google/wiki40b huggingface dataset:
Iina Salin

Iina Salin (s. 23. maaliskuuta 1985 Mikkeli) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja ääninäyttelijä.
Hän on esiintynyt laulajana useissa eri yhtyeissä ja artistien live-kokoonpanoissa, kuten Waldo’s People, Signmark, Emma Salokoski, Katri Helena, Emma Salokoski Voices, Poppadelic, Higher Ground Vocals, Nokia House Band, HOS Big Band, Reunion Big Band sekä Imatra Big Band.
Hänen ääntänsä voi kuulla muun muassa elokuvissa Maija Mehiläinen ja hunajakisat (Viola), DC Super Hero Girls (Supertyttö): Intergalaktiset pelit, Brain Drain, Super Villain High, Shopkins: Chef Club ja Shopkins: World Vacation. Animaatiosarjassa Paavo Pesusieni hän tekee Paavon ystävän Sannan ääniroolin.
Hän on myös tasa-arvon, syrjimättömyyden ja yhteisöllisyyden arvoille perustuvan Team Haloon jäsen.

Ura

Iina Salin on valmistunut musiikkipedagogiksi (AMK) Metropolia Ammattikorkeakoulusta vuonna 2012 ja työskentelee keikkailun lisäksi pop/jazz -laulunopettajana Pohjois-Helsingin Bändikoulussa. Vuosina 1994-2004 hän opiskeli musiikkia Mikkelin musiikkiopistossa pääaineinaan huilu ja pop/jazz -laulu. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan 2004 hän lähti opiskelemaan musiikkipedagogiikkaa Joensuuhun Karelia-ammattikorkeakouluun, ja muutti Helsinkiin jatkamaan opintoja vuonna 2006.
Hän esiintyi Suomen Euroviisukarsinnoissa 2008 Mikael Konttisen taustalaulajana. Kilpailukappaleena oli Milloin. Eri kuorojen riveissä hän on osallistunut useisiin valtakunnallisiin tv-tuotantoihin, kuten Kuorosota, Nenäpäivä-show, SuomiLOVE ja Putous.
Vuonna 2012 hän osallistui UMOn Kyky 2012 kilpailuun, päästen finaaliin laulamalla Aretha Franklinin tunnetuksi tekemät kappaleet Respect  ja Think.
Vuonna 2013 hän osallistui Uuden musiikin kilpailuun kappaleellaan Last Night.
Loppuvuonna 2013 hänet nähtiin Tartu Mikkiin tv-ohjelmassa.
Vuoden 2013 lopulla hänen silloinen yhtyeensä Swan Land julkaisi debyyttialbumin Your Parade.
Z7 Hermann Schoemann

Valmistus

Alus tilattiin 9. tammikuuta 1935 telakkanumerolla 901 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 7. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta 1936 ja valmistui 15. syyskuuta 1937. Alus nimettiin Flanderin torpedovenelaivueen varakomentajan Hermann Schoemannin mukaan. Schoemann sai surmansa lippulaivansa SMS A 2:n tuhoutuessa Kanaalissa 1. toukokuuta 1915.

Palvelus

Hermann Schoemannin miehistö upotti aluksensa 2. toukokuuta 1942 saatuaan torpedovaurioita taistelussa Britannian kuninkaallisen laivaston QF-11-saattueen risteilijöiden HMS Foresightin ja HMS Edinburghin kanssa.
Taru Lahti-Liukkonen

Lentopalloura

Lahti-Liukkonen aloitti lentopallouransa juniorina LP Kangasalan riveissä. Naisten lentopalloliigajoukkue Vanajan Racing Clubin kanssa hän saavutti myöhemmin hopeaa niin Suomen Cupissa kuin Mestaruusliigassa. Toistaiseksi päättyneellä lentopallourallaan Lahti edusti myös Pieksämäki Volleyta ja virolaista Viimsi Spata. Pelipaikaltaan Lahti-Liukkonen oli yleispelaaja.

Beach volley -ura

Lahti-Liukkonen on kilpaillut rantalentopallosta vuodesta 2006. Vuodet 2011–2012 ja vuodesta 2014 eteenpäin hänen parinaan on ollut Suomen menestynein naislentopalloilija Riikka Lehtonen. Syksyllä 2012 Lahdesta tuli 19-vuotiaana kautta aikain kolmas suomalaispelaaja, joka on voittanut ottelun beach volleyn maailmankiertueella. Aiemmin vain pitkään maailmankiertueella pelanneet Nyströmin siskokset, Emilia ja Erika, olivat pystyneet otteluvoittoon. Lahti pelasi maailmankiertueen päättäneessä Thaimaan turnauksessa Emilia Nyströmin parina, jossa suomalaispari oli lopulta seitsemäs. Erika Nyström ei pystynyt osallistumaan turnaukseen olkapääleikkauksen vuoksi. Kaikkiaan Lahti-Liukkonen oli ennen avausvoittoaan maailmankiertueella esiintynyt kolmessa eri kiertueen osakilpailussa Riikka Lehtosen parina. 
Vuonna 2014 Lahti-Liukkonen sijoittui Anniina Parkkisen kanssa neljänneksi alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa. Lahti-Liukkonen valittiin vuoden tulokkaaksi beach volleyn maailmankiertueella vuonna 2015. Lahti-Liukkonen on yhdessä parinsa Riikka Lehtosen kanssa kiertänyt sekä beach volleyn maailmankiertuetta että Euroopan kiertuetta. Syyskuussa 2015 he tekivät suomalaista beach volley historiaa sijoittumalla 4. sijalle Sotshin osakilpailussa. 
Lahti-Liukkonen valittiin tammikuussa 2015 pidettävän Suomen Urheilugaalan ehdokkaaksi vuoden läpimurto –kategoriassa. Muita ehdokkaita ovat jääkiekon Stanley Cup -voittaja Teuvo Teräväinen, uinnin kaksinkertainen EM-kultamitalisti Jenna Laukkanen ja huippulahjakas maratoonari Aliisa Vainio. Palkinnon voitti lopulta uimari Jenna Laukkanen.
Toukokuussa 2016 Lahti-Liukkonen ja Lehtonen tekivät jälleen suomalaista beach volley -historiaa ja rikkoivat aiemman saavutuksensa, kun suomalaiskaksikko nousi Turkin Antalyan World Tourin -osakilpailussa palkintokorokkeelle. Pari ylsi toiseksi. Lahti-Liukkonen ja Lehtonen tavoittelivat kaksivuotisen Rio-projektinsa myötä paikkaa 24 parin joukkoon Rion kesäolympialaisissa 2016. Unelma Riosta romahti viimein juhannusviikolla 2016, kun pari menetti viimeisen oljenkortensa kokemalla avauskierroksen tappion Norjassa pelatussa Euroopan maanosan karsintaturnauksessa. Lahti-Liukkonen ja Lehtonen olivat beach volley -kauden päätteeksi julkaistussa kansainvälisessä beach volley -rankingissa 13:sia.
Kaksikko selvisi MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 2017.
HMS Theseus (1786)

Palvelus

Alus oli Santa Cruz de Tenerifen taistelussa vuonna 1797 kontra-amiraali Horatio Nelsonin lippulaivana.  
Alus romutettiin 1814 Chathamissa.
Tyvek

Tyvek on DuPont-yrityksen luoma synteettinen materiaali, josta valmistetaan muun muassa kertakäyttöisiä työasuja. Tyvek on verkkomaista muovikangasta, joka pitää vettä, mutta on kuitenkin hengittävää. Tyvek-asussa on vetoketju, ja asu on yleensä valkoinen. Tyvek-pukua käytetään yleensä suojaamaan muita vaatteita esimerkiksi likaantumiselta.
Sankari

Sankari on kansanperinteessä ja kirjallisuudessa usein tarinan päähahmo eli protagonisti, joka edustaa yleensä positiivisia arvoja. Sankariksi kutsutaan myös muita hahmoja, jotka tekevät huomattavia urotöitä. Sankari eroaa tavallisesta hahmosta poikkeuksellisten kykyjensä, onnensa tai rohkeutensa vuoksi, joiden avulla hän yltää sankarillisiin tekoihin. Sankarin vastustajaa kutsutaan antagonistiksi, ja hän on puolestaan tarinan konna.
Myös todellisessa elämässä pyritään joskus kohottamaan joku henkilö, useasti joku julkisuuden henkilö (poliitikko, sotapäällikkö, urheilija), sankariksi.

Sankarin ominaisuuksia

Sankarin peruspiirteet on kirjoitettu ylös jo antiikin aikana. Aristoteleen Runousopissa mainitaan, että tarinan protagonistin on oltava hyveellinen, jotta yleisö samaistuisi häneen. 
Yleensä sankari edustaa hyvyyttä ja jaloutta, mutta kirjallisuudessa, etenkin tragediassa, sankarilla voi olla myös jokin kohtalokas heikkous, jolloin hän on traaginen sankari. Joka voi olla myös hyvis tai pahis.

Runousopin mukaan juuri sankarin kohtaamat vaikeudet lisäävät yleisön samaistumista häneen. Monien kansansatujen päähenkilönä on sankariksi kasvava nuori. Hän on usein perheensä kuopus, joita muut vähättelevät. Nokkeluutensa tai muiden ominaisuuksiensa avulla hän kuitenkin kasvaa sankariksi.
Perinteisiä sankarin urotekoja ovat lohikäärmeiden tai muiden hirviöiden tappaminen sekä tavallisten ihmisten hengen pelastaminen.

Sankarin tyypit

Sankarista on olemassa kaksi perustyyppiä: ylivertainen sankari ja sankariksi kasvava nuori poika tai tyttö.
Ylivertainen sankari käyttäytyy alusta asti kuten sankari. Hän on tietoinen kyvyistään ja asemastaan. Mytologiassa esiintyvät sankarit ovat yleensä ylivertaisia sankareita, heeroksia. Mytologioiden sankarit ovat usein puolijumalia, kuten Akhilleus tai Cuchulainn, ja kyvyiltään yli-inhimillisiä. Sarjakuvissa ylivertaisista sankareista on kehitelty oma muunnelmansa, yli-inhimilliset voimat omaava supersankari.
Lam Adesina

Alhaji Lamidi Ona-Olapo Adesina (20. tammikuuta 1939 – 11. marraskuuta 2012) oli nigerialainen poliitikko. Hän istui Nigerian edustajainhuoneessa ja tuli vuonna 1999 valituksi Oyon osavaltion kuvernööriksi Alliance for Democracy -puolueesta. Hän oli kuvernöörinä vuoteen 2003, jolloin hänen seuraajakseen valittiin Rasheed Ladoja. Adesina toimi lisäksi muun muassa koulun rehtorina. Hän sairasti diabetesta ennen kuin hän kuoli 73-vuotiaana sairaalassa Lagosin saarella.
Adesina opiskeli Nigerian yliopistolla, Nsukkassa ja myöhemmin Ibadanin yliopistolla.
Mycroft Holmes

Hahmo

Sherlock myöntää Mycroftin olevan häntä etevämpi huomio- ja päättelykyvyissä ja onkin kysynyt veljeltään apua tapauksien suhteen, ja tyypillisesti Mycroftin selitykset ovat osoittautuneet oikeiksi. Mycroftilla ei kuitenkaan ole kunnianhimoa ja toimintatarmoa vahvistamaan omia päätelmiään ja mieluummin tyytyy siihen, että hänen uskotaan erehtyneen kuin nähdäkseen vaivaa todistaakseen toisin. Hänelle ongelmien ratkaisu on enemmin harrastus kuin vakava työ.

»Jos salapoliisintaito rajoittuisi nojatuolissa järkeilemiseen, veljeni olisi suurin rikosten selvittäjä, joka koskaan on elänyt» 
(Sherlock Holmes, Kreikkalainen tulkki)
Mycroft Holmes on Sherlock Holmesia seitsemän vuotta vanhempi. John Watson kuvaa häntä Sherlockia kookkaammaksi ja tukevammaksi. Hänen kätensä ovat pulleat kuin hylkeen evät. Hänen kasvonsa ovat jykevät ja niissä on samanlaista piirteitten terävyyttä kuten veljellään. Hänen syvällä olevissa harmaissa silmissä on kaiken aikaa poissaoleva, sisäänpäin kääntynyt katse.
Mycroftin tarkkaa ammattia ei anneta kirjoissa. Erinomaisen laskupäänsä ansiosta hänen sanotaan toimivan eräitten hallituksen virastojen tilintarkastajana. Myöhemmin Sherlock kertoo Mycroftin olevan vähäisessä virassa maan hallituksessa, joskin ajoittain kuvaus "Mycroft on maan hallitus" ei ole kaukaa haettu. Hän on itse luonut asemansa ja tehnyt itsestään korvaamattoman. Kaikkien virastojen päätökset lähetetään hänelle ja hän onkin kuin keskusasema, joka pitää kaiken tasapainossa. Hänen sanansa on ratkaissut valtakunnalliset päätökset kerta toisensa jälkeen.
Mycroft Holmes asustaa Pall Mallilla. Hän on myös yksi Diogenes-kerhon perustajajäsenistä.
Esko Suhonen

Esko Sakari Suhonen (29. helmikuuta 1908 Nilsiä – 7. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Suhonen valmistui arkkitehdiksi 1935 ja työskenteli jo opiskeluaiakana puolustusministeriön rakennusosastolla. Maatalousseurojen keskusliiton rakennuskonsulttina hän toimi vuosina 1936–1941. Hän oli Aravan teknisen osaston johtaja 1949–1953. 1965–1968 hän toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston johtajana. Hän työskenteli myös rakennusalan standardoinnin parissa ja selvitti asuntojen käyttöön vaikuttavia ominaisuuksia teoksessaan Kerrostalon asuttavuus (1963).
Virkatyön ohella Suhonen suunnitteli Järvenpäähän Invalidiliiton omistaman Invan asuntoalueen (1950–1952) ja yksityisiä hankkeita.
Vuonna 1960 Suhoselle myönnettiin nykyaikaisen rakennustaiteen professorin arvo erikoisalanaan asuntoarkkitehtuuri. Hänen piirustuskokoelmansa siirtyi vuonna 1995 lahjoituksena Arkkitehtuurimuseon haltuun.
Hideo Minaba

Hideo Minaba (jap. 皆葉 英夫, Minaba Hideo, s. 2. elokuuta 1971) on japanilainen videopelisuunnittelija. Suurin osa hänen suunnittelemistaan peleistä on Squaren tai Square Enixin kehittämiä.

Ura

Minaban työskentely Square-julkaisujen parissa alkoi 1990-luvun alussa Final Fantasy V:llä, jossa hän työsti kenttägrafiikkaa. Grafiikkapainotteiset työt jatkuivat Final Fantasy VI:ssa ja Super Mario RPG:ssä. Final Fantasy IX:ssa ja Final Fantasy XII:ssa Minaba taas toimi Art Directorina. Final Fantasy IX:n ympäristöt ja hahmot ovat osaksi hänen suunnittelemiaan.
Square-pelien ohella Minaba on osallistunut Mistwalkerin tuottamien pelien kehittämiseen. Hänen Mistwalker-projekteihinsa kuuluvat Blue Dragon, ASH: Archaic Sealed Heat ja Lost Odyssey, jossa konseptitaiteilijana toimineen Minaban tehtävänä oli suunnitella pelin hahmojen käyttämät värikkäät asut.
Will Young

Ennen Pop Idolia

Will Robert Young ja hänen veljensä Rupert syntyivät kaksosina Hungerfordissa Berkshiressä. Youngilla on vanhempi sisko, Emma. Will Young opiskeli Horris Hillissä peruskoulussa ja Wellingtonin opistossa.
Päätettyään opintonsa Wellingtonissa Young lähti opiskelemaan Exeterin yliopistoon politiikkaa. Vuonna 2001 Young aloitti kolmivuotiset musiikinopinnot taidekoulussa Chiswickissä Lontoossa.

Pop Idol

Helmikuussa 2002 Young nousi Britanniassa suosituksi laulajaksi voittamalla ITV-kanavan Pop Idol -kilpailun. Myös kilpailussa toiseksi tullut Gareth Gates on kuitenkin pärjännyt laulajana. Youngin voitto yllätti monet sarjan katsojat, sillä finaalia edeltäneet kyselyt povasivat Gatesista voittajaa.

Pop Idolin jälkeen

Will Youngin ensimmäinen single sisälsi cover-version Westlifen kappaleesta Evergreen ja Cathy Denniksen Pop Idol- voittajalle säveltämän Anything is Possiblen. Maaliskuussa 2002 single teki Isossa-Britanniassa listahistoriaa myymällä ensimmäisenä päivänä 403 027 kappaletta. Lopulta singleä myytiin 1,7 miljoonaa kappaletta ja siitä tuli yhdenneksitoista myydyin single Britannian musiikkihistoriassa.
Pian voittonsa jälkeen Will Young paljasti olevansa homoseksuaali keltaisen lehdistön huhuttua asiasta. Young kertoi, ettei ole koskaan piilotellut seksuaalisuuttaan eikä asia häiritse häntä.
Will Young voitti Brit Award -palkintoja muun muassa singleistään The Long and Winding Road ja Leave Right Now. Hän sai myös lukuisia muita arvostettuja palkintoja.
Vuonna 2005 Young ystävystyi Pikku-Britannia-TV-sarjan koomikon David Walliamsin kanssa. Marraskuussa 2005 Young julkaisi kolmannen albuminsa Keep on samaa aikaa albumin ensimmäisen singlen Switch it on kanssa. Toinen single All Time Love nousi Britannian singlelistan kolmossijalle.
1. toukokuuta 2006 pidetyssä äänestyksessä Young äänestettiin "Britannian kaikkien aikojen suosituimmaksi" artistiksi koskaan. Hän voitti muun muassa Spice Girlsin, Robbie Williamsin ja Paul McCartneyn. Syyskuussa 2006 Will Young on lähdössä Keep on -konserttikiertueelle.

Näyttelijänura

Will Young otti vuonna 2005 vastaan roolin BBC:n tuottamasta, Judi Denchin tähdittämästä Mrs Henderson esittää -filmistä. Saman vuoden marraskuussa julkaistu elokuva sai erinomaiset arvostelut.
Chūbu

Chūbu (jap. 中部地方, Chūbu-chihō) on Japanin pääsaaren Honshūn keskellä oleva alue. Se koostuu yhdeksästä prefektuurista: Aichi, Fukui, Gifu, Ishikawa, Nagano, Niigata, Shizuoka, Toyama ja Yamanashi. 
Chūbu on käsitteenä uusi: se tarkoittaa kirjaimellisesti ”[Honshūn] keskiosaa”, ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran maantiedon oppikirjassa 1900-luvun alussa. Se viittasi siten alueeseen, joka jää länsipuolella sijaitsevan Kinkin ja itäpuolella sijaitsevien Kantōn ja Ōshūn eli Tōhokun väliin. Historiallisesti se on jaettu Tyynenmeren rannikon Tōkain, Japaninmeren rannikon Hokurikun ja keskiosan vuoriston Tōsanin seutuihin.
Chūbun alue on vuoristoinen ja sitä hallitsevat Japanin Alpit, mutta niiden reunamille jää useita alankoja, joilla tuotetaan muun muassa riisiä, teetä ja sitrushedelmiä. Alueen kolme merkittävää teollisuuskeskusta ovat Nagoyan ympäristön Chūkyōn metropolialue, Tōkain rannikko Shizuokan ja Hamamatsun kaupunkien ympäristössä ja Hokurikun pohjoisosa Niigatan kaupungin ympäristössä.
Cantus arcticus

Cantus arcticus op. 61 on Einojuhani Rautavaaran vuonna 1972 säveltämä musiikkiteos, ”konsertto linnuille ja orkesterille”. Teoksessa orkesterille sävellettyyn musiikkiin yhdistyy äänitettyä lintujen laulua, jota on paikoin muokattu äänenkäsittelyllä. Cantus Arcticus on Rautavaaran ja yleensä suomalaisen taidemusiikin kansainvälisesti tunnetuimpia ja esitetyimpiä teoksia.
Teoksen tilasi Oulun yliopisto ensimmäisen tohtoripromootionsa ohjelmamusiikiksi. Kantaesitys oli promootion yhteydessä Oulussa 18. lokakuuta 1972. Oulun kaupunginorkesteria johti Stephen Portman. Rautavaara omisti teoksen Suomen silloiselle presidentille Urho Kekkoselle.
Noin 18 minuuttia kestävässä konsertossa on kolme osaa, nimiltään 1. ”Suo”, 2. ”Melankolia” ja 3. ”Joutsenet muuttavat”. Konsertto on paikoin aleatorinen eli partituuri jättää kapellimestarille mahdollisuuden vapautua nuottimerkinnöistä ja päättää itse, mitä tai millä hetkellä orkesteri soittaa. Ensimmäinen osa alkaa esittämisohjeella: ”Ajattele syksyä ja Tšaikovskia”. Linnunlauluäänite tuodaan mukaan ensimmäisen osan alussa kuultavan puhallinosuuden ja huilusoolon jälkeen, minkä lisäksi myös puupuhaltimet matkivat lintujen laulua. Toinen osa alkaa äänitteellä ja partituurin mukaan orkesteri tulee mukaan siinä vaiheessa, kun äänite on soinut tarpeeksi pitkään, jotta yleisö tajuaa siinä kuultavien lintujen matkivan toistensa ääniä. Myös kolmas osa alkaa äänitteellä laulujoutsenparven äänistä. Tunnetuillakin kapellimestareilla on tiettävästi ollut vaikeuksia ajoittaa varsinkin kolmannen osan musiikki yhteen joutsenäänityksen kanssa.
Rautavaara kopioi osan lintujen laulusta Yleisradion äänitehostearkiston äänitteiltä, mutta osan hän kävi äänittämässä itse soilla Limingassa Oulun lähellä. Äänitystä on käsitelty elektronisesti varsin vähän, vain toisessa osassa kuultavaa tunturikiurun laulua on hidastettu ja kolmannessa osassa laulujoutsenten laulua on monistettu soittamalla samoja ääniä päällekkäin. Muita äänityksessä kuultavia lintuja ovat muun muassa kurjet.
Hans von Berlepsch

Hans Hermann Carl Ludwig von Berlepsch (29. heinäkuuta 1850 Fahrenbach–27. helmikuuta 1915 Witzenhausen) oli saksalainen lintutieteilijä ja kreivi.
Hansin isä täytti itse lintuja ja opetti pojalleen tämän taidon. Hans teki itselleen pienen täytettyjen lintujen kokoelman. 1870-luvulla hän joutui sotaan ja hänestä tuli husaari ja myöhemmin luutnantti. 
Berlepsch opiskeli eläintiedettä Hallen, Leipzigin ja Zürichin yliopistoissa. Opintojen päätyttyä hänen isänsä kustansi hänelle loman Englannissa. 31-vuotiaana hän avioitui ja sai useita lapsia. Isänsä kuoltua hän peri suvun linnan Schloß Berlepschin Witzenhausenin lähistöllä.
Hän käytti perimällä saamaansa varallisuutta tukemalla lintujen keräilijöitä Etelä-Amerikassa, mukaan lukien Jan Kalinowski ja Hermann von Ihering. Hänen yli 55 000 linnun kokoelmansa myytiin Senckenbergin luontomuseoon Frankfurt am Mainissa hänen kuolemansa jälkeen.
Berlepsch tutki muun muassa kolibreja. Hän nimesi 300 uutta lintulajia tai alalajia. Hänen kunniakseen on nimetty nokitinami (Crypturellus berlepschi), kuparitöpökolibri (Chaetocercus berlepschi), töpömuura (Myrmeciza berlepschi), harlekiinimuura (Rhegmatorhina berlepschi), amazonianpalloluura (Hylopezus berlepschi), metsäkanastero (Asthenes berlepschi), ruskoselkäkanastero (Thripophaga berlepschi), palmuorneero (Berlepschia rikeri) ja punavyötangara (Dacnis berlepschi).
Berlepschin tutkimusten perusteella kehitettiin maljamainen linnunpönttömalli berlepscher Nisthöhle, jonka pohjassa oli pieni reikä. Se vastasi lahoa puunydintä, siitä valui kosteus pois.
Queenstown (Uusi-Seelanti)

Historia

Queenstownin alue on ollut maorien asuttama ennen eurooppalaisten saapumista, mutta eurooppalaisten perustaessa alueelle pysyvää asutusta, oli maoriasutus hävinnyt.
Alueen ensimmäinen eurooppalainen perusti alueelle lammasfarmin vuonna 1860, mutta marraskuussa 1862 lähialueelta löydetyt kultaesiintymät saivat alueen väestön kasvamaan nopeasti. Kultakuumeen päätyttyä kaupungin väkiluku laski, kunnes nykyisinkin kaupungille tärkeä turismi alueelle elvytti elinkeinon.
Gioconda Belli

Gioconda Belli (s. 9. joulukuuta 1948) on nicaragualainen kirjailija ja runoilija, ja tällä hetkellä hän kirjoittaa kolumneja Nicaraguan päälehtiin.  
Belli käyttää  Asuttu nainen -romaanissaan (1988, suom. Auli Leskinen) lähihistorian tapahtumia ja todellisia henkilöitä osana jännitystarinaa. Sen lisäksi hän on julkaissut kolme muuta romaania, kuusi runokokoelmaa ja lastenkirjan. Hän osallistui aktiivisesti sandinistiliikkeen taisteluun Somoza-suvun diktatuuria vastaan ja joutuikin 1970-luvulla maanpakoon.
Irlannin vaakuna

Irlannin tasavallan vaakuna, ns. Brian Borun harppu tai Trinity Collegen harppu on Irlannin virallinen vaakuna. Symboli valittiin Irlannin vaakunaksi Irlannin vapaavaltion aikana ja on tullut sittemmin symbolisoimaan myös Irlannin tasavaltaa.

Harppua on käytetty Irlannin symbolina jo 1200-luvulta lähtien ja vuonna 1536 sitä käytettiin kuningas Henry XIII:n kolikoissa. Nykyäänkin se on käytössä Irlannin eurokolikoiden kansallisella puolella.
Komorienkerttunen

Levinneisyys

Komorienkerttusta tavataan kotoperäisenä Komoreilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Melanie Safka

Elämä ja ura

Melanie Safka syntyi Queensin Astoriassa New Yorkissa 1947. Hän opiskeli New York Academy of Fine Arts -koulussa. Hän aloitti laulajanuran opiskellessaan collegessa ja esiintyi sen jälkeen Greenwich Villagen klubeilla. Hän sai julkaisusopimuksen Columbia Recordsilta vuonna 1967 ja levytti ensimmäisen singlensä "Beautiful People" samana vuonna. Toisen singlen jälkeen hän jätti Columbian.
Melanie tapasi vuonna 1968 tuottaja Peter Schekerykin, josta tuli hänen managerinsa ja myöhemmin aviomiehensä. Levy-yhtiö Buddah Records julkaisi Melanien ensimmäisen albumin Born to Be vuoden lopulla. Melanie esiintyi Woodstockissa elokuussa 1969. Sen jälkeen hän julkaisi toisen albuminsa. Melanien kaupallinen läpimurto tapahtui kappaleella "Lay Down (Candles in the Rain)", joka muisteli Woodstockia ja nousi singlelistalla kuudenneksi. Myös albumi Candles in the Rain nousi top-20:een.
Melanie perusti oman levymerkkinsä Neighborhood Records vuonna 1971. Single "Brand New Key" nousi Yhdysvaltain singlelistan kärkeen, ja Melanie oli vuoden 1971 menestyneimpiä artisteja. Albumi Gather Me myi kultaa ja nousi albumilistalla sijalle 15.
Garden in the City nousi vielä listasijalle 19, mutta seuraavat albumit eivät enää menestyneet aiempien tavoin. Melanie keskittyi perheeseensä eikä levyttänyt vuosien 1977 ja 1982 välillä. Sen jälkeen hän on jatkanut levyttämistä ja konsertointia, ja hän on ollut suosittu 1960-luvun nostalgiaesiintyjä.
Thrasyllos

Thrasyllos Mendesläinen, koko nimeltään Tiberius Claudius Thrasyllus (k. 36 jaa.) oli egyptiläinen astrologi, tähtitieteilijä ja matemaatikko, joka eli keisari Tiberiuksen aikana ja palveli tämän alaisuudessa. Hänet tunnettiin tähtitieteellisten laskelmiensa paikkansapitävyydestä.
Nykyään Thrasyllos tunnetaan ennen kaikkea siitä, että hän julkaisi yhden varhaisimmista Platonin teosten täydellisistä laitoksista ja järjesteli Platonin teokset tetralogioiksi eli neljän teoksen ryhmiksi. Diogenes Laertioksen mukaan Thrasyllos oli väittänyt Platonin itsensä järjestäneen dialogit tetralogioihin samalla tavalla, kun kreikkalaiset näytelmät oli järjestetty neljän teoksen ryhmiin, joissa oli kussakin kolme tragediaa ja yksi satyyrinäytelmä. Luokittelu on kuitenkin mitä ilmeisimmin Thrasylloksen oma.
Thrasylloksen jaottelussa jokaisella teoksella on kaksi nimeä, joista ensimmäinen liittyy henkilöön (esimerkiksi Kriton) ja toinen aiheeseen (esimerkiksi Siitä, mitä on tehtävä). Teokset on jaettu tetralogioihin perusteilla, joita ei nykyään täysin tunneta, mutta jaottelu ei liity ainakaan teosten kirjoitusjärjestykseen.
Thrasyllos laski, että israelilaisten pako Egyptistä (exodus) tapahtui noin vuonna 1690 eaa.