenkin sanoituksen syntyyn. Tyylillisesti hard rockia edustava ”Mama Weer All Crazee Now” oli Sladen siihenastisen uran mahdollisesti raskain kappale.
Alkujaan kappaleen nimi oli ”My My, We’re All Crazee Now”. Manageri ja tuottaja Chas Chandler kuuli sen kuitenkin väärin ja solisti Noddy Holder piti kyseistä versiota parempana. Kappaleeseen haettiin livetunnelmaa jalkojen tömistyksellä ja yhteislaululla. Alussa kuultava Holderin ulvahdus oli tarkoitettu pelkäksi äänen avaukseksi, mutta Chandler otti sen mukaan lisätäkseen aitouden tunnetta.

Julkaisu ja vastaanotto

”Mama Weer All Crazee Now” -single julkaistiin 25. elokuuta 1972. Britanniassa se nousi listalle 2. syyskuuta, ja kymmenestä listaviikosta se vietti kolme kärjessä. Myös Irlannissa se nousi listaykköseksi. Top 10:een kappale nousi lisäksi Sveitsissä, Länsi-Saksassa, Itävallassa ja Alankomaissa. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla se oli korkeimmillaan sijalla 76.
Singlen B-puolen kappale ”Man Who Speeks Evil” on Jim Lean ja rumpali Don Powellin kirjoittama. Se edustaa heavy rockia.

Muut versiot

Yhdysvaltalainen Quiet Riot -yhtye saavutti vuonna 1984 ”Mama Weer All Crazee Now” -coverillaan viimeisen hittinsä Billboard Hot 100 -listalla. Se nousi 12 viikon aikana parhaimmillaan sijalle 51. Myös tyttöyhtye The Runaways on levyttänyt kappaleen vuonna 1978. Vuonna 1984 sen levytti Mama’s Boys ja 2009 Reel Big Fish. Suomeksi kappaleen on levyttänyt Vilperin Perikunta nimellä ”Bailaava maa ja valtio”. Lisäksi Osmo’s Cosmos Band on tehnyt kappaleesta englanninkielisen coverin.
Peggy Rea

Peggy Rea  (31. maaliskuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 5. helmikuuta 2011 Toluca Lake, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Rea tunnettiin etupäässä televisiosta, jossa hän on esiintyi vakituisena näyttelijänä muiden muassa sarjoissa Waltonin perhe (The Waltons), The Dukes of Hazzard, Step by Step ja Äiti ja risat (Grace Under Fire). Viimeksi mainitussa hän esitti 1990-luvulla Jean Kellyä useissa kymmenissä jaksoissa.
Michael Mørkøv

Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Paul von Jankó

Paul von Jankó (2. kesäkuuta 1856 Tata, Unkari – 17. maaliskuuta 1919 Konstantinopoli, Turkki) oli unkarilainen muusikko ja insinööri. Hänet tunnetaan vuonna 1882 patentoidusta hänen nimellään kulkevasta pianokoskettimistosta.

Koulutus

Paul von Janko syntyi Länsi-Unkarissa. Hän opiskeli matematiikkaa ja toimi muusikkona ja insinöörinä. Hän opiskeli lääkäri ja fyysikko Hermann von Helmholtzin johdolla.

Jankón pianokoskettimisto

Hänen vuonna 1882 patentoimansa pianokoskettimisto oli suunniteltu siten, että soittajalla olisi suurempi ulottuvuus eri äänialoihin kummallakin kädellä ja että jokainen kosketin olisi yhtä helppo painaa. Koskettimisto oli saanut vaikutteita Conrad Henflingin, Johann Rohlederin sekä William Lunnin aiemmista ideoista. Von Janko järjesti kapeat kosketinnappulat kuuteen riviin. Kullekin riville oli sijoitettu suuren sekunnin etäisyydellä olevat äänet, ensimmäisellä, kolmannella ja viidennellä rivillä alkaen C:stä ja toisella, neljännellä ja kuudennella rivillä alkaen C#:stä. Jokaisen asteikon sormitus onnistui siten samalla tavalla ja oktaavi oli vain viiden tuuman etäisyydellä, kun se tavallisessa pianossa oli 6½ tuumaa.
RW Kurka valmisti pianoja Jankon koskettimistolla 1886 ja Janko itse esitteli uutta malliaan Wienissä soittaen muun muassa Lisztin, Schubertin ja Chopinin teoksia.
Saksassa Bluthner, Kaps ja Ibach valmistivat Janko-pianoja. Briteissä Hopkinson valmisti ensimmäisen Janko-pianon 1888 ja Broadwood vähän sen jälkeen. Vaikka keksintöä pidettiin tärkeänä ja potentiaalisena, vain harvat olivat valmiita opettelemaan uuden sormituksen Vuosisadan vaihteessa oli selvää, ettei se korvaisi perinteistä koskettimistoa. Vain muutama soitin on säilynyt jälkipolville.
Hugh Grant

Yksityiselämä

Grant seurusteli vuosina 1987–2000 malli-näyttelijä Elizabeth Hurleyn kanssa.  Grant seurusteli myös kolmen vuoden ajan englantilaisen perijättären Jemima Khanin kanssa, mutta he erosivat helmikuussa 2007. Vuonna 1995 Grant pidätettiin hänen harrastettuaan pysäköidyssä autossa suuseksiä prostituoidun Divine Brownin kanssa. Tapauksen pelättiin vahingoittavan Grantin uraa, mutta julkisen anteeksipyynnön jälkeen hän sai yleisön takaisin puolelleen.
Grant sai kaksi lasta (s. 2011 ja 2012) kiinalaisen näyttelijän Tinglan Hongin kanssa.
Grantilla on kolme lasta (s. 2012, 2015 ja 2018) ruotsalaisen Anna Ebersteinin kanssa.
El Angel Caído

Fuente del Ángel Caido (“Pudonneen enkelin suihkulähde”) tai Monumento al Ángel Caido (“Pudonneen enkelin muistomerkki”) sijaitsee Retiron puistossa Madridissa (Espanja), “Glorieta de Ángel Caido”:n vieressä. Itse patsaan on veistänyt Ricardo Bellver, jalustan Francisco Jareño.

Ympäristö

Paikalla, jolla nykypäivänä sijaitsee Glorieta del Ángel Caído, on aikaisemmin ollut erilaisia rakennelmia. Vanhin tiedetty on San Antonion kappeli espanjalaisen Habsburg-suvun ajalta. Kun heidät oli syösty vallasta, salli Karl III aiemmin mainitun posliinitehtaan pystyttämisen, mukaillen vastaavaa taidemuseo Capodimontessa (Nepali). Tehdas tuhoutui Pyreneiden niemimaan sodassa, minkä jälkeen paikka oli tyhjillään patsaan saapumiseen saakka. 
Tällä hetkellä puistossa risteää kolme asvaltoitua tietä: el Paseo del Duque Fernán Núñez, el de Cuba y och del Uruguay.
Altti Holmroos

Altti Holmroos on saaristokirjailija ja vapaa toimittaja. Hän on julkaissut lukuisia lehtijuttuja sekä kirjoja pääasiassa Suomen lounaissaaristosta, luonnosta ja historiasta. Hän avustaa säännöllisesti Saaristouutisia sekä Radio Majakkaa. Hänen kirjallinen ominaispiirteensä on otsikoinnissa poikkeuksetta esiintyvä alkusointu, jonka myötä hän onkin ammattipiireissä saanut lempinimen "Alkusointu-Altti".
Holmroos on aiemmin esiintynyt myös oppaana Rosita oy:n saaristoristeilyillä.
Divaani (lehti)

Historia

Bonnier kertoi lokakuussa 2007 aloittavansa seuraavan vuoden maaliskuussa 9 kertaa vuodessa ilmestyvän sisustuslehden, jonka pääkohderyhmää ovat 35–55-vuotiaat naiset. Lehden päätoimittajaksi valittiin Avotakka-lehden toimituspäällikkö Jenny Brandt ja ulkoasuvastaavaksi Deko-lehden AD Anu Koski.
Divaanin lehtikonseptin suunnitteli seitsenhenkinen kehitysryhmä, jonka ydinjoukko oli sama kuin Bonnierin menestyksellisesti lanseeraamassa Olivia-lehdessä. Lehden sisällössä noin kolmannes oli aluksi Bonnierin muiden sisustuslehtien kuten Tanskan markkinajohtajan Bo Bedren materiaalia. Lehden lanseerauksessa luotettiin yhä vahvistuvaan sisustustrendiin: Bonnierin 2007 Taloustutkimuksella teettämän kyselyn mukaan 56 prosenttia suomalaisista 35–54-vuotiaista naisista oli valmis tinkimään muista menoista sisustuksen vuoksi ja 66 prosenttia sanoi haluavansa, että heidän sisustusratkaisunsa herättävät myönteistä huomiota.
Kesäkuun alusta 2011 Divaani-lehti avasi verkossa oman blogiyhteisön, jonka tavoitteina oli luoda vuorovaikutteinen ja visuaalinen verkkoyhteisö edistämään suomalaista sisustus- ja kodinlaittokulttuuria. Divaaniblogit-yhteisössä oli alkuvaiheessa mukana yksitoista blogia: Avaruusasema, Adalmina's Secret, Cosy home, Kesällä kerran, Kettukarkki, Kotilo, Lounatuulia, Pics, dots and stripes, Sisustuskärpänen, Vihreä talo ja Villi piha. Ennen yhteisön muodostumista niillä oli yhteensä noin 20 000 viikottaista lukijaa.
Alkuvuodesta 2014 Divaani siirtyi Bonnierin muiden yleisaikakauslehtien Olivia ja Costume mukana Aller-kustantamolle. Kesällä 2015 Aller ilmoitti Divaanin ja Olivian paperiversioiden julkaisun loppuvan vuoden 2015 lopussa niiden mainosmyynnin laskusta johtuvan tappiollisuuden takia.
Uusoikeisto

Uusoikeisto tarkoittaa 1900-luvun puolivälin jälkeen nousseita konservatiivisia puolueita, jotka vastustavat perinteistä oikeistoa. He hyökkäsivät 1970-1980-luvuilla Itä-Euroopassa vallinnutta sosialismia ja länsieurooppalaista sosiaalidemokratiaa vastaan. Uusoikeistossa yhdistetään libertarismin ja traditionaalisen konservatismin tavoitteet hyvinvointivaltion hajottamisesta. Esimerkiksi Australian uusoikeisto on taloudellisesti liberaali, mutta sosiaalisesti konservatiivi.
RN Generale Achille Papa

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Aluksen miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
Entisen Suomen Kaartin pataljoonan marssi

Entisen Suomen Kaartin pataljoonan marssi (tunnettu myös nimellä Vanhan Suomen kaartin marssi ja useilla muilla nimillä) on suomalainen sotilasmarssi. Se oli nimensä mukaisesti autonomian aikana toimineen Suomen kaartin kunniamarssi ja nykyään se on Kaartin Jääkärirykmentin kunniamarssi.
Marssi määrättiin Helsingin opetustarkk’ampujapataljoonan viralliseksi kunniamarssiksi kun se korotettiin nuoren kaartin arvoon vuonna 1829. Marssin säveltäjäksi on usein mainittu Kaartin soittokunnan ensimmäinen kapellimestari Josef Tvarjansky, mutta tieto ei todennäköisesti pidä paikkaansa. Nykyään kappaleen arvellaan olevan peräisin Ranskasta. Kyseessä on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti käytetty kunniamarssi. Suomen itsenäistyttyä 1918 siitä tuli Suomen valkoisen kaartin kunniamarssi. Nykyään se on Kaartin Jääkärirykmentin kunniamarssi ja siihen kuuluvan Kaartin pataljoonan perinnemarssi. Marssin nykyinen versio perustuu Artturi Ropen sovitukseen. Jääkärirykmentin kunniamarssiksi se valittiin vuonna 1997.