Audley Harrison

Amatööriura

Vuosina 1997 ja 1998 Harrison voitti Englannin amatöörinyrkkeilyliiton ABA:n superraskaansarjan mestaruuden. Vuoden 1998 EM-kisoissa Minskissä hän hävisi Sjarhei Ljah’ovitšille. Samana vuonna hän voitti Kuala Lumpurissa Kansainyhteisön mestaruuden kukistettuaan uusiseelantilaisen Fai Falamoen pistein, australialaisen Jim Whiteheadin tyrmäyksellä 3. erässä ja mauritiuslaisen Michael Macquaen tyrmäyksellä 1. erässä.
Vuoden 1999 MM-kilpailuissa Yhdysvaltain Houstonissa Harrison voitti pistein uzbekistanilaisen Lazizbek Zokirovin mutta hävisi pistetuomiolla turkkilaiselle Sinan Samil Samille. Sydneyn 2000 olympialaisissa Harrison voitti kultaa kukistamalla venäläisen Aleksei Lezinin 4. erän keskeytyksellä, ukrainalaisen Aleksei Mazikinin pistein 19-9, italialaisen Paolo Vidozin pistein 32-16 ja loppuottelussa kazakstanilaisen Muhtarhan Dildabekovin pistein 30-16. Tämän jälkeen Harrison siirtyi ammattilaiseksi.

Ammattilaisura

Harrison kävi ensimmäisen ammattilaisottelunsa 19. toukokuuta 2001. Vastustaja oli Yhdysvaltalainen Mike Middleton, jonka Harrison voitti ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä. Seuraavan vastustajansa, brittiläisen Derek McCaffertyn hän voitti kuuden erän ottelussa pistein. Puolalaisen Piotr Jurczykin hän tyrmäsi toisessa erässä.
Vuoden 2002 Harrison aloitti tyrmäämällä amerikkalaisen Julius Longin toisessa erässä. Brittiläisestä Mark Krencestä hän otti pistevoiton Lontoon ExCel areenalla käydyssä kuusieräisessä ottelussa. Dominic Negusin hän voitti pistein, yhdysvaltalaisen Wade Lewisin hän tyrmäsi 2. erässä ja Shawn Robinson hävisi hänelle 1. erän tyrmäyksellä. Loppuvuoden hän valmentautui kohtaamaan Rob Callowayn. Seuraavana vuonna käydyssä ottelussa Calloway hävisi Harrisonille 4. erässä kolmen lattiaan lyönnin jälkeen.
Harrison jatkoi voittokulkuaan pistevoitolla sittemmin uransa lopettaneesta Ratko Draskovicista 8-eräisessä ottelussa, 2. erän tyrmäysvoitolla brittiläisestä Matthew Ellisistä ja 3. erän tyrmäysvoitolla yhdysvaltalaisesta Quinn Navarresta. El Carnicero -nimellä tunnettu argentiinalainen Lisandro Ezequiel Diaz hävisi tyrmäyksellä 4. erässä ja yhdysvaltalainen Brian Nix 3. erässä.
Vuoden 2004 Harrison aloitti tyrmäämällä Richel The Dutch Sonny Liston Hersisian neljännessä erässä. Tämän jälkeen hän voitti 12-eräisessä ottelussa ikääntyneen Julius Francisin pistein ja 9. erän tyrmäyksellä puolalaisen Tomasz Boninin Alexandra Palacessa käydyssä ottelussa.
Loukkaantumisen aiheuttaman tauon jälkeen Harrisonin ura jatkui Yhdysvalloissa amerikkalaista Robert Davisia vastaan. Harrison voitti tämän 7.erän tyrmäyksellä ja Robert Wigginsin neljännessä erässä. Palattuaan Britanniaan Harrison sai vastaansa kovaiskuisen maanmiehensä Danny Williamsin, joka aiheutti Harrisonille uran ensimmäisen pistetappion.
Vuosi 2006 Harrisonilta alkoi heikosti, sillä hän kärsi yllättäen pistetappion yhdysvaltalaiselle Dominick Guinnille kymmeneräisessä ottelussa. Yhdysvaltalaisen Andrew Greeleyn hän voitti kolmannessa erässä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen hän haastoi Danny Williamsin uusintaotteluun ja voitti tyrmäyksellä 3. erässä. Michael Sprottille hän hävisi niin ikään 3. erässä tyrmäyksellä. Kamppailussa Harrison löi Sprottin ensimmäisessä erässä kanveesiin oikea - vasen yhdistelmällä.
Syyskuussa 2007 Harrison joutui auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena hänen aiottu ottelunsa jouduttiin perumaan. Hän palasi kehään 19. huhtikuuta 2008, jolloin hän voitti Jason Barnettin teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä. Myöhemmin samana vuonna Harrison otteli kokenutta George Airasia vastaan ja voitti tuomariäänin täysien erien jälkeen.
Vuoden 2008 joulukuussa Harrison hävisi Martin Roganille tuomariäänin 10 eräisen kamppailun päätteeksi.
Vuoden 2009 lokakuussa Harrison osallistui Prizefighter turnaukseen iskien saman illan aikana kolme ottelua.
Vuonna 2010 Harrison kohtasi WBA liiton mestari David Hayen. Harrison hävisi 3.erässä teknisellä tyrmäyksellä.