google/wiki40b huggingface dataset:
Roger Donaldson

Roger Donaldson (s. 15. marraskuuta 1945) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Ballaratissa, Australiassa, mutta on asunut vuodesta 1965 Uudessa-Seelannissa.
Donaldsonin ensimmäinen elokuva Sleeping Dogs on vuodelta 1977. Myöhemmistä töistä suurimpia menestyksiä ovat olleet Bounty – kapina laivalla (1984) ja Peto (1995). 
Donaldson oli vuonna 1984 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi. Hänen poikansa Chris on olympiaurheilija.
Multipleksaus

Multipleksaus (engl. Multiplexing) on prosessi, jossa useat tietovuot eri lähteistä yhdistetään ja lähetetään samaa datakanavaa tai samana tietovuona.
Vastakohtainen purkaminen erillisiin on demultipleksaus (engl. Demultiplexing).
Kaksi perusmenetelmää multipleksaukselle ovat aikaajakava (engl. Time Division Multiplexing, TDM) ja taajuuttajakava (engl. Frequency Division Multiplexing, FDM). Optisessa tiedonsiirrossa FDM:n vastine on aallonpituuttajakava (engl. Wavelength-Division Multiplexing, WDM).
Antti Laine

Antti Laine (s. 9. syyskuuta 1949) on suomalainen historiantutkija. 
Laine valmistui filosofian kandidaatiksi Joensuun korkeakoulusta 1974. Hän toimi vuoden verran opettajana Tohmajärven ja Värtsilän yläasteella ja oli sitten vuoteen 1980 saakka Suomen Akatemian Valtion humanistisen toimikunnan ylimääräisenä tutkimusassistenttina. Tämän jälkeen Laine toimi Joensuun korkeakoulussa ja sittemmin Joensuun yliopiston Karjalan tutkimuslaitoksella tutkijana, assistenttina sekä apulaisprofessorina tutkien erityisesti Karjalan ja Luoteis-Venäjän 1900-luvun historiaa. Laine valmistui lisensiaatiksi 1978 ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1982 Joensuun korkeakoulussa. Väitöskirja Suur-Suomen kahdet kasvot : Itä-Karjalan siviiliväestön asema suomalaisessa miehityshallinnossa 1941-1944 käsitteli Suomen miehityshallintoa jatkosodan aikana Itä-Karjalassa. Laine oli vuodesta 1995 alkaen Karjalan Liiton Karjala-työryhmän jäsenenä. Hän sai vuonna 2009 Petroskoin valtionyliopiston kunniatohtorin arvon.
Latvian kansanäänestys 2012

Latvian kansanäänestys 2012 on kansanäänestys, joka järjestettiin 18. helmikuuta 2012. Kansanäänestyksessä äänestettiin siitä, tulisiko  Latvian perustuslakiin kirjata lisäys venäjänkielen virallisesta asemasta yhdessä latviankielen rinnalle 
Presidentti Andris Bērziņš ja hallitus ovat venäjän kielen virallistamista vastaan.
Venäläismielinen Harmoniakeskus-puolue nousi syyskuun 2011 vaaleissa parlamentin suurimmaksi puolueeksi, mutta jäi silti kokoomushallituksen ulkopuolelle. Latvian venäläismielinen Kansalliskieli-liike aloitti marraskuussa 2011 nimienkeruun, jonka tarkoituksena oli saada maan parlamentti, Saeima, hyväksymään venäjä viralliseksi kieleksi tai korkein oikeus päättämään, että asiasta järjestettäisiin kansanäänestys. Adressin allekirjoitti runsaat 187 000 latvialaista. Perustuslakia muutetaan, jos muutosta kannattaa vähintään puolet kaikista äänioikeutetuista.
Alustavien tulosten mukaan latvialaiset torjuivat odotetusti venäjän kielen virallistamisen. Noin neljäsosa äänestäneistä kannatti perustuslain muuttamista.
Liettuan nationalistinen liitto

Liettuan nationalistinen liitto (liett. Lietuvių tautininkų sąjunga, LTS) oli liettualainen nationalistinen, oikeistolainen ja eräiltä osa-alueiltaan myös fasistinen puolue. Puolue perustettiin vuonna 1924, kun kansallinen edistyspuolue ja Liettuan maanviljelijöiden yhdistys yhdistyivät. Nationalistinen liitto toimi johtavana puolueena Liettuassa vuoden 1926 vallankaappauksen jälkeen vuodesta 1926 vuoteen 1940. Puolue perustettiin uudelleen Liettuan itsenäistyttyä vuonna 1990.
Puolue ei nauttinut laajaa suosiota ja vuonna 1926 se sai Seimasiin ainoastaan kolme paikkaa 85:stä. Silti puolueen johtajat Antanas Smetona ja Augustinas Voldemaras olivat tunnettuja ja vaikutusvaltaisia henkilöitä. Puolue oli vahvasti konservatiivinen ja nationalistinen, ja se korosti vahvan armeijan ja johtajan merkitystä.
Vuonna 1926 Liettuan puolustusvoimat toteutti sotilaallisen vallankaappauksen, jossa demokraattisesti valittu sosiaalidemokraattisen puolueen ja talonpoikien kansallisen liiton muodostama hallitus syrjäytettiin. Smetonasta tuli maan presidentti ja Voldemarasista pääministeri. Puolue muodosti yhdessä kristillisdemokraattien kanssa uuden hallituksen. Puolueiden välillä ilmeni kuitenkin pian jännitteitä, sillä kristillisdemokraatit olivat odottaneet vallankaappauksen olevan ainoastaan tilapäinen, minkä jälkeen järjestettäisiin uudet vaalit. Huhtikuussa 1927 Smetona hajotti Seimasin ja toukokuussa kristillisdemokraatit jättivät hallituspaikan. Näin nationalistisesta liitosta tuli ainoa vallassa oleva puolue 13 vuodeksi. Puolue kiellettiin Neuvostoliiton miehitettyä maan vuonna 1940.
Vuonna 1990 Nationalistinen liitto perustettiin uudelleen. Puolueen suosio jäi kuitenkin alhaiseksi: parlamenttivaaleissa 1992 puolue sai Seimasiin neljä paikkaa, vuoden 1996 vaaleissa kolme paikkaa. Vuodesta 2000 puolue ei enää saanut edustajia. Sama tapahtui myös kunnallisvaaleissa.
11. maaliskuuta 2008 puolue yhdistyi osaksi Kotimaan liittoa.
Lúcio Ignácio Baumgaertner

Lúcio Ignácio Baumgaertner (s. 2. syyskuuta 1931) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Toledon hiippakunnan piispaksi 2. heinäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Benedito Zorzi, jota avustivat Nei Paulo Moretto ja Armando Círio. Baumgaertner asetettiin virkaansa 20. marraskuuta.
Baumgaertner nimitettiin 27. joulukuuta 1995 Cascavelin arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 31. lokakuuta 2007.
Hardstyle

Historia

Hardstyle on kehittynyt hard trancesta sekä gabber- ja ravemusiikista. Hardstyle on saanut myös vahvoja vaikutteita hard housesta ja jumpstylestä. Hardstylen uskotaan syntyneen Alankomaissa, missä järjestettiin ensimmäinen hardstyle-tapahtuma vuonna 1999 mutta juontaa juurensa kuitenkin Italian niemimaalle ja vuoteen 1998. Myös Melbourne Shuffle liitetään yleensä Hardstyle-musiikkiin.

Tapahtumat

Nykyisin suurimmat hardstyle-tapahtumat ovat Alankomaissa järjestettävät Defqon.1 ja Qlimax. Defqon.1 on tanssimusiikkifestivaali, joka pidetään vuosittain Biddinghuizenissa, Hollannissa. Defqon.1-festivaalia organisoi yritys nimeltään Q-dance. Se keskittyy soittamaan rankempaa elektronista tanssimusiikkia: genrejä kuten Hardstyle, Jump, Hard Trance ja Hardcore.
Ensimmäinen Defqon.1 -festivaali pidettiin vuonna 2003, ja sen suosio on kiihtyvässä nousussa. Vuonna 2007 kaikki 30 000 lippua myytiin 90 minuutissa.
Tony Rolt

Ura

Hän osallistui vuosina 1950, 1953 ja 1955 kolmeen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun, jotka olivat kaikki Britannian GP:itä. Hän keskeytti jokaisessa. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1953.
Kilpa-ajouransa jälkeen Rolt ryhtyityi liikemieheksi ja perusti Freddy Dixonin kanssa turvavarusteita, kuten lukkiutumattomia jarruja valmistavan yrityksen. Lisäksi hän turvasi taloudellisen toimeentulonsa tekemällä yhteistyötä Harry Fergusonin kanssa, joka valmisti traktoreita. Myöhemmin Fergusonin kuoleman jälkeen hän alkoi rakentaa vuonna 1961 yksipaikkaisia Ferguson -kilpa-autoja, joilla Stirling Moss voitti F1-sarjan ulkopuolisen Oulton Parkin kilpailun. Ennen kuolemaansa Rolt oli viimeinen elossa ollut ensimmäiseen F1-kisaan Silverstonessa vuonna 1950 osallistunut kuljettaja.

Sotilastausta

Rolt oli suorittamassa asepalvelusta kiväärikompaniassa, kun toinen maailmansota syttyi. Hänen yksikkönsä jäi puolustamaan Calais’ta, kun britit joutuivat vetäytymään Dunkerqueen. Rolt itse jäi vangiksi, ja hän joutui vankileirille. Leirillä hän yritti pakoa seitsemän kertaa, minkä vuoksi hänet siirrettiin tarkasti vartioituun vankilaan. Hän suunnitteli pakoa vankilasta riippuliitimen avulla, mutta liittoutuneet vapauttivat vankilan, ennen kuin liidin oli valmis.
Aon Center (Los Angeles)

Aon Center on 62-kerroksinen pilvenpiirtäjä Los Angelesin kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 1973 ja sen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Charles Luckman. Se yltää 262 metrin korkeuteen. Se oli Los Angelesin korkein rakennus valmistumisestaan vuoteen 1989 saakka, jolloin U.S. Bank Tower sysäsi sen toiseksi. Sen aikaisempia nimiä ovat olleet United California Bank Building ja First Interstate Building.
Vuoden 1988 toukokuun 4. päivänä pilvenpiirtäjän 12. kerroksessa riehui tulipalo, joka tuhosi rakennuksen viisi kerrosta. 40 ihmistä loukkaantui ja yksi kuoli.
Petteri Jamalainen

Petteri ”Jama” Jamalainen (s. 4. huhtikuuta 1979 Kemi) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Hessu Pennasena draamasarjassa Kotikatu, jossa hän näytteli vuosina 1996–2009. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Rosa Was Here ja Pikkusisar. Jamalainen esiintyi televisiossa Subilla sarjassa Paratiisi, jossa kuvattiin Thaimaassa asuvien suomalaisen arkea.
Nykyään Jamalainen työskentelee myymälämyyjänä ulkoilutarvikkeita myyvässä Varuste.net -likkeessä.
Figuriini

Figuriini tarkoittaa pientä patsasta, joka on usein ihmisaiheinen.
Figuriinit kuvaavat usein jumaluuksia tai eläimiä. Varhaisimmat figuriinit tehtiin kivestä tai savesta. Nykyisin käytetään keramiikkaa, metallia, lasia, puuta ja muovia.
Moderneja figuriineja, joissa on liikkuvia osia, kuten raajat, sanotaan useimmiten nukeiksi, tai roboteiksi, jos ne pystyvät liikkumaan.

Historiaa

Esihistoriallisia raskaana olevia naisia esittäviä figuriineja kutsutaan venusveistoksiksi, koska ne esittävät todennäköisesti jumalatarta ja liittyvät hedelmällisyyteen. Vanhimmat tunnetut venusveistokset on tehty kivestä. Nämä useita satoja tuhansia vuosia vanhat veistokset löytyivät Afrikasta ja Aasiasta. Poltetusta savesta tehtyjä noin 25 000 - 30 000 vuotta vanhoja venusveistoksia, jotka ovat myös vanhinta tunnettua keramiikkaa, on löydetty Euroopasta.
Minoalaisessa kulttuurin rautakautisia terrakottaveistoksia on myös löydetty.
Historialliselta ajalta on posliinisia figuureja, ja puusta veistettyjä pyhimysfiguriineja.
Nykyisin sarjakuva- ja scifihahmoista on saatavilla lelufiguriineja, kuten Masters of the Universe -hahmot.
Arja Nieminen

Arja Kyllikki Nieminen-Rastas (s. 25. joulukuuta 1943 Helsinki) on suomalainen balettitanssija, joka oli kiinnitettynä Suomen Kansallisbalettiin vuodesta 1961 vuoteen 1985. Solistitanssijaksi hän nousi 1967. Teknisesti varma ja karismaattinen Nieminen on tanssinut pääosia muun muassa Pähkinänsärkijässä, Joutsenlammessa, Gisellessä, Romeossa ja Juliassa ja Heijastuksia (Lemminkäisen äiti, 1985).
Darfur

Darfur (arab. دار فور‎, Dār Fūr) on alue Sudanin länsiosassa. Sillä on yhteistä rajaa Etelä-Sudanin, Keski-Afrikan tasavallan, Tšadin ja Libyan kanssa. Alueen pinta-ala on 493,180 km² ja arvioitu asukasluku noin kuusi miljoonaa. Alue on lähes kokonaan tasaista ylänköaroa.
Darfur jakautuu kolmeen alueeseen: Gharb Darfuriin (Länsi-Darfur), Janub Darfuriin (Etelä-Darfur) ja Shamal Darfuriin (Pohjois-Darfur).

Historia

Darfur oli itsenäinen sulttaanikunta aina vuoteen 1916 asti, jolloin anglo-egyptiläiset valloittivat alueen. Sudan itsenäistyi vuonna 1956, jolloin Darfur pysyi osana Sudania.
Dos-à-dos

Dos-à-dos (ransk. selät vastakkain) on hevosajoneuvotyyppi sekä varhainen henkilöauton korimalli. Istuimet oli sijoitettu nimen mukaisesti selätysten. Hevosvaunut olivat yhden hevosen vetämät. Englanninkielisissä maissa vaunutyyppiä kutsutaan nimellä dogcart (”koiravaunu”), sillä sen taimmaisen istuimen voi kääntää alas, jolloin sen tilalle tuli kuljetuskehikko koiraa varten.
Varhaisissa henkilöautoissa istumapaikkoja oli tyypillisesti neljä, eli kahdelle henkilölle kummassakin penkkirivissä. 1900-luvun alun jälkeen korityyppi harvinaistui. Se oli kuitenkin käytössä vuosina 1956–1958 valmistetussa Zündapp Janus -kääpiöautossa tilan säästämiseksi.
Felipe Gutiérrez

Seurajoukkueura

Gutiérrezin kasvattajaseura on Club Deportivo Universidad Católica, jonka ykkösjoukkuetta Chilen pääsarjassa hän edusti vuodet 2009-2012 pelaten 65 ottelua ja tehden 20 osumaa. Vuonna 2010 hän voitti Chilen mestaruuden ja seuraavana vuonna maan cupin.
Heinäkuussa 2012 Gutiérrez siirtyi Alankomaiden pääsarjan Eredivisien FC Twenteen. Hän debytoi sarjassa elokuussa 2012 FC Groningenia vastaan ja avausmaalinsa hän iski Willem II:tä vastaan seuraavassa kuussa. Ensimmäisellä kaudellaan Gutiérrez pelasi 23 ottelua ja teki kaksi maalia. Hän debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa pelaten seitsemän ottelua ja tehden yhden osuman. Toisella kaudellaan seurassa eli kaudella 2013-2014 Gutiérrez pelasi jo 33 peliä ja onnistui maalinteossa kolme kertaa. Kauden jälkeen hänet valittiin sarjan kauden parhaaksi pelaajaksi. Gutiérrez loukkaantui pahasti heinäkuussa 2014 eikä ole pelannut vielä kaudella 2014-2015.

Maajoukkueura

Gutiérrez debytoi Chilen jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän kuului päävalmentaja Jorge Sampaolin 23-henkiseen ryhmään vuoden 2014 MM-kilpailuissa Brasiliassa. Gutiérrez pelasi turnauksessa Chilen jokaisessa neljässä ottelussa, pääosin vaihtopelaajana, kun joukkue eteni neljännesvälieriin. Gutiérrez on pelannut kaikkiaan 35 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Kivilaitumet

Synopsis

Paimentolaisperhe asuu Himalajalla Chantangin ylängöllä Ladakhissa. Kylmässä autiomaassa perhe tulee niukasti toimeen kasvattamalla pashmina-vuohia. Paimentolaisten kasvattamien vuohien lämmittävä karvapeite on ylellisten Kashmir-shaalien raaka-aine. Se on perheen ainoa tulonlähde ja siitä riippuu myös perheen lapsien koulunkäynti.
Kansakoulunopettajain leski- ja orpokassa

Kansakoulunopettajain leski- ja orpokassa oli aiemmin Suomessa eläkelaitos, josta maksettiin kansakoulun miesopettajien leskien ja turvattomien lasten eläkkeet.

Eläkkeen maksaminen

Kansakoulunopettajain leski- ja orpokassan osakkaita olivat kaikki valtionapua nauttivissa kansakouluissa palvelevat virkakelpoiset miesopettajat. Kassan johtokunta saattoi myös ottaa osakkaiksi muita virkakelpoisia miesopettajia, jotka työskentelivät muissa oppilaitoksissa kuin kansakouluissa.
Jokaisen osakkaan leski sai koko elinaikansa tai siihen asti, kunnes meni uusiin naimisiin, eläkettä, jonka suuruus vaihteli. Ensimmäisenä eläkevuotena se oli 8 000 markkaa ja sitten vuosittain 5 000 markkaa. Jos osakkaalta oli jäänyt lesken lisäksi yksi tai useampia alle 18-vuotiaita lapsia, eläkkeeseen lisättiin 2 000 markkaa yhdestä lapsesta, 1 000 markkaa toisesta ja 500 markkaa jokaisesta useammasta lapsesta. Jos osakkaalta oli jäänyt ainoastaan lapsia, niin yksi lapsi sai ensimmäisenä vuotena 8 000 markkaa ja sitten vuosittain 5 000 markkaa, toinen lapsi lisäksi 2 000 markkaa, kolmas 1 000 markkaa ja jokainen seuraava 500 markkaa.
Lapset saivat nauttia eläkettä kunnes täyttivät 18 vuotta. Jos lapsi 18 vuotta täytettyään oli mielisairas taikka muun taudin tai vian takia ei kyennyt elättämään itseään eikä todistettavasti omistanut muita varoja elatuksekseen, sai tällainen lapsi nauttia eläkettä jatkuvasti niin kauan kuin sellaista tilaa kesti.
Ainoastaan laillinen avioliitto oli eläkeoikeuden perustana. Sellaisen osakkaan kuolinpesälle, johon ei jäänyt ketään eläkkeeseen oikeutettua, maksettiin takaisin osakkaan suorittamat eläkemaksut ilman korkoa enintään 8 000 markkaan saakka. Ottolapsilla ja lapsipuolilla oli samat oikeudet eläkkeeseen kuin rintaperillisilläkin. Kasvattilapsilla ja laillisessa erossa olevalla vaimolla ei ollut eläkeoikeutta.

Eläkkeen hakeminen

Eläkehakemus tehtiin kassan Helsingissä olevalle johtokunnalle, ja siihen piti liittää ohjesäännön määräämät seuraavat todistukset: papintodistus, asianomaisen tarkastajan tai sen koulun johtokunnan todistus, jonka palveluksessa hakijan mies- tai isävainaja viimeksi oli, lääkärintodistus tarvittaessa sekä ilmoitus siitä, mistä hakija halusi nostaa eläkkeen tai sen sijasta palautuvat vuosimaksut.
Veikko Huotarinen

Veikko Huotarinen (s. 18. elokuuta 1937 Suomussalmi) on suomalainen opettaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria

Suomussalmella syntynyt Huotarinen asuu Nurmeksessa. Opettajana hän työskenteli 35 vuotta, valmistuttuaan Kajaanin seminaarista 1958. Huotarinen toimi opettajana Suomussalmella valmistumisensa jälkeen vuoteen 1988, uskonnon ja musiikin luokanopettajan erikoistumisopinnot hän suoritti 1969–1970. Nurmeksen Lehtovaaran koulun opettajana Huotarinen toimi 1988–1993, ennen eläkkeelle jäämistään. Huotarinen on  Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukrin kunniajäsen ja Suomen Maakuntakirjailijat -yhdistyksen jäsen.
U-96 (1940)

Valmistus

Alus tilattiin 30. toukokuuta 1938 Friedrich Krupp Germaniawerft AG:lta Kielistä. Sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1940. Alus otettiin palveluskäyttöön vielä samana vuonna 14. syyskuuta ensimmäisenä komentajanaan Heinrich Lehmann-Willenbrock.

Lothar-Günther Buchheim

Kirjailija Lothar-Günther Buchheim osallistui aluksella yhteen partiomatkaan, josta hän kirjoitti pääosin fiktiivisen romaanin Das Boot, novellin Die Eichenlaufahrt sekä koosti kuvakronikat U-bootkrieg, U-Bootfahrer ja Zu Tode Gesiegt. Romaanista on tehty samanniminen elokuva.
Severin Johansson

Konrad Severin Johansson (10. maaliskuuta 1879 Taalintehdas – 14. maaliskuuta 1929 Turku) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1906–1910, apulainen 1910–1918, vuodesta 1918 Åbo akademin professori ja vuodesta 1921 rehtori. Hän tutki automorfifunktioiden teoriaa sekä epäeuklidista geometriaa.
Jakkula (Somero)

Jakkula on kylä Somerniemellä Somerolla.
Kylä sijaitsee Oinasjärven rannalla ja rajoittuu etelässä Viuvalan, lännessä Oinasjärven ja pohjoisessa Härjänlahden kyliin Somerniemellä. Idässä on naapurina Pusulan Hyrkkölän kylän Arimaan kulmakunta Nummi-Pusulassa. Oinasjärven ohella Jakkulan kylän maat ulottuvat pohjoisessa Arimaa-järven rantaan. Arimaa laskee Oinasjärveen Jakkulan alueella virtaavaa Mäentaanjokea, jonka leventymänä on Lahnalampi. Pohjoisessa kylän maat rajoittuvat Kolmanteen salpausselkään kuuluvaan Äyräsnummeen.
Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 73, mikä teki siitä Someron kylistä väkiluvultaan 29. suurimman ja entisen Somerniemen kylistä kuudenneksi suurimman. Yhdessä Oinasjärven kanssa Jakkula on ollut toinen entisen Somerniemen kunnan keskuskylistä, jossa ovat sijainneet muun muassa Somerniemen kunnantalo, paloasema, meijeri ja Somerniemen pappila. Koulua kylässä ei ole, vaan koulua on vuodesta 1901 käyty Oinasjärvellä, jossa muiden koulujen lakattua nyt on entisen Somerniemen alueen ainoa toiminnassa oleva koulu.
Kylän vanhoja taloja ovat olleet Hamppula, Huuva, Häntä, Jutta, Kärki, Paakkala ja Paavola, josta vuonna 1688 tuli kappalaisen virkatalo ja sittemmin itsenäisen Somerniemen seurakunnan pappila. Taloista kaikki ovat edelleen olemassa. Paakkalassa toimivat vuosina 1957-1977 Somerniemen kunnantalo ja paloasema ja sen jälkeen paloasema. Huuvaa käytettiin palokunnan ja maamiesseuran juhlatilana vuoteen 2004. Kylän vanhalla tontilla taloista ovat vielä Paakkala ja Huuva, joka on maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti arvokas. Pappila oli 2010-luvulla yksityiskäytössä. 
Jakkulan tiiviin ryhmäkylän vuonna 1898 tapahtunut palo oli esikuvana kirjailija Helvi Hämäläisen romaanille Kylä palaa (1938). Kirjailija, jonka äidin suku oli Somerniemeltä, oli kuullut siitä kertomuksia tädiltään Sandra Alénilta.
Jakkulassa on syntynyt herännäispappi Abraham Achrenius (1706–1769).
Kultasadepensaat

Kuvaus

Kultasadepensaat ovat kesävihantia yksikotisia pensaita tai pieniä puita. Pituus on 2–10 metriä. Lehdet kasvavat kierteisesti ja ne ovat pitkäruotisia. Lehtilapa on kolmilehdykkäinen. Lehdykät ovat 3–8 cm pitkiä, soikeita ja melkein ruodittomia. Kukinto on riippuva latvaterttu. Kukat ovat kaksineuvoisia ja teriö keltainen. Hedelmä on palko.

Käyttö

Suomessa kultasadepensaita viljellään koristeellisuutensa vuoksi suojaisilla kasvupaikoilla maan eteläosissa. Parhaiten menestyvä laji on kaljukultasade. Kukinta-aika on kesä–heinäkuussa.
Kultasadepensailla koko kasvi ja etenkin sen siemenet ovat hyvin myrkyllisiä. Tarhakultasateella ei kehity siemeniä tai siemenmuodostus on heikkoa.
Luo Ruiqing

Luo Ruiqing (31. toukokuuta 1906 Nanchong, Sichuan, Kiina – 3. elokuuta 1978 Heidelberg, Länsi-Saksa) oli kiinalainen kenraali.
Luo oli lähtöisin vaatimattomista oloista ja pyrki sotilasuralle menemällä vuonna 1926 Whampoan sotilasakatemiaan. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1928 ja toimi kommunistien neljännessä armeijassa 1930-luvulla esikuntaupseerina ja myöhemmin poliittisena komissaarina. Hän osallistui pitkään marssiin. Kiinan–Japanin sodan aikana hän toimi opettajana ja vararehtorina kommunistien sotilaskorkeakoulussa ja Kiinan sisällissodan aikana sekä sotilaskomentajana että Pohjois-Kiinaan sijoitettujen joukkojen poliittisena valvojana. Kiinan kansantasavallan perustamisen yhteydessä Luosta tuli vuonna 1949 yleisen turvallisuuden ministeri. Hänen vastuulleen kuului muun muassa ylimpien puoluejohtajien henkilökohtaisen turvallisuuden takaaminen. Hän johti myös useita vastavallankumouksellisten paljastamiseen tähdänneitä kampanjoita 1950-luvulla.
Luo ylennettiin kenraaliksi vuonna 1955 ja hänestä tehtiin myöhemmin puolueen keskuskomitean sotilaskomission pääsihteeri. Hänet nimitettiin 1959 Kansan vapautusarmeijan esikuntapäälliköksi. Hänellä oli muitakin korkeita virkoja, kuten apulaispuolustusministerin ja valtioneuvoston varapääministerin tehtävät. Luolla oli erimielisyyksiä armeijan kehittämisestä puolustusministeri Lin Biaon kanssa, joka halusi painottaa sotilaiden poliittista motivaatiota, kun taas Luo piti tärkeänä perinteistä sotilaskoulutusta ja armeijan modernisointia. Vuodesta 1964 alkaen Lin alkoi kerätä aineistoa häntä vastaan puhemies Mao Zedongin hyväksynnällä.
Joulukuussa 1965 Luo erotettiin esikuntapäällikön tehtävistä ja häntä syytettiin poliittisten näkökohtien laiminlyönnistä ja juonittelusta Liniä vastaan. Luon erottaminen oli osa kulttuurivallankumouksen alkusoittoa ja samanaikaisesti syrjäytettiin eräitä muitakin korkea-arvoisia johtajia. Luon, samaan aikaan erotettujen Lu Dingyin ja Yang Shangkunin sekä vuosia aiemmin syrjäytetyn Peng Dehuain väitettiin muodostaneen ”puolueenvastaisen Pengin–Luon–Lun–Yangin klikin”. Luota nöyryytettiin julkisesti ja 16. maaliskuuta 1966 hän yritti itsemurhaa hyppäämällä kolmannen kerroksen ikkunasta, mutta pudottuaan maahan jalat edellä hän jäi henkiin ja pelkästään katkaisi molemmat jalkansa. Luon itsemurhayritystä pilkattiin ja sen väitettiin olevan todiste hänen petollisuudestaan. Toivuttuaan jonkin aikaa sairaalassa hänet tuotiin kamppailuistuntoon nöyryytettäväksi lisää. Luo kuitenkin selvisi hengissä kulttuurivallankumouksen läpi. Mao palautti hänen maineensa vuonna 1975 ja häneen kohdistunut vaino pantiin petturiksi julistetun Lin Biaon syyksi. Luo nimitettiin keskussotilaskomission neuvonantajaksi. Hän tuki vahvasti Deng Xiaopingin valtaannousua Maon kuoleman jälkeen. Luo kuoli vuonna 1978 sydänkohtaukseen ollessaan sairaalahoidossa Heidelbergissa Länsi-Saksassa, jossa hänelle oltiin asentamassa uutta proteesia.