Cochabamba

Historia

Cochabamban laaksossa on ollut asukkaita yli tuhat vuotta sen tuottavan ja hedelmällisen maaperän ja ilmaston vuoksi. Arkeologiset todisteet viittaavat, että laakson ensimmäiset asukkaat olivat monista etnisistä alkuperäiskansojen ryhmistä. Inkat, Mojocoyat, Omerequet sekä Tiwanaku -kansan edustajat asuivat laaksossa kauan ennen kuin espanjalaiset saapuivat.
Ensimmäinen espanjalainen laakson asukas oli Garci Ruiz de Orellana vuonna 1542. Hän hankki suurimman osaan maastaan paikallisilta heimopäälliköiltä Achatalta ja Consavanalta vuonna 1552 tehdyn Potosín kaupungin rekisterin mukaan. Hinta oli 130 pesoa. Hänen asuntonsa tunnettiin nimellä Casa Mayorazgo ja se on edelleen olemassa Cala Calan kaupungin läheisyydessä.
Villa de Oropesa, jolla nimellä Cochabambaa ensin kutsuttiin, perustettiin 2.8.1571 Oropesan kreivin varakuningas Fransisco de Toledon käskystä. Kaupungin tarkoituksena oli tulla maanviljelyn keskukseksi, jotta se pystyisi tuottamaan ruokaa pienemmille kaivoskaupungeille läheisellä Altiplanon alueella. Erityisesti oli ajateltu Potosín kaupunkia, josta tuli yksi suurimmista ja rikkaimmista kaupungeista maailmassa 1600-luvulla, joka oli perusta suurelle vauraudelle, joka lopulta teki Espanjasta maailman mahdin siihen aikaan. Hopeakaivosteollisuuden ollessa suurimmillaan Potosíssa, Cochabamba kukoisti ensimmäiset vuosisatansa. Kaivosteollisuuden hiipuessa 1700-luvulla Cochabamban kukoistus alkoi hiipua sen mukana.
Vuonna 1786 Espanjan kuningas Kaarle III nimesi kaupungin uudelleen uskollisuuden ja rohkeuden Villa Cochabambaksi. Tämä tehtiin, koska kaupungilla oli keskeinen rooli tukahdutettaessa alkuperäiskansojen kapinoita 1781 Orurossa. Cochabambasta lähetettiin aseistettuja joukkoja Oruroon, jotta kapinat saataisiin tukahdutettua. Myöhäisestä 1800-luvusta lähtien Cochabamba on ollut jälleen yleisesti ottaen menestyksekäs maatalouden keskus Boliviassa.
1793 vuoden väestönlaskenta kertoo, että kaupungin asukasluku oli 22 305 henkilöä. 12 980 oli mestitsejä, 6 368 espanjalaisia, 1 182 intiaania, 1 600 mulattia ja 175 afrikkalaista orjaa.
Vuonna 2000 Cochabambassa alkoivat suuret protestit kaupungin vesilaitoksen yksityistämisen takia. Maailmanpankki oli vaatinut lainojensa ehtona valtion toimintojen yksityistämistä. Vesilaitos myytiin yksityisille sijoittajille, ja kaupunkilaisten vesilaskut nousivat rajusti.
Tammikuussa 2007 kaivosmiehet ottivat yhteen maalaisprotestoijien kanssa, jolloin kolme ihmistä kuoli ja yli 130 loukkaantui. Demokraattisesti valittu Cochabamban prefekti, Manfred Reyes Villa, entinen sotilasneuvonantaja Luis García Mezan diktatuurin aikaan 1980-luvulla, liittoutui Bolivian itäisten hallintoalueiden kanssa. Reyes Villa ajautui väittelyyn presidentti Evo Moralesin kanssa alueellisesta autonomiasta ja muista poliittisista aiheista. Protestoijat tukkivat maantiet, sillat ja päätiet yrittäen pakottaa Reyes Villan eroamaan. Kansalaiset hyökkäsivät protestoijia vastaan rikkoen esteet ja kiertäen ne. Poliisi ei tehnyt paljoakaan puuttuakseen tilanteeseen. Sen jälkeiset protestoijien yritykset uhata hallitusta olivat epäonnekkaita, mutta jännityksiä osapuolten välillä ei ole ratkaistu.
Heinäkuussa 2007 tammikuun protestiliikkeen veteraanit pystyttivät monumentin hallituksen tukijoista kuolleiden ja loukkaantuneiden kunniaksi, joka tuhottiin yöllä ja tämä aloitti konfliktit jälleen kaupungissa.

Ihmiset ja kulttuuri

Cochabamba on taloudellisesti aktiivinen kaupunki ja se on sosiaalisesti vapaampia paikkoja kuin moni muu bolivialainen paikkakunta. Kuten muutkin suuret kaupungit Andeilla, Cochabamba on vastakohtien kaupunki. Sen keskusta Plaza Colónin tai Plaza 14 de Septiembren läheltä on aika moderni. Siellä on paljon valoja, autoja ja liikettä kaduilla sekä internet-kahviloita. Näillä paikoilla sijaitsevat myös suurin osa kaupungin liiketoiminnasta sekä taloudellisesta toiminnasta. Aktiivinen yöelämä keskittyy Calle Españan lähelle ja myös El Pradon puistobulevardin varrelle. Siirryttäessä kauemmas keskuksesta paikoista tulee vähemmän edistyneitä teknologisesti. Cochabamban kulmilla on usein suuremmat rikostilastot ja sieltä puuttuvat sähköt, talojen sisältä viemäri- ja vesiputket sekä kivetyt tiet. Äärimmäinen esimerkki tästä on aivan lentokentän etelän puoleinen alue, jossa puoliksi rakennetut savitiilitalot ovat päällystämättömien likaisten katujen varrella. Tämä on ensivaikutelma, jonka lentokoneella tulevat vieraat saavat.
Kaikista eniten Cochabambassa puhutaan espanjaa, tai castellanoa, joksi paikalliset sitä kutsuvat. Cochabamban alueella puhuttu espanja on sanastoltaan melko konservatiivista, mutta joitakin ketšuan ja aimaran sanoja on otettu jokapäiväiseen käyttöön.
Kuten monissa muissakin kaupungeissa ympäri maailmaa, englantia puhutaan ja ymmärretään jatkuvasti enemmän erityisesti yritysjohtajien ja länsimaalaistuneiden cochabambinoiden keskuudessa.