google/wiki40b huggingface dataset:
Kääpiömittari

Koko ja ulkonäkö

Vain 15–19 mm siipivälillään kääpiömittari kuuluu pienimpiin mittariperhoslajeihin. Etusiivet ovat levottoman kirjavat ja niissä vuorottelevat selvästi punaruskeat ja harmaat alueet siten, että sisimpien poikkiviirujen välinen alue ja siiven kärkiosa ovat punaruskeat. Ulompi poikkiviiru on selvä, väriltään vaalea ja kaksinkertainen. Sen sisäpuolella on rivi mustia, siiven keskiosaan suuntautuneita nuolitäpliä. Takasiivet ovat tyviosastaan ja etureunasta vaaleat, ulkoreunasta punaruskeat ja niissäkin erottuu vaalea, kaksinkertainen poikkiviiru.
Pienen kokonsa vuoksi kääpiömittarin voi sekoittaa erilaisiin pikkumittareihin, mutta siipien selvän punaruskean värin vuoksi käytännössä lähinnä vain kannusruohomittariin (Eupithecia linariata).

Levinneisyys ja lentoaika

Kääpiömittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Skandinaviaan ja idässä Keski-Aasiaan. Suomessa pohjoisimmat havainnot on tehty Kemi-Kajaani-linjalta. Perhoset lentävät kesän aikana kahtena, ehkä jopa kolmena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi on lennossa huhti-toukokuun vaihteesta kesäkuun puoleenväliin ja toinen sukupolvi lentää heinäkuun alkupuoliskolta syyskuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Kääpiömittari elää lämpimillä kankailla, tienvarsilla, rinteillä ja pihoilla. Lajin yksilömäärissä on huomattavaa vuosittaista vaihtelua ja joinakin vuosina runsaslukuinen perhonen saattaa toisina vuosina vaikuttaa kadonneen kokonaan. Perhoset ovat aktiivisia öisin, jolloin niitä lentää helposti kirkkaiden valojen luokse ja jossain määrin myös makealla nesteellä kostutetulle syötille. Toukkia voi etsiä karistelemalla ravintokasveja ja niiden kasvattaminen on helppoa. Talvehtiva vaihe on kotelo, jonka sisällä on valmis perhonen.

Ravintokasvi

Toukat elävät etenkin kanervalla (Calluna vulgaris) ja vadelmalla (Rubus idaeus). Toisen sukupolven toukat usein pihlajan (Sorbus aucuparia) kukinnoissa.
David G. Ludwig

David G. Ludwig (s. 28. huhtikuuta 1987) on yhdysvaltalainen henkilö, joka murhasi tuolloin 14-vuotiaan tyttöystävänsä Kara Beth Bordenin vanhemmat Michael ja Cathryn Bordenin 13. marraskuuta vuonna 2005 Glock-merkkisellä puoliautomaattipistoolilla. Hänen tuomittiin teostaan kahteen elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen. Hän kärsii tuomiotaan Camp Hillin vankilassa Pennsylvaniassa.
Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri

Wenshan eli Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri (kiin. 文山壯族苗族自治州, pinyin: Wénshān Zhuàngzú Miáozú Zìzhìzhōu) on prefektuuri Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan kaakkoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 32 239 neliökilometriä ja väkiluku 3,5 miljoonaa (2010). Prefektuurin pääkaupunki on noin 450 000 asukkaan Wenshan (kiin. 文山; pinyin: Wénshān).
Prefektuuri rajoittuu etelässä Vietnamin Hà Giangin maakuntaan, lännessä Honghen prefektuuriin, pohjoisessa Qujingin prefektuuriin ja idässä Guangxin maakunnan Baiseen. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä noin 230 kilometriä Weshanista luoteeseen, maanteitse matka on noin 310 kilometriä.
Wenshanin väestö on etniseltä taustaltaan varsin kirjavaa. Suurimmat etniset väestöryhmän muodostavat han-kiinalaiset (osuus 42 %, vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan), zhuangit (30 %), miaot (13 %) ja yit (11 %).
Wenshan on eräs Yunnanin prefektuureista, joissa valmistetaan pu’er-teetä.
Hirvenputki

Ulkonäkö ja koko

Hirvenputki kasvaa 40–120 cm pitkäksi. Koko kasvi on karvainen. Varsi on ontto, mutta nivelkohdilta täyteläinen. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja niiden kannat ovat tuppimaisia. Lehtilapa on kapean pitkulainen, hyvin hienoliuskainen ja yksi- tai kaksikertaa parilehdykkäinen. Lehdykät ovat parihalkoisia. Kukinto on kerrannaissarja. Kukan pää- ja pikkusarjat ovat suojuksellisia, suojuksen lehdet ovat kapeita. Pikkusarjoja on 30–40 kappaletta. Kukan teriö ja verhiö ovat viisilehtisiä. Selkäpuolelta karvaiset terälehdet ovat valkoisia tai joskus hieman punertavia. Hedelmä on 2,5–4 mm pitkä, litteähkö, leveän sukkulamainen paksuharjuinen ja karvainen.

Levinneisyys

Hirvenputkea ja sen alalajeja tavataan laajalla alueella lähinnä Euraasiassa. Päälevinneisyysalue ulottuu Saksasta ja Pohjois-Balkanilta Keski-Siperiaan saakka. Satunnaisemmin lajia kasvaa Euroopassa Pohjois-Espanjasta, Ranskasta ja Etelä-Italiasta Etelä-Englantiin ja Skandinavian eteläosiin saakka. Aasiassa lajia tavataan satunnaisesti paikoin Keski-Aasiassa, Itä- ja Pohjois-Siperiassa, Japanissa sekä Kiinassa. Lajia tavataan myös Pohjois-Afrikassa Marokossa.
Suomessa hirvenputkea tavataan yleisimmin Ahvenanmaalla, sekä mantereella Varsinais-Suomessa. Uudeltamaalta laji on kadonnut.

Elinympäristö

Hirvenputki kasvaa kuivilla niittytöyräillä ja pellonpientareilla. Laji on kalkinsuosija.
Lundin Mining

Lundin Mining on ruotsalainen kaivosyhtiö, joka on erikoistunut kupariin ja tuottaa myös sinkkiä. Vuonna 2013 Lundin hankki 24 prosentin osuuden Kokkolan kuparijalostamosta. Vuonna 2019 Lundin osti Yamana Goldilta Brasiliassa sijaitsevan Chapada-kuparikaivoksen.
Pentti Lyytinen (toimittaja)

Pentti Päiviö Lyytinen (27. lokakuuta 1907 Kuopio – 24. joulukuuta 1975 Kuopio) oli toimittaja ja opettaja, joka julkaisi myös matrikkeliteoksia ja historiikin.

Henkilöhistoria

Pentti Lyytisen vanhemmat olivat kaupunkineuvos Edvard Lyytinen ja Anna Rosa Grönvall ja puoliso vuodesta 1945 Katri Tellervo Harstela (o.s. Jutila). Lyytinen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930. Hän työskenteli pitkään  Savon palveluksessa,  toimittajana 1939–1945, toisena toimittajana 1945–1950 ja päätoimittajana 1950–1954. Lyytinen, joka oli ollut opettaja 1933–1939, palasi opetustehtäviin 1954. Oltuaan ensin Kuopion kauppaoppilaitoksella hän siirtyi 1955 opettajaksi Kuopion lyseoon, 1957 hänestä tuli koulun vararehtori ja myöhemmin hän toimi myös koulun rehtorina. Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen Lyytinen oli 1949–1953.
The Dead Sleep Easy

Juoni

Tarina keskittyy meksikolaiseen painijaan (Ian Hodgkinson), joka tunnetaan vain nimellä The Champ, jonka meksikolainen järjestäytyneen rikollisuuden kopla palkkaa riveihinsä miehen tapettua kilpailijansa. Muutamien erikoisten tapahtumien jälkeen The Champ päättää yrittää hyvittää rikoksensa.
Ibiza Racing Team

Ibiza Racing Team on italialainen pikkuformulatalli. Tallin perusti italialainen Giuseppe Cipriani. Talli debytoi Auto GP- sarjassa kaudella 2013, jolloin sen kuljettajina toimivat Cipriani itse, italialaiset Sergio Campana, Fabrizio Crestani, Francesco Dracone sekä unkarilainen Tamás Pál Kiss.
Csilla Bátorfi

Csilla Bátorfi (s. 3. maaliskuuta 1969 Szombathely) on unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi varsinkin nelinpelissä. Hän voitti yhdeksän Euroopan-mestaruutta, joista yhden kaksinpelissä, ja saavutti kaksi MM-pronssia. Hän osallistui viisiin olympialaisiin vuosina 1988–2004 ja sijoittui parhaimmillaan neljänneksi naisten nelinpelissä Krisztina Tóthin parina Sydneyssä 2000. Bátorfi voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuosina 1987, 1992 ja 2001.
Grand Theft Auto

Pelin idea

Pelin ideana on pelata rikollisena ja suorittaa tehtäviä rikollispomoille. Tehtävistä saa prosentteja ja kun on tehnyt tarpeeksi tehtäviä voi siirtyä seuraavaan kaupunkiin. Suurimmassa osassa tehtävistä pitää tappaa joku tai ajaa autolla paikasta toiseen. Tehtäviä voi vastaanottaa muun muassa vastaamalla puhelinkioskissa soivaan puhelimeen tai löytämällä auton, johon istuessa tehtävä alkaa. Tehtäväautot on yleensä pysäköity syrjäisiin paikkoihin.
Väinö Lehtonen (kansanedustaja)

Väinö Rudolf Lehtonen (7. lokakuuta 1883 Turku – 22. toukokuuta 1943 Kemi) oli turkulainen osastonhoitaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1. huhtikuuta 1919 – 4. syyskuuta 1922. Eduskunnassa hän oli laki- ja talousvaliokunnan jäsen.
Lehtonen vaikutti myös Turun alueella useissa luottamustehtävissä, muun muassa Turun kaupunginvaltuustossa.
Klimppisoppa

Klimppisoppa on 1800-luvun lopulta peräisin oleva eteläpohjalainen ja satakuntalainen perinneruoka. Klimppisoppa valmistetaan naudan luista, lavasta tai potkasta, vedestä, mausteista ja kasviksista. Aineksia keitetään noin kaksi tuntia, kunnes lihat ovat kypsiä, sen jälkeen liemi siivilöidään. Pinnalle muodostunut rasva poistetaan, lihat kuutioidaan ja lisätään keittoon. Lopuksi keittoon lisätään vehnätaikinasta pyöräytettyjä palleroita ("klimppejä") ja keitetään muutama minuutti, kunnes ne ovat kypsiä.
Samantapainen ruoka on klimppivelli. Siinä ei välttämättä ole lihaa, vaan se voi olla makeutettu esimerkiksi rusinoilla.
Klimppisoppa tai -velli tunnetaan ympäri Suomen monella eri nimellä ja reseptillä. 1980-luvulla toteutetussa pitäjäruokaprojektissa se tai sen muunnelma nimettiin Anjalankosken, Askolan, Haapaveden, Honkajoen, Humppilan, Ilmajoen, Karijoen, Korppoon, Kortesjärven, Köyliön, Lapinjärven, Lapväärtin, Lavian, Liljendalin, Maalahden, Maksamaan, Myrskylän, Nokian, Oripään, Pattijoen, Perttelin, Pukkilan, Pyhtään, Pirttikylän, Rantasalmen, Ruotsinpyhtään, Ruukin, Teiskon, Teuvan, Tuuloksen, Urjalan, Vehkalahden, Vihannin, Vöyrin ja Ylivieskan pitäjäruoaksi.
Dalasi

Dalasi (tunnus GMD, lyhenne D) on Gambian valuutta, joka jakautuu 100 bututuun. Dalasi otettiin käyttöön 1971. Se korvasi aiemmin käytössä olleen Gambian punnan vaihtosuhteessa 1 Gambian punta = 5 dalasia.
Chicagon sosiologinen koulukunta

Chicagon sosiologisen koulukunnan kiinnostuksen kohteena oli ihmisten elämä nopeasti muuttuvassa ympäristössä. Suuri siirtolaisuus ja nopea kaupungistuminen muuttivat elämää, ja koulukunnan piirissä tutkittiin niiden vaikutuksia. Tutkimusmenetelmiin kuuluivat havainnointi ja haastattelu sekä elämäkertamateriaalin hyväksikäyttö. Keskeisiä hahmoja olivat Charles H. Cooley, W. I. Thomas, Robert E. Park ja Herbert Blumer.
Koulukunta toimi aktiivisesti 1915-1935 ja vakiinnutti sosiologian ja sosiaalipsykologian tieteellisen aseman Yhdysvalloissa. Samaan aikaan samassa yliopistossa Chicagon filosofinen koulukunta, jonka keskeinen hahmo oli John Dewey, oli vaikutusvaltansa huipulla, ja myös politiikan tutkimuksen ja sosiologian ryhmät olivat nousemassa kuuluisuuteen.
Preerianaurulokki

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 32–36 cm ja paino 250–300 g. Juhlapukuisen vanhan linnun pää on musta, silmän ympärillä on valkoinen rengas ja nokka on tummanpunainen. Siivet ovat päältä harmaat ja uloimmissa käsisulissa on mustavalkeat kärjet. Vatsapuoli on usein vaaleanpunainen. Nuoren linnun siivet ovat päältä tummat, pyrstö on tumma ja pään sivuilla tummat lautumat.

Esiintyminen

Preerianaurulokki pesii Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosien sisämaassa järvillä ja soilla. Maailman populaation koko on 470 000–1,5 miljoonaa yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella se oleskelee valtamerillä ja talvehtii Etelä-Amerikan rannikon edustalla Chilestä Ecuadoriin. Tavataan satunnaisesti Euroopassa. Suomessa laji on tavattu kahdesti: 31.5.1997 ja 14.11.1999 Oulussa.

Elinympäristö

Pesii yhdyskunnittain järvillä ja soilla. Oklahoman Salt Plainsin suojelualueella pesi 3 miljoonaa yksilöä vuonna 1950, mutta vain 60 000 yksilöä vuonna 2003. Yhdyskunta on herkkä häiriöille pesinnän alkuvaiheessa.

Lisääntyminen

Sukukypsä 2-vuotiaana. Yksiavioinen. Pesä on maassa tai kelluvalla ruokolautalla, ja siinä on 2–4 munaa, joita haudotaan 23–26 päivää.

Ravinto

Syö kaikenlaisia vedessä eläviä pikkueläimiä.
Vuorenmaa Yhtiöt

Historiaa

Yrityksen perusti lapualainen Paavo Vuorenmaa, joka alkoi sotien jälkeen myydä sodasta yli jääneitä moottoreiden osia ja akselistoja etenkin maatalousyrittäjille aikana, jolloin kaikesta vallitsi pula. 1980-luvulla toimitusjohtajaksi tuli Paavon poika Timo Vuorenmaa. 2000-luvun puolivälissä yrityksen omistus siirtyi kolmannelle sukupolvelle, Ville Vuorenmaalle ja Emilia Wikstedtille.
Sibeliuspuisto (Pori)

Sibeliuspuisto on Porin Itätullissa (viidennessä kaupunginosassa) sijaitseva puisto.
Sibeliuspuisto on entinen tori, joka oli alun perin nimeltään Aleksanterintori. Sellaisena se esiintyy ensimmäisen kerran vuoden 1840 kartassa. Myöhemmin 1800-luvulla tori toimi hevosten markkinapaikkana, jolloin sen nimi muuttui Hevostoriksi.
Tori tunnettiin Tähtipuistona ennen kuin se sai nykyisen nimensä vuonna 1955. Tuolloin kaikkia Suomen kaupunkeja kehotettiin nimeämään jokin puisto, katu tai tie säveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan hänen 90-vuotispäivänsä kunniaksi. Sibeliuspuistoja on Porin lisäksi ainakin Helsingissä, Salossa ja Kotkassa.
Sibeliuspuisto on historiansa aikana toiminut muun muassa kiertävien tivolien esiintymispaikkana ja vuodesta 1938 lähtien siellä on ollut lasten leikkipaikka. Puistossa järjestetään vuosittain toukokuussa kaupunginosan asukkaille tarkoitettu ulkoilmajuhla, jossa ovat mukana myös viereiset Otsolan kansalaisopisto ja Rakennuskulttuuritalo Toivo. 
Sibeliuspuistossa sijaitsee vuonna 1941 rakennettu suojeltu funkistyylinen lippakioski. Arkkitehti Gunnar Taucherin suunnitelman mukaan rakennettuja kioskeja on myös Helsingissä.
Gualtiero Galmanini

Gualtiero Galmanini  (28. marraskuuta 1909 Monza, Italia – 29. kesäkuuta 1979 Venezia) on arkkitehti ja teollinen muotoilija, joka osallistui sodanjälkeisen muotoilun elvyttämiseen. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan.
Vaalimaa

Vaalimaa on kylä Virolahdella Venäjän rajalla. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1370.
Vaalimaan raja-asema on Suomen vilkkaimmin liikennöity rajanylityspaikka Venäjälle mentäessä. Tulli- ja raja-aseman kautta tapahtuu vuosittain yli kolmemiljoonaa (3 000 000) rajanylitystä.
Vaalimaan kautta kulkee Venäjälle jatkuva E18-tie. Suomen puolella tie on samalla valtatie 7.
Aby Warburg

Abraham Moritz ”Aby” Warburg (13. kesäkuuta 1866 – 26. lokakuuta 1929) oli merkittävä taidehistorioitsija ja kulttuuriteoreetikko. Hän syntyi Saksan Hampurissa, mutta vaikutti myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Warburg opiskeli saksalaiseen tapaan Bonnin yliopiston ohella muun muassa Firenzen ja Strasbourgin yliopistoissa. Warburgin väitöskirja Botticellin teoksista Venuksen syntymä ja Kevät sovelsi jo samansuuntaisia ikonologisia ja ikonografisia menetelmiä kuin hän kehitti myöhemmällä urallaan.
Warburg ei tyytynyt puhtaasti tyylilliseen lähestymistapaan. Hän kehitti käytäntöjä kuvien aiheiden tunnistamiseen ja luokittelemiseen. Käytännöt olivat tarpeen, kun hän tutki 1400-luvun italialaisia seinämaalauksia Palazzo Schifanoiassa Ferrarassa. Erikoiset kuukausiaiheiset kuvat eivät auenneet siihen asti käytössä olleilla taiteentutkimuksen menetelmillä. Warburg etsi käsiinsä taidehistorian tutkimukselle uudentyyppisiä lähteitä, ja löysi vanhasta intialaisesta astrologiasta vihjeitä kuvan arvoituksiin. Warburg käytti lähteinään muun muassa kirjeitä ja sopimuksia. Hän etsi myös juhlajärjestelyjen sekä pukujen historiaa. 
Warburg tutki ja kokosi aineistoa laidasta laitaan. Hän muun muassa matkusti Yhdysvaltoihin tutkimaan hopi-intiaaneja ja keräsi myös harvinaisia kirjoja mitä erilaisimmista aiheista varsinaisen tutkimuskirjallisuuden ohella. Warburgin tausta varakkaan pankkiiriperheen lapsena antoi mahdollisuuksia keskittyä häntä kiinnostaviin asioihin. Vuonna 1913 hän palkkasi nuoren taidehistorioitsija Fritz Saxlin kirjastonsa ja sen esineiden hoitajaksi. Warburg suunnitteli tekevänsä kirjastosta tutkimusinstituutin, mutta ensimmäinen maailmansota katkaisi aikeet.
Natsien noustua valtaan Saksassa toiminta siirrettiin Lontooseen. Sinne perustettiin The Warburg Institute, josta tuli tärkeä tutkimuskeskus. Wienistä Lontooseen muuttanut Ernst Gombrich toimi pitkään Warburg Instituten johtajana.
Warburg sai seuraajia, kuten Erwin Panofsky, ja puhutaan myös ikonologisesti suuntautuneesta Warburg-koulukunnasta.
Wilhelm Westman

Johan Wilhelm Westman (18. kesäkuuta 1878 Siuntio – 20. kesäkuuta 1955 Ruotsi) oli suomalainen poliitikko ja varatuomari. Westman toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Westman toimi myös Hangon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana sekä kaupunginhallituksen jäsenenä.
Westman kirjoitti ylioppilaaksi 1898, suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1903, oikeustutkinnon 1906 ja varatuomarin tutkinnon 1908. Westmanin puoliso vuosina 1903–1934 oli Julia Maria Sonck ja vuodesta 1935 Thilly Maria Damström (e. Blomqvist).
Mirco Müller

Seuraura

Müller on EHC Winterthurin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Kloten Flyersiin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Müller debytoi vain 16-vuotiaana seuran National League A -joukkueessa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarjaottelua tehden niissä yhden maalin. WHL-joukkue Everett Silvertips varasi Müllerin 11. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki 63 runkosarjaottelussa tehot 6+25=31 sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Müller nimettiin kauden päätteeksi joukkueensa vuoden tulokkaaksi.
San Jose Sharks varasi Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän teki jo saman vuoden syyskuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi kuitenkin takaisin Silvertipsiin. WHL-kautensa 2013–2014 päätteeksi, huhtikuussa 2014 Müller siirtyi San Josen farmijoukkue Worcester Sharksin vahvuuteen. Hän sai siellä tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden niissä kaksi syöttöpistettä.
Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Müller otti paikansa San Jose Sharksin NHL-kokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden 2014–2015 avauskierroksella 8. lokakuuta 2014 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Müller sai ottelussa jääaikaa 17.54 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan.

Muuta

Müllerin pikkusisko Alina oli voittamassa naisten jääkiekon olympiapronssia Sotšin olympiakisoissa 2014.
Honkanen (Kempele)

Honkanen on asuinalue Kempeleen kunnassa Ylikylän suuralueella, kauppakeskus Zeppelinin sekä Nelostien läheisyydessä, noin kaksi kilometriä itään keskustaajamasta, ja noin 12 kilometriä etelään Oulusta. Alueen rakennukset koostuvat suurimmaksi osaksi rivi- ja omakotitaloista. Viime vuosina alueelle on rakennettu myös kerrostaloja. Alue rajoittuu pohjoisessa Kokkokankaaseen ja etelässä Haapamaahan.
Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat valtatie 4, Kokkokankaantie sekä Tyrnävän Murtoon ja Ängeslevään johtava paikallistie 18637. Julkista liikennettä hoitaa Koiviston Auto -yhtymään kuuluva oululainen Koskilinjat.
Alueen palveluihin kuuluvat muun muassa vuonna 1997 avattu virkistysuimala Zimmari, grillikioski ja päiväkoti. Honkasessa toimi aiemmin vuonna 1981 rakennettu Honkasen lasten- ja nuortentalo eli paikkakuntalaisten kutsuma "Monari". Monitoimitalon yhteydessä sijaitseva hammashoitola suljettiin heinäkuussa 2012. Hammashoitola siirtyi Ylikylän yhtenäiskoulun yhteyteen, jossa se avattiin elokuussa 2012. Lasten- ja nuortentalon toiminta lopetettiin kesäkuussa 2016, jonka jälkeen käyttöikänsä päähän tullut rakennus purettiin. 
Monitoimitalossa toimi vuoteen 1996 asti myös Honkasen sivukirjasto, joka suljettiin kun Kempeleen pääkirjasto siirtyi kokonaan koulukeskuksen tiloista kauppakeskus Zeppeliniin. Honkasessa on toiminut myös oma posti sekä päivittäistavarakauppoja, jotka sittemmin lakkautettiin kauppakeskus Zeppelinin palvelujen läheisyyden takia.  
Honkasessa sijaitsee myös Zemppi Areena sekä hiihtokeskus Köykkyri, joka on Pohjois-Suomen pienimpiä hiihtokeskuksia.
Ruokalista

Ruokalista (ransk. menu) on valittavissa olevien ruokalajien esittelylista. Se on käytössä ravintoloissa ja voi olla muodoltaan joko à la carte tai table d'hôte. Nämä ruokalistat koostuvat tyypillisesti alkuruoasta, pääruoasta ja jälkiruoasta sekä juomista.

Ruokalistat laitoksissa

Ruokalistaa (suom. myös menyy) käytetään usein myös peruskouluissa ja oppilaitoksissa, johon on suunniteltu etukäteen, mitä kouluruokailun yhteydessä tarjotaan. Ruokalajeja voi olla yksi tai useampi päivää kohti. Ruokalista voi toistua periodisesti samanlaisena esimerkiksi kuukausittain. Laitoksissa voi olla erityisiä nimikkopäiviä jollekin ruokalajille.
Aczélin epäyhtälö

Aczélin epäyhtälö on positiivisia reaalilukuja koskeva epäyhtälö. Sen mukaan jos a₁, a₂, ..., aₙ, b₁, b₂, ..., bₙ ovat positiivisia reaalilukuja, joille on voimassa
 on
Aczélin epäyhtälöä voidaan käyttää Pedoen epäyhtälön todistamiseen.
Arja Puikkonen

Arja Marjatta Puikkonen (o.s. Santanen, s. 26. lokakuuta 1948 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija ja sanataiteen opettaja.
Puikkonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän työskenteli kirjastossa ja suoritti kirjastoalan tutkinnon vuonna 1974.
Vuosina 1973–1978 Puikkonen työskenteli Helsingin kaupungin vesiensuojelulaboratorion tutkijana, kirjastonhoitajana ja informaatikkona. Hän opetti luovaa kirjoittamista Kirkkonummen kansalaisopistossa vuosina 1986–2005 ja oli sanataideopettaja Kirkkonummen sanapajassa 1994–2010 ja Espoon kulttuuritoimessa 1994–2009. Puikkonen on myös ollut Nuoren Voiman Liiton kriitikko.
Puikkosen teoksista on palkittu esikoisteos novellikokoelma Siskokulta (Otavan novellikilpailu 1983) sekä lastenkirja Haloo, kuuleeko kaupunki (Finlandia Junior 2003). Helsingin kirjamessuilla 2002 hän sai Rakkaudesta kirjaan -palkinnon.
Puikkoselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. Hän asuu Kirkkonummella Veikkolassa.
The Sunday Times

The Sunday Times on brittiläinen sunnuntaisin ilmestyvä sanomalehti. Lehti on noin 1,3 miljoonan kappaleen levikillään Britannian laajalevikkisin sunnuntailaatulehti. Lehden julkaisija on Times Newspapers Ltd, jonka varsinainen omistaja on Rupert Murdochin omistama News Corp. Times Newspapers Ltd julkaisee myös The Sunday Timesin sisarlehteä, maanantaista lauantaihin ilmestyvää The Timesia. Nämä lehdet kuitenkin perustettiin itsenäisesti ja ne siirtyivät samaan omistukseen vasta vuonna 1966.
Camilla Tuominen

Camilla Tuominen (o.s. Ahonius) on suomalainen tietokirjailija, tunnekouluttaja, kuvittaja ja startup-yrityksensä toimitusjohtaja.

Ura

Tuominen on koulutukseltaan ekonomi, joka erikoistui asiakkuudenhallintaan.  Hän on toiminut muun muassa liikkeenjohdon konsulttina  ja markkinointitoimiston projektijohtajana. 
Hän vaihtoi uransa yksityisyrittäjyyteen keksittyään Emotion Tracker -sovelluksen. Vuonna 2012 julkaistun "digitaalinen tunnepäiväkirjan" avulla ihminen voi kehittää tunneälyään. Sovelluksen kehittämistä ovat tukeneet Ely-keskus, Tekes  ja Keksintösäätiö, josta saatiin apurahan lisäksi myös asiantuntija-apua. Sovelluksen ensimmäisten käyttäjien joukossa olivat Aalto-yliopisto ja Ylioppilaiden terveydenhuoltosäätiö (YTHS). Vuonna 2015 yrityksessä oli kuusi sijoittajaa, joista osa työskenteli yrityksessä.
Tuominen pitää myös tunnekoulutuksia ja -työpajoja yrityksissä.

Yksityiselämä

Tuominen asuu Espoossa, on naimisissa ja kolmen lapsen äiti. Tuomisen sisko Carla Ahonius on tunnettujen suomalaisten artistien manageri.
HMS Constance (R71)

Valmistus

Alus tilattiin 12. syyskuuta 1942 Vickers Armstrongilta Newcastlesta. Sen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 22. kesäkuuta 1944. Alus valmistui 6. kesäkuuta 1945.

Palvelus

HMS Constance oli toukokuussa 1945 valmistajan koeajoissa. Valmistuttuaan 6. kesäkuuta alus liitettiin 8. hävittäjälaivueeseen ja se aloitti vastaanottotestit, joiden päätyttyä alus varustettiin palvelusta varten. Alus oli koulutettavana Kotilaivastossa heinäkuusta elokuuhun, minkä päätyttyä se jatkoi palvelustaan kotivesillä miehistövajeen estäessä aluksen siirtymisen Kaukoitään.
Alus lähti tammikuussa 1946 Hongkongiin liittyäkseen laivueeseensa, jonka muut alukset olivat HMS Cossack, HMS Comet, HMS Comus, HMS Concord, HMS Consort, HMS Contest ja HMS Cockade. Alus palveli laivueen mukana Kaukoidässä osallistuen muun muassa kommunistien liikehdinnän torjuntaan Malesiassa.
Kesäkuussa 1950 alus aloitti Yhdistyneiden kansakuntien joukkojen sotatoimien tukemisen Korean niemimaalla. Tehtävän aikana aluksen kotisatamana oli Sasebo Japanissa, jossa se vietti lepo ja täydennysjaksot. Sotatoimien lisäksi alus partioi muun muassa Malesian rannikolla. Alus määrättiin 1954 palaamaan Britteinsaarille reserviin sijoitettavaksi.
Alus lähti 1955 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta sekä sijoitettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle vuotta myöhemmin ja se myytiin BISCOlle, joka siirsi sen edelleen T. W. Wardille romutettavaksi. Alus saapui Inverkeithingiin romutettavaksi 8. maaliskuuta 1956.