google/wiki40b huggingface dataset:
Hornhattula

Historia

Aiemmin Hornhattula oli Porvoon pitäjään kuulunut yksinäistila. Tilasta puhutaan eräässä vuodelta 1414 peräisin olevassa kirjeessä, ja otsikko, johon sisältyy nimi Hoornhatt, on ilmeisesti peräisin myöhemmältä 1400-luvulta. Myöhempiä kirjoitusasuja ovat mm. Hornehattela, Horn Hattula ja Hornhaett. Nimi on tulkittu maastonimeksi – hatt esiintyy monissa paikannimissä merkityksessä ’vuorenhuippu’ – mutta sillä saattaa olla yhteyttä myös Peder Hornhusiin, joka vaikutti Porvoon pitäjässä 1400-luvun alussa. Hän oli Hornhattulan naapurikartanoiden Näsin ja Skinnarbackan (Johannisberg) omistajan vävy.
Alun perin Hornhattula koostui kahdesta tilasta, jotka kuuluivat 1400-luvulla Turun tuomiokirkon alaiselle Pyhän Sigfridin kappelille. 1540-luvulla Porvoon koulumestarin Bertil Christopherin tiedetään saaneen tilan tuotot palkakseen. Todennäköisesti Hornhattulan tuotot olivat jo keskiajalla menneet Porvoon koulun ylläpitoon. Hornhattula peruutettiin kruunulle vuonna 1556, kunnes se muutama vuosi myöhemmin tuli Ruuth-suvun omistukseen. Hornhattula kulki Ruuthin suvussa perintönä. 1700-luvun-luvun lopulla Hornhattula siirtyi Holmin suvun haltuun, minkä jälkeen Hornhattula sulautettiin Johannisbergin kartanoon, joka puolestaan liitettiin yhteisviljelykseen Näsin kartanon kanssa.
Holmin perilliset tarjosivat Näsiä, Johannisbergiä ja Hornhattulaa Porvoon kaupungille 1882 ja 1883 Porvoon kaupunki sai ostettua maat omakseen ja mahdollisuuden laajentua joen länsipuolelle. 1.1.1927 alueet erotettiin Porvoon maalaiskunnasta ja liitettiin Porvoon kaupunkiin.
Vuopalan tauti

Vuopalan tauti (LAAHD, Lethal arthogryposis with anterior horn cell disease) on peittyvästi periytyvä oireyhtymä, joka on alleelinen Hervan taudin kanssa. Taudin oireisto muistuttaa Hervan taudissa tavattavaa, mutta on lievempi. Osa sikiöistä kuolee sikiöaikana. Osa syntyy täysiaikaisina mutta menehtyy. Hengitysavustuksen kanssa lapset saattavat elää muutamia viikkoja. 
Vuopalan tauti kuuluu suomalaiseen tautiperintöön.
Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796

Tausta

Karttojen olemassaolo oli tiedossa, mutta niiden sijainti oli tietymättömissä parisataa vuotta. Ne löytyivät sattumien kautta Tukholman sota-arkistosta ja päätyivät vihdoin julkaistaviksi tässä kirjassa.
Kartat on alun perin piirretty ja väritetty käsin. Ne liittyvät laajempaan kokonaisuuteen Kuninkaan kartastoon, jonka laatimisen aloitti Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n sotilaallista maastokartoitusta eli rekognosointia suorittava yksikkö. Kuninkaan kartastosta on aiemmin julkaistu eteläisen Suomen sisämaasta tehdyt rekognosointikartat teoksessa Kuninkaan kartasto Suomesta 1776–1805 (1989), ja jatkona Kuninkaalliselle merikartastolle ilmestyivät vuonna 2010 rekognosointikartoista johdetut saman alueen tiekartat teoksessa Kuninkaan tiekartasto Suomesta 1790.
Karttoja tehtiin rauhan aikana ennakoiden tulevia sota-alueita. Koska Suomi oli rajamaa Venäjää vastaan, se oli kartoitustyössä ensi sijalla.
Jo ennen näiden karttojen tekoon ryhtymistä oli Suomen alueella tehty kriittisimmillä alueilla mittauksia ja kartoitusta, joiden tuloksena syntyneet kartat ovat Ruotsin sota-arkistossa. Sen jälkeen Augustin Ehrensvärd ilmaisi huolestuksensa saaristoväylien tilanteesta. Pääväylät oli kartoitettu, mutta muilla väylillä purjehtiminen oli vaarallista, ja sotilaallisen tilanteen muututtua koko ajan uhkaavammaksi Ehrensvärdin seuraaja Berndt Otto Stackelberg otti asian uudelleen esille. Myös kenraalimajuri Axel Magnus von Arbin ryhtyi ajamaan asiaa, ja hänen näkemystensä pohjalta ruvettiin työtä suunnittelemaan. Myös Ehrensvärdin oppilaana ollut Carl Nathanael af Klercker määrättiin tehtävään, ja hän nousi työn johtajaksi eteläisen yksikön johtajan eversti F. J. Nordencreutzin sairastuttua.
Polttolaiva

Polttolaiva oli purjelaivojen aikakaudella käytetty taisteluväline.
Eräs ensimmäisiä sen käyttäjiä oli Sir Francis Drake; Calaisin taistelussa hän täytti neljä pahiten vaurioitunutta pientä alustaan palavilla aineilla, hinautti ne ankkuroituneen espanjalaisen Voittamattoman Armadan lähelle ja sytytti polttolaivat; tuloksena  oli paniikki vastapuolella ja taistelun ratkaisu.
Polttolaivana käytettiin yleensä pienikokoista prikiä tai kuunaria; alus lastattiin täyteen pikeä, tappuroita ja muita mahdollisimman kovalla liekillä palavia aineita. Ruumanluukut jätettiin auki vedon lisäämiseksi. 
Yleensä erillisellä palkkiolla tehtäväänsä kannustettu vapaaehtoinen miehistö, joka oli supistettu pienimmäksi mahdolliseksi, ohjasi aluksen kohti ankkuroitua vihollislaivaa tai -laivastoa; kun oli varmaa, että polttolaiva osuisi tarkoitettuun kohtaan, lasti sytytettiin palamaan. Loputkin luukut ja tykkiportit avattiin vedon lisäämiseksi. Pääosa miehistöstä evakuoitiin nyt isommalla perässä hinatulla veneellä, vain pari miestä jäi aivan viime hetkeen asti hoitamaan ruoria. Kun osuminen oli jo vuorenvarmaa, ruori kiinnitettiin varta vasten asennetuilla lukkotapeilla paikalleen ja viimeiset miehet poistuivat jollalla. 
Osuessaan vihollislaivaan palava polttolaiva sytytti senkin palamaan, ja tällaisen palon sammuttaminen oli likipitäen mahdotonta. Siksi menetelmä olikin äärimmäisen pelätty; englantilaisista tuli sen käytön varsinaisia asiantuntijoita. Menetelmä syrjäytyi konealusten tullessa, koska nämä pystyivät tarvittaessa väistämään polttolaivaa. Viimeisen kerran polttolaivoja käytettiin Krimin sodassa.
Acinonyx jubatus hecki

Ravinto

A. j. hecki -gepardin pääasiallinen ravinto on thomsoningaselli. Muita sen saaliseläimiä ovat impala ja toisinaan muut pienet sorkkaeläimet.

Elinalue ja ekologia

A. j. hecki -gepardi elää yleensä yksin. Toisinaan niitä kuitenkin esiintyy pieninä, yleensä emon ja pentujen tai uroksen muodostamana ryhmänä, jonka liikkuma-ala on tavallisesti hyvin pieni. Naaraiden elinalueet sijaitsevat seuduilla, joilla on runsaasti ravintoa, ja urosten elinalueet määräytyvät naaraiden alueiden perusteella. Niiden levinneisyysalueen oletetaan kattavan suunnilleen keskisen Länsi-Saharan aavikon ja Sahelin muodostaman kaistaleen, jolla ne elävät hajanaisina populaatioina. Tutkijat arvelevat, että suurin populaatio on Algeriassa Ahaggarin ylänköalueella, mutta siitä on todisteena vain vuonna 2009 julkaistu neljään yksilöön pohjautuva raportti ja vähäiset tiedot.
Taikuri Luttinen

Taikuri Luttinen (oik. Jarmo Luttinen, s. 3. heinäkuuta 1957 Helsinki) on suomalainen taikuri. Luttinen esiintyy yritystilaisuuksissa sekä taikurina että kouluttajana. Hän tuli suomalaisille tutuksi Yle TV2:n lastenohjelmassa Pikku Kakkosessa esitetystä Taikuri Luttinen – Luikuri Tattinen -sarjastaan. Ennen Pikku Kakkosta hän esiintyi TV2:n ohjelmassa Pikku posteljooni. Luttinen on toiminut taikurina ammattimaisesti vuodesta 1982 lähtien.
Korkeusmuunnospinta

Korkeusmuunnospinta on pinta, jonka avulla painovoimaan liittyvä korkeus voidaan laskea ellipsoidisesta korkeudesta. Korkeusmuunnospinta ei ole geoidimalli vaikka sitä satunnaisesti siksi kutsutaan.
Lisäämällä pinnan jokin arvo vastaavan kohdan korkeuteen ellipsoidista saadaan painovoimaan liittyvän korkeuden (ortometrinen korkeus tai normaalikorkeus) estimaatti. Geodesiassa korkeusmuunnospinta liittyy tiettyyn terrestriseen vertauskehykseen, vertausellipsoidiin ja korkeusvertauskehykseen. Paikkatietotekniikassa korkeusmuunnospinta liittyy tiettyyn geodeettiseen koordinaattijärjestelmään ja korkeusjärjestelmään. Tavallisesti korkeusmuunnospinta lasketaan geoidimallista vertaamalla ellipsoidisia ja painovoimaan liittyviä korkeuksia samoilla pisteillä.

Korkeusmuunnospintoja Suomessa

FIN2000 ja FIN2005N00 ovat korkeusmuunnospintoja, joilla muunnetaan ellipsoidisia EUREF-FIN-korkeuksia, jotka lasketaan GRS80-ellipsoidista, painovoimaan liittyviksi korkeuksiksi.

FIN2000

FIN2000 kautta on mahdollista muuntaa ellipsoidiset EUREF-FIN-korkeudet N60-korkeusjärjestelmään, ja toisinpäin. Sen pohjana on NKG96-geoidimalli, jota korjattiin 4. asteen polynomipinnan avulla. Korjaavan polynomipinnan kertoimet johdettiin 156:n GPS/vaaituspisteen havaintojen avulla. Pintasovituksen painoyksikön keskivirhe oli 28 mm, joka kuvaa geoidimallin sisäistä tarkkuutta. FIN2000-mallin ratkaisemiseen käytettyjen GPS-havaintojen epookki on 1997.0.

SWEN17_RH2000

SWEN17_RH2000 kautta on mahdollista muuntaa ellipsoidiset SWEREF 99 -korkeudet RH 2000 -korkeusjärjestelmään, ja toisinpäin.

SWEN17_RH70

SWEN17_RH70 kautta on mahdollista muuntaa ellipsoidiset SWEREF 99 -korkeudet RH 70 -korkeusjärjestelmään, ja toisinpäin.
Warhawk (vuoden 2007 videopeli)

Pelaaminen

Vaikka peli ei sisälläkään yksinpelikampanjaa, siinä on silti neljän pelaajan co-op moninpelitila. Sitä voi pelata joko samalla konsolilla, verkossa tai LANin kautta jolloin tarvitaan vain yksi levy. Verkossa maksimi pelaajamäärä on 32.
Kehittäjät ovat vahvistaneet, että palkintoja ja mitaleja saa kun suorittaa tiettyjä tavoitteita. Kehitystiimi uskoo myös vahvasti siihen, että pelistä saadut mitalit ja palkinnot tulevat näkymään Sonyn PlayStation Home-palvelussa, joka ilmestyy ensi vuonna. Pelaajilla on myös mahdollisuus muokata heidän hahmojaan esimerkiksi uusilla suojilla, Warhawk-logoilla (Taistelukotka) ja muilla tavaroilla, minkä vuoksi jokainen voi tehdä hahmostaan oman mielensä mukaisen.
Pelissä voi muokata muun muassa oman lentokoneensa väritystä, maalipintaa ja kuviontia. Myös omia hahmojansa voi muokata. Esimerkiksi niiden asuja, merkkejä ja varustuksia voi muokata. Asetuksista voi valita myös joukkueen johon automaattisesti kuuluu (Tappomatsin oletus). Samalla kun pelissä etenee, myös uusia maalipintoja, kuvionteja ja värityksiä tulee saataville.
Warhawk sisältää viisi kenttää, joista voi valita mitkä ovat avoinna peleissä. Archipelago koostuu monista saarista, jotka kelluvat ilmassa. Niiden keskellä on valtava linna. Badlands on aavikko-alue, jossa on vähän sivilisaatiota ja valtavia linnoituksia. Destroyed Capitol-kenttä on pilvenpiirtäjien yläpuolella, Eucadian-kaupungin vuoristossa. Island Outpost on puolestaan sotilasasema, jossa on monta tukikohtaa ja sitä koittavat valloittaa kummatkin joukot. Ja viidentenä kenttänä on Eucadia, joka on vuoristoinen maaperä, jossa on hajanaisia kyliä. Karttoja tulee lisää kun ostaa lisä-osan Operation Omega Down, Operation Broken Mirror tai Operation Falling Star.
Peli pyörii normaalilla 480p resoluutiolla, mutta peliä voi katsoa myös HD-kuvana 720p-resoluutiossa. Kuva on mahdollista skaalata ylöspäin myös 1080i-resoluutioon.

Juoni

Koska pelissä ei ole yksinpelikampanjaa, niin ei juontakaan kovin paljon pelissä ole. Lähtökohta on kuitenkin se, että Chernovan-joukot ovat vallanneet Eucadian-kansan alueet, ja nyt Eucadianit yrittävät ottaa alueensa takaisin. Chernovanien sotilaat taistelevat tiukoissa mustissa asuissa, kun taas Eucadianien joukot ovat sinisissä puvuissa. Pelin ikäraja on +12 vuotta uudemman pegi.infon mukaan
Sauvosaaren urheilupuisto

Takakentän ominaisuudet

Takakentän kokonaiskapasiteetti vuonna 2015 oli 4 500 katsojaa. Pääkatsomossa on 1 100 ja vastakkaisessa aurinkokatsomossa 780 kuppipenkillistä paikkaa. Toisessa päädyssä on pieni istumakatsomo ja murskepintainen seisomakatsomo. Kentän reunalla on myös VIP-tilat ja kuuluttamo. Stadion on valaisematon.
Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella 2016 takakentälle valmistui uusi katettu katsomo, jossa on kuppi-istuimet 1 100 hengelle. Lisäksi vastapäiseen, merenpuoleiseen katsomoon kiinnitettiin noin tuhat kuppi-istuinta. Uusi katsomo oli kolmikantainen hanke, jonka Ammattiopisto Lappia toimitti, Kemin kaupunki rakennutti ja jota seurat, ensisijaisesti PS Kemi, käyttävät. Keskeisenä rakennusmateriaalina käytettiin CLT-levyjä, eli ristikkäin liimattuja puulevykerroksia. Tuotantoon, elementtien kokoamiseen ja pintakäsittelyyn osallistui Lappian opiskelijoita Kemin ja Tornion rakennusaloilta. Kuppi-istuimet kiinnitettiin talkoovoimin sekä uuteen katsomoon että vanhaan merenpuoleiseen katsomoon. Huhtikuussa 2017 ilmoitettiin, että pääkatsomon budjetti ylittyi yli 200 000 eurolla.
Takakenttä ei nykyisellään täytä Suomen Palloliiton Veikkausliigakentälle asettamia vaatimuksia. Kenttä on esimerkiksi keväisin pelikelvoton, valaistus puuttuu ja katsojakapasiteetti on liian matala. Takakentälle kaavaillaan muun muassa lämmitettyä tekonurmea ja valaistusta. Lisäksi merenpuoleiselle pitkälle sivulle on suunniteltu vähintään 500 paikkaista katettua katsomoa, jotta stadionilla olisi vähintään 1 500 katettua paikkaa. Töiden on arvioitu ajoittuvan vuosiin 2019–2021, mikäli Kemin kaupunginvaltuusto suhtautuu hankkeeseen myönteisesti. Remontin kustannusarvio liikkuu 3–4 miljoonan välillä.

Ennätykset

Sauvosaaren urheilupuiston takakentän yleisöennätys on kaudella 2016 pelatusta jalkapallon Veikkausliigan ottelusta PS Kemi–RoPS, jolloin ottelua seurasi 3 976 katsojaa.
Sauvosaaren urheilupuiston etukentän yleisöennätys on kaudella 1970 pelatusta jalkapallon Mestaruussarjan ottelusta Into–HIFK, jolloin ottelua seurasi 3 947 katsojaa.
Merja Satulehto

Merja Satulehto on suomalainen tanssija, tanssinopettaja, koreografi ja tanssituomari.
Satulehdolla on laaja-alainen tanssitausta. Hänellä on kokemusta voimistelusta, jazz- ja showtanssista sekä kilpatanssista. Hän onkin yksi kansainvälisesti kaikkein menestyneimpiä suomalaisia kilpatanssijoita kautta aikojen. Kilpauransa päätettyään Satulehto on toiminut tanssituomarina kansallisissa ja kansainvälisissa arvokilpailuissa yli 25 vuotta. Hän myös esiintyy edelleen aktiivisesti. Satulehto toimi Tanssii tähtien kanssa -ohjelman päätuomarina kahdella ensimmäisellä tuotantokaudelta. Hän toimii nykyään Dance-tanssiohjelman toisena vakiotuomarina yhdessä Marco Bjurströmin kanssa.
Bartolomeu Dias (1858)

Valmistus

Alus laskettiin vesille 2. tammikuuta 1858.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1905.
Substance 1977–1980

Substance 1977–1980 (tai lyhyesti Substance) on vuosina 1976–1980 toimineen brittiläisen rock-yhtyeen Joy Divisionin vuonna 1988 julkaistu singlekokoelma. Mitään kokoelman raidoista ei ole julkaistu yhtyeen varsinaisilla studioalbumeilla paitsi ”She’s Lost Control” albumilla Unknown Pleasures.
Kokoelma julkaistiin suurimmiksi osin sen takia koska monet yhtyeen singlejulkaisujen kappaleet eivät päätyneet yhtyeen studioalbumeille, vaikka monet nousivat klassikoiksi ja ”Love Will Tear Us Apart” oli yhtyeen ainut varsinainen hitti.
Alkuperäinen vuonna 1988 julkaistu vinyyliversio sisälsi kymmenen kappaletta kun taas pari vuotta myöhemmin julkaistu versio sisälsi vinyyliversion kappalelistan lisäksi kuusi muuta kappaletta.
Normaali laajennus

Abstraktissa algebrassa algebrallista kuntalaajennusta L/K sanotaan normaaliksi jos L on K[X]:n polynomien juurikunta. Bourbaki kutsuu tällaisia laajennuksia kvasi-Galois'n laajennukseksi.
Aleksandrian pommi-isku 2011

Reaktiot

Paavi Benedictus XVI tuomitsi hyökkäyksen uuden vuoden puheessaan. Yhdysvaltain presidentti Barack Obama piti tekoa "barbaarisena ja katalana". Presidentti Hosni Mubarak sanoi televisiopuheessaan ulkomaalaisten osallisuudesta olevan todisteita ja lupasi ottaa tekijät kiinni.

Tutkimus

Poliisi uskoo, että kyseessä on itsemurhaisku, jonka teki koptikristityksi naamioitunut ulkomaalainen terroristi. Poliisi uskoo myös, että isku suunniteltiin ulkomailla.
Kryptoanalyysi

Kryptoanalyysi nykyisin

Kvanttitietokone saattaisi pystyä avaamaan suurten lukujen jaollisuuteen perustuvat asymmetriset salakirjoitusmenetelmät nykyistä paljon tehokkaammin. Koneet ovat kuitenkin ainakin vielä hyvin alkeellisella tasolla.
Kvanttietokoneiden ei uskota kykenevän murskaavan nopeaan symmetristen salausmenetelmien murtamiseen. Groverin algoritmilla väsytyshyökkäyksen (engl. brute-force attack) viemä aika on neliöjuuri perinteisen tietokoneen viemästä ajasta. Algoritmi on optimaalinen kyseiseen tarkoitukseen, eikä nopeampi tekniikka ole mahdollinen. Groverin algoritmilla avaimen pituus käytännössä puolittuu, mikä ei ole merkittävää, kun avaimen pituus on esimerkiksi 256 bittiä.
Symmetristen algoritmien murtamiseen yleisimmät tekniikat ovat differentiaalinen kryptoanalyysi ja lineaarinen kryptoanalyysi.
Saksan Grand Prix 1956

Saksan Grand Prix 1956 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. elokuuta 1956 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio, jolle voitto oli kauden toinen.
Armenialainen Golgata

Vastaanotto

Teos on noussut huomattavaan julkisuuteen vasta sen jälkeen kun sen englanninnos julkaistiin 2009. Suomennos julkaistiin tapahtumien satavuotismuistoksi 2015.
Reino Kesseli

Reino Kesseli (21. huhtikuuta 1925 Kaukola Ojajärvi – 14. kesäkuuta1984 Ylöjärvi) oli suomalainen metsätyömies ja
moottorisahataiteilija.
Kesseli teki elämäntyönsä metsään ja metsätöihin liittyen.
Palveltuaan jatkosodassa kenttätykistössä tykkimiehenä hän Karjalan
evakkona asettui sodan jälkeen asumaan Parkanon Vahojärvelle vuonna
1945. Naimisiin Kesseli meni vuonna 1947 Vahojärveltä kotoisin olevan
Lyyli Kesselin ( 3. heinäkuuta 1928 Parkano – 24. lokakuuta 2005
Ylöjärvi, o.s. Kivioja) kanssa ja he saivat kymmenen lasta. Vuonna 1951
Kesseli osallistui Parkanon kunnan hakkuumestaruuskisoihin ja voitti ne
tekemällä viiden päivän kilpailussa tuloksen 79,6 m³ puolipuhdasta
paperipuuta (1040 rankaa, jotka 2,40 m pitkiä) . Kesseli
työskenteli 1950-luvulla Ylöjärven–Nokian metsänhoitoyhdistyksellä
metsätöissä ja samalla ohjasi työkalumestarina metsätyövälineiden
kunnostamista kursseilla Pirkanmaan alueella .
Metsätöiden hakkuutehokkuus alkoi Suomessa nousta 1950-luvun
puolivälin tienoilta alkaen kun markkinoille tuli entistä enemmän
kevyempiä moottorisahamalleja , . Kesseli hankki ensimmäisen
moottorisahansa vuonna 1951. Hän alkoi Oy Scanport Ab:n ja sitten
Hankkijan myyntiedustajana 1960-luvun alkupuolelta lähtien kiertää
ympäri Suomea esitellen ja myyden moottorisahoja (Canadien, Solo, Jobu)
mm. koneliikkeissä ja maatalousnäyttelyissä.
Joensuun maatalousnäyttelyiden aikana syksyllä 1962 Kesseli sai idean
alkaa sahata puu-ukkoja, jotta potentiaaliset moottorisahan ostajat
olisivat pysähtyneet messuosaston kohdalle ja kiinnostuneet tekemään
sahakauppoja. Vuosien 1962–1977 aikana Kesseli teki moottorisahalla
erilaisia puu-ukkoja, lintuja, maljakoita ja jakkaroita sadoittain
ympäri maata. Reino Kesseli on moottorisahataiteilijoidemme
pioneerihenkilöitä .
Syksyllä 1968 Kesseli esiintyi Helsingin kansainvälisillä messuilla
yhdessä norjalaisten hiihdon olympiavoittajien Harald Grönningenin ja
Odd Martinsenin sekä maailmanmestari Gjermund Eggenin kanssa tehden
pr-työtä Hankkijan konevalikoimiin siirtyneelle Jobu-sahamerkille.
Kauppaneuvos Kalle Kaihari tilasi vuonna 1970 Kesseliltä suurikokoisen
moottorisahalla tehtävän veistosryhmän. Se luovutettiin presidentti
Urho Kekkoselle hänen 70-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi. Kesseli
sahasi luonnollista kokoa olevan veistosryhmän ylöjärveläisestä
massiivisesta noin 160-vuotiaasta männystä. Veistosryhmä esittää
presidentti Kekkosta seisomassa pöydän päässä leikaten palvilihaa
ja kaksi miestä istuu pöydän ääressä. Veistosryhmä on nykyään
nähtävänä Orimattilassa Urho Kekkosen arkiston yhteydessä
savusaunan terassilla.
Innoitusta työhönsä ja hyvinvointiin Kesseli sai metsästä ja
luonnosta. Itärajan taakse jäänyt pieni kotitalo Karjalassa sijaitsi
kauniin erämaajärven, Ojajärven, rannalla ja tämä luontosuhde
vaikutti Kesseliin voimakkaasti. Kalastus ja marjastus olivat hänen
suuria intohimojaan. Metsässä kulkiessa hän pystyi nimeämään
kasveja niiden latinalaisilla nimillä ja tarkka katse löysi maastosta
mitä erikoisimpia pahkoja. Koululaisena Kesseli osallistui
Ojajärvellä maatalouskerhotoimintaan ja oli läpi elämänsä
kiinnostunut puutarhanhoidosta. Kesseli osallistui Pirkan Hiihtoon
yhdeksän kertaa.
Liioslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,1 metriä mpy.
Nuijamiesten lava

Tanssipaikka

Lavalla järjestetään tanssit kesälauantaisin. Tanssi-iltoina naisille on varattu tunnin naistenhaku.
Vuoden 2005 tanssikaudella Nuijamiesten lavalla vieraili keskimäärin hieman alle 700 kävijää illassa. Parhaimmillaan artistia käy kuulemassa yli 1 600 kävijää illassa.
Tanssilavan katon uusimisen yhteydessä ehostettiin myös sisustusta. Hirsisen lipunmyynti-kioskirakennuksen siirto etelämmäs niin, että pihalle avautuu koskinäkymä, on saanut kiitosta kävijöiltä. Tanssilavan, ravintolan ja nuorisodiskon lisäksi huvialueella on myös karaoke.
Madeleine Astor

Madeleine Astor (o.s. Force, 19. kesäkuuta 1893 – 27. maaliskuuta 1940) oli miljonääri John Jacob Astorin toinen vaimo. Hänet muistetaan RMS Titanicin uppoamisen selviytyjänä. Titanicin upotessa Astor oli viidennellä kuulla raskaana. Madeleinella oli häntä vanhempi sisar Katherine. Madeleinen vanhemmat olivat William Hurlbut Force (1852–1917) ja Katherine Arvilla Talmage (1863–1930). Hän ja hänen siskonsa olivat isänsä kautta ranskalaista syntyperää kun taas heidän äitinsä oli Hollannista. Astor ja hänen vaimonsa lähtivät häämatkalleen Titanicille. Koska Madeleine oli viidennellä kuulla raskaana, Astor kysyi Titanicin upotessa perämies Charles Lightollerilta, saisiko hän myös nousta pelastusveneeseen, mutta vastaus kuului: ”Ei, sir. Vain naisia ja lapsia.” Astor hukkui Titanicilla mutta Madeleine ja hänen palvelijansa selviytyivät onnettomuudesta.
Madeleine Astor menehtyi sydänvaivoihin 27. maaliskuuta vuonna 1940 vain 46 vuoden ikäisenä.
Junkers Jumo 004

Muut versiot

Sodan jälkeen moottoria käytettiin neuvostoliittolaisessa Jakovlev Jak-15:sta nimellä Tumansky RD-10.
Isoluura

Levinneisyys

Isoluuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja on luokiteltu vaarantuneeksi.