Mutapainin ystävät

Henkilöt

Sarjan juontojen ja musiikkiesitysten kehys sijoittuu valintamyymälän lavasteisiin. Petelius ja Heiskanen esittävät juontajahahmoja, yläkoulumaisia koijareita Tapia ja Ardea, jotka käyttävät huolettomasti nuorisoslangia. Sarjassa he muun muassa valmistavat sukkamehuteet ja testaavat lattiavahanesteitä juomalla niitä.
Ilkka Heiskanen esittää jännittynyttä tosikkoa Huttusta, joka luo kontrastia rennolle pääparille. Eeva Litmasen Ragni nojaa äidinvaistoiseen naisellisuuteen, ja Kati Bergmanin vaitelias Ritu on myymälässä Tapin ja Arden päiväunien kohde. Kaikki valintamyymälän henkilöt ovat sonnustautuneet kaupanmyyjän valkeaan takkiin sekä yliräikeisiin housuihin tai hameisiin.

Sketsit

Sarjan nimen Mutapainin ystävät keksi ohjaaja Kyrönseppä. Sarjan sketsejä suunniteltiin, ja valmisteltiin huolella Kyrönsepän puutarhassa Helsingin Kumpulassa. Jukka Vieno oli tuonut ensimmäiseen suunnittelupalaveriin 120 tekstiliuskaa erilaisia sketsejä. Vieno heitti saman tien roskiin ne sketsit, jotka eivät toimineet.

Köyliön hevossiittola ja ori Sultan

Ilkka Heiskasen esittämä juontaja esittelee Köyliön hevossiittolassa olevan ori Sultanin valmistautumista astutukseen. Astutukseen valmistautuessa hevoselle tarjotaan aperitiiviksi viinaa, harjataan sekä näytetään pornolehtiä eli ”noposia”. Petelius on kertonut, että erikoinen synonyymi on lähtöisin muusikkoslangissa käytetystä sanasta ”noponen”.

Paavo Haavikon haastattelu

Peteliuksen esittämä toimittaja haastattelee kovasti humaltuneen Juha ”Watt” Vainion näköistä kirjailija Paavo Haavikkoa (Heiskanen), joka sokeltaa omiaan, ja kertoo käynensä muun muassa sienessä ”Lellen” kanssa. Heiskanen on kertonut jälkeenpäin sketsistä, että ”siihen aikaan tuntui siitä, että Haavikko on maan ainoa todellinen intellektuelli. Hänet nostettiin jo tuolloin sellaiselle jalustalle, että viime kädessä oli samantekevää, minkä näköinen mies sieltä saapuu Haavikkona, koska brändi oli niin vahva”.

Slutku Huja

Jugoslavialainen popkvintetti Slutku Huja hurjistelee lysmyisellä Škodalla ympäri Helsinkiä. Bändi rokkaa ilmakitaroin rautatien kävelysillalla, ja kurvaa Valintataloon ostoksille. Aikansa itäblokkiyhtyeitä parodioivassa levymainossketsissä taustalla soi The Shadowsin ”Shadoogie”.

Tulevaisuuden orvot

Jukka Vienon kirjoittama sketsi, joka parodioi 1980-luvun uutis- ja ajankohtaisohjelmia. Peteliuksen esittämä toimittaja haastattelee valintamyymälässä olevia veljeksiä Mauri (Kari Heiskanen) ja Esko Kannikkaa (Ilkka Heiskanen), jotka kertovat tuntemuksistaan. Vieno luonnehtii että ”kyseisissä ohjelmissa oli yleensä hyvin pateettinen, ja ongelmapitoinen lähestymistapa. Nähtiin, haettiin ja löydettiin ongelmia - tietysti oikeita ongelmia oli, mutta asenteeltaan ohjelmat oli kuin valmistautumista tuomionpäivään”.

Ulkoministeri

Peteliuksen esittämä toimittaja haastattelee ulkoministeriä (Heiskanen), joka on saapunut Etelä-Afrikasta. Kiihkeällä päällä oleva ulkoministeri ei liiemmin peittele kokemuksistaan matkalla. Etelä-Afrikassa oleva rotuerottelu on ministerin mielestä mennyt sietämättömälle tasolle. Hän muun muassa matkalla on tutustunut elämään mustille määrätyillä asuinalueilla eli bantustaneissa. Sketsissä otettiin kantaa Etelä-Afrikassa aikoinaan vallinneeseen apartheidiin.

Uutistenlukija kotioloissaan

Uutistenlukija (Kari Heiskanen) puhuu klassisella STT-nuotilla paitsi työssä myös kotona. Kotioloissa hän muuttaa kielensä slangiksi, mutta säilyttää sähkenuotin puhuessaan juopolle vaimolleen, ja narkkaripojalleen. Uutistenlukija muistuttaa ulkonäöltä kovasti Yleisradion uutisankkuria Heimo Tauriaista. Sketsissä käsiteltiin julkisen käytöskoodin ja privaattiminän suhdetta, jonka Heiskanen on kertonut olevansa yksi lempiaiheistaan.

Sarjan musiikki

Osa sarjassa esitetyistä kappaleista levytettiin.

Yhtenä yönä

Kahdeksannen jakson lopputekstien jälkeen kuvassa näkyy hiljainen valintamyymälä, jolloin musiikki alkaa soida ja Petelius kävelee kuvan eteen, ja laulaa Pave Maijasen säveltämän ja Jukka Vienon sanoittaman kappaleen ”Yhtenä yönä”. 
Kappaleen aikana kaikki lavasteet siirretään pois kuvasta, ja lopussa Peteliuskin riisuu asunsa pois sekä kampaa hiuksensa. 
Kappaletta ei ole levyttänyt kukaan muu kuin säveltäjä Maijanen itse. Peteliuksen laulama versio on näytetty vain televisiosarjassa. Petelius on kertonut jälkeenpäin, että kyseisen kappaleen esittäminen oli vaikeaa. Kappaleen aihe kosketti häntä henkilökohtaisesti.

Muuta

Joulukuussa 1985 sarjasta esitettiin koosteohjelma Mutapainin ystävien laulut, joka sisälsi parhaita sketsejä ja musiikkiesityksiä. Koosteohjelma on esitetty ensiesityksen jälkeen muutaman kerran uusintana. Yle Tallennemyynti julkaisi koosteohjelman kirjastotallenteena vuonna 1999.  
Pan Vision julkaisi sarjan DVD:nä 2009. DVD sisältää kaikki kahdeksan alkuperäistä jaksoa, sekä koosteohjelman Mutapainin ystävien laulut.