Albi

Yleistä

Albi on nimetty Ranskassa "punaiseksi kaupungiksi", sillä kaupungin vanhan katedraalin ja keskiaikaisen keskustan rakennustiilien väri on juuri punainen. Punaisten rakennustensa lisäksi Albi on tunnettu keskiaikaisesta arkkitehtuurista ja eritoten lempeästä ilmastostaan ja elämänmenostaan.
Vuotuinen keskilämpötila on kaupungissa 14,9 °C (vuodelta 2003). Samana vuonna on mitattu kaupungin vuotuinen auringonpaiste 2 480 tunnin mittaiseksi. Vuotuisten sadepäivien määrä oli 97 vuonna 2003. Äärimmäisiksi lämpötiloiksi kaupungissa on mitattu −20,4 °C 16. tammikuuta 1985 ja +40,8 °C 12. elokuuta 2003.
Tarnin prefektuuri Albi sijaitsee Tarnjoen rannalla ja lähellä Gaillacin suuria ja merkittäviä viinitarhoja sekä lähellä cordais’n tasankoa ja Grésignen metsää. Kaupungista on 80 kilometriä Toulousen kaupunkiin, kolmen tunnin matka Pyreneille ja 2 tuntia Välimerelle.

Historia

Albi-nimen alkuperä jää  vain eräiden hypoteesien varaan. Kaupungin nimi saattaa tulla Alp-etuliitteestä, joka merkitsi äkkijyrkkää paikkaa, tai sanasta Albius, eräästä Albissa asuneesta roomalaisajan ylimyksestä, tai vielä väristä alba (suom. valkoinen), jos kaupunkia ympäröivät kalkkikivivuoret olisivat olleet nimen alkuperä. Lisäksi on huomattava, että aiemmin nimi on kirjoitettu muotoon Alby. 
Vuoden 1000 tienoilla Albista tuli Ambialet’n herrasuvun Trencavelien läänitysmaata. Kaupunki kuitenkin oli piispan läänityksiä, mutta koska piispana oli aina Trencavelin suvun jäsen oli aina piispana, niin suku piti aluetta heille kuuluvana omaisuutena .
Tultaessa 1100- ja 1200-luvuilla Albista tuli keskeinen kaupunki kataarien uskonnolliselle liikkeelle. Usein näitä uskonnollisen liikkeen jäseniä kutsutaan nimellä albineois, joka tarkoittaa Albissa puolustettua oppisuuntaa. Katolinen kirkko kuitenkin julisti kataarit kerettiläisiksi ja heidät nujerrettiin julmalla ristiretkellä . Albi kaupunkina kuitenkin siirtyi ilman suurempia ongelmia katoliseen leiriin. Tältä ajalta on myös peräisin piispan linnoitettu palatsi, joka nykyisin toimii Toulouse-Lautrec-museona. Myös Euroopan korkein tiilistä rakennettu Pyhän Cecilian katedraali oli omiaan ankkuroimaan kaupungin virallisen kirkon tunnustuksen yhteyteen.
Pärttylinyön verilöylyn tapahtumat 24. elokuuta 1572 saapuivat viiveellä Albiin ja siellä ne tapahtuivat 5. lokakuuta ja samalla saatettiin kostaa vanhoja erimielisyyksiä.
Ranskan ensimmäinen kokeilu hiilen käytöstä teollisuuden energialähteenä tehtiin Albissa ja kokeilijana oli Solagesin markiisi. Hän sai myös luvan rakentaa hevosvetoisen raitiotien Albiin. Samaan aikaan syntyi Medeleinen esikaupunki.
Ranskan vallankumouksen aikana Albi menetti hetkeksi roolinsa alueen kehityksen veturina Castresille. Kuitenkin tasavaltalaiset totesivat Castresin liian epävarmaksi kaupungiksi ja niin he pakenivat kaupungista ja muuttivat Albiin. Näin Albista tuli 1797 uuden departementin keskus lyhyen Castresin vallassaolon jälkeen.
Toisen maailmansodan aikana saivat tuta Vichyn hallituksen toiminnan, sillä kaupunkiin perustettiin Ranskassa oleville ulkomaalaisille tarkoitettu keskitysleiri. Juuri ennen Ranskan vapautumista natsimiehityksestä yksi saksalainen kolonna yritti päästä Madeleinen esikaupungistä Tarnjoen sillan ylitse. Kuitenkin ranskalaisen vastarintaliike, sekä paikalliset että ulkomaalaiset ja eritoten monet puolalaiset ja espanjalaiset, ryhtyivät lujaan taisteluun joen uudella sillalla, kunnes he luovuttivat sen. Nykyisin tämän tapahtuman muistoksi on pystytetty taistelussa kuolleiden muistomerkki.

Talouselämä

Hiilenkäytön valtakaudelta on vielä joitain jälkiä nähtävissä kaupungin taloudellisessa rakenteessa. Tällaisia "jäänteitä" ovat VOA eli lasitehdas ja Ranskan sähköyhtiön La Pélissier -hiilivoimala.
Merkittäviä työnantajia kaupungissa ovat Pierre Fabren farmaseuttiset laitokset ja Airbus-teollisuuden alihankintatyöt.