google/wiki40b huggingface dataset:
Herrainmäki

Herrainmäki on Tampereella Tampellan kaupunginosassa sijaitseva kallioinen mäki, joka on aikoinaan toiminut Tampellan 
tehtaan johdon asuinalueena. Nykyään se on kaupungin omistama puisto. Herrainmäki on Tampereen ydinkeskustan korkein kohta, ja se on osa valtakunnallisesti merkittävää Tammerkosken teollisuusmaisemaa. Asemakaavassa se on määritelty historiallisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäväksi puistoksi.
Herrainmäkeä reunustaa moderni kerrostaloalue. Mäelle kulkee portaat Tampellan Pellavantorilta.
Levi-Civita-symboli

Levi-Civita-symbolia eli permutaatiosymbolia käytetään matematiikassa tietyissä tensorilaskuissa. Se on nimetty italialaisen matemaatikon Tullio Levi-Civitan mukaan.
Sarlotta Narjus

Sarlotta Narjus on suomalainen arkkitehti. Narjus on pääarkkitehti ja toimitusjohtaja Arkkitehtitoimisto Sarc:issa. Hän on myös Glaston Oyj ja Wood In Culture Association johtokunnissa. Narjus on ollut mukana suunnittelemassa Helsingin uutta lastensairaalaa ja Kasarmikadun toimistotaloa.
Ruotsin Sanomat

Päivälehti Ruotsin Sanomat oli sanomalehti Viikkoviestin jatkaja. Jukka Tuurala osti 1998 lakkautusuhan alla olleen Viikkoviestin. Lehti alkoi ilmestyä 1. syyskuuta 2003 viisipäiväisenä päivälehtenä Ruotsin Sanomat. Lehden toimitus sijaitsi Vällingbyssä Tukholmassa.
Viikkolehden tilaajia oli ollut noin 7 000 ja lehden toiminta oli tappiollista 2003, kun päätös päivälehdeksi siirtymiseksi tehtiin. Lehden tilanne kuitenkin ajautui yhä huonommaksi. Tilaajamäärä putosi puoleen ja lehti meni konkurssiin 7. huhtikuuta 2005.
Vakinaista henkilökuntaa lehdellä oli toistakymmentä avustajien lisäksi.
Ruotsin Sanomissa julkaistiin STT:n ja TT:n välittämiä uutisia, pääkirjoituksia vähemmistöpolitiikasta, yleisönosastolla käytiin kiivaitakin keskusteluja ja lehdessä oli myös novelleja, runoja ja kolumneja. Tunnetuin avustaja taisi olla Asko Sahlberg.
Donna Karan

Donna Karan (Donna Faske, s. 2. lokakuuta, 1948, Forest Hills, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. 
Muotimaailma oli Donna Faskelle läheinen lapsesta asti, hänen äitinsä oli malli ja isäpuoli suunnitteli pukuja. Donna Faske lopetti koulun 14-vuotaana, toimi vaatemyyjänä ja pääsi sitten Parsonin design-kouluun. Hän pääsi opiskeluaikanaan kesätöihin Anne Kleinille, sai sitten suunnittelijan paikan ja 26-vuotiaana yleni Kleinin pääsuunnittelijaksi. Vuonna 1985 hän lähti Kleiniltä ja perusti oman merkkinsä.
Karan työskenteli Liz Claibornelle ennen kuin perusti oman merkkinsä. Donna Karan-merkin lisäksi Karanilla on halvempi merkki DKNY vuodesta 1988. Vaatteiden ja asusteiden lisäksi Karan tuottaa myös parfyymeja ja silmälaseja.
Karan myi yrityksensä LVMH Moet Hennessy Louis Vuittonille vuonna 2001, mutta sitoutui jatkamaan suunnittelijana.
Mihály Zichy

Elämä

Zichyn suku periytyi 1300-luvulta asti. Mihály Zichy kuului suvun köyhtyneeseen haaraan. Hänen isoisänsä oli Moson komitaatin alivouti, jolla oli laaja kirjasto. Nuori Mihály vietti siellä usein aikaa lukien Voltairea ja Rousseauta. Mihályin isä oli myöhemmin poliitikkona tunnetun Ferenc Deákin koulutoveri. Mihály opiskeli 10-vuotiaasta asti Veszprémissä, kunnes siirtyi kahden vuoden kuluttua Pestiin. Hän aloitti piirtämisen jo tuolloin ja sai harrastustaan varten tukea Perczelin perheeltä. Vuonna 1840 hän piirsi omakuvan itsestään. Vuodesta 1842 hän opiskeli juristiksi Pestin yliopistossa. Lisäksi hän opiskeli maalaustaidetta Jacopo Marastonin johdolla. Vuonna 1844 hän lopetti juristin opinnot Wienissä. Hän pyrki Wienin taideakatemiaan, muttei tullut valituksi. Jonkin aikaa hän maalasi itsekseen, kunnes pääsi akatemiassa opettaneen Ferdinand Georg Waldmüllerin oppilaaksi. Hän matkusti 1846 Waldemüllerin kanssa Italiaan. Sen jälkeen maalasi kuvan Pelastusvene, jolla olisi halunnut ottaa osaa kilpailuun Reichel-palkinnosta, mutta Waldmüllerin yhteyksien ja Akatemian taiteen vastustamisen takia hän ei saanut palkintoa.
Vuonna 1847 hän matkusti Pietariin, jossa hänestä tuli keisari Nikolai I:n veljen vaimon piirustuksenopettaja. Sitä ennen hän osallistui suuriruhtinasperheen Euroopan-matkaan. Unkarin vuoden 1848 kansannousun jälkeen hän jätti perheensä. Zichy työskenteli valokuvaajan apulaisena ja toisinaan maalasi henkilökuvia Pietarin ylimystölle. Hän oli saanut lapsia ja yritti myös avioitua Pietarin katolisessa kirkossa, mutta venäläisten lakien mukaan avioliitto ei ollut virallinen. Vuonna 1853 hän sai toimen tsaarinperheeltä. Hän kuvitti Mihail Lermontovin ja Aleksandr Puškinin kirjoja ja kirjoituksia. Vuonna 1866 hänen perheensä muutti takaisin Unkariin. Zichy kävi itse Unkarissa harvoin. Vuonna 1871 Zichy matkusteli Länsi-Euroopassa. Hän oli 1871 Englannin kruununprinssin vieraana ja jätti Venäjän kolme vuotta myöhemmin.
Zichy eli vuosina 1874–1879 Pariisissa, ja vuonna 1874 hän matkusti myös Englantiin. Hän oli Pariisin vuoden 1878 maailmannäyttelyn arvostelukunnan presidentti. Vuonna 1880 hän palasi Unkariin. Vuodet 1881–1882 Zichy vietti Georgiassa, jossa hän teki korvauksetta kuvituksen Georgian Pantterintaljainen-kansalliseepokseen. Vuonna 1883 hänellä oli näyttely Budapestissä. Zichy sai uuden toimen Venäjän hovilta, kun hänestä nimitettiin keisari Aleksanteri III:n hovimaalari. Vuonna 1885 hän teki Imre Madáchin suurimman teoksen, Ihmisen murhenäytelmän, kuvituksen.
Mihály Zichy kuoli Pietarissa, 29. helmikuuta 1906, kello 11 illalla. Hänet haudattiin Budapestiin 17. maaliskuuta.
Vilppulan Nyrkkeilijät

Hallinto

Seuran puheenjohtaja on Markku Ahonen, joka on lisäksi ollut mukana perustamassa seuraa vuonna 1973, ja sen varapuheenjohtajana toimii Olli Paski. Johtokuntaan kuuluvat myös Kristian Ravantti, Harri Pasuri ja Simo Salmi.
Fridtjof Nansen (1930)

Valmistus

Sen köli laskettiin 1928 Hortenin laivastontelakalla telakkanumerolla 118 ja alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1930. Se valmistui 29. toukokuuta 1931.

Palvelus

KNM Friftjof Nansen lähti 21. joulukuuta 1933 Hammerfestistä itäisen Finnmarkin merialueiden valvontaan. Vestervågenissä alus ajoi karille Måsøyssä ja upposi yön aikana. Alus nostettiin vuotta myöhemmin ja se kunnostettiin Hortenissa.
Saksan hyökättyä Norjaan 9. huhtikuuta 1940 alus kuului 3. meripuolustusalueeseen ja oli sijoitettu Finnmarkiin. Alukselle nousi 8. kesäkuuta Tromssassa kontra-amiraali Henry Diesen ja Norjan ulkoministeri Halvdan Koht sekä joukko muita pakolaisia. Selviydyttyään ilmahyökkäyksistä se saapui 13. kesäkuuta Tórshavniin Färsaarilla, josta se jatkoi edelleen Britteinsaarille. Alus liittyi 12. elokuuta kahdentoista muun Norjan laivaston aluksen kanssa liittoutuneiden Britteinsaarilla olleeseen laivastoon.
Alus palveli 29. elokuuta alkaen Islannin vesillä. Se törmäsi 8. marraskuuta merkitsemättömään matalikkoon Jan Mayenin edustalla ja upposi nopeasti. Aluksen miehistö pelastui kokonaisuudessaan hylystä Jan Mayenin radioasemalle, josta aseistettu troolari KNM Honningsvåg nouti miehistön takaisin Islantiin.
SFML

Esimerkkiohjelma

Luodaan uusi ikkuna johon piirretään vihreä ympyrä.
#include <SFML/Graphics.hpp>int main(){
    sf::RenderWindow window(sf::VideoMode(800, 800), "Ensimmäinen SFML-ohjelmani");
    sf::CircleShape shape(100.f);
    shape.setFillColor(sf::Color::Green);

    while (window.isOpen())
    {
        sf::Event event;
        while (window.pollEvent(event))
        {
            if (event.type == sf::Event::Closed)
                window.close();
        }

        window.clear();
        window.draw(shape);
        window.display();
    }

    return 0;}
Teho-osasto (televisiosarja)

Näyttelijät

Sarjan tyyppigalleria pysyi samana, vaikka henkilöt vaihtuivatkin vuosien mittaan. Pisimpään mukana pysyi Noah Wylen esittämä John Carter, joka oli mukana alusta asti ja poistui sarjasta 11. tuotantokauden päätösjaksossa.
Sarjan viimeisellä kaudellakin oli mukana ensimmäiseltä kaudelta saakka mukana olleita näyttelijöitä – jotka tosin esiintyivät vain silloin tällöin. Heitä olivat ovat Yvette Freeman (hoitaja Haleh Adams) ja Deezer D. (hoitaja Malik McGrath). Myös ensimmäisiltä kausilta tuttu Abraham Benrubi (vastaanottovirkailija Jerry Markovic) palasi sarjaan muutaman vuoden poissaolon jälkeen. Monet Teho-osaston jaksoista ohjasi joku sarjan näyttelijöistä, esimerkiksi Anthony Edwards ja Laura Innes.
Monet Teho-osaston näyttelijöistä saivat mahdollisuuden näyttää taitonsa elokuvien parissa. Merkittävimmäksi onnistujaksi nousi George Clooney, josta on tullut eräs maailman suosituimmista näyttelijöistä. Myös Maria Bello ja Julianna Margulies ovat tehneet kelpo uran elokuvien parissa. Jorja Fox saavutti myöhemmin suosiota puolestaan näkyvässä roolissa C.S.I.-sarjassa.
Sarjassa on vieraillut monia tunnettuja tähtiä: muun muassa Ewan McGregor, Dakota Fanning, Lucy Liu, Kristin Davis, Kirsten Dunst, Cynthia Nixon, Brenda Song, Shia LaBeouf, Wentworth Miller, James Woods sekä Sally Field, joka voitti Emmy-palkinnon roolistaan Abbyn äitinä. C.S.I.-televiosarjan näyttelijöitä on esiintynyt Teho-osaston lääkäreinä ja potilaina (muun muassa Jorja Fox ja Marg Helgenberger).

Esitysaikataulut

Kesällä 2006 Suomessa näytettiin 12. tuotantokausi ja syksyllä 2006 Yhdysvalloissa alkoi 13. kausi. Suomessa 13. kausi alkoi torstaina 5. huhtikuuta 2007 ja päättyi 6. syyskuuta 2007.
Sarjan 14. kausi alkoi Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2007 ja Suomessa 27. maaliskuuta 2008. Sarjan 15. ja viimeinen kausi alkoi MTV3:lla 15. tammikuuta 2009. Sarjan 1. tuotantokauden uusinnat alkoivat MTV3:lla kesäkuussa 2010.

Sarjan nimi suomeksi

Sarjan suomenkielinen nimi "Teho-osasto" ei vastaa suoraan sen nimeä englanniksi. Englanninkielisen lyhenteen "ER" (Emergency Room) suomalainen vastine on lähinnä ensiapu. Teho-osaston vastine englannin kielessä on "ICU", eli Intensive Care Unit.
Ron Weiner

Ron Weiner on yhdysvaltalainen kaksi kertaa Writers Guild of America -palkinnolla ja kerran Anniella palkittu käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Futurama ja 30 Rock.
Afri-Cola

Afri-Cola on saksalainen kolajuoma, jonka F. Blumhoffer Nachfolger GmbH. rekisteröi tavaramerkiksi vuonna 1931. Suomessa sitä on myyty 1960-luvulta lähtien, ensin 1990-luvulle asti Olvin lisenssituotteena ja sittemmin suoratuontina Saksasta.
Tavaramerkkiä ryhtyi elvyttämään mainossuunnittelija ja valokuvaaja Charles Paul Wilp saavuttaen menestystä.
F. Blumhoffer Nachfolger GmbH:n rekisteröimä tavaramerkki on myös appelsiinijuoma Bluna, joka kuuluu Afri-Colan tapaan nykyään Mineralbrunnen Überkingen-Teinach AG:lle.
Afri-Colan kofeiinipitoisuus oli ennen 250 milligrammaa litrassa, mutta vuonna 1998 se alennettiin 150 milligrammaan, minkä vuoksi tuotesisältöä ei tarvinnut ilmoittaa pullossa. Uusi resepti ei ollut menestys, ja yhtiö palasi huhtikuussa 2006 takaisin vanhaan reseptiin.
Vaaleanpunainen pantteri (vuoden 1963 elokuva)

Juoni

Elokuvan pääosan esittäjä on herrasmiesvaras sir Charles Lytton eli "Aave" (David Niven), joka metsästää kuuluisaa kuninkaallisen suvun omistuksessa olevaa timanttia nimeltään Vaaleanpunainen pantteri. Elokuvan sivuhahmona on Aavetta jahtaava hölmö ranskalainen poliisikomisario Jacques Clouseau (Peter Sellers). Lytton suunnittelee timantin varastamista kuninkaallisissa naamiaisissa, mutta Clouseau aikoo olla valmiina. Asiaa ei helpota se, että Clouseaun vaimo (joka ei esiinny enää seuraavissa elokuvissa) avustaa Lyttonia. Kun vielä Lyttonin veljenpoika George Lytton (Robert Wagner) astuu vankilasta päästyään kuvioihin Lyttonin avuksi, riittää Clouseaulla päänvaivaa selvittäessään Aaveen henkilöllisyyttä ja varjellessaan timanttia varkailta.
Köyhälistön laulu

Köyhälistön laulu tai Köyhälistön marssi on vanha saksalaista alkuperää oleva työväenlaulu, joka tunnetaan myös Suomessa. Kappale on vanhimpia suomennettuja työväenlauluja.
Kappaleen suomentajaa ei tunneta, mutta laulu sisältyi ensimmäiseen suomalaiseen Työväen laulukirjaan vuonna 1900 nimellä Proletaarilaulu. Jo vuotta aiemmin se oli käännetty nimellä Ken maasta kullan kaivaa. Nykyään käytetty suomennos on vuodelta 1906.
Kappaleen sävelenä on Tirolin maakuntalaulu Zu Mantua in Banden, jonka säveltäjäksi on arveltu Leopold Knebelsbergeriä. Samaan säveleen on myöhemmin tehty Nuorison laulu, joka tunnetaan paremmin nimellä Nuori kaarti.
Viljo Porkola

Perhetaustat

Viljo Porkola syntyi Chicagossa USA:ssa työnjohtaja Oskari Pahikaisen ja Vilma Tiilikaisen perheeseen. Porkola avioitui 1938 kotitalousopettaja Martta Sofia Tiihosen kanssa. Nuorta perhettä kosketti suru, kun seuraavana vuonna 1939 puoliso ja toinen kaksospojista kuolivat synnytyksen yhteydessä. Eloon jäi Kalle-poika. Vuonna 1940 Porkola vihittiin kotitalousopettaja Anna Stiina Tiihosen kanssa. Tästä avioliitosta syntyivät Heikki ja Eeva. Vuonna 1968 kuolema kohtasi toisen puolison Anna Stiinan. Vuonna 1970 Porkola avioitui sairaanhoitaja Aura Laukkasen kanssa.

Opinnot

Viljo Porkola pääsi ylioppilaaksi 1934 Viipurin suomalaisesta kaksoislukiosta. Opiskelu jatkui Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Vuonna 1937 hän valmistui sacri ministerii kandidaatiksi, jona vuonna hänet myös vihittiin papiksi Oulussa. Pastoraalitutkinnon Porkola suoritti 1943.

Työ

Porkolan ensimmäinen virkapaikka avautui Nilsiässä vt. kappalaisena 1937 ja jatkui armovuoden saarnaajana sekä ylimääräisenä pappina vuoteen 1944. Sodan aikana hän toimi sotilaspappina jatkosodassa ja Lapin sodassa. Varsinaiseksi virkapaikkakunnaksi tuli Kiuruvesi, jonne hän tuli 1944 viralliseksi apulaiseksi. Vuonna 1957 hänet valittiin Kiuruveden kappalaiseksi, josta virasta hän siirtyi eläkkeelle 1977. Sivutoimenaan Porkola toimi Kiuruveden yhteiskoulun (myöhemmin yhteislyseon) uskonnonopettajana 1945 – 1965. 
Rovastin arvon Porkola sai 1965 sekä kunniamerkkejä VR 4 kaksi kappaletta.

Käännöstyö

Porkolalla oli tiiviit yhteydet inarinsaamelaisiin. Hän käänsi inarinsaameksi virsiä, kirkkokäsikirjaa sekä osia Raamatusta. Käännöstyössä häntä auttoi tietokone, jonka käytön hän opetteli vanhoilla päivillään. Jaakko Elenius arvosti suuresti Porkolan luterilaisuuden löytöjä tämän teoksissa.

Herännäisyys

Herännäisyyden historioissa mainitaan useassa yhteydessä Kiuruvesi herännäispaikkakuntana. Kiuruveden herännäispappien ketjuun kuului myös kappalainen Viljo Porkola. Porkola koki maallikkopuhujien roolin tärkeäksi. Niinpä hän oli suunnittelemassa 1970-luvun puolivälissä Herättäjä-Yhdistyksen maallikkopäiviä seurapuhujien rohkaisemiseksi ja saamiseksi lisääntyneeseen seuratoimintaan.
Kiuruvedellä ovat vaikuttaneet mm. Malmivaaran ja Simelius-Simojoen pappissuvut sekä maallikkosaarnaaja Aku Räty.
Hurrikaani Frances

Hurrikaani Frances oli kuudes nimetty trooppinen myrsky vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi korkeimpaan eli 4. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa samoilla alueilla kuin Hurrikaani Charley vain kolme viikkoa aikaisemmin.

Hurrikaanin aiheuttamat tuhot

Francesin lasketaan aiheuttaneen suoraan seitsemän ihmisen kuoleman: yhden Bahamalla, yhden Ohiossa ja viiden Floridassa. Välilliset vaikutukset surmasivat nelisenkymmentä muuta ihmistä, useimmat heistä Floridassa. Aineelliset vahingot olivat mittavat: vakuutusyhtiöiden raporteista voidaan laskea rakennusvaurioiden summaksi yhdeksän miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria. Erityisen kallista tuhoa tuli Cape Canaveralin avaruuskeskuksen alueella.
Belutšin kieli

Levinneisyys ja puhujamäärä

Suurin osa belutšeista asuu Pakistaniin ja Iraniin kuuluvassa Belutšistanin historiallisessa maakunnassa. Sen ulkopuolella heitä on Afganistanin Kandaharin, Helmandin, Nimruzin, Farahin ja Heratin maakunnissa, Iranissa Kermānin, Laristanin, Sistanin, Khorasanin ja Gīlānin maakunnissa, Pakistanissa Punjabin ja Sindhin lounaisosissa sekä Turkmenistanissa Maryn maakunnassa. Yhteensä belutšeja on 5,7–6 miljoonaa. Heistä neljä miljoonaa asuu Pakistanissa, 1,5 miljoonaa Iranissa, 350–400 tuhatta Afganistanissa ja noin 200 tuhatta Persianlahden maissa (varsinkin Omanissa). Turkmenistanissa arvioitiin vuonna 1997 olevan noin 38–40 tuhatta belutšia.
Huomattava osa belutšeista osaa maidensa pääkieliä urdua, persiaa, paštua, daria tai turkmeenia sekä naapuriheimojensa kieliä. Pakistanista tunnetaan belutšia puhuvia brahuiheimoja sekä brahuinkielisiä belutširyhmiä.

Historia, murteet ja rakenne

Belutši kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Sen puhujat ovat siirtyneet nykyiselle asuinseudulleen Kaspianmeren eteläpuoliselta alueelta 400–600-luvulta lähtien. Muuttoliike jatkui 1500-luvulle saakka. Keskipersialaisen vaiheen kielistä belutšia lähinnä on parthian kieli.
Kieli jakautuu kahteen murreryhmään: läntiseen, jota on kutsuttu myös lounaiseksi tai eteläiseksi, sekä itäiseen (koilliseen tai pohjoiseen). Niitä erottaa Pakistanissa Kalatin laaksossa pohjoisesta etelään levittäytyvä brahuiden asuinalue. Iranin, Afganistanin ja Turkmenistanin belutšit puhuvat kaikki länsimurteita. Paikallismurteiden välillä ei ole selkeitä rajoja, mutta länsi- ja itämurteiden puhujien saattaa olla vaikeaa ymmärtää toisiaan.
Kielessä on runsaasti arabialaisia ja persialaisia lainasanoja. Persiasta on omaksuttu myös eräitä foneettisia ja syntaktisia piirteitä. Kakuminaaliset konsonantit ṭ ja ḍ on ilmeisesti saatu sindhiläisten ja muiden indoarjalaisten lainasanojen mukana. Lainoja on paljon myös paštusta, brahuista ja urdusta.

Kirjakieli

Belutšeilla on rikas suullinen kansanperinne. Vanhin tunnettu käsikirjoitus on 1800-luvun alusta. Kirjakieli alkoi kehittyä Pakistanin perustamisen jälkeen vuonna 1947. Kirjallisuudessa tärkeimmällä sijalla on runous. Belutšinkielinen lehdistö sai alkunsa Quettassa 1950-luvulla. Nykyään belutši on yksi Pakistanin Balochistanin provinssin kansalliskokouksen työkielistä. Quettassa toimii vuonna 1959 perustettu belutšin kielen akatemia.
Pakistanissa belutšin kirjakieli kehittyy rahšanin murteen ja Afganistanissa paikallisten murteiden pohjalta. Kirjoittamiseen käytetään arabialais-persialaista kirjaimistoa, joka Pakistanissa perustuu urdun ja Afganistanissa paštun ja darin esikuviin. Neuvostoliittoon kuuluneessa Turkmenistanissa luotiin 1930-luvulla latinalaiseen kirjaimistoon perustunut ortografia, joka jäi pian pois käytöstä. Latinalaisen kirjaimiston käyttöä kokeiltiin Turkmenistanissa uudelleen 1980–1990-lukujen vaihteessa.
James Morrison

James Morrison (s. 13. elokuuta 1984 Rugby, Warwickshire) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä.
Hänen debyyttialbuminsa Undiscovered julkaistiin heinäkuussa 2006 ja se nousi albumilistojen kärkeen jo ensimmäisellä myyntiviikollaan.
Morrisonin musiikillisia vaikuttajia ovat Al Green, Otis Redding, Cat Stevens ja The Kinks.
Nils Lundkvist

Seuraura

Lundkvist on Piteå IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Luleå HF:ään, jonka U16-junioreiden kapteenina Lundkvist toimi kaudella 2015–2016. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran J18-junioreiden kapteenina. Lundkvist oli Luulajan tehokkain puolustaja sekä J18 Elitissä tehoilla 4+15=19 että J18 Allsvenskanissa tehoilla 5+3=8. Hän voitti jälkimmäisessä sarjassa myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +7. 
Kaudella 2017–2018 Lundkvist oli tehoilla 3+11=14 Luulajan J20-junioreiden tehokkain puolustaja Anton Anderssonin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi koko J20 SuperElitin parhaaksi puolustajaksi. Lundkvist debytoi kauden aikana myös Luulajan SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 28 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 2+3=5. Lundkvist teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.15 minuuttia. Ensimmäisen SHL-maalinsa Lundkvist teki 30. joulukuuta 2017 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Tammikuussa 2018 hän teki Luulajan kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SHL-sopimuksen.
New York Rangers varasi Lundkvistin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018.

Muuta

Lundkvistin eno on entinen Ruotsin maajoukkuepuolustaja Jan Sandström, joka on myös kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita (952) Ruotsin pääsarjatasolla pelannut pelaaja. He pelasivat samaan aikaan Luleå HF:n SHL-joukkueessa Lundkvistin debyyttikaudella 2017–2018, joka jäi myös Sandströmin uran viimeiseksi.
Tervetuloa aamukahville

Arviot

Aikalaisarviot tyrmäsivät Stenbergin esikoisohjauksen lähes yksimielisesti. Myöhemmässä kritiikissä elokuvaa luonnehditaan yhdeksi suomalaisen elokuvan murheenkryyneistä: Se on veltto fantasia, sekoilu, ja siitä on turha etsiä tolkkua.
Shin Kanemaru

Shin Kanemaru (金丸 信 Kanemaru Shin), 17. syyskuuta 1914 – 28. maaliskuuta 1996) oli japanilainen poliitikko, joka oli merkittävä hahmo Japanin politiikassa 1970-luvulta 1990-luvun alkupuolelle.
Kanemaru vaikutti liberaalidemokraattisessa puolueessa. Hänet pidätettiin maalikuussa 1993 lahjusten otosta ja veronkierrosta.
Ligatuuri

Ligatuuri on kahdesta tai useammasta kirjaimesta muodostettu yhdistelmä. Ligatuuri voi olla joko osa jonkin kielen merkistöä (esimerkiksi norjassa æ, joka on yhdistelmä kirjaimista a ja e), tai kirjasimen mukana tuleva stilisointi kirjaimista, jotka ovat erillisinä kirjaimina esitettynä vaarassa osua toisiinsa (esimerkiksi ﬁ → ſi). Eräät erikoismerkit ovat myös syntyneet ligatuureista, esimerkiksi merkki & joka on tullut latinan sanasta et.
Helmi Virtaranta

Helmi Virtaranta (o.s. Linna, 19. joulukuuta 1919 Hämeenkyrö – 8. syyskuuta 1999) oli suomalainen kielitieteilijä, kansanperinteen tallentaja ja valokuvaaja. Hänet tunnetaan erityisesti työstään yhdessä aviopuolisonsa Pertti Virtarannan kanssa.

Varhaiset vuodet

Hämeenkyrössä syntynyt Virtaranta muutti jo kansakouluikäisenä äitinsä mukana Tampereelle ja kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1939. Hän aloitti suomen kielen opiskelun Helsingin yliopistossa vielä samana vuonna ja valmistui lopulta sodan keskeyttämien opintojen jälkeen 1948. Vuotta aikaisemmin Virtaranta oli muuttanut Ruotsiin, kun hänen puolisonsa Pertti Virtaranta sai suomen kielen lehtorin viran Lundin yliopistosta. Pariskunta oli tavannut toisensa jo Helmi Virtarannan lukioaikoina ja avioliiton he solmivat vuonna 1945. Ruotsissa hän kirjoitti puhtaaksi virolaisen Julius Mägisten vaikeaselkoisella käsialalla laatiman Värmlandsfinska ortnamn -teoksen.

Kansanrunouden kerääjänä

Helmi ja Pertti Virtaranta tekivät murteenkeruumatkoja vuodesta 1945 lähtien muun muassa eri puolille Suomea, kuten Satakuntaan, Värmlannin suomalaisalueille Ruotsiin sekä Itä-Karjalaan ja Tverin alueelle. Helmi Virtaranta on itse tallentanut eniten karjalaista kansanperinnettä, johon lukeutuu itkuvirsiä ja runoutta sekä erilaisia uskomuksia, satuja ja tarinoita. Hän kirjoitti myös puhtaaksi kaikki pariskunnan keruumatkojen päiväkirjat. Heidän varsinainen suurtyönsä oli vuosina 1968–2001 kuusiosaisena julkaistu Karjalan kielen sanakirja. Pertti Virtaranta oli teoksen ensimmäinen päätoimittaja vuodesta 1955 alkaen, Helmi puolestaan toimitti teosta 1955–1961 ja työskenteli sen jälkeen toimitussihteerinä 21 vuoden ajan. Vaikka Helmi Virtaranta oli mukana käytännössä kaikkien puolisonsa yli 150 teoksen toimitustyössä, mainitaan hänen nimensä tekijänä ainoastaan kolmessa. Vuonna 1991 Helmi Virtaranta oli yksi Kalevalaseuran myöntämän Kekrinpäivän tunnustuspalkinnon saajista ja Samuli Paulaharju -palkinto hänelle myönnettiin yhdessä miehensä kanssa vuonna 1985.

Valokuvaajana

Helmi Virtaranta tunnettaan myös ansioituneena valokuvaajana, kun hän tallensi keruumatkojen tietolähteitä sekä heidän elinympäristöään. Osan valokuvista kuitenkin otti Pertti Virtaranta, mutta pariskunta ei pitänyt niistä tarkkaa kirjaa, vaan Helmi Virtarannan mukaan itse kohde oli tärkeämpi kuin kuvan ottaja. Heidän matkoiltaan peräisin olevat valokuvat on tallennettu Museoviraston, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen arkistoihin. Niitä on ollut esillä lukuisissa näyttelyissä Suomessa ja Pohjoismaissa sekä Keski-Euroopassa ja Karjalan tasavallassa. Helmi Virtaranta osallistui myös Suomen valokuvataiteen museon 1910–1960-lukujen suomalaisia naiskuvaajia esittelevään näyttelyyn vuonna 1992.