Davaon panttivankikriisi 1989

Tausta

2. huhtikuuta Felipe Pugoy ja hänen joukkionsa "Davaon rangaistussiirtolan hurjat pojat"
ottivat panttivankeja ja pakenivat 120 km päähän jeepeillä. Teon syynä oli
vankien mukaan se, että vartijat piinasivat heitä.  Pugoy vaati muun muassa siirtoa toiseen vankilaan. Seuraavana päivänä tilanne onnistuttiin ratkaisemaan neuvotteluin.
Loppujen lopuksi viranomaiset eivät suostuneet siirtämään väärinkohtelusta valittaneita vankeja toiseen vankilaan.

Tapahtumat

13. elokuuta 1989 Pugoy johti  Samparainin kanssa 14 muuta vankia kapinaan. Näistä vain yksi ei kuulunut "hurjiin poikiin".
Pugoyn aisapari Mohammad Nazir Samparani oli tuomittu murhasta. Tuomio johtui vuoden 1976 panttivankitapahtumasta. 
Vartijoita oli liian vähän. Veitsin aseistautuneet kaappaajat ottivat kello 16:30 vartijoilta neljä automaattiasetta. 
He vangitsivat 15 rangaistussiirtolassa vieraillutta
"Joyful Assembly of God" -kirkon jäsentä. Nämä olivat pitämässä sunnuntain rukoustilaisuutta.
Kaappaajat halusivat puhua parin poliitikon kanssa. Mutta kongressimies Ramon Mitra ja senaattori Nina Rasul kieltäytyivät . He sanoivat, että armeijan neuvottelijoiden tulisi ratkaista kriisi.
Kaappaajat vaativat pakobussia, mutta viranomaiset eivät suostuneet. Ensimmäinen määräaika, maanantaina kello 3 kului umpeen.
Kaappaajat raiskasivat joitain naispanttivankeja maanantaiyönä veitsillä uhaten. Joukossa oli 36-vuotias lähetyssaarnaaja Jacqueline Hamill. Neuvotteluissa kaappaajat eivät halunneet vapauttaa Hamillia, joka oli heidän kannaltaan sopiva panttivanki.
15. elokuuta kaappaajat yrittivät turhaan ulos rangaistussiirtolasta kello 10:30 kilpinään panttivangit. Syntyi tulitaistelu, ja osa panttivangeista pakeni.  Kapinan johtaja Samparani kuoli tarkka-ampujan luotiin. 16-vuotias naispanttivanki kuoli, kun Samparani ampui häntä sen jälkeen kun häneen osui. Kolme miespanttivankia kuoli. Sitten vankilan sisältä kuului laukauksia. Panttivankeja pakeni sekä aamupäivän tulitaistelussa että sitä seuranneissa neuvotteluissa. 
Poliisi ei halunnut antaa kaappaajien paeta yön turvin. Lisäksi panttivankeja oli surmattu raa'asti. Niinpä poliisi valitsi viimeisen keinon, voimatoimet.
Viranomaiset hyökkäsivät rangaistussiirtolaan kello 15:15.  Poliisi ja armeija käyttivät kyynelkaasua ja ampuivat tappaakseen. Yhdessä tapauksessa sotilas tappoi vaikeasti haavoittuneen. Loppuvaiheessa jäi vain neljä kaappaajaa ja viisi panttivankia. Tapahtumasarjassa kuolivat kaikki 16 kaappaajaa ja 5 panttivangeista. 5 panttivankia vapautui rynnäkössä.

Hamillin kuolinsyy

On epäselvyyttä siitä ampuivatko lähetyssaarnaaja Jacqueline Hamillin viranomaiset vai kaappaajat.  Kello 11:50 vankilan sisään neuvottelemaan saapunut poliisikapteeni näki neljä ruumista, joista yksi oli hänen mukaansa Hamill.
Kerrottiin, että Hamill lauloi ja rukoili hetkeä enen, kuin kaatui maahan.
Alussa levisi tieto, että Hamillia olisi viilletty veitsellä kurkkuun.  Mutta ruumiinavauksen mukaan Jacgueline Hamillia ammuttiin takaapäin
poskeen. Ainakaan tarkka-ampujat eivät Hamillia ampuneet, koska laukaus tuli alhaalta päin. Selvinneiden panttivankien ja yhden vierailijan mukaan ampuminen tapahtui jo aamulla 10:30. Hamill oli sairaalaan tultaessa kuollut.

Duterten Hamill-töksäytys

Rodrigo Dutertesta tuli vuonna 2016 Filippiinien presidentti. Kaappausdraaman aikaan Duterte oli Davaon pormestari. Hänen väitettiin neuvoneen rynnäköimään vankilaan. Myöhemmin Duterte puolusti tiukasti voimankäyttöä. Hänen mielestään  ei ollut muuta tapaa hoitaa tilannetta.
Duterte sanoi väkijoukolle että 
" .. oli raivona kun Hamill oli raiskattu. Mutta että nainen oli kaunis. Pormestarin ( Duterten itsensä) olisi pitänyt olla ensimmäinen (raiskaamassa Hamillia)." 
Duterten kevytmielinen suhtautuminen raiskaukseen nosti  vastalausemyrskyn.
Duterte kertoi paikallismedialle, että oli antanut raiskauslausunnon vhioissaan, ei vitsinä.