google/wiki40b huggingface dataset:
Moreno Veloso

Moreno Veloso (s. 22. marraskuuta 1972 Salvador) on brasilialainen muusikko. Hän on Caetano Veloson poika ja aloitti laulamisen 3-vuotiaana, kuusi vuotta myöhemmin myös kitaransoiton. Lauluntekijänä hän debytoi vuonna 1982 isänsä kappaleessa ”Um Canto de Afoxé para Bloco Do Ile”. Teini-ikäisenä Veloso kiersi isänsä ja Gilberto Gilin kanssa lyömäsoittajana. Myöhemmin hän soitti selloa Carlinhos Brownille. Hän on perustanut oman studionsa. Hän on julkaissut muun muassa kokeellisen albumin Music Typewriter (2001) yhdessä Alexandre Kassinin ja Domênico Lancelottin kanssa.
Emma Bonino

Emma Bonino (s. 9. maaliskuuta 1948 Bra, Cuneon maakunta) on italialainen pitkän linjan poliitikko. Hän on johtava vaikuttaja Italian radikaaleissa, joka ajaa taloudellista ja sosiaalista liberalismia. Ensi kertaa Bonino tuli valituksi Italian edustajainhuoneeseen vuonna 1976. Vuonna 2017 Bonino oli yhdessä muiden eurooppamielisten pienpuolueiden kanssa perustamassa uutta vaaliliittoa +Europa, joka osallistui Italian vuoden 2018 parlamenttivaaleihin omana listanaan.   
Bonino opiskeli kieliä Bocconin yliopistossa Milanossa ja valmistui vuonna 1972 . Vuonna 1998 hän sai Asturian ruhtinaan palkinnon. 1990-luvun alussa Bonino johti Monikansallista radikaalipuoluetta. Italian radikaalipuolueen seuraaja Italian radikaalit perustettiin vuonna 2001. Bonino on tehnyt työtä yksilönvapauksien ja ihmisoikeuksien puolesta muun muassa ajamalla naisen oikeutta aborttiin ja vastustamalla kuolemanrangaistuksen käyttöä. 
Toukokuussa 2008 Boninosta tuli yksi Italian senaatin varapuheenjohtajista. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Euroopan parlamentin jäsenenä (1979–2006), Euroopan komissiossa kuluttaja- ja kalastuskommissaarina (1995–1999), Italian Eurooppa-asiain ja kansainvälisen kaupan ministerinä (2006–2008) sekä Italian ulkoministerinä (2013–2014). Bonino on saanut lukuisia kunnianosoituksia, joista merkittävimpiä ovat esim. Italian tasavallan ansioristi (suurristin ritari, 2015) ja Ranskan Kunnialegioona (komentaja, 2009).
HMCS CC-2

Valmistus

Chilen laivasto tilasi aluksen Seattle Construction and Drydock Companyltä  nimellä Antofagasta ja sen köli laskettiin 31. joulukuuta 1913. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1914. Chile ei kuitenkaan lunastanut tilaamaansa alusta ja Brittiläisen Kolumbian pääministeri Sir Richard MbBride lunasti aluksen. Dominion hallinto hyväksyi McBriden hankinnan ja Kanadan laivasto otti aluksen palvelukseen kaksi päivää myöhemmin.

Palvelus

Oltuaan kolme vuotta koulutuksessa ja partiotehtävissä länsirannikolla alus määrättiin sisaraluksensa HMCS CC-1:n kanssa Eurooppaan. Sukellusveneet lähtivät 21. kesäkuuta 1917 Halifaxista emäaluksensa HMCS Shearwaaterin saattamana merelle. Alukset olivat ensimmäiset Britannian sotalipulla varustetut alukset, jotka läpäisivät Panaman kanavan. Alukset kuitenkin osoittautuivat sopimattomiksi ylittämään Atlantin ja ne jatkoivat palvelustaan Halifaxissa romuttamiseensa saakka vuonna 1920.
Sámuel Teleki

Sámuel Teleki von Szék (1. marraskuuta 1845 – 10. maaliskuuta 1916) oli unkarilainen kreivi ja tutkimusmatkailija. Hän johti retkikuntansa Pohjois-Keniaan, jossa hän ensimmäisenä eurooppalaisena näki Keniassa sijaitsevan ison järven, jonka hän nimesi Rudolfjärveksi. Järvi sai nimen siihen aikaan Itävallan kruununprinssinä olleen Rudolfin mukaan.
Anni Klein

Anni Klein (s. 1982) on suomalainen teatteriohjaaja ja teatterin tekijä. Klein (ent. Ojanen) valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2009 ja on työskennellyt mm. Kansallisteatterissa, Teatteri Viiruksessa, sekä Tallinnassa Von Krahl -teatterissa.
Anni Klein on Laura Jäntin, Eero Ojasen ja Armin Kleinin tytär.
Reenpää

Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist) on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet kulttuurissa ja varsinkin kustannustoiminnassa. Suku on vuosikymmeniä hallinnut ja johtanut kustannusosakeyhtiö Otavaa.
Suku lähtee ilomantsilaisen talollisen pojasta Henrik Kukkosesta, joka opiskellessaan papiksi 1810-luvulla otti itselleen uuden nimen Renqvist (ruots. "puhdasoksa"), sillä halusi olla "puhdas oksa viinipuussa Kristuksessa". 1930-luvun puolivälissä Alvar Renqvistin lapset päättivät suomentaa sukunimensä, mutta torjuivat isoisoisänsä alkuperäisen nimen Kukkonen. Useiden sukukokousten jälkeen päädyttiin nimeen Reenpää, joka otettiin käyttöön vuonna 1935.
Taaleri

Taaleri, taalari eli talari on nimitys monissa maissa 1500–1800-luvulla lyödyille rahoille. Nimitys juontuu böömiläisestä Sankt Joachimsthalin kaupungista, jonka hopeakaivoksen hopeasta ensimmäiset taalerit tehtiin. Dollarit ja Slovenian tolar ovat saaneet nimensä taalerista.

Ruotsin taalari

Taalari oli Ruotsin ja Suomen yhteisen historian tärkein rahayksikkö. Saksalaisen mallin mukaisen rahan otti käyttöön vuonna 1534 Kustaa Vaasa. Taalarin jakoyksikkönä oli šillinki, joka oli 1/48 taalaria. Arvoltaan 1 taalari oli 4 Ruotsin markkaa, joka oli 32 äyriä.
Ruotsissa taalarin juuria voidaan hakea Taalainmaalta (Dalarna), jossa sijaitsee sittemmin Unescon maailmanperintökohteeksi julistettu historiallinen kuparikaivos. Erityisesti 1600-luvulla kuparin ollessa metallina arvossaan rahoja alettiin lyödä Taalainmaan kupariin eli taalariin. Koska rahan arvo oli suhteessa siihen käytetyn metallin arvoon, kuparitaalarit olivat varsin suuria ja painavia kuparipellin kappaleita eli plootuja (ruots. plåt ’levy, pelti’). Karkeasti verraten yksi kuparitaalari oli vajaa kilogramma kuparia. Tukholman vanhan kaupungin Kungliga Myntkabinettetissä voi kokeilla vanhojen taalareiden painoa. 
1600-luvun alkupuolella kaksi hopeamarkkaa vastasi yhtä kuparitaalaria ja kaksi kuparitaalaria yhtä hopeataalaria. Kurssit kuitenkin vaihtelivat eri rahojen välillä niihin käytettyjen metallien arvon vaihtelun mukaan. Taalarin ostovoima vaihteli talouden yleisten lainalaisuuksien mukaan. Esimerkiksi marraskuussa 1776 Turussa tynnyrillinen rukiita maksoi 60 kuparitaalaria ja tynnyrillinen ohria 42 kuparitaalaria. Samaan aikaan Tukholmassa rukiit maksoivat 44–45 ja ohrat 30 taalaria tynnyriltä.

Ahvenanmaan taalariaikeet

Vuonna 1991 Ahvenanmaan raha-automaattiyhdistys PAF pyrki laskemaan liikkeeseen taalariarvoisia kolikoita. Tarkoitus oli ilmeisesti ainakin käyttää niitä paikallisrahana virallisen rahan rinnalla, kuten eräissä muissa valtioissa on luvallista. Asiasta syntyi kohua, ja liikkeellelasku kiellettiin, koska Suomen ainoa laillinen rahayksikkö oli markka. ”Kolikot” sulatettiin Suomen Rahapajassa, mutta sovittiin kuitenkin, että PAF sai korvauksena 6 miljoonaa markkaa.
Myöhemmin, vuonna 1994, on lyöty 10, 50 ja 100 taalarin arvoisiksi merkittyjä, kolikon näköisiä poletteja. Niissä on merkintä ”CASINO” ja nekään eivät ole virallista rahaa, mutta niitä on myyty matkamuistoiksi ja mm. käytetty pelimerkkeinä.
Tris(hydroksimetyyli)aminometaani

Synteesi

Tris(hydroksimetyyli)aminometaani valmistetaan nitrometaanista ja formaldehydistä, jotka ovat kiinteässä olomuodossa. Aineet sekoitetaan ja reaktio tapahtuu emäksisen katalyytin avulla alle 55 °C lämmössä. Reaktion lopulla seokseen lisätään suolahappoa. Tuote liuotetaan metanolin ja dikloorimetaanin seoksella ja pelkistetään nikkelikatalyytin avulla.

Käyttö

Tris(hydroksimetyyli)aminometaanipuskuriliuos valmistetaan aineen vesiliuoksesta, johon lisätään hieman suolahappoa. Puskuriliuos toimii parhaiten pH:n ollessa 7,20–9,10. Tämä on useiden eliöiden fysiologinen pH, mikä tekee tris(hydroksimetyyli)aminometaaniliuoksesta käyttökelpoisen puskurin biokemiallisissa tutkimuksissa. Sama pH-alue on myös fosfaattipuskureilla, mutta ne voivat reagoida useiden solujen yhdisteiden kanssa. Hopeakloridielektrodeja ei tulisi käyttää, koska hopea ja tris(hydroksimetyyli)aminometaani muodostavat niukkaliukoisia yhdisteitä, jotka haittaavat elektrodien toimintaa.
Tris(hydroksimetyyli)aminometaanin käyttöä metabolisen asidoosin hoidossa on tutkittu. Tutkimusten mukaan aineen teho voi jopa olla parempi kuin yleisesti sairauden hoitoon käytetyn natriumbikarbonaatin, koska tris(hydroksimetyyli)aminometaanin puskurointikyky on parempi.

Terveysvaikutukset

Tris(hydroksimetyyli)aminometaani on limakalvojen ärsytystä aiheuttava yhdiste. Nieltynä aine aiheuttaa pahoinvointia, häiriöitä verenkierrossa, ihon sinistymistä ja jopa tajuttomuuden. Ihokosketuksessa yhdiste voi aiheuttaa tulehduksen.
Aili Havas

Aili Lemmikki Havas (vuoteen 1906 saakka Örling, 3. heinäkuuta 1903 Lempäälä – 17. maaliskuuta 1988) oli suomalainen lähetystyöntekijä, joka teki elämäntyönsä Suomen Lähetysseuran juutalaislähetyksen parissa Palestiinassa ja Israelissa.
Teologian maisteri Havas lähti lähetystyöntekijäksi Palestiinaan loppuvuodesta 1931. Seuraavana vuonna hän kirjautui myös opiskelijaksi Jerusalemin heprealaiseen yliopistoon. Vuonna 1940 Havas oli mukana perustamassa lastenkotia Euroopasta tuleville juutalaispakolaisille ja 1945 sen yhteyteen avattiin myös hepreankielinen koulu sekä päiväkoti. Havas työskenteli Jerusalemissa aina vuoteen 1969 saakka. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin ensimmäisenä naisena Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtorin arvonimi.
Havaksen työtoverina Israelissa oli vuodesta 1946 lähtien Rauha Moisio. Heidät mainitaan Israelin tunnetuimpiin nykykirjailijoihin kuuluvan Amos Ozin romaanissa Kertomus rakkaudesta ja pimeydestä (2004). Oz oli tutustunut naisiin 9-vuotiaana pikkupoikana Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948. Hän omisti teoksensa koko 47. luvun Havakselle ja Moisiolle.
Aili Havaksen veljiä olivat kokoomuksen kansanedustajana toiminut saarnaaja Väinö Havas ja runoilija Eero Havas.
Fernando Meirelles

Fernando Meirelles (s. 9. marraskuuta 1955 São Paulo) on brasilialainen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat Jumalan kaupunki (2002) ja Uskollinen puutarhuri (2005).
Meirelles oli vuonna 2004 ehdolla Oscar-palkinnon ja vuonna 2006 Golden Globen saajaksi.  
Vuonna 2008 sai ensi-iltansa Meirellesin ohjaama José Saramagon romaaniin Kertomus sokeudesta perustuva Blindness.
Takaraivoluu

Takaraivoluu (lat. os occipitale) kuuluu kallon luihin (ossa cranii) ja se koostuu kolmesta yhteen liittyneestä osasta. Pars basilaris sijaitsee alimmaisena ja sen alaosassa on atlaksen kanssa artikuloiva condylus occipitalis. Pars lateralis sijaitsee pars basilariksen molemminpuolin ja siinä oleva uloke, processus paracondylaris, toimii pään lihasten kiinnittymiskohtana. Squama occipitalis sijaitsee ylimpänä takaraivoluussa ja sen yläosassa on palpoitavissa oleva kyhmy, crista nuchae. Kaikki kolme takaraivoluun osaa osallistuvat niska-aukon (foramen magnum) muodostamiseen.
Adolf Wasenius

Adolf Fredrik Wasenius (1829–1903) oli suomalainen yritysjohtaja ja porvarissäädyn jäsen valtiopäivillä.
Wasenius otti 1852 vastuulleen isänsä Gustaf Otto Waseniuksen perustaman viljaliikkeen. Hän hankki yhdessä Leonard Borgströmin kanssa 1856 Tervakosken paperitehtaan ja ryhtyi sen johtajaksi. Hän oli valtiopäivillä porvarissäädyn jäsen 1872–1900 vuotta 1894 lukuun ottamatta. Hän oli ensin Tanskan varakonsuli vuodesta 1887, sitten vuodesta 1895 pääkonsuli.
Ella Kitunen

Ella Augusta Vilhelmina Kitunen, o.s. Europaeus (3. elokuuta 1890 Utajärvi – 8. lokakuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ravitsemustieteilijä.
Kitusen vanhemmat olivat lääninagronomi Anders Theodor Europaeus ja Kristina Sofia Riikonen ja puoliso vuodesta 1917 professori Eemeli Kitunen. Ella Kitunen tuli ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916, filosofian maisterin arvon hän sai 1916. Kitunen teki 1930- ja 1940-luvuilla useita opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Valtion siementarkastuskeskuksen assistenttina hän toimi 1918–1922 ja eri oppilaitoksissa luonnontieteiden ja ruokatalouden opettajana 1928–1938. Kitunen oli Helsingin yliopiston maatalouspoliittisen laitoksen ylimääräinen assistentti 1939–1947. Hänellä oli useita ruoka- ja kotitalouteen liittyvä luottamustehtäviä, hän oli muun  muassa Työtehoseuran ja kansanhuoltoministeriön elintarviketoimikunnan johtokunnan jäsen 1943–1948. 
Kitunen vaikutti merkittävästi ravintokemian tuomiseen kotitalousopintoihin, mitä varten hän myös suunnitteli koelaboratorion ja -keittiön. Hän oli mukana työryhmässä, jonka 1940 tekemän ehdotuksen pohjalta Helsingin yliopistoon perustettiin 1940-luvulla kodin taloustieteen ja ravintokemian oppituolit. Yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan ensimmäinen naispuolinen kunniatohtori hänestä tuli 1958. Kitunen sekä julkaisi alaltaan oppikirjoja että laati useita muita julkaisuja.
Tongan kieli

Luokitus

Tonga kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Sen läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluvat muun muassa niue, jonka kanssa tonga muodostaa tongalaisen kieliryhmän.

Aakkoset

Tongaa kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Sen aakkosissa on 17 kirjainta. Tongaa kirjoittivat alun perin lähetyssaarnaajat 1800-luvun alussa. Silloin tongalle ei kuitenkaan ollut vielä vakiintunut mitään tiettyä kirjoitusjärjestelmää. Nykyiset aakkoset otettiin käyttöön vuonna 1943.
Tongassa on 12 konsonanttia /p t k m n ng s l f v h ' / sekä viisi lyhyttä vokaalia /i e a o u/ ja viisi pitkää vokaalia /i: e: a: o: u:/. ' tarkoittaa glottaaliklusiilia ja kaksoiskirjain ng äng-äännettä.

Sanoja

Tamai tarkoittaa isää tai setää. Isän sisko on mehekitanga. Äiti tai äidin sisko on fa'ē, eno on tu'asina tai fa'ē tangata. Paikallinen vene on popao (englanniksi outrigger canoe). Lukusanoja: taha (1), ua (2), tolu (3), hongofulu (10). Muita sanoja: aka juuri, Finilani Suomi, haka tanssiliike tai keittää, hele veitsi, hū mennä sisään, hui luut, la'ā aurinko, lao laki tai sääntö, pasikala polkupyörä, ponga saniainen, pulū sininen, pupu tiheä, pupū piippu, pūpū kurlata tai huuhtoa suu, pusi kissa, tahi meri, telinga korva, Tohi Tapu Raamattu, toto veri, 'uto aivot, vao fihifihi viidakko, vāsua simpukka.

Murteet

Tongan pohjois- ja eteläosien välillä on murrevaihtelua. Kaikki tongan puhujat kuitenkin ymmärtävät toisiaan ongelmitta.

Kielioppi

Tongan sanajärjestys on VSO (verbi-subjekti-objekti).
Osittaisderivaatta

Osittaisderivaatta on matematiikassa usean muuttujan funktion derivaatta yhden muuttujansa suhteen annetulla muuttujan arvolla. Osittaisderivaatalla voidaan tutkia, mikä vaikutus yhden muuttujan muutoksella on funktion arvoon varioitavan muuttujan arvon ympäristössä. Sillä on sovelluksia tieteen, tekniikan ja talousteorian aloilla.

Osittaisderivaattafunktiot

Osittaisderivaattafunktio on usean muuttujan funktiolauseke, jolla voi laskea funktion osittaisderivaatan arvon halutussa pisteessä. Osittaisderivaattafunktio on vastaava käsite kuin derivaattafunktio, mutta siinä derivoidaan lauseke vain yhden muuttujan suhteen muiden muuttujien jäädessä vakion asemaan.

Useamman kertaluvun osittaisderivaatat

Kertaluvulla ilmaistaan osittaisderivointien lukumäärää. Kolmannen kertaluvun osittaisderivaatta saadaan osittaisderivoimalla funktio yhden muuttujan suhteen ja tämä derivaatta osittaisderivoidaan jonkun muuttujan suhteen ja tämä toiseen kertaan osittaisderivoitu lauseke osittaisderivoidaan kolmannen kerran yhden muuttujansa suhteen. Valitut muuttujat eivät vaikuta kertalukuun.
Christoffer Taxell

Poliittinen ura

Taxell toimi yhtäjaksoisesti RKP:n kansanedustajana 1975–1991 ja puolueen puheenjohtajana vuosina 1985–1990. Taxell toimi oikeusministerinä 1979–1987 Mauno Koiviston ja Kalevi Sorsan hallituksissa, minkä jälkeen hän oli vielä Holkerin hallituksen opetusministerinä 1987–1990. Taxellin ministerikausi kesti yhtäjaksoisesti 4 037 päivää, eli 11 vuotta.
Lokakuusta 2008 Taxell johti komiteaa, joka valmisteli Suomen perustuslain uudistusta.

Elinkeino- ja kulttuurielämässä

Vuosina 1990–2002 Taxell oli Partekin toimitusjohtaja ja vuosina 2005–2006 Elinkeinoelämän keskusliiton puheenjohtaja. Taxell on istunut myös Finnairin hallituksen puheenjohtajana sekä Elinkeinoelämän valtuuskunnan, Boliden Borgsöe AB:n, Sampon, Luvata International Oy:n ja Nordkalkin hallitusten jäsenenä.
Yritysmaailman ulkopuolella Taxell on toiminut muun muassa Åbo Akademin kanslerina. Lisäksi hän on Stiftelsen för Åbo Akademi ja Föreningen Konstsamfundet rf:n hallitusten puheenjohtaja. Taxell toimii Yliopistoallianssin hallituksen puheenjohtajana ja johti Euroopan kulttuuripääkaupunkihanketta hallinnoivaa Turku 2011 -säätiötä.
Vuoden 2012 kevätkaudella Taxellin nimi on tullut julkisuudessa esiin useiden niin sanottujen hyvä veli -asuntojärjestelyiden yhteydessä. Taxell on ollut mukana Finnairin Mika Vehviläisen, puolustusministeri Stefan Wallinin ja Veritasin Kjell Sundströmin asuntojärjestelyissä.

Tausta ja yksityiselämä

Taxellin isä Lars Erik Taxell on toiminut myös RKP:n puheenjohtaja. Taxell valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1972. Hän on ollut naimisissa Rachel Nygård-Taxellin kanssa vuodesta 1974, ja heillä on kaksi lasta.
Kuntalehti

Historia

Ensimmäinen Kuntalehti ilmestyi alkuvuodesta 1993, jolloin se korvasi aiemmat kuntien keskusjärjestöjen lehdet: Suomen Kunnat -lehden ja Suomen Kunnallislehden.
Sommelier

Sommelier (suom. sommelieeri) on viinien tuntija, joka työskentelee ravintolassa. Sommelier hallitsee erityyppiset viinit sekä rypäleet ja osaa suositella asiakkaalle hänen käyttötarkoitukseen ja hinnaltaan sopivaa viiniä ravintolan laajastakin valikoimasta.
Demokraattinen sosialistinen puolue

Demokraattinen sosialistinen puolue (jap. 民主社会党, Minshu shakaitō, myöhemmin jap. 民社党, Minshatō) oli Japanissa vuosina 1960–1994 toiminut sosialistinen puolue.
Puolue perustettiin vuonna 1960, kun ryhmä maltillisia poliitikkoja erosi Japanin sosialistisesta puolueesta. DSP kannatti sosiaalidemokratiaa ja hyvinvointivaltion rakentamista, vastusti totalitarismia ja tuki Japanin ja Yhdysvaltain välistä liittoa. Puolueen perustajiin kuuluivat Nishio Suehiro (puheenjohtaja 1960–1967), Kasuga Ikkō (puheenjohtaja 1971–1977) ja Sasaki Ryōsaku (puheenjohtaja 1977–). Se oli sosialistisen internationaalin jäsen ja sai suuren osan kannatuksestaan Dōmei-ammattiyhdistysliikkeeltä.
1970- ja 1980-luvuilla DSP sai yleensä noin 6–7 prosentin äänisaaliin, mutta kärsi suuren vaalitappion vuoden 1990 vaaleissa. Se hajosi vuonna 1994 ja muodosti muutaman muun puolueen kanssa Shinshintō-puolueen, josta tuli vuoden 1996 vaaleissa suurin oppositiopuolue. Monet sen jäsenistä liittyivät myöhemmin Demokraattiseen puolueeseen.
Murmaši

Maantiede

Murmašin kunnan pinta-ala on 636 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kuolan piirin Tuuloman ja Mežduretšjen, koillisessa Kuolan ja Molotšnyin, idässä Kildinstroin, etelässä Pušnoin ja lännessä Ylä-Tuuloman kuntiin. Pinta-alasta 95,6 % on metsää
Tuulomajoki on padottu kunnan luoteisrajaa seuraavaksi Ala-Tuuloman tekojärveksi. Kunnan alueella sijaitsee osa Tuuloman rauhoitusalueesta. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, apatiitti ja titaani.

Historia

Murmašin koski tunnettiin saamelaisten pyyntipaikkana 1500-luvulta lähtien. Paikalle syntyi pysyvä asutus vuoden 1920 tienoilla. Nykyinen taajama on saanut alkunsa vuosina 1934–1936 rakennetun Ala-Tuuloman vesivoimalaitoksen työläisasutuksesta. Vuonna 1938 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.

Liikenne, talous ja palvelut

Murmašin kautta kulkee Kuolan ja Nikkelin välinen rautatie sekä Kuolasta Ylä-Tuuloman kautta Lotan raja-asemalle johtava maantie. Taajamasta on linja-autoyhteydet Kuolan kautta Murmanskiin sekä Pritšalnyin kautta Tuuloman sovhoosille. Kunnan alueella sijaitsee Murmanskin lentoasema.
Kunnan talous perustuu sähköntuotantoon ja -jakeluun sekä liikenteeseen. Taajamassa toimii myös rakennusyrityksiä, Pohjoisen laivaston korjauspaja sekä Nerpa-telakan lihan ja maidon tuotantoon erikoistunut maatila. Paikkakunnalla on kaksi rangaistussiirtolaa.
Palveluihin kuuluu neljä lastentarhaa, alakoulu, kaksi keskikoulua, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kolme kirjastoa ja poliklinikka. Taajamassa toimii Laplandija-niminen parantola.
Sorvijärvi (Häijää)

Maantiede

Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Matolammin laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 200 metriä pitkä laskuoja Jänniin, jonka kautta vedet laskevat Saikkalanjokeen.
Järven rantaviiva on 0,85 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata. Sen rannalla on yksi maatila ja pari loma-asuntoa, joille johtaa tiet Häijäältä ja Uotsolasta.
Hänen olivat linnut

Juoni

Hieman hupsu ja omalaatuinen Adele Broms elää talossaan miesvainajaltaan rovasti Birger Bromsilta perimiensä täytettyjen lintujen ympäröimänä. Toinen keskeinen henkilö on pappilan palvelijatar Alma. Teos rakentuu pitkälti Adelen ja Alman välisen dialogin varaan, kuvailevaa kerrontaa on niukalti. Adele palaa muisteluissaan menneisiin: valotetaan Birgerin varhaiseen kuolemaan päättynyttä, lyhyeksi jäänyttä avioliittoa ja Adelen huonoja välejä kälyihinsä Elsaan ja Teodolindaan.  Teodolindan aviomiehen, apteekkari Holgerin, kanssa Adele tulee hyvin toimeen. Holger kirjoittaa Adelelle tekaistuja reseptejä, joilla Adele saa rauhoittavat lääkkeensä. Mies vierailee usein Adelen ja Alman luona ja toisinaan lähentelee Almaa.
Adelen ja Birgerin asuttama pappila on tuhoutunut tulipalossa vuosikymmeniä sitten ja lintujen pelastaminen oli Birgerille ensiarvoisen tärkeää. Birger kuolee joitakin vuosia tulipalon jälkeen ja Adele muuttaa Antti-poikansa kanssa Birgerin entiseen kotitaloon. Adelen sisäköt kaikkoavat yksi toisensa jälkeen, sillä he eivät siedä leskiruustinnan oikkuja. Pitkäpinnaisimmaksi osoittautuu Alma, mutta hänenkin mittansa täyttyy Adelen hulluuskohtauksista. Hän ei kuitenkaan jätä Adelea lopullisesti.

Muuta

Teoksessa Sininen laulu Vartion romaania luonnehditaan "kerronnaltaan mestarilliseksi, paikoin unenomaiseksi". Vartion kuoleman jälkeen julkaistun romaanin viimeistelivät Paavo Haavikko ja Tuomas Anhava. Hänen olivat linnut on julkaistu ruotsiksi nimellä Fåglarna var hans.
Harry van Hoof

Harry van Hoof (s. 16. maaliskuuta 1943, Hilversum) on hollantilainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikin sovittaja. Hän toimi Alankomaiden kapellimestarina eurovision laulukilpailussa 15 kertaa, vuosina 1972 - 1979, 1986, 1988–1990 sekä 1992–1994. Näistä vuonna 1975 Alankomaat voitti kilpailun.
Bardolino (viini)

Bardolino-viinit ovat italialaisia viinejä, joita tuotetaan Bardolinon kaupungin seudulla Gardajärven kaakkoispuolella Venetossa Koillis-Italiassa. Classico-viinien tuotantoalue käsittää Affin, Bardolinon, Cavaionin, Costermanon, Gardan ja Lazisen kunnat. Viinit valmistetaan pääosin Corvina- ja Corvinone-rypäleistä.

Bardolino-viiniluokat

Laatuluokiteltuja ja nimisuojattuja Bardolino-viinityyppejä ovat Bardolino DOC- ja Bardolino Superiore DOCG -viinit.
Laatuluokan Bardolino DOC -viinit ovat punaviinejä (Rosso tai Novello), roseviinejä (Chiaretto) tai kuohuviinejä (Chiaretto Spumante). Niitä tuotetaan vuosittain noin 20 miljoonaa litraa (vuonna 2014).
Bardolino Superiore DOCG on punaviiniä, joka varastoidaan vähintään yksi vuosi ennen myyntiä. Viiniä tuotetaan vain 0,2 miljoonaa litraa vuodessa (vuonna 2014).
Ṯā’

Ṯā’ eli thā’ (arab. ثاء‎, ṯā’, pers. ‏ث‎, s̱e) on arabialaisen kirjaimiston neljäs kirjain. Erikseen esiintyvä ṯā’ kirjoitetaan kaarena, jonka yläpuolella on kolme pistettä (ث), ja muiden kirjainten kanssa se liitetään viivalla edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen (esim. سث sṯ, ثا ṯā, سثا sṯā). Kirjaimen äännearvo on arabiassa [θ] ja persiassa [s].
Ṯā’-kirjainta ei pidä sekoittaa sindhissä käytettyyn ṭe-kirjaimeen (ٽ). Ṯā’n kolme pistettä piirretään ylöspäin osoittavan kolmion muotoon, kun taas sindhin ṭe-kirjaimessa pisteet ovat alaspäin osoittavan kolmion muodossa.
Jerome Schneewind

Jerome B. Schneewind (s. 1930) on yhdysvaltalainen filosofi ja Johns Hopkinsin yliopiston filosofian emeritusprofessori. Hän on käsitellyt erityisesti etiikkaa, kuten eettisten teorioiden tyyppejä ja Immanuel Kantin etiikkaa, brittiläisiä empiristejä, ja utopioita.
Schneewind opiskeli Cornellin ja Princetonin yliopistoissa. Ennen tuloaan Johns Hopkinsiin vuonna 1981 hän on opettanut Princetonin, Chicagon, Yalen ja Pittsburghin yliopistoissa sekä Hunter Collegessa New Yorkissa. Hän on opettanut myös Leicesterin, Stanfordin ja Helsingin yliopistoissa.