google/wiki40b huggingface dataset:
Kasvuosake

Kasvuosake tarkoittaa sijoittamisessa osaketta, jonka hinnasta (pörssikurssista) suuri osa perustuu sijoittajien odottamaan voimakkaaseen kasvuun tulevaisuudessa. Useat sijoittajat suosivat kasvuosakkeita nopean voiton toivossa. Kasvuosakkeen vastakohta on arvo-osake.
Kasvuosakkeen hinta on korkea, koska sijoittajat kohdistavat yhtiöön kasvuodotuksia. Kasvuosakkeen markkina-arvo on usein korkea verrattuna yhtiön tulokseen (korkea P/E-luku) tai kirjanpitoarvoon (korkea P/B-luku). 
Kasvuyhtiöt ovat useimmiten niitä yhtiöitä, jotka ovat sijoittajien suosiossa. Kasvuyhtiötä voitaisiin siksi kutsua nimellä "suosikkiyhtiö" tai "hohdokas yhtiö".
Kasvuosakkeen ja arvo-osakkeen ero ei aina ole kovin selvä. Arvo-osake voi muuttua kasvuosakkeeksi tai päinvastoin.

Kasvustrategia

Kasvustrategiassa sijoittaja suosii kasvuosakkeita voiton toivossa. Kasvusijoittaja etsii yhtiöitä, joiden liikevaihdon, tuloksen tai sijoitetun pääoman tuoton odotetaan kasvavan keskimääräistä nopeammin. Kasvuodotusten vuoksi hän ei pidä yhtiön tämän päivän tunnuslukuja kovin edustavina ja on valmis hyväksymään korkean hinnan suhteessa yhtiön nettovarallisuuteen tai tulokseen.
Kasvusijoittajan kiinnostus perustuu tulevan tuloskehityksen ja kasvun odotuksiin. Kasvusijoittaja toivoo, että hänen yhtiöön kohdistamansa kovat odotukset toteutuisivat. Jos näin tapahtuu, osakkeen hinta nousee.
Glas (auto)

Glas oli vuosina 1958-1968 valmistettu saksalainen automerkki. Autotehdas Hans Glas GmbH valmisti vuosina 1955-1969 aluksi Goggomobil-kääpiöautoja. Goggomobilia tehtiin myös pienenä pakettiautona jota sai useampana versiona käyttötarkoituksen mukaan mm. pienellä lavalla varustettuna. 
Ensimmäinen Glas-merkkinen auto oli Glas Isar T600 (ja T700), jota valmistettiin 1958-1965. Isar tunnettiin myös nimellä "suuri Goggomobil" ja alkuun sitä myytiinkin Goggomobil Isar -merkkisenä
Seuraava auto oli kulmikas pikkuauto Glas 1004, 1204, 1304, joita valmistettiin 1962-1968. Tätä mallia valmistettiin avomallisena, coupe-mallina (S1004), sedanina ja farmaria muistuttavana CL-mallina. 
Glas valmisti myös urheiluautoja Glas 1300 GT ja 1700 GT vuosina 1964-1967. Näiden autojen korit oli suunnitellut italialainen Pietro Frua. GT-mallia valmistettiin myös avoautona.
Keskikokoinen malli oli Glas 1700 (1964-1968) ja isoja V8-moottorilla varustettuja urheilullisia Gran Tourismo malleja olivat Glas 2600 V8 ja 3000 V8 ("Glaserati"), joita valmistettiin 1966-1968. Glas 1700 sai varsin myönteisen arvion, mutta Tekniikan Maailma -lehti 12/1966 huomautti, että Glas näyttää olevan poikkeuksellisen pieni menestyväksi autotehtaaksi. Pian Glas-autotehtaan pienuus muodostuikin ongelmaksi. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja myytiin vuonna 1966 BMW:lle. Vähitellen BMW lopetti kaikkien Glas-autojen tuotannon, viimeisenä 245-kuutioisen Goggomobilin. BMW valmisti vähän aikaa GT- ja V8-malleja. 1700-mallin tuotantolinjan BMW siirsi Etelä-Afrikkaan. Siellä Glas 1700-autoa valmistettiin BMW 1804 SA ja BMW 2004 SA -nimisinä vuoteen 1974 saakka.
Claudia Schiffer

Ura

Schiffer aloitti mallintyöt vuonna 1987, kun hänet oli huomattu düsseldorfilaisessa yökerhossa. Samana vuonna hän esiintyi myös Elle-lehdessä, ja jo hetken kuluttua hän toimi Chanelin kasvona. Chanelin lisäksi Schiffer on toiminut lähes kaikkien tärkeimpien ja suurimpien muotitalojen (esim. Yves Saint Laurent, Ralph Lauren) kasvona useaan otteeseen. Hänen varsinaista kulta-aikaansa oli 1990-luku, mistä alkaen hän on poseerannut yli 500:n muoti- ja aikakauslehden kannessa, muun muassa TIME:n, ja oli hän oli ensimmäinen malli joka pääsi Rolling Stonen 10 Most Beautiful Woman -listalle. 2010-luvulla Schiffer on ollut mm. L'Oréalin mainoskasvona.
Schiffer on tehnyt myös uraa näyttelijänä. Hän on esiintynyt muutamassa elokuvassa sekä vieraillut televisiosarjoissa kuten Dharma & Greg ja Sukuvika.

Yksityiselämä

Schiffer on naimisissa brittiläisen elokuvaohjaajan ja -tuottajan Matthew Vaughnin kanssa. Heillä on kolme lasta: Caspar Matthew De Vere Drummond (s. 30. tammikuuta 2003), Clementine De Vere Drummond (s. 11. marraskuuta 2004) ja Cosima Violet De Vere Drummond (s. 14. toukokuuta 2010). Lapset ovat saaneet sukunimensä Vaughnin biologisen isän, George De Vere Drummondin, mukaan.
Kipinäseppä

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kipinäseppä kasvaa noin 19 cm pitkäksi ja yleisväritykseltään se on mustavalkoinen. Kipinäsepän pää on kokonaan valkoinen lukuun ottamatta silmien ympäristöjä ja nokan tyveä, jotka ovat väritykseltään punaiset. Rinta ja vatsa ovat väriltään valkoiset ja vatsan höyhenet ovat usein hieman kellertävät. Kipinäseppien pyrstö on musta ja siivet ovat mustan ja valkoisen kirjavat. Nokka on suurikokoinen ja tukeva ja väriltään harmaa.

Levinneisyys ja elintavat

Kipinäseppää tavataan Sambian keski- ja eteläosista. Sen elinympäristöä ovat avoimet metsätmaat, joilla kasvaa runsaasti sykomoripuita (Ficus sycamorus). Eritysien yleinen lintu on jokien ja purojen lähistöillä. Toisinaan kipinäseppä vierailee myös puistoissa ja puutarhoissa. Laji liikkuu tyypillisesti paerittian tai korkeintaan 6 yksilön ryhminä. Kipinäsepän ravintoa ovat pääasiassa hedelmät, erityisesti sykamorien hedelmät, mutta se voi myös pyydystää ravinnokseen selkärangattomia eläimiä kuten hyönteisiä. Kipinäsepät yöpyvät vanhojen viikunapuiden koloissa ja se myös rakentaa pesänsä puiden koloihin. Lajin pesimäkausi on marraskuussa.
Kipinäseppäkannan kooksi arvioidaan noin 7 800 yksilöä. Vaikka laji pystyy selviämään myös osittain hakatussa tai pirstaleisessa ympäristössä on sopivien elinympäristöjen väärän väheneminen uhka lajille. Erityisen tärkeää on, että elinympärisössä on vanhoja puita pesimäpaikoiksi. Pesimätulosta huonontaa myös harmaahunajaoppaan loisiminen kipinäseppien pesissä.
Länsi-Helsingin lukio

Länsi-Helsingin lukio (LäHe) oli Haagassa 2003–2013 toiminut lukio.

Koulun historia

Koulu perustettiin vuonna 1963 nimellä Etelä-Kaarelan yhteiskoulu. Vuonna 1977 koulu-uudistusten myötä yhteiskoulu jakaantui peruskoulun yläasteeksi ja lukioksi. Tällöin yksityinen yhteiskoulu siirtyi Helsingin kaupungin ylläpitoon ja sen nimi muuttui Etelä-Kaarelan lukioksi. Oppilaitos vaihtoi nimensä Länsi-Helsingin lukioksi muutettuaan Mäkipellontielle Haagaan 1. elokuuta 2003, jolloin tilat vapautuivat Viikkiin muuttaneelta Helsingin II normaalikoululta. Etelä-Kaarelan yläaste jäi yksin Runonlaulajantien rakennukseen vielä kolmeksi vuodeksi, kunnes se vuonna 2006 yhdistettiin Kannelmäen ala-asteen kanssa Kannelmäen peruskouluksi. Koulun toiminta loppui lukio-opiskelupaikkojen vähentämisen myötä 31. heinäkuuta 2013.

Yleistietoa koulusta

Länsi-Helsingin lukio oli viisisarjainen lukio. Opiskelijoita oli noin 540 ja opettajia 40. Viimeisenä lukuvuonna 2012–2013 koulussa opiskeli noin 340 oppilasta ja opettajia oli 25. Koululla oli valittavissa yleislinja tai tiede- ja ympäristölinja. Koulun rehtorina toimi 1.8.1977–31.7.2011 FM, kouluneuvos Seppo Karhu. Väliaikaisena rehtorina toimi TM Jouni Rasa 1.8.2011–31.7.2013. Samassa rakennuksessa toimi myös Haagan peruskoulun yläaste vuosina 2004–2013.

Koulun tilat

Lukiolla oli käytössään 16 luokkaa. Musiikkiluokka, kuvataideluokka sekä liikuntasalit olivat lukion ja peruskoulun yhteisiä. Näiden lisäksi lukiolaisilla oli käytössään kaksi ATK-luokkaa, joissa oli yhteensä noin 50 tietokonetta.
Koulurakennuksessa oli kahden liikuntasalin (215 m² ja 435 m²) lisäksi kuntosali. Isommassa liikuntasalissa oli noin 200 katsomopaikkaa.
Koulun "amfiteatterin" muotoisessa auditoriossa oli tilaa noin 600 hengelle (491 m²).
Raphaël Kusiélé Dabiré

Raphaël Kusiélé Dabiré (s. 27. huhtikuuta 1948) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Diébougoun hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin sen piispaksi 3. huhtikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dabirén aikoinaan myös papiksi vihkinyt Jean-Baptiste Kpiéle Somé, jota avustivat Anselme Titianma Sanon ja Paul Yemboaro Ouédraogo.
Prikaati K

Prikaati K (Prikaati Kuussaari (Pr.K)) oli Päämajan 23. kesäkuuta 1941 perustettavaksi käskemä suomalainen sotatoimiyhtymä, johon oli käsketty koottavaksi Suomessa asuvat itäkarjalais- ja inkeriläissyntyiset asevelvolliset, jotka olivat siirtyneet Suomeen sisällissodan ja heimosotien aikana. Prikaatiin kuului lisäksi runsaasti suomalaisia vapaaehtoisia.
Prikaati K tunnettiin alkuvaiheessa nimellä Osasto Kuussaari (Os.K). Osaston perustamisessa keskeisiä henkilöitä olivat tuleva komentaja Eero Kuussaari sekä Ragnar Nordström ja heimoaktivisti Reino Castrén.

Perustaminen ja varustaminen

Prikaati perustettiin 27. kesäkuuta – 29. heinäkuuta 1941 Kajaanissa. Perustamisen päättyessä 25. heinäkuuta prikaatin vahvuus oli 184 vienankarjalaista, 85 aunuslaista, 102 inkeriläistä, 102 heimosoturia, 188 karjalaista ja 621 vapaaehtoista. Yhteensä vahvuus oli 1324 miestä.
Prikaatiin kuului runsaasti suomalaisia vapaaehtoisia. Vapaaehtoisista suomalaisista osa oli osallistunut Suomen sisällissodan jälkeisiin heimosotaretkiin ja kuului Akateemiseen Karjalaseuraan (AKS).
Varustaminen vaati runsaasti aikaa, koska perustaminen tapahtui liikekannallepanossa perustettujen joukkojen perustamisen jälkeen ja osin jouduttiin turvautumaan tilapäisratkaisuihin.
Jani Kaaro

Jani Kaaro (s. 1971) on suomalainen tietokirjailija, tiedeaiheisiin erikoistunut toimittaja ja suomentaja. Hän on kirjoittanut muun muassa Ylelle, Helsingin Sanomiin ja Tiede-lehteen.
Kaaro jätti lukion kesken. Hänellä ei ole tieteellistä loppututkintoa, vaan hän tutustui tiedemaailmaan harrastuneisuuden kautta. Vuonna 2008 Kaaro julkaisi NeuroReport-tiedejulkaisussa Harvardin yliopiston tutkija Nouchine Hadjikhanin kanssa tieteellisen artikkelin, joka esittää uuden teorian migreenin synnystä.
Kaaro kirjoitti kolumneja Helsingin Sanomiin 2011–2015. Tekstit käsittelivät ihmisyyttä usein antropologisten tutkimusesimerkkien kautta. Monesti Kaaro merkitsi kolumniensa yhteyteen käyttämänsä lähteet sekä mahdolliset kirjasuositukset aiheesta kiinnostuneille lukijoille. Maaliskuussa 2015 ilmestyneen, rokoteskeptisyyttä käsitelleen kolumninsa yhteydessä Kaaro ilmoitti sen olleen hänen viimeinen kolumninsa Helsingin Sanomien tiedesivuille. 
Syksyllä 2012 Kaaro sai lasten- ja nuortenkirjasta Evoluutio (Avain 2011) sekä Tieto-Lauri-palkinnon että tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä kirjan kuvittaja Väinö Heinosen kanssa. Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi hänet Vuoden tiedetoimittajaksi 2015.
Kaaro asuu Porvoossa.
Albanyn piirikunta (New York)

Albanyn piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Albany, joka on samalla New Yorkin osavaltion pääkaupunki. Piirikunnassa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 304 204 ihmistä.

Historia

Albanyn piirikunta on nimetty Yorkin ja Albanyn herttuan mukaan, josta tuli myöhemmin Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningas Jaakko II. Piirikunta kuuluu niihin 12 alkuperäiseen piirikuntaan, jotka muodostivat New Yorkin provinssin vuonna 1683. Alun perin se käsitti määrittelemättömän laajan alueen. Siihen kuului nykyinen Vermontin osavaltio kokonaan ja New Yorkin osavaltio Dutchessin ja Ulsterin piirikunnista pohjoiseen. Lännessä piirikunta ulottui teoriassa Tyynellemerelle saakka.

Maantiede

United States Census Bureaun mukaan piirikunnan pinta-ala on 1 381 km², josta 1 356 km² on maata ja 25 km² (1,83 %) on vettä. Piirikunta sijaitsee New Yorkin osavaltion itäisessä keskiosassa käsittäen alueen etelään ja länteen Mohawk- ja Hudson-jokien yhtymäkohdasta. Itärajana on Hudson-joki ja osa pohjoisrajaa Mohawk-joki.
Pinnanmuodot vaihtelevat Hudson- ja Mohawk-jokien seudun tasaisesta lounaisosien vuoristoiseen, missä alkaa Catskills-vuoristo. Korkein kohta on 658 metriä merenpinnasta, alhaisin hieman merenpinnan yläpuolella Hudson-joen varrella.
Barbara Goodson

Ura

Goodson on tehnyt äänirooleja 1980-luvulta lähtien televisioon ja on tehnyt eniten äänirooleja Power Rangers aiheisiin näytelmäsarjoihin. Hän on muun muassa äänittänyt Rita Repulsaa, prinssi Sprocketia ja Orbusta Power Rangers Zeossa, sekä Mandilokia Power Rangers: Wild Forcessa. Goodson on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja myös animaatioihin Fragglit, Hämähäkkimies, Queer Duck: The Movie ja Avatar.
Animen parissa Goodson on ollut mukana dubbaamassa englanniksi sarjoja kuten Kikin lähettipalvelu, Twilight of the Dark Master, Tekkaman Blade, Final Fantasy: Legend of the Crystals, Cowboy Bebop, Akira, Love Hina ja Ergo Proxy. Hän on tehnyt urallaan jo yli 150 dubbausroolia animeen. Hänen ääntään on kuultu myös tietokone- ja videopeleissä, kuten Disgaea -pelisarjassa, Grim Fandangossa ja World of Warcraft: The Burning Crusadessa.
Kirjomerienkeli

Levinneisyys ja ravinto

Kirjomerienkelin levinneisyysalue ulottuu eteläisestä Alaskasta Chilen rannikolle. Se viihtyy hiekka- ja mutapohjilla 3–100 metrin syvyydessä, mutta havaintoja on tehty vielä 185 metrin syvyydessä. Joidenkin rauskujen tavoin se osaa jopa kaivautua pohjaan piiloon. Näin se pystyy saalistamaan pääravintoaan rauskuja, kampeloita ja muita pohjakaloja väijyksistä. Myös selkärangattomat kuten hummerit kelpaavat. Pelästyessään tai hyökätessään se pystyy ampaisemaan nopeasti liikkeelle vahvalla pyrstöllään. Sitä itseään saalistaa ihmisen lisäksi (kirjomerienkelin lihalla on taloudellista merkitystä) mm. valkohai (Carcharodon carcharias). Ihmisen ei tarvitse pelätä kirjomerienkeliä ellei tätä häiritä.

Lisääntyminen

Lisääntymisaika on touko-elokuussa. Koiraat tulevat sukukukypsiksi 8 vuoden iässä ja naaraat 13 vuoden iässä. Munat kehittyvät emon sisällä 10 kuukautta ja poikaset syntyvät 23 sentin pituisina. Kerralla voi syntyä 1–13 poikasta.
Nicole Appleton

Nicole Marie Appleton-Gallagher (s. 7. joulukuuta 1974) on kanadalainen poplaulaja. 
Appleton pääsi vuonna 1983 Sylvia Young Theatre Schooliin, jossa hän tapasi tulevan yhtyetoverinsa Melanie Blattin. Vuonna 1995 Nicole perusti sisarensa Natalien sekä Blattin ja Shaznay Lewisin kanssa All Saintsin. Suuresta kansainvälisestä menestyksestään huolimatta yhtye hajosi vuonna 2001. Sen comebackista tiedotettiin 24. tammikuuta 2006.
Appletonilla oli rakkaussuhde Robbie Williamsin kanssa, jonka hän tapasi Top of the Pops -ohjelman kuvauksessa vuonna 1997. Appleton aloitti myöhemmin suhteen Liam Gallagherin kanssa; parin poika Gene Gallagher syntyi 3. heinäkuuta 2001. Gallagher ja Appleton vihittiin 14. helmikuuta 2008.
Nicole ja Natalie Appletonilla on myös oma Appleton-duonsa. Sisarukset ovat esiintyneet elokuvassa Honest (2000).
Canelonesin viinialueet

Canelonesin viinialueisiin kuuluu suurin osa Uruguayn viinitarhoista. Laajimmat viinitarhat sijaitsevat departementin lounaisosassa Juanicon ja Progreson kaupungeissa. Tätä tiheästi viljeltyä aluetta voidaan kutsua Uruguayn viinikeskukseksi. Tannat-köynnöksien istuttaminen on koko maailman osalta keskittynyt näille alueille.

Rypälelajikkeet

Viinejä valmistetaan alueella muistakin rypäleistä kuin Tannatista. Valkoisia lajikkeita ovat Chenin Blanc, Sauvignon Blanc, Pinot Blanc ja Chardonnay, ja punaisista lajikkeista yleisimpiä ovat Shyrah, Cabernet Franc ja Merlot. Lisäksi viljellään paria italialaista rypälettä Nebbioloa and Marzeminoa.

Maaperä

Maisema, jossa useimmat Canelones viinitarhat sijaitsevat, on tasaista ja melko alavaa - kaukana yleisestä Etelä-Amerikan viininviljelyseuduista, jotka ovat tyypillisesti täynnä kaktuksia ja karut Andit taustalla. Korkeuserot Progreson ja Canelonesin kaupunkien välillä on vain 30 metriä. Tältä osin on alue lähempänä Libournen aluetta Ranskassa kuin Lujan de Cuyoa Argentiinassa. Koilliseen mentäessä löytyy hiukan vaihtelevampaa maastoa Cuchilla Granden kukkuloilla, mutta sitä ei ole vielä kuitenkaan otettu viininviljelyn käyttöön.

Ilmasto

Canelones on myös ilmastoltaan maltillinen niin kuin topografisesti. Vaikka alue sijaitsee 33. ja 34. leveyspiirien välissä, on ilmasto alueella lempeä. Vuosittaiset lämpötilan vaihtelut ovat vähäisiä, joten alueella on suhteellisen pitkä kasvukausi. Canelonesin viininviljelijät eivät ujostele huomauttaa yhtäläisyyksistä Canelonesin ja Bordeaux'n alueilla ilmaston suhteen; väitteen takana ovat meteorologiset tutkimukset.

Juanico

Juanico on kehittymässä olevan Uruguayn teollisuuden sydänmaita ja sijaitsee vain 16 km:n päässä pääkaupungista Montevideosta.
Juanicon alue on alavaa, 30-60 metriä merenpinnan yläpuolella ja erittäin tasaista. Vähäisen maankorkeuden vaihtelun vuoksi maaston vaikutus viineihin on vähäistä. Juanicoa ympäröivissä viinitarhoissa on istutettu runsaasti Tannat-rypälettä, enemmän kuin missään muualla. Rypäleelle ihanteellisessa maastossa se tuottaa runsaita, tanniinisia punaviinejä.
Alueella ei kasvateta pelkästään Tannatia vaan myös muita tunnettuja rypäleitä: valkoisista Chenin Blanc, Chardonnay, Sauvignon Blanc ja Pinot Blanc sekä punaisista Syrah, Cabernet Franc ja Merlot.
Uudet uskonnolliset liikkeet

Uudet uskonnolliset liikkeet tai uususkonnot ovat suhteellisen nuoria, joko alkuperältään uusia uskonnollisia liikkeitä, vaihtoehtoisen henkisyyden muotoja tai perinteisistä uskonnoista eronneita lahkoja. Eri tutkijat määrittelevät vaihtelevasti uususkontoihin kuuluviksi joko toisen maailmansodan jälkeen syntyneet liikkeet, 1900-luvun alun jälkeen syntyneet tai joskus sellaiset paljon vanhemmatkin liikkeet, jotka ovat tulleet merkittäviksi kuitenkin vasta 1900-luvulta alkaen. Uusia uskontoja on syntynyt aina historian aikana, mutta nykyaikana niiden määrä on kasvanut ennennäkemättömän nopeasti. Uususkontoja kutsutaan joskus myös kulteiksi, joskin usein kielteisessä merkityksessä.

Historia ja alkuperä

Enemmistö uusista uskonnoista on vanhempien uskontojen tuoreita muunnelmia, jotka ovat levinneet uusiin paikkoihin. Suuri osa on länteen levinneitä idän tai Lähi-idän uskontoja, mihin on osaltaan vaikuttanut vuoden 1945 jälkeen tapahtunut suuri muuttoliike idästä länteen. Länsimaissa on myös säilynyt ja kukoistanut 1500-luvulta lähtien vaihtoehtoinen uskonnollinen perinne, jota on kutsuttu esimerkiksi okkultismiksi tai länsimaiseksi esoteriaksi.

Lähtökohdat ja pyrkimykset

Useimmat nykyajan uususkonnot syntyvät yhdistelemällä eri uskonnollisia perinteitä. Ne syntyvät olemassa olevissa uskonnoissa, joihon kuuluu kuitenkin vähemmistöliikkeitä, jotka aloittavat uuden ilmiön. Vanhoihinkin perinteisiin pohjautuvat uususkonnot ovat samalla seurausta kaikissa uskonnoissa tapahtuvista muutoksista, joilla ne sopeutuvat uuteen aikaan ja uusiin kannattajiin. Uususkonnoilla on erilaisia pyrkimyksiä: ne voivat pyrkiä hidastamaan muutosta ja säilyttämään vanhaa, nostamaan kunniaan unohdettuja opetuksia tai kytkemään perinteeseen uusia opetuksia. Jotkin niistä lähtevät kokonaan omiin suuntiinsa.

Vakiintuminen ja asema

Useimmat uususkonnot ovat pieniä ja lyhytikäisiä, eikä niillä ehdi olla pitkäaikaista vaikutusta yhteiskuntaan. Moni niistä on edelleen kehitysvaiheessa, jossa ne muuttuvat nopeasti ja kokeilevat uusia muotoja niin järjestäytymisen, moraalin sekä pelastuksen ja valaistumisen mahdollisuuksien suhteen. Tämän häilyvyytensä seurauksena ne kohtaavat usein arvostelua vakiintuneiden uskontojen taholta. Jotkut ovat huolissaan myös uusien uskontojen vaikutuksista yhtenäiseen yhteiskuntarakenteeseen ja lain valvoman uskonnon moraalin toteutumiseen. Uususkontoja onkin pyritty torjumaan monissa maissa ja kulttuureissa, etenkin niissä yhteyksissä kun jokin niistä osoittautuu väkivaltaiseksi tai lainvastaiseksi.
Tiopentaali

Käyttö

Anestesiakäytössä tiopentaalia annetaan natriumtiopentaalina laskimonsisäisesti. Aine saavuttaa aivot 30–45 sekunnissa aiheuttaen tajuttomuuden. Minuutissa 60 % siitä on aivoissa ja sen pitoisuus siellä on huipussaan. Sen jälkeen aine alkaa levitä muualle kehoon ja 5–10 minuutissa pitoisuus on laskenut aivoissa siten, että tajunta palaa. Tunnissa metaboloituu 10–15 %.
Tiopentaali antaa nopean ja syvän tiedottomuuden, jonka aikana anestesiapotilaan hengitystie voidaan turvata esimerkiksi intuboimalla, ja ylläpitoanestesia voidaan aloittaa. Tiopentaalia käytetään anestesian ylläpidossa vain harvoissa erityistapauksissa (esimerkiksi tehohoitoa vaativa status epilepticus). Normaali annos on noin 4–6 mg/kg. Kokeneiden nukutuslääkäreiden mukaan potilaalle ei tulisi antaa enempää kuin 1 g eikä missään tapauksessa enempää kuin 2 g tiopentaalia. Aine ei sovi liikalihaville potilaille.

Muu käyttö

Tiopentaalia on käytetty kooman aiheuttamisessa ja ylläpitämisessä. Tiopentaalilla aiheutettua koomaa voidaan käyttää muulle hoidolle reagoimattoman kohonneen kallonsisäisen paineen hoitoon. 
Eläinlääketieteessä tiopentaalia käytetään lemmikkieläinten nukutukseen ja lopettamiseen.
Eutanasian sallivissa maissa (Belgia ja Hollanti) aineella aikaansaadaan ensin kooma (20mg/kg annos) jonka jälkeen annetaan kolminkertainen annos lihasrelaksanttia, kuten pankuronidibromidia.
Yhdysvalloissa tiopentaalia käytettiin vuoteen 2011 asti kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanossa, joko pelkästään tai kahden muun lääkeaineen, pankuronibromidin ja kaliumkloridin kanssa. Nykyisissä sekoituksissa tiopentaali on korvattu pentobarbitaalilla taikka midatsolaamilla. Käytettäessä pelkästään tiopentaalia kuolema tulee 45 minuutissa ja yhdistelmässä 10 minuutissa. Teloituksessa ainetta annetaan 2–5 grammaa.
Monessa osavaltiossa teloituksia jouduttiin lykkäämään syksyllä 2010, koska tiopentaalia ei ollut saatavilla. Tammikuussa 2011 lääkeyhtiö Hospira ilmoitti lopettavansa aineen tuotannon, koska ei halua sitä käytettävän teloituksissa. Tutkimuksissa on havaittu, että monet tuomitut olivat saaneet liian pienen määrän tiopentaalia ennen teloitusta. Se voi johtaa siihen, että tuomittu kokee tuskallisen ja hitaan tukehtumiskuoleman ollen samalla täysin tietoinen, mutta kykenemätön liikuttamaan lihastakaan pankuronibromidin takia.
Jotkin osavaltiot, kuten Nebraska ja Etelä-Dakota ovat kääntyneet intialaisen lääkkeenvalmistajan puoleen aineen saamisen varmistamiseksi.
Christmas Evil

Juoni

Jouluaattona vuonna 1947 Stadlingin perheen lapset näkevät, kun heidän isänsä joulupukiksi pukeutuneena tulee savupiipusta, ja tuo joululahjat. Myöhemmin perheen lapsi Harry todistaa, kun joulupukiksi pukeutunut isä harrastaa seksiä äidin kanssa. Harry järkyttyneenä juoksee ullakolle, jossa viiltää itseään käteen lattialle rikotun lasipallon sirpaleella. 
33 vuotta myöhemmin (vuonna 1980) psykopaattinen Harry toimii Jolly Dreams-nimisen lelutehtaan johtajana. Harry kokee olevansa ainoa ja oikea joulupukki. Hän on sisustanut kotinsa lukuisilla jouluaiheisilla tavaroilla, ja nukkuu sängyssä joulutontun asussa. Hän tarkkailee kiikarilla naapuriston lapsia, ja tekee heistä muistiinpanoja kirjaan. 
Harry tajuaa, että ihmiset pitävät häntä vain pilkkanaan, ja käyttävät jatkuvasti hyväkseen. Kiitospäivän aikaan Harryn nuorempi veli Phil pyytää häntä aterialle, josta Harry kieltäytyy. 
Yrityksen pikkujoulujuhlien jälkeen Harry varastaa tehtaan valmistamia leluja. Jouluaattoillan saapuessa Harry pukeutuu joulupukiksi, ja lähtee jakamaan lahjoja naapuruston lapsille. Hän lahjoittaa suuren määrän leluja lastensairaalalle. Harry saapuu läheiselle kirkolle, jossa muutamat seurakuntalaiset alkavat irvailla hänelle. Harry kostaa väkivaltaisesti puhkaisemalla yhdeltä irvailijalta silmän, ja hakkaamalla muutamaa muuta paikallaolijaa kirveellä päähän. Samana iltana Harry murtautuu häntä pilkanneen työtoverin Frankin kotiin, ja murhaa hänet. 
Jouluaamuna Harryn veli epäilee, että kaikki ei ole kohdallaan. Ihmisjoukko yrittää ottaa kiinni karkuun pyrkivää Harryä, joka päätyy lopulta veljensä asunnolle. Hän tunnustaa olevansa murhien takana. Phil raivostuu, ja tukehduttaa Harryn. Phil kantaa Harryn auton etupenkille, jolloin Harry herää, ja lähtee ajamaan pois. Ihmisjoukko edelleen seuraa häntä edeten sillalle, jolloin auto nousee ylös lentäen kuuhun.
Sarkalampi (Hartola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy.