google/wiki40b huggingface dataset:
Andrei Aleksandrovitš Romanov

Elämäkerta

Andrei Aleksandrovitš syntyi Talvipalatsissa vuonna 1897 vanhempiensa toisena lapsena ja ensimmäisenä poikana.
Perhe vietti paljon aikaa Etelä-Ranskassa vuoden 1906 jälkeen, kun isä Aleksandr oli riidoissa Nikolai II:n kanssa tämän poliittisten päätösten takia. 
Andrei liittyi Venäjän keisarilliseen laivastoon isänsä Aleksandr Mihailovitšin alaisuudessa. Myöhemmin hänestä tuli Chevalier-kaartin luutnantti. 
Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 Andrein perhe vangittiin Krimillä. He pakenivat vuonna 1918 Britannian kuninkaan Yrjö V:n, joka oli Maria Fjodorovnan sisaren puoliso, lähettämällä brittiläisellä sotalaivalla HMS Marlborough’lla Mustanmeren poikki Maltalle ja sieltä edelleen Pariisin kautta Englantiin.    
Vuonna 1949 Andrei Aleksandrovitš muutti Kentin Favershamiin vanhaan kartanoon, jonka omisti hänen toisen vaimonsa perhe. Andrei sai myöhemmin Johanniittain ritarikunnan kunniamerkin.

Avioliitot

Andrei Aleksandrovitš nai italialaissyntyisen donna Elisabetha Ruffon (1886–1940) vuonna 1918 Jaltassa. He saivat kolme lasta: Ksenia (1919–2000), Michael (1920–2008) ja Andrew (s. 1923). Elisabethin kuoltua toisessa maailmansodassa Andrei nai vuonna 1942 englantilaisen Nadine McDougallsin (1908–2000). He saivat yhden tyttären, Olgan (s. 1950).
Jevgeni Grošev

Jevgeni Grošev (s. 3. huhtikuuta 1937 Moskova – 1. tammikuuta 2013) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1991.
Bram van Sambeek

Bram van Sambeek (s. 1980) on alankomaalainen fagotisti.
Sambeek päätti aloittaa fagotinsoiton 10-vuotiaana ja sai varhaista opetusta siinä Fred Gaasterlandilta. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Joep Terweyn ja Johan Steinmannin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Valmistumisensa jälkeen hän sai vielä yksityisopetusta Gustavo Núñezilta. Opiskeluaikanaan hän voitti ensipalkinnon Prinsessa Christinan kilpailussa ja kansallisen Stichting Jong Muziektalent Nederland -musiikkikilpailun finaalin.
Sambeek sai Alankomaiden musiikkipalkinnon ensimmäisenä fagotistina sen historian aikana. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Borletti–Buitoni-säätiön palkinto. Hän toimi vuosina 2002–2011 ensifagotistina Rotterdamin filharmonikoissa. Hän teki Concertgebouw-debyyttinsä Amsterdamissa vuonna 2003 ja aloitti vuonna 2009 fagotinsoiton opettamisen Codartsin konservatoriossa Rotterdamissa. Sittemmin hän pääsi Kölnin musiikki- ja tanssiyliopiston professoriksi. Sambeek on vieraillut monien eri orkesterien solistina, mutta keskittynyt kuitenkin enimmäkseen kamarimusiikkiiin ja esiintynyt säännöllisesti useilla kamarimusiikkifestivaaleilla. Hän on Orlando Quintetin jäsen ja pääsi New Yorkin Lincoln Centerin The Chamber Music Society Two -ohjelmaan. Klassisen musiikin ulkopuolella hän on tehnyt yhteistyötä rockmuusikko Sven Figeen, jazzmuusikko Joris Roelofsin ja arabialaisen musiikin esittäjä Kinan Azmehin kanssa.
Sambeekin levytysten joukossa on maaliskuussa 2012 Brilliant Classics -levymerkillä julkaistu kamarimusiikkialbumi Bassoon–Kaleidoscope. Syksyllä 2016 hän levytti BIS Recordsille tulkinnat Kalevi Ahon fagottikonsertosta ja soolokappaleesta Solo V sekä Sebastian Fagerlundin fagottikonsertosta Mana ja soolokappaleesta Woodlands. Orkesterina levyllä on Sinfonia Lahti, kapellimestareina Okko Kamu ja Dima Slobodeniouk. Sambeekin ohjelmistoon on kuulunut myös muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin fagottikonsertto. Merlijn Twaalfhoven on säveltänyt uutta musiikkia varta vasten hänelle.
Wolfsburg

Historia

Kaupunki perustettiin 1. heinäkuuta 1938 Fallerslebenin kylän (nykyään Wolfsburgin kaupunginosa) läheisyyteen Stadt des KdF-Wagens bei Fallersleben -nimellä natsi-Saksan Kraft durch Freude -järjestön vaikutuksesta. Järjestö ryhtyi rakentamaan alueelle tehdasta ja työläisten asuntoja tuottaakseen kansanautoa, jollaisen jokainen työläisperhe olisi kyennyt hankkimaan. Toisen maailmansodan syttyminen muutti kuitenkin suunnitelmia ja tehdas ryhtyikin tuottamaan sotatarvikkeita.
Sodan lopulla liittoutuneiden ilmavoimien pommitukset aiheuttivat tehtaille suuria tuhoja. Liittoutuneiden miehitettyä Saksan jäi seutu Britannian joukkojen hallintaan. Britit nimesivät kaupungin uudestaan 22. heinäkuuta 1945 Wolfsburgiksi alueella sijaitsevan 1500-luvulta peräisin olevan linnan mukaan. Tämän jälkeen kaupunki on nimetty vielä kerran uudestaan, tilapäisesti viikon ajaksi Golfsburgiksi juhlistaakseen kaupungin kehitykselle merkityksellisen Volkswagenin Golf-automallin viidettä sukupolvea. Maailman kolmanneksi suurimmalla autoteollisuusyrityksellä Volkswagen AG:llä on pääkonttori Wolfsburgissa. Yhtiö on rakentanut kaupungissa sijaitsevan tehtaan yhteyteen autoihin keskittyvän teemapuiston Autostadtin. Wolfsburgin kulttuurikeskus ja luterilainen Stefanus-kirkko ovat suomalaisen Alvar Aallon suunnittelemia.

Urheilu

VfL Wolfsburg on paikallinen vuonna 1945 perustettu jalkapallojoukkue, joka jatkoi BSG Volkswagenwerk Stadt des Kdf-Wagen -seuran toimintaa. Seura voitti vuonna 2009 Saksan ylimmän jalkapallosarjan Bundesliigan ensimmäistä kertaa. Sen kotikenttä on Volkswagen-Arena.
Wolfsburgissa on myös jääkiekkojoukkue Wolfsburg Grizzlys jonka päävalmentajana toimi kaudella 2018-2019 suomalainen Pekka Tirkkonen. Tirkkonen vapautettiin tehtävästään lokakuussa 2018. Joukkueen maalivahtivalmentajana toimii suomalainen Ilari Näckel.
Rauhaniemen kansankylpylä

Rauhaniemen kansankylpylä on vuonna 1929 rakennettu uimalaitos, joka sijaitsee Tampereella Näsijärven rannassa, Lapinniemen kaupunginosassa. Kansankylpylään kuuluu sauna ja uimaranta, jotka ovat käytössä ympäri vuoden. Kesäisin paikalla toimii myös kioski.
Arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema kylpylärakennus on säilynyt ulkopuolelta lähes alkuperäisessä asussa, ja sillä on kulttuurihistoriallista arvoa. Sisätiloissa on lämmitetyt pukuhuoneet, wc- ja peseytymistilat sekä kaksi saunaa, jotka ovat yhteisiä naisille ja miehille. Saunojat eivät ole alasti vaan käyttävät uima-asua. Isompaan saunaan mahtuu kerralla jopa 50 henkeä, pienempään 30.
Rauhaniemen kansankylpylän omistaa Tampereen kaupunki, ja sen hoidosta huolehtii tamperelainen uimaseura TaTU Tampere.

Historiaa

Tampereen Pyhäjärven rantaan perustettiin 1908 Palomäen uimalaitos. Tamperelaiset uimaseurat esittivät kuitenkin vuonna 1921, että myös Itä-Tampereen alueelle tarvittaisiin vastaavanlainen kohde. Kaupungin rahapulan vuoksi hanke viivästyi ja päätös uuden ”kansankylpylän” rakentamisesta tehtiin vasta vuosikymmenen lopulla. Uimalaitoksen sijaintipaikaksi valikoitui Rauhaniemi, joka oli ollut jo pitkään Lapin esikaupungin asukkaiden vakituinen uimapaikka.
Kansankylpylän avajaisia vietettiin juhannuksena 1929. Kylpylä oli alun perin virkistyspaikka, jossa ihmiset uivat rauhallisesti ja ottivat aurinkoa. Siellä järjestettiin uimakouluja ja myös muuta toimintaa, kuten puistokonsertteja. Sauna valmistui myöhemmin, vuonna 1957.
Kylpylän länsipuolelta on löydetty kalliopiirroksia, joita pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä muinaisjäännöksenä.
Frisco Kid

Frisco Kid on vuonna 1979 ilmestynyt länkkärikomediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Gene Wilder, Harrison Ford, Ramon Bieri, Val Bisoglio, George DiCenzo ja Leo Fuchs. Elokuvan on ohjannut Robert Aldrich.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Frisco Kid saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Taustianjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
Sainte-Geneviève-des-Bois’n venäläinen hautausmaa

Sainte-Geneviève-des-Bois'n venäläinen ortodoksinen hautausmaa tai Cimetière de Liers on ortodoksinen hautausmaa Rue Léo Lagrangessa Sainte-Geneviève-des-Bois'ssa, noin 23,5 kilometriä Pariisin keskustasta etelään. Hautausmaasta tuli venäläinen ortodoksinen hautausmaa vuonna 1926, kun ryhmä valkoisia venäläisiä asettui asumaan Château de la Cossonneriehen, joka on 1700-luvulta peräisin oleva maatila. 
Vuonna 1927 englantilainen näyttelijä  Dorothy Paget osti tilan ja perusti sinne asuntoja auttaakseen valkoisia venäläisiä. Venäläissyntyinen arkkitehti Albert Benois suunnitteli sinne kirkon vuosina 1938–1939.
Hautausmaalle on haudattu noin 10 000 venäläistä emigranttia.
Thomas Newcomen

Thomas Newcomen (1664–1729) oli englantilainen seppä, joka kehitti ensimmäisen kaupallisesti merkittävän höyrykoneen ja jota voidaan siten pitää teollisen vallankumouksen esi-isänä.

Höyrykoneen kehitystyö

Newcomen oli alkujaan kyläseppä ja rautakaupanpitäjä sekä myös baptisti-maallikkosaarnaaja. Hän syntyi Dartmouthissa, Devonissa lähellä aluetta, jossa oli paljon tinakaivoksia. Kaivoksissa yleinen ongelma oli tulviminen, mikä rajoitti kaivosten syvyyttä.
Newcomenin suuri saavutus oli hänen höyrykoneensa (ensimmäinen versio noin 1710), jossa yhdistyivät Thomas Saveryn ja Denis Papinin ideat. Newcomen oli mahdollisesti tavannut Saveryn, jonka vanhemmat olivat vuonna 1712 kauppiaina Etelä-Devonissa. Savery oli myös työnsä vuoksi käynyt Dartmouthissa. Savery oli saanut 1698 patentin "tulikoneelle", jolla jotenkin pystyttiin pumppaamaan vettä lähes 10 metrin syvyydestä. Newcomenin koneessa korvattiin Saveryn koneen käyttöastia sylinterillä ja männällä, joka veti alipaineella männän alas sen sijaan että olisi imenyt vettä. Itse pumppu yhdistettiin mäntään ketjuilla ja keinuvivulla. Työkierrossa mäntä nousi ylös keinuvivun vetämänä, jota höyrynpaine auttoi. Yläasennon saavutettua suljettiin venttiili kattilaan ja jäähdytysvettä ruiskutettiin mäntään, jolloin höyry alkoi tiivistyä ja muodostamaan alipainetta. Kun männän alla oli alipaine, niin ilmanpaine yläpuolella toimi varsinaisena käyttöpaineena painaen männän alas ja nostaen keinuvivun toisen puolen ylös. Newcomen ja hänen liikekumppaninsa John Calley rakensivat ensimmäisen koneen Conygreen hiilikaivoksille lähelle Dudleytä Länsi-Midlandsissa. Toimiva kopio on nähtävissä lähellä Black Countryn elämää esittelevässä museossa. Vuoteen 1775 oli rakennettu noin 600 Newcomenin periaatteella toimivaa pumppua, joista osa korvasi loppuunkäytettyjä. Parannuksia tähän höyrykonerakenteeseen teki James Watt. 1700-luvulla rakennettiin kaikkiaan 2 200 höyrykonetta, joista Wattin parannettuja versioita oli noin 600. Newcomenin rakennetta sovellettiin myös satoihin akselia pyörittäviin höyrykoneisiin ennen vuotta 1800. Syynä "yleisen höyrykone-periaatteen" käyttöön oli paljolti Wattin patentti. Wattin patentin rauettua muutettiin vanhoja koneita ulkoisella lauhduttimella varustetuiksi.
Thomas Warburton

Ura

Warburton työskenteli Schildtsissä kustannustoimittajana ja kirjallisena johtajana vuosina 1943–1981 ja vaikutti siten merkittävästi Suomen ruotsinkielisen kirjallisuuden julkaisemiseen. Hän oli Nya Argusin toimituksen jäsen 1950–1976 ja lehden toimitussihteeri 1953–1960.
Warburtonin merkittävää panosta kirjallisuushistorioitsijana ilmentävät teokset Femtio år finlandssvensk litteratur (1951) och Åttio år finlandssvensk litteratur (1984). Warburtonin kiinnostuksesta japanilaista kulttuuria kohtaan kertovat teokset Brokadbilder (1990) ja Spegelbilder av det forna Japan (1994).
Warburton vastasi James Joycen Odysseuksen käännöksestä, kun teos ilmestyi ruotsiksi 1946. Warburton vastasi myös uudistetusta käännöksestä, jossa on otettu huomioon tuorein Joyce-tutkimus. Uudessa ruotsinnoksessa on arviolta 4 000 muutosta.
Kääntäjänä hän oli keskeinen toimija ruotsinkielisellä kielialueella. Joycen lisäksi hän ruotsinsi anglosaksisia klassikkoja William Shakespearea, Laurence Sterneä, William Faulkneria ja Edgar Lee Mastersia, mutta hänen ansionsa ovat merkittäviä myös suomenkielisen kirjallisuuden tulkisijana. Kääntäjäntyöstään hän kertoo teoksessaan Kolmen metrin pino: Sivuja kääntäjän työpöydältä (2003).
Suomalaisesta kirjallisuudesta Warburton on kääntänyt ruotsiksi Eino Leinon Helkavirret ja Volter Kilven Alastalon salissa.
Päättymätön tarina

Juoni

Elokuva kertoo kymmenvuotiaasta Bastianista, jolla on vaikeuksia sekä koulussa että kotona. Eräänä päivänä Bastian varastaa antikvariaatista vanhan kirjan nimeltä Tarina vailla loppua ja piiloutuu koulun ullakolle lukemaan kirjaa.
Kirja kuvaa satuolentojen kansoittamaa Fantaasia-nimistä maailmaa ja nuoren Atrejun suurta etsintäretkeä, kun hän pyrkii pelastamaan maailmansa sitä uhkaavalta pahalta voimalta. Atreju muun muassa tapaa valtakunnan hallitsijan Ikuisen Lapsuuden Valtiattaren ja saa häneltä medaljongin nimeltä Auryn, jonka on tarkoitus suojella ja opastaa häntä. 
Bastian lukee Atrejun seikkailuija, ja vähitellen hänestä tulee osa kirjan tapahtumia. Lopulta Bastianista tulee sankari, sillä hän pelastaa koko Fantaasian tuholta.

Kuvaukset

Elokuva kattaa vain sen perustana olevan kirjan ensimmäisen osan. Suurin osa elokuvasta kuvattu Saksassa, mutta Bastianin kohtaukset on kuvattu Vancouverissa Kanadassa.

Musiikki

Elokuvan musiikin on säveltänyt saksalainen jazz-muusikko Klaus Doldinger, joka tunnetaan esimerkiksi nykyisestä yhtyeestään Passport. Elokuvan Pohjois-Amerikan julkaisun teemamusiikkikappaleen The NeverEnding Story on säveltänyt Giorgio Moroder, sanoittanut Keith Forsey, ja sen esittää Limahl (Kajagoogoo-yhtyeen solisti) ja Beth Anderson. Kappaleesta ovat tehneet cover-version ainakin yhtyeet The Birthday Massacre, Dragonland, New Found Glory ja Scooter.

Vastaanotto

Elokuva on saanut Rotten Tomatoes-verkkosivustolla arvosanan 81 prosenttia, joka perustuu 36 arvioon ja Metacritic-verkkosivustolla arvosanan 46, joka perustuu 10 arvioon. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvan lavastusta ja hahmoja kauniisti ideoituina ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Scoresbynsalmi

Scoresbynsalmi (grönlanniksi Kangertittivaq, tansk. Scoresby Sund) on itäisessä Grönlannissa sijaitseva vuono. Se on noin 350 kilometriä pitkä ja on maailman pisin vuono. Lisäksi se on yksi syvimmista vuonoista: Syvin kohta vuonossa on yli 1,5 kilometriä syvä. Scoresbynsalmen alueen suurin asutus on Ittoqqortoormiit. Lisäksi salmessa sijaitsee suurehko saari, Milnenmaa.
Syöttöveden esilämmitin

Syöttöveden esilämmitin on voimalaitoksen lämmönsiirrin, jolla kuumennetaan syöttövettä väliottohöyryllä hyötysuhteen parantamiseksi. Kaikkea höyryä ei voida käyttää turbiinissa mekaanisen energian tuottamiseen ilman vesipitoisuuden liian suurta kasvua viimeisillä siipivyöhykkeillä. Osa höyrystä kannattaa ottaa turbiinista pois kesken paisunnan ja käyttää hyödyksi syöttöveden kuumennuksessa. Hyötysuhteen kannalta on optimaalista, että syöttöveden entalpia nousee saman verran jokaisessa esilämmitysasteessa.

Matalapaine-esilämmittimet

Matalapaine-esilämmittimillä kuumennetaan lauhdevettä, joka on pumpattu lauhdepumpuilla lauhduttimista muutaman baarin paineeseen. Kuumennukseen tarvittava höyry saadaan matalapaineturbiinin väliotoista. Kuumennuksessa tiivistynyt väliottohöyry pumpataan syöttöveden joukkoon.

Syöttövesisäiliö

Vesi kulkee useiden matalapaine-esilämmitysvaiheiden jälkeen syöttövesisäiliöön, joka toimii yleensä samalla yhtenä avoimena esilämmitysvaiheena. Höyry kulkee säiliössä oleviin putkiin ja sekoittuu suoraan kuumennettavaan veteen.

Korkeapaine-esilämmittimet

Syöttövesipumppujen jälkeen olevia esilämmittimiä sanotaan korkeapaine-esilämmittimiksi ja niihin saadaan höyry korkea- tai välipaineturbiinin väliotoista.
Anna Watson

Anna Watson muissa medioissa

Anna Watson nähtiin Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ensi kerran kolmannen kauden alussa ja siitä eteenpäin (hänet mainittiin, mutta häntä ei näytetty sarjan alussa). Äänenään hänellä oli Majel Barrett.
Einhard

Einhard (noin 775–14. maaliskuuta 840) oli frankkilainen historioitsija ja Kaarle Suuren uskollinen avustaja.

Kaarle Suuren hovissa

Einhard oli kotoisin frankkien valtakunnan itäosista, Main-joen läheltä. Hän opiskeli Fuldassa. Luostarissa on säilynyt kaksi Einhardin kirjoittamaa käsikirjoitusta vuosilta 788 ja 791. Pian vuoden 791 jälkeen apotti Baugolf lähetti Einhardin Kaarle Suuren hovikouluun Aacheniin, ja sitä kautta Einhard tutustui keisariin sekä tämän poikiin. Kaarle kokosi ympärilleen oppineita miehiä northumbrialaisen Alkuinin johdolla. Einhard oli myös tunnettu arkkitehtina ja rakennutti mm. Aachenin tuomiokirkon sekä palatseja Aacheniin ja Ingelheimiin.

Ludvigin kirjurina

Kaarlen kuoltua vuonna 814 hänen poikansa Ludvig Hurskas teki Einhardista henkilökohtaisen kirjurinsa.

Luostariin vetäytyminen

Ludvigin ja hänen poikiensa välisten riitojen aikana noin vuonna 830 Einhard vetäytyi pois Aachenista luostariin, Hessenin Seligenstadtissa toimineeseen benediktiläisluostariin. Siellä Einhard kirjoitti monia kirjoja, joista kuuluisin on Kaarle Suuren elämäkerta, Vita Karoli Magni, joka sisältää paljon tietoa Kaarlen henkilöstä ja elämästä. Einhard jäljitteli tietoisesti kuuluisia roomalaisia elämäkertojia, kuten Suetoniusta.
Einhard kuoli 840 Seligenstadtissa. Hänen vaimonsa Imma kuoli samoin siellä vuonna836.

Einhardin kirjoitukset

Einhardin kirjoituksista on säilynyt neljä latinaksi kirjoitettua teosta. Vita Karoli Magni, joka on kirjoitettu 829−836, Einhardi Epistolae, joka sisältää tekstejä vuosilta 814−840, De translatione et miraculis sanctorum suorum Marcellini et Petri ja Servatus lupukselle omistettu Libellus de adoranda Cruce.
Arnold Sports Festival

Arnold Sports Festival, aiemmin 'Arnold Classic on vuosittain Columbuksessa järjestettävä neljä päivää kestävä urheilutapahtuma, joka keskittyy erityisesti kehonrakennukseen ja fitness-urheiluun. Tapahtuma on nimetty sen toisen järjestäjän, Arnold Schwarzeneggerin mukaan.

Historia

Arnold Sports Festivalin taustalla on vuonna 1970 Columbuksessa järjestetyt painonnoston maailmanmestaruuskilpailut. Niitä organisoimassa ollut Jim Larimer sai idean järjestää niiden yhteydessä kehonrakennuskilpailun. Kilpailuun osallistui myös nuori itävaltalainen Arnold Schwarzenegger, joka vakuuttui järjestelyistä ja ilmoitti Larimerille haluavansa olla mukana järjestää Columbuksessa kehonrakennuskilpailuja aktiiviuransa jälkeen.
Schwarzenegger palasi Columbukseen 1975 ja sopi Larimerin kanssa tulevista kehonrakennuskilpailuista. He järjestivät Columbuksessa vuodesta 1976 alkaen viisi Mr. Olympia -kilpailua ja useita Mr. World- ja Mr. Universe -kilpailuja. Arnold Classic -tapahtuma käynnistyi lopulta vuonna 1989. Tapahtuma alkoi pian kasvaa, ja ensimmäisenä sen yhteyteen lisättiin Fitness Expo, jonka päälavalla esiintyi voimamiehiä, painonnostajia ja kädenvääntökilpailuja. Expon jälkeen ohjelmaan tuli oheistoimintoina erilaisia urheilutapahtumia, joita käydään varsinaisen tapahtumakeskuksen lisäksi Ohion osavaltionyliopiston kampusalueella, Columbuksen keskustassa ja läheisessä jääkiekkohallissa.
Hutong

Hutongit ovat kiinalaistyylisiä kapeita katuja ja kujia, jotka ovat ominaisimpia Pekingissä. Hutongit ovat kattaneet suuriakin alueita kaupunkien keskustoissa. Kujia reunustavat pihatalot, siheyuanit, joissa rakennukset on ryhmitelty sisäpihan ympärille.
Yuan-dynastian aikakaudella silloisen Dadun eli nykyisen Pekingin kaupunkikaava noudatti šakkilautamaista kaavaa. Yhden naapuruston määritelmänä toimi vedenottokaivo, eli mongoliksi hutong. Ajan kuluessa nimitys laajeni tarkoittamaan kaivoa ympäröiviä kortteleita ja niiden välissä kulkevia katuja ja kujia. Viime vuosina hutong-alueita on tuhoutunut uudisrakentamisen myötä. Vuonna 2006 tehdyn kartoituksen mukaan ennen vuotta 1949 rakennetuista hutong-alueista oli jäljellä enää 30 % ja suurin osa hävinneistä alueista oli tuhottu 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Viranomaisten toimintaa hutongien tuhoamisen suhteen on arvosteltu jatkuvasti uutisissa ja blogeissa. Viranomaisten mukaan hutong-alueiden tuhoa on pyritty hidastamaan suojelemalla 25 hutong-aluetta erilaisin säädöksin.
Lothar von Richthofen

Lothar von Richthofen (1894–1922) oli Manfred von Richthofenin eli Punaisen paronin veli, joka taisteli ensimmäisessä maailmansodassa samassa hävittäjäjoukossa kun veljensä. Lothar von Richthofen oli levoton ja seikkailunhaluinen nuori, joka oli paljon hienostuneempi ja sivistyneempi kuin veljensä ja halusi olla kunniallinen aatelinen. Hän kuoli vain 26 vuoden ikäisenä Saksassa.
Naamionäytelmä

Naamionäytelmä oli juhlava hoviviihteen muoto, joka oli suosittua 1500–1600-lukujen eurooppalaisissa hoveissa. Naamionäytelmiin kuului musiikkia, tanssia, laulua ja näyteltyjä osuuksia. Oli myös tavallista, että naamionäytelmissä esiintyi ammattimuusikoiden ja -näyttelijöiden lisäksi hoviväkeä ja kuninkaallisia.
Ilmastonmuutos Suomessa

Ilmastonmuutos vaikuttaa Suomen ilmastoon voimakkaasti nostaen keskilämpötilaa ja kasvattaen sademääriä.

Keskilämpötilat

Suomen vuotuinen keskilämpötila on noussut vuoteen 2018 mennessä 1800-luvun puolivälistä 2,3 celsiusastetta. Eniten on noussut alkutalven, kuten joulukuun keskilämpötila joka on noin 5 astetta 1800-luvun puoliväliä korkeampi. Loppukesän keskilämpötila on noussut vähiten, vain vajaan asteen. Kevään alku on vuosina 1846–2005 aikaistunut noin kahdella viikolla. Helsingin keskilämpötila on kasvanut 1830-luvun noin neljästä asteesta kuuteen asteeseen vuonna 2017 kaupungistumisen aiheuttamaa lämpenemistä lukuun ottamatta. Jyväskylän ilmasto on lämmennyt 1880-luvulta noin kaksi astetta kaupungistumista lukuun ottamatta, ja Sodankylän vuoden keskilämpötila on noussut 2000-luvulla nollan yläpuolelle 1910-luvun noin –1,5 celsiusasteesta ja oli 2010-luvun lopulla vajaan yhden asteen paikkeilla.
Tulevaisuudessa Suomen keskilämpötila nousee enemmän ja nopeammin kuin globaali keskiarvo, ja Pohjois-Suomi lämpenee nopeiten. Hyvin alhaisten lämpötilojen voidaan odottaa harvinaistuvan, ja hellejaksot tulevat yleistymään. Vuoden korkein lämpötilakin todennäköisesti kohoaa. Täten kasvukausikin pitenee ja lämpenee, ja tuholaisten määräkin kasvaa, kun eteläisten maiden tuhohyönteiset pystyvät sopeutumaan Suomenkin olosuhteisiin. Keskilämpötilan kohotessa lumipeite supistuu ja Itämeren jääpeiteaika lyhenee. IPCC:n syyskuussa 2019 julkaiseman raportin mukaan Suomen keskilämpötila nousee 50 vuodessa 2–7 celsiuastetta mallista riippuen.

Sateisuus ja lumisuus

Suomen sateisuuden odotetaan lisääntyvän sekä rankkasateiden yleistyvän ilmastonmuutoksen myötä. Sateet kasvavat eniten talvella sekä Pohjois-Suomessa. 2100-luvun loppuun mennessä sateisuus on lisääntynyt talvisin noin 5–30 prosentilla, kun taas kesäaikaan muutos on todennäkoisesti pieni. Kesäisin ennustetaan satavan suunnilleen yhtä usein kuin nykyäänkin, mutta kerralla enemmän. Kesien rankkasateet voivat voimistua jopa 10–25 prosenttia. Mikäli Suomen päästöt ovat suuret tai melko suuret, sademäärä kasvaa 2100-luvun loppuun mennessä 11–12 prosenttia. Päästöjen ollessa pienet sademäärä kasvaa noin 6 prosentilla, mutta mikäli päästöt kasvavat jatkuvasti tulee sademäärä kasvamaan jopa 20 prosentilla, jolloin Suomessa sataisi yhtä paljon kuin monilla Englannin seuduilla nykyään.
Sademäärän lisääntymisestä huolimatta talven lumisien päivien odotetaan A2-skenaarion mukaan vähenevän 2100-luvun loppuun mennessä, Etelä- ja Länsi-Suomessa jopa alle puoleen nykyisestä, ja siellä lumen määrä vähenisi 80–90 prosenttia. Pohjoisessa sateisuusen lisääntymisen vuoksi lumiset päivät eivät vähene niin paljon, vain 20–30 prosenttia nykyisestä, mutta lumen määrä vähenisi 40–70 prosenttia. Suomessa voidaan ilmastonmuutoksen takia odottaa yhä suuremman osan sateista tulevan vetenä, ja suojasäiden lisääntyvän mikä sulattaa lunta. Pysyvä lumipeite saadaan 2100-luvun lopussa todennäköisesti vain Lapissa.