google/wiki40b huggingface dataset:
Vääna jõgi

Hallinnolliset alueet

Joen lähde sijaitsee Kiilin Paeknassa Kureveren kylän lähellä, mutta kuitenkin Sakun kunnanrajan takana. Sieltä se virtaa hetken Kiilissä ja kääntyy Paeknan jälkeen Sakun puolelle ja juoksee Sakun kaupungin läpi. Valtatien 4 jälkeen joki tulee Saueen, josta se poistuu Hüürun jälkeen Harkun puolelle. Se laskee Suomenlahteen Vääna-Jõesuun lounaispuolella.

Joen kulku

Joen pääuoman latvahaara alkaa karstilähteestä samasta metsästä, mistä saa myös alkuunsa Pirita jõen sivuhaara Angerja oja. Muita latvahaaroja ovat Nabala- ja Lähtse-peakraavit. Angeja oja on alun perin ollut Vääna jõen latvahaara, mutta se on kanavalla muutettu Pirita jõen sivuhaaraksi. Pääuoma juoksee metsäalueelta pohjoiseen Paeknan peltoalueelle, missä joki on padottu Peakna järveksi , ja kääntyy muutaman kilometrin jälkeen länteen Saustin soo-alueen läpi. Suoalueella on joen mutkia kaivettu suoriksi ja siksi joella on mutkaisia rinnakkaisuomia suorien osuuksien rinnalla. Joki alittaa valtatien 15 ja Tallinna–Mõisaküla-rautatien, jolloin se virtaa Sakun kaupunkialueen läpi. Siellä joki on padottu altaaksi, jota kutsutaan nimellä Saku tiik eli suom. Sakun lampi . Kaupungin jälkeen se alittaa nopeasti valtatien 11, valtatien 4 ja Tallinna–Paldiski-rautatien pujahtaen Sauen ja Laagrin taajama-alueiden välistä. Täällä siihen yhtyy oikealta Laagrin läpi virtaava Pääsküla jogi, jonka valuma-alueen suuruus on 41 km² eli 13 % vesistön pinta-alasta . Loppuosuus kulkee haja-asutusalueella, missä on muutamia kylätaajamia. Joki meanderoi täällä ahkerasti ja se Vahikülan jälkeen joen muodostamaan leveän kanjoniin, missä sen kulku muuttuu erittäin mutkittelevaksi. Vahikülassa joessa on matala vesiputous ja lyhyt koskiosuus (viroksi Vahiküla joastik). Vesiputouksen yläpuolelle yhtyy jokeen vasemmalta Pihuoja, jonka valuma-alue on 39 km² (12 % vesistön alasta) . Joki laskee Lohusale lahteen, jossa rannat ovat pääasiassa hiekkaa.

Luontoarvoja

Joki on lohen, purotaimenen, taimenen ja harjuksen luontaisen lisääntymisalue.
Aijubidit

Aijubidit oli dynastia Egyptin ja Syyrian sulttaaneja vuosina 1174–1250. Dynastian perusti Saladin vuonna 1171. 
Saladinin kuolema johti valtakamppailuun, mutta hänen veljensä Al-Adil onnistui lopulta vuonna 1200 yhdistämään valloitetut alueet valtakunnaksi. Aijubidivaltio oli suhteellisen vahva, kunnes mamelukit murhasivat viimeisen sulttaanin ja kaappasivat vallan Egyptissä vuonna 1250. Syyriassa aijubidit hallitsivat vielä 10 vuotta, kunnes mongolikaani Hülegü voitti heidät.
Markantalo

Yrityksen historia

Mikko Liettilä perusti vuonna 1976 Vantaalle Tarkantalon, jonka nimi muutettiin myöhemmin Markantaloksi. Vuonna 1986 Markantalo myytiin Eino ja Martti Kaartiselle sekä Erkki Tuoviselle. Toimipaikkojen määrä nousi, ja syksyllä 2000 suurimmaksi omistajaksi tuli pääomasijoittaja Helmet Capital.
Markantalo alkoi Helmetin omistuksessa laajeta ostamalla kuihtuvia mutta yhä paikkakunnallaan tunnettuja kodinkoneliikkeitä, joiden kauppiaista tuli ketjun myymäläpäälliköitä. Ketju keskittyi isoihin kodinkoneisiin eikä myynyt tietotekniikkaa lainkaan, aluksi ei matkapuhelimiakaan. Sillä oli vuonna 2000 kuusi, vuonna 2003 seitsemäntoista ja vuonna 2006 jo 21 myymälää, 170 työntekijää ja 76 miljoonan euron liikevaihto. Tuona vuonna Gigantin omistava DSGI osti Markantalon osaksi Elkjøp-konsernia 49 miljoonalla eurolla. Markantalon vanha johto jatkoi, mutta hallituksen puheenjohtajaksi nousi DSG Finlandin maajohtaja Irmeli Rytkönen. Rytkösestä tuli Markantalon uusi toimitusjohtaja. Vuonna 2009 Markantalossa aloitettiin 256 työntekijää koskevat yt-neuvottelut ja 19 myymälää lopetti. Syynä lopettamiseen oli kannattamaton toiminta.
Nils Aejmelaeus

Nils (Niilo) Aejmelaeus (11. syyskuuta 1812 Vaasa – 20. elokuuta 1854 Porvoo) oli suomalainen pastori, joka julkaisi ensimmäisen suomenkielisen novellin tai pienoisromaanin.
Aejmelaeuksen vanhemmat olivat konrehtori (vararehtori) Johan Aejmelaeus ja Brita Johanna Lindqvist. Kuusilapsinen perhe muutti vuonna 1818 Uuteenkaupunkiin, kun Johan Aejmelaeus valittiin Uudenkaupungin ja Kalannin kirkkoherraksi. Nils Aejmelaeus pääsi ylioppilaaksi vuonna 1828, ja hänet vihittiin papiksi 1835. 
Aejmelaeus oli Sulkavan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1835, mutta hän joutui jäämään viideksi vuodeksi virkavapaalle 1838–1844 heikon terveytensä takia. Aejmelaus oli sitten Porvoon tuomiokapitulin ylimääräisenä amanuenssina 1844, 2. amanuenssina 1844–1852 ja suoritettuaan pastoraalitutkinnon 1852 hänestä tuli 1853 Porvoon tuomiokapitulin notaari eli 1. amanuenssi. Aejmelaeus valittiin myös Porvoon kaupungin kaupungin rakentamiskomitean puheenjohtajaksi. 
Aejmelaeus julkaisi ensimmäisen suomenkielisen 84-sivuisen novellin tai pienoisromaanin Haaksirikko: Suomalainen perustuskielinen taru, Niilolta vuonna 1838 ollessaan Sulkavalla apupappina. Novellissa lehdesten tekoon lähtenyt pappilan väki tapaa venematkalla veden varaan joutuneen talonpoika Paavon. Pahoin vilustunut Paavo tuodaan pappilaan, jossa häntä hoitaa pappilan piika Loviisa. Nuoret rakastuvat toisiinsa, mutta Loviisa ei suostu aluksi Paavon kosintaan, sillä hän luulee Paavolla olevan jo morsian. Monien vaiheiden jälkeen Paavo ja Loviisa menevät kuitenkin naimisiin. 
Nils Aejmelaeus oli naimisissa vuodesta 1844 Uudenkaupungin tullinhoitaja Olof Söderströmin lesken Fredrika Henrika Karolina Wittfoothin kanssa. Aejmelaeus kuoli loppukesällä 1854 Porvooseen iskeneen lavantautiepidemian aikana.
Nissan rauha

Nissan rauha oli 3. lokakuuta 1739 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välillä 1735-1739 käydyn Venäjän–Turkin sodan. 
Aluksi Venäjän liittolaisena taistellut Persia oli tehnyt erillisrauhan 17. lokakuuta 1736. Myös 1737 Venäjän puolelle liittynyt Itävalta solmi oman erillisrauhansa Belgradissa 21. elokuuta 1739. Tappioita kärsineen Itävallan eroaminen sodasta tarkoitti sodassa paremmin menestyneelle Venäjälle pakkotilannetta, jonka vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Rauhanteossa toimi välittäjänä Ranska, jolle se oli poliittinen menestys.
Sopimuksen seurauksena Venäjä joutui luovuttamaan sodassa valtaamansa alueet Moldovassa, Valakiassa ja Krimin niemimaalla. Venäjä sai kuitenkin pitää Azovin, mutta sen tuli tuhota kaupungissa oleva linnake eikä uutta saanut rakentaa. Venäjä sai rakentaa Azoviin sataman, joskin sotalaivojen rakentaminen oli kielletty. Samoin se sai kaupankäyntioikeuden sekä Asovanmerelle että Mustallemerelle, joskin kauppatavaran kuljettaminen tuli jättää turkkilaisille.
Nissan sopimusta seurasi Osmanien valtakunnassa 30 vuotta kestänyt rauhan aikakausi, jonka aikana sen rajanaapurit ja perinteiset viholliset olivat sekaantuneet muihin sotiin.
Shane Doan

Ura

Ennen ensimmäistä NHL-kauttaan Doan pelasi kolme kautta WHL:n Kamploops Blazersissa. Doan on Winnipeg Jetsin varaus vuodelta 1995. Hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 7.
Doan debytoi NHL:ssä kaudella 1995–1996 pelaten 74 ottelua ja tehden niissä tehot 7+10=17. Tuon kauden jälkeen Jets muutti Phoenixiin Doan mukanaan ja vaihtoi nimensä Phoenix Coyotesiksi. Toisella NHL-kaudellaan 1996–1997 pelit ja tehot jäivät Doanilla pienemmiksi; Doan pelasi 63 ottelua ja teki tehot 4+8=12.
Kausi 1997–1998 sujui Doanilta AHL:n ja NHL:n välillä. Doan pelasi Phoenixissa 33 ottelua teki tehot 5+6 ja Springfield Falconsissa 39 ottelussa tehot 21+21. 
Kauden 1998–1999 Doan pelasi koko ajan Coyotesissa ja pelasi tuolla kaudella 79 ottelua ja teki niissä tehot 6+16=22. Tuo kausi sujui Doanilta pisteiden valossa alakanttiin, mutta kaudella 1999–2000 meno muuttui. Doan pääsi pelaamaan 81 ottelua ja teki niissä tehot 26+25=51. Meno jatkui kovana myös kaudella 2000–2001 ja Doan teki 79 ottelussa tehot 26+37=63.
Tehot laskivat vähän kausiksi 2001–2002 ja 2002–2003, mutta kaudella 2003–2004 Doan teki piste-ennätyksensä, 79 ottelussa tehot 27+41=68.
Työsulkukautena 2004–2005 Doan piti välivuoden ja palasi sen jälkeen takaisin Coyotesiin kaudeksi 2005–2006 tekemällä 82 ottelussa tehot 30+36=66. Kaudella 2006–2007 Doan jatkoi Phoenixin tehokkaimpien pelaajien joukossa. Hän teki helmikuussa uuden peräti viisivuotisen ja arvoltaan 22,75 miljoonan dollarin sopimuksen Phoenixin kanssa .
Kaudella 2007–2008 Doan rikkoi piste-ennätyksensä kaudelta 2003–2004 tehtyään 80 ottelussa tehot 28+50=78. Kaudella 2008–2009 pisteitä kertyi 73 ja seuraavilla kolmella kaudellakin (2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012) vähintään 50.

Muuta

Jääkiekkomaalivahti Carey Price on Doanin pikkuserkku, ja jääkiekkoilija Keaton Ellerby on Doanin serkku.
Fredrik Svensson

Ura

Svensson on kotikaupunkinsa joukkueen Skellefteå AIK:n kasvatti. Tästä huolimatta hän aloitti junioriuransa Hammarbyssa, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi seuran edustus- ja juniorijoukkueissa neljän ja yhden vajaan kauden ajan. Hän pelasi kaudella 1997–1998 yhden ottelun verran SM-liiga-seura Kiekko-Espoossa sekä neljän ottelun verran Elitserien-seura Malmö Redhawksissa.
Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Luleå HF:ään, jossa hän vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa pelaten 44 ottelua ja tehden 13 tehopistettä. Sama tahti jatkui myös seuraavilla kolmella kaudella, jolloin joukkue pääsi joka kerta pudotuspeleihin. Kaudella 2003–2004 Svensson pelasi läpimurtokauden Leksands IF:ssä tehden uransa ennätystehot 3+11=14 noussen samalla maajoukkueeseen. Seuraavalla kaudella häneltä jäi väliin yli kymmenen ottelua, mutta tästä huolimatta hän paransi piste-ennätystään kolmella.
Kaudeksi 2005–2006 Svensson siirtyi Sveitsin NLA-liigaan HC Ambrì-Piottaan. Kausi meni täysin pilalle olkapäävamman vuoksi, ja hän pääsi pelaamaan vain 16 ottelua runkosarjassa. Hän toipui lopulta keväällä ja aloitti seuraavan kauden samassa seurassa. Hän siirtyi kaudella 2006–2007 lopulta 23 pelatun ottelun jälkeen SM-liigaan Hämeenlinnan Pallokerhoon, joka oli Svenssonin uran kahdeksas seura. Hän pelasi seurassa runkosarjassa 22 ottelua, mutta HPK osti ulos Svenssonin sopimuksen. HPK oli tehnyt Svenssonin kanssa sopimuksen jo toukokuussa 2005, mutta sopimus purettiin.
Kaudeksi 2007–2008 Svensson siirtyi Saksan DEL-liigaan Grizzly Adams Wolfsburgiin. Kaudella 2008–2009 hän pelasi loukkaantumisen vuoksi vain 21 ottelua. Kaudeksi 2009–2010 Svensson palasi Ruotsiin, Södertälje SK:hon. Seurassa hän pelasi vain 37 ottelua runkosarjassa.
Lokakuussa 2010 Svensson siirtyi puolustajia kaivanneeseen SM-liiga-seura Ilvekseen kuuden kuukauden sopimuksella, johon sisältyi kuukauden koeaika. Hän ei jatkanut seurassa koeajan jälkeen ja vaihtoi Elitserienin AIK:hon, jossa pelasi puolentoista kauden ajan. Hän loukkaantui kauden 2011–2012 lopulla eikä pystynyt pelaamaan runkosarjan seitsemässä viimeisessä pelissä eikä pudotuspeleissä. Svensson teki kauden jälkeen sopimuksen Luleån kanssa.

Maajoukkueura

Svensson eudsti Ruotsin A-maajoukkuetta kuuden ottelun ajan kaudella 2003–2004.
Z5 Paul Jacobi

Palvelus

Alus luovutettiin toukokuussa 1945 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa 4. helmikuuta 1946 nimellä Desaix. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1949 ja myytiin romutettavaksi kesäkuussa 1954.
Angolankutoja

Levinneisyys

Angolankutojaa tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rooman kuningas

Romulus

Rooman perustamistarinan mukaan veljekset Romulus ja Remus perustivat Rooman kaupungin 21. huhtikuuta 753 eaa. Romulus tappoi veljensä ja hänestä tuli Rooman ensimmäinen kuningas. Tämä tarina on muotoutunut vähitellen, kun kaupunki on luonut itselleen myyttistä menneisyyttä. Legendan kirjasivat muistiin ajanlaskumme ajan alussa kirjailijat Livius, Dionysios Halikarnassolainen ja Plutarkhos. Nykytutkimus on pyrkinyt selvittämään tarinan todenperäisyyttä, mutta mitään todisteita tarinalle ei ole löytynyt.
Romuluksen tiliin on historiankirjoituksessa pantu kaupungin kulttiin ja hallintoon kuuluvia ilmiöitä, perustamisen lisäksi esimerkiksi Rooman väestön jakaminen kolmeen tribukseen (Tities, Ramnes ja Luceres). Kaupungin ensimmäinen armeija oli Romuluksen aikana 3000 jalkamiehen ja 300 ratsumiehen suuruinen. Romuluksen kerrotaan myös nimittäneen ensimmäiset senaattorit.

Numa Pompilius

Tutkijat olettavat, että Numa Pompilius -niminen mahdollisesti sabiinilainen henkilö on ollut olemassa. Hänen kuninkuudestaan ei ole mitään varmuutta. Legendan mukaan Numa oli roomalaisen kalenterin kehittäjä, mutta siihen liittyvät yksityiskohdat eivät ole uskottavia.

Tullus Hostilius

Todennäköisesti Tulluskaan ei ole ollut Rooman kuninkaana. Legendoissa hänet kuvataan sotilaallisena hahmona. Sodat käytiin pääasiassa latinalaisia heimoja vastaan. Häntä pidettiin myös demokraattina, joka otti kaikessa huomioon senaatin mielipiteen.

Ancus Marcius

Nimi Ancus oli aikanaan harvinainen ja sitä pidetään joko sabiinilaisena tai etruskilaisena. Hänen mainitaan valloittaneen Rooman lähialueelta Tiberin alajuoksulta kolme kaupunkia, joista ainoastaan Ficana tunnetaan. Rooman satamakaupunkia Ostiaa pidetään hänen perustamanaan. Arkeologia ei anna tälle väitteelle tukea.

Etruskikuninkaat

Kolmen viimeisen kuninkaan arvellaan olleen historiallisia henkilöitä. Näidenkään kuninkaiden olemassaolosta ei ole varmoja tietoja, mutta epäsuoraa todistusaineistoa on. Käytössä oli oletettavasti vaalikuninkuus. Kuninkaan rinnalla oli etruskien tapaan ylimyssukujen neuvoa-antava kokous, senaatti.
Kuitenkin tutkijat ovat ihmetellen todenneet, että Liviuksen kuvaamat Tarquinius-kuninkaat ovat kovin pitkäikäisiä ja heille syntyy myös jälkikasvua korkeassa iässä. Onkin mahdollista, että Tarquiniukset ovat menneet sekaisin tai että heitä olisi ollut enemmän kuin kaksi. Tarquiniusten nimet viittaavat vahvasti etruskeihin, joten on ajateltu, että Rooma joutui viimeistään heidän aikanaan etruskien valtaan. Forum kehittyi arkeologien mukaan Rooman poliittisen elämän keskukseksi Tarquinius vanhemman hallitusvuosiksi nimettynä aikana. Viimeinen kuningas Tarquinius Superbus kuvataan legendoissa julmaksi tyranniksi, joka lopulta aiheutti kuningasvallan kukistumisen ja siirtymisen tasavaltaan. Tämä lienee voittajien historiaa, jolla kuninkaan maine haluttiin mustata. Rooma omaksuikin vahvasti kuningaskielteisen asenteen, jonka takia Julius Caesar ei yksinvaltiaana ottanut käyttöön arvonimeä kuningas.
FS L'Aigle (M647)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Daylight – paniikki tunnelissa

Juoni

Stallone esittää entistä palomiestä, joka sattuu paikalle tunnelin romahtaessa New Yorkissa, Brooklynissa. Entisten esimiesten estely-yrityksistä huolimatta hän lähtee pelastamaan loukkuun jääneitä ihmisiä, joihin kuuluu niin lapsiperheitä, vanhuksia kuin rikollisiakin.
Hyödyllinen idiootti

Hyödyllinen idiootti on poliittisessa kielenkäytössä hyväuskoinen henkilö, joka on saatu houkuteltua kehumaan huonoa hallintoa.
Käsitteen on väitetty alun perin olleen Neuvostoliiton johtajan Vladimir Leninin käyttämä nimitys Neuvostoliitolle myötämielisistä ei-kommunisteista. Times Onlinen mukaan ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että sanonta oli alun perin Leninin, eikä siitä ole mainintaa Leninin teoksissa.
Chilen sosialistinen puolue

Historia

Puolue perustettiin huhtikuussa 19. huhtikuuta 1933. Chilen sotilasvallankaappauksessa syrjäytetty Chilen entinen presidentti Salvador Allende oli yksi puolueen perustajista. Salvador Allende on myös tavallaan puolueen oma marttyyri hänen tehtyään itsemurhan armeijan presidentinpalatsin piirityksen yhteydessä. Allende oli myös ainut sosialistijohtaja Chilessä, joka sai taas yhdistettyä anarkistit, kommunistit, vallankumoukselliset marxilaiset, maltilliset sosialistit ja sosiaalidemokraatit Unidad Popular -kansanrintaman alle.
Vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen puolue kiellettiin yhdessä muiden kansanrintamahallituksen vasemmistopuolueiden kanssa. Puolue hajosi useiksi eri maanalaisiksi ryhmiksi, jotka yhdistyivät vasta 27. joulukuuta 1989 sotilashallinnon ja Augusto Pinochetin vallan loputtua. Puolue luopui sotilasvallankaappauksen jälkeen vallankumouksellisesta marxismista. Puolueen jäsenet ja johtajat vangittiin ja/tai teloitettiin sotilasvallankaappauksen jälkeen. Puolueen johtajista sotilasvallankaappauksen jälkeen katosivat mm. Victor Olea Alegria vuonna 1974 ja Carlos Lorca vuonna 1975.
Enolit

Enoli tai alkenoli on alkeeni, jossa hydroksyyliryhmä on sitoutunut hiiliatomiin, jolla on kaksoissidos. Nimitys enoli on yhdistetty kaksoissidoksen en- ja alkoholin -oli -tunnisteista. Enolit ja karbonyyliyhdisteet, kuten ketonit ja aldehydit, ovat isomeerejä. Puhtainakin aineina ne muuttuvat spontaanisti toisikseen. Tätä kutsutaan keto-enolitautomeriaksi. Usein toinen tautomeeri on paljon suositumpi; yleensä se on ketoni tai aldehydi, mutta jos kaksoissidos on konjugoitunut, myös enolitautomeeri voi olla suositumpi.
Oikeanpuolinen enolimuoto ei ole stabiili, vaan se muuttuu vasemmanpuoleiseksi ketomuodoksi. Happi on elektronegatiivisempi kuin hiili, ja se muodostaa voimakkaampia kemiallisia sidoksia. Näin ollen hiili-happi -kaksoissidos on yli kaksi kertaa voimakkaampi kuin yksinkertainen sidos, mutta hiili-hiili kaksoissidos on heikompi kuin kaksi yksinkertaista sidosta.
Konjugoituneissa kuten 1,3-dikarbonyyli- ja 1,3,5-trikarbonyyliyhdisteissä enolimuoto on yleisempi, sillä stabiiliutta lisäävää resonanssia ja molekyylin sisäisiä vetysidoksia muodostuu vain enoli-, eikä ketomuodoissa.

Enolaatti-ioni

Kun hydroksyyliryhmä (–OH) luovuttaa enolissa vetyionin (H⁺) eli protonin, muodostuu negatiivinen enolaatti-ioni:
Välituotteena, jota on vaikea havaita, enolaattia voi syntyä sekä happo-, että emäskatalyysillä. Tavalliset vesiliuoksessa stabiilit emäkset eivät ole riittävän vahvoja muuttamaan erikseen stabiloimattomia karbonyyliyhdisteitä merkittävissä määrin enolaateiksi. Tarvitaan superemäs ja täysin vedettömät olosuhteet, jotta saadaan muutettua karbonyyliyhdiste kokonaan enolaatiksi.
On olemassa stabiileja enolaatteja, joissa enolaattia stabiloi resonanssi. Fenoleissa kaksoissidos on aromaattisessa renkaassa. Muita syitä ovat konjugaatio ja keto-enolitautomeria, joista johtuu esimerkiksi askorbiinihapon happamuus.
Emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksidia. Enolaattikemian keskeinen ongelma on se, ettei enolisaatio ole selektiivistä: kun on kaksi mahdollista enolaattia, molempia syntyy. Kylmässä (esim. kuivajää-asetonihaude) ja voimakkailla emäksillä saadaan kineettisesti helpoiten irtoava enolaatti. Lämpimässä ja heikoimmilla emäksillä enoli pääsee palautumaan karbonyyliyhdisteeseen takaisin kunnes päästään termodynaamiseen tasapainoon. Toinen haaste on se, että jos emäs on liian heikko, karbonyyliyhdistettä jää liuokseen, ja se reagoi enolaatin kanssa, minkä välttämiseksi on käytettävä superemäksiä.
Enolaattikemialla on osuutensa suuressa osassa monimutkaisten lääkemolekyylien synteesissä.

Vinyloginen kemia

Jos enolaatti on konjugoitunut karbonyylin (tai muun elektroneja puoleensavetävän ryhmän) kanssa, se toimii happona samalla tavalla kuten karboksyylihappo. Kuten karboksyylihapossa, konjugaattiemäksen elektroneja luovuttavan –O– -ryhmän ja elektroneja puoleensavetävän =O -ryhmän elektronit ovat delokalisoituneet; ainoana erona on välissä oleva, "sähköä johtava" enolin π-sidos. Askorbiinihappo on tyypillinen esimerkki.
Jevgeni Abalakov

Jevgeni Mihailovitš Abalakov (ven. Евгений Михайлович Абалаков, 17. helmikuuta 1907 Krasnojarsk, Venäjän keisarikunta – 24. maaliskuuta 1948 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen vuorikiipeilijä. Hänet tunnetaan siitä, että hän kiipesi ensimmäisenä Qullai Ismoili Somonīn huipulle.

Elämä

Jevgeni Abalakov toimi sekä kuvanveistäjänä että vuorikiipeilijänä. Hän valmistui vuonna 1932 Moskovan taideinstituutista ja ryhtyi Neuvostoliiton kuvataiteilijoiden liiton jäseneksi.
Pik Stalinan lisäksi hän kiipesi yli 50 merkittävän vuoren huipulle, teki Pamirin ja Tienšanin alueilla tieteellistä tutkimusta ja kartoitti näitä alueita. Toisen maailmansodan aikana hän toimi asevoimissa vapaaehtoisena ja opetti sotilaille vuorikiipeilyä.
Jevgeni Abalakov kuoli vuonna 1948 Moskovassa 41 vuoden ikäisenä. Hänen mukaansa on nimetty useita vuorenhuippuja Pamirissa, Tienšanissa ja muissa vuoristoissa. Lisäksi hänen ja hänen veljensä Vitali Mihailovitš Abalakovin mukan on nimetty katu heidän kotikaupungissaan Krasnojarskissa.
Tikkurilan uimahalli

Historiaa

Helsingin maalaiskunnan Tikkurilaan kaavailtiin 1950-luvun alusta saakka uimalaitosta, aluksi maauimalaa. 1960-luvulle tultaessa päädyttiin uimahallin rakentamiseen, ja marraskuussa 1964 kunnanvaltuusto hyväksyi sen piirustukset. Kunnanarkkitehteina toimineiden Karl Haglundin ja Pauli Sulosen suunnittelema rakennus on allashallin osalta pallon kalotin muotoinen, teräsbetonirakenteinen kaarihalli. Sen lounaisseinä on kokonaan lasia.
Uimahallin maksimikapasiteetiksi määriteltiin alun perin 2 700 henkeä vuorokaudessa. 50 metrin pituinen ja tilavuudeltaan 2 000 kuutiometrin allas tehtiin kuusirataiseksi ja varustettiin 10 metrin hyppytornilla. Halliin rakennettiin myös 600 kuutiometrin lastenallas sekä 630 hengen katsomo uintikilpailuja varten. Hallin rakentaminen maksoi 4,8 miljoonaa markkaa.
Hallin vihkiäisten yhteydessä syyskuussa 1968 pidettiin kansainväliset uintikilpailut. Seuraavana vuonna 1969 Tikkurilan uimahallista tuli 381 000 kävijällään Suomen vilkkain uimahalli, toisena Helsingin Pirkkolan liikuntapuiston uimahalli 290 000 kävijällä.
Vuosina 1994–1995 Tikkurilan uimahalli peruskorjattiin täysin. Piilossa olleiden vaurioiden takia remontin kustannukset nousivat arvioidusta seitsemästä miljoonasta markasta kahteentoista, ja myös aikataulu venyi. Hallia remontoitiin myös vuonna 2008. Keväällä 2018 halli suljetaan jälleen ainakin puoleksi vuodeksi peruskorjauksen takia.
Petrykau

Historiaa

Ensimmäinen maininta Petrikovin asutuksesta on vuoden 1523 Liettuan suuriruhtinaskunnan asiakirjoissa. Petrikoville annettiin kaupunkistatus 1938  Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan vuosina.

Liikenneyhteydet ja osa Pripetin kansallispuistoa

Valtatieyhteyksistä keskeisin on Petrikaun piirin läpi itä-länsisuuntaisesti ja 13 kilometriä Petrikaun kaupungin pohjoispuolitse kulkeva M10-valtatie (Brest- Kobryn - Kalinkavitšy- Homel). 1–5 kilometriä valtatien eteläpuolella kulkee likimain samansuuntainen rautatie, jolla on useita seisakkeita tai pikkuasemia Petrikaun piirissä. Dneprin navigoitava sivujoki Pripet rajoittaa kaupunkia etelästä ja mahdollistaa vesibussi- ja proomuliikenteen esimerkiksi Mozyriin. 
1996 perustettu Pripetin kansallispuisto sijaitsee osaksi Petrikaun piirin alueella.
Paul Lazarus

Ura

Charltonin junioreissa pelannut Lazarus debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1980–81. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueessa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Wimbledoniin. Wimbledonissa hän pelasi 18 peliä ja teki niissä kuusi maalia.
Charltonissa pelatun kauden jälkeisen kesän 1981 Lazarus oli pelannut Suomessa Kuopion Elossa ja nostanut seuran maan pääsarjaan. Samalla Lazarus oli sopinut seurajohdon kanssa, että hän palaisi joukkueeseen myös seuraavaksi kesäksi. Lazaruksen uusi seura Wimbledon sopi kuitenkin toisen kuopiolaisen seuran Kuopion Pallotovereiden kanssa yhteistyösopimuksen ja näin siirto Eloon ei ollut enää mahdollinen. Lazarus pelasikin kauden 1982 KPT:ssa. Kausi oli menestys. Koparit kamppaili loppuun asti mitalista ja Lazarus oli koko sarjan toiseksi paras maalintekijä.
Kausi 1983 meni Lazarukselta vielä KPT:ssa, jossa hän pelasi yhteensä 49 pääsarjaottelua ja teki 24 maalia. Sieltä hän siirtyi FinnPaan, jossa pelasi kaudet 1984–85 ja 1987–88. Kaudet 1990–91 Lazarus pelasi HIFK:ssä ja kaudet 1993–97 Gnistanissa. Vielä kaudella 2000 Lazarus pelasi muutaman ottelun Kontulan Urheilijoissa.
Pizzataxi

Pizzataxi oli suomalainen pizzaketju. Toiminta aloitettiin vuonna 1985, ja toimipaikkojen lukumäärä vuonna 2018 on 10. Kaikissa toimipaikoissa toimii itsenäinen yrittäjä. Ketju toimii suurimmaksi osaksi pääkaupunkiseudulla. Pizzataxi-ketjua pyörittää Helsingin Pizzapalvelu. Ketjulla on toimipisteet Helsingissä, Espoossa ja Tuusulassa. Pizzataxi kuljettaa tuotteet tarvittaessa nimensä mukaisesti kotiovelle.
Pörssilistattu Kotipizza ilmoitti helmikuussa 2017 ostaneensa yhtiön koko liiketoiminnan.