Badrin taistelu

Tausta

Ibn Hishamin kertomuksen mukaan Muhammad oli vuonna 622 saapunut Mekasta Medinaan mukanaan joitakin pakolaisia. Medina oli keidaskaupunki, jossa vapaata viljelymaata oli vain rajallisesti ja niinpä muslimien oli turvauduttava elinkeinonaan ryöstelyihin. Ryöstöretkiä tehtiin etenkin Mekan valtaheimo Quraishin karavaaneja vastaan. Vuonna 624 Muhammad kuuli suuren karavaanin olevan lähestymässä Mekkaa ja muslimit päättivät hyökätä sitä vastaan. Muhammad alkoi koota joukkojaan Medinassa, samalla kun hyökkäystä epäillyt karavaanin komentaja Abu Sufyan pyysi vahvistuksia Mekasta. Mekan ylimystö suostuikin lähettämään karavaanin suojaksi lähes tuhannen miehen osaston, Muhammadin joukkoihin kuului vain noin 300 miestä ja 70 kamelia. Muslimit pitivät karavaanin mekkalaisista vahvistuksista kuultuaan neuvonpidon, josta tunnetaan todennäköisesti myöhemmin sepitettyjä kuvauksia. Taisteluun ryhtymistä verrattiin israelilaisten taisteluihin Pyhästä maasta ja sen tarkoituksena luonnehdittiin olleen Mekan ja Kaaban valloitus. On kuitenkin todellisuudessa epävarmaa, oliko taisteluun ryhmittymisen taustalla alun perin laisinkaan pyrkimys valloituksiin. Taistelun kuvaukset antavat myös Muhammadille merkittävän roolin sotapäällikkönä. Muhammad kuvataan muun muassa Abu Bakrin mukana tiedustelemassa maastoa, muta hänen todellinen osuutensa on sotapäällikkönä on kuitenkin epävarmaa.

Taistelu

Mekkaan kulkenut karavaani pääsi vahvistuksiensa suojiin ennen kuin muslimit tavoittivat sen. Muslimit ja quraishilaiset joukot kohtasivat Badrin kaivolla, josta muslimit olivat ottaneet asemat ennen vihollistensa saapumista. Muhammad ei ottanut osaa tulevaan taisteluun, vaan hänelle rakennettiin maja, jossa hän oleskeli taistelun ajan. Taistelun ollessa aluillaan osa quraishilaisista ei olisi halunnut ryhtyä yhteenottoon muslimeja vastaan, joista osa oli heidän sukulaisiaan. Taistelu olisi myös saattanut johtaa verikoston kierteeseen. Muhammadin vannoutuneen vihollisen Abu Jahlin onnistui kuitenkin kääntää joukkojen mielipiteen taisteluun ryhtymisen puolelle. Ajalleen tyypillisesti varsinaista taistelua edelsi eri osapuolten kaksintaistelut, joihin osallistui muslimien puolelta Muhammadin setä Hamza ibn Abdalmuttalib ja Ali ibn abi Tabi. Taistelu alkoi Muhammadin jaettua joukoille ohjeita ja luvattua kaikkien kaatuvien pääsevän paratiisiin. Muhammad palasi majaansa ja varsinainen taistelu alkoi.
Alivoimaset muslimit saivat yllättäen vahvistuksia, kun arkkienkeli Gabriel Haizum-hevosellaan enkeliarmeijan johdossa mukaan taisteluun. Eri kuvausten mukaan enkeliarmeijan ratsastusta todistivat silminnäkijät, tai vaihtoehtoisesti muslimien vihollisten sanottiin kaatuneen kuolleina maahan ilman, että heihin olisi vaikuttaneen osuneen mitään. Taistelu päättyi muslimien voittoon.

Seuraukset

Suuri joukko mekkalaisia oli saanut surmansa taistelussa ja heidän joukossaan oli Muhammadin vanha vihollinen Abu Jahl. Mekkalaisten kaatuneiden määrä oli noin 100 ja muslimien alle 20. Muslimien käsiin jäi suuri sotasaalis, josta voittajat alkoivat kiistellä keskenään. Muhammad päätti kiistan jakamalla saaliin tasan voittaneiden kesken ja kiistojen takia ilmoitettiin Koraanin kahdeksas, eli Sotasaaliiden suura. Suurassa voitto liitetään Jumalan toimintaan ja jae 17 mainitseekin "Kun sinä ammuit nuolen, et ampujana ollut sinä vaan Jumala". Muhammadin elämäkerran mukaan taistelu oli vain alkua muslimien valloitusretkille. Muhammad palasi joukkoineen Medinaan, josta lähdettiin vain viikon levon jkälkeen uusille sotaretkille. Myöhemmin muslimien mainitaan kärsineen tappion mekkalaisille Uhudin taistelussa, mutta heidät voitettiin sen jälkeen niin sanotussa vallihautasodassa. Lopulta muslimit valtasivat myös Mekan.
Islamilaisessa historiankirjoituksessa Badrin taistelua on perusteltu muslimeihin Mekassa suunnatulla vainolla. Mekan on katsottu olleen myös pyhä kaupunki, johon muslimeilla oli oikeus samaan tapaan, kuin juutalaisilla Pyhään maahan.

Kritiikki

Sana Badr esiintyy Koraanissa (3:123). Badrin taistelusta kirjoittaa vasta Ibn Hisham (k.834) ja silloin hyvin yksityiskohtaisesti. Aikaa oli tällä välin kuitenkin kulunut yli 200 vuotta oletetusta Badrin taistelusta. Islamin tutkija Christoph Luxenberg on esittänyt teorian, jonka mukaan Koraanin sanat "Jumala auttoi teitä Badrissa" on käännetty väärin ja oikea tulkinta olisi "Jumala auttoi teitä taivaallisella avulla" (bi-'idr). Tähän sanaan päästään, kun myöhemmin lisätty diakriittinen piste poistetaan ja sana luetaan syyriaksi eikä arabiaksi. Taivaallisesta avusta puhutaankin heti seuraavassa jakeessa: "Herranne lähettää teidän avuksenne 3000 enkeliä". Kyseessä olisi siis Koraanin konsonanttikirjoituksen väärintulkinta. Tällöin sen enempää Badria kuin Badrin taistelua ei olisi ollut olemassakaan, ja kyseessä olisi 700-luvun lopulla kehittynyt legenda, johon aiheen olisi antanut Koraanin 3. suuran säkeiden tulkitseminen.