Córdoban moskeija

La Mezquita (espanjaa, arabian kielen sanasta Masijd “moskeija”) on Córdobassa,  Espanjan Andalusiassa sijaiseva pyhäkkö. Arabihallitsijat rakennuttivat sen vuosina 785-987. Rakennus ehti olla moskeijana neljäsataa vuotta, kunnes se muutettiin kirkoksi vuonna 1236, kun Kastilian kuningas Ferdinand III  reconquistan edetessä valloitti kaupungin. Moskeijan kohdalla saattoi aikaisemmin sijaita Pyhän Vincent Zaragozalaisen kirkko. 
Mezquita on Córdoban umaijadikalifaatin suurenmoisin näihin päiviin säilynyt muistomerkki. Se ei kuitenkaan ole säilynyt aivan täydellisenä, sillä vuonna 1523 piispa Alonzo Manriquen määräyksestä rukoussalin keskelle rakennettiin varhaisrenessanssityylinen katedraali. Hanketta vastustettiin jo aikanaan  vandalismina.
Arabivalloittajien uskonnosta ei ole säilynyt tietoja, joten on arvoitus, tehtiinkö pyhäkkö jo 700-luvulla moskeijaksi, vai muutettiinko sellaiseksi vasta 800-luvulla, jolloin ensimmäiset tiedot islamista ilmaantuvat lähteisiin. Valloituksesta kertova ainoa aikalaislähde, "Vuoden 754 Kronikka" ei vielä puhu muslimeista eikä uskonsodasta, vaan arabeista. Samoin esimerkiksi Mesquitan alkuperäinen rukoussuunta ei osoita Mekkaan.

Rakennuksen vaiheita

Islamilaisen perimätiedon mukaan paikalla ollut Pyhän Vincentin kirkko olisi arabivalloituksen jälkeen ensin jaettu muslimien ja kristittyjen kesken. Arabiemiiri Abd ar-Rahman I olisi sitten rahalla ostanut pyhän Vicenten kirkon kristittyjen puoliskon ja sitten purkanut rakennuksen. Samaa tarinaa kerrottiin Damaskoksen moskeijasta, jonka alta purettiin Johannes Kastajan katedraali. Kertomus on siten ilmeisesti lainatavaraa.   
Roger Collinsin mukaan paikalla mahdollisesti oli kristillinen kirkko, jonka arabiemiiri Abd ar-Rahman I antoi purkaa ja rakennutti sen jäänteitä hyväksi käyttäen Mezquitan ensimmäisen vaiheen 780-luvulla. Rakentamisessa käytettiin roomalaisista temppeleistä saatuja kiviä ja pylväitä. 
Moskeijassa tehtiin jälkeenpäin paljon uudistuksia: vuonna 958 rakennus sai minareetin. Sitä ennen rukouskutsu huudettiin katolta. Vuonna 961 al-Hakam II laajensi rakennusta ja paranteli mihrabia. Viimeiset uudistukset teki al-Mansur Ibn Abi Aamir vuonna 987, jolloin Córdoban moskeija laajennettiin  sen lopulliseen kokoon. Arkkitehtonisia erikoisuuksia ei harrastettu; moskeijan pylväshallia yksinkertaisesti monistettiin riittävän paljon niin, että kaikki mahtuivat sisään. Vaikutelma oli silti mykistävä ja toi hartaalle uskovalle mieleen paratiisin puutarhan. 
Collinsin arvion mukaan pyhäkön ensimmäisessä vaiheessa sinne mahtui noin 1000 henkeä. Siitä päätellen Cordoban väkiluku oli 700-luvun lopulla noin 4000.

Tyyli

Córdoban suuri moskeija oli kahdensadan vuoden ajan Córdoban emiraatin ja myöhemmin kalifaatin uskonnollinen keskus. Se oli pääkaupungin sydän ja polttopiste. Al-Andalusin ihmisille “moskeijan kauneus oli niin häikäisevä ettei sitä voinut sanoin kuvailla.” Rukoussalia käytettiin myös opetustilana, ja Abd ar Rahman I:n aikana sieltä käsin hoidettiin al-Andalusin lakia ja järjestystä. 
Joidenkin mielestä Mezquitan piirteet ja ulkoasu muistuttavat Damaskoksen Umaijadimoskeijaa. Toisten mielestä yhtäläisyydet rajoittuvat sisäpihan olemassaoloon. Arabien varhaisissa pyhäköissä korostuivat kristillisten kirkkojen tapaan pituusakseli ja keskilaiva, kun taas Mezquita oli lähes neliönmuotoinen.

Piirteet

Tunnusomaisinta rakennukselle on sen valtavat holvikaaret ja jaspisksesta, onyksistä, marmorista ja graniitista tehdyt 856 pylvästä. Niistä ensimmäiset oli saatu roomalaisten temppelien osista, sekä muista tuhoutuneista roomalaisista rakennuksista, kuten Méridan amfiteatterista. Kaksoisholvikaaret, jotka saattavat olla peräisin vasta 800-luvulta, auttoivat tukemaan katon valtavaa painoa. Niiden esikuvana oli Córdoban lähellä sijatseva  Méridan roomalainen vesijohto eli akvedukti. Visigoottien tyylin mukaiset kaaret muodostuvat alemmasta hevosenkenkäkaaresta ja ylemmästä puoliympyrän muotoisesta kaaresta. Espanjassa. Kuuluisat, vuorotellen punaiset ja valkoiset, holvikivet ovat saaneet inspiraationsa Kalliomoskeijasta ja muista roomalaisen arkkitehtuurin saavutuksista. Valkoisen kalkkikiven ja punatiilen vaihtelua (opus mixtum) käytettiin esimerkiksi Méridan akveduktissa.
Holvikivet muistuttavat Aachenin tuomikirkon holvikiviä, ja rakennukset rakennettiinkin lähes samanaikaisesti. Moskeijassa on myös paljon kullattuja rukousnurkkia, jotka olivat tavallisia myös keskiaikaisissa kirkoissa. Keskellä sijaitsevassa kennomaisessa kupolissa on käytetty tähdillä koristeltuja sinisiä laattoja. Mihrab on arkkitehtoninen mestariteos, ja sitä koristavat geometriset kuviot ja soljuvat kasvikuviot. Muita huomattavia piirteitä ovat luostariarkkitehtuurista tuttu pylväkäytävien ympäröimä piha, sahn, puulevyt, minareetit, värikkäät mosaiikit ja ikkunat joissa on käytetty värillistä lasia. Moskeijan seinille oli kaiverrettu katkelmia Koraanista. Mosaiikkien tekemisessä 900-luvulla apuna olivat Bysantista tulleet ammattilaiset. 
Mezquitan suurin ihme on sen jättiläismäinen pylväshalli eli hypostyyli. Pylväshalli ei sinänsä ollut uusi keksintö, sillä sellaisia esiintyi Pohjois-afrikkalaisissa kirkoissa, kuten Karthagon Damous et Karita -pyhäkössä. Poikkeuksellista on pylväshallin ennätysmäinen koko, joka oli seurausta peräkkäisistä laajennusvaiheista. Pylväshallien esikuvia löytyy jo muinaisesta Egyptistä (esim Karnakin temppeli), jossa niitä oli myöhemmin myös muutettu kirkoiksi.

Pohjapiirustus

Moskeijassa on suorakaiteen muotoinen rukoussali. Käytävät ovat kohtisuorassa qiblaan eli suuntaan johon muslimit rukoilevat.  Qibla-seinä ei kuitenkaan osoita Mekan suuntaan, kuten sen pitäisi, jos rakennus olisi alun perin rakennettu moskeijaksi. Ero on noin 17 astetta, ja seinä suuntautuu etelään.    Pyhäkkö on luultavasti rakennettu aikansa katuverkon mukaiseksi.  
Rukoussali on suuri ja tasainen, ja sen puukattoa tukevat hevosenkengän muotoiset kaaret. Noin 150 vuotta perustamisen jälkeen moskeijaa laajennettiin etelään ja siihen lisättiin katolle johtava portaikko. Rukouskutsu huudettiin luultavasti sieltä, sillä minareetin moskeija sai vasta parikymmentä vuotta tämän jälkeen. Rukoussali liitettiin kalifin palatsiin kävelysillalla. Moskeijaa laajennettiin myöhemmin vielä uudelleen etelän suuntaan. Suuria laajennusvaiheita oli kaikkiaan neljä. 
1000-luvulle asti piha oli päällystämätöntä maata, ja siinä kasvoi sitruspuita ja palmuja, joita ensin kasteltiin sadevesisäiliöillä ja myöhemmin akvedukteilla. Arkeologiset tutkimukset viittaavat että istutetut puut muodostivat kuvioita kastelukanavien kanssa. Nykyään näkyvät kivikanavat eivät ole alkuperäisiä.

Reconquista

Vuonna 1236 Ferdinand III valloitti Córdoban reconquistassa, ja moskeija muutettiin takaisin kristityksi kirkoksi. Alfonso X Viisas valvoi Villaviciosan kappelin ja Kuninkaallisen kappelin rakentamista moskeijan keskelle. Myöhemmät kuninkaat lisäsivät kristillisiä piirteitä, kuten Kastilian Henrik II, joka rakensi kappelin uudestaan 1300-luvulla. Moskeijan minareetti muutettiin kellotorniksi ja varustettiin Santiago de Compostelan katedraalista muslimien varastamilla kelloilla.
Moskeijan merkittävin muutos tapahtui kun suuren rakennuksen keskelle rakennettiin renessanssityylinen katedraalin keskilaiva. Lisäys tehtiin Kastilian ja Aragonian kuninkaan Kaarle V:n luvalla. Käsityöläiset ja arkkitehdit jatkoivat lisäyksien tekemistä rakennukseen aina 1700-luvun lopulle. Suuren moskeijan muuttaminen kristityksi kirkoksi saattoi auttaa rakennuksen säilymisessä vuosisatojen halki.

Tapahtumia Mezquitan vaiheilla

Cóordobasta 13 km päähän rakennettu palatsialue, Madinat al-Zahra oli kalifaatin ihmeistä suurin, mutta säilyi vain sata vuotta ennenkuin se hävitettiin sisällisodassa vuonna 1013.  
Muslimit pitävät ilmailun perustajana Abbas ibn Firnasia, joka 800-luvulla hyppäsi Cordoban moskeijan minareetista linnunsulkiin varustautuneena. Hyppy epäonnistui, koska hän Al-Maqqarin mukaan oli unohtanut pyrstösulat. Bagdadin kansainvälinen lentokenttä on nimetty hänen mukaansa. 
Kalifi al-Mansur hävitti vuonna 997 Santiago di Compostelan. Vangiksi otetut kristityt orjat kuljettivat maanteitse kirkonkellot Córdoban moskeijan komistukseksi, joskaan ei soitettavaksi. 
Espanjan muslimien neuvosto ehdotti vuonna 2004, että muslimit saisivat rukoilla Córdoban moskeijassa. Pyyntö ei herättänyt vastakaikua katolisen kirkon piirissä.
Pääsiäisviikolla vuonna 2010 kaksi järjestyksenvalvojaa loukkaantui vakavasti. Ongelmat alkoivat, kun puoli tusinaa itävaltalaista muslimia polvistui rukoilemaan turistikierroksen aikana. Järjestyksenvalvojat pyysivät miehiä jatkamaan kierrosta tai poistumaan. Kun kaksi heistä kieltäytyi, syntyi käsirysy, jonka päätteeksi molemmat pidätettiin. Poliisin mukaan toinenpidätetyistä oli varustautunut puukolla.

Galleria

Valokuvia Mezquitan arkkitehtuurista.