google/wiki40b huggingface dataset:
Löikö Mörkö sisään?

Työstö

Kappale syntyi, kun Arttu Wiskarin yhtye oli keikkamatkalla Kuopioon, ja yksi yhtyeen jäsenistä, DJ ILG, päätti Suomen jääkiekkomaajoukkueen menestyksen innoittamana tehdä kunnianosoituksen Marko Anttilalle. Taustalla oli Anttilan Ruotsia vastaan tekemä 4–4-tasoitusmaali, jonka jälkeen selostaja Antero Mertaranta huudahti kolmesti ”Löikö Mörkö sisään?”. DJ ILG koki, että Mertaranta huusi fraasin niin rytmikkäästi, että se ”tarvitsi vähän biittiä alle”. Kappaleen tekeminen kesti noin puoli tuntia.

Julkaisu ja suosio

DJ ILG latasi kappaleen alun perin YouTubeen nimellä ”Mörkö”. Se alkoi kerätä suurta suosiota 24. toukokuuta, jolloin Arttu Wiskari jakoi sen Twitterissä. Myöhemmin Mökkitie Records julkaisi kappaleen myös Spotifyssa. Alkuperäisessä YouTubeen ladatussa versiossa lainataan kappaletta ”Den glider in”, mutta Mökkitie Recordsin versiossa se on korvattu.
”Löikö Mörkö sisään?” oli 27. toukokuuta kuunnelluin kappale sekä Spotifyssa että YouTubessa. Sitä kuunneltiin tuolloin Spotifyssa 113 501 ja YouTubessa yli 100 000 kertaa. Suomi oli edellisenä iltana voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden. YouTube-videota oli toukokuun 28. päivään mennessä katsottu yli 750 000 kertaa. YouTubeen oli ladattu kappaleesta useita muitakin videoita, jotka olivat keränneet tuhansia katsojia, ja niistä kahta oli katsottu yli 100 000 kertaa. 
Toimittaja Sami Pilvisen mukaan kappaleesta muodostui Suomen kisoissa saavuttaman maailmanmestaruuden iskulause sekä ikuinen klassikko. Löikö Mörkö sisään? -fraasista tuli lisäksi lentävä lause jääkiekkofanien keskuudessa.
USS Patapsco (1862)

Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui 3. maaliskuuta 1863 Savannahissa hyökkäykseen Fort McAllisteriin. Alus siirtyi huhtikuussa North Edisto joelle purjehtien 5. huhtikuuta Charlestoniin osallistuakseen hyökkäykseen kaupungin puolustajia vastaan. Kuukauden lopun alus oli lähes jatkuvassa tulitoiminnassa  samoin kuin heinä-elokuussa. Alus jatkoi taistelua kaupungin sataman suojana olevia linnakkeita vastaan ja 8.-9. syyskuuta alus tuki rynnäkköä Fort Sumteriin. Syksystä vuoden 1864 loppuun alus oli South Carolinanssa osallistuen hyökkäykseen sataman pulustuksen murtamiseksi.
Illalla 15. tammikuuta 1865 aluksen suojatessa yhteysaluksia siihen osui torpedo (miina). Alus upposi alle minuutissa vieden mukanaan 62 miehistönjäsentä.
Kristina Anapau

Kristina Anapau (s. 30. lokakuuta 1979 Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi ja varttui Havaijilla. Pian valmistuttuaan high schoolista viidentoista vuoden iässä ja mentyään University of Hawaiʻi at Mānoaan, hän esiintyi Escape From Atlantis -televisioelokuvassa. Siitä alkoi hänen uransa viihdealalla.
Patrick Bauchau

Patrick Nicolas Jean Sixte Ghislain Bauchau (s. 6. joulukuuta 1938 Bryssel, Belgia) on belgialainen näyttelijä.
Bauchau on kirjailija-tutkija Henry Bauchaun poika. Hän valmistui Oxfordin yliopistosta. Hän oli tunnettu näyttelijä jo 1960-luvulla ja on näytellyt muun muassa Éric Rohmerin elokuvissa La carrière de Suzanne (1963) ja Keräilijätär (1966). Hän tuli tunnetuksi myös saksalaisesta elokuvasta Der Stand der Dinge (Wenders, 1982). 
Bauchau on nyttemmin niittänyt mainetta osillaan englanninkielisissä  elokuvissa. Näistä huomattavimpiin kuuluvat 007 ja kuoleman katse (1985), Ekstaasi (1991) ja Panic Room (2002). Vuonna 1994 hän teki jälleen yhteistyötä Wendersin kanssa elokuvassa Lisbon Story. Huomattava televisiorooli hänellä oli sarjassa Kameleontti. Osia ollut myös elokuvissa Isku Kolumbiaan (1994) ja 2012 (2009).
Jutun loppu (elokuva)

Juoni

Julianne Moore näyttelee Sarah Milesia, naimisissa olevaa rakastajatarta. Ralph Fiennes tulkitsee päähahmon ilmeisen Greene-vaikutteisen roolin. Hän on mustasukkainen kirjailija Maurice Bendrix, jonka nainen on jättänyt pari vuotta aikaisemmin. Kuvion kolmatta osapuolta, Milesin aviomiestä, esittää Stephen Rea.

Arvioita

Ilta-Sanomien Timo Malmi toteaa käsikirjoittaja-ohjaaja Jordanin jättäneen Greenelle keskeisen katolisen problematiikan sivummalle. Ohjaaja onnistuu hänestä lähinnä Lontoon ilmapiirin tavoittamisen, hyvien näyttelijöiden ja Michael Nymanin musiikin ansiosta.

Palkinnot

Elokuva oli ehdolla kahteen Oscar-palkintoon: parhaaseen naispääosaan ja parhaaseen kuvaukseen.
NHL:n varaustilaisuus 2014

NHL:n varaustilaisuus 2014 oli 52. pidetty NHL:n varaustilaisuus. Se järjestettiin 27. – 28. kesäkuuta 2014 Wells Fargo Centerissä Philadelphiassa. Florida Panthers voitti ensimmäisen varauksen arvonnassa, jolla se varasi Aaron Ekbladin.

Varattavaksi kelpaavat pelaajat

Kaikki pelaajat, jotka ovat syntyneet 1. tammikuuta 1994 ja 15. syyskuuta 1996 välisenä aikana, olivat oikeutettuja tulemaan valituksi vuoden 2014 varaustilaisuudessa. Varattavissa olivat myös vuoden 2012 varaustilaisuudessa valitut, mutta ilman NHL-sopimusta jääneet pelaajat, jotka ovat syntyneet ennen 30. kesäkuuta 1994.
Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache

Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache on sairaala Pariisissa. Osa Assistance publique - Hôpitaux de Paris ja Versailles’n yliopisto yliopiston opetuskeskuksesta.
Se on rakennettu vuonna 1807 ja se on yksi Euroopan suurimmista sairaaloista.
Boris Petelin

Boris Petelin (s. 15. elokuuta 1924, Magadan) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1954.
Kenny Clarke

Kenneth Spearman "Kenny" Clarke (lempinimeltään Klook ja myöhemmältä nimeltään Liaqat Ali Salaam, 9. tammikuuta 1914 Pittsburgh – 26. tammikuuta 1985 Pariisi) oli yhdysvaltalainen jazz-rumpali. Hän kuului bebop-genren pioneereihin. 
Clarke toimi Minton's Playhousen vakiorumpalina 1940-luvun alussa ja osallistui moniin yöllisiin jamsessioihin, jotka johtivat bebop-tyylin syntymiseen. New Yorkissa hän soitti muiden muassa Charlie Parkerin, Dizzy Gillespien ja Thelonious Monkin sekä heitä edeltäneen jazzsukupolven muusikoiden kuten Sidney Bechet’n kanssa. 
Kenny Clarken kehittämäksi mainitaan usein ride-symbaalin eli komppipellin jatkuva käyttö hi-hatin sijasta, usein ”ding-ding-da-ding”-rytmissä. Tämä loi bebop-musiikille tyypillisen läpi kappaleen jatkuvan lautasen sihinän ja antoi rumpalille vapauksia käyttää esimerkiksi bassorumpua enemmän aksentteihin kuin tempon ylläpitämiseen.
Clarke oli Modern Jazz Quartetin alkuperäinen rumpali ja soitti yhtyeessä 1952–1955.
Clarke vieraili Pori Jazz -festivaaleilla vuonna 1969 Kenny Clarke – Francy Boland Sextetissä. Porissa hän kertoi haastattelijoille vierailleensa Suomessa aiemminkin, nimittäin Viipurissa vuonna 1937 Edgar Hayesin ison orkesterin mukana.
Clarke asui viimeiset vuotensa Pariisissa.
Hatra

Historia

Hatra sijaitsee pienessä notkossa Eufratin ja Tigrisin välisellä puoliaavikolla. Tämän linnoitetun kaupungin perustamisajasta ei ole varmuutta. 200-luvulla eaa. pienestä assyrialaisesta kylästä kehittyi linnoituskaupunki ja kauppakeskus ja seuraavalla vuosisadalla se oli jo kukoistava pysähdyspaikka kuuluisalla silkkitiellä. Hatra oli vahvasti linnoitettu ja roomalaiset keisarit yrittivät kahteen otteeseen valloittaa sitä. Trajanus epäonnistui valtausyrityksessään vuonna 116 ja Septimus Severus vuonna 198. On kuitenkin olemassa todisteita, että Hatra oli myöhemmin Rooman liittolainen. Tämä tapahtui luultavasti Gordianus III:nnen aikana 230-luvun lopulla.
Hatraan oli noussut noin vuonna 156 arabihallinto Parthian valtakunnan sisälle. Kaupunkia hallitsivat useat arabikuninkaat, jotka myös rakensivat temppeleitä. Sassanidien dynastia valtasi Hatran noin vuonna 240 joko Ardašir I:n tai Sapor I:n aikana.

Rauniot

Saksalaisten johdolla Hatrassa on tehty kaivauksia 1900-luvun alusta saakka. Irakilaiset aloittivat omat kaivaukset 1950-luvulla. Hatra on ympyränmuotoon rakennettu kaupunki, jota ympäröi kaksi muuria, joiden välissä on syvä oja. Ulommainen muuri on maavalli ja sisempi rakennettu kivestä ja siinä on neljä porttia. Ulompi muuri on 8 kilometriä ja sisempi 6 kilometriä pitkä.
Kaupungin keskuksessa on temppelikeskittymä, joka on myös ympäröity muurilla. Merkittävimmät rakennukset ovat Šamašin temppeli ja Šahiron pyhäkkö. Tämä keskusosa kaupungista on suorakulmainen ja on läpimitaltaan kaksi kilometriä. Pyhätön merkitys oli sekä uskonnollinen että myös kaupallinen.

Raunioiden tuhoaminen

7. maaliskuuta 2015 kerrottiin ääri-islamistisen Isis-järjestön tuhonneen Hatran raunioita. Tuhojen laajuutta ei vielä tiedetä. Isis pitää islamia edeltävää kulttuuriperintöä epäjumalanpalvontana. Isis tuhosi aiemmin samalla viikolla Nimrudin rauniokaupunkia.
Genté

Genté on kunta Charenten departementissa Poitou-Charentes'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 830 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Gentén pinta-ala on 12 neliökilometriä.
Heinänorsu

Koko ja ulkonäkö

Heinänorsu on kookas ja roteva perhonen, jolla esiintyy selvä ero sukupuolten ulkonäössä. Naaraalla esiintyy vaalea, lähes keltainen sekä tumma, lämpimänruskea värimuoto. Koiraat ovat väriltään vaaleanruskeasta tummanruskeaan. Naaraan etusiivet ovat pituuteensa nähden kapeammat kuin koiraalla ja siiven kärki on terävämpi. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee kaksi muuta siipeä tummemman ruskeaa poikkiviirua, joista ulompi on vino ja päättyy siiven kärkeen. Siiven ulkoreunassa on lisäksi heikosti erottuva aaltoviiru. Siiven keskiosassa on kaksi vaaleaa täplää. Takasiiven poikki kulkee vinosti viiru, jonka sisä ja ulkopuoliset alueet ovat usein eri sävyiset. Perhosen ruumis on roteva, tuuheakarvainen ja karvoituksen sävy vastaa siipien sävyä. Tuntosarvet ovat koiraalla tuuhean kaksoiskampamaiset, naaraalla ohuemmat. Huulirihmat ovat pitkät ja suuntautuvat eteenpäin muodostaen pään etuosaan kärsää muistuttavan ulokkeen. Tämä piirre on toiminut innoituksena lajin nimelle. Siipiväli koiraalla 38–52 mm ja naaraalla 50–66 mm.
Toukka on siniharmaan, mustan ja keltaisen kirjava, melko karvainen.

Levinneisyys ja lentoaika

Heinänorsua tavataan paikoitellen Keski-Euroopasta Baltiaan ja edelleen Venäjän poikki Kaukoitään ja Japaniin saakka. Lajin esiintymät ovat paikoittaisia ja paikallinen populaatio voi olla joinakin vuosina runsas mutta hävitä myöhemmin kokonaan. Suomessa heinänorsua tavataan paikoittaisesti laajalla alueella Itä- ja Keski-Suomessa sekä lounaissaaristossa ja -rannikolla. Länsi- ja Pohjois-Suomesta laji puuttuu. Perhonen lentää kesäkuun loppupuoliskolta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Kosteiden lehti- ja sekametsien, peltojen ja rantaniittyjen laji. Koiras lentää muutamia metrejä maanpinnan yläpuolella hämärästä pimeän tuloon. Naaras lentää aivan kasvillisuuden tuntumassa auringonlaskusta pimeän tuloon. Koiraita lentää myös valolle, mutta naaraita on valolle tulleista yksilöistä vain kymmenisen prosenttia.
Naaras munii 200–300 munaa heinänkorsille. Toukat elävät yksin ja talvehtivat keskenkasvuisina kasvillisuudessa lähellä maan pintaa. Toukka juo aktiivisesti vettä lehdillä olevista sadepisaroista ja kasteesta, mikä on antanut lajille sen tieteellisen nimen (lat. potatorius = juomari). Toukka on täysikasvuinen kesäkuun alussa ja vaeltaa etsimään koteloitumispaikkaa. Kotelo on kasvillisuuden joukossa keltaisen, noin 50 mm pitkän kotelokopan sisällä.

Ravintokasvi

Toukka syö heinäkasveja kuten saroja, lauhoja ja nurmipuntarpäätä.
Ralliraita

Juoni

Autoista kaiken tietävä "Luumu" (Olavi Uusivirta) jää kiinni lukuisista autoryöstöistä. Vankilasta päästyään vanhemmat lähettävät hänet maalle - kauas autohoukutuksista. Luumun setä, "Sladi" (Heikki Silvennoinen) on autokoulunopettaja ja entinen rallikartanlukija. Luumu tutustuu myös Pekkariseen (Kai Hyttinen), joka on entinen huippukuski ja jolla nyt on oma rallitalli: Team SuSa. Team SuSa ja kilpailijatalli Torppo Star Team ajautuvat erimielisyyksiin ja päätyvät kisaamaan keskenään.
Edward Lasker

Edward Lasker (3. joulukuuta 1885 – 25. maaliskuuta 1981) oli amerikkalainen shakin- ja gonpelaaja. Hän sai kansainvälisen mestarin arvonimen. Lasker oli ammatiltaan insinööri. Hän oli myös kirjailija. Hän oli myös etäistä sukua shakin maailmanmestarille, Emanuel Laskerille.
François Bozizé

François Bozizé Yangouvonda (s. 14. lokakuuta 1946) oli Keski-Afrikan tasavallan presidentti vuosina 2003–2013. Hän johti kapinaa sotilashallitsija André Kolingbaa vastaan 1980-luvulla ja oli ehdolla maan ensimmäisissä presidentinvaaleissa 1993. Bozizé oli asevoimien esikuntapäällikkö 1996–2001. Bozizé kaappasi vallan presidentti Ange-Félix Patassélta 15. maaliskuuta 2003, ja hänet valittiin uudelleen vaaleilla 2005.

Elämäkerta

Bozizé syntyi Mouilassa, Gabonissa. Hän kuuluu Gbaya-kansaan. Hän lähti sotilasuralle ja kohosi prikaatikenraaliksi jo Jean-Bédel Bokassan aikana vuonna 1978. David Dackon syrjäytettyä Ranskan kommandojen tuella Bokassan 1979 hän nimitti Bozizén puolustusministeriksi. André Kolingban syrjäytettyä Dackon syyskuussa 1981 Bozizésta tuli viesti- ja kulttuuriministeri. Hän joutui kuitenkin maapakoon tuettuaan Patassén johtamaa vallankaappausyritystä maaliskuussa 1982.
Bozizé pidätettiin Cotonouissa Beninissä heinäkuussa 1989 ja hänet luovutettiin kotimaahansa, jossa häntä kidutettiin, mutta hänet vapautettiin joulukuussa 1991. Vuoden 1993 vaaleissa, joissa Bozizékin oli ehdokkaana, presidentiksi valittiin Ange-Félix Patassé. Patassén tukijana Bozizé auttoi tätä vuosien 1996 ja 1997 kapinoiden tukahduttamisessa ja kohosi asevoimien esikuntapäälliköksi.
28. toukokuuta 2001 Patasséa vastaan tehtiin vallankaappausyritys, jonka hän kukisti Libyan joukkojen ja maassa oleilevien Kongon vapautusliikkeen kapinallisten avulla. Tämän jälkeen Bozizén uskollisuutta alettiin epäillä ja hänet erotettiin asemistaan. Kun Bozizéa yritettiin pidättää syttyi kapina. Hallituksen joukot kukistivat kapinalliset Libyan joukkojen avulla, mutta Bozizé pääsi pakoon Tšadiin. Bozizén joukot jatkoivat vastarintaa ja uhkasivat vallata pääkaupungin lokakuussa 2002, minkä Patassé torjui kongolaisten tuella.
15. maaliskuuta 2003 Bozizén tukijat saivat haltuunsa pääkaupungin Banguin. Patassé oli tuolloin Nigerissa tapaamisessa, eikä voinut palata maahan Bozizén joukkojen hallittua lentokenttää. Hän pakeni ensin Kameruniin ja sitten Togoon.
Bozizé kumosi maan perustuslain voimassaolon, mutta uusi samankaltainen hyväksyttiin kansanäänestyksellä 5. joulukuuta 2004. Hän asettui myös ehdolle vuonna 2005 järjestettyihin presidentinvaaleihin, jotka voitti.
Bozizé on pitänyt presidentin aseman lisäksi hallussaan puolustusministerin virkaa. Hänen kerrotaan olevan syvästi uskonnollinen helluntailainen.
Alkuvuodesta 2010 oppositiopoliitikko Charles Massin vaimo on syyttänyt Bozizéa miehensä katoamisesta ja oletetusta surmaamisesta.
Maan itsenäisyyden 50-vuotispäivän kunniaksi Bozozé rehabilitoi entisen keisari Bokassan.
Kapinalliset hyökkäsivät 24. maaliskuuta 2013 maan pääkaupunkiin Banguihin ja valtasivat tärkeimmät hallintorakennukset ja presidentinpalatsin. Bozizé pakeni perheineen joen yli Kongon demokraattiseen tasavaltaan, josta hän jatkoi matkaa Kamerunin pääkaupunkiin Yaoundéen. Bozizé sai väliaikaisen turvapaikan Yaoundésta. Bozizé on pyytänyt Beninistä poliittista turvapaikkaa. Uudeksi presidentiksi nousi kapinallisjohtaja Michel Djotodia, ja maata alkoi hallita kapinallisten johtama sotilasjuntta.
Yunnaninnakkeli

Levinneisyys

Yuannaninnakkelia tavataan suhteellisen pienellä alueella Kiinassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Sylvia Earle

Sylvia Alice Earle (s. 30. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen meribiologi ja tutkimusmatkailija. Hänen tieteellinen työnsä on keskittynyt merileviin. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja dokumentteja, joissa varoitetaan liikakalastuksen ja merten saastumisen vaaroista. Earle kuului laitesukelluksen uranuurtajiin. Yli 40 vuotta kestäneellä urallaan hän johti yli 50 tutkimusmatkaa ja vietti yli 7000 tuntia sukelluksissa. Hän on yksi vedenalaisia kulkuneuvoja kehittävän yrityksen perustajista. 1990-luvun alussa hän oli NOAA:ssa johtavana tutkijana.
Earle oppi laitesukelluta opiskellessaan Floridan osavaltionyliopistossa. Hän suoritti siellä kandin tutkinnon kasvitieteessä vuonna 1955. Maisteriksi hän jatkoi Pohjois-Carolinassa Duken yliopistossa, ja väitöstyössään hän tutki Meksikonlahden leviä, joista hän keräsi yli 20 000 näytettä.
1970-luvulta alkaen Earle osallistui National Geographic Societyn vedenalaisten dokumenttien ja kirjojen tuotantoon. Tutkijanurallaan hän julkaisi yli sata artikkelia.
Rentenmark

Setelit

Seteleitä laskettiin liikkeelle seuraavan kokoisina: 1, 2, 5, 10, 50, 100, 500 sekä 1000 Rentenmarkia

Kolikot

Kolikoita laskettiin liikkeelle seuraavan kokoisina: 1, 2, 5, 10 ja 50 Rentenpfennigiä sekä 1 ja 3 Rentenmarkia.
Hypokaleeminen periodinen paralyysi

Hypokaleeminen periodinen paralyysi on perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa jaksoittaista lihasheikkoutta ja joskus vakavaa halvaantumista. Sairauden aiheuttaa viallinen CNA4A-geeni. Se periytyy yleensä autosomissa dominantisti. Tapauksia on kuitenkin todettu myös ilman perinnöllisyyttä. Hypokaleemista periodista paralyysiä sairastaa arviolta yksi ihminen 100 000:sta.
Yleensä hypokaleemisen periodisen paralyysin oireet puhkeavat nuoruusiässä. Oireet ovat kuitenkin mahdollisia jo alle 10-vuotiailla.
Heikkous tai halvaus ilmenee yleensä olkapäissä ja lanteissa, mutta voi koskettaa myös käsivarsia, sääriä, silmien lihaksia sekä lihaksia, jotka auttavat hengittämään ja nielemään. Kohtaukset esiintyvät yleensä hereillä ollessa, tavallisimmin unen tai levon jälkeen. Kesken liikunnan kohtauksia esiintyy vain harvoin. Kohtausten tyypillinen kesto on 3–24 tuntia, ja niiden puhkeamisen saattaa laukaista runsaan hiilihydraatti- ja suolapitoinen ruoka tai alkoholinkäyttö.
Jos kohtaus koskettaa hengittämistä tai nielemistä auttavia lihaksia, kyseessä on hätätila. Kohtausten aikana saattaa myös esiintyä vaarallisia rytmihäiriöitä. Kalium saattaa pysäyttää kohtauksen.
Reino Kuivamäki

Reino Iisakki Kuivamäki (17. toukokuuta 1918 Ilmajoki – 26. maaliskuuta 1982 Seinäjoki) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti Suomea arvokisoissa 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa.
Kuivamäki sijoittui Oslon EM-kisoissa 1946 moukarinheiton karsinnassa yhdeksänneksi. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui, ja neljä vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa hän sijoittui loppukilpailussa parhaana suomalaisena 14:nneksi tuloksella 51,85.
Kotimaassaan Kuivamäki edusti Kajaanin Kipinää ja Kurikan Ryhtiä. Hän voitti moukarinheiton Suomen mestaruuden neljä kertaa: vuosina 1946, 1947, 1948 ja 1950. Vuonna 1949 hän sai SM-pronssia. Hän edusti Suomea 13 maaottelussa. Ennätyksekseen 186 cm pitkä Kuivamäki heitti 54,12 m vuonna 1947.
Taivallahti (Ikaalinen)

Maantietoa

Järvi on 950 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee pelto- ja metsämaastossa olevassa laaksossa ja se on yhteydessä Kyrösjärveen yhdystien 13259 alla olevan kapeikon kautta. Kapeikkoa voidaan luonnehtia salmeksi, sillä järvi oli ennen 1800-luvulla suoritettuja järvenlaskuja Kyrösjärven lahti. Siihen laskee kaksi ojaa. Rannan tuntumassa on kiinteitä tiloja ja toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa yksityiset tiet, joille pääsee yhdystieltä. Valtatie 3 ohittaa alueen 1,5 kilometrin päässä. Järvi on luodattu ja sen suurin syvyys on noin 5 metriä.
Andrew Bloxam

Andrew Bloxam (1801–1878) oli brittiläinen luonnontieteilijä.
Bloxam osallistui luonnontieteilijänä Blonden maailmanympäripurjehdukselle 29. syyskuuta 1824 – 15. maaliskuuta 1826. Hän kirjoitti matkasta päiväkirjaansa.
Bloxam nimesi linnuista oahunamakihin (Hemignathus flavus) 1827. Hän kuvaili myös niin sanotun mystisen kottaraisen (Mysterious Starling (maukenkottarainen, Aplonis mavornata)) 1825 Cookinsaarilla ja antoi linnulle tieteellisen nimen Sturnus mautiensis. Nimi ei kuitenkaan koskaan tullut virallisesti käyttöön ja lajikin on hävinnyt.
Professori Martensin lähtö

Romaanin synty

Kross toteaa omaelämäkertansa Rakkaat kanssavaeltajat toisessa osassa keskustelleensa Martensista useaan otteeseen virolaisen oikeustieteen professorin Leo Leesmentin kanssa. Leesment oli tarkkaillut maineikasta professoria lapsena, kun hän oli asunut Pärnussa lähellä Martensien kotitaloa. Leesmentin avulla Kross oli myös saanut yhteyden elossa olleeseen Martensin sukulaiseen, jonka kanssa Kross oli käynyt kirjansa päähenkilöä koskevaa kirjeenvaihtoa.
Käärinliina

Käärinliina on kangas johon ruumiis kääritään.
Sanonnalla "Käärinliinoissa ei ole taskuja" tarkoitetaan, ettei maallinen omaisuus lähde ihmisen mukana ajasta iäisyyteen ihmisen kuollessa.
Prix Fémina

Prix Fémina  on ranskalainen kirjallisuuspalkinto. Palkinnon perustivat vuonna 1904 lehden La Vie heureuse (nyk. Femina) 22 toimittajaa. Palkinnon jakotilaisuus järjestetään vuosittain marraskuun ensimmäisenä keskiviikkona, ja tuomaristo koostuu yksinomaan naisista. Palkintoon kuuluu myös kukka-asetelma.
Prix Feminan ohella on myös olemassa Prix Femina Essai joka myönnetään esseistiikassa ansioituneelle,  ja Prix Femina Étranger parhaalle ulkomaiselle romaanille. 
Sofi Oksanen sai vuoden 2010 Prix Femina étrangerin.
Pääjärvi (taajama)

Maantiede ja asutus

Pääjärven kunnan pinta-ala on 53,29 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Louhen piirin Ambarnyin ja muissa ilmansuunnissa Kiestingin kuntaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesialuetta
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön. Kunnan alueella virtaavat Pontselenjoki (ven. Pontša) ja Korpijoki (Tuhkapaduk). Järviä ovat Kalladijärvi, Tuhka, Kollat ja Ruokonjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.
Pääjärven taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 67 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 19 % karjalaisia, 7 % valkovenäläisiä, 3 % ukrainalaisia ja 1 % suomalaisia.

Historia

Suomalaisten rakentama Pääjärven taajama on perustettu vuonna 1973.

Liikenne, talous ja palvelut

Pääjärven kautta kulkee Louhen ja Suoperän rajanylityspaikan välinen päällystetty maantie A136, josta haarautuu soratie Paanajärven kansallispuistoon. Taajamasta on linja-autoyhteydet Louheen ja Petroskoihin. Sen luoteis- ja pohjoispuolella on kaksi huoltoasemaa. Muurmannin radalta Louhessa Pääjärvelle haarautuvalla sivuradalla on vain tavaraliikennettä. Taajaman länsipuolella sijaitsee käytöstä poistettu lentokenttä.
Seudun pääelinkeino on metsäteollisuus. Pääjärvellä toimii puunhankintaa ja sahateollisuutta harjoittava Pääjärven metsäteollisuuspiiri sekä Paanajärvi-niminen yhteisyritys. Taajamassa on metsänhoitoalueen ja valtion metsätaloudet konttorit, Paanajärven kansallispuiston hallinto sekä tulliasema.
Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kotiseutumuseo, poliklinikka, sairaala, posti, pankki ja joukko kauppoja. Taajamassa on ortodoksinen kirkko.

Matkailu

Pääjärvellä toimii kaksi hotellia: 70-paikkainen Bolšaja Medveditsa ja 15-paikkainen Solo. Tuhkajärven rannalla on lomakylä.