google/wiki40b huggingface dataset:
Suuntadialogi

Suuntadialogi on organisaation toiminnan suunnitteluun tarkoitettu prosessi. Se on kehitetty TEKissä, jossa sitä pilotoitiin vuonna 2016. 
Suuntadialogi sopii hyvin järjestöille. Ideana on, että organisaation kaikki toimielimet (valtuusto, hallitus, valiokunnat) sekä henkilöstö käyvät suuntadialogin. Suuntadialogilla on tietty taustamateriaali (mittarit, strategia jne.) sekä rajattu määrä (esim. kolme) käsiteltävää kysymystä. Eri toimielimissä saadut tulokset kerätään yhteen ja hallitus antaa niiden pohjalta (johtoryhmän esittelystä) tulevan kauden painopisteet.
Chill E.B.

Chill E.B. on yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä, joka on muun muassa levyttänyt psykiatriaa arvostelevaa musiikkia. Hänen musiikkiaan on muun muassa julkaistu psykiatrian uhrien asiaa ajavan yhdysvaltalaisen CCHR:n (Citizens Commission on Human Rights, suom. kansalaisten ihmisoikeuskomissio) kampanjoinnissa. Chill E.B.:tä on pidetty skientologeihin kuuluvana.
Chill E.B. on esiintynyt myös Sega-videopelin mainoksessa. Uransa alussa levyttänyt Jello Biafran vaihtoehtoisen musiikin Alternative tentacles -levy-yhtiössä.
Näköhermo

Näköhermo (lat. nervus opticus) on toinen aivohermo. Aivohermoja on kaikkiaan 12 paria. Näköhermo alkaa silmänpohjasta näköhermonnystystä (papilla) ja päättyy talamukseen. Näköhermon muodostaa pääasiassa noin 1,2 miljoonaa verkkokalvolta alkavaa gangliosolun aksonia. Edellisten lisäksi näköhermossa on myös silmän parasympaattisia hermosyitä, jotka muun muassa vaikuttavat mustuaisen kokoon. Silmämunan sisäosassa näköhermonpäässä ei ole valoa aistivia näköreseptorisoluja, tappeja eikä sauvoja, ja siitä aiheutuu näkökenttään noin 15 astetta katsepisteen ohimonpuolelle fysiologinen sokea piste.
Näköhermo sijaitsee keskimmäisen ja sisimmäisen aivokalvon välisessa tilassa (subaraknoidaalitila). Subaraknoidaalitilassa on aivoselkäydinnestettä. Aivoselkäydinnesteen virtaus em. tilassa aiheuttaa aivopaineen. Aivopaine voi nousta esimerkiksi aivoverenvuodon tai aivokasvaimen johdosta. Aivopaineen nousu saattaa näkyä molempien näköhermonpäiden turvotustilana silmänpohjassa.
Herman Cedercreutz

Herman Cedercreutz (alun perin aateloimattomana Tersmeden) (13. helmikuuta 1684 – 24. marraskuuta 1754) oli ruotsalainen 1700-luvun alkupuolen diplomaatti, kreivi ja valtaneuvos. Hän toimi Ruotsin Pietarin-lähettiläänä vuosina 1722–1727,  nimitettiin kamarirevision presidentiksi vuonna 1736 ja valtaneuvokseksi 1742. Hän oli Ruotsin toinen neuvottelija Turun rauhan solmimisessa 1743, jonka jälkeen hän palasi uudelleen Pietarin-lähettilääksi. Kreivin arvon hän sai vuonna 1751. Hän osti Suomesta Köyliönkartanon,  joka on pysynyt suvun hallussa tähän päivään saakka. Cedercreutzin katsotaan rauhanneuvotteluissa 1743 saaneen Ruotsin rauhanehtoja lievennetyiksi niin, että Uusimaa jäi Ruotsille. Tämä oli mahdollista, koska hän tunsi Venäjän keisarinna Elisabetin ja saattoi vedota kirjeitse häneen.
Sytytin (tulentekoväline)

Sytytin on apuväline, jolla sytytetään palamaan esimerkiksi takkatuli, kaasulieden liekki, kaasupoltin, savuke tai muuta vastaavaa.
Sytyttimiä on paljon eri kokoisia, eri muotoisia ja eri käyttötarkoitukseen tehtyjä, mutta toimintaperiaatteeltaan lähes kaikki ovat samanlaisia. Suurin osa nykyisistä sytyttimistä käyttää butaanikaasua polttoaineena. Butaani on ilmaa raskaampi kaasu.
Vuosikymmeniä sitten muodissa olivat mm. pöydällä pidettävät koristellut sytyttimet.
Tulisijojen, kynttilöiden ja vastaavien sytyttämiseen valmistetaan pitkällä metallinokalla varustettuja täyttösäiliöstä täytettäviä kaasusytyttimiä.
Halvimmat sytyttimet ovat muovista valmistettuja kertakäyttösytyttimiä, kun taas kalliimmat sytyttimet ovat kestävämpiä uudelleentäytettäviä sytyttimiä.
Tunnettuja sytytinvalmistajia ovat esimerkiksi halpoja muovisytyttimiä valmistava BIC Corporation sekä kalliimpia metallisia bensiini- tai butaanikäyttöisiä sytyttimiä valmistavat Zippo, Ronson, Colibri, Dunhill ja Dupont.

Toimintaperiaate

Sytyttimen nappia painettaessa venttilii aukeaa, jolloin butaania pääsee virtaamaan ulos. Samalla paloherkkä butaani sytytetään, useimmiten joko kiveä raapaisemalla syntyvillä kipinöillä tai pienellä sähkökipinällä. Näissä kivissä käytetään pyroforisia metalliseoksia, esimerkiksi raudan ja ceriumin seosta. Kun nappia pidetään pohjassa, virtaa kaasua koko ajan lisää, näin ylläpitäen paloreaktiota. Liekki sammuu itsestään butaanivirran loputtua päästettäessä napista irti. Yleensä sytyttimen suuaukkoa suojaa rei'itetty metalli tuulelta tai vaihtoehtoisesti sen tarkoitus on sekoittaa sytytinbensiini oikeassa suhteessa ilmaan.

Sähköiset tupakansytyttimet

Autoissa tupakansytyttimet toimivat sähkövirralla. Tupakansytytin painetaan pohjaan, jolloin sähkövirta kuumentaa metallilevyspiraalin tulikuumaksi. Kuumentunut tupakansytytin ponnahtaa takaisin lepoasentoon, josta käyttäjä voi sen irrottaa. Kuumentunut metallispiraali sytyttää savukkeen. Varsinaista tulen liekkiä ei näissä sytyttimissä ole. Autojen tupakansytyttimistä voidaan ottaa 12 voltin sähkövirtaa monentyyppisiin laitteisiin. Jännitteenmuuntimella jännitteen voi muuntaa verkkovirraksi. Auton tupakansytyttimiin on olemassa jakorasioita.
Marja Suna

Marja Suna (s. 14. maaliskuuta 1934 Helsinki) on suomalainen vaatetussuunnittelija ja muotoilija. Suna on tunnettu muun muassa Marimekon vaatteiden ja Kalevala Korun korujen suunnittelijana.
Sunan vanhemmat olivat Taideakatemian koulun rehtori, professori Aarre Heinonen ja laulaja-kirjailija Tuomi Elmgren-Heinonen. Hän opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen muotitaiteen osastolla vuosina 1951–1954 ja valmistui sieltä muotisuunnittelijaksi.
Sunan taiteilijanuran keskeisin osa-alue on ollut 1950-luvun lopulta lähtien teollinen vaatesuunnittelu. Hän on suunnitellut vaatemallistoja muun muassa Herralalle, Kestilälle, Silolle, Turolle, Turkistukulle, Luhdalle ja Marimekolle. Pääsuunnittelijana hän on toiminut sekä Herrala Oy:ssä että Silo Oy:ssä. Hän on suunnitellut myös kenkiä, lasiesineitä ja koruja. Vuodesta 1998 lähtien Suna on suunnitellut Kalevala Korulle kulta-, hopea- ja pronssikoruja, jotka ovat olleet myös kaupallinen menestys. Halu löytää uusia ilmaisukeinoja sai hänet 2000-luvulla aloittamaan lisäksi lasitaiteen tekemisen.
Teollisen muotoilijan uransa ohessa Suna on tehnyt runsaasti vapaata taidetta, jota on ollut julkisesti esillä monissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä. Hänen teoksensa käsittävät muun muassa paperi-, vaate- ja metalliveistoksia, uniikkikoruja sekä taidelasiteoksia. Laaja Sunan erityyppisten teosten näyttely on ollut esillä muun muassa Suomen lasimuseossa vuonna 2010. Hän on toiminut myös opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa.
Suna sai vuonna 1979 valtion taideteollisuuspalkinnon ja vuonna 2010 Kaj Franck -muotoilupalkinnon. Vuonna 1998 hänet valittiin vuoden muotitaiteilijaksi. Hänet on myös kutsuttu Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi.
Kaufhaus des Westens

Kaufhaus des Westens (paremmin tunnettu lyhenteeltään KaDeWe) on tavaratalo Berliinissä. Tavaratalo on osa Karstadt- tavarataloketjua. Se on Manner-Euroopan suurin tavaratalo ja Euroopan toiseksi suurin heti Lontoon Harrodsin jälkeen. Sen pinta-ala on yli 60 000 neliömetriä, ja siellä on ostettavana yli 380 000 erilaista tuotetta. Joka päivä siellä käy 40 000–50 000 asiakasta. Todellinen nähtävyys on ylellinen elintarvikeosasto, jossa on myynnissä mm. satoja erilaisia makkaroita, leipiä, juustoja ja leivoksia. Kauppa sijaitsee Tauentzienstraßella Kurfürstendammin läheisyydessä, ja se on yksi Berliinin suosituimmista nähtävyyksistä.

Historia

Kaupan perusti Adolf Jandorf vuonna 1905 ja rakennuksen suunnitteli arkkitehti Emil Schaudt. Se avattiin vuonna 1907. Vuonna 1927 tavaratalo siirtyi Hertien omistukseen. Toisessa maailmansodassa rakennus pääosin tuhoutui ja se jäi Länsi-Berliinin puolelle. Se avattiin uudelleen juhlahumussa vuonna 1950. Pian KaDeWestä tuli yksi Länsi-Saksan talousihmeen tunnuksista ja lännen näyteikkuna itään.
Michal Vondrka

Ura

Vondrka on HC České Budějovicen kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Extraligassa ensimmäisen kerran kaudella 2000–2001, jolloin hän teki kahdeksassa ottelussa yhden maalin. NHL-seura Buffalo Sabres varasi Vondrkan 155. pelaajana kesällä 2001. Hän ei vakiinnuttanut missään vaiheessa paikkaansa joukkueessa, ja siirtyi kesken kauden 2003–2004 HC Slavia Prahaan. Hän teki loppukaudella 37 ottelussa tehot 6+7=13 ja pelasi myös pudotuspeleissä.
Kaudella 2007–2008 hän voitti Extraligan mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän teki 55 runkosarjaottelussa vain 22 tehopistettä, mutta pudotuspeleissä 18 ottelussa tehot 6+7=13. Kaudella 2009–2010 Vondrka teki runkosarjassa 35 pistettä ja pudotuspeleissä 13 pistettä. Kaudella 2010–2011 hän teki runkosarjassa jälleen 35 pistettä ja pudotuspeleissä 19 ottelussa tehot 4+11=15.
Huhtikuussa 2011 Vondrka siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan muualle pelaamaan, kun hän teki yksivuotisen sopimuksen SM-liiga-seura Oulun Kärppien kanssa. Vondrka palasi kuitenkin kesken kauden Slavia Prahaan, jossa pelasi vielä 30 ottelua ja teki 31 pistettä. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen KHL:ssä pelaavaan slovakialaisseura HC Slovan Bratislavaan.
La MaMa Experimental Theatre Club

La MaMa Experimental Theatre Club (La MaMa E.T.C.) on yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon kulttuurijärjestö East Villagessa alisella Manhattanilla. Se on yksi ensimmäisistä niin sanotuista Off-Off-Broadway-teattereista. La MaMa voitti Drama Desk Special Award -palkinnon vuonna 1980.
Rautela

Rautela on kylä Somerolla. Kylä sijaitsee Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella, Rautelanjärven rannalla noin viisi kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Sen naapurikyliä ovat Pusula lännessä, Pappila idässä, Kimala ja Saarentaka etelässä ja Sylvänä pohjoisessa. 
Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 114, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 22. suurimman.  2000-luvulla kylässä ei ole omia palveluita. 1950-luvulla kylässä on ollut kauppa. Nykyisin kylä kuuluu Pyölin postinumeroalueeseen.

Luonto

Paimionjoen yläjuoksun järvireitti kulkee kylän eteläpuolitse. Kokonaan kylän rantaosuudelle jää Rautelanjärvi. Idässä kylän alueelle jää osa Saarentaanjärvestä ja lännessä osa Pusulanjärvestä. Saarentaan- ja Rautelanjärvien välissä on ruopattu Rautelankoski, jonka luona Rautelanjärvessä on Kertunsalon saari. Kosken kohdalla on ollut luonnonkaunista harjumaastoa, jota kuitenkin 1970-luvulla alkanut soranotto on muuttanut. Pohjoisessa kylän alue ulottuu Paimionjoen pohjoisen sivujoen Jaatilanjoen varteen.

Historia ja rakennettu ympäristö

Rautela on ollut 1790-luvulle asti samaa jakokuntaa viereisen Pusulan kylän kanssa, joka pienempänä kylänä todennäköisesti on Rautelan tytärkylä. Kylän vanha tontti on sijainnut Hämeen Härkätien varressa, missä edelleen tien kahden puolen ovat Suutelan ja Knaapin eli Iso-Tuomolan talot. Etäämmälle 1900-luvun alkupuolella toimitetussa uusjaossa siirrettyjä kylän kantataloja ovat Vanha-Heikkilä ja Vähä-Tuomola. Taloista Härkätien varressa sijaitsevat Knaapi ja Suutela muodostavat maisemallisesti ja historiallisesti arvokkaat kokonaisuudet, ja myös tien pohjoispuolella omilla tiluksillaan vajan kilometrin päässä sijaitseva Vähä-Tuomola on historiallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Marina Gamba

Marina Gamba Venetsialainen (n. 1577 – 1619) oli Galileo Galilein kolmen aviottoman lapsen äiti.
Yhdellä lukuisista käynneistään Venetsiassa Galilei tapasi Marina di Andrea Gamba -nimisen nuoren naisen. Marina Gamba muutti Galilein Padovan asuntoon ja synnytti hänelle kolme lasta. Lapset olivat Virginia (s. 16. lokakuuta 1600), myöhemmin sisar Maria Celeste; Livia (s. 1601), myöhemmin sisar Arcangela ja Vincenzio (s. 1606). Kenenkään kolmen kastetodistuksessa ei mainita Galileita isäksi. Virginia on merkitty Marina Venetsialaisen haureuden tuotteeksi, Livian isää ei ole merkitty lainkaan ja Vincenzion isä on merkitty epäselväksi.
Kun Galilei jätti Padovan lopullisesti ottaakseen vastaan paikan Medicien hovissa Firenzessä 1610 hän otti kaksi tytärtään mukaansa mutta jätti Marina Gamban ja neljävuotiaan Vincenzion. Muutama vuosi myöhemmin Vincenziokin muutti Firenzeen. 1613 Marina Gamba nai Giovanni Bartoluzzin. Galilei piti kuitenkin ilmeisesti hyvät yhteydet Marinaan ja Bartoluzziin.
Galilei laittoi tyttärensä luostariin. Hänellä ei olisi ollut varaa tyttäriensä myötäjäisiin.
Kaksinpeli

Kaksinpeli on videopeleissä ja useissa lautapeleissä esiintyvä pelimuoto, joka on tarkoitettu vain kahden pelaajan pelattaviksi. Kaksinpelin ero moninpeliin on moninpelin mahdollisuus useamman pelaajan pelattavuuteen ja yksinpeliin, jossa pelaajalla ei ole ihmisvastustajaa.
Kaksinpelissä pelaajat voivat pelata toisiaan vastaan tai yhdessä, esimerkiksi tanssipeleissä ja tenniksessä.

Historia

Varhaiset videopelit kuten PONG olivat vain kaksinpeliin suunniteltuja: näissä ei ollut mahdollista pelata tekoälyn ohjaaman vastustajan kanssa lainkaan.
Luminara Unduli

Luminara Unduli on fiktiivinen henkilö Tähtien sodan maailmassa. Hän on esiintynyt Kloonien hyökkäys sekä Sithin kosto -elokuvissa sekä Myrskyn merkit -kirjassa.

Taustaa

Luminara Unduli toimi jedinä Galaktisen Tasavallan lopulla. Hänet nimitettiin jedimestariksi 10 vuotta ennen kloonisotia ja hänestä olisi tullut jedineuvoston jäsen ellei Palpatine olisi antanut Anakin Skywalkerille tätä paikkaa. Luminara toimi yhdessä lojaalin padawaninsa, Barris Offeen, kanssa ja he toimivat taisteluissakin täydellisesti yhdessä.
Unduli oli humanoidi ja kotoisin Mirialilta. Hänen alahuulensa oli värjätty purppuraksi ja hänen leuassaan kulki sarja mustia timanttimaisia kuvioita. Undulin silmät olivat puolestaan siniset ja iho oliivinvihreä.
Unduli oli hyvin voimakas ja ainoastaan harvat jedit vastasivat hänen tasoaan: on sanottu, että hän olisi ollut melkein samaa tasoa kuin entinen jedimestari, kreivi Dooku. Seitsemästä valosapelitekniikasta Unduli suosi Soresua, sillä hän uskoi, että tämän tyylin täysin hallitseva on voittamaton. Valosapelitaitojensa lisäksi hän oli myös harjoittanut itsestään hyvin vetreän, joten hän pystyi helposti väistämään kaikki iskut joita ei torjunut vihreällä valosapelillaan. Vuosien harjoitus olikin tuottanut tulosta, sillä hänen vartaloaankin pystyi kutsumaan aseeksi.
Hieman ennen kloonisotia Unduli ja Barriss Offee suorittivat komennusta Ansionissa yhdessä Obi-Wan Kenobin ja tämän padawanin, Anakin Skywalkerin kanssa.

Kloonisodat

Unduli taisteli Kloonisotien alussa yhdessä muiden jedien kanssa Geonosiksen taistelussa ja oli yksi harvoista selviytyjistä.
Tämän jälkeen Unduli vei Offeen Ilumin kristalliluoliin päättääkseen hänen koulutuksensa. Offeen valmistettua valosapelinsa, temppeliin hyökkäsi droideja. Kaksikko onnistui tuhoamaan puolet sadoista droideista, mutta useat niiden asettamat miinat melkein tuhosivat temppelin. Kaksikon täytyi käyttää kaikki voimansa välttääkseen tuhoutumista kivien alle. Yoda kuitenkin saapui pelastamaan heidät.
Unduli taisteli menestyksekkäästi useissa kloonisotien taisteluissa, mutta kohtasi vihdoin loppunsa Kashyyykilla, jonne hänet ja Quinlan Vos oli lähetetty. Kun Palpatinen Käsky 66 astui voimaan, omat kloonisotilaat tappoivat Undulin. Vos kuitenkin onnistui pelastautumaan Kashyykin luontoon.
Skyler Samuels

Ura

Samuels esitti Gertrude "Gigi" Hollingsworthin roolin Disney Channelin televisiosarjassa Waverly Placen velhot ja esiintyi elokuvissa The Stepfather ja Furry Vengeance. Hän on esiintynyt myös ABC:n televisiosarjoissa The Gates ja The Nine Lives of Chloe King, jotka kuitenkin lopetettiin ensimmäisten tuotantokausien jälkeen. 
Samuels esiintyi American Horror Storyn neljännellä kaudella 4 jakson ajan. Hän esiintyi Mae Whitmanin ja Bella Thornen kanssa komediaelokuvassa The Duff vuonna 2015. Samana vuonna hän esitti Grace Gardnerin roolin Foxin televisiosarjassa Scream Queens.

Yksityiselämä

Skyler Samuels syntyi Los Angelesissa Kalifornian osavaltiossa. Samuelsin isä on USA:n liittovaltion sheriffi  ja äiti käsikirjoittamattomien televisiosarjojen tuottaja. Hänellä on kolme veljeä ja yksi sisko.
Samuels opiskelee markkinointia ja immateriaalioikeuksia Stanfordin yliopistossa. Hän piti puolen vuoden tauon opiskelustaan osallistuakseen Scream Queensin kuvauksiin ja palasi takaisin kouluun tammikuussa 2016. Hän on myös Kappa Alpha Theta -sisarkunnan jäsen.
Helsingin olympiastadionin Super Match 2013

Super Match oli Helsingin olympiastadionilla 10. elokuuta 2013 järjestetty jalkapalloharjoitusottelu, jossa kohtasivat Englannin valioliigan joukkueet Arsenal FC ja Manchester City FC. Ottelu oli joukkueiden viimeinen ottelu ennen Valioliigakautta 2013-2014, joka päättyi lopulta Manchester Cityn mestaruuteen. Super Matchin Suomeen järjesti Hjallis Harkimo. Paikalle ottelua oli saapunut katsomaan 39 216 katsojaa. Arsenal voitti ottelun 3-1.

Taustaa

Edeltävällä kaudella Manchester City oli sijoittunut Valioliigassa toiseksi ja Arsenal neljänneksi. Manchester Cityn päävalmentaja oli tuolloin juuri seuraan saapunut Manuel Pellegrini ja Arsenalissa samaa virkaa hoiti Arsène Wenger. Joukkueissa oli yksi suomalainen, Arsenalin Carl Jenkinson, joka kiersikin ottelun jälkeen stadionin kiitellen.
Yle televisioi ottelun ja se oli mahdollista nähdä yli sadassa maassa. Päätuomarina ottelussa toimi suomalainen Mattias Gestranius.

Urheilugaala

Super Match oli ehdolla Suomen Urheilugaalassa 2014 vuoden urheilutapahtuma-palkintoon. Se ei kuitenkaan saanut palkintoa, vaan palkinnon vei suunnistuksen MM-kilpailut Vuokatissa.
Budd Boetticher

Budd Boetticher, aiemmin Oscar Boetticher Jr. (29. heinäkuuta 1916 – 29. marraskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän oli vuonna 1952 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 
Boetticher saavutti arvostusta varsinkin länkkäreillään; hän voittikin Golden Boot -palkinnon vuonna 1990.
Musta savuttaja

Mustat savuttajat (engl. black smokers) ovat valtamerten pohjissa esiintyviä kuumia lähteitä, jotka syntyvät, kun maankuoresta pulppuava ylikuumennut vesi läpäisee merenpohjan. Tämä vesi sisältää runsaasti maankuoresta liuenneita mineraaleja, erityisesti sulfideja. Näitä mineraaleja kiteytyy suppiloksi lähteen ympärille mustille savuttajille ominaiseen muotoon. Savuttajan veden musta väri johtuu mineraalien saostumisesta kuuman veden kohdatessa kylmän meriveden. Kiteytyneet metallisulfidit voivat muodostaa merenpohjaan valtavia malmiesiintymiä. Tarkempi mustien savuttajien sijaintikohta on mannerlaattojen mereisissä saumakohdissa, koska niiden esiintyminen edellyttää geotermistä aktiivisuutta. 
Ensimmäiset mustat savuttajat löydettiin vuonna 1977 Galápagossaarten lähistöltä. Nykyään niitä tiedetään olevan ainakin Atlantin valtameressä ja Tyynessämeressä, keskimäärin 2 100 metrin syvyydessä. Mustien savuttajien veden lämpötila saattaa nousta 400 celsiusasteeseen, ja korkeimman mitatun lämpötilan tiedetään olleen 464 °C. Merten syvyyksien korkean paineen takia vesi ei kiehu. Vesi on erittäin hapanta, sen pH-arvo voi olla 2,8. Tämä vastaa laimentamattoman etikan happamuutta.

Mustan savuttajan ekosysteemi

Syvällä valtameren pohjassa on tavallisesti hyvin vähän elämää, sillä auringonvalo ei juurikaan yllä sinne. Mustien savuttajien ympärille on kuitenkin muodostunut kokonaisia ekosysteemejä. Näiden luona elää huomattavan paljon toistaiseksi tuntemattomia lajeja. Niissä elävät pieneliöt, kuten ekstremofiilit ja arkeonit, tuottavat lämmön, metaanin ja rikkiyhdisteiden avulla energiaa prosessissa, jota kutsutaan kemosynteesiksi. Nämä pieneliöt ovat puolestaan suurempien eliöiden, kuten simpukoiden ja jättiputkimatojen ravintoa. Mustan savuttajan lähistöltä on kuitenkin myös löydetty Chlorobiaceae-heimon rikkibakteeri, joka auringonvalon puuttumisesta huolimatta käyttää energiantuotantoonsa fotosynteesiä. Bakteeri hyödyntää mustan savuttajan himmeää valonhehkua ja on ensimmäinen luonnosta löydetty organismi, joka käyttää fotosynteesiin muuta kuin auringonvaloa.
Mustien savuttajien lähistöltä löytyy jatkuvasti uusia, erikoisia eliölajeja. Esimerkiksi pompeijinmato (Alvinella pompejana) löytyi 1980-luvulla, ja vuonna 2001 löytyi kotilolaji Crysomallon squamiferum, jonka kuori on kuin rautahaarniska: tavanomaisen kalsiumkarbonaatin sijasta kotilo käyttää kuorensa rakennusaineena rautasulfideja. Rautasulfidien käyttö tällaisiin biologisiin tarkoituksiin on luultavasti mahdollista merenpohjan valtavan paineen (noin 25 megapascalia 2 500 metrin syvyydessä) rautasulfidia kemiallisesti stabiloivan vaikutuksen ansiosta.
Dumbo (vuoden 2019 elokuva)

Kehitys

Heinäkuussa 2014 vahvistettiin, että Walt Disney Pictures aikoo toteuttaa näytellyn version Dumbosta. Ehren Kruger vahvistettiin käsikirjoittajaksi sekä tuottajaksi yhdessä Justin Springerin kanssa. Maaliskuussa 2015 Tim Burtonin paljastettiin elokuvan ohjaajaksi. Heinäkuussa 2017 Disney ilmoitti elokuvan ensi-iltapäivämääräksi 29. maaliskuuta 2019.

Roolijako

Tammikuussa 2017 Will Smithin ilmoitettiin olevan neuvotteluissa näyttelemään perheenisää, jonka lapset ystävystyvät Dumbon kanssa nähdessään tämän sirkuksessa. Smith kuitenkin kieltäytyi roolista pääasiassa aikatauluaan koskevien ristiriitojen vuoksi. Roolia tarjottiin myös Chris Pinelle ja Casey Affleckille ennen kuin Colin Farrell valittiin rooliin.
Maaliskuussa 2017 Eva Green ja Danny DeVito liittyivät näyttelijäkaartiin. Huhtikuussa 2017 Michael Keaton liittyi näyttelijäkaartiin täydentäen aikuisten ihmishahmojen kaartin. Tom Hanksin raportoitiin osallistuneen neuvotteluihin kyseisestä roolista ennen Keatonia. Kesällä 2017 DeObia Oparei, Joseph Gatt ja Alan Arkin liittyivät näyttelijäkaartiin.

Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa heinäkuussa 2017 ja päättyivät marraskuussa 2017.

Julkaisu

Dumbo sai teatteriensi-iltansa on 29. maaliskuuta 2019.
Jokinapsu

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan jokinapsu on noin 15 cm. Laji on höyhenpuvultaan pääosin valkoinen. Lajin silmäkulmajuova, siivet ja pyrstö, lukuun ottamatta valkoista kärkeä, ovat väriltään tumman ruskeat, lähes mustat. F. n. atripennis-alalajilla ne ovat tummemmat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Jokinapsulla on kaksi toisistaan erillään olevaa levinneisyysaluetta. Lajia tavataan Andien länsipuolelta Ecuadorista ja Perun luoteisosista. Lisäksi lajia tavataan Brasilian itäosista. Linnun elinympäristöä ovat alankomaiden pensaikkoiset vesialueiden lähistöt, jokivarret, suot ja toisinaan sitä tavataan myös puutarhoista.
Jokinapsut syövät hyönteisiä ja hankkivat ruokansa yleensä yksin tai pareittain. Ravintonsa ne etsivät pensaikosta, maasta ja myös kelluvien vesikasvien lehdiltä. Vesihyönteisiä ne nappaavat veden pinnalta.