google/wiki40b huggingface dataset:
Arosa

Historiaa

Arosassa on asunut retoromaaninkielisiä ihmisiä ainakin 1200-luvulta, ja saksankielisiä 1300-luvulta asti. Vuoteen 1851 Arosa oli osa Davosin kuntaa. Nykyinen Arosan kunta syntyi vuoden 2013 alussa, kun kahdeksan laakson kuntaa (Arosa, Calfreisen, Castiel, Langwies, Lüen, Molinis, Peist ja St. Peter-Pagig) muodostivat uuden Arosan kunnan.

Maantiede

Reinin sivujoki Plessur saa alkunsa Arosasta. Kunnan korkein vuori on Aroser Rothorn (2 980 m mpy.).

Matkailu

Arosa tunnetaan sekä kesä- että varsinkin talviturismin keskuksena – vuodepaikkoja on yli neljä tuhatta. Arosaan on Rhätische Bahnin junayhteys Churista. Radan varrella Arosassa on Plessurin laakson ylittävä suuri silta, Langwieser Viadukt.
Volkswagen Passat

Volkswagen Passat on Volkswagenin valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se sijoittuu Golfin ja Arteonin väliin. Passat (3B) on rakennettu Volkswagenin B-sarjan alustoille, joita käytti muun muassa Audi A4. Passatia valmistetaan Volkswagenin tehtailla Emdenissä, Saksassa. Passatin eri mallisukupolvia on valmistettu vuodesta 1973. Euroopassa auto tunnetaan Passat-nimisenä, mutta maailmalla Passat on esiintynyt myös Dasherina, Santanana ja Quantumina. Passat on nimetty pasaatituulen mukaan. 
Passat on yksi Volkswagenin menestystarinoita ja tärkeä tuote Volkswagenille.

B1 (Typ 32) (1973 – 1981)

Ensimmäinen malli Passatista lanseerattiin vuonna 1973. Sen alusta ja tekniikka olivat samat kuin sisarmallissa Audi 80:ssä, joka oli esitelty vuotta aikaisemmin. Tosin Passat oli 2 tai 4-ovinen, coupé, farmari tai sedan. Vuoden 1977 lopussa Passat uudistui. Suurimmat muutokset olivat keulassa, joka oli aikaisempaa korkeampi. Passattia myytiin vuosina 1973–1980 yhteensä runsaat 2 miljoonaa kappaletta. Tuotanto loppui vuonna 1981.

B2 (Typ 32B / Typ 32 B) (1981 – 1987)

Vuoden 1980 lopussa esitelty uusi Passat oli edeltäjäänsä suurempi. Passat uudistettiin vuonna 1985. Muutoksia tehtiin lähinnä ulkonäössä. Passatista lanseerattiin myös Santana, joka oli Passatin sedan-malli. Santana tehtiin Japanissa ja oli näin ensimmäinen eurooppalainen auto, joka tehtiin Japanissa. Yhdysvalloissa auto tunnettiin nimellä Quantum ja Corsarina Meksikossa. Santanaa myytiin lähinnä Japanissa ja Kiinassa, jossa se oli suurmenestys. Euroopassa Santana ei menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Kiinassa tai Japanissa. Kiinassa Santanaa tehdään edelleen alkuperäisenä ja uudistettuna versiona nimeltä Santana 3000. Passatin myynti vähitellen hidastui kun mallisto vanhentui. Vuonna 1987 Passatin toisen sukupolven valmistus lopetettiin.

R36

Volkswagen toi Passatista markkinoille R36-version. Kyseessä on Volkswagenin ensimmäinen ns. voimanpesäfarkku ja se on Volkswagenin kaikkien aikojen tehokkain farmari. Ulkonäoltään R36 on muuten samanlainen kuin Passat 3C, mutta auton keulaa on hiottu hieman urheilullisempaan suuntaan. R36 on varustettu 3,6-litraisella FSI V6-moottorilla, joka tuottaa 300 hv. Suorituskyvyksi ilmoitetaan 0–100 km/h sedanilla 5,6 s ja Variantilla 5,8 s.

B7 (Typ 36) (2010–2014)

Volkswagen Passat B7 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä 2. lokakuuta 2010. Myynti alkoi marraskuun puolivälissä. B7 on facelift-malli, jonka keulan ja perän muotoilu seuraa konsernin uutta kulmikkaampaa muotoilulinjaa, jota oli jo aikaisemmin nähtävissä Polo ja Golf-malleissa ja myöhemmin Jetta-mallissa. B6 ja B7-mallien ovet, kattolinja ja ikkunat ovat identtiset ja keskenään vaihtokelpoiset. Yhtä mittava facelift nähtiin B3 ja B4-mallien välillä.

B8 (Typ 3G) (2014–)

Volkswagen Passat B8 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Autossa on uutta tekniikkaa ja uudet ajovalot. Auton GTE-versio esiteltiin vuonna 2014 Pariisin autonäyttelyssä ja se tuli myyntiin vuonna 2015. Volkswagen Passat GTE:n hybridiversio (PHEV) tuli myyntiin samassa yhteydessä.
Manfred Schmidt

Manfred Schmidt (15. huhtikuuta 1913 Bad Harzburg — 28. heinäkuuta 1999 Ambach, Münsing) oli saksalainen sarjakuvataiteilija ja humoristinen matkakirjailija.
Manfred Schmidt kasvoi Bremenissä. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa julkaistiin, kun hän oli 14-vuotias. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän pyrki elokuva-alalle, mutta ura ei osoittautunut tuottoisaksi. Hän opiskeli taideteollisuuskoulussa ja työskenteli Ullstein-kustantamossa lehdistöpiirtäjänä. Toisen maailmansodan aikana hän ei juuri piirtänyt, mutta sodan loppuvaiheessa hän kuvitti propagandalehtisiä, joiden oli tarkoitus horjuttaa Eurooppaan saapuneiden amerikkalaissotilaiden taistelumielialoja.
Kun Schmidt sai käsiinsä Teräsmies-sarjakuvia, hän piti kerrontamuotoa alkeellisena ja ryhtyi parodioimaan sitä Nikke Knatterton -sarjakuvalla, jota julkaistiin Quick-kuvalehdessä vuosina 1950–1959. Knatterton on ylivertainen yksityisetsivä, ja hahmon esikuvana oli Schmidtin mukaan Hans Albersin esittämä Sherlock Holmes. Knattertonista tuli suosittu niin Saksassa kuin ulkomaillakin, ja hahmosta tehtiin sekä näytelmä- että piirroselokuvia. 1970-luvulla Schmidt tuotti ja ohjasi televisiolle 15-osaisen piirroselokuvasarjan Nikke Knatterton: Mestarietsivän seikkailut.
Schmidt toimi myös sarjakuvakriitikkona ja kirjoitti aiheesta useita kirjoja. Lisäksi hän julkaisi matkakertomuksia.
Häntälän notkot

Häntälän notkot ovat perinnebiotooppialue Häntälän, Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan kylissä Uskelanjoen sivujoen Rekijoen latvoilla Somerolla Varsinais-Suomessa. Alueella kulkee Häntälän kylätalolta alkava luontopolku, jossa sen perinnemaisemiin on mahdollista tutustua. Notkot ovat osa laajempaa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta, joka jatkuu myös Salon puolelle Kiikalaan ja Pertteliin.

Lajistoa

Alueen uhanalaisia kasveja ovat muun muassa vienansara, haapariippusammal, tulvasammal, ojaäimäsammal ja haavanhyytelöjäkälä. Harvinaisista kasveista alueella esiintyvät muun muassa sikojuuri, sormikesijäkälä ja silomunuaisjäkälä. Hyönteislajistoon kuuluvat muun muassa Manner-Suomessa harvinainen pikkuapollo (muoto Parnassius mnemosyne f. perkele) ja isolaakasittiäinen.
Lehtolajeista alueella tavataan hyvin runsaina muun muassa keltavuokkoa, kevätesikkoa, isokäenrieskaa, mukulaleinikkiä ja pikkuapollon ravintokasvia pystykiurunkannusta. Niittylajeja ovat muun muassa kullero ja mesiangervo, ja kulttuuritulokkaita muun muassa sikoangervo, nurmilaukka ja hoikkaängelmä, joiden tiedetään liittyvän läheisesti rautakautiseen asutukseen, vaikka kasvillisuuden lisäksi Häntälästä ei olekaan toistaiseksi löytynyt muita merkkejä rautakautisesta asutuksesta.

Luontoretkeilymahdollisuudet

Someron Häntälän kylässä on noin kolmen kilometrin mittainen Häntälän notkojen luontopolku, joka kulkee notkojen maisemissa. Luontopolku seurailee Rekijoen uomaa. Notkot ovat Rekijoen jääkauden jälkeen uurtamia laaksoja, joissa on yhä edelleen laidunnuksen ansiosta erittäin laaja kasvi- ja eläinkanta.
Polun varrella voi tutustua notkojen maisemiin, maanvyöryrinteisiin ja kasvi- sekä eläinlajistoon. Polun varrella on laavu. Reitin puolivälissä on mahdollisuus poiketa erilliselle kilometrin mittaiselle metsäiselle Peuranpolulle, joka on luonteeltaan erilainen kuin avoin notkojen luontopolku.
Luontopolku on avoinna toukokuun alusta lokakuun puoleen väliin. Reitti alkaa Häntälän kyläkeskukselta, jossa on pysäköintimahdollisuus. Lisäksi keskuksella on kyläläisten ylläpitämä kioski ja kahvila. Ryhmät voivat tiedustella opastuksia tai muuta erityisohjelmaa. Notkojen luontopolku kulkee alueella, jossa edelleen laidunnetaan. Siksi sinne ei voi mennä koirien kanssa, jos siellä on karjaa. Peuranpolulle voi mennä myös koirien kanssa.
Esplanade de la Défensen metroasema

Esplanade de la Défense on Pariisin metron ensimmäisen linjan asema. Se sijaitsee Courbevoie'n ja Puteaux'n kuntien rajalla Hauts-de-Seinen departementissä. Asema sijaitsee La Défensen ja Pont de Neuillyn asemien välissä. Asema avattiin 1. huhtikuuta 1992.
Ferrari F1/87

Saavutukset

Berger onnistui voittamaan autolla kauden kaksi viimeistä osakilpailua, Japanin GP:n ja Australian GP:n. Molempiin kilpailuihin hän starttasi paalupaikalta. Lisäksi hän ajoi kerran toiseksi startattuaan kilpailuun paalupaikalta Portugalin GP:ssa. Alboreto ajoi myös kerran toiseksi, Australian GP:ssa, jossa hän samalla takasi tallille kauden ainoan kaksoisvoiton. Hän myös saavutti kolmannen sijan San Marinon ja Monacon GP:ssa.
Berger ajoi myös kilpailun nopeimmat kierrokset Portugalin, Espanjan sekä Australian GP:ssa.
Valmistajien MM-sarjassa Ferrari sijoittui neljänneksi 53 pisteellä.
Helpitähkiö

Ulkonäkö ja koko

Mätästävästi kasvava helpitähkiö kasvaa 30–50 cm korkeaksi. Varret ovat kaljuja ja tyviosistaan violetin värisiä. Lehtilapa on melko lyhyt, 2–3 mm leveä, kouruinen ja pitkäsuippuinen. Lehden kieleke on lyhyt ja tylppä. Kukinto on hieman haarova, tiheä, karkea, tähkämäinen röyhy. Kooltaan se on 3–12 cm x 3–6 cm. Tähkylät ovat 2–4 mm pitkiä, litteitä, kaljuja, karkeita ja yksikukkaisia. Kaleet ovat vino- tai suippokärkisiä, teräväselkäisiä, tylppiä. Kaleen ota on lyhyt tai se puuttuu kokonaan. Helpeet ovat kaleita lyhyempiä ja tylppiä. Ulkohelve on vihneetön. Helpitähkiö kukkii Suomessa touko-kesäkuussa.
Helpitähkiö muistuttaa samaan sukuun kuuluvaa nurmitähkiötä eli timoteita (P. pratense). Lajit on helppo erottaa taivuttamalla kukintoa, jolloin nurmitähkiön kukinto säilyttää tähkämäisyytensä taivutettunakin, mutta helpitähkiön kukinnossa sen haarat eroavat kukintorangasta.

Levinneisyys

Helpitähkiötä tavataan Euroopassa Espanjasta läpi Keski- ja Itä-Eurooppaan. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Pohjois-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan, Turkkiin ja Kaukasukselle, pohjoisessa Ison-Britannian eteläosiin, Etelä-Norjaan, Keski-Ruotsiin, Etelä-Suomeen ja Baltiaan. Venäjän keskiosista levinneisyysalue jatkuu edelleen leveänä vyöhykkeenä Keski-Aasiaan saakka. Suomessa helpitähkiötä on tavattu Ahvenanmaalta sekä paikoin muualta Etelä-Suomessa. Lajista on myös yksittäinen esiintymä Raahen seudulla. Laji on kuitenkin hävinnyt monilta entisiltä esiintymisalueiltaan. Ahvenanmaalla helpitähkiö on muinaistulokas, Manner-Suomessa uustulokas.

Elinympäristö

Suomessa helpitähkiö kasvaa kuivilla, avoimilla rinneniityillä. Laji on kalkinsuosija. Lajin suurimpana uhkana Suomessa on kasvupaikkojen umpeenkasvu laidunnuksen loputtua.
Läänemaa

Maantiede

Läänemaa on alavaa tasankoa tai loivasti kumpuilevaa lakeutta, jonka pääosa on viljelys- tai laidunmaata. Suurin joki on Kasari, joka laskee Matsalunlahteen Pohjois-Euroopan suurimmalla luhtasuolla. Maakuntaan kuuluvat myös saaret Vormsi ja Osmussaari.

Kaupungit ja kunnat

Vuoden 2017 hallintouudistuksen jälkeen maakunnassa on yksi kaupunki (Haapsalun kaupunki) ja kaksi kuntaa: Lääne-Nigula ja Vormsi. Uudistuksessa Ridalan kunta ja vanha Haapsalu yhdistyivät uudeksi Haapsaluksi. Lääne-Nigulan kunta muodostettiin vanhasta Lääne-Nigulasta, neljästä muusta kunnasta (Noarootsi, Nõva, Martna ja Kullamaa) sekä Nissin kunnan Rehemäen kylästä. Läänemaan eteläosan kaksi kuntaa (Hanila, Lihula) siirtyivät uudistuksessa osaksi Pärnumaalle muodostettua Läänerannan kuntaa.

Väestö

Vuonna 2011 Läänemaalla oli 24 140 asukasta, joista 21 499 (89,1 %) oli virolaisia, 1 965 (8,1 %) venäläisiä ja 659 (2,7 %) muita kansallisuuksia.

Talous

Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarvike- ja metsäteollisuus. Lisäksi maakunnassa työllistää virkistys- ja terveydenhoitoala.

Hallinto ja politiikka

Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Munkkiniemi–Haaga-suunnitelma

Maankäyttö

Saarinen jaotteli maan käytön neljään luokkaan: julkisiin rakennuksiin, asuinrakennuksiin, puistoihin ja teollisuusalueeseen. Alueiden jakauma suunnitelmassa oli seuraava: huvila-alueet 14,2 %, terassiasunnot 13,4 %, 3–6-kerroksiset asuinrakennukset 26,7 %, julkiset rakennukset 3,0 %, teollisuusalueet 4,2 %, viheralueet 10,1 %, kadut ja muut päällystetyt alueet 28,4 %.
Saarinen ajatteli yläluokan asuvan Laajalahden rantamilla, keskiluokan alueen pohjoisosassa ja työväen lännessä ja suunnitteli rakennuksia alueille tämän mukaan. Hän tutki Helsingin sen hetkistä rakennustehokkuutta ja suunnitteli tehokkaamman ratkaisun. Kanta-Helsingissä tonteista oli rakennettu 51,9 %, mutta lattiapintaa tonttineliömetriä kohden tuli 2,20 m². Omassa suunnitelmassaan hän rakensi tontista 37,4 % mutta sai lattia-alaa tonttineliömetriä kohden 3,23 m².

Muualla

Helsingin kaupunginmuseon perusnäyttelyssä Horisontissa Helsinki on esillä noin kolmimetrinen pienoismalli Saarisen suunnittelemasta Munkkiniemi–Haaga-asemakaavasta.
Albin Manner

Alpinus Wilhelm eli Albin Vilho Manner (4. huhtikuuta 1888 Jääski – 8. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän istui Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1917–1926 ja 1929–1933.
Manner oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925. Hän oli Suomen II puolustusministeri 1930 sekä Suomen puolustusministeri 1930–1931 Svinhufvudin II hallituksessa.
Poliitikon uran jälkeen hän työskenteli panimoteollisuusdessa ja oli Valhan (Valmistehankinta) toimitusjohtaja 1940-1954.
Manner oli vuodesta 1908 naimisissa Maria Lehikoisen kanssa. Hän kuoli Helsingissä 66-vuotiaana.
Marco Antônio

Marco Antônio, oikealta nimeltään Marco Antônio Feliciano, (s. 6. helmikuuta 1951 Santos) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Tähän saavutukseen vasen laitapuolustaja ylsi vuoden 1970 MM-kisoissa. Hänet valittiin kahdesti Brasilian vuoden parhaaksi jalkapalloilijaksi.
Sinna Virtanen

Ura

Virtanen valmistui dramaturgiksi 2015. Leipälajinaan hän pitää ennen kaikkea käsikirjoittamista. Virtasen lähtökohtana ovat perinpohjaiset kirjoitusprosessit; tekstilähtöisyyden ohella hänen johtotähtenään on lähestyä näyttämöä työryhmän kanssa menetelminään erilaiset työtavat ja materiaalit. Hän on kiinnostunut tekstin käyttäytymisestä näyttämöllä ja teatteritaiteen ennalta arvaamattomuudesta.
Virtasen näytelmäkäsikirjoituksia ovat muun muassa hänen taiteellinen opinnäytteensä Mary Anning 1739–1839 ja Farmi – Orwellin eläinidylli, joka kantaesitettiin Ryhmäteatterissa syyskaudella 2016.
Virtanen kuuluu palkittuun taiteilijaryhmään Honkasalo-Niemi-Virtanen, joka operoi vapaasti taiteen ja tieteen välimaastossa fokuksenaan historia ja esihistoria. Ryhmän kaksi muuta jäsentä ovat kuvataiteilija Felicia Honkasalo sekä kuvataiteilija ja trumpetisti Akuliina Niemi.
Virtanen on toiminut myös näyttelijänä. Hän teki muutamia tyttörooleja 1980- ja 1990-luvun televisiotuotannoissa, kuten Fakta homma ja Hynttyyt yhteen. Ensinmainitussa hän esitti 1987 Kaasisten vauvaa ja seuraavalla vuosikymmenellä hän esitti samaisen roolin kymmenvuotiaaksi varttuneena. Tytär-roolien jatkumoon kuuluu niin ikään Kuitusen tyttären rooli Matti Ijäksen televisioelokuvassa Lahja. Televisiosarjassa Kylmäverisesti sinun Virtanen teki Maija Miettisen roolin. 
Virtasen aikuisiän rooleja ovat muun muassa tytön osa lyhytelokuvassa Pyramidi, naispääosa lyhytelokuvassa Käsilaukku ja nuorempi ruusu Akseli Tuomivaaran kokoillan elokuvassa Korso.
Agbagli Kossi

Agbagli Kossi (1935–1991) oli togolainen kuvanveistäjä, jonka tuotanto edusti länsiafrikkalaista Vodunin taideperinnettä. Hän syntyi Bè:ssä, Lomén kaupunginosassa ja hänestä tuli merkittävä henkilö Togon vodou-piireissä.
Hänet tunnettiin erityisesti pienistä puisista vodun-hahmoistaan, jotka oli maalattu useimmiten vaaleanpunaisella ja toisinaan valkoisella lakalla. Hän teki monenlaisia pienveistoksia kaksosista, ja lapsista heidän äitinsä kanssa, nimeltään venavi.
Kossin teoksia oli esillä kuuluisassa Magiciens de la terre -näyttelyssä Georges Pompidou keskuksessa Pariisissa vuonna 1989, ja vuonna 1991 hänen teoksiaan esiteltiin näyttelyssä Centro Atlántico de Arte Modernossa, Las Palmasiissa Gran Canariassa, Espanjassa. Vuonna 2008 hänen teoksiaan oli esillä näyttelyssä Mami Wata: Taide veden hengessä Afrikassa ja sen diasporissa, joka oli esillä Los Angelesin UCLA:n Fowler-museossa. Vuonna 2013-2014 hänen teoksiaan oli näyttelyssä Raw Vision: 25 vuotta Art Brutia, Halle Saint Pierre, Pariisi. Hänen teoksiaan on esillä The Contemporart African Art, CAACin taidekokoelmassa.
Kolmiulotteinen shakki

Raumschach

Keksijä halusi, että shakki olisi kuin nykyaikaista sodankäyntiä, jossa hyökkäys pitäisi olla mahdollinen paitsi kaksiulotteisessa tasossa, mutta myös ylhäältä (ilmasta) ja alapuolelta (veden alta). Maackin alkuperäinen shakkilaudan muotoilu oli 8 x 8 x 8 kokoinen, mutta kokeiluiden jälkeen hän päätyi pienempään ​​5 × 5 × 5 kokoon. Muita eroja tavalliseen shakkiin on lisätä kaksi sotilasta pelaaja kohden ja erityinen pelinappula (kaksi pelaajaa kohden) nimeltä yksisarvinen.

Pelilauta

Raumschach-lautaa voidaan ajatella kuutiona, joka on viipaloitu viiteen yhtä suureen alueeseen jokaisella pelilaudan kolmella tasolla. Tämä jako mahdollistaa 5 × 5 × 5 = 125-kuutioisen pelialueen. Kuutiot (yleensä esitetty neliöinä ja niitä kutsutaan soluiksi) vuorottelevat väreissä kaikissa kolmessa ulottuvuudessa.
The Raid 2

Juoni

Elokuva jatkuu suoraan edellisen elokuvan tapahtumista, jossa huumeparoni Bejon teloittaa Andin. Samaan aikaan konstaapeli Bunawar vastaanottaa Jakartan kerrostalon tapahtumista selvinneet Raman, Bowon ja Wahyun. Bunawar käskee miestensä viemään vakavasti haavoittuneen Bowon hoidettavaksi, ja teloittaa Wahyun Raman estelyistä huolimatta. Bunawar kertoo Ramalle Taman olleen vain pikkutekijä rikollismaailmassa ja pyytää Ramaa liittymään salaiseen poliisiryhmään, jonka tarkoitus on paljastaa poliisipäällikkö Rezan korruptoitunut yhteys Bangunin ja Goton rikollisperheisiin. Rama kieltäytyy, kunnes saa kuulla Andin kohtalosta. Bunawarin alaisuudessa Rama soluttautuu kahdeksi vuodeksi vankilaan tutustuakseen rikollisjohtaja Bangunin poikaan Ucoon. Tehdäkseen vaikutuksen Ucoon Rama joutuu pahoinpitelemään Bangunia vastustavan poliitikon ennen soluttautumistehtävää.
Beni-niminen mies joukkoineen yrittää murhata Ucon, mutta Rama pelastaa hänet. Kiitollinen Bangun palkkaa Raman, ja tämä alkaa työskennellä Bangunin neuvonantajalle Ekalle ja ansaita rikollisperheen luottamusta. Bejo antaa Ucolle mahdollisuuden tappaa vangitun Benin. Uco kiinnittää huomiota Benin ranteessa olevaan merkilliseen tatuointiin ja lopulta tappaa vihamiehensä. Bejo kertoo Ucolle huhuista, joiden mukaan japanilainen Goton perhe yrittäisi kääntää Rezan Bangunia vastaan. Uco ja Bejo päättävät aloittaa jengisodan, jonka aikana Uco voisi näyttäytyä aikaansaavana isänsä silmissä ja Bejo voisi hyötyä kaaoksesta. Bejon joukot tappavat Bangunin luotettavimman palkkatappajan Prakoson ja lavastavat murhan japanilaisten tekemäksi, ja vastaavasti Goton alaisten murhat lavastetaan Bangunin kostotoimenpiteiksi. Jengisodassa myös Rama joutuu hyökkäyksen kohteeksi, ja kamppailun jälkeen hän tajuaa hyökkääjien olevan Rezan korruptoituneita alaisia.
Bangun ja Goto järjestävät rauhanneuvottelut, joiden etenemistä Uco yrittää häiritä. Bangun toteaa Ucon nolanneen hänet Goton silmissä ja pahoinpitelee poikansa. Eka kutsuu Raman paikalle, kun tilanne Bangunin ja Ucon välillä riistäytyy käsistä. Kun myös Bejo joukkoineen saapuu paikalle, Uco tappaa isänsä ja haavoittaa Ekaa. Rama ja Eka pakenevat, ja Eka paljastaa olleensa itsekin soluttautumistehtävässä Bangunin perheessä. Ennen menehtymistään haavoihinsa Eka kehottaa Ramaa kukistamaan Bejon.
Goto raivostuu kuullessaan Ucon ja Bejon tappaneen Bangunin ja Rezan kääntyneen Gotoa vastaan. Goto julistaa sodan Bejoa ja Rezaa vastaan. Uco, Bejo ja Reza tapaavat Bejon ravintolassa. Uco huomaa Bejon ranteessa samanlaisen tatuoinnin kuin Benillä ja alkaa uskoa häikäilemättömän Bejon manipuloineen häntä alusta alkaen. Samaan aikaan Rama hyökkää ravintolaan, ja petetyksi itsensä kokeva Uco tappaa sekä Rezan että Bejon ja yrittää ampua myös Raman. Rama kuitenkin onnistuu surmaamaan Ucon. Goton joukko saapuu paikalle tarkoituksenaan surmata Bejo ja Reza alaisineen, mutta huomaa Raman tehneen työn heidän puolesta. Raman ja Goton joukon välisen keskustelun sisältöä ei paljasteta, mutta sen päätteeksi Rama toteaa ”saaneensa tarpeekseen”.
Zimbabwen lippu

Zimbabwen lippu on Zimbabwen valtion virallinen lippu. Sitä on käytetty virallisesti 18. huhtikuuta 1980 alkaen.
Kääpiöpellava

Ulkonäkö

Laji on hyvin hentokasvuinen, yhdestä kahdeksaan senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat vastakkain kasvavat, ehyet, soikeat ja yksisuoniset. Kukat ovat nelilukuiset ja pienet, 2–3 millimetriä leveät. Niissä on yhden millimetrin pituiset valkoiset terälehdet. Hedelmänä on yhden millimetrin mittainen kahdeksanlokeroinen kota.

Levinneisyys

Kääpiöpellavaa esiintyy suuressa osassa Eurooppaa keski- ja eteläosissa. Pohjoiseen sitä kasvaa Etelä-Norjassa asti.
Kääpiöpellavaa voi esiintyä muiden pienten kasvien kuten pikkupungan (Anagallis minima) ja nölliäisenvihvilän (Juncus minutulus) seurassa.
NPP Zvezda

NPP Zvezda (ven. НПП Звезда) on venäläinen avaruus- ja ilmailuteknologiayhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa hävittäjälentäjien painepukuja ja kosmonauttien avaruuspukuja sekä lentokoneiden heittoistuimia. Sen päätoimipiste sijaitsee Moskovan alueen Tomilinon taajamassa.
Suunnittelutoimisto perustettiin vuonna 1952 suunnittelemaan lentäjien painepukuja ja lentokoneiden ilmatankkausjärjestelmiä. Se suunnitteli Neuvostoliiton avaruusohjelmalle vuodesta 1960 alkaen avaruuspukuja, mukaan lukien sen, jota Juri Gagarinin käytti lennollaan. Orlan-avaruuspuvun yhtiö suunnitteli lennoille Mir-avaruusasemalle.
Zvezda muuntui osakeyhtiömuotoon vuonna 1994. Nykyään se Venäjän valtionkorporaatio Rostehin siviili- ja sotilasilmailun palveluihin ja komponentteihin keskittynyneen holdingyhtiö Aviatsionnoje oborudovanijen (Aviation Equipment Holding) tytäryhtiö. 
Zvezda valmistaa venäläisten hävittäjälentokoneiden heittoistuimet. Yhdysvaltain laivasto ja ilmavoimat tutkivat 2000-luvun alussa pitkään hankkiiko Zvezdan K-36-heittoistuimen uusiin F-22- ja F-35-hävittäjiinsä - näihin kuitenkin valittiin englantilainen Martin-Baker-heittoistuin.
Yhtiö on myös kehittänyt harvinaisen helikopterin heittoistuimen - Kamov Ka-50-helikopterissa on tällainen NPP Zvezda K-37-800-heittoistuin.
Guy Illich Severin oli yhtiön pääsuunnittelija ja pääjohtaja vuodesta 1964–2008. Sergei Pozdnjakov on toiminut pääjohtajana vuoden 2008 jälkeen.
A134

A134 (Avtodoroga-134) on merkittävä itä–länsi-suuntainen maantie Karjalan tasavallassa. Se alkaa Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien Sumskin kohdalta ja päättyy Rukajärven ja Tiiksin kautta Repolaan Mujejärven piirissä. Tien pituus on 118 km. Tie ylittää Pietarin ja Kostamuksen välisen radan noin 50 km ennen Repolaa.
Tiestä erkanee luoteeseen Kostamukseen ja Kuhmoon johtava maantie. Tätä reittiä on käytetty muun muassa puunkuljetukseen ja Segežan säkkipaperitehtaan vientikuljetuksiin. 
Tämä yhteys Kostamuksen kautta on yksi harvoista poikkiteistä Murmanskin valtatieltä Vartiuksen raja-asemalle.
Karl Weierstrass

Karl Theodor Wilhelm Weierstrass (Weierstraß) (31. lokakuuta 1815 Ennigerloh, Westfalen – 19. helmikuuta 1897 Berliini, Saksan keisarikunta) oli saksalainen matemaatikko, joka vaikutti merkittävästi modernin analyysin syntyyn.

Muita saavutuksia

Weierstrass keksi M-testin sen selvittämiseksi, suppeneeko jokin funktiojono tasaisesti.
Weierstrassin lauseen mukaan suljetulla välillä jatkuva funktio saa suurimman ja pienimmän arvon.
Weierstrass edisti myös variaatiolaskennan kehitystä.
Yleisurheilu kesäuniversiadeissa 1973

Vuoden 1973 kesäkesäuniversiadeissa Moskovassa järjestettiin yleisurheilussa 38 kilpailutapahtumaa, miehille 21 ja naisille 13. Kisapaikka oli Leninin keskusstadion, joka nykyään tunnetaan Lužniki-areenana.
Stadi Cup

Stadi Cup on Helsingissä vuosittain kesäkuussa järjestettävä, suurin eurooppalainen tyttöjen jalkapalloturnaus. Ensimmäisen kerran Stadi Cup järjestettiin 1985. Turnauksen järjestäjänä toimivan Stadi Cup Ry:n takaa löytyvät helsinkiläisseurat Helsingin Jalkapalloklubi ja FC Kontu.
Nykyisin Stadi Cupissa pelataan 10 ikäluokassa, F8:sta aina sarjaan B17 saakka. Mukana on myös harrastenaisten sarja ("Ladies") sekä erityisjalkapallojoukkueiden oma turnaus. Vuonna 2015 Stadi Cupiin osallistui kaikkiaan yli 330 joukkuetta.