google/wiki40b huggingface dataset:
Pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuus

Pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuudessa (NDEP) keskitytään pohjoisen ulottuvuuden alueen ympäristön erityiskysymyksiin: vesistöjen suojeluun (Itämeri ja Barentsinmeri) sekä ydinturvallisuuteen ja erityistoimintaan kuten jätehuoltoon ja kaukolämpöhankkeisiin. Ympäristökumppanuus perustettiin vuonna 2001. Sen tavoitteena on vahvistaa ja ohjata rahoitusta tärkeisiin rajat ylittäviin ympäristöhankkeisiin pohjoisen ulottuvuuden alueella.
Kumppanuuden tueksi perustettiin kansainvälisten rahoituslaitosten aloitteesta ympäristökumppanuusrahasto, jossa ovat mukana Euroopan unioni, Alankomaat, Belgia, Iso-Britannia, Kanada, Norja, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, Valko-Venäjä ja Venäjä. Rahastoon on vuoteen 2013 mennessä osoitettu varoja yhteensä 342 miljoonaa euroa, josta ympäristöhankkeisiin on sidottu 177 miljoonaa euroa ja ydinturvallisuushankkeisiin 165 miljoonaa euroa.
Ympäristökumppanuusrahasto rahoittaa ympäristö- ja energiatehokkuushankkeita Luoteis-Venäjällä ja Kaliningradissa sekä ydinjätehankkeita etenkin Kuolan niemimaalla. Konkreettisin esimerkki ympäristöhankkeista ovat Pietarin jätevesienpuhdistushankkeet, joiden seurauksena 98,4 prosenttia Suomenlahteen laskevista jätevesistä puhdistetaan. Ympäristöyhteistyötä tehdään myös Itämeren valuma-alueeseen kuuluvan Valko-Venäjän kanssa. Ydinturvallisuussektorilla toteutetaan muun muassa radioaktiivisen jätteen käsittelyyn ja käytetyn ydinpolttoaineen turvalliseen varastointiin liittyviä hankkeita.
Ympäristökumppanuuteen osallistuvat alueella toimivat kansainväliset rahoituslaitokset kuten Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD), Euroopan investointipankki (EIB), Pohjoismaiden investointipankki (NIB) sekä Pohjoismaiden ympäristörahoitusyhtiö (NEFCO).
ARA Cabo San Antonio

Palvelus

Alus osallistui Falklandin sotaan kuljettaen kaksikymmentä 1. maihinnousupataljoonan LVTP7 AMTRAC panssaroitua maihinnousuajoneuvoa sekä LARC-V kuljetusamfibioajoneuvoa, joilla siirrettiin 2. merijalkaväkipataljoonan D- ja E-komppania Yorke Bayhin. Tämän operaation päätyttyä alus ei enää osallistunut sotatoimiin lukuun ottamatta Port Stanleyn miinoittamista.
Alus poistettiin palveluksesta 1997.
Juhana Kasimir

Juhana Kasimir, ruots. Johan Kasimir, saks. Johann Kasimir (1589–1652) oli saksalainen pfalzkreivi, Pfalz-Zweibrückenin herttua, joka avioitui pikkuserkkunsa, Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n tyttären Katariinan kanssa. Hän muutti Ruotsiin 1622. Hän oli Ruotsin Pfalz-Zweibrückenin hallitsijasuvun kantaisä, ja hänen vanhin poikansa oli Kaarle X Kustaa.
Otto Brandt

Otto Johan Albin Brandt (5. kesäkuuta 1860 Loviisa -– 26. heinäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja Oy Otto Brandt Ab:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Brandtin vanhemmat olivat merikapteeni Otto Leonard Brandt ja Johanna Christina Hollming. Hän kävi yläalkeiskoulun ja palveli lennätinlaitoksella 1876–1902 ja siitä ajasta sähkötekniikan tutkinnon suoritettuaan piiri-insinöörinä ja mekaanikkona 12 vuotta. Brandt oli myös Suomen senaatin kanslian apulaisekspeditöörinä 1882–1890 ja Oulunkylän Sähkö Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1912. Vuonna 1905 hän perusti Helsinkiin urheiluliikkeen Aktiebolaget Otto Brandt Osakeyhtiön nimellä. Yritys aloitti saksalaisten Wanderer-moottoripyörien maahantuonnin 1900-luvun alussa. Tästä yhtiöstä kehittyi nykyinen Otto Brandt-konserni joka toimii moottoripyörien, mopoautojen, moottorikelkkojen, perämoottoreiden, mönkijöiden, pienkoneiden ym. maahantuojana. Konserni valmistaa myös veneitä ja harjoittaa veneilytarvikkeiden ja moottoripyörien vähittäismyyntiä,
Branst oli Oulunkylän kuntakokouksen sihteerinä ja puheenjohtajana 1909–1921, Helsingin pitäjän kunnanvaltuuston jäsenenä 1914–1920, Oulunkylän kunnanvaltuuston jäsenenä 1921–1923 sekä valtuuston puheenjohtajana 1921. Brandt mennestyi kilpapyöräilijänä ja toimi Helsingin ja Viipurin soutupiireissä. Hän oli kehittämässä valtakunnallisia hiihtokilpailuja ja hän järjesti suomalaisia hiihtäjiä kilpailuihin ulkomaille. Brandt elvytti uudelleen Helsingin hiihtoseuran ja hän oli mukana perustamassa Hiihtoliittoa 1908 sekä järjestämässä Suomen Talvikisoja. Brandt oli useiden urheilujärjestöjen hallitusten puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana vuodesta 1896 alkaen. Hän suunnitteli useita suksimalleja ja otti osaa ulkomaisiin urheilualan  näyttelyihin saaden kunniamaininnan. Brandt oli myös monien urheilujärjestöjen kunniajäsenenä.
Otto Brandt oli naimisissa vuodesta 1889 pietarilaisen Anna Elisabeth Åkermanin kanssa. Heillä oli neljä lasta. Vanhin poika Otto Wilhelm Brandt (1893–1974) oli tunnettu moottoriurheilija ja hän seurasi 1935 isäänsä Oy Otto Brandt Ab:n johdossa.
Oulunkylässä sijaitsee Brandtin mukaan nimetty Otto Brandtin tie.
Mārtiņš Cipulis

Ura

Cipulis aloitti uransa latvialaisen HK Liepājas Metalurgsin joukkueessa kaudella 1998–1999. Vuonna 2000 hän siirtyi HK Riga 2000 -joukkueeseen. Kauden 2006–2007 Cipulis pelasi HK Aquacity ŠKP Popradin riveissä Slovakian Extraligassa, ja seuraavan 2007–2008 kauden Metallurg Žlobinissa Valko-Venäjän Ekstraligassa. Kaudeksi 2008–2009 Cipulis siirtyi uuteen KHL-liigaan Dinamo Riian joukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kauden 2010–2011 hän pelasi Amur Habarovskissa, josta palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Riikaan.
Arkkityyppi

Arkkityyppi kirjallisuudentutkimuksessa

Kirjallisuuskriitikot Northrop Fryen johdolla omaksuivat ja popularisoivat sittemmin Jungin teorian kollektiivisesta tiedostamattomasta ja sovelsivat sitä kirjallisuudentutkimukseen. Kirjallisuudentutkimuksessa arkkityyppi on alkukantainen mielikuva, hahmo tai olosuhteiden malli, joka esiintyy toistuvasti kirjallisuudessa, ja sen vuoksi sitä voidaan pitää yleispätevänä käsitteenä tai tilanteena. Nämä alkukantaiset mielikuvien mallit ja tilanteet herättävät niin kirjoittajassa kuin lukijassakin hätkähdyttävän samankaltaisia tuntemuksia. 
Jungin ohella myös J.G. Frazer ja hänen teoksensa The Golden Bough on vakiinnuttanut arkkityypin käsitteen kirjallisuustieteeseen. Frazerin teos vaikutti myös moderniin kirjallisuuteen, muun muassa T. S. Eliot on tunnustanut, että Frazerin ajatus vegaatiokultista on innoittanut Eliotin runoelmaa Autio maa.
Reijo Anttila (ammattiyhdistysjohtaja)

Reijo Veli Anttila (s. 14. joulukuuta 1932 Haapavesi) on eläkkeellä oleva merimies ja telakkatyöntekijä, joka toimi Suomen Merimies-Unionin puheenjohtajana 1976–1992.
Hän lähti merille 17-vuotiaana ja työskenteli kymmenisen vuotta sekä suomalaisissa että ruotsalaisissa laivoissa. Tämän jälkeen hän asettui maihin ja työskenteli turkulaisella telakalla. Samoihin aikoihin hän liittyi sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi ja perehtyi ammattiyhdistystoimintaan. Vuosina 1961–1963 hän opiskeli Työväen Akatemiassa.
Palattuaan merimiehen ammattiin hän työskenteli ruotsinlaivalla ja toimi kahdeksan vuoden ajan miehistön luottamusmiehenä.
Hän osallistui 1964 ensimmäistä kertaa Merimies-Unionin edustajakokoukseen ja tuli valituksi hallituksen varajäseneksi. Häntä ei kuitenkaan kutsuttu kertaakaan kokouksiin. Hän havaitsi, että merimiehiä ei ole lainkaan mukana päätöksenteossa, vaan edustajakokous koostui unionin toimihenkilöistä ja päätöksenteko oli tiukasti Niilo Wällärin määräysvallassa. Anttila otti asian puheeksi, jolloin Wälläri halusi hänet erotettavaksi luottamusmiehen tehtävistä. Merimies-Unionin johto joutui kuitenkin pian perääntymään työtoverien annettua vahvan tukensa Anttilalle.
Anttila valittiin Merimies-Unionin hallituksen vakinaiseksi jäseneksi 1968. Vuonna 1973 hänestä tuli unionin palkkasihteeri ja kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin unionin puheenjohtajaksi.
Merimies-Unionin organisaatio uudistettiin Anttilan puheenjohtajakaudella. Aikaisempi asiamiesverkosto korvattiin kahdellatoista ammattiosastolla. Myös merenkulkua koskeva lainsäädäntö yhdenmukaistettiin muun työlainsäädännön kanssa. Kauppalaivastossa siirryttiin kahden miehistön vuorotteluun, jolloin merimiehet saattoivat viettää vapaapäivänsä yhtäjaksoisesti.
Anttilan toiminta sai kiitosta vuoden 1992 edustajakokouksessa. Hän ei kuitenkaan saanut jatkaa puheenjohtajana, vaan tehtävään valittiin unionin sihteeri Per-Erik Nelin.
Vainajan muotokuva

Tuotantotiedot

Albumin kappaleet ovat säveltäneet ja sanoittaneet Mika Rättö, Pasi Salmi ja Noora Tommila. Levyllä esiintyvät heidän lisäkseen myös Turo Sinkkonen ja Tuomas Niskanen.
Albumin ovat äänittäneet Pasi Salmi ja Mikä Rättö SS-Palace-studiolla. Albumin ovat miksanneet ja masteroineet Salmi, Rättö ja Sami Sänpäkkilä.
Albumi on julkaistu Fonal Records -levy-yhtiölle.
Apollo-asteroidit

Apollo-asteroidit muodostavat ryhmän Maan lähelle tulevia asteroideja. Ne on nimetty ensimmäisenä löydetyn jäsenensä, 1862 Apollon, mukaan. Sen olemassaolon havaitsi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1932. Apollo-asteroidien luokitus pikkuplaneettojen joukossa perustuu niiden kiertorataan Auringon ympäri. Apollo-asteroideiksi luokiteltavien kappaleiden rata leikkaa Maan radan, ja niiden keskietäisyys Auringosta on Maan keskietäisyyttä suurempi tai yhtä suuri. Suurin Apollo-asteroidi on 1866 Sisyphus, jonka läpimitta on noin 8,48 km. Apollo-asteroidien joukossa on lisäksi muun muassa (29075) 1950 DA, jolla on pieni riski törmätä Maahan vuonna 2880. Uhkaavina on pidetty myös asteroideja (143649) 2003 QQ47 ja 2007 TU24. Asteroidi 4581 Asclepius ohitti Maan lähietäisyydeltä vuonna 1989. Joillain Apollo-asteroidella on myös kuu tai kaksi. Apollolla itsellään niitä on yksi, mutta esim. (136617) 1994 CC:llä ja (357439) 2004 BL₈₆:llä on jopa kaksi kuuta. Aikaisemmin Apollo-asteroideihin kuuluneen 367943 Duenden rata muuttui Maan lähiohituksen jälkeen Apollosta Aten-radaksi 15. helmikuuta 2013.
Sulanviirikaija

Koko ja ulkonäkö

Sulanviirikaija on noin 35 cm pitkä. Aikaisemmin sen katsottiin olevan vuoriviirikaijan alalaji. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta vaaleamman kellanvihreä. Myös naama on vihreä, päälaki on sininen ja sen keskellä on punainen laikku. Pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraalta puuttuu päälaen punainen laikku. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat".

Esiintyminen

Sulanviirikaija elää Filippiinien lounaisosassa Jolon saaristossa, jossa sitä on tavattu kuudella saarella.  Sen populaatio on kooltaan 250–1 000 yksilöä. Laji on ollut aikaisemmin yleinen, mutta on nykyisin erittäin uhanalainen. Taantumisen pääasiallisina syinä ovat lähes täydellinen metsien hävitys ja istuttaminen öljypalmulle, sekä asutuksen ja maanviljelyn suunnittelematon kasvu.

Elinympäristö

Laji elää vain alavien maiden metsissä, myös mangrovemetsissä, mutta ei ihmisasutuksen tuntumassa.

Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on puun tai kannon kolossa.

Ravinto

Sulanviirikaija syö ainakin hedelmiä.
Von Toll

Von Toll on baltiansaksalainen aatelissuku. Suvun tunnetuin edustaja on arktisen alueen löytöretkeilijä Eduard von Toll (1858-1902).
Suvun perustaja on Wittenbergissä noin vuonna 1525 syntynyt Lucas von Toll. Hän pääsi Wittenbergin yliopistoon vuonna 1544. Vuonna 1560 hän toimi Kuressaaren hallinnollisen yksikön sihteerinä, ja hänellä oli myös kartano Saarenmaalla.
Von Tollin aatelissuku rekisteröitiin Saarenmaalla vuonna 1711, Virossa 1746 ja Liivinmaalla 1747. Tarinan mukaan Tollien esi-isä on saarenmaalainen myyttinen sankari Suur Tõll.
Kukrusen kartano Itä-Virumaalla oli suvun hallussa vuoteen 1919 saakka.
99 frangia

Juoni

Elokuva on satiiri nykyaikaisesta mainosbisneksestä. Juoni keskittyy enimmäkseen kaupallisten mainosten suunnittelija Octave Parangoon (Dujardin), jolla on helppo, korkeapalkkainen työ ja toimintaköyhä elämä, joka on täynnä huumeita ja monia yhden yön suhteita.
Kuitenkin Octave alkaa kyllästyä työhönsä, ja kun hänen ensimmäinen pitkäaikainen suhteensa työkaveri Sophieen (Giocante) epäonnistuu onnettomasti, hän alkaa sotia mainosbisnestä vastaan.
Kristiina Lyytinen

Kristiina Maria Lyytinen (o.s. Häikiö, 1943 Kuopio – 9. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen dramaturgi, joka teki elämäntyönsä Helsingin Kaupunginteatterin dramaturgina (1969–1997) ja suomentajana. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineena suomen kieli.
Lyytinen on toimittanut Viljo Kajavan muistelmat Aika rakastaa, aika laulaa, Runoilija muistelee (Otava 1990).
Lyytisen puoliso oli dosentti Eino Lyytinen, ja hänen poikansa toimittaja Jaakko Lyytinen. Lyytisen isä oli Juuso Häikiö ja veli Martti Häikiö.
Uudenkaledoniankottarainen

Levinneisyys

Uudenkaledoniankottaraista tavataan kotoperäisenä Uudessa-Kaledoniassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mikko Kozarowitzky

Pienet Formula -sarjat

Kozarowitzky aloitti kilpailemisen 20-vuotiaana vuonna 1968 Formula Vee -luokassa käyttäen nimeä Matti Järvi, kansainvälisissä yhteyksissä Matthew Jarvi. Vuonna 1970 hän siirtyi Formula 3 -luokkaan ja ajoi AAW-tallin Titan-autolla, jolla oli edellisenä vuonna ajanut tuleva Suomen ensimmäinen Formula 1 -kuljettaja Leo Kinnunen. Kozarowitzky palasi 1971 takaisin Formula Vee -luokkaan ja voitti luokan Suomen-mestaruuden vuonna 1972. Hän kilpaili samaan aikaan myös Formula Super Vee -luokassa, ja käytti kummassakin luokassa Veemax-autoja. Vuonna 1973 hän jätti kilpailut väliin, mutta ajoi taas Formula Super Vee -luokkaa vuonna 1974. Kozarowitsky siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1975 jatkaen kilpailemista Super Vee -luokassa. Vuonna 1976 Kozarowitzky ajoi Formula 2 -luokassa ATS:n autoja.

Formula 1

Kozarowitzky yritti kahdesti RAM-tallin autolla Formula 1 -kilpailuun kaudella 1977, mutta karsiutui kummallakin kerralla (Ruotsin ja Britannian GP).

Rikosepäilyt

Kozarowitzky harjoitti liiketoimintaa 1990-luvulla viemällä länsimaisia autoja Hollannista Venäjälle, kunnes paljastui osan autoista olleen varastettuja ja joutui Interpolin tutkinnan alaiseksi. Hän sai alustavasti kolme vuotta vankeutta, mutta todettiin lopulta syyttömäksi. Vastaavasti häntä epäiltiin huumerikoksista, kun hänen Nikolai-poikansa ryhtyessä ajamaan kilpa-autoilua tämän saksalaisen sponsorin epäiltiin harrastaneen hämärätoimintaa huumeiden osalta. Kozarowitzky tuomittiin 28 kuukaudeksi vankilaan huumausainekaupasta.
ProBoards

ProBoards on yhdysvaltalainen Internet-palvelu, jota käytetään keskustelufoorumien tekemiseen. ProBoards on ilmainen, mutta sillä tehdyille keskustelualueille tulee mainosbannereita.
Patrick Clinger perusti ProBoardsin tammikuussa 2000. 30. huhtikuuta 2005 ProBoardsiin tehtiin päivityksiä, jossa muun muassa ylläpitäjätoimintoja ja keskustelualueiden käyttöä helpotettiin.
ProBoardsia saavat käyttää kaikki yli 13-vuotiaat henkilöt (alle 18-vuotiaat huoltajan luvalla). Kaikkien keskustelualueiden on oltava englannin kielellä. Jos ProBoardsilla luotu keskustelualue rikkoo ProBoardsin sääntöjä, ylläpitäjät saattavat sulkea sen.
Lokakuussa 2006 ProBoardsilla oli tehty yli 1 800 000 keskustelufoorumia. Viestejä ProBoards-foorumeille oli lähetetty yli 385 840 000.
Jänni

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveen laskee vain oja Sorvijärvestä ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,6 kilometriä pitkä Jänninoja, joka yhtyy Saikkalanjokeen Tiislanlammin alapuolella.
Järven rantaviiva on 0,42 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin savipohjaista peltomaata, joka on metsittynyt järven rannasta. Rannalla on yksi loma-asunto, jonne johtaa sama tie kuin Sorviojärvellekin.
Kuivattujärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Nenos-Kieringan valuma-alueeseen (35.323) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,6 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja se sijaitsee sen eteläpuolella.
Ylösnousemus

Ylösnousemuksella tarkoitetaan kuolemassa hajonneen ihmisruumiin ennalleen palaamista ja sen jälleenyhdistymistä sielun kanssa uuteen iankaikkiseen elämään. Usko on yleinen parsilaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa. Esimerkiksi kristinuskossa Jeesuksen ylösnousemuksella on keskeinen merkitys. Sillä voidaan tarkoittaa myös koko ihmiskunnan ylösnousemusta tuomiopäivänä.  
Toisen tulkinnan mukaan ylösnousemuksessa kuollut ruumis ei nouse haudasta, vaan ainoastaan sielu. Esimerkiksi Jeesuksen sanoja aiheesta voi tulkita kummallakin näistä tavoista.  
"Tulee aika, jolloin kaikki, jotka lepäävät haudoissaan, kuulevat hänen [Jumalan] äänensä. He nousevat haudoistaan - hyvää tehneet elämän ylösnousemukseen, pahaa tehneet tuomion ylösnousemukseen." - Jeesus Johanneksen evankeliumin mukaan (5:28)  
Aihe esiintyy useissa muinaisissa uskonnoissa. Jo vuosisatoja ennen ajanlaskun alkua eri maissa juhlittiin Osiriksen, Tammuzin, Attiksen ja Mithran kuolemaa ja ylösnousemusta.
Hovioikeus

Hovioikeus (lyhenne HO, ruots. hovrätt) on Suomen ja Ruotsin yleisten tuomioistuinten hierarkiassa toinen oikeusaste, johon asianosainen voi valittaa käräjäoikeuden ratkaisuista. Lisäksi hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena valtio- ja maanpetosasioita sekä eräitä virkarikoksia.
Muiden maiden toisen asteen tuomioistuimia (esimerkiksi Yhdysvalloissa Court of Appeals) ei suomeksi nimitetä hovioikeuksiksi, vaan vetoomustuomioistuimiksi tai valitustuomioistuimiksi.

Ruotsin hovioikeudet

Hovioikeuksia perustettiin 1600-luvulla käyttämään aiemmin kuninkaalle kuulunutta tuomiovaltaa. Ensimmäinen hovioikeus oli Svean hovioikeus, joka perustettiin 1614. Myöhemmin perustettiin Turun hovioikeus (1623), Liivinmaan hovioikeus Tarttoon (1629), Götan hovioikeus Jönköpingiin (1634) ja Vaasan hovioikeus (1775). Hovioikeuden oli alun perin tarkoitus olla ylin tuomioistuin, mutta jo vuodesta 1615 hovioikeuden tuomiot voitiin alistaa kuninkaalle. Käytännössä ylintä tuomiovaltaa käytti valtaneuvosto, ja myöhemmin sen erillinen revisio-osasto. Valtaneuvoston lakkauttamisen jälkeen perustettiin Ruotsin korkein oikeus vuonna 1789.
Ruotsissa on nykyään kuusi hovioikeutta: Svean hovioikeus Tukholmassa, Götan hovioikeus Jönköpingissä, Skånen ja Blekingen hovioikeus Malmössä, Länsi-Ruotsin hovioikeus Göteborgissa, Ala-Norlannin hovioikeus Sundsvallissa ja Ylä-Norlannin hovioikeus Uumajassa.

Suomen hovioikeudet

Suomessa on nykyään viisi hovioikeutta, jotka ovat perustamisjärjestyksessä Turun hovioikeus (per. 1623), Vaasan hovioikeus (per. 1775), Kuopiossa toimiva Itä-Suomen hovioikeus (entinen Viipurin hovioikeus, per. 1839), Helsingin hovioikeus (per. 1952), sekä Rovaniemen hovioikeus (per. 1979).
Suomen valtioneuvosto asetti 22. lokakuuta 1953 Toivo Tarjanteen johtaman komitean tutkimaan hovioikeuksien aluerajoja.
Hovioikeutta johtaa presidentti ja oikeuden jäsentä kutsutaan hovioikeudenneuvokseksi. Hovioikeuden jaosta johtavaa tuomaria kutsutaan hovioikeudenlaamanniksi. Lisäksi esittelijän tehtävissä toimii viskaaleja ja asessoreja.
Pääsäännön mukaan mistä tahansa käräjäoikeuden tekemästä pääasiaratkaisusta voi valittaa hovioikeuteen. Hovioikeus voi kuitenkin joissain tapauksissa lopettaa valituksen enemmän käsittelyn jo alkuvaiheessa olemalla myöntämättä asiassa niin sanottua jatkokäsittelylupaa. Menettely hovioikeudessa on useimmissa tapauksissa kirjallista, mutta suullisia käsittelyjä järjestetään pääsäännön mukaan osapuolen niin vaatiessa. Hovioikeuden tekemästä ratkaisusta voi valittaa korkeimpaan oikeuteen, mikäli korkein oikeus myöntää asiassa valitusluvan. Varsinaisen ratkaisutoiminnan lisäksi hovioikeuden tulee valvoa oman hovioikeuspiirinsä käräjäoikeuksien toimintaa, mitä tehtävää hovioikeudet toteuttavat muun muassa tarkastuskäynneillä.
Courmayeur

Talviurheilukeskus

Courmayeurin talviurheilukeskuksessa kylä sijaitsee 1 200 metrin korkeudella, ja sieltä pääsee nousemaan hissillä 2 624 metrin korkeudelle. Hoidettuja rinteitä siellä on 100 kilometriä.
Helmisilmät

Lajit ja anatomia

Helmisilmien heimoon kuuluu 4 sukua ja 17 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia, hoikkia ja litteähköjä kaloja. Kooltaan ne ovat pienehköjä kaloja, tyypillisesti noin 5–23 cm pitkiä. Heimon lajien ainnutlaatuinen piirre on niiden kookkaat teleskooppimaiset silmät, joissa on kaksi verkkokalvoa. Silmien pinnalla on valoinen täplä, joka on yhteydessä sekundääriretinaan. Tämän laajentaa helmisilmien näkökenttää. Muita tyypillisiä helmisilmälajien piirteitä ovat suuri suu, hampaat alaleuassa ja kielessä, lyhyehkö selkäevä ja rasvaevä. Pyrstöevä on haarautunut. Heimon kaloilla ei ole uimarakkoa. Kylkiviivan suomut ovat muita kookkaammat ja väriltään kalat ovat hopeanharmaita, ruskeita tai mustia ja eräillä lajeilla on tumma juova kylkiviivan ylä- tai alapuolella. Helmisilmät ovat hermafrodiitteja.

Levinneisyys ja elintavat

Helmisilmälajeja tavataan Atlantista Välimeri pois luettuna, Intian valtamerestä, Tyynestämerestä ja Eteläisestä jäämerestä. Ne elävät tyypillisesti noin 500–1 000 metrin syvyydessä ja tulevat öisin lähemmäksi pintaa. Helmisilmälajit ovat petokaloja, joiden ravintoa ovat pienemmät kalat.
José C. Sorra

José C. Sorra (s. 9. maaliskuuta 1929) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Legazpin hiippakuntaan 17. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Viracin hiippakunnan johtoon 27. toukokuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julio Rosales y Ras, jota avustivat Teopisto Valderrama Alberto ja Jaime Sin.
Sorra sai 1. maaliskuuta 1993 nimityksen Legazpin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 2005.
Ahomansikka

Ulkonäkö ja koko

Ahomansikka kasvaa 5–20 senttimetrin korkuiseksi. Se aloittaa kukintansa joskus jopa toukokuussa mutta kukkii pääasiassa kesä-heinäkuussa. Ahomansikan terälehdet ovat valkoiset ja marjat pieniä ja punaisia. Lehdet ovat mansikalle tunnusomaiset, vaikkakin kohtalaisen pienet. Ahomansikalla voi olla jopa kahden metrin pituisia rönsyjä.

Kasvupaikka

Ahomansikka on nimensä mukaisesti aukean, kuivahkon ja aurinkoisen paikan kasvi. Ahomansikka ei menesty tiheässä ja korkeassa ruohostossa. Luonnonlaidunten vähentyessä ahomansikkakin on vähentynyt, mutta se on löytänyt uusia kasvupaikkoja tienpientareilta.

Levinneisyys

Ahomansikkaa kasvaa koko Euroopassa Lapin pohjoisosia ja Espanjan eteläosia lukuun ottamatta.

Käyttö

1800-luvun ja 1900-luvun taitteessa ahomansikka oli tärkeä talousmarja. Niitä myytiin toreilla, ja niistä valmistettiin ruokaa. Puutarhamansikoiden korvattua ahomansikat ne jäävät nykyään usein poimimatta.
Pienillä lapsilla ahomansikoiden syöminen voi aiheuttaa allergisen reaktion, ihottuman tai kuumetta.
Ahomansikka ei kestä kuumentamista sisältämiensä aromiaineiden vuoksi, vaan maku kitkeröityy. Ne ovat furaanijohdoksia (2,5-dimetyyli-4-metoksi-3(2H)-furanoni = 'mesifuraani' ja 2,5-dimetyyli-4-hydroksi-3(2H)-furanoni ='fydroksimesifuraani'). Niitä on myös mesimarjassa mutta ei kummankaan lähisukuisessa marjassa puutarhamansikassa ja -vadelmassa. Yhdisteiden pilkkoutumistuotteet ovat luultavasti karvaita.
Aikamme siveellisyyskysymyksiä

Aikamme siveellisyyskysymyksiä oli Yrjö Weilinin perustama julkaisusarja jossa julkaistiin vuosina 1903-1908 sekä suomalaisia että ulkomaisia sukupuolimoraalia ja terveyskasvatusta käsitelleitä teoksia.
Särkilampi (Mäntyharju, Kousa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä mpy.