google/wiki40b huggingface dataset:
Veikko Virmajoki

Veikko Virmajoki (oik. Arvo Kalliola) (18. helmikuuta 1894 Artjärvi - 27. helmikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen sanoittaja ja kirjailija, joka teki tekstejä salanimen turvin. Virmajoen levytetty tuotanto alkaa vuodesta 1933, ja sanoituksista tunnetuin on kappale "Tamara tanssii". Einari Kukkonen on luonnehtinut laulutekstejä "väkeväsanaisiksi".
Henry Theel levytti vuonna 1942 Virmajoen sanoittaman kappaleen "Syyspihlajan alla", jota esittivät myös monet muut laulajat.
Kalliolan Lihan okaat on Juha Nevalaisen ja Hannu Lemisen elokuvaan Riihalan valtias tekemän käsikirjoituksen pohjana.
Axcil Jefferies

Axcil Jefferies (s. 14. huhtikuuta 1994 Slough, Englanti, Iso-Britannia) on englantilaissyntyinen zimbabwelainen moottoriurheilija. Jefferies kilpaili Formula BMW Pacific-sarjassa vuodet 2009-2010. Hän sijoittui kaudella 2009 kolmanneksi ottaen kaksi voittoa. Vuonna 2010 hän ajoi vain kaksi kilpailua. Vuonna 2012 Jefferies ajoi Formula 2-sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2013 Jefferies ajoi kaksi kilpailua Indy Lights -sarjassa. Vuonna 2014 Jefferies ajoi kaksi kilpailua GP2-sarjassa ensimmäisenä zimbabwelaiskuljettajana. Hän ajoi samana vuonna myös jälleen Indy Lights -sarjassa muutamia kilpailuja.
Alice Kask

Alice Kask (s. 13. joulukuuta 1976) on virolainen taidemaalari. Hän valmistui Viron taideakatemiasta taiteiden kandidaatin arvolla 1999 ja taiteiden maisterin arvolla 2002. Hän aloitti näyttelyihin osallistumisen vuonna 1997. Hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Prahan biennaalissa (2007). Niitä kuuluu Viron taidemuseoon, Tarton taidemuseoon, Tallinnan kaupungin taidekokoelmaan ja yksityisiin kokoelmiin. Kask on saanut Konrad Mägi -mitalin (2003) ja Vaal-gallerian nuoren taiteilijan palkinnon (2005).
Joulukuusta 2018 tammikuuhun 2019 Kaskin, Neeme Külmin ja Jass Kaselaanin teoksia oli esillä Helsingin Taidehallin näyttelyssä, joka järjestettiin Tallinnan taidehuoneen kanssa yhteistyössä Viron satavuotisjuhlan kunniaksi. Samojen taiteilijoiden ja Holger Loodusin yhteisnäyttely avattiin helmikuussa 2019 Joensuun Joensuun taidemuseossa.
Itävallan naisten jalkapallomaajoukkue

Maajoukkuetoiminnan alku

Itävallan naisten maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa 6. heinäkuuta 1970 Meksikoa vastaan Barissa Italiassa osallistuen naisten epäviralliseen maailmanmestaruusturnaukseen, joka pidettiin Italiassa 6. heinäkuuta ja 15. heinäkuuta välisenä aikana. Ensimmäisen ottelun lopputulos 9-0 oli tappio murskalukemin, joka on jäänyt yhdeksi huonoimmista joukkueen historiassa. Tällä tuloksella Itävalta oli nopeasti ulkona turnauksesta. Itävalta pelasi muutamia kuukausia myöhemmin Sveitsiä vastaan uusien Meksikoa vastaan kärsityn 9-0-tappion samoin numeroin.
Joukkue pelasi kaksi ystävyysottelua Sveitsiä vastaan naisten MM-kisojen alla vuosina 1978 ja 1990 häviten molemmat maalein 6-2 ja 5-1. Joukkue ei osallistunut vuosien 1991 tai 1995 MM-kisojen karsintoihin, mutta pelasi noihin aikoihin ystävyysotteluita. Itävalta osallistui vuoden 1997 EM-kilpailujen karsintoihin. Se oli sijoitettu B-luokan lohkoon 7 Sveitsin, Jugoslavian ja Kreikan kanssa. Se voitti jokaisen vastustajan kerran, pelasi tasan Kreikan kanssa ja hävisi Jugoslavialle ja Sveitsille. Itävalta sijoittui lohkossaan kolmanneksi, eikä selviytynyt EM-lopputurnaukseen. Itävalta ei osallistunut vuoden 1999 MM-kisojen karsintaan. Vuonna 1999 Itävalta pelasi kolme karsintaottelua vuoden 2001 EM-kisoihin.

2000- ja 2010-luvut

Joukkue aloitti vuoden 2000 3-0-tappiolla Belgiaa vastaan. Neljä päivää myöhemmin joukkue hävisi Puolalle 3-2, mutta voitti Walesin 1-0. Joukkue päätyi karsintalohkon kolmanneksi, eikä selvinnyt EM-lopputurnaukseen. Itävaltalaiset pelasivat ensimmäisen karsintaottelun vuoden 2003 MM-kisoihin Skotlantia vastaan häviten 2-1. Sen jälkeen Itävalta voitti Walesin 2-0. Heidän kolmas ottelunsa Belgiaa vastaan oli 3-1-tappio. Itävalta hävisi myös toisen ottelunsa Belgiaa vastaan 4-2. Kuukautta myöhemmin tästä joukkue pelasi Skotlantia vastaan häviten 5-0. Karsinnat päättyivät 1-1-tasapeliin Walesia vastaan. Itävalta saavutti 4 pistettä yhdestä voitosta ja yhdestä tasapelistä ja karsiutui lopputurnauksesta. Karsinnat vuoden 2011 MM-kisoihin joukkue aloitti heikosti, mutta saavutti kolmannen sijan lohkossaan kymmenellä pisteellä otettuaan kolme voittoa, yhden tasapelin ja kärsittyään neljä tappiota. Itävalta osallistui myös vuoden 2015 MM-karsintoihin, muttei selvinnyt lopputurnaukseen.
EM-lopputurnauksessa 2017 Itävalta voitti alkulohkonsa, kun se voitti Sveitsin 1–0 ja Islannin 3–0 sekä pelasi Ranskaa vastaan tasapelin 1–1. Puolivälierissä se voitti Espanjan rangaistuspotkukilpailussa maalein 5–3 mutta hävisi välierissä Tanskalle rangaistuspotkukilpailussa maalein 0–3.
Punakehnäyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Punakehnäyökkönen on huomiota herättävän isokokoinen laji, ja sen siipiväli vaihtelee 37–55 mm. Etusiivet ovat pohjaväriltään vaaleanharmaat ja niissä on paikoin, etenkin siiven keskiosassa, nähtävissä punertavaa sävyä. Siiven poikkijuovat ovat tummat ja erottuvat hyvin. Samoin ns. yökköskuviot ovat hyvin nähtävissä. Munuaistäplän takareuna on yleensä paljon muuta siipeä vaaleampi. Takasiivet ovat tasaisen ruskeat ja niissä on leveä, tumma reunus. Yökkösille tyypilliseen tapaan perhosen ruumis on roteva, karvainen ja väriltään tasaisen harmaa.

Levinneisyys ja lentoaika

Yökköstä tavataan koko pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomessa punakehnäyökköstä tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuussa.

Elinympärisö ja elintavat

Punakehnäyökkönen viihtyy lehtimetsissä ja pensaikkoisilla niityillä. Laji lentää helposti valolle ja syötille. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana

Ravintokasvi

Toukan elintapoja ei tunneta kovin hyvin, mutta kasvatuksessa se syö monia eri kasvilajeja.
Pahkamäen koulu

Pahkamäen koulu on Liedon asemanseudulla luonnonkauniin Nautelankosken läheisyydessä toimiva 1–6 luokkien alakoulu. Koulussa on yhdeksän opettajaa, kolme koulunkäynninohjaajaa, yksi kouluavustaja ja noin 150 oppilasta. Koulussa on mahdollisuus opiskella vapaaehtoisena kielenä ruotsia, saksaa, ranskaa tai venäjää 4. luokalta lähtien. Kouluun kuuluu kolme eri rakennusta, joista uusin on kuvassa oleva vuonna 1991 valmistunut liikuntasali.
Mies yli laidan

Vesiliikenteessä mies yli laidan tarkoittaa hätätilannetta, jossa henkilö on pudonnut aluksesta veden varaan. Sana mies tarkoittaa tässä yhteydessä henkilöä sukupuoleen katsomatta.
Pelastusliivit on tarkoitettu suojaamaan hukkumiselta veden varaan vahingossa jouduttaessa. Putoamisen havainnut henkilö huutaa Mies yli laidan!. Alus käännetään tulosuuntaan kulkemaan samalla kulku-uralla. Pelastamista vaikeuttaa veteen pudonneen vaikea havaittavuus kovassa aallokossa ja konevoimalla kulkevissa aluksissa potkurin aiheuttama silpoutumisvaara.
Baltic Sea Action Group

Baltic Sea Action Group (BSAG) on 2008 perustettu sitoutumaton säätiö,joka tekee työtä Itämeren pelastamiseksi. BSAG toimii koko Itämeren alueella. Työn kohteena ovat erityisesti maatalouden, merenkulun ja vaarallisten aineiden haitat. BSAG tekee ratkaisukeskeistä yhteistyötä eri viranomaisten sekä yksityisen ja kolmannen sektorin kanssa. BSAGn yksi keskeinen toimintatapa on sitoumusten kerääminen. Sitoumuksen tekevä taho lupautuu konkreettisiin toimiin, jotka hyödyttävät Itämerta joko suoraan tai välillisesti. Lähtökohtana on että jokainen tekee Itämeren hyväksi juuri sitä mitä parhaiten osaa. Parhaimmillaan sekä Itämeri että auttaja hyötyvät toimista merkittävästi.
BSAG järjesti yhdessä Suomen tasavallan presidentin ja Suomen pääministerin kanssa Baltic Sea Action Summit-huippukokouksen Helsingissä 10.2.2010. Julkilausumien sijaan huippukokouksessa Itämeren maiden päämiehet sekä yli 140 yritystä ja muuta organisaatiota sitoutuivat konkreettisen työhön Itämeren hyväksi. BSAS-prosessi jatkuu; BSAG seuraa sitoumusten toteutumista ja kerää uusia sitoumuksia. Baltic Sea Action Summit pidettiin seuraavaksi huhtikuussa 5. - 6. 2013 Pietarissa Baltic Sea Forum nimisenä. Venäjän pääministeri Dimitri Medvedevin isännöimä foorumi keräsi pää- ja ympäristöministereitä Itämeren alueen maista, sekä venäläisten ja kansainvälisten yritysten edustajia.
BSAGn virallinen nimi on Elävä Itämeri -säätiö, jonka nimi on käännetty kaikille Itämeren alueen 14 kielelle. Elävä Itämeri -säätiön ja BSAGn säädekirjassa mainittu tarkoitus on ihmisen ja luonnon hyvinvoinnin lisääminen. BSAG pyrkii nopeuttamaan pelastustoimia ja Helcomin Baltic Sea Action Planin toteutusta kaikissa Itämeren maissa laajalla julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöllä.
Itämeri-sitoumus on BSAG:n työkalu Itämeren suojeluun. Sitoumus on teko tai prosessi, jolla on positiivinen vaikutus Itämereen ja jonka avulla eri toimijat voivat sitoutua edistämään Itämeren hyvinvointia omalla työllään.
Harjavallan rautatieasema

Historia

Harjavallan rautatieasema sijaitsi alun perin Merstolassa. Kirkonkylään rakennetun aseman valmistumisen jälkeen vanha asema nimettiin uudelleen Merstolan rautatieasemaksi. 
Nykyinen Harjavallan rautatieasema avattiin Kummun seisakkeena vuonna 1944, jolloin Outokumpu Oy:n kuparitehdas evakuoitiin Imatralta Harjavaltaan. Alkuvuosina rautatien lipunmyynti tapahtui kuparitehtaan konttorirakennuksessa. Uutta asemaa ratapihoineen alettiin rakentaa työllisyystöinä 1940-luvun lopulla, ja asemarakennus valmistui 1952. Asemarakennuksessa noudatettiin silloin uutta rakennustapaa: hirsiseinien sijasta siinä oli purutäytteiset lautaseinät.
Harjavallan asema muutettiin kauko-ohjatuksi vuonna 1999, ja lipunmyynti lopetettiin vuonna 2006. Asemarakennus, tavarasuoja ja muut asema-alueen rakennukset siirtyivät vuonna 2007 Senaatti-kiinteistöille. Asemarakennus on myöhemmin myyty yksityiselle.
Kasvitauti

Kasvitauti on kasveilla esiintyvää virus-, home-, sieni- tai bakteeriperäistä sairautta. Ne leviävät ilman, veden, saastuneen kasvimateriaalin, maan ja työvälineiden mukana, mutta myös tuhohyönteiset voivat levittää virustauteja kasvista toiseen. Kasvitaudit haittaavat viljelyä ja maataloutta.

Kasvitautityyppejä

Härmä on ilmenee valkoisena jauhona lehtien pinnalla. Harmaahometta esiintyy erityisesti mansikalla, mutta se saattaa vaivata myös kukkakasveja. Kukilla esiintyy myös laikku-, juuristo- ja tyvitauteja. Hedelmissä esiintyy hedelmärupea, joka aiheuttaa mustia laikkuja hedelmiin. Omenoilla ja päärynöillä esiintyy muumiotautia, joka muuttaa hedelmät ruskeiksi.

Kasvitautien ennaltaehkäisy

Kasvitauteja voidaan ennaltaehkäistä käyttämällä puhdasta lisäysmateriaalia, poistamalla sairaat kasvit ja pitämällä hyvää hygieniaa. Taimien kasvatuksessa käytettävät ruukut ja laatikot pestään huolellisesti sekä kylvetään siemenet puhtain käsin. Taudit yleistyvät, jos kasvia kasvatetaan samassa paikassa monta vuotta ja niitä voidaan ehkäistä vuoroviljelyllä.

Kasvitautien torjunta

Usein kasveihin tulleita tauteja torjutaan erilaisilla kemiallisilla kasvinsuojeluaineilla, mutta myös biologinen torjunta on mahdollista. Torjuntaa tarvitaan silloin, kun taudinaiheuttajia on niin paljon, että niiden aiheuttama tuho on merkittävä. Yleensä kasvinsuojeluaineet ruiskutetaan kasvustoon, mutta niitä voidaan levittää myös maahan tai käsitellä siemenet. Biologista torjuntaa käytetään erityisesti luomuviljelyssä. Joihinkin kasvitauteihin eivät kasvinsuojeluaineet auta. Esimerkiksi omena- ja päärynäpuille vaarallista tulipoltetta ei voi torjua kasvinsuojeluaineilla, vaan saastuneet puut joudutaan hävittämään.
Rokki-Kokki

Rokki-Kokki on suomalainen lastenorkesteri joka perustettiin vuonna 1991. Vuonna 1997 Rokki-kokilla oli oma Rokki-Kokki Kolaa juoma jota valmisti Laitilan Virvoitusjuomatehdas. Vuoden 2009 taitoluistelun EM-kisoissa kuultiin yhtyeen tekemä virallinen kisarokki Luistinrokki. Vuonna 2010 orkesteri sai Raision kaupungin kultturipalkinnon. Vuonna 2011 Rokki-Kokki juhlisti 20-vuotista lastenmusataivaltaan.
Tori

Tori eli aukio on avoin julkinen tila, joita on erityisesti kaupungeissa ja muissa asutuskeskuksissa. Tori voi olla suunniteltu torikauppaa
tai muuta käyttötarkoitusta varten. Tavallisesti torialue on suljettu moottoriajoneuvoliikenteeltä.
Torin pinta on tavallisesti kivetty tai harvemmin asfaltoitu. Torilla voi myös olla patsaita, suihkulähteitä tai muita julkisia taideteoksia. Torit ovat yleensä sijoittuneet liikenteellisesti, väestöllisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäville paikoille. Toreilla järjestetään usein erilaisia tapahtumia, esimerkiksi konsertteja. Ne ovat myös merkittäviä kokoontumispaikkoja. Yleensä tori on rakennusten reunustama, mutta jotkin edustusaukiot ja etenkin maaseudun kauppatorit voivat sijaita väljemmin rakennetussa ympäristössä.

Torityypit

Torit ja aukiot voidaan jakaa käyttötarkoituksensa mukaan eri luokkiin, joita ovat muiden muassa kauppatorit, keskustorit, kaupunkikuvalliset tai edustukselliset aukiot, asema-aukiot ja liikenteelliset aukiot.

Sanan etymologia

Suomen kielen sana tori juontuu ruotsin sanasta torg, joka on puolestaan lainattu muinaisvenäjän sanasta tŭrgŭ. Samaan muinaisvenäjän sanaan pohjautuu myös paikannimi Turku ja esimerkiksi viron toria tarkoittava sana turg. Alkujaan kauppapaikkaa tarkoittanut sana on suomen kielessä sittemmin yleistynyt tarkoittamaan kaikkia aukioita.
Hannes Närhi

Hannes Närhi (8. heinäkuuta 1893 Kuopio – 3. helmikuuta 1943 Turku) oli suomalainen näyttelijä ja lavastaja.
Närhen vanhemmat olivat kanavankaitsija Taavetti Närhi ja Amanda Torpström. Närhi kävi neljä luokkaa lyseota ja oli sitten merillä ja työskenteli kirjaltajana. Hän oli näyttelijä-lavastajana Tampereen teatterissa vuosina 1917–1920 ja Turun Teatterissa 1920–1943. Hän toimi myös Turun teatterin näyttämön koristemaalarina 1923–1943.
Närhi esiintyi myös elokuvissa. Tunnetuin hänen elokuvarooleistaan oli miespääosa Nyrki Tapiovaaran ohjaamassa elokuvassa Juha (1937). Hän esitti myös Kaapon roolia Jalmari Lahdensuon elokuvassa Pohjalaisia (1925), Kröönperin roolia Kalle Kaarnan elokuvassa Miekan terällä (1928) ja lappalaista Jantukka-tietäjää Teuvo Puron elokuvassa Noidan kirot (1927). Närhi teki itsemurhan 49 vuoden ikäisenä.
Pyhän Henrikin sarkofagi

Pyhän Henrikin sarkofagi on Nousiaisten kirkkoon sijoitettu piispa Henrikin kenotafi eli muistoarkku. Maunu Tavastin lahjoittama arkku on valmistettu noin vuosina 1415–1420. Piispa Henrikin jäännöksiä siinä ei ole milloinkaan säilytetty.

Sarkofagi

Tummasta kalkkikivestä valmistettu sarkofagi on todennäköisesti flaamilaista alkuperää ja se on koristettu kaiverretuilla messinkilevyillä. Levyjen kaiverrukset kuvaavat Henrikin elämää ja hänen ihmetekojaan. Kuvien historiallinen aineisto on todennäköisesti peräisin Suomesta, vaikka kuvat ja niissä esiintyvät henkilöt edustavatkin kansainvälistä tyyliä. 
Sarkofagi on asetettu harmaakivestä tehdylle alkuperäiselle alustalleen. Sarkofagi siirrettiin vuonna 1901 arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelemaan kappelliin, mutta nykyään se sijaitsee jälleen alkuperäisellä paikallaan kirkkosalissa.
Muistoarkusta on myös tehty kopio, joka on nähtävillä Harjavallan kirkon eteistiloissa.

Kuvalevyt

Sarkofagin kansilevyssä on kuvattuna suurikokoisena piispa Henrik sekä pienempänä hänen surmaajansa talonpoika Lalli ja piispa Maunu Tavast. Lalli on esitetty Henrik-piispan jalkoissa makaavana, piispa Tavast puolestaan on polvistunut Henrikin eteen. 
Henrikin pään yläpuolella on latinankielinen teksti commenda (puhu puolestamme). Lisäksi kannessa on latinankielisiä katkelmia Piispa Henrikin liturgiasta, neljän evankelistan symbolit sekä Turun tuomiokapitulin ja Tavast-suvun vaakunat.
Sarkofagin sivuseinämillä olevissa levyihin on kaiverrettu piispa Henrikin elämänvaiheita sekä häneen liittyviä ihmeitä. Kuvattuna on muun muassa Suomen ensimmäisen ristiretken maihinnousu sekä Pyhän Henrikin legendassa kerrottuja ihmetekoja kuten jäälautalla keskellä kesää ajelehtiva piispan irti leikattu sormi ja Henrikin merihädästä pelastamat Kokemäen hylkeenpyytäjät.
Isaac Pitman

Isaac Pitman (4. tammikuuta 1813 Trowbridge – 22. tammikuuta 1897) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Isaac Pitman syntyi Trowbridgessä Lounais-Englannissa vuonna 1813. Hän opiskeli opettajaksi, ja toimi opettajana Wotton-under-Edgessä.
Pitman oli tutustunut jo nuorena Samuel Taylorin pikakirjoitusjärjestelmään, ja opettajana toimiessaan hän laati järjestelmästä paremman oppikirjan. Pitmanin tuntema kustantaja ei kuitenkaan suostunut julkaisemaan sitä, vaan ehdotti jonkin uudenlaisen järjestelmän kehittämistä, ja Pitman laatikin nopeasti oman järjestelmän, ja sai sen julkaistua vuonna 1837 nimellä Stenographic Sound-Hand. Pitman pyrki levittämään järjestelmänsä käyttöä aktiivisesti, ja siitä tulikin suosituin englannin kielen pikakirjoitusjärjestelmä.
Pitman oli kiinnostunut myös englannin kielen oikeinkirjoituksen uudistamisesta. Hän käytti runsaasti aikaa ja pikakirjoituksesta saamiaan varoja oikeinkirjoitusoppaiden painamiseen ja levittämiseen. Pitmanin ajamat käytännöt eivät kuitenkaan saavuttaneet laajempaa suosiota.
Pitman kuoli vuonna 1897.
Suurten lukujen nimet

Suurten lukujen nimet ovat luonnollisen kielen numeraaleja, jotka tarkoittavat tiettyjä yksittäisiä suuria luonnollisia lukuja. Omia nimiä on annettu länsimaisen perinteen mukaan yleensä vain luvuille, joiden kymmenkantainen logaritmi (ykkösen jäljessä oleva nollien lukumäärä) on jaollinen joko kolmella tai kuudella – sitä vastoin esimerkiksi kiinalaisessa kulttuurissa tuhansien sijaan lukusanoja on kehitetty kymmenen tuhannen potensseille. Muut luvut voidaan luonnollisessa kielessä esittää eri nimettyjen lukujen yhdistelminä (tulojen summana).

Muita lukujärjestelmiä käyttävät maat

Kreikassa käytetään sanaa εκατομμύριο (’sata myriadia’ eli ’sata kymmentätuhatta’) luvulle 10⁶, mutta suuremmille luvuille termejä di-satamyriadi (δισεκατομμύριο) = 10⁹, tri-satamyriadi (τρισεκατομμύριο) = 10¹², tetra-satamyriadi (τετράκις εκατομμύριο) = 10¹⁵ ja niin edelleen.
Kiinassa, Intiassa, Japanissa ja Koreassa on käytössä omat, länsimaisesta poikkeavat nimistöt suurille luvuille. Kiinassa lukusanojen merkitykset ovat vaihdelleet, mutta nykyisin yleisessä järjestelmässä peräkkäisten nimettyjen lukujen suhde on 10 000 = 10⁴. Tällöin esimerkiksi 10⁴ = 万 (wàn), 10⁸ = 亿 (yì), ja 10¹² = 兆 (zhào).
Intialaisessa asteikossa, jota käytetään myös Pakistanissa, Bangladeshissa, Nepalissa ja Myanmarissa, tuhannen jälkeen peräkkäisten nimettyjen lukujen suhde on 100. Tavallisessa englanninkielisessä tekstissä, esimerkiksi sanomalehdissä, käytetään sanoja hundred (100) ja thousand (1000), mutta näitä suuremmat luvut ilmaistaan sanoilla lakh (100 000 = 10⁵) ja crore (10 000 000 = 10⁷) sekä näiden monikertoina.
Abeille Bourbon

Suunnittelu ja rakentaminen

Hinaajan valmistaja on norjalainen Kleven Maritime Group. Sen suunnitteli ja varusteli Rolls-Royce Marine. Laivan rungon valmisti Maritim Ltd. Puolan Gdanskissa, kun taas itse alus on rakennettu Myklebust Verftin telakalla Norjassa. Aluksen runko, etenkin keulan ja perän muotoilu, on suunniteltu erityisesti Abeille Bourbonia ja sen identtistä sisaralusta varten. Aluksella on tilaa kaikkiaan 25 ihmiselle neljällä kannella. Pääkannella on miehistön ja päällystön messit sekä sairaanhoitotila, jossa on neljä vuodepaikkaa. Suunnittelussa otettiin ensimmäistä kertaa huomioon alusten edeltäjillä Abeille Flandrella ja Abeille Languedocilla toimineen miehistön näkemykset. Abeille Bourbon ja Abeille Liberté ovat saaneet huomiota ulkonäöllään, josta tulee enemmän mieleen luksusjahti kuin väkivahva hinaaja.

Aluksen ominaisuudet ja varustelu

Aluksen tyyppi on UT 515 – multipurpose salvage tug, coastguard and standby vessel eli se on moinitoimialus, joka kykenee meripelastukseen ja vaativaan hinaukseen merellä. Se voi myös pelkästään avustaa pulaan joutunutta alusta ja toimia saattotehtävissä. Sillä on palon- ja tulvantorjuntakalustoa ja se voi auttaa muun muassa öljyvahinkojen tapahtuessa. Abeille Bourbon ja sen sisaralus Abeille Liberté ovat RIAS-aluksia (Response, Assistance, and Salvage Tugs). Abeille Bourbon kykenee avustamaan kaikenlaisia hätään joutuneita aluksia, mukaan luettuna isommat tankkerit ja konttialukset. Valtamerihinaaja on valmis toimintaan alle 40 minuutissa.

Edeltäjä ja sisaralus

Abeille Bourbon korvasi Brestin laivastotukikohdassa Arsenal de Brestissä edeltäjänsä, liki 64-metrisen Abeille Flandren, joka sekin on Abeilles Internationalin alus. Abeille Frandren nykyinen kotisatama on Toulon Välimerellä sijaitsevassa Ranskan laivastotukikohdassa Arsenal de Toulon. Hieman Abeille Bourbonin jälkeen, lokakuussa 2005, valmistui sen identtinen sisaralus Abeille Liberté. Sen kotisatama on Cherbourg, jossa se korvasi Abeille Flandren sisaraluksen Abeille Languedocin. Cherbourgissa sijaitseva laivastotukikohta on nimeltään Arsenal de Cherbourg.

Abeille Bourbon toiminnassa

Maaliskuussa vuonna 2013 Abeille Bourbon osallistui harjoituksiin Ranskan Atlantin merialueella. Harjoituksissa testattiin konttialus CMA CGM Marco Polon pelastusjärjestelyjä. Marco Polo on 396 metriä pitkä, painaa 186 000 tonnia ja sen kapasiteetti on 16 000 standardikonttia (TEU), ja se oli kesään 2013 saakka maailman suurin konttialus. Harjoituksissa testattiin tilannetta, jossa Marco Polon potkurijärjestelmä on vahingoittunut. Konttialus asettui kylki tuulta vasten ja alkoi pian ajelehtia. Abeille Bourbon ryhtyi toimiin, joilla konttialus saatiin käännettyä keula tuulta kohden. Sen jälkeen hinaaja siirtyi lähemmäs konttialusta, jotta sitä voidaan kiskoa vaijerilla. Vaikeissa sääoloissa tähän sisältyy aina riski, kun joudutaan olemaan niin lähellä hinattavaa alusta. Säätila harjoituksen aikana oli suotuisa, mikä kirvoitti myös kritiikkiä: jättiläisaluksen hinaus- ja pelastus ei välttämättä onnistu myrskykelillä. Lisäksi Marco Polo oli paluumatkalla, jonka vuoksi osa konteista on tyhjiä ja näin lastin paino on pienempi.
Piispatangara

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan piispatangara on noin 17 cm. Koiras ja naaras eivät eroa toisistaan ulkonäöltään ja yleisväritykseltään lintu on sinertävän harmaa. Selkä, siivet ja pyrstö ovat väritykseltään muuta ruumista tummemmat ja vihreämmät. Siipien kupeiden väritys vaihtelee ja joillakin alalajeilla kainalot ovat valkoiset. Piispatangaran nokka on suhteellisen lyhyt ja paksu.

Levinneisyys ja elinympäristö

Piispatangaraa tavataan Keski-Amerikassa alueella, joka ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Kolumbian ja Venezuelan pohjoisosista, Guyanasta, Surinamesta, Ranskan Guayanasta sekä Amazonin sademetsän alueelta. Lajia on yritetty siirtää myös Floridaan. Linnun elinympäristöä ovat puoliavoimet kosteat ja kuivahkot metsät ja metsien reunat, puutarhat, puistot ja kahviviljelmät. Lajia tavataan usein myös ihmisasumusten läheisyydestä. Piispatangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Piispatangarat liikkuvat vuoden ympäri pareittain. Linnun pesimäkausi kestää maaliskuulta heinäkuulle. Naaras munii yhdestä kolmeen pilkullista munaa, joita se hautoo noin kaksi viikkoa. Koiraspiispatangara osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Piispatangara syö pääasiassa hedelmiä muun muassa viikunoiden suvun puista. Lisäksi laji voi syödä myös kasvien kukkia, mettä ja lehtiä sekä hyönteisiä.
Indian Institute of Space Science and Technology

Indian Institute of Space Science and Technology (IIST) on Intiaan 14. syyskuuta 2007 perustettu avaruustutkimuksen ja -teknologian akateeminen oppilaitos, joka sijaitsee Thiruvananthapuramissa.
Sen taustana on Intian vuosia jatkunut pula tämän alan osaajista tilanteessa, jossa kokeneet rakenne- ja elektroniikkasuunnittelijat siirtyvät aloille, joilla palkat ovat suuremmat kuin suppealla avaruusteollisuussektorilla.
Oppilaitoksen vihki käyttöön tohtori G. Madhavan Nair, joka on Intian avaruusjärjestön ISROn hallituksen puheenjohtaja. Instituutin ensimmäinen johtaja on tohtori B. N. Suresh.
Se kouluttaa alan kandidaatteja ja maistereita.
Scania OmniExpress 320

Scania OmniExpress 320 on Lahden Autokorin ja myöhemmin Scanian valmistama linja-automalli Scania OmniExpress 360:n rinnalla. Suomessa sarjaa näkee ainakin Savonlinjalla ja U-linjoilla. Vuonna 2014 julkistettiin, että Scania OmniExpressistä on tulossa matalalattiaversio. Sen nimeksi tuli Scania OmniExpress 320LE, ja sitä valmistaa SOE Busproduction, koska Lahden Autokori Oy meni konkurssiin vuotta aikaisemmin. Kirjaimet LE on johdettu sanoista Low Entry.