google/wiki40b huggingface dataset:
Säästöpankkiryhmä

Historiaa

Suomessa toimi vielä vuoden 2014 alussa 29 itsenäistä säästöpankkia, jotka muodostivat yhden pankkiryhmän. Ryhmä oli kuitenkin hajoamassa. 25 säästöpankkia muodostivat uuden yhteenliittymän, Säästöpankkiryhmän. Oma Säästöpankki ja siihen yhdistyvät säästöpankit jäivät yhteenliittymän ulkopuolelle. Kaksi säästöpankkia yhdistyi Aktia Pankkiiin.

Ryhmän rakenne

Yhtiömuodoltaan ryhmän säästöpankit ovat säästöpankkeja tai säästöpankkiosakeyhtiöitä. Säästöpankkimuotoisilla pankeilla ei ole varsinaisia omistajia. Niissä ylintä valtaa käyttää isännistö. Osakeyhtiömuotoisten säästöpankkien omistajia ovat säästöpankkisäätiöt, joissa ylintä valtaa käyttää valtuusto. Omistukseltaan poikkeuksellinen on Nooa Säästöpankki, joka on muiden säästöpankkien yhdessä omistama säästöpankkiosakeyhtiö.
Säästöpankkien yhteenliittymä on ryhmän säästöpankkien, keskusyhteisön, keskuspankin ja Sp-Rahastoyhtiön muodostama kokonaisuus. Keskusyhteisönä toimii Säästöpankkiliitto ja keskuspankkina Säästöpankkien Keskuspankki.
Säästöpankkiryhmään kuuluu yhteenliittymän lisäksi Sp-Henkivakuutusyhtiö, Sp-Koti -kiinteistövälitys sekä Säästöpankkien vakuusrahasto.
Turhake

Turhake on turha ja tarpeeton tavara tai laite. Sanaa käytetään leikkimielisesti ja arvostelevasti tavarasta, joka ei ole kovin hyödyllinen tai käytännöllinen. Turhake on täten hyödykkeen vastakohta. Vuodesta 2000 alkaen Suomen Luonto -lehti on valinnut Vuoden turhakkeen lukijoidensa ehdotuksista.
Ro-11 (1917)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-11:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Kitty Kallen

Kitty Kallen (25. toukokuuta 1921 Philadelphia, Pennsylvania – 7. tammikuuta 2016 Cuernavaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen viihdelaulaja ja näyttelijä. Hän syntyi Philadelphiassa seitsenlapsiseen juutalaiseen perheeseen ja lauloi big bandeissa jo 1930-luvulla. Kallen lauloi pääasiassa jazzia, swingiä ja poppia.
Kallen aloitti yhteistyön Jimmy Dorseyn kanssa (mm. laulu ”Bésame Mucho”) ja lauloi usein duettona Bob Eberlyn kanssa. Hänen levyttämänsä menestyskappale ”Little Things Mean a Lot” nousi vuonna 1954 Billboard-listan ykköseksi.
Kallen sai työstään muusikkona tähden Hollywood Walk of Famella.
Silinterihattu

Silinterihattu eli silinteri on korkea, sylinterin muotoinen, päältä tasainen, yleensä musta ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri. Suomenkielinen sana silinteri tulee saksan sanasta Zylinderhut, ”sylinterihattu”. Kansanomaisempi nimitys hatulle on silkkipytty.
Silinterihatun valmistukseen voidaan käyttää muun muassa majavannahkaa ja silkkiä. Ranskassa Vernet’n vuonna 1796 valmistuneessa teoksessa Incroyable eräällä miehellä on silinterihattu.
Erittäin suosittu silinterihattu oli 1800-luvulla, jolloin se oli etenkin varakkaiden liikemiesten ja poliitikkojen päähine. On esitetty, että silinterihatun suosio teollistumisen aikakaudella olisi perustunut sen yhdennäköisyyteen tehtaanpiippujen kanssa. Hatut kasvoivat korkeutta etenkin Ranskassa ja veivät tilaa. Yhdysvaltalainen liikemies John Pierpont Morgan teetti itselleen jopa korkeampikattoisen limusiinin hattuaan varten. Ongelman ratkaisi Antoine Gibus kehittämällä hatusta kokoonpainettavan version (ns. chapeau claque tai opera hat) vuonna 1823. Yhdysvaltalainen versio silinterihatuista on stovepipe hat, joka on suoran lieriön muotoinen ja korkeampi kuin tavallinen silinteri.
Nykyisin silinterihattua käytetään hyvin harvoin, vain erityisissä arvokkaissa juhlatilaisuuksissa kuten valtiollisissa juhlissa. Siitä on tullut varakkuuden symboli. Oikeaoppinen tapa käyttää silinterihattua on hiukan eteenpäin ja sivulle kallellaan. Päähineen perinteisiä käyttäjiä ovat myös taikurit, jotka usein vetävät hatustaan valkoisen kaniinin. Ensimmäisenä tämän tempun suoritti ranskalainen Louis Comte vuonna 1814. Usein silinterihattu piirretään myös koristamaan lumiukkojen päälakea.
Niin kutsuttuja minisilintereitä eli pienikokoisia silintereitä käytetään yleisesti esimerkiksi lolita-tyylissä. Minisilintereiden on tarkoitus olla lähinnä koriste eikä oikea hattu. Minisilintereiden koristelu vaihtelee paljon tyylistä riippuen.
Tunnettuja silinteriä käyttäviä fiktiivisiä hahmoja ovat muun muassa Roope Ankka, Muumipappa, Setä Samuli, Pingviini, Frosty the Snowman ja Monopoly-lautapelin tunnushahmo. Vasemmistolaisessa pilakuvastossa kapitalistin tunnistaa yleensä silinteristä. Kari Suomalaisen pilapiirroksissa silinteri oli hallitusvaltaa edustaneen hahmon tunnus.
Veli Hytönen

Veli Aatto Ilmari Hytönen (23. kesäkuuta 1905 Turku – 1. lokakuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen pankkiylitarkastaja, joka vaikutti Pankkitarkastusvirastossa suomalaisen pankkitarkastustoimen kehittämiseen, samoin kuin 1960-luvulla pankkilakikomiteassa pankkilainsäädännön uudistamiseen.
Hytösen vanhemmat olivat rovasti Kustaa Bernhard Hytönen ja Anna-Maria Emilia Kestilä. Hytönen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1923 ja valmistui ekonomiksi Kauppakorkeakoulusta 1925. Kansallis-Osake-Pankissa hän työskenteli 1925-1929, mutta ryhtyi sitten opiskelemaan Helsingin yliopistossa oikeustiedettä ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934. Varatuomarin arvon hän sai 1938. Hytönen toimi valmistuttuaan sekä hovioikeuden auskultanttina että pankkimiehenä, mutta siirtyi Valtion revisiolaitoksen tarkastajaksi 1938–1939 ja sitten Maataloushallituksen ylikamreeriksi vuodesta 1939 vuoteen 1946, jolloin hänestä tuli Pankkitarkastusviraston lainopillinen pankkitarkastaja. Pankkiylitarkastajaksi hänet nimitettiin 1959, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1969 ja vastasi liikepankkisektorin tarkastustoimesta. Pankkilakikomiteassa 1961–1967 Hytönen osallistui 1970 voimaan tulleiden uusien pankkilakien valmisteluun. Tässä yhteydessä Hytösestä tuli kuukauden ajaksi Suomen ensimmäinen Pankkitarkastusviraston ylijohtaja, ennen kuin tehtävään nimitettiin Jussi Linnamo.
Hytösen puoliso vuodesta 1943 oli Helvi Kaisa Valasvirta (s. 1911).
Digital Command Language

Digital Command Language (DIGITAL Command Language), DCL, on Digital Equipment Corporationin kehittämä komentokieli, jota on käytetty useissa yhtiön käyttöjärjestelmissä, esimerkiksi OpenVMS:ssä. Kielen komennot ovat tyypillisesti englanninkielisiä verbejä ja komennoille annettavat lisämääreet varsin yhdenmukaisia kautta koko kielen.
Vaikka DCL on tarvittaessa ohjelmointikieli, siinä ei jostain syystä ole kehittyneitä toistorakenteita, vaan silmukat täytyy toteuttaa ehtolauseella ja goto-käskyllä.

Esimerkkejä DCL-komennoista

Lisätään tulostusjonoon kaksi tiedostoa, joista ensimmäisestä tulostetaan kolme kopiota:
  print raportti.txt/copies=3 matkakertomus.txt
Asetetaan oletushakemisto osoittamaan tämän hetkisen oletushakemiston alihakemiston alihakemistoon (piste toimii hakemistoerottimena):
  set default [.kuvat.1998]
Näytetään järjestelmän käyttäjät, ruudullinen kerrallaan:
  show users/page
Tulostetaan ruudulle tekstiä:
  write sys$output "Hei, maaaaailma!"
Yllä olevassa esimerkissä sys$output on niin sanottu looginen nimi, joka voisi vaihtoehtoisesti osoittaa vaikkapa johonkin käyttäjän oletushakemistossa olevaan tiedostoon, jolloin yllä oleva tervehdys (ja käytännössä kaikki normaalisti käyttäjän ruudulle tulostuva teksti) ohjautuisi sinne.
Bosley Crowther

Bosley Crowther (13. heinäkuuta 1905 – 7. maaliskuuta 1981) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija, joka toimi The New York Times -lehden elokuvakriitikkona vuosina 1940–1967. Crowtheria pidettiin Yhdysvalloissa yhtenä aikansa vaikutusvaltaisimmista elokuvakriitikoista. Vaikka Crowther keskittyikin arvosteluissaan pääosin Hollywood-tuotantoon, suosi hän aikaisessa vaiheessa myös ulkomaisten elokuvaohjaajien tuotantoa. Crowther kuoli 75-vuotiaana 1981.
Kimberley (Etelä-Afrikka)

Kimberley on kaupunki Northern Capen provinssissa, Etelä-Afrikassa. Se toimii provinssinsa pääkaupunkina ja tunnetaan Etelä-Afrikan timanttiteollisuuden keskuksena. Kaupunki sijaitsee lähellä Free Staten provinssin rajaa ja Oranjejokea. Sen asukasluku on noin 210 000.
Kimberley perustettiin 1800-luvun toisella puoliskolla tapahtuneiden timanttilöydösten jälkeen. Alun perin kaupunki tunnettiin nimellä New Rush, mutta nimettiin nykyiselleen vuonna 1873. Kimberley oli ensimmäinen kaupunki eteläisellä pallonpuoliskolla jonka kadut saivat sähkövalot, ja sinne perustettiin myös Etelä-Afrikan ensimmäinen pörssi.
Seimi

Seimi on hevosen ruokinnassa tallissa käytettävä astia, joka yleensä sijaitsee hevosen parren etuosassa. Menneinä aikoina se saattoi olla yhdestä puusta koverrettu. Seimi voi olla tehty myös esimerkiksi laudasta tai lankusta laatikon tai ruuhen muotoiseksi. Seimeen asetetaan hevoselle heiniä, viljaa ynnä muuta syötäväksi. 
Nykyisin useimmissa talleissa hevoset syövät väkirehunsa seimen sijaan muovisesta ruokinta-astiasta. Korsirehut asetetaan lattialle, mikä mahdollistaa hevoselle luonnollisen syömisasennon, tai heinäverkkoon tai seinälle kiinnitettyyn metalliseen heinähäkkiin.

Seimi kulttuurissa

Raamatun jouluevankeliumissa vastasyntynyt Jeesus asetettiin seimeen makaamaan, kun hänen vanhemmillaan ei ollut sijaa majatalossa. Muistona tästä jouluun liittyviin joulukoristeisiin kuuluu monissa kristinuskoa tunnustavissa maissa erilaisia jouluseimiasetelmia.
Finlandia (Punkaharju)

Historia

Finlandian ovat suunnitelleet arkkitehdit Valter ja Ivari Thomé. Finlandia on sekatyylinen ja valkoiseksi maalattu rapattu tiilirakennus. Valmistuessaan Hotelli Finlandiassa oli 29 majoitushuonetta, joissa kaikissa oli kylpyhuone ja parveke, lisäksi rakennuksessa oli 200 hengen ruokasali, sähkövalaistus ja keskuslämmitys. Hotelli Finlandian rakennutti Aktiebolag för international turisttrafik Finlandia (”Osakeyhtiö Kansainvälistä Matkailuliikennettä varten”) vuonna 1912 ostamilleen Kotila-nimisen tilan maille. Kotilan tilasta oli tarkoitus myydä venäläisille huvilapalstoja ennen sen myyntiä Hotelli Finlandian rakentajille. Hotelli Finlandia avattiin 20.7.1914 ja hotellin pitäjänä toimi joensuulainen ravintoloitsija Rudolf Jonsson. Vajaan kymmenen päivän kuluttua hotellin avaamisesta syttyi ensimmäinen maailmansota ja hotelli tyhjeni lähes täysin vieraista.
Vuonna 1918 Finlandiasta tuli sotasairaala, ja vuonna 1927 Finlandian omistajaksi tuli Oy Finlandia-Punkaharju Ab, joka meni konkurssiin 1930-luvun laman vuoksi. Vuonna 1935 Finlandia myytiin pakkohuutokaupassa Suomen valtiolle ja hotelliyrittäjäksi tuli Suomen matkailuyhdistys. Suomen matkailuyhdistys osti itselleen Finlandian kiinteistön vuonna 1936. Talvisodassa Finlandia toimi taas sotasairaalana. Jatkosodan lopulla rakennuksessa toimi 19. sotasairaalan osastoja. Vuodesta 1943 alkaen Finlandia toimi Suomen Aseveljien Liiton kuntoutuskeskuksena. Suomen Matkailuyhdistys myi kiinteistön Matkaravinto Oy:lle vuonna 1967. Vuonna 1969 kiinteistön omistus siirtyi punkaharjulaiselle Alli Anttilaiselle.
Vuonna 1977 Hotelli Finlandian toiminta lopetettiin kannattamattomana rakennuksen huonon kunnon ja asiakaspulan vuoksi. Suomen Valtio osti toistamiseen Finlandian kiinteistön vuonna 1981. Finlandiasta tehtiin sotainvalidien kuntoutussairaala ja se vuokrattiin Punkaharjun Kuntoutussairaalan potilasosastoksi. Kruunupuisto Oy osti kiinteistön vuonna 2005. Finlandiassa toimii nykyisin Kruunupuisto Oy:n ylläpitämä vanhusten Hoitokoti Finlandia.
Bowringin sopimus

Bowringin sopimus oli sopimus, joka solmittiin Siamin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä 18. huhtikuuta 1855. Sopimus oli virallisesti kahdenkeskinen ystävyys- ja kauppasopimus, mutta käytännössä vahvemman läntisen osapuolen sanelema, koska Siamilla ei ollut mahdollisuuksia neuvotella parempia ehtoja brittiläisten sotavoimien näytettyä voimansa ensimmäisessä oopiumisodassa. Rama III:n vain viisi vuotta aiemmin Sarawakin valkoisen radžan Sir John Brooken kanssa käymät neuvottelut, jotka johtivat Siamin uhkaamiseen asevoimien käytöllä (ns. tykkivenediplomatia), olivat vielä tuoreessa muistissa. Sopimuksen allekirjoittivat kuningas Mongkut ja Hongkongin kuvernööri ja brittien lähettiläs Sir John Bowring.

Sopimuksen vaikutus

Bowringin sopimuksessa laaditun esimerkin mukaisesti myöhemmin myös muut ulkovallat, kuten Japani 1898 ja Venäjä 1899, solmivat samankaltaiset kauppasopimukset Siamin kanssa, mikä johti maan avautumiseen länsimaisille vaikutteille ja saattoi Siamin talouden nousuun erityisesti Bangkokin alueella.
Topi Saha

Ura

Saha julkaisi ensimmäisen albuminsa Verta ja lihaa vuonna 2010 pienen Ei-No Records -levy-yhtiön kautta. Helsingin Sanomat valitsi albumin yhdeksi vuoden parhaista.
Esikoisalbumin jälkeen Warner Music Finland kiinnitti Sahan ja yhtiö julkaisi hänen toisen studioalbuminsa maaliskuussa 2013. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Se joka karkuun pääs” sekä ”Pappi, lukkari, talonpoika, kuppari”. Jälkimmäisellä hän osallistui syksyllä 2012 Syksyn sävel -kilpailuun.
Kolmannen albuminsa Nykyaika hän julkaisi 15. toukokuuta 2015. Saha on kertonut kolmannen albumin poikkeavan hänen aiemmista albumeistaan kuvaillen sen tunnelmaa muun muassa ”aamuöiseksi” sekä ”urbaaniksi”. Albumi on kuitenkin edelleen akustisvoittoinen.
Pienen julkaisutauon jälkeen Saha julkaisi neljännen albuminsa "Lopunajan rakastavaiset" 16.3.2018. Levy sisältää kymmenen uutta laulua, joista yksi on Anna Puun kanssa duettona julkaistu Pirun ikävä.
Riveria

Riveria on ammattioppilaitos, jonka pääpaikka on Joensuu. Riveria järjestää monialaista ammatillista koulutusta Pohjois-Karjalan alueella. Perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoja on yli 130. Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymän organisaatiouudistuksen yhteydessä yhtymän ainoan oppilaitoksen nimeksi tuli Riveria vuoden 2018 alussa.
Vuosittain Riveriassa opiskelee yli 17 000 nuorta tai aikuista. Henkilöstöä on noin 800. Riverian keskeisiä koulutusmuotoja ovat ammatillinen koulutus, ammatillinen täydennyskoulutus, oppisopimuskoulutus, vapaa sivistystyö ja kesäyliopistotoiminta. Riverian rehtorina toimii koulutuskuntayhtymän johtaja Esa Karvinen (2016-).

Koulutusyksiköt

Riverian koulutusyksiköt sijaitsevat Joensuussa, Kiteellä, Lieksassa, Nurmeksessa, Outokummussa sekä Valtimolla.
Nikolai Rysakov

Nikolai Ivanovitš Rysakov (ven. Никола́й Ива́нович Рысако́в; 14. toukokuuta (J: 2. toukokuuta) 1861 nykyisen Vologdan alueen Belozerskin piirin Kurdjukin tehdas – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Nikolai Rysakov syntyi porvarisperheeseen. Hän opiskeli Pietarin vuori-instituutissa ja liittyi syksyllä 1879 Narodnaja volja -järjestöön. Rysakov osallistui Aleksanteri II:n murhaan. Hän heitti ensimmäisen pommin, joka rikkoi keisarin vaunut, mutta ei vahingoittanut Aleksanteria. Rysakov pidätettiin ja kuulusteluissa hän kertoi yksityiskohtaisesti murhan valmistelusta ja Narodnaja voljan toiminnasta. Tästä huolimatta hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin neljän muun murhan osanottajan, Andrei Željabovin, Sofja Perovskajan, Nikolai Kibaltšitšin ja Timofei Mihailovin kanssa Pietarin Semjonovskin kentällä.
Luokkakokous (vuoden 2015 elokuva)

Tuotanto

Ohjaaja Taneli Mustonen käsikirjoitti Luokkakokouksen tanskalaisen Klassefestenin (2011) pohjalta. Mustonen oli juuri eronnut ja halusi tehdä komedian silloisesta elämästään ja ikätovereistaan. Hän sai tietää Klassefestenistä ja katsoi elokuvan laskelmoivasti kellon ja taulukon kanssa, merkiten ylös kohdat joissa nauroi. Mustonen piti tanskalaisen alkuperäiskäsikirjoituksen yksinkertaisesta luonteesta ja halusi pitää kiinni tanskalaisesta huumorista, joka oli suomalaista ilkikurisempaa.
Mustonen teki jo tuotannon alussa tuottajien kanssa päätöksen nuorentaa elokuvan päähenkilöitä, koska Mustonen halusi heidän edustavan samaa sukupolvea kuin hän. Päärooleihin valittiin näyttelijä Aku Hirviniemi, radiojuontaja Jaajo Linnonmaa ja stand up -koomikko Sami Hedberg, koska Mustonen ja tuottajat pitivät heitä sukupolvensa hauskimpina henkilöinä. Hirviniemen näyttelijänkokemus auttoi myös Linnonmaata ja Hedbergiä, joille elokuva oli uran ensimmäinen. Elokuva kuvattiin heinä- ja elokuussa 2014 Helsingissä, Turussa ja Naantalissa. Elokuvan tuotti Solar Films ja levitti Nordisk Film.
Elokuvalla ei poikkeuksellisesti ollut ollenkaan varsinaista säveltäjää vaan elokuvassa käytettiin katalogimusiikkia.

Kaupallinen menestys

Elokuva rikkoi ensimmäisellä viikollaan elokuvateattereissa yli 100 000 katsojan rajan ja teki historiaa vetämällä elokuvateattereihin enemmän väkeä kuin mikään kotimainen elokuva aikaisemmin ensimmäisinä esityspäivinään.
Vuoden 2015 loppuun mennessä elokuva keräsi 505 000 katsojaa ollen vuoden katsotuin kotimainen elokuva sekä vuoden toiseksi katsotuin elokuva 007 Spectren jälkeen. Se oli myös toiseksi katsotuin kotimainen elokuva 25 vuoteen.
Elokuvan tallennemyynti on ylittänyt platinalevyrajan, sillä elokuvan dvd-versiota on myyty yli 60 000 kappaletta. Elokuva on julkaistu dvd:n ja Blu-Rayn lisäksi myös digitaalisena tallenteena.
Fort McMurray

Talous

Fort McMurrayn talous on vahvasti riippuvainen öljyteollisuudesta, muita tärkeitä työllistäjiä ovat metsäteollisuus ja matkailu. Alueen öljyhiekan tuottama energia kattaa noin 20% maan energiatarpeesta. Mikäli suunnitteilla olevat uudet avolouhokset aloittavat toimintansa, vuosien 2010–2020 välillä tuotanto tulee kolminkertaistumaan nykyisestä miljoonasta barrelista yli 3 miljoonaan. Kasvu on jo vaikuttanut alueen palveluiden ja tuotteiden hintoihin. Etenkin asuinkustannukset ovat erittäin korkeat kysynnän ylittäessä vuosi vuoden jälkeen tarjonnan. Keskimääräiset asuntojen hinnat ovat lähes kaksinkertaiset verrattuna Edmontonin vastaaviin. Kaksi suurinta öljyhiekkaa hyödyntävää yhtiötä alueella ovat Suncor Energy ja Syncrude.

Lentoliikenne

Fort McMurrayn eteläpuolella, Highway 69 -tien varrella sijaitsee Fort McMurrayn lentoasema, josta Air Canada, Air Canada Jazz, Air Mikisew, Integra Air, Northwestern Air ja WestJet lentävät päivittäisiä vuoroja Edmontoniin, Calgaryyn, Fort Chipewyaniin, Prince Albertiin, Red Deeriin, Saskatooniin, Torontoon ja Vancouveriin.

Joukkoliikenne

Fort McMurray Transit perustettiin vuonna 1980 hoitamaan joukkoliikennettä silloisessa Fort McMurrayn kaupungissa. Fort McMurrayssa on kaikkiaan kahdeksan bussilinjaa, joista jokaista ajaa Diversified-linja-autoyhtiö. Suncor ja Syncrude tukevat taloudellisesti työntekijöitään käyttämään joukkoliikennettä.
Linja-autoyhtiö Greyhound suorittaa reittiliikennettä Fort McMurraystä Edmontoniin.

Maantie

Highway 63 on ainoa tieyhteys Fort McMurraystä Edmontoniin ja muualle Kanadaan. Öljyhiekan hyödyntämisestä johtuen tie on erittäin vilkkaasti ja raskaasti liikennöity. Tiellä on kuljetettu useita Kanadan raskaimpia lasteja. Tie on erittäin vaarallinen, ja sillä sattuukin vuosittain useita onnettomuuksia. Vuosien 2001–2005 välillä tiellä sattui noin 1000 onnettomuutta, joissa kuoli 25 ja loukkaantui 257 henkilöä. Tiestä onkin joskus käytetty nimeä Itsemurha 63 (engl. Suicide 63). Vuonna 2006 Albertan hallitus teki päätöksen tien leventämisestä nelikaistaiseksi (2+2).

Rautatie

Canadian National Railwayn rautatie johtaa Edmontonista Fort McMurrayn kautta Lac La Bicheen. Matkustajaliikenne päättyi vuonna 1989 kun CN lakkautti Muskeg Mixed -sekajunan vuonna 1989. Samassa junassa oli sekä matkustajavaunuja että tavaravaunuja. Nykyisin radalla on enää tavaraliikennettä.
Hemimelliteeni

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa hemimelliteeni on väritöntä nestettä. Hemimelliteeni ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Hemimelliteeniä esiintyy maaöljyssä ja se erotetaan öljynjalostuksessa niin kutsuttuun C₉-jakeeseen ja voidaan erottaa tislaamalla. Sitä voidaan valmistaa myös metyloimalla tolueenia tai ksyleeniä. 
Hemimelliteeniä käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Esimerkiksi sen alkyloituja ja nitrattuja johdannaisia käytetään hajusteissa synteettisinä myskeinä. Lisäksi yhdiste voidaan hapettaa hemimelliittihapoksi. Hemimelliteeniä esiintyy hiilivetyseoksissa, joita käytetään liuottimina ja polttoaineina.
Kevin Roche

Eamonn Kevin Roche (14. kesäkuuta 1922 Dublin – 1. maaliskuuta 2019) oli irlantilais-yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän voitti Pritzker-palkinnon vuonna 1982.
Roche syntyi Dublinissa, opiskeli siellä ja siirtyi vuonna 1948 Yhdysvaltoihin. Hän viimeisteli useita Eero Saarisen töitä tämän kuoltua 1961.
Rochen töihin kuuluvat muun muassa Oakland Museum of California (Oakland) ja Knights of Columbus Building (New Haven).
Appeal to the Great Spirit

Appeal to the Great Spirit on Cyrus Dallinin tekemä pronssinen veistos. Patsas sijaitsee Bostonin Museum of Fine Artsin edessä Bostonin kaupungissa Yhdysvalloissa. Patsas on tehty Pariisissa, josta se tuotiin Yhdysvaltoihin vuonna 1909. Patsaasta on tehty pronssinen kopio ja se sijaitsee Dartmouth Collegen vieressä.
Formidable (1751)

Valmistus

Jacques-Luc Coulombin suunnittelema alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1749 ja alus laskettiin vesille kesäkuussa 1751. Se valmistui 1752.

Palvelus

Alus osallistui 20. marraskuuta 1759 Quiberoninlahden taisteluun De Saint André du Vergén lippulaivana. HMS Resolution valtasi aluksen. Vallattu alus tarkistettiin 14.-16. toukokuuta 1760 Plymouthissa ja se lunastettiin 27. kesäkuuta kuninkaalliselle laivastolle Amiraliteetin 19. kesäkuuta tekemän päätöksen mukaisesti 9 644 punnalla 14 shillingillä ja 6 pennyllä. Amiraliteetti maksoi aluksen rungosta neljä puntaa kaksitoista shillinkiä tonnia kohden, 138 puntaa 10 shillinkiä keulakuvasta ja 292 puntaa 14 shillinkiä ja kuusi pennyä kolmesta ankkurista. Alus kastettiin ja se liitettiin virallisesti laivastoon 22. heinäkuuta 1760. Alus varustettiin 28. lokakuuta 1760 - 12. marraskuuta 1761 Plymouthissa, mihin käytettiin lähes 2 000 puntaa.
Alusta ei koskaan otettu palvelukseen eikä sitä siten koskaan valmisteltu meripalvelukseen tai täysin varustettu. Aluksella järjestettiin katselmus 1. marraskuuta 1767 ja se romutettiin Amiraliteetin 10. marraskuuta tekemän päätöksen mukaisesti. Romutus saatiin päätökseen 24. tammikuuta 1768.