Talvisodan täydennyslento-osastot

Talvisodan täydennyslento-osastot olivat Suomen ilmavoimien joukkoyksikköjä, jotka vastasivat reservistä palaavalle lentohenkilöstölle annetusta jatkokoulutuksesta talvisodassa. Annetun koulutuksen tavoitteena oli tuoda henkilöstö rintamavalmiuteen. Täydennysosastot kouluttivat satoja henkilöitä ilmavoimien ohjaajan, tähystäjän ja konekivääriampujan rooleihin.
Koulutustoiminta sijoittui talvisodassa kolmeen täydennyslentorykmenttiin ja yhteen -laivueeseen, joita seuranneet sotilasyksiköt jatkoivat koulutustoimintaa aina välirauhan ajalle saakka.

Tausta

Liikekannallepanon varalle tehtyihin suunnitelmiin kuului vuodesta 1935 lähtien ainakin kahden koulutuslaivueen perustaminen jokaiselle ilmavoimien lentoasemalle. Mahdollisen sotatilan päättyessä laivueet olisi myös laukkautettu. Ilmavoimat siiryi vuoden 1938 alusta kiinteistä lentoasemista liikkuvaan rykmenttijakoon. Liikekannallepanon koulutuslaivuesuunnitelma pysyi kuitenkin hyvin samanlaisena, lentoasemien sijasta kaikkiin rykementteihin perustettaisiin kaksi koulutuslaivuetta, joiden tehtävänä olisi reservistä tulevien lentäjien tietojen ja taitojen saattaminen rintamalaivueiden vaatimusten tasolle.

Talvisota

Talvisodan liikekannallepanon, eli ylimääräisten harjoitusten (YH), yhteydessä 9. lokakuuta 1939 perustettiin kaikkiin kolmeen lentorykementtiin täydennyslentorykementit, joille annettiin lentorykmenttien mukaan numerot Täydennyslentorykementti 1, 2 ja 4. Lentorykmenteistä irrallisena toimineeseen erilliseen lentolaivueeseen perustettiin myös koulutuslaivue.

Täydennyslentorykmentti 4

Täydennyslentorykmentti 4 (T-LentoR 4) sijoitettiin Luonetjärven lentokentälle, ja sen komentajaksi määrättiin kapteeni Armas Eskola, joka toimi myös koulutuslaivueen komentajana. Rykmentin varustus koostui kolmesta Avro Ansonista, yhdestä VL Kotkasta ja VL Viimasta. Koulutuslaivueen käyttöön saatiin myös Aero Oy:ltä pakko-otetut de Havilland D.H.89 Dragon Rapide -liikennelentokoneet OH-BLA Salama ja OH-BLB Lappi.
T-LentoR 4:n komentajana Eskolaa seurasi luutnantti Oiva Vasamies, joka määrättiin virkaan 16. tammikuuta 1940. T-LentoR 4:n koulutuslentolaivueesta tuli 29. maaliskuuta 1940 Täydennyslentolaivue 47 (T-LLv 47). Laivue lakkautettiin neljä kuukautta myöhemmin 20. heinäkuuta, ja sen henkilöstö ja kalusto siirrettiin lentorykmentti 4:n laivueille.
T-LentoR 4 ja sen seuraaja T-LLv 47 saivat jatkokoulutettavaksi 160 oppilasta, joista koulutettiin talvisodan aikana 17 ohjaajaa, 30 tähystäjää ja 17 konekivääriampujaa. Välirauhan aikana koulutettiin vielä 92 oppilasta lisää.

Täydennyslentolaivue 39

Täydennyslentolaivue 39:n (T-LLv 39) komentajaksi määrättiin kapteeni Lennart Collin. Laivue koostui perustamisensa aikaan kahdesta lentueesta, jotka oli sijoitettu Maarianhaminaan ja Turkuun. Maarianhaminaan sijoitettu 1. lentue teki sotalentoja Maarianhaminasta Merivartiolaitokselta saaduilla kahdella Junkers F 13 -lentokoneella. Alkuun Turkuun ja 31. joulukuuta 1939 alkaen Poriin sijoitettu 2. lentue koulutti lentohenkilöstöä kahdella Blackburn Riponilla, kahdella VL Tuiskulla sekä yhdellä de Havilland Mothilla. Laivueen käytössä oli näiden lisäksi ilmavoimille pakko-otetut Cessna C-37, Fairchild 24G De Luxe ja Waco YKS-7 -siviilikoneet.
Laivueen nimi muutettiin täydennyslentolaivue 9:ksi (T-LLv 9) 29. maaliskuuta 1940. Komentajaksi määrättiin samassa yhteydessä kapteeni Lauri Bremer. Laivue lakkautettiin neljä kuukautta myöhemmin 20. heinäkuuta ja sen lentueet siirrettiin erilliseen lentolaivueeseen. T-LLv 39 ja T-LLv 9 saivat koulutettavakseen 44 oppilasta, joista talvisodan aikana valmistui 15 ohjaajaa ja kahdeksan tähystäjää. Välirauhan aikana jatkokoulutettiin vielä 21 ohjaajaa.