google/wiki40b huggingface dataset:
Mimmi Bergh

Jemina ”Mimmi” Bergh (1. syyskuuta 1845 Kuopio – 17. syyskuuta 1932 Oulu) oli suomalainen kirjailija ja tyttökoulun kollega ja johtajatar.

Elämä ja ura

Limingan rovastin Julius Immanuel Berghin tytär Mimmi Bergh kävi Kuopion ruotsalaisen tyttökoulun ja seurasi myöhemmin opetusta Jyväskylän seminaarissa ja Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa. Oulussa hän opetti useassa koulussa ja toimi ensimmäisenä johtajattarena Oulun suomalaisessa jatko-opistossa.
Bergh osallistui aktiivisesti hyväntekeväisyystyöhön, muun muassa Oulun diakonissakodin ja vankeinhoitoyhdistyksen toimintaan. Ollessaan opettajana Oulun lääninvankilassa hän kirjoitti kuusiosaisen sarjan Kertomuksia ja mietteitä vangeille vankilan yksinäisyydessä (1891–1892). ”Herätykseksi ja kehotukseksi” tarkoitetuissa vihkosissa Bergh suosittelee kurinalaista ja mukavuuksista karsittua elämäntapaa: mikään kärsimys ei ole turha, sillä maallisen vaivan palkka on iankaikkinen elämä taivaassa.
Teoksessa Silmäyksiä aikamme emansipatsiooni-pyrintöihin (1889) Bergh käsittelee naisasiaa muun muassa avioliiton, uskonnon ja moraalisten kysymysten näkökulmasta. Ajatukset yhteiskuntaluokkien ja sukupuolten tasa-arvoisuudesta olivat monella tapaa edellä aikaansa. Bergh kannatti tyttöjen koulutusta ja suhtautui suopeasti jopa yhteiskouluihin. Hänen näkemyksensä mukaan tytöistä tuli kasvattaa reippaita ja oma-aloitteisia kansalaisia, joilla olisi myös ”intelligenssiä” ja ”syvempää koulusivistystä”.  
Mimmi Berghin muuta tuotantoa ovat palvelijoille suunnattu opas Palvelija-Kuvastin (1888) sekä Luetko raamattua ja miten luet? (1893). Lisäksi hän kirjoitti sanomalehtiin ja suomensi uskonnollisia teoksia ruotsista ja saksasta.
Alprenololi

Alprenololi (kauppanimi Aptin) (l-(2-allyylifenoksi)-3-isopropyyliaminopropan-2-oli) on epätyypillinen eli ei-selektiivinen beetasalpaaja. Se on lääke, jota on käytetty sydämen ja verenkierron sairauksissa. Lääke omaa lievää sydäntä stimuloivaa eli sympatomimeettistä vaikutusta. Alprenololin tarkemmat hoitoaiheet eli indikaatiot ovat olleet: angina pectoris, nopeat arytmiat, hypertoniatilat, hermostoperäiset sydänvaivat (kuten vapina, sydämentykytys ja paniikkioireilu) sekä leikkaussalikäyttö: jolloin sitä on annettu infuusioliuoksena tiputuksessa.
Lääkettä on valmistanut Hässle kloridisuolona. Sen lääketablettien vahvuudet ovat olleet 50, 100 ja 200 (joista viimeinen duretter eli retard-muotoisena) milligrammaa vaikuttavaa lääkeainetta/tabletti. Tavallisesti alprenololia otettiin enintään 2 x vuorokaudessa. Lisäksi on käytössä ollut intravenoosisti infuusiona eli annettava ruiskemuotona á 10 ml lääkeampulli. Siinä vaikuttavaa ainetta on ollut 1 mg/ml.
Vasta-aiheina on tunnettu vaikea diabetes mellitus sekä astmaattisuus, ja joitakin muita keuhkotauteja. Tietyt lähinnä eetterillä, kloroformilla tai halotaanilla annettavat nukutukset muodostivat vasta-aiheen leikkauskäytössä (bradykardian riski), pahemmanlaatuinen AV-katkos myös sydämen toimintaan liittyen.
Alprenololin kemiallinen kaava on C₁₅H₂₃NO₂, moolimassa 249,349 g/mol ja CAS-numero 13655-52-2.
Yrjö Majamaa

Yrjö Antero Majamaa (s. 23. huhtikuuta 1957 Nokia) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Hän edusti vuodesta 1979 lähtien Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Aarno Majamaa sekä Seppo Simola. Kalevan kisoista Majamaa saavutti kiekonheiton pronssia vuonna 1985. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.

Musiikki

Majamaa soitti rumpuja Kari Peitsamon yhtyeissä Kari Peitsamo ja Ankkuli sekä Kari Peitsamo Revival.
Transdanubia

Transdanubia (unk. Dunántúl) eli Länsi-Unkari on alue, joka ulottuu Tonavasta Unkarin länsirajalle. Alueen nimi merkitsee kirjaimellisesti "Tonavan takaista". Transdanubia on maastoltaan vaihtelevaa aluetta, jossa on sekä vuoria että alankoja, metsiä ja hedelmällistä viljelysmaata.
Unkarin Pieni alanko Kisalföld sijaitsee kokonaan Transdanubiassa. Myös Suuri alanko Alföld ulottuu osittain Transdanubian puolelle, missä sitä kutsutaan Mezőföldiksi. Vuoristoalueista voidaan mainita Bakony ja Mecsek.
Euroopan Unionin alueyksiköiden nimikkeistössä (NUTS) Transdanubia muodostaa NUTS 1-tason alueen.
Nainen Shanghaista

Juoni

Michael O’Hara pelastaa Elsan rosvon käsistä, ja tämän mies ottaa hänet kiitokseksi palvelukseen alukselleen. 
Surrealistinen loppukohtaus tapahtuu huvipuiston peilisalissa. Elsa on haavoittunut kuolettavasti ja hänen miehensä kuollut. Murtuneena Michael lähtee olettaen, että oikeudenkäynti puhdistaa hänen maineensa.
Uolevi Vahteristo

Uolevi Alarik Vahteristo (s. 29. huhtikuuta 1928 Vihti) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti monista Televisioteatterin rooleistaan.
Vahteristo kävi Teatterikoulun 1953–1955 ja näytteli Mikkelissä, Lappeenrannassa ja Jyväskylässä kunnes kiinnitettiin Televisioteatteriin 1963.
Vahteristo on näytellyt yli 70 suomalaisessa elokuvassa, televisionäytelmässä ja -sarjassa.
Eppu Kosonen

Eppu Kosonen on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja tuottaja. Hän työskentelee Kaiku Entertainment-yhtiön palveluksessa. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat Jesse Kaikurannan esittämä ”Vie mut kotiin”, Johanna Kurkelan ”Oothan tässä vielä huomenna” sekä Jonna Tervomaan ”Minä toivon” ja ”Tikapuut” -kappaleet.
Kosonen on palkittu Emma-patsaalla vuoden 2012 tuottajana.
Sanoituksia Kosonen on tehnyt mm. Katri Metsolle ja Pete Parkkoselle.
Soltam

Soltam on israelilainen puolustusvälineyhtiö, jonka kranaatinheitinten valmistuksen lisenssi perustui Tampellan tekniikkaan. Soltam on lisensioinut suomalaista kranaatinheitintekniikkaa israelilaiseen valmistukseen. Tampella aloitti vuoden 1950 keväällä kranaatinheittimien tuotekehitys- ja valmistusyhteistyön israelilaisten kanssa. Koor Industries perusti Soltam-nimisen yrityksen valmistusta varten 1952. Soltamin teknillisenä johtajana ja muissa tehtävissä toimi Hans Otto Donner marraskuuhun 1960 saakka. Tämän vuoksi 1970-luvulla Lähi-idässä alettiin kutsua kranaatinheittimiä puhekielessä tampelloiksi.
Israelilaiset käyttivät runsaasti 120 mm:n kranaatinheitintä liikuttaen sitä telavetoisella M113-miehistönkuljetusvaunulla. 120 mm:n kranaatinheitinten liikkuvuusajatusta edustaa uusi Patrian AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä.
Soltamin uusi innovaatio on 60 mm:n kranaatinheitin Merkava Mk. 4 -taistelupanssarivaunuun.
Härmän rautatieasema

Historia

Liikennepaikka avattiin pysäkkinä vuonna 1886, mutta se korotettiin asemaksi jo kaksi vuotta myöhemmin. Asemarakennus on rakennettu Oulun radan tyyppipiirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnittelemalla poikkipäädyllä 1905. Asemalla on ollut myös hirsinen yksipaikkainen veturitalli, joka siirrettiin sinne Suupohjan radalta, Perälän asemalta. Talli on myöhemmin purettu.
Miehitys Härmän asemalla lopetettiin toukokuussa 1989 ja henkilöliikenteen pysähdykset 3. syyskuuta 2006. Matkustajalaiturit purettiin vuonna 2008 rataosan perusparannustöiden yhteydessä. Vuosina 2006-2016 liikennepaikalla oli ainoastaan rajoitetusti tavaraliikenteen palveluita; pääasiallisesti se toimi junakohtauspaikkana. Liikenteenohjaus hoidetaan kaukokäytöllä Seinäjoelta käsin. 
Kesällä 2016 rakennettiin Kauhavan kaupungin kustantamana uusi 350:n metrin pituinen matkustajalaituri, pysäköintialue ja kulkuyhteydet päällystettynä, valaistus ym. varusteet ja informaatiojärjestelmä (mm. kuulutus, opasteet, merkit). Hanke toteutettiin esteettömänä. Kesästä 2017 alkaen asemalla alkoi pysähtyä jälleen matkustajajunat. Asemalla pysähtyy junaliikenteen kesäkaudella kolme junaa molempiin suuntiin. Junien pysähdykset suunnataan etenkin läheisyydessä toimivan huvipuisto PowerParkin tarpeisiin.
Juoksjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 63 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0021 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,4 metriä ja suurin syvyys on 8,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,4 metriä mpy.
Yamakaze (1911)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 ensimmäisen luokan hävittäjäksi. Alus muutettiin 1. kesäkuuta 1930 miinanraivaajaksi, jolloin se nimettiin W-7:ksi. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
Torsten Hartman

Torsten Edvard Hartman (19. lokakuuta 1867 Kitee – 31. toukokuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja toimittaja.
Hartmanin vanhemmat olivat insinööri Edvard Hartman ja Ida Pehrmand. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1891. Vuonna 1898 hänestä tuli valtionarkiston aktuaari ja 1905 arkiston hoitaja. Hartman julkais tutkimukset Raseborgs slotts historia (1896), De tre gustavianerna G.M. Armfelt, J.F. Aminoff och. J.A. Ehrström (1899), Bårgå stads historia (1907) ja Då Helsingfros blev huvudstad (1912), samoin kuin asiakirjakokoelman Utdrag ur Åbo stads dombok 1635-38 (1891-1898). Hän myös toimitti teoksen Fänrik Ståls män (1901, suomennettiin), johon hän laati itse useita elämäkertoja, kuten myös teokseen Finsk Biografisk Handbook. Hartman oli sanomalehtimies, joka toimi 1894-1897 Nya Pressen -lehden pakinoitsijana ja vuodesta 1897 alkaen aina kuolemaansa saakka Hufvudstadsbladetin toimittajana, joka muun muassa laati lehteen pääkirjoituksia. Kaiken kaikkiaan hän lienee kirjoittanut noin kymmenen tuhatta lehtiartikkelia.
Hartmanin ensimmäinen puoliso vuodesta 1904 oli Hilja Maria Emilia von Essen (k. 1919) ja toinen vuodesta 1922 Helga Elisabet Tallqvist.
Pilbara Rail

Pilbara Rail on Länsi-Australian osavaltiossa toimiva rautatieyhtiö, joka hoitaa rautamalmiliikennettä 1 106 kilometrin mittaisella rataverkolla, jonka omistavat Robe River Iron Associates ja Hamersley Iron. Rataverkko yhdistää sisämaassa sijaitsevat Nammuldin, Brockmanin, Marandoon, Yandicooginan, Mount Tom Pricen ja Paraburdoon rautakaivokset Intian valtameren rannikolla sijaitsevaan Dampierin satamakaupunkiin. Pilbara Rail muodostettiin vuonna 2002, kun kaivosyhtiöiden aiemmin toisistaan riippumattomat rinnakkaiset rautatielinjat otettiin yhtiöiden yhteiseen käyttöön. Yhtiö on rataverkon pituuden ja liikenteen määrällä mitattuna Australian suurin yksityinen rautatieliikenneoperaattori.

Liikenne

Nykyisen Pilbara Railin liikennöimän rataverkon vanhin osuus Dampierin ja Tom Pricen välille valmistui vuonna 1966. Rataverkko ei risteä lainkaan muiden Australian rautatieyhtiöiden ratojen kanssa. Rataverkkoa parannetaan ja laajennetaan kaivostoiminnan edetessä ja uusien kaivosten auetessa. Vuonna 1998 avatulle Yandicooginan kaivokselle rakennettiin kokonaan uusi 147 kilometrin pituinen rautatieosuus. Vuonna 2004 Tom Pricen ja Dampierin välisen päärataosan kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi aloitettiin kaksoisraiteen rakentaminen. Tunkawannan ja Rosellan välisen 95 kilometrin mittaisen rataosuuden kaksiraiteistaminen valmistui 2006.
Rautatiellä liikennöidään lähes yksinomaan rautamalmikuljetuksiin tarkoitetuilla junilla. Rautamalmia kuljettavat junat ovat 2,2 kilometrin mittaisia, ja ne muodostuvat kolmesta dieselveturista ja 226 rautamalmivaunusta. Kukin vaunu voi kuljettaa 105 tonnin rautamalmikuorman. Yhdessä junassa kuljetetaan noin 23 500 tonnia rautamalmia, junapainon ollessa noin 27 100 tonnia.

Kalusto

Pilbara Railin rataverkolla liikennöidään kaivosyhtiöiden omistamalla junakalustolla. Rautamalmijunien voimanlähteenä käytetään General Motorsin valmistamia Dash 9 -tyyppisiä kuusiakselisia dieselsähköisiä 4 400 hevosvoiman vetureita. Alempitehoisia Dash 7 ja Dash 8 -tyyppisiä dieselvetureita käytetään pääasiassa vaihtotöissä.
Yhtiöiden omistama vaunukalusto käsittää 2 400 malminkuljetukseen tarkoitettua vaunua. Vaunustosta on muodostettu kymmenen 226-vaunuista junaa, muiden vaunujen ollessa varalla.

Liikenteenohjaus

Rataosalla on ollut aiemmin käytössä tavanomainen kauko-ohjausjärjestelmä, jolla liikennettä ohjattiin rautatien varren opastimin. Opastimet poistettiin uuden liikenteenohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä. Uudessa liikenteenohjausjärjestelmässä tieto junalle turvatusta kulkutiestä välitetään suoraan veturiin kuljettajanäytölle, josta kuljettaja näkee kuinka pitkälle junalla on lupa edetä.
Hippokrates

Hippokrates Koslainen (m.kreik. Ἱπποκράτης ὁ Κῷος, Hippokratēs ho Kōos, 460–377 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri. Hän on saanut kunnian tulla kutsutuksi länsimaisen lääketieteen isäksi ja lääkärinvalan eli Hippokrateen valan kirjoittajaksi.

Elämä

Perimätiedon mukaan Hippokrates oli kotoisin Kosin saarelta. Hänen kerrotaan aloittaneen lääketieteen opinnot kotisaarellaan Kosissa ja jatkaneen niitä Knidoksessa, Thasoksella ja Thessaliassa, joidenkin lähteiden mukaan myös Egyptissä, Lyydiassa ja Skythiassa. Mikäli tieto Egyptissä opiskelusta pitää paikkansa, hän mitä todennäköisimmin suoritti (Galenoksen, Theofrastoksen ja Dioskorideen tavoin) "jatko-opintonsa" Memfiin Imhotepin temppelin Elämän talossa.
Myöhemmin Hippokrateen kerrotaan kuuluneen Kosin Asklepieionissa eli parantajajumala Asklepioksen pyhäkköalueella työskennelleeseen lääkärien koulukuntaan. Varsinainen Asklepieion on kuitenkin rakennettu vasta sata vuotta Hippokrateen ajan jälkeen. Kosin kaupungissa on Hippokrateen puuksi kutsuttu plataanipuu, jonka juurella Hippokrateen kerrotaan opettaneen. Se on kuitenkin todellisuudessa nuorempi.

Lääketieteen isä

Lääketieteen isäksi Hippokratesta kutsutaan siksi, että hän oli länsimaisen lääketieteen historian standardinäkemyksen mukaan ensimmäinen, joka selitti sairaudet luonnollisilla syillä eikä jumalten ja henkien aiheuttamina. Lisäksi maineen perusteena voidaan nähdä  eurosentrinen ajattelutapa, joka korostaa antiikin kreikkalaisten saavutuksia ja väheksyy tai sivuuttaa aikaisempien korkeakulttuurien saavutukset. Hippokrates oli myös eräs kuuluisimmista humoraaliopin kannattajista. Varhaisin nimeltä mainittu lääkäri oli hammaslääkäri ja kirurgi Hesire 3. dynastian (n. 2700-2600 eaa.) Egyptissä.
Hesireä tunnetumpi oli kuitenkin tämän aikalainen, faarao Djoserin arkkitehti ja hovilääkäri Imhotep. Imhotep julistettiin myöhemmin jumalaksi ja hänen temppeliensä Elämän talot ovat maailman ensimmäisiä tunnettuja lääketieteellisiä opinahjoja. Kreikkalaiset kutsuivat Imhotepia Asklepiokseksi (kreikkalainen lääketieteen jumala) ja egyptiläisen mallin mukaan perustivat hänelle lukuisia temppeleitä ympäri Kreikkaa — myös Hippokrateen kotisaarelle. Hippokrateen saamat vaikutteet ovat siis mitä todennäköisimmin peräisin juuri Egyptistä.
Tauno Aho (pesäpalloilija)

Tauno Aho (1909–1968) oli suomalainen pesäpalloilija.
Tauno Aho pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1927–1929 ja 1931–1933 kunnes loukkaantui v. 1933 räjähdysonnettomuudessa, menetti kätensä ja joutui lopettamaan pesäpallouransa. Aho pelasi takakentällä varavahtina tai kopparina. Suomen mestaruutta Aho oli voittamassa 1927 ja osallistui ensimmäiseen Itä-Länsi -otteluun 1932 ja valittiin myös ensimmäiseen
mestarit-muu Suomi -otteluun koppariksi v. 1932.
Peter Rochegune Munch

Peter Rochegune Munch (1870-1948) oli tanskalainen historioitsija ja poliitikko. Munch oli Tanskan sisäministeri 1909-1910, puolustusministeri 1913-1920 ja ulkoministeri 1929-1940. Hän oli radikale venstren johtaja. 
Hän kirjoitti kirjan Dansk politik under krig och besaettelse 1939-1945.
Eléonore (Belgian prinsessa)

Belgian prinsessa Eléonore (Eléonore Fabiola Victoria Anne Marie; s. 16. huhtikuuta 2008) on Belgian kuningas Philippen ja kuningatar Mathilden toinen tytär ja nuorin lapsi. Hän on tällä hetkellä kruununperimysjärjestyksessä neljäntenä vanhempien sisarustensa jälkeen.
Gabro

Gabro on tumma, usein karkearakeinen syväkivi, joka vastaa kemialliselta koostumukseltaan basalttisia laavoja. Mineralogisesti se koostuu lähinnä plagioklaasista, pyrokseeneista, sarvivälkkeestä ja oliviinista. Gabron väri vaihtelee jonkin verran sen koostumuksen mukaan. "Mustaksi graniitiksi" kutsuttua gabroa käytetään mm. hautakivinä.
Suomessa gabroja tavataan varsinkin Kemin ja Koillismaan kerrosintruusioissa sekä saman ikäryhmään kuuluvissa Koitelaisen ja Akanvaaran kerrosintruusioissa Itä-Lapissa.
Gabron tiheys on noin 3 000 kg/m³.
Georgetown (Alaska)

Georgetown on eskimokylä Bethelin väestönlaskenta-alueella (Bethel Census Area) Alaskassa. Väkiluku vuonna 2000 oli kolme.
Georgetown sijaitsee Kuskokwim Riverin (Kuskokwinjoen) pohjoisrannalla Kilbuck-Kuskokwim -vuorilla. Se on 25 kilometriä alavirtaan Red Develistä ja ylävirtaan George Riverin suulta. Georgetowniin pääsee veneellä, lumikelkalla (talvella) tai pienellä lentokoneella.

Historiaa

Tälle alueelle saapuivat ensimmäiset ei-alkuperäisasukkaat 1800-luvun puolivälissä. Luutnantti Lavrenti Zagoskin Venäjän keisarillisesta laivastosta tutki aluetta vuonna 1844. Siihen aikaan kylä tunnettiin nimellä Keledzhichagat. Kwigiumpainukamiutin asukkaat käyttivät sitä kesäkalastusleirinään.
Vuonna 1909 löydettiin kultaa George Riveriltä ja kaivostoiminta kehittyi nopeasti. Kuskokwimjoen rannalle länteen George Riverin suulta syntyi siirtokunta. Siirtokunta ja joki nimettiin kolmen George-nimisen kauppiaan mukaan: George Hoffmanin, George Fredericksin ja George Morganin. Vuoteen 1910 mennessä Georgetownin asukasluku oli kaivostoiminnan ansiosta noussut kolmeensataan, asumuksia oli noin kaksisataa. Tulipalo vuonna 1911 tuhosi suurimman osan näistä rakennuksista.
Vuonna 1953 ainoa suurempi rakennelma alkuperäisellä alueella jäljellä oli kaksikerroksinen George Fredericksille kuulunut hirsitalo. Toinen siirtokunta alkoi kehittyä itään George Riveristä ja tätä alettiin kutsua myös nimellä Georgetown. Osavaltion koulu perustettiin vuonna 1965. Kaivostoiminnan ehdyttyä asukkaat lähtivät alueelta ja koulu suljettiin vuonna 1970.
Alaska Native Claims Settlement Act vuonna 1971 lupasi kaupungin asukkaiden jälkeläisille oikeuden maahan ja Georgetownin alkuasukaskylä (Native Village of Georgetown) perustettiin samana vuonna. Nykyisin Georgetownin heimoneuvostossa on 108 jäsentä.
Eino Jalmari Leino

Eino Jalmari Leino (20. marraskuuta 1896 Pälkäne − 15. helmikuuta 1968 Tampere) oli suomalainen kunnallismies. 
Eino Leinon vanhemmat olivat ajuri Juho Edvard Leino ja Olga Uotila ja puoliso vuodesta 1932 Elli Mäkelä. Leino tuli ylioppilaaksi 1916 Tampereen klassillisesta lyseosta, suoritti oikeustutkinnon 1921 ja sai varatuomarin arvon 1925. Hän toimi asianajajana 1921–1925, Forssan kauppalan johtajana 1925–1935 ja Mikkelin kaupunginjohtajana 1935–1938. Oulun kaupunginjohtaja Leino oli 1938−1961. Leino muun muassa osallistui kaupungin edustajana neuvotteluihin, joissa Ouluun päätettiin sijoittaa Viskoosa Oy:n keinokuitutehdas 1940-luvun lopulla ja Typpi Oy:n lannoitetehdas 1950-luvun alussa. Viskoosan suunnitelmat lopulta raukesivat, mutta Typpi Oy aloitti tuotannon Oulussa vuonna 1952.
Leino sai kaupunginjohtajan arvonimen 1962. Leinolla oli lukuisia luottamustehtäviä, kuten Oulun korkeakouluseuran varapuheenjohtajuus 1957–1964 ja seuran asettaman yliopistotoimikunnan jäsenyys 1954–1964. Hän toimi myös esimerkiksi Oulun yliopistollisen keskussairaalan rakennustoimikunnan puheenjohtajana 1961–1964 ja Domus Botnican säätiön hallituksen puheenjohtajana 1958–1964.
Codex Claromontanus

Codex Claromontanus on 500-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus Paavalin kirjeistä. Se on kirjoitettu Codex Bezaen tavoin kreikaksi ja latinaksi vastakkaisille sivuille majuskelikirjoituksella pergamentille (vellum).
Käsikirjoituksen nimesi Theodore Beza, koska hän hankki sen Clermont-en-Beauvaisisisita, Oisesta, Picardiesta Pariisin pohjoispuolelta. Käsikirjoitusta säilytetään Pariisissa Ranskan kansalliskirjastossa.
Jarl Gallén

Jarl Wilhelm Erik Gallén (23. toukokuuta 1908 Helsinki – 27. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja Helsingin yliopiston historian professori.
Gallén oli Helsingin yliopiston historian dosenttina 1950–1964 ja ruotsinkielisenä historian professorina 1964–1975.
Gallén erikoistui tutkimuksissaan erityisesti keskiajan historiaan mutta hän kirjoitti myös uudemmasta sotahistoriasta. Hän esitti 1968 oman tulkintansa Pähkinäsaaren rauhan rajan kulusta teoksessa Nöteborgsfreden och Finlands medeltida östgräns. Gallén ja tanskalainen John Lind esittivät, että sopimukseen sisältyi kaksi rajalinjaa, joista itäisempi kulkisikin Vienanmerelle  Kantalahden  seudulle. Tämän näkemyksen mukaan vaihtoehtoisten rajalinjojen välinen alue olisi jäänyt valtakuntien yhteisomistukseen molempien hallitsijoiden verotusalueeksi. Novgorodin ja Norjan välillä oli sopimus samanlaisesta yhteisverotusalueesta Finnmarkissa. Gallénin-Lindin teoriaan kohdistettu kiivasta kritiikkiä, mutta se on myös saanut kannatusta tutkijoiden keskuudessa.
Gallénin mukaan ruotsalaisten Birger-jaarlin johdolla Hämeeseen 1249–1250 tekemä ristiretki olisi tapahtunutkin jo 1238 tai 1239 välittömästi hämäläisten kapinan jälkeen.
Jarl Gallén –palkinto on jaettu vuodesta 2004 alkaen ansioituneille keskiajan tutkijoille.
Nathan Trent

Lapsuus

Trent syntyi vuonna 1992 Innsbruckissa, Itävallassa. Hänellä on itävaltalainen isä ja italialainen äiti, joten hän puhuu sekä saksaa että italiaa. Hän aloitti viulunsoiton kolmivuotiaana ja kasvoi lapsuutensa uppoutuneena musiikkiin ja teatteriin. Vuonna 2003 Trent kilpaili itävaltalaisessa lastenkykykilpailussa nimeltä Kiddy Contest, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi kappaleella ”Fußball”.
Lentopallon maailmanliiga 2016

Lentopallon maailmanliigassa pelasi kaudella 2016 36 joukkuetta. Alkusarja pelattiin kolmessa ryhmässä, ryhmien ottelut koottiin yhteen sarjataulukkoon. Ykkös- ja kakkosryhmissä kullekin joukkueelle tuli kaudessa yhdeksän ja kolmosryhmässä kuusi ottelua. Lopuksi pelattiin kussakin ryhmässä lopputurnaus. Edelliskaudesta lisäystä oli 4 joukkuetta. Maailmanliigan lopputurnaus pelattiin Krakovassa, Puolassa 13. - 17.heinäkuuta. Kiinan Taipei, Qatar ja Slovenia olivat liigassa mukana ensimmäistä kertaa.

Alkusarjan taulukot

Sijoituksen ryhmässä määrää ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrä ja vasta niiden ollessa tasan ottelupisteet.

Maailmanliigan lopputurnaus

Liigan lopputurnaus pelattiin Krakovassa, Puolassa 13.-17.heinäkuuta.
Oliivimedestäjä

Levinneisyys

Oliivimedestäjää tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa sekä Australian koillisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Niemisjärvi (Hankasalmi)

Niemisjärvi on kylä ja taajama, joka sijaitsee Hankasalmella Niemesjärven pohjoisrannalla noin 30 kilometrin päässä Jyväskylästä itään. Niemisjärvellä oli pankki ja kauppa 1990-luvulla sekä kohtaamispaikkana Maamiesseurantalo. 
Nykyään Niemisjärvellä on grilli valtatien 9 varrella. Niemisjärven kylässä asuu noin 700 asukasta. 
Niemisjärven kautta kulkee Jyväskylän–Pieksämäen rataosa, ja siellä sijaitsi aikoinaan Niemisjärven rautatieasema. Niemisjärvellä ei ole kauppoja.