google/wiki40b huggingface dataset:
Käsipallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsee olympiaturnaukseen ilman karsintaa. Yksi paikka jaetaan MM–kilpailujen voittajalle. Jos Japani voittaa MM–kilpailut, myönnetään paikka hopeaa saavuttaneelle maalle. Neljälle alueelle (Amerikka, Eurooppa, Aasia, Afrikka) on annettu yksi paikka, jonka he karsivat valitsemassaan tapahtumassa. Loput kuusi maata valitaan kolmessa erillisessä karsintaturnauksessa siten, että jokaisen turnauksen kaksi parasta maata pääsevät olympialaisiin. Turnauksiin valitaan MM–kilpailuissa 2019 parhaiten sijoittuneet joukkueet, jotka eivät ole vielä saavuttaneet olympiapaikkaa sekä eri maanosien parhaita joukkueita.
Amitriptyliini

Valmistenimet Suomessa

Suomessa amitriptyliinia on ollut saatavilla seuraavilla valmistenimillä: Amitriptylin, Laroxyl, Saroten ja Tryptizol. Kotimainen lääkealan yritys Orion Pharma valmistaa edelleen tuotetta nimellä Triptyl.

Kontraindikaatiot

Amitriptyliinille tunnetaan paljon vasta-aiheita ja lääkkeen käytön estäviä muita sairauksia. Samanaikaista MAOI-lääkkeellä tehtävää lääkitystä ei saa olla, sillä siinä on serotoniinioireyhtymän riski. Varoaika on lääkelajista toiseen vaihdettaessa 14 vrk eli 2 vk. Muita tämän lääkkeen käytön estäviä tekijöitä ovat glaukooma, epilepsia, sydämen toiminnan häiriöt, raskaus (ensimmäiset 3 kk), eturauhasen liikakasvu sekä virtsaumpi.

Annostelu

Amitriptyliinia voidaan käyttää kivun hoidossa annostuksella 25–75 mg/vrk, unettomuuteen annostukset ovat pienempiä. Masennuksen lääkityshoidolla annostus liikkuu tavanomaisesti alueella 75–200 mg/vrk. Ylärajaa ei saa ylittää missään tapauksessa, sillä lääke on sydäntoksinen.
Geneettiset ominaisuudet vaikuttavat amitriptyliinin imeytyvyyteen maksan entsyymien CYP2D6 ja CYP2C19 kautta. Farmakogeneettisen testin avulla selvitetään potilaan yksilöllinen entsyymiaktiivisuus, mikä vaikuttaa lääkehoidon tehoon ja turvallisuuteen.

Yliannostus

Amitriptyliini omaa kardiovaskulaarisia, eli sydämeen ja verisuonistoon kohdistuvia, vaikutuksia runsain määrin yliannosteltuna. Lääkkeen terapeuttinen indeksi on suhteellisen kapea: viisinkertainen maksimaalinen päiväannos (5x200=1 000 mg) saattaa olla jo tappava. Muu samansuuntainen (kuten antikolinerginen) lääkitys saattaa kasvattaa myrkytysvaikutusta.

Yhdistelmälääkkeet

Amitriptyliinistä on kehitelty kaksi yhdistelmälääkeversiota. Näillä on voimistunut anksiolyyttis-sedatiivinen hoitovaikutus. Yhdistelmälääkkeistä toiseen on yhdistetty klooridiatsepoksidi, joka on bentsodiatsepiini, ja toiseen perfenatsiini, joka on 1. polven tyypillinen neurolepti. Kauppanimiä ovat Klotriptyl, Limbitrol (amitriptyliini + klooridiatsepoksidi) sekä Pertriptyl (amitriptyliini + perfenatsiini).

Sivuvaikutukset

Amitriptyliinin syljeneritystä vähentävät ja verenkiertoa heikentävät vaikutukset lisäävät hammasvaurioiden riskiä. Trisyklisistä masennuslääkkeistä näyttää amitriptyliini aiheuttavan eniten ja useimmiten sydämeen kohdistuvia haittavaikutuksia. Sydämeen kohdistuvien mahdollisten toksisten vaikutusten johdosta amitriptyliiniä pitäisikin välttää sydänpotilaitten kohdalla. Amitriptyliini vähentää myös verihiutaleiden määrää.
Muut haittavaikutukset ovat yleensä luonteeltaan antikolinergisiä. Amitriptyliini saattaa huonontaa muistitoimintoja. Amitriptyliinin yliannostus (yli 1 000 mg kerta-annostuksena) voi johtaa kuolemaan. Yleensä ei käytetä rinnakkaisesti samanaikaisia masennuslääkityksiä, koska näiden vaikutukset ja haittavaikutukset voivat voimistua. Erityisesti MAO-estäjät ovat täysin vasta-aiheisia, koska tällöin saattaisi kehittyä jopa hengenvaarallinen tila, jota kutsutaan serotoniinisyndroomaksi.
Lähi-itä

Etymologia

Käsitteen Lähi-itä englanninkielistä vastinetta Middle East on käytetty ensimmäisen kerran brittiläisessä Intiassa vuonna 1850-luvulla. Virallisesti nimeä alettiin käyttää Yhdysvaltain hallituksen ulkoministeri John Foster Dullesin Eisenhowerin opin mukaan Suezin kriisin yhteydessä vuonna 1957. Lähi-idän alueen katsottiin olevan Libyan ja Pakistanin, pohjoisen Syyrian ja Irakin ja etelän Sudanin ja Etiopian välissä.

Etniset ryhmät

Lähi-idän suurimman etnisen ryhmän muodostavat arabit. Iranissa valtaväestönä ovat persialaiset, Israelissa juutalaiset. Kyproksessa asuu kreikkalaisia ja turkkilaisia. Lisäksi alueen eri maissa asuvia kansallisia vähemmistöjä ovat kurdit, assyrialaiset, syyrialaiset, armenialaiset, azerit, tšerkessit ja georgialaiset.

Kielet

Arabia on valtakielenä muissa Lähi-idän maissa paitsi Israelissa heprea ja Iranissa persia. Kyproksessa puhutaan kreikkaa ja turkkia.  Myös kurdin kielellä on miljoonia puhujia. Osa Israeliin muuttaneista siirtolaisista puhuu englantia, romaniaa tai venäjää.

Uskonnot

Lähi-itä on monien uskontojen kuten kristinuskon, islamin, juutalaisuuden, jesidismin ja Iranin mithralaisuuden, zarathustralaisuuden, manikealaisuuden ja bahá'in syntypaikka ja hengellinen keskus. Keskiajalta lähtien islam on ollut valtauskontona melkein koko Lähi-idässä.

Talous

Monet Lähi-idän alueet, kuten Gaza ja Jemen, ovat erittäin köyhiä, toiset taas, kuten Qatar, Arabiemiraatit ja Saudi-Arabia, ovat viime vuosikymmeninä vaurastuneet alueen runsaiden maaöljyvarojen ansiosta. 
Maailmanpankin World Development Indicators -tietokannan mukaan (julkaistu 1.6.2009) Lähi-idän kolme suurinta taloutta olivat vuonna 2008 Turkki, Saudi-Arabia ja Iran.
Heinähattu ja Vilttitossu loman tarpeessa

Heinähattu ja Vilttitossu loman tarpeessa on Tiina Nopolan ja Sinikka Nopolan vuonna 1992 kirjoittama lastenkirja. Kirja kuuluu usean kirjan kirjasarjaan, jossa on julkaistu aiemmin Heinähattu ja Vilttitossu, Heinähattu, Vilttitossu ja vauva ja Heinähattu, Vilttitossu ja vaari.

Juoni

Vilttitossu, Heinähattu ja Hanna Kattilakoski haaveilevat lomasta. Matti on kuitenkin sitä mieltä, että talviloma käytetään hyödyllisesti paloharjoitusten ja muun turvallisuusharjoittelun parissa. Harjoitukset eivät vain suju ihan Matin suunnitelmien mukaan. Esimerkiksi Helga Alibullen juuttuu ikkunaan ja Vilttitossu eksyy "oikeasti". Myös heijastimen käytön harjoittelu menee huonosti. Tulipaloharjoituksiin liittyen Alibullenit kertovat lapsuudentuttavastaan Torsti Tattarista ja Vilttitossu rupeaa leikkimään tätä. Muiden, paitsi Matin riemuksi Hanna saa tiedon, että on voittanut arvonnasta risteilyn koko perheelle, ja he pääsevät lopulta lomamatkalle. Matti hakee Pojan mummolasta. Kattilakosket nousevat laivaan, mutta alkaa kamala myrsky ja laivalla on vaikeuksia lähteä. Laivan lähdettyä lapset menevät pallomereen, jossa nämä saavat aikaan lukuisia kommelluksia. Seuraavana päivänä laiva palaa satamaan, eikä se ollut menossa Ruotsiin, kuten Hanna ja Matti olivat luulleet.
Panthea

Juoni

Moskovan konservatoriosta valmistunut Panthea Romoff (Norma Talmadge) on loistava nuori venäläinen pianisti, joka avioituu englantilaisen säveltäjä Gerard Mordaunt’n (Earle Foxe) kanssa. Gerald on menettämässä järkensä, koska hän epäonnistuu kirjoittamansa oopperansa tuottamisen. Nähdessään miehensä kärsimykset Panthea uhraa itsensä iäkkäälle paroni de Duisitorille (L. Rogers Lytton) sillä ehdolla, että ooppera tuotetaan. Pian oopperan menestyksen jälkeen Venäjän hallitus pidättää Panthean hänen oletetusta nihilismijuoniin sekaantumisesta, ja hänet karkotetaan Siperiaan. Kun Gerald saa tietää oopperansa menestyksen alkuperän ja sen hinnan, ensiksi hän nousee kapinaan, mutta myöhemmin ymmärtää Panthean toiminnalle motiivin ja seuraa häntä kylmään Siperiaan. Samaan aikaan Gerardin isä Sir Henry Mordaunt (William L. Abingdon) saa tietää heidän ahdingostaan ja käyttää poliittisia suhteitaan saadakseen armahduksen avioparille. Panthea ja Gerald saavat armahduksen, ja he aloittavat uuden elämän Englannissa.
HMS Norrköping (1940)

Palvelus

Alus osallistui toisen maailmansodan puolueettomuusvalvontaan Ruotsin aluevesillä. Se muutettiin sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se tuhoutui maalilaivana 1962.
Suuren oopperan kummitus (vuoden 1925 elokuva)

Tuotanto ja vastaanotto

Suuren oopperan kummitus kärsi ongelmista jälkituotantonsa aikana. Monia kohtauksista kuvattiin ja leikattiin uudelleen. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Rupert Julian, mutta kohtauksia ohjasivat myös Edward Sedgwick ja Lon Chaney. Lavasteista vastasi Ben Carré, joka suunnitteli pariisilaisen oopperan lavasteet Universalin tontille.
Elokuva ennakkoesitettiin tammikuussa 1925 Los Angelesissa. Tuottaja Carl Laemmle ei ollut tyytyväinen, ja määräsi uudelleenkuvauksia. Paremmin komediaohjaajana tunnettu Edward Sedgwick valittiin ohjaamaan elokuvalle uuden lopun ja muutamia muita kohtauksia. Suuren oopperan kummitus oli uudessa ennakkoesityksessä huhtikuussa, mutta Laemmle ei ollut edelleenkään tyytyväinen palautteeseen. Vain uusi loppukohtaus säilytettiin lisäyksistä, ja tämän jälkeen kuvattiin jälleen uusia kohtauksia, joita ei kuitenkaan valittu lopulliseen versioon.
Ensi-iltansa elokuva sai lopulta 6. syyskuuta, ja se oli valtaisa menestys. Elokuvan tekemiseen oli mennyt noin 630 000 dollaria, joista noin 50 000 lisäotoksiin. Se kuitenkin tuotti hieman yli kaksi miljoonaa dollaria.
Caino

Juoni

Kuuluisan laulajan Cécile Herveyn sisar Elda asuu tätinsä kanssa maaseudun rauhassa. Vaatimaton ja kiltti Elda on kihloissa työteliään ja vastuuntuntoisen naapurinsa Bruno Levesonin kanssa, mutta rakastuu pian tämän huikentelevaiseen veljeen Raouliin. Elda ja Raoul menevät naimisiin ja Bruno väistyy heidän tieltään. Samaan aikaan näyttämölle astuu kohtalokas ja viettelevä Cécile, joka kiinnostaa Raoulia paljon enemmän kuin hänen vaimonsa. Elda saa tyttären, mutta kuolee pian synnytyksen jälkeen. Bruno ja hänen äitinsä ottavat pikku Elinan kasvatettavakseen. Raoul muuttaa Cécilen kanssa kaupunkiin, jossa hän tuhlaa perheen omaisuuden uhkapeleihin. Bruno joutuu myymään maatilansa, Cécile lyöttäytyy yhteen varakkaan lordi Gastonin kanssa, ja itsemurhan lavastanut Raoul pakenee ulkomaille. Vuosien kuluttua Raoul saapuu valepuvussa kotiinsa. Hän haluaa maksaa velkansa ja ottaa Elinan mukaansa, mutta saa surmansa kaksinkamppailussa Brunoa vastaan. Raoulin henkilöllisyyden paljastuttua Bruno, tämän äiti ja Elina menettävät järkensä, kun taas Cécile nai petollisen lordi Gastonin.

Tuotanto, teemat ja vastaanotto

Leopoldo Carluccin ohjaaman Cainon on tuottanut torinolainen Corona Film. Sen päätähti on Italiassa ja myöhemmin Saksassa työskennellyt puolalaissyntyinen Helena Makowska. Aikansa muiden elokuvadiivojen tapaan hänen henkilöhahmonsa on viettelevä ja häikäilemätön femme fatale, jolla on huomiota herättävä silmämeikki, mutta ei riittävää syvyyttä tai karismaa.
Elokuvan lehdistömateriaaleissa Cainoa luonnehdittiin ”intohimodraamaksi” ja ”yläluokan elämän psykologiseksi tutkielmaksi”. Se poikkeaa muista diivaelokuvista ennen kaikkea huolellisesti rakennetulla juonellaan. Visuaalisesti tyylikäs elokuva kiinnittää paljon huomiota otosten sommitteluun ja käyttää muutamissa kohtauksissa päällekkäisvalotusta. Kriitikot ottivat Cainon positiivisesti vastaan ja kiittivät varsinkin sen näyttelijäsuorituksia”.
Alankomaiden elokuvamuseossa säilynyt elokuva on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Kalajärvi (Pello)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Pahtajoen valuma-alueeseen (67.966) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,3 metriä mpy.
Kattilan rauhoitusalue

Kattilan rauhoitusalue (ven. Котельский заказник, Kotelski zakaznik) on aluetason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 12 100 hehtaaria, josta järviä on 3 000 hehtaaria ja Suomenlahden vesialuetta 50 hehtaaria.
Rauhoitusalue on perustettu vuonna 1976. Sitä hallinnoivat Leningradin aluehallitus ja LOGU ”Rakovyje ozjora” (ven. ЛОГУ «Раковые озёра»). Rauhoitusalueen tavoitteena on pohjoisimpien tammimetsien, vanhojen havumetsien sekä harvinaisten kasvi- ja eläinlajien suojelu, jääkauden muovaaman maiseman, järvien ekosysteemien sekä luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen. Rauhoitusalue ulottuu 30 kilometriä Kaprionlahdesta lounaaseen, ja siihen kuuluvat Koppananjärvi, Syväjärvi, Paapinajärvi, Haapalanjärvi ja Palokkaanjärvi. Alueen sisällä sijaitsevat Järvikoiskylä sekä Kjamišin asemanseudun taajama (ven. Кямиши). Läheisin suurempi asutuskeskus on Kattilan kylä 5 kilometriä rauhoitusalueesta itään.
Resovia Rzeszów

Lentopallo

Lentopallossa seuran edustusjoukkue pelaa Puolan korkeimmalla sarjatasolla, jossa se lukeutuu yhdeksi kärkijoukkueista. Kotimaansa liigan lisäksi joukkue pelaa Euroopan Challenge Cupissa, jossa se sijoittui kaudella 2007–2008 neljänneksi. Puolan liigan parhaimmat ajat joukkue koki 1970-luvulla, kun se eteni peräti neljä kertaa peräkkäin maan mestaruuteen vuosina 1971, 1972, 1974, 1975.
Suomalaispelaajista Mikko Oivanen pelaa Resovia Rzeszówissa kaudella 2008–2009. Hänen sopimuksensa Resovia Rzeszówin kanssa on 2+1 vuotinen, joten hänet nähdään joukkueessa myös kaudella 2009-2010.
Kirstie Alley

Ura

Alley nousi kuuluisuuteen tilannekomediasta Terveydeksi, jossa hän näytteli vuodet 1987–1993. Hän voitti roolistaan niin Emmyn kuin Golden Globenkin. Hänen muita tunnettuja ja Suomessakin nähtyjä tv-sarjoja ovat Veronican salaisuudet (1997–2000) ja hänen paino-ongelmilleen nauranut televisiosarja Fat Actress (2005), sekä tositelevisiosarja Elämää suurempi Kirstie Alley.
Alley tuli vuonna 2010 toiseksi sarjan "Tanssii tähtien kanssa" alkuperäisversiossa, ja hänet kutsuttuun sarjan "all stars"-versioon 2012.
Elokuvista Alley muistetaan parhaiten luultavasti kolmesta komediaelokuvasta John Travoltan kanssa: Hei, kuka puhuu (1989), Hei, kuka puhuu myös (1990) ja Hei, kuka puhuu nyt (1993). Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat Star Trek II: Khanin viha (1982), Sokea todistaja (1984), Tarkoituksena tappaa (1988)  ja Vaarallinen syrjähyppy (1990). Urastaan Kirstie on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Alley on ollut kerran naimisissa Parker Stevensonin kanssa vuodet 1983–1997; avioliitosta jäi kaksi adoptoitua lasta. Alley on myöhemmin käsitellyt sarjassaan Elämää suurempi Kirstie Alley elämäänsä Hollywoodissa kahden teinin yksinhuoltajana.
Alley on myös yksi Hollywoodin tunnetuimpia skientologeja, joiden ylläpitämän Narconon-huumeistakuntoutusmenetelmän avulla Alley pääsi irti kokaiiniriippuvuudestaan. Hän on myös kirjoittanut kirjan laihduttamisesta.  Vuonna 2010 Alley toi julkisuuteen oman laihdutustuotteen.
Ville Vickholm

Ville Vickholm (1970 tai 1971 – 27. marraskuuta 2003 Lapinjärvi) oli suomalainen potkulautailija ja potkukelkkailija.
Hän voitti vuonna 2003 potkulautailun Eurocupin kokonaiskilpailun. Potkukelkkailussa hänellä on mitaleita MM-kilpailuista ja SM-kilpailuista.
Vickholm toimi myös Suomen Potkukelkkailu- ja Potkulautailuliiton puheenjohtajana. Vickholm kuoli marraskuussa 2003 harjoituslenkillä rattijuopon ajaessa hänen päälleen.
Maailmojen sota (vuoden 1953 elokuva)

Palkinnot

Elokuva voitti vuonna 1954 Oscar-palkinnon parhaista erikoistehosteista. Se oli myös ehdolla parhaasta leikkauksesta ja parhaasta äänityksestä.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti Maailmojen sotaa ”definitiivisenä” 1950-luvun scifi-elokuvana. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Vuonna 1995 Maailmojen sota valittiin Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Vinski Viholainen

Hannu "Vinski" Viholainen (27. maaliskuuta 1951 Mikkeli – 13. maaliskuuta 2018) oli suomalainen valomies. Hän tuli tunnetuksi Sielun Veljien valomiehenä. Hänet mainitaan toisinaan yhtyeen viidentenä jäsenenä ja hän olikin mukana kaikilla yhtyeen keikoilla. Valot olivat niin tärkeä osa yhtyettä, että sen ei aluksi pitänyt levyttää lainkaan, koska valoja ei saada levylle. Viholainen oli mukana jo yhtyettä edeltäneessä Iskelmätaivas–projektissa. Ennen tätä hän toimi Vanhan ylioppilastalon valomiehenä.
Viholainen kuoli haimasyöpään.
Glassport

Glassport on kunta Alleghenyn piirikunnassa Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Glassport sijaitsee Monongahela-joen rannalla noin 16 kilometriä Monongahela ja Allegheny-jokien risteyskohdasta. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kunnan asukasluku oli 4 993.
Vastakaarijousi

Vastakaarijousi on jousiase, jossa kaaren päät kaartuvat ulospäin. Vastakaarijousia käytetään nykyisin urheiluaseina ja metsästyksessä. Ne ovat yleensä heikkotehoisempia kuin nykyiset talja-, varsi- tai pitkäjouset, mutta helppokäyttöisempiä.
Vastakaarijousen ideana on, että kaartuvat päät varastoivat jännittyessään enemmän energiaa ja antavat nuolelle suuremman lähtönopeuden kuin samanpituisessa vastakaarettomassa jousessa. Vastakaarijousi on siten ollut hyödyllinen olosuhteissa, joissa pitkä jousikaari on hankala, kuten tiheissä metsissä tai ratsain liikuttaessa. Vastakaarijousia ovatkin käyttäneet muiden muassa hunnien ja mongolien ratsain liikkuneet sotilaat.
USS Boston (1884)

Valmistus

Alus tilattiin osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1884 ja otettiin palvelukseen 2. toukokuuta 1887 päällikkönään Francis M. Ramsay.

Palvelus

Alus makasi ankkurissa Puget Soundissa 15. kesäkuuta 1911 saakka, jolloin se lainattiin Oregonin naval militialle. Syyskuussa 1916 alus palautui laivaston hallintaan, mutta sitä ei palautettu palvelukseen ja se poistettiin alusluettelosta 3. toukokuuta 1917. Kolme viikkoa myöhemmin alus siirrettiin United States Shipping Boardille, mistä se palautettiin laivastolle kesäkuussa 1918. Nyt alus muutettiin vastaanottoalukseksi.
Alus palautettiin palvelukseen Mare Island Naval Shipyardilla 16. joulukuuta 1918. Pian tämän jälkeen alus hinattiin San Franciscoon, missä se oli seuraavat 27 vuotta. Alus nimettiin 9. elokuuta 1940 uudelleen Despatchiksi, jotta nimi vapautuisi valmistuvalle raskaalle risteilijälle CA-69. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 17. helmikuuta 1941 IX-2. Alus hinattiin 8. huhtikuuta 1946 San Franciscosta merelle ja upotettiin. Alus poistettiin alusluettelosta 17. huhtikuuta.
Alinen Tuuloslammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.
Siirtäjä-RNA

Siirtäjä-RNA (tRNA) on proteiinisynteesiä auttava pienehkö RNA-molekyyli, joka siirtää aminohapon proteiinin osaksi. Proteiinit ovat aminohappoketjuja, jotka valmistuvat ribosomeissa lähetti-RNA:n ohjaamana. Yhtä aminohappoa vastaa kolmen nukleotidin kodoni. Siirtäjä-RNA on se molekyyli, johon aminohappo kiinnittyy ja jonka avulla ribosomi liittää tämän aminohapon rakentuvaan proteiiniin.

Siirtäjä-RNA

Siirtäjä-RNA muistuttaa jonkin verran apilaksi taivutettua lankaa levityskuvassa. Apilassa on kolme lehteä, ja varsi. Molemmat lähetti-RNA:n päät ovat varressa. Apilan "vaakasuorat" haarat ovat D-haara ja T-haara. Kolmiapilan keskihaara on A-haara. Apilan kärjessä on antikodoni, joka vastaa lähetti-RNA:n kolmesta emäksistä koostuvaa geneettisen koodin mukaista kodonia. Apilan varren päässä on beta-pää eli 3'-pää, mihin aminohappo kiinnittyy, ja sen jälkeen vartta eteenpäin mennessä vastaanottajakanta. 3'-pää on yleensä CGA.
Siirtäjä-RNA:t ovat yleensä melko pieniä, 74–95 nukleotidia, ja sisältävät joitain RNA:han ja DNA:han normaalisti kuulumattomia elementtejä. Näitä ovat muun muassa dihydrouridiini DiH, metioniinojohdannaiset DiMe, Me, I ja pseudouridiini Ψ Ainakin hiivan renyylialaniini-RNA:ssa näyttää olevan paljon urasiilia ja guaniinia. Siirtäjä-RNA:n molekyylipaino on noin 25 000. Siirtäjä-RNA:ta on antikodonin mukaan ainakin 49 eri tyyppiä. Mitokondriossa on 22 eri siirtäjä-RNA-geeniä. Tumallisissa soluissa siirtäjä-RNA:t syntyvät tumassa RNA-polymeraasi-III:n avulla.
Siirtäjä-RNA:n muotoa pitävät yllä vetysillat.
Tyypillisessä siirtäjä-RNA:ssa, kuten fenyylialaniinin siirtäjä-RNA:ssa, on 14 kiinteää nukleotidia, jotka eivät voi vaihtua. Mutta mukaan on lisäksi otettava antikodonin kolme nukleotidia GAA, ja kymmenen vetysiltoja synnyttävää nukleotidia. Näin ollen siirtäjä-RNA:n 76 nukleotidista on oltava oikein 27.
Herra Tompkins

Herra Tompkins on alkujaan ukrainalaissyntyisen fyysikon George Gamovin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy useissa hänen teoksissaan. Tunnetuimpia teoksia on Herra Tompkins fysiikan ihmemaassa, joka pyrkii selittämään ja kuvaamaan maallikoille tavanomaisia fysiikan ilmiöitä. Alkuperäinen teos on myös Gamowin osittain kuvittama.
Kirjojen päähenkilö herra Tompkins on varsinaiselta ammatiltaan pankkivirkailija, mutta innokas fysiikan harrastaja. Hänen seikkailujaan fysiikan ihmemaassa seurataan muun muassa sekä hänen eloisien uniensa että käymiensä yleisöluentojen kautta. Eniten huomiota kirjoissa saavat 1900-luvun päätutkimuskohteet, kuten suhteellisuusteoria, kosmologia ja kvanttifysiikka.
Alun perin Gamow oli kirjoittanut vain lyhyitä tarinoita Tompkisin seikkailuista populaaritieteelliseen Discovery-lehteen, kunnes Cambridge University Press julkaisi teoksen ensimmäistä kertaa yhtenäisenä kokonaisuutena vuonna 1940 nimellä Mr Tompkins in Wonderland. Sittemmin kirja sai vielä jatkoa vuonna 1944 julkaistusta kirjasta Mr Tompkins Explores the Atom. 
Vuonna 1999 Russell Stannard julkaisi kirjasta Herra Tompkins fysiikan ihmemaassa uudistetun painoksen nimellä Herra Tompkinsin uusi maailma. Stannardin versio oli ajanmukaistus Gamowin alkuperäisistä tarinoista ja sisälsi muun muassa neljä kokonaan uutta lukua, jotka käsittelivät sekä mustia aukkoja että nykyaikaisia hiukkaskiihdyttimiä.
Studio123

Studio123 on kolmisalinen elokuvateatteri Kuusankoskella, nykyään Kouvolan alueella. Se avattiin Kuusankoskitalon valmistuttua vuonna 1985. Yrittäjänä teatterissa toimii Veikko Viitanen, muuta henkilökuntaa on vaihtelevasti noin 10 henkeä. Studio 123 luopui vuosien 2009-2011 aikana vanhoista 35mm-filmiprojektoreistaan ja asennutti tilalle Barcon digitaaliset esityslaitteistot. Kolmiulotteisissa esityksissä käytetään XpanD 3D tekniikkaa.
Kouvolan Tervaskankaalle rakentuvaan kauppakeskus Veturiin avatiin syksyllä 2012 Studion sisarteatteri Kino 123. Yhteistyökumppanina Veikko Viitasen kanssa uudessa teatterissa toimii elokuvasuomentajana paremmin tunnettu Marko Hartama.
Teattereissa esitetään myös oopperaa ja konsertteja. Iltapäivänäytöksiä järjestetään varttuneelle väelle.