google/wiki40b huggingface dataset:
Byromin järjestelmä

Byromin järjestelmä on englantilaisen John Byromin 1700-luvun alussa kehittämä pikakirjoitusjärjestelmä, jota pidetään yhtenä 1700-luvun merkittävimmistä pikakirjoitusjärjestelmistä. Sen muunnelmia julkaistiin vielä 1800-luvun puolellakin. Järjestelmän tunnetuimpia käyttäjiä olivat metodistiliikkeen perustaja John Wesley ja hänen veljensä Charles Wesley.
Järjestelmä julkaistiin painettuna ensimmäisen kerran vasta vuonna 1767, neljä vuotta Byromin kuoleman jälkeen.

Järjestelmän rakenne

Byromin järjestelmässä konsonanteille on omat merkkinsä. Merkkeinä on suoria viivoja, kaaria, sekä näihin yhdistettyjä silmukoita. Vokaalit merkitään pisteillä konsonanttimerkkien viereen tietyille paikoille.

Konsonantit

Konsonanttimerkit on valittu siten, että peräkkäin usein esiintyvät konsonantit olisi helppo liittää toisiinsa. Muutamille konsonanteille on kaksi tai kolme vaihtoehtoista merkkiä, jotta eri tilanteisiin voitaisiin valita mahdollisimman hyvin sopiva merkki. F:lle ja v:lle käytetään samaa merkkiä, samoin s:lle ja z:lle. Konsonanttimerkeistä muodostuu sanan runko, ja se voidaan kirjoittaa kokonaisuudessaan nostamatta kynää merkkien välillä.

Vokaalit

Vokaalien merkitsemiseen on konsonanttimerkkien ympärillä kymmenen mahdollista paikkaa, joihin voidaan merkitä piste: viidelle eri vokaalille (a, e, i, o, u) kullekin kaksi paikkaa, joilla merkitään vokaalin esiintyminen joko konsonanttia ennen tai sen jälkeen. Käytännössä nopeasti kirjoitettaessa sanan keskellä olevat vokaalit jätettiin kuitenkin merkitsemättä.
Lyhyissä, vain vaakasuuntaisia merkkejä (esimerkiksi s, n ja m) sisältävissä sanoissa voidaan vokaali a, i tai u osoittaa kirjoittamalla sana kolmelle eri korkeudelle.

Muunnelmat ja myöhemmät järjestelmät

Byromin järjestelmästä julkaistiin useita muunnelmia 1700- ja 1800-luvuilla. Ensimmäinen julkaisi John Palmer vuonna 1774 teoksessa A New Scheme of Shorthand. Tunnetuimpia olivat Thomas Molineux'n ja William Gawtressin julkaisemat. Erityisesti Molineux'n oppikirja ja harjoituskirja vaikuttivat siihen, että Byromin järjestelmä säilytti asemansa niin pitkään.
Byromin järjestelmän myötä englanninkielisissä pikakirjoitusjärjestelmissä tuli vallitsevaksi käytännöksi sanojen koostuminen konsonanttien merkeistä ja vokaalien merkitseminen pisteillä. Myöhemmin Taylorin ja Pitmanin järjestelmät jatkoivat samaa linjaa.
Byromin järjestelmästä julkaistiin vuonna 1817 myös saksankielinen versio, nimellä Anwendung der Kurzschrift der englischen Schnell-Schrift oder so genannten Short Hand auf die deutsche Sprache. Teos julkaistiin ilman tekijän nimeä, mutta tekijäksi on arveltu Englannissa asunutta saksalaista A. C. Hesseä.
László Tabár

László Tabár on unkarilaissyntyinen radiologian erikoislääkäri, professori ja tutkija. Hän on tehnyt elämäntyönsä mammografiakuvausten parissa, ja on julkaissut aiheesta uraauurtavia tutkimuksia. Tabár on kirjoittanut kollegoidensa kanssa kolme mammografian lääketieteellistä oppikirjaa. Hän on myös julkaissut yhteensä 170 tieteellistä artikkelia alan lehdissä. Tabár on työskennellyt vuodesta 1998 Ruotsissa Uppsalan yliopiston radiologian professorina.

Elämäkerta

László Tabár opiskeli lääkäriksi Unkarissa Pécsin yliopistossa vuosina 1961–1967 ja jatkoi sen jälkeen opiskeluja samassa paikassa radiologian erikoislääkäriksi. Hän oli Pécsissä radiologian apulaisprofessorina vuoteen 1977 asti. Tabár työskenteli kesinä 1974 ja 1976 Suomessa Turun ja Helsingin yliopistollisissa keskussairaaloissa. Vuonna 1977 hän muutti Ruotsiin, jossa hän on siitä lähtien työskennellyt Falunin keskussairaalan mammografiayksikön johtajana. Tabár väitteli tohtoriksi huhtikuussa 1978 Hungarian Academy of Sciences -akatemiasta. Hänet nimitettiin vuonna 1998 Uppsalan yliopiston diagnostisen radiologian professoriksi. Tábar on myös Suomen radiologiyhdistyksen, Unkarin radiologiyhdistyksen ja American College of Radiologyn kunniajäsen.
Darren Dietz

Ura

Dietz pelasi WHL:ssä kaudesta 2009–2010 Saskatoon Bladesin joukkueessa, jossa hänet valittiin vuonna 2013 WHL:n idän tähdistökentälliseen.
16. syyskuuta 2013 Montreal Canadiensin kautta edeltävän harjoitusleirin jälkeen Dietz siirtyi AHL-yhteistyöseura Hamilton Bulldogsiin. Ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Dietz pelasi Canadiensissa 23. maaliskuuta 2016. Kauden 2015–2016 aikana Dietz pelasi lopulta 13 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Dietz teki sopimuksen Washington Capitalsiin.
Dietz edusti kauden 2016–2017 aikana AHL-seuroja Hershey Bears ja Texas Stars. Dietz pelasi Capitalsin farmiseura Hersheyn lisäksi Dallas Starsin farmiseurassa Texasissa. Dietz lähetettiin Texasiin, kun Dallas oli lähettänyt Mattias Bäckmanin Hersheyyn. Kauden jälkeen hän teki vuoden sopimuksen KHL-seura Barys Astanan kanssa.
Käräjärauha

Käräjärauha on aiemmin vallinnut periaate, jonka mukaan käräjillä tuli vallita yleinen sovinnon tila. Rauha koski paitsi käräjäpaikkaa myös tietä sinne ja sieltä pois. Käräjärauha perustui muinaisruotsalaiseen oikeuskäsitykseen. Se oli yksi Birger-jaarlin ajalta säilyneistä rauhanvalalaeista (edsöre). Suomen oikeudenkäymiskaaren (4/1734) 2 luvun 3 pykälässä oli määräys, jonka mukaan kihlakunnantuomarin oli käräjien aluksi julistettava käräjät ja käräjärauha alkaneiksi. Mainittu pykälä muutettiin lailla oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta (459/1970), joka tuli voimaan vuoden 1971 alussa.
Svið

Svið on perinteinen islantilainen ruokalaji. Se koostuu kahtia halkaistusta, keitetystä lampaan päästä, josta on poltettu villa ja poistettu aivot. Svið nousi alun perin suosioon aikana, jolloin ei ollut mahdollista hukata mitään osaa teurastetusta eläimestä. Laji kuuluu islantilaisten ruokien Þorramatur-valikoimaan, jota tarjoillaan buffettyyliin varsinkin keskitalven Þorrablót-juhlan aikana.
Muissa Pohjoismaissa on samankaltaisia ruokalajeja, kuten Norjassa smalahove ja Färsaarilla seyðahøvd.
Jean René Constant Quoy

Jean René Constant Quoy (10. marraskuuta 1790 Maillé–4. heinäkuuta 1869 Rochefort) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
1814 Quoy väitteli lääketieteen tohtoriksi Montpellier’ssa. 1815 hän sai lääkärin viran Rochefortin laivastosairaalassa.
Quoy palveli yhdessä Joseph Paul Gaimardin kanssa lääkärinä ja luonnontieteilijänä L’Uraniella Louis Claude de Saulces de Freycinet johtamalla maailmanympäripurjehduksella (1817-1820). He palvelivat myös Astrolabella  (1826-1829) Jules Dumont d’Urvillen alaisuudessa. He kuvailivat nykyisin sukupuuttoon kuolleen (tonganjättiläiskaivajaliskon) (Tachygia microlepis) viimeksi mainitulla matkalla. Sukupuuttoon kuollut uudenseelanninviiriäinen (Coturnix novaezelandiae) on myös heidän kuvailemansa.
1830 Quoy valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. 1848-1858 hän toimi laivaston ylitarkastajana.
Quoyn kunniaksi on nimetty mustahuiluvaris (Cracticus quoyi).
Esa Liedes

Esa Eero Liedes (s. 22. maaliskuuta 1950) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuodesta 1986 lähtien 1986 lähtien Raahen Vesaa ja hänen valmentajanaan toimi Olavi Koskinen. Kalevan kisoista Liedes saavutti 10 000 metrin juoksusta kaksi pronssia vuosina 1983 ja 1985. Lisäksi hän voitti maratonilta kultaa vuonna 1984 sekä hopeaa vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista Liedes voitti pronssia 5 000 metrin juoksussa vuonna 1982.
Liedes on edustanut Suomea aikuisten arvokisoissa kaksi kertaa. Hän on ollut mukana maastojuoksun MM-kilpailuissa Portugalissa vuonna 1985 ja Sveitsissa vuonna 1986. Molemmilla kerroilla hän kilpaili 12 kilometrin matkalla, mutta ei saavuttanut menestystä.
Virallisissa kilpailuissa Liedes ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen.
Tzvi Avni

Tzvi Avni (hepreaksi ‏צבי אבני‎; s. 2. syyskuuta 1927 Saarbrücken) on saksalaissyntyinen säveltäjä. Hän on asunut lapsuudestaan saakka Israelissa, koska joutui jättämään Saarlandin perheineen vuonna 1935. Hän opiskeli Israelissa sekä Yhdysvalloissa ja sai vuonna 2001 Israel-palkinnon. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa elektronista musiikkia, kamarimusiikkia ja orkesteriteoksia.
Avni on sävellystyönsä ohella opettanut Jerusalemin tanssin ja musiikin Rubin-akatemiassa.
Lily Allen

Lapsuus ja nuoruus

Lilyn lapsuudessa perhe muutti jatkuvasti, minkä takia hän vaihtoi usein koulua. Lily oli yli 13 eri koulussa 5–15 ikävuosiensa aikana. Jatkuva muuttaminen tarkoitti, ettei hänellä ollut juurikaan mahdollisuuksia solmia pitkiä ystävyyssuhteita. Vapaa-aikansa Lily vietti kirjojen ja varsinkin musiikin parissa. Hän kuunteli muun muassa T. Rexiä, The Specialsia, The Slitsiä, Happy Mondaysia sekä kaikkea siltä väliltä aina drum’n’bassiin asti. Peruskoulun jälkeen Lilylle oli jo selvää, että hän haluaa musiikkialalle. Hän keskittyi kappaleiden tekemiseen ja laulamiseen ja loi tyylin, joka on samalla herkkää ja räväkkää. Vuoden 2005 lopulla hän perusti oman MySpace-profiilin, jonne hän lisäsi demojaan. Profiili sai niin paljon huomiota ja kannustusta, että kymmenet tuhannet ihmiset pyysivät häntä MySpace-ystäväkseen. Lopulta nettimenestys poiki radiosoittoa BBC:n Radio Onessa ja levytyssopimuksen EMI:n kanssa joulukuussa 2005.

Musiikkiura

Lily Allen alkoi työstää debyyttialbumiaan alkuvuodesta 2006 yhdessä tuottajien Greg Kurtinin ja Mark Ronsonin kanssa. "Alright, Still..." julkaistiin 20. heinäkuuta 2006, ja se nousi brittilistojen toiselle sijalle. Ensimmäinen single "Smile" oli aikaisemmin mennyt suoraan Britannian singlelistan ykköseksi ja sai paljon soittoa. Myös muun muassa kappale "LDN" sai paljon huomiota osakseen. Vuonna 2009 julkaistiin Lilyn toinen albumi "It’s Not Me, It’s You". Levyltä julkaistiin ensimmäisenä singlenä "The Fear", joka on saavuttanut mm. Britanniassa singlelistan ykkössijan. "It’s Not Me, It’s You" meni heti toisella viikolla Suomen albumilistan sijalle 14. Albumilta julkaistiin toisena singlenä "Not Fair", vaikkakin vain tietyissä maissa. Maailmanlaajuisena toisena singlenä julkaistiin "Fuck You", joka on muun muassa Suomessa yltänyt listoille jopa top5:een. Kolmantena singlenä julkaisuun tuli "22".
Allen on laulanut taustoja Robbie Williamsin levyllä Rudebox.

Yksityiselämä

Allen ja hänen silloinen poikaystävänsä, Chemical Brothersin laulaja Ed Simons, ilmoittivat loppuvuodesta 2007 odottavansa lasta. Allen sai kuitenkin keskenmenon. Allen ja Simons erosivat tammikuussa 2008. 5. elokuuta 2010 Allen ilmoitti odottavansa lasta Sam Cooperin kanssa. Hän sai kuitenkin jälleen keskenmenon ollessaan kuudennella kuulla raskaana. Allen ja Cooper menivät naimisiin kesällä 2011, ja Allen muutti nimensä virallisesti Cooperiksi. Hän synnytti esikoistyttärensä marraskuussa 2011. Allenin ja Cooperin toinen tytär syntyi 8. tammikuuta 2013.

Muuta

Allen on näytellyt pienen roolin elokuvassa Elisabeth, jossa näytteli myös hänen veljensä Alfie Allen. Sisarusten äiti Alison Owen toimi elokuvan tuottajana. Allen on ollut myös kolmessa videopelissä ääninäyttelijänä. 
Lilyn "Smile"-kappale on käännetty myös suosittuun The Sims 2 -tietokonepeliin simkielelle.
Allenin elämästä ilmestyi syyskuussa 2018 kirja My Thoughts Exactly, jossa hän kertoo elämänsä kipukohdista.
Uiakatsi järv

Maantietoa

Järvi sijaitsee Tõrvamäen alla ja se kohoaa yli 25 metriä järven vedenpintaa korkeamalle. Järven pinta-ala on 19 ha ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järveen laskee muutama lyhyt metsä- tai pelto-oja, joten valuma-alueen laajuuskin on vain 2,0 km². Järven laskuoja on 150 metriä pitkä ja se laskee Koorasten Suurjärveen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6 metriä ja suurin syvyys 18,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsä- ja peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (viroksi keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (viroksi kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Luontoarvoja

Järvessä on runsaasti kalaa. Järvessä esiintyy yleisenä lahna, hauki, särki, ahven, suutari ja karppi.
Mantikori

Mantikori on alun perin intialainen taruolento, joka on elänyt laajalti myös eurooppalaisessa kansanperinteessä keskiajalta lähtien. Sillä on leijonan ruumis sekä harja ja ihmismäinen pää. Häntänä sillä on skorpionin pyrstö, jonka päässä on piikkipallo. Sen leveässä suussa on kolme riviä pitkiä ja teräviä hampaita. Se lamaannuttaa saaliinsa ampumillaan myrkyllisillä piikeillä. Mantikori on antropofagi (ihmissyöjä) ja se syö vain ihmislihaa.
Kórinthos

Nykyinen kaupunki

Bysanttilaisella ajalla vanhan Korintin asutus taantui, mutta kaupunki oli muun muassa tärkeä silkkiteollisuuden keskus. Akrokorintti säilyi merkittävänä linnoituksena. Se oli käytössä myös vuonna 1459 alkaneen osmanivallan aikana. Linnavuoren turkkilaiset antautuivat Kreikan armeijalle vuonna 1822, ja alueesta tuli osa uutta Kreikan valtiota.
Korintin alueella oli suuri maanjäristys 9. helmikuuta 1858, jolloin kaupungin antiikin ajalta periytynyt paikka hylättiin. Uusi, nykyinen Kórinthoksen kaupunki perustettiin Korintinlahden rannalle noin kuusi kilometriä koilliseen vanhasta paikasta. Samalla uudessa kaupungissa päätettiin käyttää uusinta kaupunkisuunnittelua ja nykyaikaista asemakaavaa. Antiikin aikaiselle paikalle jäi pienempi asutus, joka tunnetaan nykyisin Archaía Kórinthoksen kylänä. Antiikin Korintin rauniot, kuten Apollonin temppelin jäänteet, ovat sen merkittävimmät nähtävyydet Antiikin Korintin arkeologisen museon ohella.
Kauan suunniteltu Korintin kanava, jonka länsipää sijaitsee pari kilometriä kaupungista itään, valmistui vuonna 1893. 1900-luvun alussa Kórinthoksessa asui noin 5 000 asukasta. Kaupunki kärsi pahoja vaurioita maanjäristyksessä myös 22. huhtikuuta 1928. Tuon jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen niin, että talot kestäisivät järistyksiä paremmin. Vuoden 1981 maanjäristyksessa vauriot jäivätkin pienemmiksi.
Nykyinen Kórinthoksen kunta muodostui, kun Kórinthos, Ássos-Léchaio, Saronikós, Solygeía ja Tenéa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Filipstadin kirkko

Filipstadin kirkko (ruots. Filipstads kyrka) on Ruotsissa Filipstadin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se sijaitsee Filipstadin taajamassa. Kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1785. Nykyinen kivikirkko rakennettiin 1775 palaneen puukirkon tilalle. Vuonna 1995 tehdyssä remontissa yritettiin palauttaa 1700-luvun tyyliä.
Siltarumpupolitiikka

Siltarumpupolitiikka on Suomessa käytetty nimitys ilmiöstä, jossa poliitikot ajavat valtion budjettia tehtäessä läpi pieniä investointeja omaan vaalipiiriinsä tai kotikuntaansa. Muissa maissa sama ilmiö tunnetaan eri nimillä. Suomessa nimitys tulee tarkasti yksilöidyistä ylimääräisistä tienpidon määrärahoista. 
"Siltarumpupolitiikan" perimmäisenä tarkoituksena on pidetty poliitikon halua tulla uudelleen valituksi olemalla äänestäjilleen näkyvällä tavalla hyödyksi. Korjauksen paikallisiin oloihin toivotaan nähtävän asiaa ajaneen poliitikon ansiona. 
Siltarumpupolitiikalle 1990-luvulla muodostui pilkallinen sävy ja liian avoimesti omia paikallisia hankkeita valtakunnallisesti ajavaa saatetaan sanoa siltarumpupoliitikoksi. Erityisesti siltarumpupolitiikka liitetään Suomessa keskustapuolueeseen ja sisäministeriin Mauri Pekkariseen. Pekkarinen toimi sisäministerinä vuosina 1991-1995. Termiä oli tiettävästi käyttänyt jo aiemmin Jörn Donner. Pekkarisesta tulee myös pekkarointi. Muita samankaltaisia käsitteitä ovat iltalypsy. Kuitenkin samalla tavoin muidenkin puolueiden kansanedustajat ovat ajaneet oman alueensa etua.
Hyrylän lukio

Hyrylän lukio on Tuusulan koulukeskuksessa sijaitseva keskikokoinen lukio. Sen rehtorina toimii Seppo Kärpänen ja apulaisrehtorina Ilkka Mäkinen. Hyrylän lukio on mukana mm. Platonin Akatemiassa, joka pyrkii jatkamaan Sokrateen aloittamaa poikkitieteellistä keskusteluperinnettä. Muita Tuusulan lukioita ovat Jokelan lukio sekä Kellokosken lukio.
Sýros

Maantiede

Sýros sijaitsee Kykladien saariryhmän keskiosassa ja sen pääkaupunki Ermoúpoli onkin koko Kykladien perinteinen keskuskaupunki ja aiemmin Kykladien prefektuurin pääkaupunki. Sýroksen itäpuolella sijaitsevat Kykladien antiikin aikainen keskus Delos sekä Mýkonos, koillispuolella Tínos, pohjoispuolella Ándros ja länsipuolella Kýthnos. Sýroksesta luoteeseen sijaitsevasta Ateenasta on saarelle noin 144 kilometriä.
Sýroksella on vuoristoa erityisesti saaren pohjoisosissa. Suurempia vuoria on myös etelä- ja länsiosissa.

Myöhempi historia

1800-luvulla saaresta tuli käytännössä itsenäinen Ranskan protektoraatti. Tuolloin saarelle tuli paljon pakolaisia muualta yhä turkkilaisvallan alla olleesta saaristosta. Ermoúpolin kaupunki syntyi 1820-luvulla. 1850-luvulta lähtien Ermoúpoli oli Kreikan suurin ja tärkein satama Pireuksen nousuun saakka, sillä siellä toimi merkittävä höyrylaivayhtiö Ellinikí Atmóplia, jonka laivat purjehtivat kaikkialle saaristoon ja myös muihin maihin.

Nähtävyydet

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ermoúpolin museot sekä saaren pohjoisosassa sijaitseva varhaisen kykladisen kulttuurin aikainen asuinpaikka, joka nykyisin tunnetaan nimellä Kastrí.

Liikenne

Saaren pääsatama on Ermoúpoli. Sieltä on yhteydet muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille. Sýroksen lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä Ermoúpolista etelään.
19. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 19. arrondissementti (ransk. 19ᵉ arrondissement de Paris) on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä arrondissement des Buttes-Chaumont. Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (ransk. quartiers), jotka ovat Villette, Pont-de-Flandres, Amérique ja Combat.
Arrondissementtia reunustavat pohjoisessa Aubervilliers’n kunta, lännessä 10. ja 18. arrondissementit, idässä Pantin’n, Les Lilas’n ja Le Pré-Saint-Gervais’n kunnat ja etelässä 20. arrondissementti.
Arrondissementin pinta-ala on 6,79 km² ja väkiluku oli 186 090 henkeä vuonna 2011. Määrinä toimii sosialistipuolueen François Dagnaud.
Metsähelmikäs

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan metsähelmikäs on 8–12 cm. Selästään laji on väriltään harmaa ja siivet ovat mustat. Siivissä on valkoinen poikkiraita ja punainen tai Tasmaniassa elävällä alalajilla keltainen laikku. Päälaki on musta ja päässä on valkoiset silmäkulmajuovat. Nokan ja silmien välissä on keltainen täplä. Vatsa on metsähelmikkäällä vaalean ruskea ja vatsassa on myös keltaisia höyheniä. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäkönsä perusteella.

Elintavat

Pesimäkaudella metsähelmikkäät liikkuvat yleensä pareittain. Muulloin ne voivat muodostaa satojenkin yksilöiden parvia ja myös sekaparvia muiden hyönteisiä syövien pikkulintujen kanssa. Laji syö hyönteisiä ja hämähäkkieläimiä sekä hyönteisten erittämiä makeita nestepisaroita. Ravintonsa linnut etsivät puiden lehvästöjen joukosta.
Metsähelmikkään pesimäkausi kestää heinäkuulta tammikuulle. Pesä sijaitsee lähellä maan pintaa puunkolossa tai tunnelissa. Naaras munii kolmesta viiteen munaa, joita hautovat sekä koiras- että naarasmetsähelmikkäät. Molemmat huolehtivat myös poikasten ruokkimisesta. Laji voi pesiä myös pienissä ryhmissä, jolloin ryhmän linnut auttavat toisiaan.
Anna-Lena Laurén

Ura

Laurén työskenteli vuoteen 2006 saakka Hufvudstadsbladetin politiikan toimittajana ja Svenska Dagbladetin Helsingin-kirjeenvaihtajana. Sen jälkeen hän toimi Yleisradion ruotsinkielisen uutistoiminnan kirjeenvaihtajana Moskovassa vuosina 2006–2010. Keväällä 2010 Laurén palasi Suomeen ja Hufvudstadsbladetin palvelukseen, mutta siirtyi vuonna 2011 Moskovaan Hufvudstadsbladetin kirjeenvaihtajaksi.
Laurén on opiskellut valtiotieteitä, kirjallisuutta ja venäjää Åbo Akademissa.
Kahuzi-Biegan kansallispuisto

Kahuzi-Biegan kansallispuisto sijaitsee Kongon demokraattisessa tasavallassa itäisessä Etelä-Kivun maakunnassa, 50 km Bukavun kaupungista länteen, lähellä Ruandan rajaa. Se on erityisesti tunnettu gorilloistaan.

Puisto

Kansallispuisto käsittää noin 6 000 neliökilometriä trooppista aarniometsää. Puiston itäosaa hallitsee kaksi sammunutta tulivuorta, Kahuzi (3 400 metriä) ja Biega. Puiston länsiosa on kumpuilevaa sademetsäaluetta, joka ulottuu alimmillaan 1 800 metrin tasolle. Mosaiikkimaisesti vaihtelevat biotoopit tekevät alueen gorilloille erittäin sopivaksi. Gorillat elävät osittain vuorten rinteillä 2 100–2 400 metrin korkeudessa, osittain alempana sademetsässä. Nykyisten tietojen mukaan puistossa on 2 000–3 000 gorillaa, niistä noin 250 puiston itäosan vuorilla. Kazuhi-Biegan gorillat ovat itäisiä tasankomaagorilloja (Gorilla beringei graueri), joka on Gorilla beringei -lajin alalaji.
Puisto perustettiin vuonna 1970 vuorten ympärille erityisesti gorillojen suojelemiseksi noin 75 neliökilometrin laajuisena. Länsiosa liitettiin siihen vuonna 1975. Alue otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1980.
Vuonna 1997, ennen Kongon toista sisällissotaa, joka käytiin vuosina 1998–2002, puisto kirjattiin uhanalaisen maailmanperinnön listalle.

Paikallinen asujaimisto

Kansallispuistossa asuu nykyisin pääasiassa pakolaisia. Heidän lisäkseen on alueelle asettunut sekä kullanetsijöitä että koltaanin etsijöitä.
Vehmaan seurakunta

Historia

Vehmaan seurakunta on mainittu itsenäisenä seurakuntana vuonna 1331. Lokalahden alue kuului vuodesta 1409 lähtien seurakuntaan kappelina. Vuosina 1630-1690 Lokalahti toimi hetken itsenäisenä seurakuntana palaten kuitenkin osaksi Vehmaata. Vuosina 1781-1809 Vehmaan seurakunnan kappalaisena toimi siellä laatimastaan postillasta tunnettu Anders Björkqvist. Vuonna 1903 pappilan maille sekä Nuhjalaan rakennettiin rukoushuoneet. Vuonna 1905 Lokalahti irtautui jälleen itsenäiseksi Lokalahden seurakunnaksi.
Vuoden 1926 alussa Vehmaan seurakunnalla oli 3 911 jäsentä. Vuonna 1929 jäseniä oli 4 002. rippikoululaisia oli 80 ja kinkerikuntia 20. Seurakunnan kirkkokuoroon kuului 30 henkeä. Vuoden 1943 alkuun mennessä jäsenmäärä oli 4 255 henkeä. Vuoden 1946 lopussa oli jäsenmäärä noussut 4 304 henkeen. Vuonna 1953 seurakunnan jäsenmäärä oli 4 578. Tällöin mainitaan seurakunnassa olleen evankelisen herätysliikkeen kannatusta. Vuonna 1968 seurakunnan jäsenmäärä oli laskenut 3 629 henkeen. Seurakunnalla oli 19 kinkeripiiriä ja siellä mainitaan edelleen olevan evankelisuuden kannatusta. Kirkkokuorossa, joka esiintyi juhlapyhinä, oli 25 jäsentä, minkä lisäksi seurakunnassa oli lapsi- ja nuorisokuoro.

Toimitilat

Seurakunnan kirkkona toimii 1400-luvulla valmistunut Vehmaan kirkko. Kirkon yhteydessä on myös hautausmaa. Seurakunnalla on myös kirkkoherranvirasto, jonka yhteydessä taloustoimisto, seurakuntatalo Vinkkilän taajamassa, kesäkahvila sekä Myllyjärven leirimaja.
Khrysothemis

Khrysothemis (muinaiskreikaksi Χρυσόθεμις) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa useaan eri henkilöön.

Khrysothemis, Agamemnonin tytär

Khrysothemis oli Agamemnonin ja Klytaimestran tytär, joka luetaan tantalideihin samoin kuin hänen sisaruksensakin Ifigeneia, Elektra ja Orestes.
Kun Elektra oli kuullut Oresteelta isänsä tulleen murhatuksi, hän pyysi Khrysothemista auttamaan kostamisessa. Khrysothemis ei kuitenkaan suostunut tähän, koska ei pitänyt Aigistoksen ja äitinsä surmaamista tarpeellisena.

Khrysothemis, Apollonin rakastettu

Khrysothemis oli Apollonin rakastettu, ja heidän suhteestaan syntyi Parthenos. Khrysothemiin ja Apollonin tytär kuitenkin kuoli nuorena, ja Apollon asetti tämän taivaalle Neitsyen tähdistöksi.
Diodoros Sisilialainen puolestaan kertoo, että Khrysothemis olisi ollut Stafyloksen puoliso ja Parthenos yksi heidän lapsistaan. Apollon olisi tällöin maannut Rhoion, Parhenoksen sisaren, kanssa.
Bakkheios Tanagralainen

Bakkheios Tanagralainen (m.kreik. Βακχεῖος ὁ Ταναγραῖος, Bakkheios ho Tanagraios, 300 eaa.) oli ensimmäisiä Hippokrateen teosten kommentaarien kirjoittajia. Hän asui Tanagrassa Boiotiassa. Hän oli Herofiloksen seuraaja ja Filinos Koslaisen aikalainen, mistä voidaankin päätellä hänen eläneen 300-luvulla eaa. Hänen kirjoituksistaan on jäljellä ainoastaan palasia, jotka ovat lähinnä hänet useasti maininneiden Erotianoksen ja Galenoksen säilyttämiä.