google/wiki40b huggingface dataset:
Fidžinintialaiset

Historia

Brittiläiset vallanpitäjät eivät halunneet häiritä fidžiläisten perinteistä elämäntapaa, mutta he tarvitsivat työvoimaa saaren sokeriplantaaseille. Britit alkoivat värvätä ihmisiä Intiasta uskotellen, että Fidži sijaitsi aivan lähellä, vaikka todellisuudessa sinne oli 1 000 kilometrin matka. Ihmisiä myös kaapattiin ja tuotiin väkisin saarelle. 
Kun työläiset olivat olleet maassa viisi vuotta, he saivat päättää halusivatko he takaisin Intiaan vai jäädä saarelle, suurin osa päätti jäädä. Monet vuokrasivat maata alkuperäisasukkailta (maata ei saanut myydä alkuperäisasukkailta maahanmuuttajille) ja alkoivat viljellä omia sokeriviljelmiään, toiset muuttivat kaupunkeihin. Fidžillä hävisi intialaisten perinteinen kastijärjestelmä, tämä johtui siitä, että naiset olivat lähinnä alemmasta kastista ja ylempien kastien naisia ei juuri ollut. Kun ylemmän kastin miehet menivät naimisiin alempien kastien naisten kanssa kastierot unohtuivat vähitellen.

Väestö

Suurin osa fidžinintialaisista  asuu niin sanotulla sokerivyöhykkeellä ja suurimmissa kaupungeissa. Suurin osa heistä puhuu fidžinhindiä, mutta pienempienkin intialaisten kielten puhujia löytyy. 76,7 % heistä on hinduja, 15,9 % on muslimeja ja 0,9 % on sikhejä, loput ovat kristittyjä tai ateisteja.
Mark McCarrick

Mark McCarrick (s. 4. helmikuuta 1962, Liverpool, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.

Ura

McCarrickin ensimmäinen ammattilaisseura oli Birmingham City, johon hän siirtyi kaudeksi 1983-84. Pelejä Englannin pääsarjassa kertyi tuolla kaudella 15. Hän ei kuitenkaan vakuuttanut valmennusjohtoa ja matka jatkui kauden jälkeen alemmille tasoille. McCarrick pelasi muun muassa Lincoln Cityssä, Crewe Alexandrassa, Runcornissa, Tranmere Roversissa ja Altrinchamissa. Liigaotteluita Englannissa kertyi lähes 200, joista 125 Tranmeressa. Myös lähes kaikki ammattilaisuransa maalit(14) hän teki samassa seurassa.
McCarrick pelasi myös Suomen pääsarjaa. Kausilla 1986 ja 1987 hän pelasi Kopareissa. Kaudet olivat pettymyksiä ja kauden 1987 jälkeen Koparit putosivatkin pääsarjasta. McCarrickille otteluita kertyi 14 ja maaleja yksi.
Cosimo Aldo Cannone

Cosimo Aldo Cannone on italialainen S1 Powerboat Racing -veneilijä. Hän on lopettanut uransa. Hän on menestynein S1-veneilijä kautta aikojen kymmenellä maailmanmestaruudellaan.
Viljo Vyyryläinen

Viljo Ilmari Vyyryläinen (29. huhtikuuta 1917, Johannes – 24. heinäkuuta 1976 Kaarina) oli littoislainen suomalainen Mannerheim-ristin ritari.
Viljo Vyyryläisen isä oli Johanneksen kunnanesimiehen poika, myöhemmin muurari Anton Arvid Vyyryläinen (s. 31.5.1877 Johannes) ja äiti meijerinhoitaja Adolfina Henriette Westerlund, molemmat Vaahtolan kylästä, vihitty Johanneksessa 1.12.1901. Sisällissodassa Viljon isä toimi punaisten puolella Johanneksen vallakumoustuomioistuimen syyttäjänä ja elintarvikelautakunnan puheenjohtajana, ja hänet tuomittiin kuolemaan sodan päätyttyä.
21. joulukuuta 1944 alikersantti Vyyryläinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi numero 181. Ansioiksi katsottiin toiminta korpraalina Teikarsaaren puolustustaisteluissa kesällä 1944, jossa hän otti komentoonsa kaksi joukkuetta ja organisoi vastahyökkäyksen sekä oma-aloitteisesti järjesti haavoittuneiden huollon ja evakuoinnin. Myöhemmin hän organisoi uuden puolustuslinjan vihollisen yrittäessä maihinnousua ja johti joukkoja, kunnes saarelle saatiin kuljetettua upseereita. Taistelussa Vyyryläinen haavoittui lievästi käteen ja päähän.
Vyyryläinen oli siviiliammatiltaan muurari. Hänet ylennettiin ylikersantiksi 23. joulukuuta 1968.
Talvisodan aikana Vyyryläisen äiti joutui evakkoon Piikkiöön, jonne Viljokin asettui. Sittemmin sodan jälkeen hän rakensi perheelleen omakotitalon Kaarinaan. Vyyryläinen oli puoluekannaltaan sosialidemokraatti ja istui Kaarinan kunnanvaltuustossa 1954–1976. Hän toimi sosiaalilautakunnan puheenjohtajana ja kunnalliskodin johtokunnan puheenjohtajana.
Ojakkala

Historia

Ojakkalan rautatieasema suljettiin 1960-luvulla. Asema toimi myös yksityisen kapearaiteisen 600-millimetrisen Ojakkalan–Olkkalan rautatien pääteasemana vuosina 1912–1956. Ojakkalassa aloitti toimintansa Vihdin ensimmäinen kansakoulu, Pietilän kansakoulu, vuonna 1871. Nykyään taajamassa toimii Ojakkalan koulu.
Vuosisadan auto

Vuosisadan auto oli kansainvälinen palkinto, joka annettiin 1900-luvun vaikutusvaltaisimmalle autolle. Global Automotive Elections Foundation valitsi voittajaksi Ford Model T:n Las Vegasissa järjestetyssä gaalatilaisuudessa 18. joulukuuta 1999.
J. W. Keto

Jaakko William Keto (alk. Liukku, 19. joulukuuta 1884 Laihia – 21. lokakuuta 1947 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen toimittaja ja vasemmistolainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana ja ministerinä sekä Helsingin apulaiskaupunginjohtajana.
Kedon vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Keto ja Anna Hartvik. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. J. W. Keto toimi osuustoimintaliikkeessä. Hän oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) kirjallinen sihteeri ja osuuskauppakurssien johtaja 1913–1916 sekä Kulutusosuuskuntien Keskusliitossa (KK) Kuluttajain Lehden vastaava toimittaja 1917–1919, opinto-osaston hoitaja 1920–1923, osuuskauppakoulun johtaja 1920–1925, Konsumentbladetin toimittaja 1921–1922 ja päätoimittaja 1925–1927, Yhteiskunnallisen Korkeakoulun osuustoimintaopin opettaja 1925–1933 ja KK:n toinen johtaja 1926–1931.
Keto oli sosialismin teorian asiantuntija ja toimi SDP:n kansanedustajana 1919–1931, Helsingin sosiaali- ja opetustoimen apulaiskaupunginjohtajana vuodesta 1931, sosiaaliministerinä Cajanderin hallituksessa 1937 sekä vuodesta 1946 puheenjohtajana Suomen Kansan Demokraattisessa Liitossa (SKDL) sekä siihen kuuluneessa Sosialistisessa Yhtenäisyyspuolueessa (SYP). Keto oli Parlamenttienvälisen liiton Suomen osaston johtokunnan varapuheenjohtajana 1927–1931 ja Parlamenttienvälisen liiton neuvoston jäsenenä 1929–1931. Hän oli hallituksen edustajana Moskovan asevarustelun supistamiskonferenssissä 1921–1922, Kansainliiton konferensseissä 1925, 1927 ja 1929 sekä taloudellisessa maailmankonferenssissä 1926.
Keto oli naimisissa 1913–1932 Julia Natalia Järviluoman (k. 1932) kanssa,
Loiro

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151,2 metriä mpy.
Good (elokuva)

Juoni

1930- ja 1940-luvuille sijoittuva elokuva kertoo John Halderista (Viggo Mortensen), saksalaisesta kirjallisuuden professorista, joka on aluksi haluton hyväksymään Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen ajamia aatteita. Hän kehottaa ystäväänsä ja ensimmäisen maailmansodan taistelutoveriaan, juutalaista Mauricea (Jason Isaacs), ottamaan rauhallisesti, sillä natsien valtaannousu on vain pian ohimenevä vaihe. Luennoillaan Halder kohtaa nuoren naisopiskelijan Annen (Jodie Whittaker), jonka kanssa hän ajautuu suhteeseen ja eroaa ensimmäisestä vaimostaan. Hän yrittää myös huolehtia tuberkuloosia sairastavasta äidistään ja kirjoittaa kokemuksiensa pohjalta eutanasiaan myönteisesti kantaa ottavan romaanin, joka kiinnittää natsien ja jopa itsensä Adolf Hitlerin huomion. Propagandatekstiä vastaan Halderille tarjotaan ylennystä yliopistossa ja seremoniallista paikkaa SS-joukoissa. Hän myöntyy.
Juutalaisten aseman käytyä yhä kestämättömämmäksi 1930-luvun edetessä Maurice pyytää Halderia hankkimaan hänelle junalipun Pariisiin, Ranskaan. Se ei onnistu, mutta kuultuaan Ernst vom Rathin murhasta ja kristalliyön suunnitelmista Halder yrittää uudelleen ja saa hankittua lipun – enää hän ei vain löydä Mauricea sekasorron keskeltä. Myöhemmin paljastuu, että Maurice oli etsinyt häntä hänen kotoaan, mutta Anne oli antanut tämän ilmi. Elokuvan päätteeksi Halder vierailee työtehtävissään keskitysleirillä ja saa huomata, mitä hänen tekonsa ovat saaneet aikaan.
Chorzów

Chorzów (saks. Königshütte) on 110 538 asukkaan (2014) kaupunki Etelä-Puolassa, lähellä Katowiceä.
Terästeollisuuden kukoistaessa Chorzów oli yksi tärkeimmistä kaupungeista Puolan merkittävimmällä talousalueella Sleesiassa. Kaupungissa oli kolme hiilikaivosta, kaksi rautakaivosta ja useita terästeollisuuden tuotantolaitoksia. Monet näistä on sittemmin suljettu taloudellisista ja ympäristönsuojelusyistä.
Chorzówin itäosissa on suuri virkistysaluekeskittymä, jossa on huvipuisto, planetaario, messuhalli ja Puolan suurin urheilukenttä. Messuhallin katto petti tammikuussa 2006 lumen painon alla surmaten kymmeniä ihmisiä.
Mekes

Mekes Oy oli suomalainen Parkanossa toiminut konepaja-alan yritys joka perustettiin 1962. Yhtiön Parkanon kokoonpanotehdas valmistui 1963. Mekes Oy suunnitteli ajoneuvojen valmistuksen aloittamista 1960-luvun puolivälissä mutta suunnitelmat eivät toteutuneet ja yhtiö teki konkurssin 1967. 
Mekes Oy:n perustaja oli vuorineuvos Eino Kivivuori joka oli joutunut eroamaan Raision Tehtaat Oy:n pääjohtajan virasta 1961 samana vuonna paljastuneen margariiniskandaalin vuoksi. Kivivuori kuului presidentti Urho Kekkosta tukeneen k-linjan johtohenkilöihin. Mekes Oy:n osakkaina oli noin 400 pientä eri puolella Suomea toiminutta metallialan yritystä ja yhtiön tarkoituksena oli avustaa osakasyrityksiä tuotekehittelyssä, markkinoinnissa sekä vientiponnisteluissa. Lisäksi oli määrä luoda uusia teollisia työpaikkoja maaseudulle ja tätä varten yhtiön tehdas sijoitettiin Parkanoon. Kivivuori toimi itse Mekes Oy:n toimtusjohtajana vuoteen 1965 saakka.
Vuonna 1965 Mekes Oy alkoi suunnitella ajoneuvotuotannon aloittamista Parkanossa. Yhtiö aikoi aloittaa Steyr-Daimler-Puch-moottorilla varustettujen BMW 700 LS henkilöautojen kokoonpanon ja suunnitelmissa oli 16 000 auton vuosituotanto. Lisäksi oli aikomus valmistaa Steyr-Daimler-Puch Haflinger maastoautoja ja kaksipaikkaisia Steyr-Daimler-Puch SG urheiluautoja, Mekes Oy valmisti myös 10 kappaleen sarjan Mekes 4000 Muuli traktoriajoneuvoja. Mitkään näistä suunnitelmista eivät kuitenkaan lähteneet alkua pidemmälle Mekes Oy:n talousvaikeuksien takia jotka saattoivat yhtiön lopulta konkurssiin. Suomalainen henkilöautovalmistus alkoi sen sijaan 1969 Saab-Valmet Oy:n tehtaalla Uudessakaupungissa.
Rauma-Repola Oy osti Mekes Oy:n toiminnot yhtiötä rahoittaneelta Osuuskassojen Keskus-Osakepankilta ja jatkoi toimintaa Parkano Oy:n ja Rauma-Repolan Parkanon konepajan nimellä. Vuonna 1994 Parkanon tehtaan osti Nordberg-Lokomo Oy. 2000-luvulla Parkanon konepaja siirtyi Hollmingille ja Metsolle.
Toimittaja Juhani Ikonen paljasti myyntiyhtiö Mekesin talouskiemuroita huomiota herättäneessä juttusarjassaan Kauppalehdessä 1963.
Muurigekko

Ulkonäkö ja koko

Muurigekko on Euroopan gekkolajeista suurin ja yksilön pituus on noin 10–15 cm. Vartalo on rakenteeltaan tukeva ja litteä. Pää on leveä. Väriltään muurigekko on harmaanruskea. Pitkin vartaloa on piikkimäisiä kyhmyjä. Leveäpäisissä varpaissa on tarttumalevyt.

Levinneisyys ja elinympäristö

Muurigekkoa tavataan Etelä-Euroopassa, Kanarialla ja Pohjois-Afrikassa. Sitä esiintyy lähinnä rannikkojen kuivilla ja lämpimillä alueilla.

Lisääntyminen

Muurigekko munii vuodessa yhdestä kuuteen kertaa yleensä kaksi munaa kerralla.

Ravinto

Laji syö hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Vapaakiduskotilot

Luokittelu

Vapaakiduskotilot jaettiin aiemmin neljään osalahkoon. Nyttemmin niitä on ryhmitelty uudelleen. Entisillä osalahkoilla on yhteisiä ulkonäköpiirteitä ja samantyyppinen ruokavalio.

Sulkamerietanat (Doridacea)

Sulkamerietanoiden (Doridacea) osalahkoon kuuluvat useimmat ennen Doridoidea-alalahkoon luokitellut lajit. Niillä on pyöreämuotoinen tai soikea vartalo, ja vaippa, joka roikkuu reunoilta hameenhelmojen lailla. Etuosassa on kaksi poimullista tuntosarvea, joiden hajua ja makua sekä tuntoa aistivien solujen avulla kotilo etsii ruokaa. Peräaukko sijaitsee eläimen selän takaosassa, ja kukkamaiset kidukset ovat useimmiten peräaukon ympärillä. Sienieläimet ovat näiden kotiloiden tyypillistä ravintoa. Useimmat tämän ryhmän kotilot ovat erittäin myrkyllisiä, ja hyvin värikkäitä varoittaakseen mahdollisia petoeläimiä myrkyistään.
Chromodoris-suku on tunnettu värikkyydestään.

Aeolidida

Aeolidida-osalahkoon kuuluvat useimmat ennen Aeolidoidea-alalahkoon luokitellut lajit. Ne ovat vartalonmuodoltaan pitkulaisia, ja niillä on kolme paria erilaisia tuntosarvia. Niillä ei ole varsinaisia kiduksia, vaan ne ottavat happea ilmeisesti suoraan ihonsa läpi. Ne syövät polttiaiseläimiä kuten koralleja ja merivuokkoja. Ne onnistuvat imaisemaan ravintoeläimensä myrkkykapselit rikkoutumattomina ja suojautumaan niiden avulla. Jotkut lajit saavat ravintoeläimistään myös symbioottisia zooksantelli-leviä, ja elättävät niitä omassa elimistössään. Tämän ryhmän kotiloiden peräaukko on suunnilleen "hartiatasolla" keskiviivan oikealla puolella. Niiden selässä kasvaa cerata-nimellä kutsuttuja hapsuja, joiden tyvessä näkyy kotilon suolen uloke, ja joiden kärki on tyypillisesti valkoinen.
Tämän osalahkon joitakin lajeja pidetään riutta-akvaariossa. Etenkin nimellä Berghia verrucicornis myyty kotilo on tunnettu lasiruusujen tuhoaja.

Dendronotida

Dendronotida-osalahkoon kuuluvat useimmat ennen Dendronotoidea-alalahkoon luokitellut lajit. Monilla niistä on suunsa edessä pieni liehuke, huntu, ja jotkut lajit käyttävät sitä pienten äyriäisten pyydystämiseen. Muut syövät pehmytkoralleja ja merivuokkoja.

Arminoidea

Tämä alalahko on nyttemmin jaettu useisiin osalahkoihin. Siihen kuului monenlaisia kotiloita, muiden muassa heimot Arminidae, Doriomorphidae, Charcotiidae, Madrellidae, Zephrinidae, Pinufiidae, Dironidae, Goniaeolidae ja Hero. Niiden vartalo on litteä ja pitkulainen, ja vaippa jatkuu huntuna tai roikkuvina helmoina. Kidukset sijaitsevat tämän helman alla. Peräaukko on eläimen etuosassa. Pituus on tyypillisesti 1–7 cm. Tärkeimpiä ravintoeläimiä ovat polttiaiseläimet ja sammaleläimet.
Kanadansirri

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 13–15 senttimetriä, siipien kärkiväli 34–37 senttimetriä ja paino 20–31 grammaa. Pieni sirri, jolla on mustat jalat ja suora musta nokka. Eroina pikkusirriin on yläpuolen kellan- tai okranruskea sävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Pesii Kanadan ja Alaskan tundralla. Maailman populaation koko on noin 3,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii laajalla alalla Etelä-Amerikan rannikoilla ja Länsi-Intian saaristossa. Lajia ei ole tavattu Suomessa vuoteen 2006 mennessä.

Elinympäristö

Arktisen alueen rannikot, vuorovesirannat ja dyynit, sekä sisämaan järvien, jokien ja muiden kosteikkojen tuntumassa.

Lisääntyminen

Koiras rapsuttaa maahan muutamia pesäkoloja, joista naaras valitsee yhden ja munii siihen 4 munaa. Molemmat puolisot osallistuvat haudontaan, joka kestää 18–22 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Naaras jättää muutaman päivän ikäiset poikaset koiraan hoidettavaksi ja lähtee syysmuutolle. Poikaset oppivat lentämään noin 19 päivän ikäisinä.

Ravinto

Pääasiallinen ravinto on hyönteiset ja nilviäiset.
Eteenipropeenikumi

Eteenipropeenikumi (EPR) on eteenistä ja propeenista Zeigler-Natta-katalyyteilla valmistettu polymeeri. Eteenipropeenikumit voidaan jakaa kahteen ryhmään, eteenipropeenikumeihin ja eteenipropeenidieenikumeihin. Eteenipropeenikumit ovat eteenin ja propeenin kopolymeereja, eteenipropeenidieenikumit taas eteenin, propeenin ja jonkin dieenin polymeereja.
Eteenipropeenikumi muistuttaa raakakumia ja sitä käytetään paljon autonrenkaissa, säiliöiden pinnotteissa, kuljetinhihnoissa sekä esimerkiksi jalkineissa. Eteenipropeenikumit kestävät erittäin hyvin happea, otsonia ja UV-valoa, niillä on hyvä lämmön- ja pakkaskestävyys sekä mainiot sähköiset ominaisuudet. Toisaalta ne kestävät huonosti öljyä ja hiilivetyjä ja tarttuvat huonosti.
Regis McKenna

Regis McKenna on yhdysvaltalainen liikemies, joka tunnetaan monien Piilaakson yritysten alkutaipaleelta. Hän perusti vuonna 1970 mainostoimiston Regis McKenna, Inc., joka tarjosi konsultointi- ja markkinointipalveluita IT-alan yrityksille. McKennan uran varrelta löytyvät muun muassa seuraavat yritykset: America Online, Apple Computer, Compaq, Electronic Arts, Genentech, Intel, Lotus Software, Microsoft, National Semiconductor, Silicon Graphics ja 3COM. 
McKenna jäi eläkkeelle mainostoimistostaan vuonna 2000, mutta jatkaa työtä riskisijoittajien konsulttina.
Zorron naamio

Juoni

Don Diego de la Vega on vankilasta paennut entinen Zorro, joka etsii itselleen seuraajaa pysäyttämään Don Rafael Montero. Montero surmasi hänen vaimonsa ja anasti heidän tyttärensä Elenan sekä vei Diegon vankilaan, koska sai tietää, että hän on Zorro. Elena vietiin 20 vuotta sitten Eurooppaan.
Kun Montero palaa takaisin, hänen tarkoituksenaan on ostaa Meksikon presidentiltä Kalifornia. Don Diego päättää toimia ja alkaa kouluttaa rikollisille teille ajautuneesta Alejandro Murrietasta uutta Zorroa.
Don Omar

Elämäkerta

William Omar Landrón Rivera on William Landrónin ja Luz Antonia Riveran vanhin poika. Laulajanuransa ohella hän on muun muassa esiintynyt elokuvissa Fast & Furious (2009) sekä Fast & Furious 5 (2011). Yksi hänen kuuluisimmista lauluistansa Danza Kuduro on myös Fast Five elokuvan soundtrackissä. Muita suuren suosion saavuttaneita kappaleita ovat "Angelito", "Conteo" and "Salió el Sol" ja "Dale Don Dale"
Don Omarin kolmas studio albumi, iDon, julkaistiin vuonna 2009. Se sisälsi singlet "Virtual Diva", "Sexy Robótica" ja "Ciao Bella".
Itäinen Iiluoto

Itäinen Iiluoto (ruotsiksi Östra Iglo) on yksityinen kesähuvilasaari Vuosaaren Kallahden niemen eteläpuolella. Sen pinta-ala on 0,8 ha. Saarella on kaksi palstaa, joista toisella on huvila 1910-luvulta ja toisella 1930-luvulta.
NLAW-lähipanssarintorjuntaohjus

NLAW (New Generation Light Anti-Tank Weapon; myös MBT LAW (Iso-Britannia), RB57 (Ruotsi)) on ruotsalaisen Saab Bofors Dynamics Ab:n ja brittiläisen Thales Air Defence:n yhdessä kehittämä ja valmistama, niin sanotun kolmannen sukupolven lähipanssarintorjuntaohjus. Olalta-ammuttava NLAW lentää noin metrin tähtäyslinjan yläpuolella ja alaspäin suunnattu ontelopanos iskee panssarivaunun ohueen kattopanssariin. Kertakäyttöinen  asejärjestelmä painaa ampumakunnossa 12,4 kg ja sen tehokas ampumaetäisyys on noin 600 metriä. NLAW:ta käyttävät Suomi, Ruotsi ja Iso-Britannia.

Toiminta

Kolmannen sukupolven ohjuksena NLAW ei vaadi laukaisun jälkeistä ohjausta, kuten vaikkapa vanhempi, lankaohjattu TOW, vaan on "ammu-ja-unohda" ohjus. Ampuja seuraa tähdäten maalia 3-6 sekuntia ennen laukaisua. Ohjauselektroniikka rekisteröi ampujan liikkeen, laskee kohteen etäisyyden ja kulmanopeuden, sekä siitä ennakon sääolosuhteet huomioiden. Inertiaohjaus ottaa lentoradan noin metrin tähtäyslinjan yläpuolelta ja pitää ohjuksen sillä aina kohteeseen asti. Lentomatkan aikana ohjuksella on tarkka tieto omasta sijainnistaan maaliin nähden, ja se pystyy tarvittaessa korjaamaan automaattisesti lentorataansa. Kaikki tämä mahdollistaa ampujan välittömän poistumisen laukaisupaikasta. Tarvittaessa maalin seuraaminen voidaan jättää pois ja ohjus laukaista välittömästi. 
Ohjuksen saapuessa kohteeseen sen toisistaan riippumattomat optinen ja magneettinen sensori tunnistavat kohteen ja räjäyttävät kohtisuoraan alaspäin suunnatun ontelolatauksen. Kahden sensorin menetelmä vaikeuttaa ohjuksen häirintää kohteen omasuojajärjestelmillä. Huolimatta alkuperäisten kahden ontelolatauksen vähentämisestä yhteen kustannus- ja painosyistä, valmistaja lupaa ontelopanoksen läpäisevän kaikki kattopanssaroinnit,  myös reaktiivipanssarilla suojatut. Toimintatapansa ansiosta aseella voidaan tuhota myös esteen takana oleva kohde. 
Panssaroimattomia maaleja varten on ohjus mahdollista kytkeä ylilentotilasta (overfly top attack) kohti ammuttavaksi (direct attack), jolloin sytytinmekanismin sensorit ohittuvat ja ohjus lentää suoraan tähtäyslinjaa, taistelukärjen ontelolatauksen räjähtäessä osumasta pienellä hidastuksella. Ohjuksen päämoottori käynnistyy vasta lähdön jälkeen, eikä NLAWilla ole takavaara-aluetta, eli sillä voidaan ampua myös suljetusta tilasta. Pimeätaistelua varten aseeseen on mahdollista liittää erillinen pimeätähtäin ja myös henkilökohtaisen valonvahvistimen kanssa tähtääminen on mahdollista.

Käyttö Suomessa

Suomen Puolustusvoimat on hankkinut NLAW:n operatiivisten joukkojen kehittämisohjelmaan liittyen. NLAW:llä on tarkoitus luoda operatiivisille prikaateille uskottava ja vahva lähipanssarintorjuntakyky. Ohjusten sekä koulutus- ja huoltovälineiden toimitus Puolustusvoimille ajoittuu vuosiin 2008–2009. Varsinaisen ohjuslaukauksen lisäksi järjestelmään kuuluvat Patrian VV3X valonvahvistintähtäin sekä Saab Training Systems AB:n simulaattorikalusto harjoitteluun. Järjestelmän kokonaishinta on  noin 60 milj. euroa. Puolustusvoimat esitteli laitetta lehdistön edustajille Vekaranjärvellä kesäkuussa 2009.
Sako

Historia

Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja Oy perustettiin 1921 aiemman, 1919 Helsingissä perustetun Suojeluskuntain Yliesikunnan Asepajan pohjalle ja siirrettiin Riihimäelle. Talvisodan aikana Sakon tehdas haluttiin turvaan pommituksilta. Uudeksi sijoituspaikaksi valittiin Tampereella oleva Kalkunvuori. Syksyllä 1941 aloitettiin uuden tehtaan louhintatyöt. Valmistuneeseen tehtaaseen ehdittiin siirtää vain yksi Riihimäen tehtaan osastoista jatkosodan viimeisenä vuotena. Sodan jälkeen Sako Oy lopetti Kalkunvuoren tehtaan. Jatkosodan jälkeen Sako oli Suomen Punaisen Ristin omistuksessa. Nokia Oy:n edeltäjäyhtiö Suomen Kaapelitehdas Oy osti Sakon vuonna 1962 ja Nokia osti Tikkakoski Oy:n vuonna 1974. Nokia yhdisti yhtiöt Oy Sako-Tikka Ab:ksi vuonna 1983. Vuonna 1985 Sako-Tikka sulautettiin Nokiaan.
Nokian aseteollisuus ja Valmetin Tourulan tehdas (entinen Valtion Kivääritehdas) yhdistettiin vuonna 1986 Nokian ja Valmetin puoliksi omistamaksi Sako-Valmet Oy:ksi. Nimi muutettiin takaisin Sako Oy:ksi vuonna 1988. Nokia myi osuutensa Sakosta Valmetille tammikuussa 1999. Valmetin ja Rauman fuusion myötä Sako siirtyi vuonna 1999 Metso-konserniin. Metso puolestaan myi Sakon vuonna 2000 italialaiselle asevalmistajalle Berettalle.
Vuonna 2012 Sako teki tuotantoennätyksensä 75 000 asetta. Aseista 95 % menee vientiin, melkein puolet Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Tuotevalikoimaan kuuluu muun muassa Sako- ja Tikka-luodikot sekä omalla nimellä varustetut patruunat. Sako on Pohjois-Amerikassa suurin ei-amerikkalainen metsästysaseiden valmistaja. Vuoden 2013 alussa työntekijöitä oli 225 henkeä.
Gravitaatiolinssi

Gravitaatiolinssi on lähempänä oleva kappale, joka painovoimallaan taittaa kauempana olevan kohteen valoa voimistaen sitä. Kaukainen kohde voi olla kvasaari, alkugalaksi, ja läheinen kohde massiivinen galaksi.
Merkittävään valon taipumiseen tarvitaan massiivinen "linssi". Galaksi on sopiva tähän.
Gravitaatiolinssi vääristää, siirtää ja hajottaa kohteen kuvaa. Kohteen ja linssin asemasta sekä linssin voimasta riippuu, hajoaako kohde moneen osaan ja leviääkö renkaaksi linssinä toimivan läheisen kohteen ympärille. Monesti gravitaatiolinssiä sanotaan Einsteinin renkaaksi.
Albert Einstein ennusti ilmiön olemassaolon suhteellisuusteoriassa.
Taipumakulman voi laskea kaavasta:
Missä:
 on gravitaatiovakio
 on kappaleen massa
 on etäisyys valon (tai muun sähkömagneettisen säteilyn) lähtöpisteestä
 on valonnopeus tyhjössä
 on taipumakulma
Veittijärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Pyhäjärven alueeseen (35.774) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,3 metriä mpy.