google/wiki40b huggingface dataset:
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016

Supertiistai

Tiistaina 1. maaliskuuta oli supertiistai, jolloin äänestettiin yhteensä 14 osavaltiossa ja territoriossa. Esivaalit järjestettiin yhdeksässä osavaltiossa: Alabamassa, Arkansasissa, Georgiassa, Massachusettsissä, Oklahomassa, Tennesseessä, Texasissa, Vermontissa ja Virginiassa.
Republikaanien vaalikokous oli Alaskassa, Coloradossa, Minnesotassa ja Wyomingissa. Demokraatit puolestaan äänestivät ehdokkaastaan samaten Coloradossa ja Minnesotassa, sekä lisäksi Amerikan Samoan territoriossa.
Supertiistain selkeitä voittajia olivat Clinton ja Trump, jotka molemmat voittivat seitsemässä osavaltiossa. Demokraattien Bernie Sanders voitti Minnesotassa, Coloradossa, Oklahomassa sekä kotiosavaltiossaan Vermontissa. Republikaaneista Marco Rubio saavutti ensimmäisen voittonsa Minnesotassa ja Ted Cruz voitti odotetusti kotiseudullaan Texasissa ja lisäksi Oklahomassa ja Alaskassa.
Republikaaniehdokkaat John Kasich ja Ben Carson jäivät ilman osavaltiovoittoja ja Carson luopui ehdokkuudesta supertiistain jälkeen. Tuossa vaiheessa kisasta luopuneista ehdokkaista sekä Chris Christie että Ben Carson asettuivat tukemaan Trumpia.
Ensimmäisen supertiistain vaaleissa valitsijamiehiä jaettiin suhteellisesti, joten myös häviäjät saattoivat saada heitä taakseen. Myöhemmin monissa osavaltioissa vain osavaltion voittaja sai valitsijamiehet itselleen.

Ehdokasasettelut

Esivaalien jälkeen republikaaninen puolue nimesi puoluekokouksessaan heinäkuussa 2016 viralliseksi presidenttiehdokkaakseen Donald Trumpin ja demokraattinen puolue Hillary Clintonin.

Vaaliväittelyt

Pääehdokkaat Hillary Clinton ja Donald Trump kävivät vaalikampanjansa aikana kolme keskinäistä vaaliväittelyä, joista viimeinen käytiin 19. lokakuuta 2016.
Ensimmäisessä väittelyssä 26. syyskuuta Clinton nosti esille sen. että Trump ei paljasta verotietojaan, ja esitti epäilyn, ettei Trump ole niin rikas kuin antaa ymmärtää.
Toisessa väittelyssä 9. lokakuuta Trump huudahti, että Clintonin pitäisi joutua vankilaan sähköpostiskandaalin takia. Trumpin ja Bill Clintonin naisjutut nousivat esille, ja molempien ehdokkaiden Venäjä-suhteista puhuttiin pitkään.
Kolmannen väittelyn uutispommi oli Trumpin vihjailu, ettei hän ehkä enää automaattisesti hyväksykään äänestystulosta 8. marraskuuta.

FBI:n tutkimus

Marraskuun alun tienoilla lähellä vaalipäivää FBI julkaisi tutkivansa Clintonin sähköposteja, minkä jälkeen gallup-tutkimuksissa näkynyt Clintonin etumatka Trumpiin nähden tasoittui. Demokraattien taholta arvosteltiin FBI:n toimintaa, ja yleisesti sen uskottiin vaikuttavan vaalien tulokseen. Myös presidentti Barack Obama arvosteli tilannetta. Kaksi päivää ennen vaaleja FBI lopetti tutkinnan. Se päätyi samaan lopputulokseen kuin aikaisemminkin, ettei aihetta syytteen nostamiseen ole. Tutkinnan päättymisen ajankohdan pelättiin olevan Clintonin kannalta liian myöhäinen.
Adamiitti

Adamiitti on mineraali, joka kuuluu samaan mineraaliryhmään malakiitin, punertavan järvimalmin, sinkkisälvän ja hemimorfiitin kanssa. Se on usein osana seosta, jossa on myös oliveniitia. Väriltään tämä mineraali on keltaisen, vihreän tai ruskean sävyinen. Kemiallinen kaava on Zn₂(AsO₄)(OH). Kiteet voivat olla pitkänomaisia ja joskus kaksittain. Joskus sen massa on pallomainen. Se on läpinäkyvä tai läpikuultava ja siinä on lasinkiilto. Viiru on väriltään valkoinen.

Esiintyminen

Adamiittia esiintyy Atacaman aavikolla, Saksassa, Kreikassa, Meksikossa ja Namibiassa.
Banana (Kongo)

Sijainti

Banana sijaitsee niemekkeellä Kongo-joen suiston pohjoisrannalla. Lännessä on Atlantin valtameri rannikon öljykenttineen. Bananasta lähtee 390 kilometriä pitkä öljyputki Kinshasaan. Idässä Kongo-joki muodostaa laajan suistoalueen. Joki on purjehduskelpoinen Matadiin saakka. Etelässä, jokisuiston vastapuolella, noin 20 kilometrin päässä on Angola ja Soyon kaupunki. Pohjoisessa sijaitsee Muanda ja Angolalle kuuluva Cabindan kaistale.

Historia

Banana oli paikallinen orjakaupan keskus 1800-luvulla. Kaupunkia ja sen satamaa kehitettiin huomattavasti 1970- ja 1980-luvuilla ja sinne rakennettiin muun muassa rautatie.
Devotio Moderna

Devotio Moderna oli 1400-luvun alussa syntynyt alankomaalainen hurskausliike, jonka tienraivaajana oli Gerard Groote (1340–1384) ja jonka tyypillinen edustaja oli Tuomas Kempiläinen (1379–1471).
Ulkoisesti devotio moderna ei eronnut paljon edeltäjistään tertiaareista: päämääränä oli maallikoiden uskonnollisen elämän aktivoiminen levittämällä rukousnauharukouksia, Isämeitää ja Ave Mariaa, ja ennen kaikkea syventämällä Kristuksen kärsimyksen mietiskelyä. Uskonto tuli sopeuttaa tavallisen ihmisen tasolle.
Devotio moderna kuului Alankomaiden ja Reininmaan kaupunkikulttuuriin: 1400-luvun puolivälissä heillä oli Alankomaissa 87 veljestaloa (mm. Grooten itsensä perustama Windesheimissa). Liike sai huomattavan merkityksen reformaation valmistajana.
Gunnar Alléen

Gunnar Alléen (12. syyskuuta 1885 Raisio – 11. lokakuuta 1930 Nokia) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Alléenin vanhemmat olivat maanviljelijä Arthur Karl Alléen ja Wilma Emelia Broberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta (Åbo samskola) 1904.
Alléen oli toimittajana Tidningen Östra Finland i Wiborg, Åbo Tidning, Politiken ja Östra Finland (Wiborg) lehdissä.
Tony Rosato

Elämä ja ura

Rosato syntyi Napolissa, Italiassa ja kasvoi Halifaxissa, Ottawassa ja Torontossa. Hän aikoi aluksi ryhtyä kiropraktikoksi, mutta lopetti opiskelunsa Toronton yliopistossa alkaakseen esittää improvisaatiokomediaa The Second City -komediakerhossa. 1980–1981 hän esiintyi Second City Television (SCTV) -sketsiohjelmassa. 1981–1982 hän oli näyttelijä-käsikirjoittajana Saturday Night Livessa kahden tuotantokauden ajan.
Vuonna 1985 hän alkoi näytellä kanadalaisessa poliisisarjassa Night Heat Arthur ”Whitey” Morellia ja oli mukana sarjassa vuoteen 1989 saakka. Tästä roolista Rosato sai Gemini-ehdokkuuden Parhaan miessivuosan esittäjänä draamasarjassa. Vuosina 1990–1991 hän esitti Luigia Nintendon Mario-pelisarjaan perustuvissa piirrossarjoissa The Adventures of Super Mario Bros. 3 ja Super Mario World. Tämän jälkeen 1990- ja 2000-luvuilla Rosato on esiintynyt pienissä rooleissa muun muassa televisiosarjoissa L.A. Law ja Aarteenmetsästäjä.
Syyskuussa 2007 Rosato todettiin syylliseksi vaimonsa ahdisteluun. Hän oli viettänyt ennen oikeudenkäyntiä kaksi vuotta vankilassa. Rosato kiisti syyllisyytensä. Hänellä diagnosoitiin Capgras-syndrooma, jonka uhri luulee, että hänen perheenjäsenensä on vaihdettu jäljittelijöihin. Hänet määrättiin psykiatriseen hoitoon mielenterveytensä takia. Hänet vapautettiin hoidosta maaliskuussa 2009.
Rosato kuoli ilmeisesti sydänkohtaukseen 10. tammikuuta 2017.
Huia

Ulkonäkö

Huialla oli musta, metallinvihreän hohtoinen höyhenpuku ja oranssit heltat nokan juuressa. Silmät olivat ruskeat, nokka norsunluunvalkoinen; jalat olivat pitkät ja siniharmaat, mutta kynnet olivat vaaleanruskeat. Huialla oli 12 pitkää mustaa pyrstösulkaa, joissa oli 2,5-3 cm levyinen valkoinen kärki.
Erikoista oli koiraan ja naaraan erityyppinen nokka. Naaraan nokka oli pitkä, kapea ja alaskaareva, kun taas koiraalla huomattavasti lyhyempi, talttamainen. Ilmeisesti koiras on hakannut lastuja lahopuista ja naaras noukkinut hyönteisten toukkia syntyneistä koloista.
Nerina Pallot

Nerina Natasha Georgina Pallot (s. 26. huhtikuuta 1975 Lontoo) on englantilainen laulaja. Hänen isänsä on ranskalaisenglantilainen ja äitinsä kotoisin Intiasta.
Pallot julkaisi esikoisalbuminsa, Dear Frustrated Superstar, elokuussa 2001. Levyltä julkaistiin kolme singleä. 
Hänen toinen pitkäsoittonsa, Fires, julkaistiin huhtikuussa 2005. Pallot sanoitti kaikki levyn laulut.
Albumin single "Everybody's Gone To War" teki hänet laajemmalti tunnetuksi.
Pallot on keskittynyt uraansa Isossa-Britanniassa, sillä siellä hän keikkailee suurimmaksi osaksi.
Alkuvuodesta 2006 Pallot kihlautui Howard Willingin kanssa.
Uleen kulta

Juoni

Elokuvan päähenkilö, Ulee Jackson (Peter Fonda) on sotaveteraani ja mehiläistenhoitaja. Hän elää rauhallista elämää, kunnes saa hätäviestin vankilasta, jossa hänen poikansa Jimmy kärsii tuomiotaan. Ulee auttaa poikansa narkomaanivaimoa, joka on vaarassa. Pojan vaimo Helen hylkäsi muinoin tyttärensä ja Ulee huolehtii tyttäristä samalla, kun yrittää saada elantonsa mehiläistenhoidosta. Ulee joutuu vaikeuksiin, kun hänen poikansa entiset rikoskumppanit alkavat kiristää häntä.
Claes Wilhelm Gyldén

Claes Wilhelm Gyldén (12. toukokuuta 1802 Mikkeli – 16. maaliskuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja virkamies, joka toimi Maanmittauksen ylihallituksen pääjohtajana 1854–1872 ja yleensä Suomen maanmittauksen tärkeänä kehittäjänä. Hän johti myös maan metsänhoitoa, joka vuoteen 1863 saakka oli maanmittaushallinnon alaisuudessa.
Myös Gyldénin isä ja veli olivat maanmittareita. Hän itse aloitti Turun läänin varamaanmittarina vuonna 1821 ja siirtyi 1831 Päämaanmittauskonttoriin, jonka palveluksessa työskenteli kuolemaansa asti, viimeiset 18 vuotta pääjohtajana. Gyldén muistetaan varsinkin 31 Suomen kaupungin asemakaavoja esittävistä niin kutsutuista Gyldénin kaupunkikartoista, jotka hän laati vuosina 1837–1843. Ne ovat ensimmäinen yhtenäinen suomalainen kaupunkikartasto. Hänen pääjohtaja-aikanaan maanmittaushallituksessa laadittiin myös Suomen ensimmäinen korkeusvyöhykekartta (Suomenmaan korko-kartta 1853) sekä maan yleiskartta mittakaavassa 1:400 000 (30-osaisena 1866–1873).
Suomen metsänhoitoon taas vaikutti suuresti maata kiertänyt tarkastusmatka, jonka Gyldén metsähallinnon johtajan ominaisuudessa teki yhdessä saksalaisen ylimetsäneuvos Edmund von Bergin kanssa vuonna 1858. Heidän laatimiensa suuntaviivojen pohjalta alettiin maan metsätaloutta kehittää, muun muassa vapauttamalla sahaustoiminta vuonna 1861. Gyldén sai vuonna 1869 todellisen valtioneuvoksen arvonimen.
Gyldén omisti vuosina 1836–1840 Helsingissä Lauttasaaren kartanon ja rakennutti sen nykyisen päärakennuksen. Hänen tyttärensä oli taidemaalari Emma Gyldén.
Etnonyymi

Muutokset ajan myötä

Etnonyymit voivat muuttaa luonnettaan ajan myötä: alun alkujaan sosiaalisesti hyväksyttäviä nimistä voidaan myöhemmin pitää loukkaavina. Esimerkiksi ilmaisua mustalaiset on ennen käytetty viittaamaan romaneihin. Myös afroamerikkalaisista käytettävät etnonyymit ovat kokeneet muutoksen: mahdollisten negatiivissävytteisten tai loukkaavien ilmaisujen sijasta nykyään suositaan eksonyymiä afroamerikkalainen tai afrikkalais-amerikkalainen. Esimerkiksi neekeri-sanan loukkaavuutta perustellaan sillä, että sitä on historiallisesti käytetty negatiivisesti leimaavissa konteksteissa neutraalien sijaan. Sanalla on viitattu muun muassa ”ihmisryhmään, joka on tyypillisesti kuvattu tyhminä alkuasukkaina, huvittavina luonnonlapsina tai julmina pakanoina.” Ilmaisu liittyy vahvasti myös hierarkkiseen rotuajatteluun.
Pentti Alonen

Pentti Johannes Alonen (15. syyskuuta 1925 Janakkala – 28. marraskuuta 2017 Hämeenlinna) oli suomalainen alppihiihtäjä.
15-vuotiaana alppihiihdon aloittanut Alonen oli lajin suomalaistähti 1940- ja 1950-luvuilla ja samalla alppihiihdon pioneereja Suomessa. Hän edusti Suomea kolmissa talviolympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa.
Olympiatasolla ”Pena” Alonen sijoittui Sankt Moritzissa 1948 syöksylaskussa 39:nneksi, pujottelussa 32:nneksi ja alppiyhdistetyssä 28:nneksi, joka oli hänen uransa paras sijoitus olympiakisoissa. Oslossa 1952 Alonen oli syöksylaskussa 44:s, suurpujottelussa 31:nen, ja pujottelussa hän oli ensimmäisellä kierroksella 51:nen karsiutuen toiselta kierrokselta. Cortina d’Ampezzossa 1956 hänet hylättiin syöksylaskussa ja pujottelussa, ja suurpujottelussa hän oli 42:nen.
Alonen voitti pujottelun Suomen-mestaruuden vuosina 1947–1950, 1952–1955 ja 1958.
Alosen veli Pekka Alonen oli myös alppihiihtäjä, joka sijoittui Oslon talviolympialaisissa 1952 pujottelussa 14:nneksi. Tulos pysyi suomalaisten alppihiihtäjien parhaana olympiasijoituksena yli neljän vuosikymmenen ajan.
Tuohilampi (Joutsa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,8 metriä mpy.
Nick Gore

Historia

Hurme aloitti basson soittamisen 1992 veljensä yhtyeessä. Vartuttuaan hän muutti Helsinkiin ja lähti opiskelemaan Diakonia-ammattikorkeakouluun. Hän suunnitteli nuoriso-ohjaajaksi ryhtymistä, mutta ei lopulta tehnyt kyseisiä töitä. Lopulta Hurme päätyi töihin maalausliikkeeseen. Samoihin aikoihin hän perusti ystävänsä Sampsa Astalan kanssa SO.-yhtyeen, jossa Astala lauloi ja soitti kitaraa, Hurme soitti bassoa. Myöhemmin Sampsa Astala pyysi Hurmetta liittymään toiseen yhtyeeseensä, Lordiin, joka tarvitsi uutta basistia. Hurme suostui ja vaikutti Lordissa vuosina 2002–2005.
Genmab

Historia

Genmab on perustettu vuonna 1999 Kööpenhaminassa. Vuonna 2000 se listautui sekä Frankfurtin että Kööpenhaminan pörssiin. Vuotta myöhemmin yhtiö alkoi yhteistyöhön sveitsiläisen Rochen kanssa. 2002 yhtiö julkaisi ensimmäisen tuoteprojektinsa liittyen Ofatumumabiin. Samana vuonna yritys listautui pois Frankfurtin pörssistä. Vuonna 2005 yhtiö voitti kansainvälisen Helix Awardin, ja aloitti Daratumumab-projektin. Seuraavana vuonna Genmab solmi yhteistyösopimuksen GlaxoSmithKlinen kanssa Ofatumumabin levityksestä ja jatkokehityksestä. 2009 Food and Drug Administration hyväksyi Ofatumambin käytön leukemian hoitoon. Samana vuonna Yhdysvalloissa aloitettiin Ofatumambin levitys kauppanimellä Arzerra. Seuraavana vuonna Arzerralle annetaan myyntilupa EU:n alueella. Samana vuonna yritys aloitti yhteistyön Seattle Geneticsin ja Lundbeckin kanssa. Vuonna 2012 Genmab solmi yhteistyösopimuksen Janssen Biotechin kanssa daratumumabin kehityksessä. Vuonna 2015 daratumumbin käyttö hyväksytään meylooman hoitoon. Vuonna 2015 Novartis osti Ofatumambin käyttöoikeudet MS-taudin hoitoon.

Tuotteet

Genmabilla on markkinnoilla kaksi tuotetta. Ofatumumabia, jota myydään kauppanimellä Arzerra, käytetään kroonisen lymfaattisen leukemian hoitoon. Lääke hyökkää CD20-proteiineja vastaan, joita on syöpäsolujen pinnalla. Ofatumumabin käyttö on hyväksytty sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa, joskin osana muuta hoitoa. Sen käyttöä on tutkittu myös muiden sairauksien hoidossa.
Genmabin toinen markkinnoilla oleva tuote on Daratumumab, jota myydään kauppanimellä DARZALEX. Sitä käytetään myelooman hoitoon. Lääke hyökkää CD38-proteiineihin, joita löytyy myelooma-syöpäsolujen pinnalta. Sen käyttö on hyväksytty Yhdysvalloissa.
Yrityksellä on useita tuotteita kehitysvaiheessa.
Esinetalletus

Talletus on sopimus, jolla talteenottaja sitoutuu säilyttämään tallettajan irtainta omaisuutta ja antamaan aikanaan omaisuuden takaisin tallettajalle tai hänen oikeudenomistajilleen. Talletuksesta voidaan periä korvaus tai se voi olla vastikkeetonta.
Säilytettäväksi jätetty omaisuus on tavallisesti rahaa, arvoesineitä tai arvopapereita, ja säilytyspalveluja tarjosivat aiemmin yleensä pankit. Myös päällysvaatteiden jättäminen vartioituun vaatesäilytykseen on talletussopimus.

Säännökset

Talletuksen oikeussäännökset ovat kauppakaaren 12. luvussa. Tallettajan oikeus saada omaisuutensa eli talletusesineensä takaisin tuottoineen on luonteeltaan esineoikeus, ei saamisoikeus, joten se ei vanhene eikä sitä tarvitse valvoa talteenottajan konkurssissa. Talteenottajan ei tarvitse viedä esinettä takaisin tallettajalle, vaan tämän pitää noutaa esine itselleen, sillä kyseessä ei ole esinelaina.
Talteenottajalla ei ole oikeutta käyttää talletettua omaisuutta, paitsi mikäli tästä on nimenomaisesti erikseen sovittu. Annettu käyttöoikeus ei kuitenkaan muuta talletusta varsinaiseksi lainaksi. Talteenottajan on huolehdittava talteenuskotusta omaisuudesta "kuin omastaan" ja hänen on palautettava talletettu esine (tallekalu) samassa kunnossa kuin se oli talletettaessa. Jos talletettu omaisuus tuhoutuu tai vaurioituu ja tämä johtuu talteenottajan tuottamuksesta tai varomattomuudesta, hän on velvollinen korvaamaan vahingon, mutta jos vahinko johtuu tapaturmasta, talteenottaja on vastuusta vapaa ja esineen omistaja joutuu kärsimään itse vahingon seuraukset.
Iro

Iro on kolme lasta synnyttävä neitsyt tai neito suomalaisessa mytologiassa. Iro on ortodoksisen Irina-pyhimyksen mukaan muodostunut hahmo. Useissa tarinoissa Iron synnyttämät lapset ovat Väinämöinen, Ilmarinen ja Joukahainen. Iro ei kuitenkaan synnytä Väinämöistä mereen, kuten Kalevalassa Ilman Impi. Nämä lapset osallistuvat myöhemmin maailman syntyyn.
Aarre Saarenpää

Aarre Emanuel Saarenpää (sukunimi vuoteen 1906 Herckman; 14. marraskuuta 1886 Liperi – 24. maaliskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Peppi Boström

Paraskewa (Peppi) Boström (8. tammikuuta 1895 Pietari – 1. elokuuta 1976 Tammisaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Boströmin vanhemmat olivat Alexander Sayn-Wittgenstein-Berleburg (1869–1901) ja Elisabeth von Dingelstedt (1874–1964). Hän oli naimisissa Birger Hugo Boströmin (1899–1974) kanssa.
Elina Mattila

Elina Irmeli Mattila (s. 7. syyskuuta 1989 Turku) on suomalainen kiekonheittäjä. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut kiekonheitossa pronssia 2010 ja 2013. Hänen kiekonheittoennätyksensä on Kajaanin Kalevan kisoissa 2010 heitetty 52,89 m. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Raimo Mäkinen.
Raitanaamaluuranen

Levinneisyys

Raitanaamaluurasta tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja sen levinneisyysalue on pieni. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Pääkvanttiluku

Pääkvanttiluku n ilmaisee elektronin Bohrin atomimallin mukaisen energiatason järjestysluvun, eli kertoo millä energiatasolla elektroni sijaitsee. Pääkvanttiluku ilmoittaa myös elektronin keskimääräisen etäisyyden ytimestä. N saa arvot 1 \le n \,\!, eli 1, 2, 3 ja niin edelleen.
Peikkokrotit

Lajit ja anatomia

Peikkokrottien heimoon kuuluu 10 sukua ja noin 68 lajia. Kooltaan ne ovat keskikokoisia kaloja ja voivat saavuttaa suurimmillaan noin 25–40 cm:n pituuden ja suurin laji on nenäpeikkokrotti (Ogcocephalus nasutus). Tyypillisiä piirteitä ovat suurikokoinen ja litteä pää ja keskiruumis sekä kuonon sarvimainen nokka, joka voi olla lyhyt tai pitkä. Ensimmäinen selkäevän ruoto on lyhyehkö ja toimii huokutuselimenä. Se tuottaa nestettä, joka mahdollisesti toimii kemiallisena huokuttimena saaliseläimille. Peikkokrottilajien selkäevä ja peräevä ovat lyhyet ja vatsaevät sijaitsevat ennen rintaeviä. Rintaevät sijaitsevat litteähkön ruumiin sivuilla raajamaisten varsien päässä. Heimon kalojen iho on kartiomaisten ja karkeiden suomujen peittämä. Väriltään peikkokrotit ovat tyypillisesti selästään harmaita tai ruskeita ja vatsastaan punaisia tai oransseja. Ruumiissa voi olla tummempia laikkuja tai pilkkuja.

Levinneisyys ja elintavat

Peikkokrottilajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät riutoilla ja mannerjalustoilla tyypillisesti 1 000–4 000 metrin syvyydessä merenpinnasta. Ne ovat mereisiä lajeja, mutta toisinaan niitä on tavattu myös murtovesistä ja joista. Heimon kalat ovat melko huonoja uimaan ja liikkuvat pohjalla ikään kuin kävellen vatsa- ja rintaeviensä avulla. Peikkokrottilajien ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten simpukat ja muut nilviäiset ja madot. Toisinaan ne syövät myös pieniä kaloja.
Askersundin kunta

Kuntajaon kehitys

Kunnan alueella on aiemmin sijainnut Askersundin kaupunki ja neljä entistä pitäjää, joista jokaisesta muodostettiin vuonna 1863 oma maalaiskunta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Snavlundan maalaiskunta yhdistämällä aiemmat Snavlundan ja Lerbäckin kunnat. Lisäksi Askersundin maalaiskunta liitettiin Askersundin kaupunkiin. Hammarin maalaiskuntaan uudistus ei vaikuttanut. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Askersundin kunta yhdistämällä Askersundin kaupunki sekä Hammarin ja Lerbäckin maalaiskunnat.
Juhani Hämäläinen

Eero Juhani Hämäläinen (1930 Viipuri – 2009 Jyväskylä) oli suomalainen kilpasuunnistaja. Hän edusti aktiiviaikanaan 1950-luvulla Helsingin Suunnistajia. Hän kuului Jukolan viestin voittajajoukkueessa vuosina 1952 ja 1953 sekä Tiomila viestin voittajajoukkueessa vuonna 1954. Myöhemmin hän toimi Jyväskylän seudulla keksijä-konesuunnittelijana.
Vodlajärven kansallispuisto

Vodlajärven kansallispuisto (ven. Водлозерский национальный парк, Vodlozerski natsionalnyi park) on laaja luonnonsuojelualue Arkangelin alueella ja Puudožin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Puiston pinta-ala on noin 500 000 hehtaaria (eli 5 000 km²), josta noin kolmasosa on Karjalan tasavallan alueella. Kansallispuiston alueella on yhteensä noin 100 järveä, joista suurimmat ovat Vodlajärvi ja Luusajärvi. Joista mainittakoon Vodlajoki ja Leksa.
Puiston alueella on myös kalliopiirroksia. Alueen eläimistä 47 on luokiteltu erityisesti suojeltaviksi. Alueelle voi tehdä retkiä Kuganavolokista, jossa on puiston päätoimisto sekä Kubovosta ja Vodlasta.
Yrjö Yrjölä

Yrjö Heikki Yrjölä (6. helmikuuta 1895 Iitti (Kuusankoski) – 17. toukokuuta 1968 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.
Yrjölä opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1920. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1919–1923, 1933–1939, 1941, 1945, 1947, 1954 ja 1956 sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn vuonna 1953. Ulkomailla Yrjölän teoksia oli esillä Oslossa, Göteborgissa ja Tukholmassa 1940 sekä Hämeenlinnan taiteilijoiden näyttelyssä Weimarissa Saksan demokraattisessa tasavallassa 1962. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1957. Yrjölä toimi myös kuvittajana ja pilapiirtäjänä. Hän piirsi 1920-luvulla pilapiirroksia muun muassa sosiaalidemokraattien pilalehti Kurikkaan ja oikeistolaiseen Matti Meikäläiseen.
Akustinen Seura

Akustinen Seura ry - Akustiska Sällskapet rf on Suomessa toimiva akustiikan alan tutkimusta, koulutusta ja suomenkielistä julkaisemista edistävä yhdistys. Sen edeltäjä, Ääniteknillinen Yhdistys ry, perustettiin vuonna 1943, ja sen nimi muutettiin Akustiseksi Seuraksi vuonna 1970. Akustinen Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Seuran nykyinen puheenjohtaja on tekniikan tohtori Panu Maijala.
Akustinen Seura järjestää konferensseja, seminaareja, keskustelutilaisuuksia ja tutustumiskäyntejä sekä julkaisee alan kirjallisuutta. Akustinen Seura on mukana pohjoismaisessa NAA-yhdistyksessä, joka järjestää joka toinen vuosi Baltic-Nordic Acoustics Meeting (BNAM) –konferenssin järjestelyvastuun kiertäessä pohjoismaisten akustiikan seurojen välillä. Akustinen Seura on viimeksi järjestänyt BNAM-konferenssin vuonna 2004 Helsingissä ja vuonna 2014 Tallinnassa. Lisäksi Akustinen Seura järjestää joka toinen vuosi Akustiikkapäivät-nimisen konferenssin Suomessa.

Historiaa

Akustinen Seura ry on pohjoismaiden vanhin akustiikka-alan yhdistys. Kesällä 1942 Suomen Yleisradiossa vieraili Saksan Reichs-Rundfunk-Gesellschaftin sähköakustiikan laboratorion johtaja, tri Hans-Joachim von Braunmühl, joka oli yksi AEG:n magnetofonin kehittäjistä. Hän piti Suomen vierailunsa aikana useita akustiikkaan liittyviä esitelmiä. Niiden innoittamana Yleisradion tiloissa järjestettiin kokous, jossa selvitettiin kiinnostusta akustiikan alan yhdistyksen perustamiseen. Tämän seurauksena Ääniteknillinen Yhdistys ry merkittiin Suomen yhdistysrekisteriin 9.9.1943. Tri von Braunmühl nimitettiin yhdistyksen kunniajäseneksi vuonna 1963.
Akustisen Seuran puheenjohtaja vuosina 1954–1969 oli Yleisradion teknillinen johtaja Paavo Arni. Hänen jälkeensä vuosina 1969–1974 puheenjohtajana toimi Teknillisen korkeakoulun heikkovirtatekniikan professori Jaarli Jauhiainen. Teknillisen korkeakoulun akustiikan professori Matti Karjalainen hoiti puheenjohtajan tehtävää useaan otteeseen vuosina 1985–88, 1992–94 ja 1997–98. Tunnettu akustikko Alpo Halme nimitettiin Akustisen Seuran kunniajäseneksi vuonna 1993.
Vuosina 1963–1967 Akustinen Seura julkaisi Suomen Teknillisen Seuran kanssa Akustista Aikakauslehteä. Akustiikkapäivä-konferenssi järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Vuodesta 1989 alkaen tapahtuma on pidetty joka toinen vuosi, ja vuoden 1997 jälkeen tilaisuus on ollut kaksipäiväinen ja nimeltään Akustiikkapäivät.