google/wiki40b huggingface dataset:
Karol Kurpiński

Karol Kurpiński (6. maaliskuuta 1785 – 18. syyskuuta 1857) oli puolalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän aloitti musiikinopintonsa uruilla. Jo kaksitoistavuotiaana hän pääsi urkuriksi kirkkoon, jossa hänen setänsä toimi pappina. 15-vuotiaana hän liittyi viulistiksi kreivi Feliks Polanowskin yksityiseen orkesteriin, johon hänen toinen setänsä kuului.
Vuoden 1808 vaiheilla Kurpinski sävelsi ensimmäisen oopperansa Pygmalionin. Vuonna 1810 hän asettui Varsovaan, missä pääsi oopperan kapellimestariksi. Hän opetti musiikkia monissa alan oppilaitoksissa ja perusti musiikkilehden.
Kurpinski sävelsi 24 näyttämöteosta (oopperoita ja baletteja), pianomusiikkia, lauluja sekä kamarimusiikkia.
Margareta Aminoff

Gerda Margareta Aminoff (o.s. von Rettig; 23. maaliskuuta 1913 Helsinki – 1998) oli suomalainen järjestövaikuttaja ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen (RKP) poliitikko.
Aminoffin vanhemmat olivat RKP:n puheenjohtaja Eric von Rettig ja Nanna Wilhelminä Ahlström. Aminoff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1930 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuushistoriaa ja pohjoismaista filologiaa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän työskenteli ruotsinkielen ja kansalaistaidon opettajana Helsingin tyttöjen ammattikoulussa 1948–1964. Aminoff oli Barnavårdsföreningen i Finland -yhdistyksen sihteeri vuosina 1937–1942 ja Väestöliiton ruotsinkielisen rinnakkaisorganisaation Svenska befolkningsförbundet i Finlandin toiminnanjohtaja vuodesta 1951. Hän oli toimittajana Aftonpostenissa 1944–1945, radiokriitikkona Nya Pressenissä 1948–1949 ja teatterikriitikkona Appellissa 1949–1960.
Aminoff kuului RKP:n puoluehallitukseen vuosina 1957–1962 ja laajennettuun puoluehallitukseen vuodesta 1962, ja oli puolueen Helsingin-osaston varapuheenjohtaja vuodesta 1966. Hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon vuosina 1961–1968 ja oli edustajana suomenruotsalaisilla kansankäräjillä vuodesta 1964. Aminoff teki Helsingin valtuustossa vuonna 1962 aloitteen Eläintarhanajojen kieltämisestä vaarallisena tapahtumana.
Margareta Aminoffin puoliso oli vuodesta 1936 toimittaja ja poliitikko Torsten G. Aminoff.
Hyundai i20 WRC

Kuljettajat

Vuonna 2013 auton testikuljettajina sen kehitystyössä toimivat Juho Hänninen, Chris Atkinson sekä Bryan Bouffier, joilla kaikilla oli myös kokemusta MM-ralleista edellisten kausien aikana. Mikko Hirvosen huhuttiin olevan lähellä sopimusta tallin kanssa. Lopulta Hirvonen ei kuitenkaan tehnyt sopimusta tallin kanssa, vaan testikolmikon lisäksi Hyundain autoja kaudella 2014 ajoivat Thierry Neuville ja Dani Sordo.
Ensimmäisen MM-rallivoiton Hyundai sai Neuvillen ajamana Saksan rallista 2014. Ykköstila oli uran ensimmäinen myös kuljettajalle ja kartanlukija Nicolas Gilsoulille.
Vasili Košetškin

Pelaajaura

Košetškin aloitti uransa Lada Toljattin riveissä varamaalivahtina. Hänestä tuli seuran ykkösmaalivahti kaudella 2005–06, pelaten 41 runkosarjapeliä 51:stä.  
Košetškin on pelannut Lada Toljattin lisäksi myös Metallurg Magnitokorskissa, ennen siirtymistään Severstal Tsherepovetsiin. Košetškin on pelannut Severstalin ykkösvahtina kaksi kautta, ja hän on joukkueensa avainpelaajia. Košetškin luetaan yleisesti KHL:n parhaiden maalivahtien joukkoon.

Maajoukkueura

Košetškin oli olympiakultaa voittaneen venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueen ykkösmaalivahti Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Košetškin on ollut Venäjän maajoukkueessa voittamassa MM-kultaa 2009, MM-hopeaa 2010, sekä MM-pronssia 2007. Košetškin oli Venäjän kakkosvahti 2007 ja 2010 kisoissa, joissa hän pelasi molemmissa kolme ottelua. 2009 kisoissa Košetškin oli kolmosvahti.
Nevirapiini

Ominaisuudet ja käyttö

Nevirapiini on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta, joka liukenee niukasti veteen. Happoliuoksiin se liukenee hyvin. Nevirapiini kuuluu ei-nukleosidisiin käänteiskopioijaentsyymin inhibiittoreihin. Käänteiskopioijaentsyymin toiminnan estyessä virus ei kykene tuottamaan DNA:taan eikä lisääntymään. Nevirapiinia käytetään yhdistelmänä lamivudiinin ja atsidotymidiinin tai stavudiinin kanssa. Nevirapiini tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1996 ja oli ensimmäinen ei-nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin inhibiittori. Nevirapiinia käytetään erityisesti kehittyvissä maissa.

Haittavaikutukset

Tyypillisimmät nevirapiinin haittavaikutukset ovat yliherkkyysoireet kuten ihottuma ja maksan entsyymiarvojen nousu. Se voi myös aiheuttaa hepatiitin, joka voi olla jopa hengenvaarallinen. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat kuumeilu ja lihaskivut.
Nikita Gusev

Ura

Kaudeksi 2013–2014 Gusev siirtyi Jugra Hanty-Mansijskin riveihin vuoden mittaisella sopimuksella. Tammikuussa 2014 Gusev teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa.
Syksyllä kesken kauden 2015–2016 Gusev siirtyi Jugra Hanty-Mansijskista SKA Pietariin. Gusev teki SKA:n kanssa, kevääseen 2017 ulottuvan sopimuksen.
21. kesäkuuta 2017 NHL:n laajennusvaraustilaisuudessa tulokasjoukkue Vegas Golden Knights sai Gusevin pelaajaoikeudet, kun Golden Knights varasi puolustaja Jason Garrisonin Tampa Bay Lightningista. Vegas sai vaihdossa myös toisen kierroksen varausoikeuden vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuuteen sekä neljännen kierroksen varausoikeuden vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuuteen.
Heinäkuussa 2017 Gusev teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KHL-seura SKA Pietarin kanssa, joka pitää hänet seurassa kevääseen 2019 saakka.
Kaudella 2018–2019 Gusev teki viimeisellä sopimuskaudellaan uransa huippupisteet tehden 62 runkosarjaottelussa 17 maalia ja antaen 65 maaliin johtanutta syöttöä. Hän voitti KHL:n piste- ja syöttöpörssin. Pudotuspeleissä Gusev teki 18 ottelussa 19 tehopistettä. Yhdeksän KHL-kauden aikana Gusev teki 391 ottelussa 332 tehopistettä ja on näin 10. tehokkain pelaaja KHL:n historiassa. Gusev valittiin KHL:n tähdistöotteluun neljästi vuosina 2015, 2016, 2018 ja 2019.
14. huhtikuuta 2019 Gusev purki sopimuksensa SKA:n kanssa ja teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Vegas Golden Knightsin kanssa. Hän liittyi joukkueen vahvuuteen kesken pudotuspelien. Gusev ei kuitenkaan pelannut ainuttakaan ottelua Golden Knightsissa. Joukkue kauppasi hänet kauden jälkeen New Jersey Devilsiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon.

Maajoukkueura

Gusev on edustanut Venäjää alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa kerran vuonna 2012. Venäjän A-maajoukkuetta Gusev on edustanut urallaan kevään 2017, 2018 ja 2019 Jääkiekon MM-kisoissa. Hän edusti venäläisiä urheilijoita vuoden 2018 talviolympialaisissa.
Hr. Ms. K IV

Palvelus

Alus lähti 3. syyskuuta 1921 Vlissingenistä merelle ja se matkasi Algerin, Suezin kanavan, Adenin ja Colombon kautta Tandjong Priokiin, jonne se saapui 23. joulukuuta. Aluksen etummaisessa akkuhuoneessa tapahtui räjähdus Colombossa 9. marraskuuta, jolloin kaksi miestä sai surmansa ja yksi loukkaantui.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1936.
K. Z. Tallgren

Kaarlo Zacharias Tallgren (21. heinäkuuta 1879 Ruovesi – 1. maaliskuuta 1932 Karjalohja) oli suomalainen kirkkoherra ja kristillinen kirjailija.
Tallgrenin vanhemmat olivat tuomiokapitulin asessori, rovasti Ivar Markus Tallgren (1850–1936) ja Jenny Maria Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Turun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1901 ja filosofian maisteriksi 1903. Tallgren suoritti teologian erotutkinnon 1904 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Tallgren oli Karjalohjan kirkkoherrana 1916–1926, Naantalin kirkkoherrana 1926–1927 ja uudelleen Karjalohjan kirkkoherrana vuodesta 1927 alkaen.
Tallgren oli naimisissa vuodesta 1908 Anna Elin Sjöblomin kanssa.
Harmaakurkkubulbuli

Levinneisyys

Harmaakurkkubulbulia tavataan Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa ja Nigeriassa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Giánna Terzí

Elämä

Terzí syntyi 7. toukokuuta vuonna 1980 Thessalonikissa, Kreikassa. Hän on kreikkalaisen poplaulajan Paschális Terzísin tytär. 20-vuotiaana hän muutti Ateenaan tavoitellen musiikkiuraa, julkaisten vuonna 2006 albumin nimeltä Gýrna to kleidí yhdessä Cobalt Music -nimisen levy-yhtiön kanssa. Tämän jälkeen hän allekirjoitti sopimuksen Minos EMI -nimisen levy-yhtiön kanssa ja julkaisi vuonna 2008 albumin nimeltä Áse me na taxidépso yhdessä saman nimisen singlen kanssa. Terzí muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin ja työskenteli kykyjenetsijänä Interscope Recordsille.
27. lokakuuta 2017 Terzí valittiin yhdeksi kahdestakymmenestä artistista, jotka olivat läpäisseet Ellinikós Telikós 2018-kilpailun esikarsinnan. Hänen kappaleensa ”Óneiró mou” edusti Panik Records -levy-yhtiötä. Myöhemmin 8. marraskuuta hänet valittiin yhdeksi viidestä artistista, jotka valittiin kilpailemaan televisioituun finaaliin. ”Óneiró mou” pääsi kolmen parhaan kappaleen joukkoon, sen jälkeen kun kaksi viidestä kappaleesta diskattin niiden "Kreikkalaisen soundin" puuttumisen johdosta. 15. helmikuuta 2018 ilmoitettiin, että kahden muun artistin kappaleiden levy-yhtiöt eivät suostuneet maksamaan 20 000 € maksua Kreikan televisioyhtiölle ERT:lle, joten ne diskattiin jättäen ainoastaan ”Óneiró moun” jäljelle. 16. helmikuuta ilmoitettiinkin, että Terzín kappale ”Óneiró mou” edustaa Kreikkaa vuoden 2018 Euroviisuissa.
Clawfinger

Clawfinger on ruotsalainen rapcorea (rap metal) soittava yhtye. Yhtye oli ensimmäisiä lajityypin edustajia. Yhtye tunnetaan aggressiivisesta mutta melodisesta musiikistaan, sekä poliittisista ja antirasistisista sanoituksistaan. Yhtye laulaa englanniksi.

Historia

Yhtyeen perustivat vuonna 1988 Zak Tell ja Jocke Skog työskennellessään yhdessä Rosenlundin sairaalassa Tukholman lähellä. Vuonna 1990 Bård Thorstensen ja Erlend Ottem liittyivät yhtyeeseen.
Clawfingerin ensimmäinen single Nigger (1993), on nimestään huolimatta antirasistinen kappale, ja sai suuren suosion Ruotsissa. Yhtye sai vuonna 1994 kaksi Grammy-palkintoa Ruotsin Grammy-gaalassa (Paras Hard Rock yhtye, paras video)
Clawfingerin esikoisalbumia Deaf Dumb Blindia (1993) myytiin maailmanlaajuisesti noin 600 000 kappaletta.
Clawfinger on julkaissut tähän mennessä 7 studioalbumia ja myynyt miljoonia levyjä.
Tampereen naiskaarti

Tampereen naiskaarti oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 toiminut punakaartien yksikkö, joka oli osa Tampereen punakaartia. Lisäksi sen toiminnassa oli mukana Pirkkalan pitäjän alueelta koottu Pispalan naiskaarti.
Naiskaartin osallisuudesta sisällissodan aikaisiin Tampereen taisteluihin on vuosikymmenten kuluessa esitetty monia eri näkemyksiä. Kaartilaisten urheutta on perinteisesti ylistetty ja heitä on pidetty urhoollisian taistelijoina, mutta esimerkiksi Tampereen naiskaartista 2000-luvulla kirjoittanut tutkija Tuomas Hoppu on pitänyt tarinoita suuresti liioiteltuina.

Yleistä

Tampereen naiskaarti perustettiin työläisnaisten omasta aloitteesta 11. maaliskuuta 1918 eli vajaata viikkoa ennen valkoisten aloittamaa Tampereen piiritystä. Tamperelaisista työläisnaisista kootun yksikön vahvuus oli parhaimmillaan noin 270 henkeä. Sen jäsenet olivat pääosin nuoria naimattomia naisia, joista nuorimmat olivat vasta teini-ikäisiä. Kaarti palveli suurimman osan ajasta lähinnä vartiopalveluksessa ja miliisitoiminnassa, mutta osallistui myös varsinaiseen taistelutoimintaan. Tampereen taistelun aikana kuoli yhteensä 11 kaartin jäsentä. Punaisten antautumisen jälkeen valtiorikosoikeuden eteen joutui 117 kaartilaista, joista ehdottoman tuomion sai 29 naista.

Elokuva

Vuonna 2015 valmistui Tampereen naiskaartista kertova elokuva Tuntemattomat. Raatihuoneen puolustajat 1918, jonka on ohjannut Timo Malmi. Se perustuu hänen vuotta aikaisemmin julkaisemaansa runokokoelmaan.
Pertti Kekki

Pertti Vilhelm Kekki (s. 1940) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Helsingin yliopiston yleislääketieteen professori vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteitaan ovat terveydenhuolto, terveystaloustiede ja hoidon laadun arviointi. Hän jäi eläkkeelle 2008.
Kekki on Suomen ensimmäinen yleislääketieteen professori. Virka perustettiin Helsingin yliopistoon 1.elokuuta 1981 lääkintö­hallituksen pää­johtaja Erkki Kivalon esityksestä. Kekki kutsuttiin sitä hoitamaan Lapualta, missä toimi kansanterveystyön johtavana lääkärinä. Viran tultua hakuun hän haki sitä. Kolme kansainvälisesti tunnettua ja arvostettua ulkomaista (Skotlanti, Hollanti ja Norja) yleislääketieteen professoria asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle sijalle. Myös lääke­tieteellinen tiede­kunta asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle ehdokassijalle (hakijoita oli kolme). Presidentti Mauno Koivisto nimitti hänet 1.1.1984 alkaen Helsingin yliopiston yleislääketieteen varsinaisen professorin virkaan opetusalana avoterveydenhuolto, erityisesti terveys­keskusten toiminta. Professuurin nimike muutettiin asetuksella 1.3.1987 alkaen yleislääketieteen ja perusterveydenhuollon professuuriksi, minkä katsottiin paremmin kuvaavan opetusalaa.
Karl Robert Malmström

Karl Robert Malmström (16. maaliskuuta 1830 Turku – 21. toukokuuta 1900 Antrea) oli suomalainen, ruotsinkielinen pappi ja runoilija.
Malmströmin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Malmström ja Maria Lindgren. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1851 ja hänet vihittiin papiksi 1854. Malmström oli Turun kaupungin sairashuoneen saarnaajana 1858–1874 ja kehruuhuoneen saarnaajana 1861–1876. Tämän jälkeen hän oli Turun 2. kappalaisena 1874–1883 sekä Antrean kirkkoherrana 1883–1900. Hän pakinoi Åbo Underrättelser-lehdessä nimimerkillä Ali vuosina 1876–1883. Malmström sai rovastin arvon 1885.
Malmström kirjoitti runoja juhlatilaisuuksiin, ja hänen runonsa saivat vaikutteita Zacharias Topeliuksen runoista.
Malmström oli naimisissa vuodesta 1857 Lucina Konstantia Ingeborg Walleniuksen (1832–1919) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori Paul Rurik Bruno Malmström (1872–1919) ja taidemaalari Tyra Malmström (1875–1928).
Wolfgang Dauner

Wolfgang Dauner (s. 30. joulukuuta 1935 Stuttgart) on saksalainen fuusiojazzpianisti ja -säveltäjä. Hänet tunnetaan United Jazz and Rock Ensemblen jäsenenä ja yhteistyöstään muun muassa Hans Kollerin, Albert Mangelsdorffin, Volker Kriegelin ja Ack van Rooyenin kanssa.
Dauner opiskeli trumpetin- ja pianonsoittoa sekä sävellystä Stuttgartin musiikkikorkeakoulussa ja oli sitten mukana Joki Freundin sekstetissä 1960-luvun alussa. Hän esiintyi useilla festivaaleilla eri puolilla Saksan liittotasavaltaa ja levytti esikoisalbuminsa trionsa kanssa 1964. Albumi oli yksi ensimmäisistä free jazz -levytyksistä Euroopassa. 1960-luvun loppupuolella Dauner johti Stuttgartissa radioyhtiön jazzyhtyettä ja sävelsi sille teoksia. Vuonna 1970 hän perusti Hans Kollerin kanssa jazzrock-yhtye Et Ceteran ja toimi Free Sound & Super Brass Big Bandin toisena johtajana. The United Jazz And Rock Ensemblen jäsenenä 1970-luvun puolivälistä alkaen hän alkoi tuoda esiintymisiin mukaan teatterin, oopperan ja tanssitaiteen elementtejä.
Dauner on säveltänyt myös elokuvamusiikkia ja lastenoopperan. Hän on levyttänyt muun muassa levymerkeille Mood, Columbia, MPS ja ECM Records.
Jazzhistorioitsija Joachim-Ernst Berendt luetteli 1980-luvun alussa Daunerin yhtenä tärkeimmistä fuusiopianisteista ja syntetisaattorin käyttäjistä jazzissa.
Pori Jazz -festivaaleilla Dauner on vieraillut viulisti Jean-Luc Pontyn kanssa 1970 ja omine yhtyeineen 1973.
John Paischeff

Oy John Paischeff Ab

Paischeffin huonekaluliikkeen perusti kauppias John Paischeff yhdessä setänsä Alexein kanssa vuonna 1889. Liike aloitti toimintansa Helsingissä Simonkatu 6:ssa. Vuonna 1891 liike muutti Kaivokatu 12:een. Samana vuonna liikkeen yhteyteen perustettiin myös verhoomo ja liike erikoistui huonekalujen, huonekalu- ja verhokankaiden tukku- ja vähittäiskauppaan. Liike myös harjoitti erilaisten huonekalujen valmistukseen liittyvien tarvikkeiden välitystä. Liikkeen liikevaihto kasvoi nopeasti ja vuonna 1909 se oli jo yli 500 000 markkaa . Samana vuonna Johnin setä Alexei kuoli jättäen Johnin johtamaan yritystään yksin. 1.7.1910 liike muutti uusiin tiloihin Mikonkatu 7:ään Agrosin taloon, jossa yrityksellä oli näyttelyhuoneisto ensimmäisessä ja toisessa kerroksessa, sekä suuret varastohuoneet neljännessä kerroksessa. Kauppalehti kirjoitti uusista tiloista vuonna 1909: 
»Kaikki nykyaikaiset mukavuudet, kuten hissit ja suuret näyttelyakkunat, ovat uudessa huoneistossa käytettävissä.» 
Vuonna 1913 liikkeestä perustettiin osakeyhtiö Oy John Paischeff Ab. Paischeffin liike ei itse valmistanut huonekaluja, vaan osti ne alihankkijoiltaan. Suurin osa kalusteista tuotiin Suomeen Pietarista, Tallinnassa sijaitsevilta Luther-tehtailta ja Thonetin tehtailta Wienistä. Suomalaisista toimittajista liike hyödynsi Soukan puuseppiä, jotka valmistivat huonekaluja Paischeffin liikkeen myyntihinnaston mukaisesti. Paischeff välitti myös Billnäsin konttorihuonekaluja, Muuramen kalustoja, Wrightin kori- ja pajuhuonekalutehtaan tuotteita ja suomalaisten puuseppien tuotantoa eri puolilla Suomea, pääosin Nakkilasta ja Urjalasta (viimeksi mainituista keinutuoleja). Liike myi myös eri valmistajien rautasänkyjä. Huonekaluliikkeen ansiosta suomalaisten kotien (niin kaupunki- kuin maaseutukotien) interiöörit alkoivat samankaltaistua.
John Paischeffin osuus osakeyhtiöstä laski ajan kanssa. Hänen kuolemansa jälkeen leski Ester Paischeff omisti 34 % yhtiöstä. Ester yritti jatkaa yrityksen toimintaa, mutta 1920-luvun taloudellisten vaikeuksien jälkeen liike lopetettiin vuodenvaihteessa 1931-1932. Liikkeen entinen työntekijä Hans Schering yritti jatkaa vielä toimintaa, mutta vararikkoanomus toimitettiin 11.4.1933.
Harkkohytti

Harkkohytti on aikaisemmin raudan valmistuksessa käytetty yksinkertainen sulatusuuni, joka erotuksena masuuniin oli kertatäyttöinen, eli raudan tuotanto ei ollut jatkuvaa, vaan uuni täytyi välillä tyhjentää ja täyttää uudelleen. Harkkohytti tehtiin muuraamalla harmaasta kivestä tai tiilestä jättäen se ylhäältä avoimeksi, jotta harkkohytti saatiin täyttää ja tyhjentää sieltä käsin. Raudan valmistus tapahtui täyttämällä hytti kerroksittain sydellä ja malmilla. Harkkohytin alaosassa oli reikä, josta puhallettiin palkeilla ilmaa hyttiin sysien palaessa, jolloin puhalletun ilman happi reagoi hehkuvien hiilien kanssa synnyttäen hiilimonoksidia, joka pelkistää raudan. Näiden nahkaisten palkeiden käyttövoimana saattoi olla vesiratas, tai sitten niitä käytettiin käsivoimin. Harkkohytin sulatus kesti puolesta yhteen vuorokauteen. Raudan pelkistyessä syntyi hytin pohjalle kuonapitoinen sulain eli harkko, joka sitten harkkohytin tyhjentämisen yhteydessä nostettiin harkkohytin yläpäästä ulos ja vietiin sitten aluksi pilkottavaksi ja valkohehkuiseksi tulistamisen jälkeen tiiviimmäksi taottavaksi. Rauta täytyi sitten hiilestää ja karkaista, jotta siitä voitiin valmistaa esimerkiksi työkaluja. Harkkohyteissä valmistettu rauta oli kuitenkin usein hataraa ja kuonaista eikä soveltunut hyvin taottavaksi. 
Harkkohyttejä käytettiin Suomessa erityisesti 1800-luvulla teollisesti raudan valmistukseen järvimalmista ja suomalmista. Näiden malmien kosteus ja epäpuhtaudet pyrittiin poistamaan polttamalla niitä nuotiossa ennen harkkohyttiin laittamista. Tätä kutsuttiin pasuttamiseksi. Harkkohyttien avulla raudanvalmistusta harjoitettiin myös varsinkin Itä-Suomessa talonpoikien kotitarveteollisuutena, koska alueella oli runsaasti järvi- ja suomalmia saatavissa.
TV3 (Ruotsi)

Ohjelmisto

TV3:n ohjelmistoon kuuluvat muun muassa Simpsonit, Kovan onnen kundi ja Nanny. Ohjelmistossa on myös kotimaisia ohjelmia, kuten Musikmatchen tai dokumenttisarja Blåljus.
Perhosuinti

Perhosuinti on yksi uintitekniikoista ja kilpailulaji. Perhosuinti on fyysisesti ja teknisesti vaativin ja vapaauinnin jälkeen toiseksi nopein uintilaji yhdessä selkäuinnin kanssa. Perhosuinnissa molemmat kädet heitetään eteenpäin veden pinnan yläpuolella yhdessä kahden potkun kanssa.

Perustekniikka

Perhosuintia uidaan vatsallaan. Vauhti tuotetaan käsivedoilla ja jaloilla.
Käsivedon alussa uimarin kädet osuvat veteen pään etupuolella lähellä toisiaan. Tämän jälkeen käsiä yleensä viedään hieman sivulle ja sitten ne laitetaan koukkuun ja niitä ryhdytään viemään taaksepäin kämmenten osoittaessa varpaita kohti. Käsiä viedään kohti reisiä ja vedon loputtua ne nostetaan vedenpinnan yläpuolelle ja tuodaan takaisin eteen. Vedon palautuksen alussa uimari kääntää päätään eteenpäin tai sivulle voidakseen tarvittaessa hengittää.
Yhden käsivedon aikana tehdään kaksi ns. delfiinipotkua, jossa molemmat jalat tekevät pystysuuntaista potkuliikettä. Ensimmäinen potku eli ns. ykköspotku tehdään käsien tullessa veteen ja ns. kakkospotku käsien tehdessä lopputyönnön. Nilkat pidetään suorina ja polviakin koukistetaan vain vähän.

Perhosuinnin fyysinen vaativuus

Perhosuinti on kuluttavin ja fyysisesti vaativin uintilaji mutta lyhyillä matkoilla toiseksi nopein. Verrattaessa perhos- ja selkäuinnin maailmanennätyksiä ero on suurimmillaan sadalla metrillä ja lähes olematon kahdellasadalla. Lähtö ja käännökset tosin vaikuttavat vertailuun, sillä selkäuinnissa lähdetään liikkeelle vedestä, jolloin sukellukseen saa pienemmän voiman kuin muissa uintilajeissa.
Aloitteleville uimareille perhosuinnin oppiminen on usein vaikeaa, ja kilpailusääntöjen mukaisen tekniikan hallitseminen vaatii monilta pitkään kestävää harjoittelua. Osa kilpauimareista tosin pitää rintauintia perhosta raskaampana uintimuotona. Erityistä merkitystä tekniikan oppimisessa on hartiaseudun lihasten liikkuvuudella. Vaativuudestaan johtuen perhosuintia ei juuri käytetä kuntoilumuotona.
Euroopan patenttijärjestö

Euroopan patenttijärjestö (lyh. EPOrg, European Patent Organisation) on vuonna 1977 perustettu kansainvälinen järjestö jonka tehtävänä on eurooppapatenttien myöntäminen. Sen organisaatio on määritelty vuonna 1973 allekirjoitetussa Euroopan patenttisopimuksessa (EPC) jonka mukaan sen kaksi toimielintä ovat Euroopan patenttivirasto (EPO) sekä Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto.

Jäsenmaat

Järjestöllä on 38 jäsenvaltiota (suluissa liittymisaika): Belgia (1977), Alankomaat (1977), Iso-Britannia (1977), Luxemburg (1977), Ranska (1977), Saksa (1977), Sveitsi (1977), Italia (1978), Ruotsi (1978), Itävalta (1979), Liechtenstein (1980), Espanja (1986), Kreikka (1986), Tanska (1990), Monaco (1991), Irlanti (1992), Portugali (1992), Suomi (1996), Kypros (1998), Turkki (2000), Bulgaria (2002), Slovakia (2002), Tšekki (2002), Viro (2002), Slovenia (2002), Unkari (2003), Romania (2003), Puola (1.3.2004), Islanti (1.11.2004), Liettua (1.12.2004), Latvia (1.7.2005), Kroatia (1.1.2008), Norja (1.1.2008), Pohjois-Makedonia (1.1.2009), San Marino (1.7.2009), Albania (1.5.2010), Serbia (1.10.2010).
Järviönjärvi (Rokkakoski)

Maantieto

Järvi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee peltomaiden keskellä ja länsipuolella on maatila. Järveen on johdettu yksi pelto-oja ja sen laskuoja purkautuu lähes samasta kohtaa ja kulkee 1,4 kilometriä ja yhtyy Lavajokeen Joenkulmalla. Rantaan ei ole rakennettu asuntoja eikä järvelle johda muita teitä kuin läheiselle maatilalle.

Historiaa

Vanhassa 1840-luvun Hämeenkyrön pitäjänkartassa järvi on piirretty nimettömänä näkyviin.
Axe historique

Axe historique (ranskaa, ”historiallinen akseli”; tunnetaan myös nimillä Voie Triomphale ja Voie Royale) on noin kahdeksan kilometriä pitkä samansuuntaisten katujen ja puistojen muodostama kaakko–luode-suuntainen kaupunkiakseli Pariisissa. Se alkaa keskustasta Louvren taidemuseon sisäpihalta ja ulottuu La Défensen esikaupunkiin. Akseliin sisältyvät muun muassa Tuileries’n puisto ja Champs-Élysées-puistokatu, ja sen varrella ovat muun muassa aukiot Place de la Concorde ja Place Charles de Gaulle (ent. Place de l’Étoile) sekä Pariisin kolme riemukaarta, Arc de Triomphe du Carrousel, varsinainen Riemukaari (Arc de Triomphe) ja Grande Arche. Akseli on rakentunut vähitellen vuosisatojen kuluessa alkaen Tuileries’n puutarhan perustamisesta 1500-luvulla. La Défense rakennettiin akselin päätteeksi vasta 1900-luvun jälkipuolella.
Yrjö Heimovaara

Yrjö Reinhold Heimovaara (sukunimi aik. Hellstén; 14. kesäkuuta 1887 Maaria – 2. maaliskuuta 1920 Turku) oli suomalainen maalari ja näytelmäkirjailija.
Heimovaara kuoli selkäydintautiin Turun pakkotyölaitoksessa maaliskuun alussa 1920. Hänet oli tuomittu punakaartin pakkovärvärinä toimimisesta Suomen sisällissodan aikana.