google/wiki40b huggingface dataset:
Glasvegas

Glasvegas on Glasgowsta, Skotlannista kotoisin oleva rockyhtye. Yhtyeessä soittavat James Allan (laulu, komppikitara), Rab Allan (soolokitara, taustalaulu), Paul Donoghue (basso, taustalaulu) ja Caroline McKay (rummut). Glasvegas on perustettu vuonna 2001 ja se on julkaissut yhden studioalbumin ja kuusi singleä.
Glasvegas kiersi uransa alkupuolella vakituisesti ympäri Skotlantia ja julkaisi ensimmäisen singlensä "I'm Gonna Get Stabbed"/"Ina Lvs Rab" omakustanteena marraskuussa 2004. Samoihin aikoihin alkuperäisrumpali Ryan Ross lähti yhtyeestä ja McKay korvasi hänet. 30. lokakuuta 2006 ilmestyi seuraava single: "Go Square Go!" ja 5. marraskuuta 2007 "Daddy's Gone". Musiikkilehti NME valitsi "Daddy's Gonen" vuoden toiseksi parhaaksi singleksi.
Yhtyeen neljäs single oli Sane Man -levymerkin kautta 14. helmikuuta 2008 julkaistu "It's My Own Cheating Heart That Makes Me Cry". Tämän jälkeen yhtye siirtyi Columbia-levymerkille ja vastaanotti kaksi viikkoa myöhemmin NME:n Philip Hall Radar -palkinnon.
Kauko Rastas

Kauko Rastas (s. 4. marraskuuta 1925 Rautu – 7. maaliskuuta 2007 Tammisaari) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.
Menetetystä Karjalasta kotoisin ollut Rastas valmistui rakennusinsinööriksi. Hän sai 1952 kutsun rakennusyhtiöön Insinööritoimisto Yrjö Karjalainen, josta 1964 tuli Polar-rakennusosakeyhtiö. Rastas oli mukana myös nykyisen Ramirentin perustamisessa, sillä vuonna 1955 hän perusti yhdessä Lauri Jämsän ja Reijo Lepäsmaan kanssa yhtiön nimeltä Rakennusmies.
Rastas liikkui vallan huipun tuntumassa. Hän kuului presidentti Urho Kekkosen sisäpiiriin ja oli tämän henkilökohtainen ystävä. Sillä oli vaikutusta, että suomalaiset saivat merkittäviä rakennushankkeita Neuvostoliitosta. Hän jäi eläkkeelle 1983, mutta oli vielä Polarin hallitusten puheenjohtaja vuoteen 1986.
Neuvostoliittoon tapahtuva rakennusprojektivienti laajeni 1970-luvun alussa. Sitä varten syntyi 1970-luvun idän rakennusprojekteja varten työyhteenliittymä Finn-Stroi, joka oli Kauko Rastaan luomus. Hän toimi sen hallituksen puheenjohtajana 1972–1987. Lopulta mukana olivat Suomen kaikki suurimmat rakennusyhtiöt. Keskeisiä Neuvostoliiton rakennuskohteita olivat Enso ja Kostamus.
Hän sai vuorineuvoksen arvon (1974) ja Suomen Leijonan Ritarikunnan 1. luokan komentajamerkin. Hänet vihittiin kunniatohtoriksi.
Vuoden 1982 presidentinvaalien alla Rastas oli yksi näkyvimmistä Ahti Karjalaisen presidenttiehdokkuuden tukijoista.
Ryhmätyösovellus

Ryhmätyösovellus tai työryhmäohjelmisto (engl. groupware) on tietokoneohjelma, joka jakaa tietoa useamman kuin yhden tietokoneen kanssa tiedon käsittelyyn.
Ryhmätyösovellusta voidaan käyttää helpottamaan ryhmätyöskentelyä jakamalla tietoa osallistujien välillä.

Historia

Vuonna 1968 Douglas Engelbart esitteli ryhmätyösovelluksia On-Line Systemillä monen muun uuden asian kanssa.
Niittykummun koulu

Historia

Niittykummun koulua ja opettajien asuntolaa alettiin rakentaa vuonna 1947 Gräsan kartanon maille Jorvaksentien (nykyinen Länsiväylä) pohjoispuolelle arkkitehti Erich von Ungern-Sternbergin suunnittelemana. Koulurakennuksessa toimi myös Mankkaan ruotsin- ja suomenkielinen koulu, joka nimi muuttui myöhemmin Gräsan kansakouluksi. Koulua laajennettiin 1954 saman arkkitehdin piirtämällä voimistelu- ja juhlasalisiivellä sekä toisella opettaja-asuntolalla. Samaan aikaan koulun nimi muuttui Olarin kansakouluksi, ja ruotsinkieliset oppilaat siirtyivät omaan kouluunsa Matinkylään. Koulun nimi vaihtui vielä Niittykummun kouluksi Espoon siirtyessä peruskoulujärjestelmään. Koulu on toiminut siitä lähtien peruskoulun alakouluna.
Pekka Isotalus

Pekka Sakari Isotalus (s. 30. toukokuuta 1966 Ylivieska) on puheviestinnän professori Tampereen yliopiston Informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnassa vuodesta 2005.
Isotalus valmistui ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän opiskeli puheviestintää Jyväskylän yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1990 ja lisensiaatiksi 1993. Isotalus väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1996. Hänen väitöskirjansa käsitteli toimittajien televisioesiintymistä. Sittemmin Isotalus on siirtynyt tutkimaan poliittista viestintää, muun muassa presidentinvaalien televisioväittelyitä. Hänen muita tutkimuskohteitaan ovat johtamisviestintä sekä vuorovaikutus hyvinvoinnin edistäjänä ja ammatillinen vuorovaikutus työelämässä.
Akateemisen uransa alkuvaiheessa Isotalus työskenteli yli kymmenen vuoden ajan puheviestinnän eri tehtävissä Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitoksella. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun Center for Knowledge and Innovation Research -tutkimuskeskuksessa tutkimustiimin johtaja vuosina 2000–2002 ja Helsingin yliopiston puhetieteiden laitoksen yliopistonlehtori 2002–2005. Isotalus on puheviestinnän dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 2001 ja poliittisen viestinnän (valtio-oppi) sekä puheviestinnän dosentti Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2002. Puheviestinnän tieteellisen yhdistyksen Prologoksen puheenjohtajana hän toimi 2016-2018.
Brian Hoyer

Pelaajaura

Hoyer teki varaamattomana pelaajan sopimuksen New England Patriotsin kanssa kaudelle 2009. Hoyer pelasi kolme kautta Tom Bradyn varamiehenä, kunnes Patriots vapautti Hoyerin sopimuksesta. Hoyer teki sopimuksen kesken kauden 2012 Pittsburgh Steelersin kanssa, jonka molemmat pelinrakentajat olivat loukkaantuneet. Hoyer oli kuitenkin vain varamiehenä Steelersissä, ja kolmen viikon kuluttua hänet laitettiin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Arizona Cardinals poimi hänet. Kauden viimeisessä ottelussa Hoyer sai ensimmäistä kertaa olla aloittavassa kokoonpanossa.
Cardinals vapautti kauden jälkeen Hoyerin sopimuksesta, ja hän teki kaksivuotisen sopimuksen Cleveland Brownsin kanssa. Hoyerista tuli Brownsin aloittava pelinrakenta kolmannella viikolla kun Brandon Weeden loukkaantui. Hoyer pelasi kolme ottelua kunnes hän loukkaantui itsekin. Hoyer oli Brownsin aloittava pelinrakentaja kauden 2014, jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi.
Hoyer teki kaksivuotisen sopimuksen Houston Texansin kanssa, ja kisasi kauden aikana Ryan Mallettin kanssa aloittavan pelinrakentajan roolista. Lopulta Hoyer vakiinnutti roolinsa aloittavana, mutta surkean pudotuspeliottelun jälkeen Texans purki Hoyerin sopimuksen. Hoyer siirtyi kauden mittaisella sopimuksella Chicago Bearsin kaudeksi 2016. Bearsin aloittavan pelinrakentajan Jay Cutlerin loukkaannuttua Hoyerista tuli aloittava. Kauden puolivälissä Hoyerin vasen käsi murtui taklaustilanteessa, mikä päätti hänen pelikautensa.
Bears ei jatkanut sopimusta Hoyerin kanssa, joten hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella San Francisco 49ersiin. Hoyer pelasi 49ersin aloittavana pelinrakentajana, kunnes joukkue hankki New England Patriotsista Jimmy Garoppolon. Hoyerin sopimus ostettiin ulos ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Patriotsiin.
António Baltasar Marcelino

António Baltasar Marcelino (21. syyskuuta 1930 Lousa – 9. lokakuuta 2013) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Lissabonin vihkipiispaksi sekä Cercinan titulaaripiispaksi 15. heinäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat Agostinho Joaquim Lopes de Moura ja António Ferreira Gomes.
Baltasar Marcelino sai 8. syyskuuta 1983 nimityksen Aveiron koadjuuttoripiispaksi, ja 20. tammikuuta 1988 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2006.
Nartheciaceae

Tuntomerkit

Suoliljakasveihin kuuluu ruohoja, joiden juurten kuorikerroksessa on ilmaonteloita ja soluissa oksalaattikiteitä. Lehdet ovat kierteisesti tai kaksirivisesti järjestyneet ja ovat toisinaan syrjittäisiä. Kukinto on terttumainen ja suojuslehdellinen. Kukat ovat melko tyypillisiä yksisirkkaisille. Kehälehdet ovat osittain kasvaneet yhteen, samoin hetiö. Sikiäimessä voi olla mesirauhasia, ja sikiäin on kehänpäällinen tai puoleksi kehänalainen. Kehälehtien suojaama hedelmä on kotamainen, ja muodoltaan vaihtelevat siemenet ovat siinä vinoissa riveissä.

Levinneisyys

Suoliljakasvien levinneisyys on hajanainen ja sijoittuu pääasiassa pohjoiseen lauhkeaan vyöhykkeeseen. Amerikassa niitä on Pohjois-Amerikan länsi-, itä- ja kaakkoisosassa sekä Guayanassa. Euraasiassa esiintymisalueita ovat Länsi-Eurooppa, Kaukasus, Himalajalta Kiinaan ja Japaniin ulottuva alue sekä paikoitellen Malaijien saaristo.
Buleuterion (Ateena)

Vanha Buleuterion

Vanha Buleuterion rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 500 eaa. Se toimi Kleistheneen uudistuksessa perustetun bulen ensimmäisenä kokoontumispaikkana. Uuden Buleuterionin valmistumisen jälkeen rakennus toimi Ateenan valtionarkistona.
Vanha Buleuterion sijaitsi myöhemmän Metroonin paikalla uuden Buleuterionin itäpuolella. Rakennus oli lähes suorakulmion muotoinen ja sen pituus oli 23,8 metriä ja leveys 23,3 metriä. Rakennuksen eteläosassa oli aula ja pohjoisosassa kokoontumissali, jossa oli kolmella seinällä porrastetut istuimet neuvoston jäsenille. Sisäpuolella oli todennäköisesti viisi pylvästä, jotka tukivat kattoa. Rakennuksesta on säilynyt pelkästään osa sen perustuksista.

Uusi Buleuterion

Uusi Buleuterion rakennettiin vanhan länsipuolelle noin vuonna 415–406 eaa. Rakennuksen eteen rakennettiin sisäänkäyntipylväikkö (propylon) noin vuonna 300 eaa.
Uuden Buleuterionin pituus oli 22 metriä ja leveys 16 metriä. Se oli tehty kalkkikivestä. Rakennuksen kokoontumissalissa oli 12 riviä porrastettuja istuimia ja tilaa kaikille 500 neuvoston jäsenelle. Istuinten tarkasta sijoittelusta ei kuitenkaan ole tietoa. Istuimet olivat todennäköisesti alun perin puiset. Rakennuksesta on säilynyt pelkästään osa sen perustuksista.
Aivan rakennuksen vieressä sijaitsivat Metroon sekä prytaneiden koontumispaikka Tholos.
Raymond Séguy

Raymond Gaston Joseph Séguy (s. 8. joulukuuta 1929 Rieupeyroux) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. syyskuuta 1954 ja nimitettiin Gapin hiippakunnan johtoon 14. lokakuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Joseph Bourrat, jota avustivat Bernard Louis Auguste Paul Panafieu ja Robert-Joseph Coffy.
Séguy sai 31. heinäkuuta 1987 nimityksen Autunin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. huhtikuuta 2006.
Löyly

Löyly on saunan kuumalle kiukaalle heitetystä vedestä nouseva höyry, jonka lämmöstä nautitaan eli otetaan löylyä. Kun ihminen "hikoilee" löylyssä, kyse on pääasiassa iholle tiivistyneestä vedestä, ei hikoilusta.  Löylyn höyry lisää tilapäisesti ilmankosteutta sekä saa ilman kiertämään saunassa.
Heitettäessä löylyä vesihöyry tiivistyy saunan kylmimpään kohteeseen eli ihmiseen ja vapauttaa tiivistyessään lämpöä ihon pinnalle. Myös saunan lämpötilan koetaan nousevan, vaikka se kohoaa vain hetkellisesti lauteilla ja löylyjakson jälkeen laskee.

Saunominen ja löylynotto

Astiaa, josta vettä kiukaalle heitetään, kutsutaan kiuluksi. Kiulu on perinteisesti puusta valmistettu pienehkö kimpiastia, jonka kimpilaudoista yksi on muita pidempi siten, että laudan yläpää muodostaa kädensijan. Saunomisessa löylyä otetaan yleensä useita kertoja. Hikoilun ja mahdollisen vastan vaikutuksesta kuolleet ihosolut sekä liat irtoavat ihosta. Löylykertojen lomassa voidaan virkistäytyä viileämmässä vilpolassa tai ulkoilmassa, uimalla tai jopa kierimällä lumihangessa. Löylykertojen päätteeksi peseydytään. Myös saunomisen jälkeen vilvoitellaan, jotta keho rauhallisesti palautuisi normaalitilaan. 
Löylynotolla katsotaan yleisesti olevan rentouttava vaikutus. Suomalaisessa kansanperinteessä löylylle annetaan usein myös parantavia vaikutuksia. Löylyveteen voidaan lisätä eteerisiä öljyjä tai niitä voidaan asettaa kiukaalle astiassa. Höyrystyessään tuoksut leviävät löylyhuoneeseen.

Sanan etymologia

Löyly-sanalle löytyy vastine useimmista suomalais-ugrilaisista kielistä. Läheiset, itämerensuomalaiset vastineet, esimerkiksi viron leil  merkitsevät saunan löylyä, kaukaisemmat yleensä henkeä  tai sielua. Yhteinen alkumuoto on ilmeisesti *lewl merkityksessä henki, henkäys tai sielu. Suomen kielessä löyly esiintyy kirjoitettuna jo Mikael Agricolan ajoista lähtien.
Omituisesta tai hieman tyhmästä henkilöstä voidaan käyttää nimitystä löylynlyömä, mikä viittaa siihen että hän on mahdollisesti ollut liian kauan tai liian kuumissa löylyissä.
Ella Ojala

Ella Ojala (s. 27. huhtikuuta 1929 Lempaala, Inkeri) on suomalainen kirjailija.
Lempaalan Kieron kylässä Inkerissä syntynyt Ojala jäi Suomeen jatkosodan päätyttyä. Hän opiskeli aikuiskasvatusta ja slaavilaista filologiaa Tampereen yliopistossa ja työskenteli opettajana, tulkkina ja Tampereen kaupungin matkailuoppaana.
Ojalan pääteoksenaan pitämä romaani Pitkä kotimatka kertoi Lempaalan inkeriläisten pakkosiirrosta 1930-luvulla Sisä-Venäjälle. Romaanin jatko-osa Suomi näkyy kertoi karkotuksesta salaa Etelä-Inkeriin palanneiden päähenkilöiden siirtymisestä Suomeen jatkosodan aikana ja siitä kuinka he jäivät sodan jälkeen Suomeen vaikka heidän olisi rauhanehtojen pitänyt palata Neuvostoliittoon. Romaani Ensimmäinen kevät käsitteli taas edellisten kirjojen päähenkilön Elisan aikuistumista sodanjälkeisessä Suomessa. Neljännen Ojalan romaanin Pelastunut albumi aiheena olivat vanhan valokuva-albumin neljänkymmenen valokuvan takana olleiden henkilöiden tarinat.
Charlie Christensen

Charlie Christensen (s. 1958 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Aarne Ankka -sarjakuvastaan, jota hän piirsi vuosina 1983–1995.
Christensenin ensimmäinen sarjakuva Häng med på party julkaistiin vuonna 1979 Svenska Serier -lehdessä. Ensimmäinen Aarne Ankka julkaistiin TreNioNio-lehdessä vuonna 1983. Vuonna 1987 sarjakuva siirtyi Metalarberaten-lehteen, jossa se ilmestyi vuoteen 1993.
Walt Disney Company uhkasi haastaa Christensenin oikeuteen johtuen Aarne Ankan ja Aku Ankan yhtäläisyyksistä, jolloin Christensen muutti hahmon ulkonäköä ja sarjakuva jatkui. Hän käytti Aarne Ankkaa piirtäessään pseudonyymiä Alexander Barks, joka oli kunnianosoitus Carl Barksille. Barksin lisäksi hän on saanut vaikutteita Franquinilta, Moebiukselta ja Muñozilta.
Christensenin muita sarjakuvia ovat muiden muassa Odilou, joka kertoo vallankumouksen jälkeisestä Venäjästä, sekä Konrad K. Hän on myös tehnyt Patric Nyströmin kanssa sarjakuvaversion Frans G. Bengtssonin kirjasarjasta Orm Punainen.
Fotbalová národní liga

Fotbalová národní liga on Tšekin jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2018–2019 sarjassa pelaa 16 joukkuetta. Sarjan päätteeksi kaksi parasta pääsevät suoraan korkeimmalle sarjatasolle Synot ligaan. Kaksi viimeistä putoaa sarjatasoa alemmas.
Ricen yliopisto

Historia

Yliopisto perustettiin vuonna 1891 nimellä The William Marsh Rice Institute for the Advancement of Letters, Science and Art. Yliopiston perustaja oli William Marsh Rice. Yliopisto avattiin kuitenkin vasta vuonna 1912. Rice valitsi oppilaikseen sekä naisia että miehiä, joka oli tuohon aikaan poikkeuksellista. Ensimmäinen luokka, joka aloitti opiskelun, koostui 48 miehestä ja 29 naisesta. Vuonna 1960 Ricen instituutti uudelleennimettiin Ricen yliopistoksi. Vuonna 1962 Rice lahjoitti suuren osan maaomaisuudestaan NASAlle. Samana vuonna Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy piti Ricen yliopiston stadionilla kuuluisan puheensa, jossa hän julkisti Yhdysvaltain aikeen laskeutua kuuhun ennen vuosikymmenen päättymistä. Ricen yliopisto ja NASA tekevät nykyäänkin tiivistä yhteistyötä.
»We choose to go to the moon. We choose to go to the moon in this decade and do the other things, not because they are easy, but because they are hard, because that goal will serve to organize and measure the best of our energies and skills, because that challenge is one that we are willing to accept, one we are unwilling to postpone, and one which we intend to win, and the others, too.»
(John F. Kennedy, 12. syyskuuta 1962)
Rice alkoi periä lukukausimaksuja vuodesta 1965 lähtien. G8-maiden tapaaminen pidettiin Ricessa vuonna 1990.
Pavel Volja

Pavel Aleksejevitš Volja (ven. Па́вел Алексе́евич Во́ля, s. 14. maaliskuuta 1979, Penza, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on on venäläinen koomikko, tv-juontaja, näyttelijä ja laulaja. Hän juontaa tv-ohjelmia Comedy Club ja Improvizatsija (Импровизация) TNT-kanavalla.
Hän on julkaissut albumit Respect i Uvažuha (Respect и Уважуха), Novoje (Новое) ja Mysli i Muzyka (Мысли и Музыка). Hän on tehnyt myös kappaleita DJ Smashille (oikealta nimeltään Andrei Širman).

Elämä ja ura

Volja oli Penzan joukkueen (Valeon Dasson, ven. Валеон Дассон) kapteeni humoristisessa kilpailuohjelmassa KVN (КВН). Hän on työskennellyt juontajana Russkoje Radio -kanavalla Penzassa ja Moskovassa.
Vuonna 2001 Volja valmistui äidinkielen ja kirjallisuuden opettajaksi Penzan pedagogisesta instituutista. Valmistuttuaan hän lähti Moskovaan parempien uramahdollisuuksien perässä. 
Aluksi hän toimi Moskovassa työnjohtajana rakennusalalla. Hän työskenteli käsikirjoittajana Igor Ugolnikoville ja juontajana Muz-TV:ssä, antoi äänensä päähenkilölle sarjassa V gostjah u Masjani (”Masjanjan vieraana”, ven. В гостях у Масяни) ja oli juontajana Hit-FM-radioasemalla.
Comedy Clubin ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 2005. Volja esiintyi ohjelmassa nimellä ”Lumipallo” (Snežok), ja hänen hahmonsa ”hurmaava ilkimys” rakentui muiden loukkaamisen varaan. 
Vuonna 2007 hän aloitti esiintymisen itsenäisenä artistina. Samana vuonna hän myös päätti kokeilla siipiään musiikkialalla. Hän sävelsi yksinkertaista musiikkia rumpukoneen avulla ja kirjoitti lyriikoita.

Yksityiselämä

Volja meni naimisiin voimistelija Ljaisan Utjaševan kanssa marraskuussa 2012. Pariskunnalle syntyi poika Robert 14.5.2013 ja tytär Sofija 6.5.2015. Molemmat lapset syntyivat Miamissa, mitä on spekuloitu ns. synnytysturismiksi, sillä lapset, jotka syntyvät Yhdysvalloissa, saavat automaattisesti Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Nicolae Stanciu

Nicolae Claudiu Stanciu (s. 7. toukokuuta 1993) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Slavia Prahaa.
Stanciu pelasi kotimaassaan vuoteen 2016 saakka, viimeiset kolme vuotta Steaua Bukarestissa. Seuraavat 1,5 vuotta hän edusti belgialaista Anderlechtia ja pelasi Belgian pääsarjassa 34 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Tammikuussa 2018 hän siirtyi tšekkiläisseura Sparta Prahaan, jossa hän vuoden aikana pelasi 31 liigaottelua ja teki kymmenen maalia. Kevätkauden 2019 hän edusti saudiarabialaista Al-Ahlia mutta palasi kesällä 2019 Tšekkiin ja tällä kertaa Slavia Prahaan.
Stanciu pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2013 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Seuraavan kerran hän pääsi A-maajoukkueen mukaan vuonna 2016, jolloin hän pelasi myös EM-kilpailuissa kaksi ottelua. Hän on syyskuun 2019 puoliväliin mennessä pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.
Rosalba Carriera

Rosalba Giovanna Carriera (7. lokakuuta 1675 Venetsia – 15. huhtikuuta 1757 Venetsia) oli venetsialainen rokokooajan taidemaalari, joka tunnettiin erityisesti muotokuvistaan ja miniatyyreistään sekä pastellivärien käytöstään. Carriera nousi tunnetuksi nuuskarasioihin maalaamistaan miniatyyrimuotokuvista, ja hän oli ensimmäinen, joka käytti niiden pohjana norsunluun väriä. Miniatyyriensä ansiosta Carriera sai roomalaisen Pyhän Luukkaan akatemian jäsenyyden 25. ikävuoteensa mennessä, ja hänestä tuli suosittu muotokuvamaalari Venetsiassa. Carriera siirtyi Pariisiin vuosiksi 1720–1721 ja saavutti sielläkin suosiota. Hän sai paljon tilauksia, joista yhden lapsikuningas Ludvig XV:n muotokuvasta. Hän pääsi myös Ranskan kuninkaallisen akatemian jäseneksi. Vuonna 1730 hän maalasi lyhyen aikaa Wienin hovissa. Carriera menetti näkönsä viimeisinä vuosinaan ja kuoli Venetsiassa 81-vuotiaana.
Vanttilan koulu

Vanttilan koulu on Espoossa sijaitseva peruskoulu, jossa tarjotaan yleisopetusta ja erityisopetusta 1-9 luokkalaisille.
Koulussa on noin 550 oppilasta vuonna 2019. Koulu on perustettu vuonna 2009. Koulun tiloissa sijaitsee myös päiväkoti.
Koulun rehtori on Olli Poutilainen
Sebastian Enterfeldt

Pelityyli

Elite Prospects -sivusto mainitsee Enterfeldtin älykkääksi ja taitavaksi kahden suunnan sentteriksi, joka lukee peliä hyvin ja omaa hyvät puolustustaidot. Sivusto mainitsee hänet myös hyvillä käsillä ja luistelulla varustetuksi pelintekijäksi. Enterfeldt pelaa myös kohtullisen hyvää fyysistä peliä, vaikka hän ei ole kovin isokokoinen. Enterfeldt oli myös hyvä aloittaja, sillä hän voitti kaudella 2014–2015 SHL:n aloitustilaston ottamalla 61,1 % aloituksistaan.

Seuraura

Enterfeldt on Valbo AIF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Brynäs IF:ään. Enterfeldt oli kaudella 2005–2006 seuran J20-junioreiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Johan Alcénin jälkeen tehoilla 7+27=34. Hän debytoi samalla kaudella myös Brynäsin Elitserien-joukkueessa, jossa vain 17-vuotias Enterfeldt pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2006–2007 hän oli Brynäsin J20-junioreiden kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+22=37. Enterfeldt pelasi kauden aikana kolme Elitserien-ottelua.
Kaudeksi 2007–2008 Enterfeldt siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Almtuna IS:ään. Hänen tulokaskautensa toi siellä 45 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10. Kaudella 2009–2010 Enterfeldt oli 13 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Fredrik Vestbergin kanssa. Kvalserienissä hän oli Almtunan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+7=8 ja Enterfeldt voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hän teki tammikuussa 2010 Almtunan kanssa jatkosopimuksen, mutta Enterfeldt siirtyi kuitenkin kaudeksi 2010–2011 Luleå HF:n Elitserien-joukkueeseen. Hänen varsinainen tulokaskautensa liigassa toi 53 runkosarjaottelussa tehot 9+11=20 ja 13 playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Kaudella 2011–2012 Enterfeldt oli pudotuspeleissä Toni Koiviston ohella Luulajan ainoa kaksi kertaa puolivälierissä maalinteossa onnistunut pelaaja.
Enterfeldt palasi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella junioriuraltaan tuttuun Brynäs IF:ään. Hän teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+13=26. Enterfeldt oli Brynäsin toiseksi paras maalintekijä Calle Järnkrokin kanssa. Helmikuussa 2014 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2014–2015, marraskuussa 2014 Ensterfeldt loukkasi vasemman kätensä ja hänen kautensa jäi vain 23 runkosarjaottelun mittaiseksi. Kausi 2015–2016 Enterfeldtillä jäi vain 32 ottelun mittaiseksi ja kaudella 2016–2017 hän ehti pelata vain kuusi ottelua. Enterfeldtin käsi leikattiin peräti viisi kertaa ja hän kävi läpi monta kuntoutusta. Tammikuussa 2017 Enterfeldt lopetti pelaajauransa, kun hän omien sanojensa mukaan tunsi kädessään jatkuvaa kipua, eikä käden liikkuvuus toiminut toivotulla tavalla.

Maajoukkueura

Enterfeldt pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa neljä ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2012 Oslossa Norjaa vastaan. Enterfeldt keräsi ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi myös 15 nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.

Muuta

Enterfeldtin isä Peter Eriksson pelasi omalla urallaan yli 300 Elitserien-ottelua Brynäs IF:ssä.
Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto

Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto (KSNL) oli Suomen Maaseudun Puolueen nuorisojärjestö. 
KSNL perustettiin 4. helmikuuta 1972, jolloin järjestön johtoon valittiin Pauno Haapamäki (pj.), Pekka Vennamo (vpj.) ja Taisto Muittari (sihteeri). Elokuussa 1973 KSNL piti Konnevedellä liittokokouksen, jossa järjestölle hyväksyttiin ohjelma.
Vuonna 1979 liittoon kuului noin sata osastoa, joissa oli yhteensä noin 3 000 jäsentä. KSNL sai 1970-luvulla nihkeästi tukea valtiolta. Järjestölle myönnettiin parhaimmillaan 5 000 markkaa ja useina vuosina se jäi kokonaan ilman avustuksia.
KSNL:n tunnushymni oli ”Kohti huomispäivää”.
KSNL teki 1980-luvulla läheistä yhteistyötä Tanskan keskustademokraattisen nuorisoliiton (CDUN) kanssa.