google/wiki40b huggingface dataset:
Repaglinidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa repaglinidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on kiraalista, ja lääkeaineena tehokas isomeeri on S-enantiomeeri. Repaglinidin S-enantiomeerin kiertokyky metanoliliuoksessa on +6,97. Repaglinidin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se sitoutuu haiman β-solujen pintaan ja siten aktivoi insuliinin eritystä. Tämän seurauksena verensokeritaso laskee. Repaglinidiä voidaan käyttää joko yksistään tai yhdistelmälääkkeenä metformiinin kanssa tyypin 2 diabeteksen hoidossa. Sen teho on verrattavissa glibenklamidiin. Repaglinidin vaikutus alkaa nopeasti ja on suhteellisen lyhytkestoinen.

Haittavaikutukset

Merkittävin repaglinidin haittavaikutus on hypoglykemia eli veren sokeritason laskeminen liian alhaiseksi. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat ripuli, ummetus, vatsakivut, huonovointisuus sekä allergiset oireet, kuten ihottuma ja kutina.
Ernst Wilhelm Floessel

Ernst Wilhelm Floessel (30. kesäkuuta 1819 Streideldorf (nyk. Studzieniec), lähellä Freystadtia (nyk. Kożuchów), Sleesia – 27. heinäkuuta 1874 Deuben, lähellä Dresdeniä, Saksan keisarikunta) oli Suomessa vaikuttanut saksalaissyntyinen muusikko ja sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan kapellimestarina vuosina 1853–1874.
Floessel on saattanut olla jo Saksassa sotilasmuusikko, mutta tätä ei tiedetä varmasti. Hän oli huilisti, joka tuli 1840-luvun lopulla Suomeen saksalaisten kylpylämuusikoiden mukana ja jäi pysyvästi maahan. Hän työskenteli esiintyvänä muusikkona ravintoloissa ja piti Helsingissä yksityistä musiikkiopistoa sekä musiikkikauppaa. Vuonna 1853 hänet palkattiin Josef Tvarjanskyn seuraajana Kaartin soittokunnan johtoon, virallisesti musiikin opettajan nimikkeellä. Floessel johti soittokuntaa sen ensimmäisessä julkisessa konsertissa Helsingin teatteritalossa samana vuonna. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1874, jolloin palasi Saksaan.
Floessel oli ahkera säveltäjä ja sovittaja. Hän aloitti suomalaisen torvisoittokuntamusiikin kehittämisen, jota hänen seuraajansa Adolf Leander myöhemmin jatkoi. Floesselin mielestä kaikkien orkesterille tai pianolle sävellettyjen musiikillisten standardien piti olla sovitettavissa myös vaskipuhaltimille. Hän sovitti torvisoittokunnalle vaikeitakin teoksia, kuten Beethovenin 5. sinfonian. Floesselia on arveltu kiivasluonteiseksi, sillä hänellä oli vaikeuksia tulla toimeen maanmiehensä Fredrik Paciuksen kanssa.
Mauthausenin muistomerkki

Mauthausenin muistomerkki on muistomerkki, joka rakennettiin kaikkien Mauthausen-Gusenin keskitysleirissä kärsineiden muistoksi. Muistomerkki sijaitsee Mauthausenin kylässä Itävallassa lähellä keskitysleiriä. Muistomerkin on kustantanut Israelin valtio. Muistomerkki esittää menoraa.
Ceskoslovensky vlcak

Ulkonäkö

Ceskoslovensky vlcak muistuttaa sutta sekä rakenteeltaan että karvoitukseltaan. Säkäkorkeus on uroksilla vähintään 65 cm ja naarailla vähintään 60 cm; ylärajaa ei ole. Ruumiinrakenne on suorakulmainen: rungon pituuden suhde korkeuteen on 10:9. Turkin väri vaihtelee kellanharmaasta hopeanharmaaseen. Koiralla on vaalea maski ja musta kirsu. Karvapeite on suora, tiivis, paksu ja kaksikerroksinen.
Yleisvaikutelmaltaan rotu on hyvin voimakas, lihaksikas ja kestävä. Koiran pää on symmetrinen ja kiilamainen, korvat ovat pystyt ja kolmionmuotoiset. Meripihkanväriset silmät ovat susimaisesti hieman vinot. Häntä on riippuva, mutta nousee sirppimäiseksi jos koira on innostunut.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on luonteeltaan eloisa, peloton ja äärimmäisen aktiivinen. Koira on liikkeissään salamannopea ja kestävä. Sillä on voimakas laumavaisto. Vieraiden eläinten kohtaaminen voi sen sijaan muodostua ongelmalliseksi. Koira on pennusta lähtien totutettava erilaisiin ympäristöihin, ihmisiin ja esimerkiksi matkustamiseen, jotta pulmilta vältyttäisiin.
Ceskoslovensky vlcak on leikkisä ja oppivainen, kunhan se on itse motivoitunut harjoitteluun. Toistuvat, pitkäveteiset harjoitukset latistavat koiran mielenkiinnon. Koiralla on haukkumisen ohella monipuolinen ääntelyvarasto, ja se yrittääkin usein kommunikoida omistajansa kanssa muulla tavoin kuin haukkumalla. Rotu ei sovi kenelle tahansa, koska väärin koulutettuna koirasta voi kehittyä ongelmayksilö. Sen kasvattamista onkin rajoitettu tai se on kokonaan kielletty muutamissa maissa, esimerkiksi Norjassa.

Alkuperä

Tšekkoslovakiassa päätettiin vuonna 1955 kokeilla saksanpaimenkoiran risteyttämistä paikallisten susien kanssa. Ajatuksen isä oli insinööri Karel Hartl, joka työskenteli kennelissä Libějovicessa. Saksanpaimenkoiran palvelusominaisuudet haluttiin yhdistää suden kestävyyteen vaikeissa olosuhteissa maan rajaseudulla, paksussa lumessa ja kovassa kylmyydessä. Ensimmäiset yritykset naarassuden astuttamiseksi valitulla saksanpaimenkoirauroksella eivät onnistuneet, mutta toisella kertaa onni oli myötä, ja ensimmäiset hybridipennut syntyivät vuonna 1958. Pentujen ominaisuuksia kuten sitkeyttä ja aktiivisuutta verrattiin yksityiskohtaisesti vanhempien vastaaviin, ja niitä risteytettiin jälleen saksanpaimenkoirien kanssa.
Vuonna 1965 kokeen päätyttyä rodun jalostusta päätettiin jatkaa. Koiria alettiin käyttää palveluskoirina armeijassa, ja rodun geenipoolia laajennettiin ottamalla jalostukseen mukaan uusia susia ja saksanpaimenkoiria. Näin saatiin aikaan muutama jalostuslinja. Viimeisen kerran suden ja saksanpaimenkoiran hybridipentuja syntyi vuonna 1983 (viides linja), tämän jälkeen jalostusta on jatkettu vain rodun sisällä. Vuonna 1982 ceskoslovensky vlcak nimettiin Tšekkoslovakian kansallisroduksi.

Terveystilanne

Yleisesti ottaen ceskoslovensky vlcakilla on samat sairaudet kuin muillakin koiraroduilla. Tästä kertovat maailmanlaajuiset tilastot.
Kasviproteiinituote

Kasviproteiinituotteet ovat kasvisperäisiä, proteiinipitoisia elintarvikkeitta, jotka on tarkoitettu korvaamaan liha ruoan laitossa. Suomessa valmistettuja kasviproteiinituotteita olivat 2010-luvuin lopulla muiden muassa nyhtökaura, sekä härkis. Kasviproteiinituotteiden määrä sekä kysyntä on kasvanut huomattavasti Suomessa 2010-luvun jälkipuoliskolla.
Nyhtökaura on suomalaisen Gold&Green Foodsin valmistama kasviproteiinituote, joka on tehty kaurasta ja palkokasveista (härkäpavusta ja keltaherneestä).
Härkis on suomalainen Verso Foodin markkinoille tuoma kypsä härkäpapuvalmiste. Tuote on kasviproteiinituote, joka valmistetaan suomalaisista härkäpavuista.
Elovena Muru Kaurajauhis on suomalainen Raisio Oyj:n valmistama ja markkinoima kypsä kasviproteiinituote. Sen raaka-aineina ovat suomalainen täysjyväkaura, kauralese, vesi ja suola sekä peruna- ja herneproteiini.
Rennellinmonarkki

Levinneisyys

Rennellinmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin on kuvattu olevan yleinen hyvin pienellä levinneisyysalueellaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aleksios IV Angelos

Aleksios IV Angelos (noin 1182–1204) oli Angelos-sukuinen Bysantin keisari heinäkuusta 1203 tammikuuhun 1204. Hänen isänsä oli syrjäytetty keisari Isaak II Angelos. 
Nuori Aleksios vangittiin vuonna 1195, kun hänen setänsä Aleksios III syrjäytti Isaak II:n. Hänen onnistui kuitenkin paeta vuonna 1201 Filip Schwabenilaisen luokse, joka oli naimisissa Aleksioksen siskon Irenen kanssa. Filipin luona Aleksios tapasi Montferratin Bonifatiuksen, joka oli neljännen ristiretken johtohenkilöitä. Aleksios lupasi maksaa ristiretkeilijöiden velat venetsialaisille, jos he auttaisivat häntä ja hänen isäänsä. Venetsialaisetkin pitivät tästä suunnitelmasta ja ristiretken joukot suunnattiin Konstantinopolia kohti, jonne ne saapuivat vuonna 1202. Kansa ei kuitenkaan tahtonut hyväksyä Aleksiosta. Vuonna 1203 päätettiin vallata kaupunki ja heti hyökkäyksen alettua Aleksios III lähti pakoon. Kaupungin vallattuaan ristiretkeläiset huomasivat, että kansa oli vapauttanut sokaistun Isaakin vankilastaan ja kruunannut hänet jälleen keisariksi. Tämä ei kuitenkaan miellyttänyt ristiretkeilijöitä, vaan he vaativat, että Aleksioksesta tehtäisiin isänsä kanssahallitsija.
Pian kävi ilmi, etteivät valtakunnan varat riittäisi maksamaan venetsialaisille luvattuja summia. Aleksios yritti haalia kokoon puuttuvat rahat takavarikoimalla vihamiestensä ja kirkon omaisuutta. Lopulta Konstantinopolin asukkaat kyllästyivät ristiretkeläisten toimintaan ja syrjäyttivät Aleksioksen. Isaak kuoli pian tämän jälkeen, ja Aleksios murhattiin kuristamalla. Uudeksi keisariksi nostettiin Aleksios V.
Bioinformatiikka

Bioinformatiikka on monitieteinen tutkimusala, joka kehittää ja käyttää erilaisia matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä tilastotieteen menetelmiä biologisten ongelmien ratkaisuun. Bioinformatiikan määritelmä ei kuitenkaan ole täysin vakiintunut. Usein katsotaan, että bioinformatiikalla on kolme pyrkimystä: Organisoida aineistoa, jotta se saadaan tutkijoiden saataville, kehittää työkaluja ja tietoresursseja näiden aineistojen analysointiin sekä käyttää tietoresursseja ja työkaluja biologisten aineistojen analysointiin siten, että tulokset voidaan tulkita biologisesti mielekkäästi.
Bioinformatiikan tutkimuskohteita ovat mm. perimä, geenisekvenssit, proteiinien ja geenien ilmeneminen ja rakenne sekä niiden toiminta. Bioinformatiikkaa sovelletaan myös evoluutiotutkimuksessa. Esimerkkejä bioinformatiikan menetelmiä soveltavista biologisista tutkimusongelmista ovat tautigeenien paikannus ihmisen genomista, eliöiden perimän kartoitus, eliöiden sukulaisuussuhteiden selvittäminen ja geenien ilmentymisen tutkiminen erilaisissa ihmisen taudeissa. Varsinaista bioinformatiikan tutkimusta leimaa tietokoneohjelmien kehitykseen osallistuminen, algoritmien ja mallien kehitys sekä tiedonlouhintamenetelmien soveltaminen biologisten aineistojen analysointiin.
Erona laskennalliseen biologiaan on se, että laskennallisessa biologiassa hypoteesin testaus on korostunut, kun taas bioinformatiikka asettaa enemmän painoa datan hallinnalle ja teknologialähtöisille ratkaisuille.

Opiskelu Suomessa

Suomessa bioinformatiikkaa voi lukea yliopistossa. Ainakin Helsingin, Turun ja Tampereen yliopistot ja Aalto-yliopisto tarjoavat mahdollisuuden bioinformatiikan maisteriopintoihin, ja suuntautumisvaihtoehtona bioinformatiikka on olemassa myös Kuopion yliopiston biotieteiden koulutusohjelmassa.
Suomen ensimmäinen bioinformatiikan professuuri perustettiin Tampereen yliopistoon, Lääketieteellisen teknologian instituuttiin (Institute of Medical Technology) vuonna 1998. Nykyisin bioinformatiikan professoreita on Suomessa ainakin neljä ja alan tutkimusryhmiä parisenkymmentä. Suomessa toimivia bioinformatiikan alan yrityksiä ja tutkimusryhmiä on koottu Bioverkko-listaan.
Sampson (hevonen)

Sampson oli vuonna 1846 Bedfordshiressa Englannissa syntynyt shirehevonen ja suurin koskaan tunnettu hevonen. Sen säkäkorkeus oli aikuisena peräti 219 cm ja se painoi 1524 kg. Nelivuotiaana korkea hevonen sai uuden nimen, Mammoth (suomeksi Mammutti).
Ukonkello

Levinneisyys

Ukonkelloa tavataan yleisenä Keski-Euroopassa, Etelä-Ruotsissa ja Englannissa. Suomessa ukonkelloa tavataan harvinaisena Oulun läänin eteläpuolella, sekä vakiintuneena uustulokkaana Kainuun eliömaakunnassa.
Giovanni Caboto

Giovanni Caboto (noin 1455–1499), joka tunnetaan myös nimellä John Cabot, oli italialaissyntyinen löytöretkeilijä, joka teki matkansa Englannin lipun alla. Hän oli viikinkien jälkeen ensimmäinen eurooppalainen, joka kävi Kanadassa, ja toinen eurooppalainen Pohjois-Amerikan mantereella, johon hän saapui vain viikko Amerigo Vespuccin jälkeen.
Caboto syntyi luultavasti Napolin lähellä, mutta muutti Venetsiaan ja meni vuonna 1482 naimisiin venetsialaisen naisen kanssa. Hän harjoitti ulkomaankauppaa Välimeren itäosan satamissa ja kehittyi taitavaksi merenkulkijaksi. Suunnilleen vuonna 1490 Caboto perheineen muutti Espanjaan ja pyrki mukaan espanjalaisten ja portugalilaisten löytöretkille. Häntä ei huolittu mukaan, joten Cabotot muuttivat Englantiin 1490-luvun puolivälissä. He asettuivat Bristolin kauppiaiden keskuuteen. Nämä olivat jo aiemmin rahoittaneet löytöretkiä. Caboto sai kuitenkin hankkeelleen virallisen siunauksen ja kuningas Henrik VII määräsi hänet matkalleen 1496.
Vuonna 1497 Caboto lähti Bristolista etsimään meritietä Intiaan, ja päätyi sen sijaan Newfoundlandiin. Seuraavana vuonna hän lähti uudelleen liikkeelle viidellä aluksella, joista yksikään ei palannut.
Maria Iltola

Maria Iltola (2. joulukuuta 1930 Karkku, Salmi, Laatokan Karjala – 17. kesäkuuta 2012 Joensuu) oli suomalainen nunna ja Lintulan luostarin johtaja. Hänet tunnettiin nimityksellä igumenia Marina.
Nuoruudessaan Iltola kävi Kuopion tyttölyseon. Ylioppilaaksi valmistuttuaan hän opiskeli kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa. Vuosina 1968–1982 Iltola työskenteli Suomen ortodoksisen kirkollishallituksen palveluksessa notaarina.
Iltola oli lähetystyössä Keniassa 1977–1980. Siellä hänelle sattui vakava kolari, jonka toisena osapuolena oli kuorma-auto. Onnettomuudesta selviytyminen oli yksi merkittävä syy siihen, että Iltola liittyi Lintulan luostariin 1982. Hänestä tuli nunna vuonna 1988 nimellä Marina. Iltola valittiin luostarin johtajaksi 1998, kun edellinen igumenia Antonina oli kuollut.
Ollessaan paluumatkalla Ilomantsista Lintulaan 13. kesäkuuta 2012 Iltola joutui auto-onnettomuuteen ja loukkaantui pahasti. Hän oli hoidettavana Pohjois-Karjalan keskussairaalassa mutta kuoli onnettomuuden aiheuttamien vammojen vuoksi 17. kesäkuuta 2012.
Iltola siunattiin 21. kesäkuuta 2012 luostarin tiloissa. Iltolan siunasi haudan lepoon Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispa Leo. Ruumiinsiunauksen jälkeen Iltolan ruumis haudattiin luostarin kalmistoon.
Hänen seuraajakseen igumeniana valittiin 29. syyskuuta 2012 pidetyssä sisariston kokouksessa nunna Mikaela (Unelma Röpelinen).
Linné-yliopisto

Historia

Linné-yliopiston muodostuminen alkoi strategisena yhteistyönä vuonna 2004. Blekingen teknillisen korkeakoulun vetäydyttyä yhteistyöstä 2008 jäljelle jäivät Växjön yliopisto ja Kalmarin korkeakoulu, jotka yhdistyivät vuonna 2010.
Joulukuussa 2008 asetettiin Lars Haikolan johtama organisaatiokomitea, jonka tehtävänä oli mm. päättää Linné-yliopiston henkilöstöstä. Ruotsin hallitus oli antanut komitealle tehtäväksi toimia Linné-yliopiston väliaikaisena hallituksena vuoden 2009 ajan. Komitea esitteli 3. kesäkuuta 2009 ehdotuksenaan rehtoriksi Stephen Hwangin, joka oli fysiikan professori ja toiminut aiemmin Karlstadin yliopistossa. Ruotsin hallitus valitsi 27. elokuuta 2009 Stephen Hwangin Linné-yliopiston rehtoriksi ajalle 1. tammikuuta 2010 – 31. joulukuuta 2015.

Peruskoulutus ja tutkimus

Peruskoulutus kattaa yli 60 perustutkinto-ohjelmaa ja täydennyskoulutusta, ja kaiken kaikkiaan tarjolla on yli 1200 kurssia yli 50 eri aineesta. Maisteritutkinnon voi suorittaa yli 20 aineessa. Yliopiston tutkimustyö pitää sisällään humanististen tieteiden, yhteiskuntatieteiden, luonnontieteiden ja tekniikan kaltaisia aloja.

Ylioppilaskunnat ja osakunnat

Linné-yliopistossa toimii yksi yhteinen ylioppilaskunta, Linnéstudenterna. Se perustettiin 1. heinäkuuta 2010 aiempien Kalmarin ja Växjön ylioppilaskuntien yhdistyttyä. Osakuntia Linné-yliopistossa on viisi: Smålands Nation, SkåneS Nation, Norrlands Nation, Västkustens Nation ja Östgöta Nation.
Hytölän koulu

Hytölän koulu on koulu Konneveden kunnassa Hytölän kylällä. Koulussa on noin 50 oppilasta. Hytölän koulussa on esikoululuokka, 1–2-luokka, 3–4-luokka ja 5–6-luokka. Vuonna 2017 rehtorina toimii Virpi Janhunen.
Se perustettiin 1900-luvun alussa.
Gregory Smith

Gregory Edward Smith (s. 6. heinäkuuta 1983 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalais-amerikkalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Ephram Brownin roolista televisiosarjassa Everwood. Vuodesta 2010 lähtien hän on esiintynyt poliisisarjassa Nuoret poliisit. Smith debytoi sarjassa myös yksittäisten jaksojen ohjaajana.
Smith esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa yksivuotiaana, tuolloin mainoksessa. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli elokuvassa Leapin' Leprechauns (1995), sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Harriet the Spy, Pienet soturit, Krippendorf's Tribe ja Patriot. 
Gregory on tunnettu myös World Heroes -pelisarjan Tom Wieselawin ääninäyttelijänä.
Gregory Smithillä on nykyään sekä Kanadan että Yhdysvaltain kansalaisuus.
Everwoodin roolihahmonsa Ephram Brownin tavoin myös Smith uskonnoltaan juutalainen.
Lapinleinikki

Elinympäristö ja koko

Monivuotinen lapinleinikki on kasvaa 10–15 cm, joskus jopa 20 cm korkeaksi. Varsi on ohut, rento ja nivelikäs. Kasvi juurtuu usein nivelkohdistaan maahan. Pitkäruotisia lehtiä on vähän. Lehtilapa on 2–6 cm leveä, munuaismainen ja kolmijakoinen tai -osainen. Lehtilavan liuskat ovat vastapuikeita ja kärjestä matalahalkoisia.
Pitkäperäiset kukkavarret ovat lehdettömiä. Keltaiset kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukissa on kaksi kehäkiehkuraa. Verholehtiä on kolme kappaletta, terälehdet ovat 4–8 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Suomessa lapinleinikki kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelmistö koostuu 3–4,5 mm pitkistä pähkylöistä, jotka ovat muodoltaan pitkäomaisia ja niissä on lyhyt, käyrä ota.

Levinneisyys

Lapinleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen. Euroopassa sitä tavataan Norjan, Ruotsin ja Suomen keski- ja pohjoisosissa sekä Pohjois-Venäjällä. Levinneisyysalue jatkuu edelleen itään läpi Pohjois-Siperian, Venäjän kaukoidässä laji levittäytyy myös etelämmäksi. Pohjois-Amerikassa levinneisyysalue kattaa Alaskan ja suurimman osan Kanadaa. Lisäksi lajia tavataan Grönlannissa ja Huippuvuorilla.
Suomessa lapinleinikkiä kasvaa Järvi-Suomen pohjoisosista ja Pohjois-Karjalasta Lappiin. Lapinleinikin kasvupaikat tunnetaan Suomessa kuitenkin puutteellisesti. Laji on alueellisesti uhanalainen Järvi-Suomessa, Pohjanmaalla ja Pohjois-Karjalassa., mutta Lapissa laji on yleinen

Elinympäristö

Lapinleinikki kasvaa kosteilla paikoilla, kuten ruoho- ja heinäkorvissa, kosteissa lehdoissa ja viidoissa.
Jolanda di Maria Petris

Jolanda Antonia Lucia di Maria Petris (5. syyskuuta 1916 Pola, Italia – 7. helmikuuta 1987 Helsinki) oli italialaissyntyinen, Suomessa pitkään vaikuttanut ooppera- ja konserttilaulaja. Hänen oppilaitaan Sibelius-Akatemiassa ovat olleet muiden muassa Irma Urrila, Jaakko Ryhänen, Marit Sauramo, Pirkko Talola ja Peter Lindroos.
Falchion

Falchion on perinteinen jalkaväen yksiteräinen, viiltoihin ja raskaisiin lyönteihin soveltuva yhden- tai kahdenkäden miekka. Se on juuresta kapeampi ja levenee terän kärkeä kohti. Kärjessä saattoi myös olla pieni ohut pistin. Ylellisimmissä malleissa oli myös väistin ja ponsi, mutta alempiluokkaisten miekassa ei välttämättä ollut kumpaakaan. Tätä miekkatyyppiä käytettiin eniten Skotlannissa ja Irlannissa, mutta sitä on myös esiintynyt muuallakin Euroopassa, kuten Ranskassa. Sitä käytettiin erityisesti 1000–1200-luvuilla. Aseen nimi tulee latinankielen sanasta faux, ’sirppi’. Pituudeltaan falchion on vajaan metrin mittainen ja paino noin kaksi kiloa.
Daniel Brodin

Seuraura

Brodin on Hanvikens SK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Almtuna IS:ään, jossa Brodin pelasi J18-junioriksi asti kevääseen 2007. Hän siirtyi sen jälkeen Djurgårdeniin, jossa Brodin voitti J18 Allsvenskanin mestaruuden keväällä 2008.
Kaudella 2008–2009 Brodin teki Elitserien-debyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 10. marraskuuta 2009 MODO:a vastaan. Kausi 2009–2010 oli Brodinille kuitenkin varsinainen tulokaskausi, joka toi hänelle 30 runkosarja- ja 16 playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Brodin voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Toronto Maple Leafs varasi hänet 146. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Toukokuussa 2012 Brodin teki yksivuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Porin Ässien kanssa. Hän pelasi kautensa lähinnä joukkueen kolmosketjussa, mutta osoittautui varsinkin kevätkaudella hyväksi hankinnaksi. Brodin olikin kevään 2013 pudotuspeleissä kuudella osumallaan Ässien paras maalintekijä Eero Elon kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Brodin palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:n riveihin. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi kolmivuotisella sopimuksella Djurgårdeniin. Brodin teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+11=24. Hän oli pudotuspeleissä kolmella osumallaan Djugårdenin paras maalintekijä kolmen muun pelaajan kanssa. Kaudella 2016–2017 Brodin oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+10=21. 
Kaudella 2017–2018 Brodin pelasi SHL:n runkosarjassa vain kahdeksan ottelua, sillä hän oli huhtikuussa 2017 Latviaa vastaan pelatussa maaottelussa saadun polvivamman vuoksi sivussa aina helmikuuhun 2018 asti. Huhtikuussa 2018 Brodin teki Djurgårdenin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Muuta

Brodin on naimisissa jalkapalloa keskikenttäpelaajana Damallsvenskanin Djurgårdens IF:ssä pelaavan Emilia Brodinin (omaa sukuaan Appelqvist) kanssa. Emilia oli voittamassa myös Ruotsin paidassa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Pari avioitui 1. heinäkuuta 2017.
Allis-Chalmers

Allis-Chalmers oli yhdysvaltalainen traktorimerkki, jolla oli valmistusta myös Britanniassa. Yhtiö muodostui Edward P. Allis Company:n, Fraser and Chalmers Company:n, Gates Iron Works:n ja Dickson Manufacturin Company:n toimintojen yhdistyessä 1914 taloudellisten vaikeuksien johdosta. 
Allis-Chalmersiin oli ostolla yhdistynyt Advance-Rumely. Suomessa toisen maailmansodan jälkeen Allis-Chalmers sijoittui kalliin hintaluokan traktoreihin, minkä vuoksi siitä käytettiin puhekielessä myös nimitystä Kallis-Jalmari.
1985 maatalouskoneiden valmistus myyntiin saksalaiselle Klockner-Humboldt-Deutz:lle, minkä jälkeen valmistus jatkui Deutz-Allis-nimisenä. Yhtiö myytiin 1989 ja siitä tuli AGCO. Alliksia valmistettiin 2001 saakka, jolloin nimestä luovuttiin.
Xianbit

Xianbit tai xianbeit olivat turkkilaisia- tai mongolikieliä puhunut kansa Kiinan historiassa. Muutettuaan nykyisen Mongolian alueelta Kiinan puolelle he perustivat useita eri dynastioita. Näistä menestyksekkäimpiä olivat xianbeihin kuuluvien tabghachien perustamat dynastiat.

Historia

Xianbit olivat alun perin itäisten huiden alaryhmä. Itäiset hut joutuivat xiongnuiden vallan alle noin vuonna 209 eaa. ja he maksoivat näille veroja seuraavan kahden vuosisadan ajan. Noin 50-luvulla jaa. xianbit muuttivat nykyiseen Pohjois-Mongoliaan sulauttaen itseensä osan xiongnuista. Xiongnuista poiketen xianbit eivät aluksi muodostaneet keskusvaltiota Mongolian alueelle. Tanshihuai yhdisti tasankoalueen lyhyesti valtakautensa aikana vuosina 136-181, mutta hän ei jättänyt itselleen perillistä. Valtiorakennelma alkoi muodostua vasta kun xianbit muuttivat nykyisen Kiinan alueelle. Eri xianbiryhmät perustivat Kiinan alueella useita eri dynastioita. Xianbien Gifu-klaani perusti myöhemmän Qin-dynastian (385–431) nykyisessä Shaanxissa ja Murong-suku perusti useamman Yan-nimellä tunnetut valtiot nykyisen Pekingin ja Shandongin alueelle vuosina 337 vuoteen 410. Murong-suvun toinen ryhmä muutti länteen Qinghaihin, jossa he kukistivat paikalliset qiangit ja perustivat Achai-dynastian, jonka valloitti puolestaan lopulta Tibet vuonna 638. Tabghachit puolestaan valloittivat alueita pohjoisesta Shaanxista ja he perustivat Pohjoisen Wei-dynastian (386–528), joka sittemmin yhdisti Pohjois-Kiinan valtansa alle.
Tabghach Hong, joka hallitsi vuosina 471-499 nimellä Xiaowendi, muutti pääkaupunkinsa Datongista Luoyangiin. Hän myös pakkokiinalaisti tabghachien tavat ja sukunimet. Xiaowendin muihin uudistuksiin kuului talonpoikaisarmeija, jonka myötä jokainen talonpoikia toimi valtion miliiseinä. Armeijan heimosotilaiden suuren kapinan jälkeen vuonna 523 Yuwen Tai perusti läntisen Wei-dynastian, josta tuli sittemmin pohjoinen Zhou-dynastia. Yuwen kumosi kiinalaistamispolitiikan, mutta hyödynsi Xiaowendin luomaa talonpoikaismiliisiä valloittaessaan Sichuanin ja yhdistäessään pohjoisen vuonna 577. Yuwenit kukisti vallasta kenraali nimeltä Yang Jian, joka näin perusti Sui-dynastian ja kahdeksaa vuotta myöhemmin tämän jälkeen vuonna 589 hän yhdisti koko Kiinan.