google/wiki40b huggingface dataset:
WWE Money in the Bank

Taustaa

Fatal 4-Way tapahtumassa ilmoitettiin, että Money in the Bank tapahtuma tulisi pyörimään Money in the Bank tikapuu matsien ympärillä. 25. kesäkuuta SmackDown:ssa ilmoitettiin, että kummatkin SmackDown että RAW brändillä tulisi olemaan omat Money in the Bank tikapuu matsit ja voittaja saisi brändien mukaan haastaa joko, World Heavyweight mestarin tai WWE mestarin. Kolme päivää myöhemmin RAW'ssa, RAW'n illan isäntä, Rob Zombie ilmoitti kaikki RAW brändin kahdeksan osallistujaa Money in the Bank otteluun. Kahdeksan osallistujaa olivat: Randy Orton, Edge, Chris Jericho, Evan Bourne, The Miz, R-Truth, John Morrison ja Ted DiBiase. 30. kesäkuuta, WWE ilmoitti kuusi osallistujaa SmackDown brändistä, jotka olivat: Christian, Big Show, Kofi Kingston, Kane, "Dashing" Cody Rhodes ja Matt Hardy. 5. heinäkuuta RAW:ssa, The Miz runteli R-Truhin käden niin ettei voisi osallistua Money in the Bank matsiin. 9. heinäkuuta SmackDown:ssa, Dolph Ziggler voitti Montel Vontavious Porterin ja Chavo Guerreron Triple Threat matsissa, ja pääsi näin ottelemaan Money in the Bank tikapuu matsissa. Samana iltana Drew McIntyre ansaitsi paikkansa SmackDown brändin Money in the Bank tikapuumatsissa voittamalla Kofi Kingstonin.
SmackDownin "pääfeudi" oli puolustavan mestarin, Rey Mysterion ja haastajan Jack Swaggerin välillä World Heavyweight -mestaruudesta. Mysterio paikkasi The Undertakerin, joka oli löydetty vegetaativisessa kunnossa, Fatal 4-Way:ssa Fatal 4-Way matsissa voittaen battle royal. Tapahtumassa Rey Mysterio voitti World Heavyweight -mestaruuden toisen kerran hänen uransa aikana. Seuraavassa SmackDown:ssa Swagger ilmoitti käyttävänsä uusintamatsin Money in the Bank PPV:ssä.
RAW'n "pääfeudi" oli puolustavan mestarin, Sheamuksen ja haastajan, John Cenan välillä WWE -mestaruudesta. Sheamus voitti tittelin Fatal 4-Way tapahtumassa Nexuksen hyökkäyksen seurauksena. Seuraavan illan RAW'ssa John Cena käytti uusintamatsi tilaisuuden, muttei voittanut Sheamusta Nexuksen hyökkäyksen ansiosta. Seuraavan viikon RAW'ssa anonyymi general manager ilmoitti, että Sheamus tulisi puolustaa WWE -mestaruuttaan Cenaa vastaan Steel Cage matsissa, jottei kukaan tulisi sekaantumaan otteluun.
In the Bleak Midwinter

In the Bleak Midwinter on joissakin äänestyksissä jopa maailman parhaaksi
valittu perinteinen joululaulu, joka perustuu englantilaisen runoilijan Christina Rossettin tekstiin vuodelta 1872. Teksti julkaistiin lauluna ensimmäistä kertaa vuonna 1906, Gustav Holstin säveltämällä melodialla.
Minan kieli

Minan kieli (myös Gɛ̃, Gɛn gbe, Gen, Gebe,Guin, Mina-Gen ja Popo) on gbe-kieli, jota puhutaan Togon kaakkoisosassa Maritimen alueella. Sitä puhutaan myös Beninin Monon departmentissa. 
Mina kuuluu voltalais–nigeriläisiin kieliin, jotka ovat suuren afrikkalaisen nigeriläis–kongolaisen kieliperheen haarauma. Muiden gbe-kielten tavoin mina on tonaalinen kieli.
Yleensä minaa puhuvien määräksi on arvioitu yhteensä noin 358 900. Beninissä minaa puhuvia on noin 158 000 (2001) ja Togossa noin 200 900.
Beninin valtio käyttää minaa yhtenä kuudesta kielestä aikuisten lukutaidon kehittämisessä, ja sitä on opetettu peruskouluissa vähäisessä määrin osana monikielisyyskasvatusta vuodesta 2014 alkaen.

Mina–suomi-sanakirja

Säveltäjä Herman Rechbergerin toimesta luotiin pieni mina–suomi-sanakirja hänen oltuaan stipendiaattina Villa Karossa vuosina 2003 ja 2004. Siitä julkaistiin laajennettu versio ranskaksi, jota jaettiin vuonna 2007 beniniläisiin ja togolaisiin kouluihin oppikirjaksi. Kirja sisältää johdannon, kieliopin, paljon hyödyllisiä lauseita ja noin 1 500 sanan sanakirjaosion.
Sífnos

Maantiede

Sífnos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren eteläosissa. Se on Kykladien saariryhmän saarista eteläisimpiä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Sérifos luoteispuolella, Kímolos, Polýaigos ja Mílos lounaispuolella sekä Antíparos ja Páros itäpuolella.
Saari on vuoristoinen ja sen korkein kohta on Profítis Ilías (682 metriä).

Myöhempi historia

Bysanttilaisen ajan jälkeen saari päätyi Marco Sanudon valtaan ja osaksi Náxoksen herttuakuntaa vuonna 1207. Myöhemmin saarta hallitsi muun muassa Gozzadinon suku. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1537. Venetsialaiset saivat sen takaisin vuosiksi 1568–1617. Vuonna 1821 Sífnos liittyi Kreikan vapaustaisteluun turkkilaisia vastaan ja siitä tuli pian tämän jälkeen osa itsenäistynyttä Kreikkaa.

Nähtävyydet

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa mykeneläisaikainen linnavuori Ágios Andréaksessa sekä sen Ágios Andréaksen arkeologinen museo lähellä Apolloníasta, antiikin aikainen linnavuori ja venetsialaisaikainen linna Kástrossa, sekä samoin Kástrossa sijaitseva Sífnoksen arkeologinen museo. Muihin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Chrysopigín luostari vuodelta 1650 saaren kaakkoisrannikolla sekä antiikinaikaisten kultakaivosten paikka saaren pohjoisosassa.
Amor-asteroidit

Amor-asteroidit ovat joukko radallansa Maata lähelle tulevia asteroideja, joiden pienin etäisyys Auringosta on enemmän kuin Maan keskietäisyys, mutta vähemmän kuin Marsin. Amor-asteroidien radat eivät leikkaa Maan rataa, mutta ne tulevat silti melko lähelle Maata. Amorit ovat saaneet nimensä vuonna 1932 löydetyn 1221 Amorin mukaan, vaikka joitain ryhmän jäseniä oli löydetty jo ennen sitä. 433 Eros oli esimerkiksi löydetty jo vuonna 1898. Suurin Amor-asteroidi on 1036 Ganymed, jonka läpimitta on noin 32 kilometriä. Sen keskietäisyys Auringosta on noin 2,66 AU:ta.
Ahmed Guilouzi

Ura

Guilouzi aloitti jalkapalloilun Modena kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi kolme ottelua Serie B:ssä. Pääosin hän kuitenkin vietti Modenan nuorten joukkueessa. Guilouzi pelasi lainalla Carpissa Lega Pro Prima Divisione tasolla kaudella 2010–2011. Palattuaan takaisin Modenaan hän pelasi kaudella 2011–2012 yhden ottelun Serie B:ssä. Kauden jälkeen Guilouzi siirtyi Kroatiaan NK Zagrebin riveihin.
Punavatsarastas

Levinneisyys

Punavatsarastasta tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stryn (taajama)

Stryn on taajama Strynin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Siellä asuu 2 240 asukasta (2012), ja se sijaitsee Nordfjordin vuonon pohjoispuolella, josta alkaa Stryneelva-joki. Taajaman keskusta kutsutaan nimellä Tonning. Siellä on myös kunnallishallinto, Tonningin peruskoulu, urheilukenttä sekä Tonningin huonekalutehdas.
Riksvei 15 ja Fylkesvei 60 (entinen Riksvei 60) menevät Strynin läpi.
Amélie-les-crayons

Historia

Amélie-les-crayons, Heiko, Michel ja Laurent tapasivat toisensa vuonna 2002 ja alkoivat tehdä yhdessä musiikkia. Tällä kokoonpanolla yhtye toteutti ensimmäisen spektaakkelinsa (kuten virallisilla sivuilla yhtyeen musiikillisia aikakausia kuvaillaan). Yhtye aloitti julkaisemalla EP:n, joka sisälsi live- ja studioäänityksinä muutaman kappaleen. Tämän jälkeen he äänittivät ensimmäisen studioalbuminsa ja aloittivat ensimmäisen konserttikiertueensa. Albumi ja kiertue muodostavat ”spektaakkelin”. Ensimmäinen tällainen oli nimeltään Le tour de la question, jonka yhdeltä keikalta yhtyeen DVD on taltioitu. Tämän kiertueen aikana yhtye vieraili jopa Suomessa: he olivat Kuopion Viinijuhlien kutsuartisti, kun teemana oli ranskalaiset viinit vuonna 2004.
Amélie-les-crayonsin ensimmäinen studioalbumi myi yllätykselliset 30 000 kappaletta, mikä on harvinaista ranskalaiselle indie-artistille. Kokoonpano on voittanut myös useita palkintoja ja saanut erilaisia tunnustuksia musiikistaan.
Amélie-les-crayonsin rooli on edelleen hurmaava pikkutyttö, joka joissain biiseissä kamppailee aikuisuutensa kanssa.
Pohjois-Ossetian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Historia

Pohjois-Ossetian ASNT muodostettiin Pohjois-Ossetian autonomisesta alueesta 5. joulukuuta 1936. Vuonna 1943 naapuritasavalta Tšetšeenien ja inguušien ASNT lakkautettiin ja aivan sen läntisin osa liitettiin Pohjois-Ossetian ASNT:aan. Vuonna 1990 Pohjois-Ossetian ASNT julistautui Pohjois-Ossetian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi, joka muutti nimensä vuonna 1991 muotoon Pohjois-Ossetia-Alanian tasavalta.
Harry Aikines-Aryeetey

Ura

Aikines-Aryeetey sai hopeaa nuorten Kansainyhteisön kisojen 100 metrin juoksussa Bendigossa 2004. Hän voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 kultaa sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa. Hän oli ensimmäinen, joka onnistui voittamaan molemmat matkat alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. 200 metrin juoksussaan hän juoksi uuden ennätyksensä 20,91. Seuraavana vuonna hän sijoittui 100 metrillä eränsä seitsemänneksi Euroopan-cupin superliigassa. Pekingin nuorten MM-kisoissa hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,37 ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Ulkoratakauden 2007 Aikines-Aryeetey oli sivussa selkävamman takia. Hänen toipumisensa vammasta kesti 11 kuukautta.
Aikines-Aryeetey oli 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metrillä erässään kolmas. Hän voitti saman matkan alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa ajalla 10,15. Hän voitti pronssia Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa Berliinin MM-kisoissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän keskeytti 60 metrin välieräjuoksun sisäratojen MM-kilpailuissa Dohassa 2010 ja karsiutui saman matkan alkuerissä Pariisin EM-hallikisoissa 2011. Hän karsiutui Daegun MM-kisoissa 2011 100 metrin välierissä ajalla 10,23. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän oli 100 metrillä neljäs.
Aikines-Aryeetey sijoittui Göteborgin 2013 EM-hallikilpailuissa 60 metrillä seitsemänneksi. Saman vuoden Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa hän oli 100 metrin erässään kolmas. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului Englannin hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän oli 100 metrillä kolmas ja kuului kultaa voittaneeseen Britannian pikaviestijoukkueeseen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueen jäsenenä viides. Hän voitti Euroopan-joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metriä 2017. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Englannin pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna Yleisurheilun EM-kilpailuissa Berliinissä hän juoksi ankkuriosuuden Iso-Britannian kultaa voittaneessa viestijoukkueessa.
Kääriäisvenhokas

Koko ja ulkonäkö

Etusiivet ovat vihreät ja ainoastaan etureunastaan leveästi valkeat, joskin vihreän sävy vaihtelee hieman yksilöittäin. Muuta kuviointia etusiivissä ei ole. Takasiivet ovat valkeat, kärkiosastaan yleensä vihertävät. Pää on valkoinen, keskiruumis vihreä ja takaruumis harmahtava. Tuntosarvet ovat ruosteenruskeat. Siipiväli on 19–23 mm.
Kääriäisvenhokkaan voi sekoittaa lähinnä tammikääriäiseen (Tortrix viridana).

Levinneisyys ja lentoaika

Kääriäisvenhokas on enimmäkseen eurooppalainen laji, jonka elinalue ulottuu Pohjois-Afrikasta ja Espanjasta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja edelleen Länsi-Siperiaan. Suomessa levinneisyys rajoittuu etelä- ja lounaisrannikolle, joskin jopa Vaasan korkeudelta tunnetaan vanhoja havaintoja. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Kääriäisvenhokas on kosteiden ja pensaikkoisten metsänreunojen, soiden, rantojen ja kulttuuriympäristöjen asukki. Se on tyypillisesti laji, jonka tapaa helpommin toukkana kuin aikuisena, eikä sitä yleensä tavata varsinaisen elinympäristön ulkopuolella. Perhoset ovat lennossa muutamien tuntien ajan alkuillasta, etelämpänä usein jo iltapäivällä. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, mutta harvakseltaan ja yleensä valolle tulee vain yksittäisiä yksilöitä ja naaraat tulevat koiraita harvemmin. Sen sijaan kääriäisvenhokas tulee mielellään makealle syötille. Saattaa olla, että perhoset syövät kirvojen erittämää mesikastetta kasvien lehdiltä.
Naaras munii usean päivän aikana 80–100 munaa, jotka se asettelee lehtien alapinnoille pensaiden latvuksiin. Toukat elävät erakkoina tai parin yksilön ryhminä ja piilottelevat yhteensitomiensa lehtien muodostamassa suojassa. Toukat ovat täysikasvuisia heinä-elokuun taitteessa ja rakentavat vaalean, venemäisen, noin 15 mm pitkän kotelokopan oksan sivuun. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka syö eri pajulajien lehtiä.
Obergefell vastaan Hodges

Obergefell vastaan Hodges (engl. Obergefell v. Hodges) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 2015 antama päätös, jonka mukaan samaa sukupuolta oleville pareille kuuluu perustuslain 14. lisäyksen nojalla oikeus mennä naimisiin. Äänet jakautuivat 5–4.
Päätöksen puolesta äänestivät Anthony Kennedy, Ruth Bader Ginsburg, Stephen Breyer, Sonia Sotomayor ja Elena Kagan. Enemmistön lausunnon kirjoitti Kennedy, joka oli kirjoittanut myös edellisten kolmen seksuaalivähemmistöjen oikeuksia laajentaneen tapauksen lausunnot. Kennedy perusteli päätöstä muun muassa lasten asemalla ja sillä, että perustuslain kirjoittajat antoivat tuleville sukupolville mahdollisuuden laajentaa vapauden merkitystä siitä, miten se aikoinaan ymmärrettiin.
Vastaan äänestivät oikeuden puheenjohtaja John Roberts, Antonin Scalia, Clarence Thomas ja Samuel Alito, jotka kaikki kirjoittivat oman eriävän mielipiteensä. He arvostelivat päätöstä muun muassa sillä perusteella, että perustuslaki ei sano asiasta mitään, ja päätös mitätöi useiden osavaltioiden avioliittolait sekä määrää vanhan yhteiskunnallisen instituution muuttumaan.
Saksan keisarikunnan liittoneuvosto

Liittoneuvosto (saks. Bundesrat, vuoden 1902 oikeinkirjoitusreformiin asti Bundesrath) oli Saksan keisarikunnassa vuosina 1871–1918 toiminut lakiasäätävä elin, jossa olivat edustettuina kaikki keisarikunnan osavaltiot (tuon ajan lakikielessä Bundesstaaten). Liittoneuvosto ilmaisi siis keisarikunnan federalistisen liittovaltiorakenteen. Se muodosti parlamentin toisen kamarin valtiopäivien rinnalla. Vastaava elin oli ollut jo Pohjois-Saksan liitossa. Weimarin tasavallassa vastaavan lainsäädäntöelimen nimi oli valtakunnanneuvosto (saks. Reichsrat), Saksan liittotasavallassa taas liittoneuvosto. 
Liittoneuvostossa olivat edustettuina Saksan keisarikunnan 25 osavaltiota. Osavaltioiden edustajien määrä ja sen mukainen äänimäärä oli määrätty Saksan keisarikunnan perustuslaissa. Osavaltioiden edustajat äänestivät osavaltiohallitusten antamien määräysten mukaan, joten heillä oli siis imperatiivinen mandaatti. Puhetta liittoneuvostossa johti Saksan keisarikunnan valtakunnankansleri. 
Liittoneuvosto oli ainakin periaatteessa Saksan keisarikunnan korkein lakiasäätävä elin. Kaikki Saksassa säädetyt lait vaativat liittoneuvoston hyväksynnän. Myös osa keisarin päätöksistä vaati liittoneuvoston hyväksynnän tullakseen voimaan; tällaisia olivat esimerkiksi liittopäivien hajottaminen ja sodanjulistukset muille valtioille. Liittopäivät voi myös päättää toimenpiteistä yksittäistä osavaltiota vastaan, mikäli sen toimet olivat ristiriidassa valtakunnan perustuslain kanssa. Liittopäivillä oli tämän lisäksi lukuisia hallinnollisia tehtäviä. Sen tehtäviin kuului myös osavaltioiden välisten riitaisuuksien sovitteleminen ja tiettyjen perustuslaillisten kiistojen ratkaiseminen.
Vaikka liittoneuvoston valtaoikeudet olivat periaatteessa suuret, käytännön elämässä keisari ja keisarikunnan suurin osavaltio Preussi pystyivät pitkälti määräämään politiikan suuntaviivat. Tämä perustui yhtäältä siihen, että neuvostossa puhetta johtanut valtakunnankansleri oli yleensä myös Preussin pääministeri, ja toisaalta siihen, että liittoneuvoston kokouksissa 14 edustajalla oli veto-oikeus neuvoston päätöksiin. Koska Preussilla oli yksinään jo 17 ääntä, se pystyi halutessaan kaatamaan minkä tahansa liittoneuvoston päätöksen.
Salmijärvi (Kuru, Vehmaanperä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,4 metriä mpy.
Helsingin yliopiston pyöräilyseura Prologi

Helsingin yliopiston pyöräilyseura Prologi ry on vuonna 2005 perustettu rekisteröity yhdistys, joka kokoaa yhteen ensisijaisesti Helsingin yliopistossa opiskelevia ja työskenteleviä pyöräilijöitä. Jäseniä seurassa on noin 90 (vuonna 2014).

Toiminta

Prologin keskeinen toimintamuoto on pyöräkorjaamo Säätämön ylläpito. Pyöräkorjaamo toimii Domus Gaudiumin tiloissa ja on auki jäsenille päivystysaikoina. 
Muuta seuran toimintaa ovat esimerkiksi sisäpyöräilyvuorot, ajovaatetilaukset ja yhteislenkit.

Historiaa

Prologin perustamiskokous pidettiin 26.1.2005 oppimiskeskus Aleksandriassa. Idea seuran perustamisesta oli syntynyt Fillarifoorumilla. Esikuvana seuralle oli Oxfordin ja Cambridgen perinteiset pyöräilyseurat. Kohderyhmäksi haluttiin Helsingin yliopiston opiskelijat, henkilökunta ja alumnit.
Tour de Helsinki sai alkunsa Prologin vuosina 2005 ja 2006 järjestetyistä yhteislenkeistä. Vuonna 2007 järjestettiin ensimmäinen varsinainen Tour de Helsinki, jonka järjestelyissä oli mukana Prologin lisäksi Cycle Club Helsinki, Helsingin Polkupyöräilijät, IK-32 ja Vantaan pyöräilijät.
Adam Campbell

Elämä ja ura

Campbell kävi Beechen Cliffin koulun, jossa hän kuului Drama Clubiin, liittyi Musical Youth Theatre Companyyn ja esiintyi paikallisessa Theatre Royalissa. Saatuaan tutkintonsa University of Exeteristä, jossa hän jakoi huoneensa Idols-voittaja Will Youngin kanssa, hän kouluttautui Royal Academy of Dramatic Artissa 2001:n ja 2004:n välillä. Valmistumisen jälkeen Campbell muutti Amerikkaan tavoittelemaan parempia rooleja.
Campbell sai roolin tilannekomediassa, Commando Nannyssa, jonka suunniteltiin näytettävän vuonna 2004. Myöhemmin hän esiintyi pääosassa Alyson Hanniganin kanssa parodiassa Date Movie, joka tuli teattereihin 2006 . Hän myös esiintyi pääosassa You Are Here -elokuvassa, jonka ensi-ilta oli vuonna 2007. Kuitenkin yksi hänen suurimmista rooleistansa oli Epic Moviessa, jossa hän näytteli pääosaa, Peter Pervertskiä. Campbell näytteli myös Harper's Islandissa Cal Vandeusenia.
Campbell avioitui näyttelijä Jayma Maysin kanssa vuonna 2007 Epic Movieta tehdessään. Pari tapasi ensimmäistä kertaa elokuvan kulisseissa.
Abraham Tokazier

Abraham Tokazier (28. syyskuuta 1909 Helsinki – 7. huhtikuuta 1976 Tukholma) oli suomalainen pikajuoksija. Historiaan hän on jäänyt kesällä 1938 juostun oikeusmurhaksi arvioidun 100 metrin juoksun tulosten takia. Useiden arvioiden ja tilanteesta otetun valokuvan mukaan juoksun todellinen voittaja oli juuri Tokazier, vaikka hänet tulosluettelossa sijoitettiin neljänneksi. Syynä tuloksen vääristelyyn on arveltu olleen hänen juutalaisuutensa.
Helsingin Makkabia edustaneen Tokazierin parhaaksi saavutukseksi jäi vuosikymmeniksi Kalevan kisojen 1938 hopea 100 metrin juoksussa. Hänen veljenpoikansa on muusikko Hillel Tokazier ja sisarenpoika on diplomaatti, suurlähettiläs René Nyberg

Vuoden 1938 kilpailu

Vastavihityllä Helsingin olympiastadionilla 21. kesäkuuta 1938 pidetyissä yleisurheilukisoissa kuuluttajana toiminut  pääselostaja Sulo Kolkka näki Tokazierin tulleen ensimmäisenä maaliin ja ehti kuuluttaakin tämän voittajaksi. Tuomarit kuitenkin julistivat juoksun ykköseksi tasaväkisen kilvan kolmosen, Kenttäurheilijoiden Aarre Savolaisen. Kakkoseksi ilmoitettiin Mikkelin Toivo Häkkinen ja kolmoseksi Torsti Avellan IK-32:sta. Kaikkien ajaksi ilmoitettiin sama 11,0. Skandaali oli heti valmis ja heräsi kysymys, eikö juutalainen juoksija saanut voittaa uudella urheiluareenalla. Saksalainen urheiluhistorioitsija Giselher Spitzer Berliinin Humboldt-yliopistosta pitää muun muassa valokuvatodisteiden perusteella antisemitismiä ainoana mahdollisena selityksenä tapahtuneelle. Hänen ja toimittaja Boris Solomonin tekemien tutkimusten perusteella vaikuttimena on pidetty sitä, että katsomossa istui arvovieraita Saksasta.

Polemiikki

Helsingin Sanomat julkaisi seuraavana päivänä Akseli Neittamon valokuvan, jonka mukaan Tokazier ohitti maaliviivan ensimmäisenä; vastaavanlainen kuva julkaistiin myös Hufvudstadsbladetissa. Neittamon otos ei ollut virallinen maalikamerakuva, eikä se ollut tuoreeltaan maalituomareiden käytössä. Sulo Kolkka arveli Helsingin Sanomien jutussa syyksi sitä, että maalituomareiden koroke oli sijainnut liian lähellä rataa. Muutkin lehdet ihmettelivät selostuksissaan Tokazierin kohtaamaa tuomarivirhettä tuoreeltaan, mutta asia jäi sillä erää siihen. Tokazierin perheessä ja Helsingin Makkabissa tapahtunutta pidettiin ilmeisenä juutalaisvastaisuuden osoituksena. 
Tokazierille ei koskaan yritetty palauttaa hänelle kuulunutta palkintoa ja urheiluseura Makkabi yritti jo 1930-luvulla vedota tunnettuihin urheilupolitiikkoihin kuten Urho Kekkoseen ja Erik von Frenckelliin jotta Tokazierin tulos muutettaisiin. Viimeksi Makkabi yritti  vedota SUL:iin  1990-luvulla jotta se oikaisi Tokazierin tuloksen  seuran 100-vuotisjuhlien alla mutta se ei tuottanut tulosta.  
Tapaus on esillä myös kirjailija Kjell Westön romaanissa Kangastus 38 vuodelta 2013.

Tuloslistan korjaus

Suomen urheiluliitto esitti tapahtuneen johdosta anteeksipyynnön 75 vuotta myöhemmin syyskuussa 2013 ja kilpailun lopputulos oikaistiin 4. lokakuuta 2013: Tokazier julistettiin kilpailun voittajaksi.  Myös Helsingin Kisa-Veikot olivat vaatimassa tuloksen oikaisua.
Vesa Kujala

Vesa Pekka Kujala (s. 17. elokuuta 1961) on suomalainen copywriter sekä mainostoimisto Dynamo&Sonin perustaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Kujala työskenteli uransa alussa copywriterina Turkama & Kumppanit -mainostoimistossa 1983–1984, Varis Poteri Veistola Oy:ssä 1984–1987 ja Veistola Oy:ssä 1987–1989. Vuonna 1989 Kujala perusti Ilkka Kärkkäisen kanssa mainostoimiston, joka toimi aluksi nimellä Etelä-Helsingin Dynamo. Vuonna 1995 se yhdistyi Tarvonen & Taajaranta Oy:n kanssa Kaisaniemen Dynamo Oy:ksi. Vuosina 2003–2013 yritys toimi nimellä Dynamo Advertising Oy. Dynamo Advertisingin fuusioiduttua SON Helsinki Oy:n kanssa uusi yritys otti nimekseen dynamo&son. Dynamo Advertising ja dynamo&son ovat työllistäneet 1990-luvun lopulta lähtien keskimäärin noin 30 henkeä. 
Vuonna 1988 Kujala palkittiin Grafia ry:n järjestämässä Vuoden Huiput -kilpailussa Vuoden Junior -palkinnolla . Tämän jälkeen hän on voittanut Vuoden Huipuissa useita Kulta- ja Hopeahuippuja, ja vuoden 1984 jälkeen yhteensä yli 100 työtä, joissa hän on toiminut suunnittelijana, on esitelty Grafia ry:n Vuoden Huiput -kirjoissa. Kujala palkittiin Grafian Vuoden huiput 2012 -tapahtumassa ansioistaan Platinahuipulla.
Mainonnan tuloksellisuutta mittaavissa Effie- ja AdProfit-kilpailussa Kujala on saavuttanut menestystä enemmän kuin kukaan muu mainonnan suunnittelija.  Kujala on ollut suunnittelijana viidessä AdProfitin ja kahdessa Grand Effien voittaneessa kampanjassa. Vuoteen 2016 mennessä Kujala on saanut ko. kilpailuissa yhteensä 34 palkintoa tai mainintaa 26 eri kampanjalla. Tunnetuin kampanjoista on "Kivimiehet", eli Helsingin päärautatieaseman Lyhdynkantajat-veistoksia hyödyntänyt mainonta, joka auttoi parantamaan merkittävästi VR:n yritysmielikuvaa.
Vuonna 2007 Kujala toimi Vuoden huiput -kilpailun ylituomarina ja vuonna 2008 Effie-kilpailun päätuomarina.  Kujalan tunnetuimpia töitä VR:n ohella ovat Vepsäläiselle, Kekkilälle, Viestintävirastolle ja Enirolle tehdyt kampanjat.
1980-luvun alkuvuosina Kujala toimi tamperelaisen Sensuuri-yhtyeen kosketinsoittajana. Vuonna 2010 Kujala julkaisi säveltämänsä ja sanoittamansa jazz-henkisen levyn "Good morning, stranger". Laulusolistina levyllä oli Caron Barnes.