google/wiki40b huggingface dataset:
Riitta Havukainen

Yksityiselämä

Havukainen on ollut naimisissa Jussi Parviaisen sekä muusikko Jukka Hakokönkään kanssa. Havukainen oli avoliitossa näyttelijä Eppu Salmisen kanssa lähes kaksikymmentä vuotta. Riitta Havukaisella on Jukka Viitasaaren kanssa vuonna 1990 syntynyt tytär Katariina Havukainen, joka on myös näyttelijä ja Eppu Salmisen kanssa vuonna 1995 syntynyt poika Santtu. Havukaisen sisar on teatteriohjaaja Leena Havukainen (af Hällström).
Glyseridi

Glyseridi (myös Asyyliglyseroli) on glyserolin esteri. Glyserolilla on kolme hydroksyyliryhmää, joten se voi esteröityä mono-, di-, tai triglyseridiksi. Kasviöljyt sekä eläinrasvat sisältävät usein triglyseridejä.
Leena Laulajainen

Leena Salme Tuulikki Laulajainen (ent. Laitala, o.s. Mälkönen, 18. syyskuuta 1939 Kinnula – 15. joulukuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Laulajainen valmistui ylioppilaaksi Kiuruveden yhteiskoulusta vuonna 1959 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1967 pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Vuosina 1964–1973 hän työskenteli äidinkielen opettajana Kouvolassa, Elimäellä ja Tapiolan yhteiskoulussa. Vuosina 1973–1980 Laulajainen oli kouluhallituksen ylitarkastaja. Vuodesta 1980 hän oli vapaa kirjailija.
Laulajaisen vanhemmat ovat pankinjohtaja Eero Mälkönen ja pankkivirkailija Elma Mälkönen (o.s. Kinnunen). Hän oli vuosina 1960–1971 naimisissa geoteknikko Erkki Laitalan kanssa. Heillä on yksi poika. Vuodesta 1974 Laulajaisen puoliso oli opetusneuvos Esko Laulajainen (1931–2017).
Laulajaisen tuotanto on laaja. Hän kirjoitti lasten- ja nuortenkirjoja, satuja ja runoja, esseistisiä kulttuurihistoriallisia tietoteoksia sekä oppimateriaalia. Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille. Hän oli kiinnostunut alkuperäiskansoista ja kuvataiteesta. Laulajainen sai vuonna 1998 Finlandia Junior -palkinnon teoksestaan Kultamarja ja metsän salaisuudet. Hänet palkittiin saavutuksistaan Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2001.
Mehiläissyöjät

Ulkonäkö ja koko

Mehiläissyöjät ovat 15–35 cm pitkiä, ja niillä on pitkä pyrstö ja pitkä, teräväkärkinen nokka. Yleisväri on yleensä vihreä, ja siihen liittyy sinisiä, punaisia ja keltaisia kuvioita. Monilla lajeilla kulkee musta raita silmien yli.

Levinneisyys ja elinympäristö

Mehiläissyöjät elävät yleensä kosteikkojen lähistöllä. Niitä tavataan Afrikan, Aasian, Euroopan ja Australian trooppisissa ja subtrooppisissa osissa.
Taideteos

Taideteos on ihmisen tekemä objekti tai esitys, jolla on esteettistä merkitystä ja oma todellisuutensa. Taideteos on uniikki eli ainutkertainen ja aito, korvaamaton.
Taideteos on puhtaan esteettisen vaikutuksen tai jonkin merkityksen symbolisen esittämisen vuoksi valmistettu teos, jolla ei ole pääasiallista käytännön sovellusta. Perinteisinä taideteoksina on pidetty musiikkikappaleita, maalauksia, veistoksia ja kirjallisia tuotoksia kuten romaaneita tai runoja, mutta 1800-luvun jälkeen on syntynyt uusia taideteoslajeja kuten elokuva, valokuvaus ja tietokonepelit.

Teos

Tekijänoikeuslaissa mainitaan sekä sana teos, että taideteos. Teos on Suomen tekijänoikeuslain tarkoittama ihmisen eli tekijän itsenäinen ja omaperäinen luomistyön tuote sen tekotavasta ja ilmenemismuodosta riippumatta. Teos on varsinaisen tekijänoikeussuojan, teossuojan, kohde.

Taideteos

Tekijänoikeuslaissa taideteos viittaa kuvataiteen teoksiin, joiden käyttämisestä säädetään lain 25 pykälässä. Julkistetuista taideteoksista saa lain mukaan ottaa tekstiin liittyviä kuvia arvostelevaan tai tieteelliseen esitykseen, sekä sanomalehteen tai aikakauskirjaan selostettaessa päiväntapahtumaa, edellyttäen ettei teosta ole valmistettu sanomalehdessä tai aikakauskirjassa toisinnettavaksi.
Kun taideteoksen kappale on tekijän suostumuksella myyty tai muutoin pysyvästi luovutettu, taideteoksen saa sisällyttää valokuvaan, elokuvaan tai televisio-ohjelmaan, jos toisintamisella on valokuvassa, elokuvassa tai televisio-ohjelmassa toisarvoinen merkitys.
Taideteoksen käyttämisestä luettelossa ja tiedotuksessa tekijänoikeuslaissa todetaan, että kokoelmaan, näytteille pannun tai myytäväksi tarjottavan taideteoksen saa kuvata näyttelyä tai myyntiä koskevaan tiedotukseen taikka painamalla, valokopioimalla tai muulla vastaavalla menetelmällä valmistettuun luetteloon. Taideteoksesta, joka sisältyy kokoelmaan tai näytteillä olevasta tai myytäväksi tarjottavasta taideteoksesta, että kokoelman ylläpitäjä, näytteille asettaja tai myyjä saa laissa säädetyn sopimuslisenssin nojalla valmistaa kappaleita muissakin kuin pykälän momentissa tarkoitetuissa tapauksissa ja käyttää siten valmistettuja kappaleita yleisölle välittämiseen muulla tavalla kuin radiossa tai televisiossa lähettämällä. Tämä ei kuitenkaan koske taideteosta, jonka tekijä on kieltänyt kappaleen valmistamisen tai teoksen välittämisen.
Tekijänoikeuslain mukaan taideteoksen kuvaaminen on sallittua, jos teos on pysyvästi sijoitettu julkiselle paikalle tai sen välittömään läheisyyteen. Jos taideteos on kuvan pääaihe, kuvaa ei saa käyttää ansiotarkoituksessa. Tekstiin liittyvän kuvan saa kuitenkin ottaa sanomalehteen tai aikakauskirjaan.
Sokokenkutoja

Levinneisyys

Sokokenkutojaa tavataan pienellä alueella Kenian kaakkoisosissa. Lajin kannaksi on arvioitu 3 000–6 000 yksilöä. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.

Elintavat

Sokokenkutoja liikkuu äänekkäissä 5–30 yksilön parvissa ja sen on havaittu esiintyvän myös muiden lintulajien sekaparvissa. Sokokenkutoja käyttää ravinnokseen kovakuoriaisia ja perhosentoukkia, joita se etsii korkealta lehvästöstä. Se pesii oletettavasti korkeiden puiden latvoissa, luultavasti maaliskuussa.
Laax

Sijainti

Laax sijaitsee Reinin yhden alkujoen, Vorderrheinin laakson pohjoisrinteellä, Ual da Mulin -joen varrella. Laaxin kylä sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudessa. Laaxin korkein kohta on Glarusin Alpeilla sijaitseva Bündner Vorab (3 028 m mpy.).
Laaxin naapurikuntia ovat Glarus Süd pohjoisessa, Flims idässä, Sagogn etelässä ja Falera lännessä.

Talous

Laaxin pääelinkeino on matkailu. Siellä on ollut hotelli vuodesta 1880 ja hiihtohissejä 1960-luvulta alkaen.
Laaxissa sekä naapurikuntien Flimsin ja Faleran alueella toimii yksi Sveitsin isoimmista talviurheilukeskuksista, LAAX, jonka omistaa pörssinoteerattu Weisse Arena Gruppe -yhtiö. Alueella on muun muassa 224 kilometriä laskettelurinteitä ja neljä snow parkia. Laaxissa on pidetty muun muassa lumilautailun maailmancupkilpailu vuonna 2016–2017.
Serhi Bubka

Urheilu-uran jälkeen poliitikko ja kansainvälinen urheilujohtaja

Lopetettuaan aktiiviuransa Bubka on toiminut aktiivisesti politiikassa. Hän on sekä Ukrainan parlamentin, Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) että Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n hallituksen jäsen.
Politiikassa Bubka toimi Ukrainan parlamentissa ja sen nuorisosta, kulttuurista, urheilusta ja turismista vastaavassa komiteassa vuosina 2002-2006. Hän kuului Ukrainan hallitukseen ministerinä ja urheilusta vastaavana neuvonantajana vuosina 2002-2005 Viktor Janukovytšin hallituksissa. Edelleen hän toimi presidenttineuvostossa vuosina 2005-2010. Hän on toiminut myös Unescon hyvän tahdon lähettiläänä.
Urheilu-uran jälkeen hänet valittiin KOK:n urheilijakomission jäseneksi 1996 ja suomalaisen Peter Tallbergin jälkeen urheilijakomission puheenjohtajaksi vuodesta 2002 alkaen aina vuoteen 2008. KOK:n toimeenpanevassa komiteassa Bubka on toiminut 2000-2008 ja uudelleen 2012-. Hän toimi vuoden 2008 Pekingin kesäolympialaisten arviointi- ja koordinointikomiteassa sekä vuoden 2016 kisojen arviointikomiteassa. Bubka oli vuonna 2015 käydyn puheenjohtajaäänestyksen yhtenä kuudesta ehdokkaasta. Valituksi tuli saksalainen Thomas Bach. Bubka sai ensimmäisellä kierroksella kahdeksan ääntä ja toisella neljä ääntä, kun valituksi tullut Bach sai 49 ääntä. Ukrainan kansallisen olympiakomitean puheenjohtajaksi Bubka valittiin 2005.
Bubka valittiin IAAF:njäseneksi 2001 ja järjestön hallitukseen sen vanhemmaksi varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Hän toimi IAAF:n urheilukomission jäsenenä 2001-2011. Bubka vastasi IAAF:n puolesta Daegun vuoden 2011 ja Moskovan vuoden 2013 yleisurheilun MM-kisoista koordinointikomitean puheenjohtajana.  Elokuussa 2015 käydyssä IAAF:n puheenjohtajavaalissa Bubka hävisi Sebastian Coelle äänin 92-115.
Koiralammi (Asikkala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Paljärven valuma-alueeseen (14.144) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,2 metriä mpy.
Ilmatorjunta-alus

Ilmatorjunta-alus oli erityisesti lentohyökkäysten torjuntaan varustettu sotalaiva, joista useat olivat entisiä risteilijöitä.  Niiden pääaseistus oli korvattu ilmatorjunta-aseilla. Erityisesti saksalaiset suosivat alustyyppiä toisessa maailmansodassa. He muuttivat haltuunsa joutuneita vanhentuneita sota- ja merenkulkuhallinnon aluksia ilmatorjunta-aluksiksi.
Kaikkien kansojen kirkko

Kaikkien kansojen kirkko eli Kuolemantuskan basilika on vuosina 1919–1924 rakennettu kirkko Getsemanen puutarhassa Jerusalemissa. Sen sisällä on kivi, jonka äärellä Jeesuksen sanotaan rukoilleen elämänsä viimeisenä iltana.
Hr. Ms. Evertsen (1926)

Palvelus

Alus lähti 27. syyskuuta 1928 sisaraluksensa Hr. Ms. De Ruyterin kanssa Alankomaista Hollannin Itä-Intiaan. Alukset lähtivät 29. heinäkuuta 1929 risteilijän Hr. Ms. Javan ja sukellusveneiden Hr. Ms. K II:n ja Hr. Ms. K VII:n kanssa Surabayasta Tanjung Priokiin, jossa osasto odotti Thaimaan kuninkaallista jahtia Maha Chakria ja sitä saattanutta hävittäjä Phra Ruangia. Thaimaalaisten saavuttua osasto vieraili Bangkassa, Belitungissa, Riaussa, Linggassa, Belawanilla ja Delissä sukellusveneiden lähdettyä omille teilleen. Osasto palasi 28. elokuuta Tanjung Priokiin, jossa se osallistui Alankomaiden kuningattaren Wilhelminan syntymäpäivän vuoksi järjestettyyn laivastokatselmukseen 31. elokuuta.
Partiomatkalla risteilijä Hr. Ms. Sumatra ajoi 14. toukokuuta 1931 kartoittamattomalle karille Kebahoen edustalla. Risteilijä saatiin irti karilta myöhemmin Hr. Ms. Soemban ja hinaajan avustamina.
Alus oli mukana osastossa, joka vieraili 13. marraskuuta 1936 Singaporessa. Ennen laivastovierailua osasto teki koulutuspurjehduksen Etelä-Kiinan merellä.
Toisen maailmansodan alettua alus oli saattuetehtävissä. Se tuhoutui 1. maaliskuuta 1942 Sundasalmen taistelussa keisarillisen Japanin laivastoa vastaan.
Segmentointi

Segmentointiperusteet

Segmentointiperusteet ovat jaettavissa koviin ja pehmeisiin. Kovia segmentointiperusteita ovat mm. ikä, sukupuoli ja asuinpaikka. Pehmeät segmentointiperusteet ovat sellaiset jotka eivät ole yhtä kiinteitä ja muuttumattomia kuin kovat, vaan valinnaisempia ja häilyväisempiä; helpommin muutettavissa, kuten elämäntyyli, harrastukset, mieltymykset.
Eri segmenteille markkinoidaan eri tuotteita tai saman tuotteen eri versioita käyttäen markkinointikeinoja, jotka riippuvat kohderyhmästä, segmentistä. Segmentointia käytetään usein yrityksen toiminnan alkuvaiheessa tai jo markkinoilla olevan tuotteen myynnin edistämiseksi.
Kinetoskooppi

Kinetoskooppi on laite, jolla voi katsella elävää (liikkuvaa) kuvaa. Yhdysvaltalainen keksijä Thomas Alva Edison esitti laitteen periaatteen vuonna 1888.
Vaikka kyseessä ei ollut elokuvaprojektori — laite oli suunniteltu näyttämään filminauhan sisältö yhdelle henkilölle kerrallaan laitteen kotelossa olevan aukon kautta — kinetoskooppi esitteli myöhemmissäkin laitteissa ennen videoiden markkinoilletuloa käytetyn tavan esittää liikkuvaa kuvaa luomalla liikkeen illuusio esittämällä peräkkäisten rei'itetyllä filminauhalla olevien kuvien sarja valonlähteen ja suurinopeuksisen sulkimen avulla. Edisonin työntekijä William Kennedy Laurie Dickson vastasi laitteen käytännön kehittämisestä vuosina 1889–1892. Dicksonin työryhmä kehitti laitetta varten ensimmäisen käyttökelpoisen selluloidifilmin ja otti käyttöön laitteessa 35 mm:n kinofilmikoon. Kinetoskoopin ja fonografin yhdistelmässä kinetofonissa (engl. Kinetophone tai Phonokinetoscope) lisättiin kinetoskooppiin myös ääni fonografin ääntä tallentavan  vahasylinterin avulla.
Kinetoskoopin kaupallinen ensi-ilta oli New Yorkin Broadwaylla 14. huhtikuuta 1894. 
Kinetoskoopin filmiä pyöritti sähkömoottori. Filmin pituus oli noin 50 jalkaa (n. 15,2 m). Katseluaukossa oli suurentavat linssit. Kutakin kuvaa valaisi sulkimeen yhdistetty sähkölamppu vain hetken kerrallaan, mikä loi liikkeen vaikutelman.
Henryk Apostel

Ura pelaajana

Apostel aloitti pelaajauransa Polonia Bytomin hyökkääjänä 1959. Hän oli mukana joukkueen kultavuosien ryhmässä, joka juhli Puolan mestaruutta hopeakauden jälkeen 1961/62. Apostel siirtyi menestyskauden jälkeen Legia Varsovaan, jonka paidassa pääsi lähelle mestaruutta 1968. Palkintokaappi täydentyi kuitenkin kahdella Puolan cupin mestaruudella. Lisäksi Apostel oli Legian kanssa Cup-voittajien Cupissa puolivälierissä 1965.
Kaudeksi 1969 Apostel siirtyi pieneen Orły Chicagoon, josta palasi seuraavana vuonna Legia Varsovaan voittamaan Puolan mestaruutta. Uransa lopun Apostel pelasi Orłyssä, Śląsk Wrocławissa ja Polonia Varsovassa. Hän lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1976.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Apostel siirtyi valmennuspuolelle. Hän aloitti valmentamisen jo pelaajauransa loppuvaiheessa 1974 MKS Pogoń Siedlcessä ja siirtyi 1977 Puolan jalkapalloliiton palvelukseen alle 18-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Hän toimi nuorisovalmentajana 1980-luvulle saakka ja johdatti alle 18-vuotiaat EM-hopealle 1981 sekä alle 21-vuotiaat EM-puolivälieriin 1984. Tämän menestyksen jälkeen hän palasi entiseen seuraansa Śląsk Wrocławiin, jonka johdatti kaudella 1986/87 Puolan cupin sekä supercupin mestariksi.
Jätettyään Śląsk Wrocławin 1988 Apostel toimi lyhyen aikaa KKS Lech Poznańin ja Orły Chicagon päävalmentajana. Vuonna 1991 hän palasi Lech Poznańin peräsimeen ja luotsasi seuran kahteen peräkkäiseen Puolan mestaruuteen. Mestaruuskautensa jälkeen Apostel toimi hetken aikaa KS Górnik Zabrzen päävalmentajana, kunnes tuli 1994 valituksi Puolan maajoukkueen peräsimeen. Menestys jäi kuitenkin vaisuksi ja Puolan jäätyä rannalle EM-kisoista 1996 Apostel sai lähteä.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Apostel toimi Wisła Krakovan, KS Górnik Zabrzen ja KSZO Ostrowiec Świętokrzyskin päävalmentajana, mutta menestys jäi vaatimattomaksi.
NOHAB

NOHAB (Nydqvist & Holm AB, vuodesta 1974 AB Bofors-Nohab) oli Ruotsin Trollhättanissa toiminut konepajayhtiö. Sen perustivat vuonna 1847 Antenor Nydqvist, Johan Magnus Lidström ja Carl Olof Holm, joka toimi vuoteen 1916 asti nimellä Trollhättans Mekaniska Verkstad. Se valmisti alun perin maatalouskoneita ja vesiturbiineja. Myöhemmin tuotantoon tulivat veturit, dieselmoottorit, painokoneet, puolustustarvikkeet ja ydinvoimalaitoksen osat. Yritys joutui 1970-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin ja toiminta päättyi lopullisesti 1986.

Dieselmoottorit

Vuonna 1948 NOHAB osti ATLAS-dieselmoottoreiden valmistuksen Atlas Copco AB:lta. Wärtsilä solmi lisenssisopimuksen NOHAB:in dieselmoottoreiden valmistamisesta 1951. Vuonna 1954 valmistus siirtyi Suomeen Wärtsilän Vaasan tehtaalle.

Rautatiekalusto

Ensimmäinen höyryveturi valmistui NOHAB:ilta 1865. Tuhannes valmistui 1912. Vuonna 1920 NOHAB sai tuhannen höyryveturin tilauksen Venäjän neuvostotasavallalta. Vain 500 kappaletta toimitettiin vuosien 1921–1924 välisenä aikana. 1950-luvulla NOHAB aloitti yhdysvaltalaisen GM:n Electro-Motive Dieselin dieselvetureiden lisenssivalmistuksen. Niiden käyttäjiä olivat Norjan ja Tanskan rautatiet. Myös Unkariin niitä saatiin myytyä 20 kappaletta.

Sotilaskalusto

Vuonna 1930 NOHAB aloitti Bristol Jupiter -lentokonemoottoreiden lisenssivalmistuksen Nohab Flygmotorfabrik AB tytäryhtiössään. Muutamaa vuotta myöhemmin NOHAB ja linköpingläinen AB Svenska Järnvägsverkstäderna (Ruotsin valtionrautateiden konepaja) perustivat yhdessä SAAB-lentokonetehtaan (Svenska Aeroplan AB). Lentokonemoottoreiden valmistus myytiin Volvolle 1941. NOHAB oli merkittävä turbiinien ja voimalaitosten valmistaja, sekä tunnettu laivanrakentaja. Se valmisti myös runkoja ruotsalaiseen Stridsvagn 103-panssarivaunuun.
Andreas af Enehielm

Andreas af Enehielm (s. 30. elokuuta 1987 Helsinki) on suomenruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten elokuvista Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004) ja Missä kuljimme kerran (2011).  Hänet on nähty pienessä roolissa myös Aleksi Mäkelän elokuvassa Matti (2006).
Af Enehielmin äiti on suomalainen taidemaalari, puku- ja lavastetaiteilija, näyttelijä, ohjaaja sekä performanssitaiteilija Cris af Enehielm.
Alueellinen suurvalta

Kansainvälisessä politiikassa alueellinen suurvalta tarkoittaa valtiota, joka pystyy käyttämään valtaa maantieteellisen alueen sisällä.

Ominaisuudet

Alueelliset suurvallat määrittelevät maantieteellisen alueen polariteetin. Tyypillisesti alueellisista valtaa käyttävillä valtioilla on alueen kannalta tärkeitä ominaisuuksia, mutta joiden maailmanlaajuinen merkitys on pieni.

Nykyiset alueelliset vallat

Alla on lueteltuna ne valtiot, jotka kansainvälisen politiikan tutkijat tai muut asiantuntijat ovat luokitelleet alueellisiksi suurvaltioiksi. Valtiot täyttävät jossain määrin alueellisen vallan kriteerit. Asiantuntijoiden joukossa on kuitenkin eriäviä näkemyksiä.
Kent (Sierra Leone)

Historia

1600- ja 1700-luvuilla Kent oli orjakaupan keskus. Portugalilaiset kaappasivat ihmisiä, jotka kuljetettiin Kentistä Banana Islandsille, jossa heidät tutkittiin. Useat kuljetettiin laivalla Amerikkaan. Kylässä oli useita orjahäkkejä, joista yhteen häkkiin mahtui 500 orjaa. 
Kentillä oli osaa orjakauppaan senkin jälkeen, kun orjakauppa lakkautettiin Britanniassa. Britit partioivat aluetta laivoilla estääkseen laittoman orjakaupan. Kentistä tuli keskus sadoille vapautetuille afroamerikkalaisille ja länti-intialaisille orjille, jotka asettuivat kylään. Novascotialainen Peter During ja everstiluutnantti Charles McCarthy virallisesti perustivat ja nimesivät kylän samoihin aikoihin. Anglikaanisen kirkon lähetyssaarnaajat muuttivat orjahäkit kirkoiksi.

Talous

Kent on ollut tärkeä keskus palmunsiemeniin keskittyneeseen agrikulttuuriin 1800-luvulta asti. Palmuviini ja palmuöljy ovat vieläkin tärkeitä paikallisen talouden kannalta. Kalastus ja turismi ovat myös tärkeitä. Turistit matkustavat Kentiin rantaa varten ja kulkevat lähellä sijaitsevaan Banana Islandsille lautalla.
Gediminas Vagnorius

Gediminas Vagnorius (s. 10. kesäkuuta 1957) on liettualainen poliitikko ja yksi Liettuan valtion palauttamislain allekirjoittaneista. Hän toimi Liettuan pääministerinä vuosina 1991-1992 ja uudelleen 1996-1999. 
Liettuan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1990 väliaikainen valuutta talonas tunnettiin lempinimellä vagnorkė tai vagnorkėlis Vagnoriuksen mukaan.
Homeroksen ja Hesiodoksen kilpa

Historia

Nykyaikaan säilynyt versio on selvästi peräisin toiselta vuosisadalta jaa., sillä se mainitsee keisari Hadrianuksen (rivi 33). Friedrich Nietzsche päätteli, että runolla täytyy olla varhaisempi muoto. Hän esitti, että sen täytyy olla peräisin Alkidamaan teoksesta Mouseion, joka on kirjoitettu 300-luvulla eaa. Kolme myöhemmin löydettyä papyruskatkelmaa on vahvistanut tämän näkemyksen. Yksi papyruksista on ajoitettu 200-luvulle eaa.; yksi 100-luvulle eaa. (kummatkin sisältävät runosta version, joka on suureksi osaksi yhtenevä Hadrianuksen mainitsevan version kanssa); ja yksi, joka on tunnistettu lopun kolofonin perusteella Alkidamaan teoksen Homeroksesta loppuosaksi, ajoittuu 100- tai 200-luvulle jaa.
Sen, että runo on ainakin joiltakin osiltaan peräisin klassiselta ajalta, osoittavat kaksi eräässä arvoituksessa esiintyvää riviä (rivit 1282–1283), jotka löytyvät myös Aristofaneen näytelmästä Rauha. R. M. Rosen mukaan on todennäköisempää, että Aristofanes lainasi rivit olemassa olevasta tekstistä, kuin että Alkidamas olisi lainannut ne Aristofaneelta tämän kaltaiseen runoon. Rosen on löytänyt merkkejä runon vaikutuksesta myös Aristofaneen näytelmästä Sammakot. Hän huomauttaa selvästä traditiosta kuvata viisaiden (sofos) välistä kilpailua, johon kuuluu usein arvoitusten esittäminen kilpakumppanille.

Sisältö

Runo kertoo Homeroksen ja Hesiodoksen elämästä, syntyperästä ja synnystä lyhyesti. Lisäksi se kertoo heidän välisestään kilpailusta. Hesiodoksen itsensäkin mainitsema kilpailu sijoittuu Khalkikseen, Euboialle. Hesiodos kertoo Töissä ja päivissä, että ainoa kerta, kun hän on matkustanut laivalla, oli matka Auliista Khalkikseen, kun hän osallistui Amfidamaan, merkittävän khalkislaisen, hautajaisiin. Hautajaisissa järjestettiin kilpailu, jonka Hesiodos voitti. Palkinnoksi hän sai pronssisen kolmijalan, jonka hän omisti Helikon-vuoren muusille. Tällaista kolmijalkaa esiteltiin kävijöille muusille pyhitetyssä lehdossa vielä Pausaniaan aikana.
Hesiodos itse ei kuitenkaan mainitse Homerosta kilpakumppaninaan. Homeroksen ja Hesiodoksen kilpa kuvaa kilpailun olleen näiden kahden Kreikan suurimman runonlaulajan välinen. Runossa Hesiodos esittää kilpakumppanilleen haasteita ja arvoituksia. Homeros vastaa niihin improvisoiden mestarillisesti. Kuuntelijat osoittavat suosiotaan. Homeros ja Hesiodos esittävät kummatkin parhaana pitämänsä runokatkelman. Runo kuvaa, että Hesiodoksen valitsema voittoisa kohta oli kohta Töistä ja päivistä, joka alkaa sanoilla ”Kun Plejadit nousevat...”. Tuomari, joka on kuolleen Amfidamaan veli, antaa palkinnon Hesiodokselle. Runossa voitto kytkeytyy runoilijoiden runouden arvoon yhteisölle, polikselle: Hesiodoksen maanviljelystä ja rauhasta kertova teos katsotaan arvokkaammaksi kuin Homeroksen kertomukset sodista ja surmista.
Lopuksi kerrotaan suurten runoilijoiden kuolemaan liittyvistä olosuhteista.
Areiolaisuus

Areiolaisuus oli varhaiskristillinen, erityisesti 300-luvulla vaikuttanut Jumalan kolminaisuutta koskenut oppi, joka tuomittiin harhaoppiseksi. Areiolaisen suuntauksen perustajana voidaan pitää aleksandrialaista presbyteeriä nimeltä Areios, josta oppi on saanut nimensä. Areiolaisuutta koskenut kiista oli varhaisen kirkon merkittävimpia teologisia ongelmia.
Areiolaisten mukaan Kristus eli kolminaisuuden toinen persoona Poika ei ollut samaa olemusta kuin Isä. He myös kielsivät Kristuksen iankaikkisuuden eli sen, että tämä olisi "Isästä iankaikkisuudessa syntynyt”, ja katsoivat tämän olevan Jumalan ensimmäinen luomus. Täten areiolaiset käytännössä kielsivät Jeesuksen jumaluuden. Areiolaisuus perustui Areioksen pyrkimykseen saattaa perinteinen kolminaisuusoppi sopusointuun platonilaisen teologian kanssa. Tämän vuoksi Areios määritteli, että vain Isä on transsendenttinen Jumala, kun taas Poika oli Logos, joka vastasi platonilaista demiurgia.
Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa vuonna 325 Areioksen oppi hylättiin ja selitettiin Kristuksen olevan syntyneen, ei luodun, ja Isän kanssa samaa olemusta. Päätös, jonka tarmokkain puolustaja oli Athanasios, vahvistettiin lopullisesti Konstantinopolin ensimmäisessä kirkolliskokouksessa vuonna 381. Areios ja joukko areiolaisia piispoja erotettiin kirkosta ja tuomittiin maanpakoon.
Monet germaaniheimot kääntyivät ensin areiolaisuuteen ja vasta myöhemmin katoliseen kristinuskoon. Syynä tähän oli se, että areiolaiset karkotettiin 300- ja 400-luvuilla Rooman valtakunnasta harhaoppisina, kun Rooman keisarit alkoivat suosia kristinuskoa. Areiolaiset pakenivat mm. germaanien alueille ja tekivät siellä lähetystyötä.
Athanasioksen uskontunnustus on tehty areiolaista opetusta vastaan.