google/wiki40b huggingface dataset:
Ichizō Otofuji

Ichizō Otofuji (1899-1998) oli japanilaisen perinteisen taistelukoulukunnan Shindō Musō-ryūn (jap. 免許皆伝, myös Shintō Musō-ryū jap. 神道夢想流杖道) merkittävimpiä opettajia 1900-luvulla. Koulukunnan perusti 1600-luvun alussa japanilainen Musō Gonnosuke Katsuyoshi (jap. 夢想權之助勝吉). Ichizō Otofuji oli Hanjiro Shiraishin oppilas ja Shindō Musō-ryūn Fukuoka-linjan ylläpitäjä.

Otofujin toiminta jōjutsun ja jōdōn parissa

Otofuji oli Kiroku Takayaman ja Takaji Shimizun ohella Shintō Musō-ryūn 24. pääopettajana (shihan) pidetyn Hanjiro Shiraishin (1842–[927) historiallisesti merkittävimpiä oppilaita. Shiraishi myönsi hänelle menkyo kaidenin eli täyden opetuslisenssin. Otofuji edustaa Shintō Musō-ryū jōjutsun niin sanottua Fukuoka-haaraa (jap. Fukuoka ryū-ha). Shintō Musō-ryūn suunnat saattavat erota tekniikoiden suoritustavassa enemmän toisistaan kuin kendoliiton nykyaikaisesta budōlajista ZNKR seitei jōdōsta (jonka Takaji Shimizu kehitti 1900-luvulla Shindō Musō-ryū jōdōsta) vaikka ovatkin samaa SMR-jōdō perinnettä. Ichizō Otofuji avusti merkittävästi Takaji Shimizua tämän kehittäessä ZNKR seitei jōdōn Shintō Musō-ryū jōjutsusta 1900-luvun alkupuolella.
Komisario Maigret (televisiosarja)

Arvostelut

Leena Virtanen kirjoitti Helsingin Sanomien arvostelussaan että ensimmäinen jakso on verryttelyä mutta toinen on ”täysipainoisempaa jännitysviihdettä”.
Kell Brook

Ammattinyrkkeilyura

Brook ryhtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2004. Uran ensimmäiset 10 vuotta Brook otteli tuntemattomia nyrkkelijöitä vastaan saaden kehäkokemusta. Vuonna 2014 Brook kohosi IBF liiton välisarjan mestriksi voittamalla Shawn Porterin enemmistöpäätöksellä kahden tuomarin saadessa Brookin ottelun voittajaksi ja yhden tuomarin nähdessä ottelun päättyneen tasan. Brook puolusti mestaruutta menestyksekkäästi Ionut Dan Ionia, Frankie Gavinia ja Kein Bizieriä vastaan kunnes hävisi Gennadi Golovkinille ottelun viidennessä erässä avustajan heitettyä pyyhkeen kehään luovuttamisen merkiksi. Uransa toisen tappion Brook kärsi Errol Spence nuoremmalle vuoden 2017 toukokuussa käydyssä kamppailussa. Ottelussa Brook sai pahan osuman vasempaan silmäänsä seitsemännessä erässä ja näki siitä eteenpäin kaiken kahtena. Brook hävisi ottelun 11.erässä tyrmäyksellä. Ottelun jälkeen tehdyssä lääkärintarkastuksessa todettiin Brookin vasemman silmäkuopan murtuneen.
Ruotsin juoma

Ruotsin juoma on 1600-luvulla kolmikymmenvuotisessa sodassa käytetty kidutuskeino. Tätä Ruotsin armeijan sotilaiden virtsasta ja ulosteesta valmistettua juomaa käytettiin mm. saksalaisten sotavankien kiduttamiseen.
Punaleukalurikki

Koko ja ulkonäkö

Punaleukalurikin pituus on noin 17 cm ja paino 33–40 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta kellanvihreä. Leuka ja pyrstön alapeitinhöyhenet ovat punaiset, pitkähkön pyrstön sulkien kärjet keltaiset ja siipien alapinnalla on leveä keltainen raita. Nokka on oranssinpunainen, iiris oranssi ja koivet oranssinkeltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun leuassa on vain vähän punaista tai se puuttuu kokonaan.

Esiintyminen

Punaleukalurikki elää Papua-Uusi-Guinean itäosassa Bismarckinsaariston suurimmilla saarilla Uusi-Britannia ja Uusi-Irlanti sekä Karkarsaarella. Lajin elinympäristön ala on 20 000–50 000 neliökilometriä. Populaation koko on arviolta alle 10 000 yksilöä.

Elinympäristö

Punaleukalurikit esiintyvät vuoristometsissä tavallisesti yli puolen kilometrin korkeudessa. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pieninä noin kymmenen yksilön parvina.

Ravinto

Punaleukalurikit syövät ainakin siitepölyä ja mettä sekä mahdollisesti hedelmiä.
Pakinaisten saaristo

Pakinaisten saaristo on Naantalissa ja Paraisilla sijaitseva, 571 hehtaarin kokoinen, saaristoinen Natura 2000- ja luonnonsuojelualue. Alueella on tyypillinen saaristolinnusto ja sillä on merkitystä uhanalaisen lajiston suojelun kannalta.
Pakinaisten saaristosta suurin osa on Naantalin lounaisosassa entisten Rymättylän ja Velkuan kuntien alueella ja pienempi osa entisen Nauvon kunnan alueella. Alue on sisä- ja välisaariston rajalla ja se on karua sekä jylhäpiirteistä saaristoluontoa. Sen kallioperä koostuu enimmäkseen graniiteista ja kiillegneissistä, sekä luonteenomaisesta voimakkaasta murrostopografiasta. Natura 2000-alueeseen kuuluu Naantalin lounaispuolisen saariston karuja jyrkännerantoja, mutta myös merelliset ja metsäiset luontotyypit.
Pakinaisten saaristossa on kolme luonnonsuojelualuetta: Ruotsalaisen lehdon luonnonsuojelualue, Pähkinäistenmaan luonnonsuojelualue ja Pakinaisten-Seilin saariston luonnonsuojelualue.

Saaret

Alueen keskipisteenä on lähes kokonaan suojeltu Pähkinäisten vanha laidunsaari, joka on merkittävä uhanalaisen lajiston suojelun kannalta. Saaren itäpuoli on kallioista ja kalliojyrkänteiden välisissä laaksoissa kasvaa reheviä pähkinälehtoja. Saaren läntiset osat ovat tasaisempia ja siellä sijaitsee edustava flada sekä kosteapohjaisia rantaniittyjä.
Alueen luoteisosissa sijaitsee korkealle kohoava kallioselänne, Pyytin saari, joka on maisemallisesti komea ja jonka reunat kasvavat mäntyvaltaista vanhaa metsää.
Kaltsaari, Vähäkaltsaari, Montti ja Pahaluoto ovat korkeita jyrkännerantoja, joiden edustalla on riuttoja. Alueella on myös pienialaisempia, alueelle tyypillisiä kallioisia kareja.
Ruotsalaisen ja Stora Styrholmenin saarilla on jylhät kalliot, joiden välisissä laaksoissa ja jyrkänteiden juurella kasvaa jalopuumetsiä ja pähkinäpensaslehtoja. Ruotsalaisen saarella on ranta- ja lehdesniittyjä eli perinnemaisemia.
Iso-Kuusisen saarella on eläimistönsä puolesta merkittävä hiekkaranta.
Alueella on paljon muitakin arvokkaita kohteita, jotka eivät kuulu Pakinaisten saariston suojelualueeseen, kuten Pakinaisten saaren Hautaniemen tammikko, joka on satoja tammenrunkoja käsittävä luonnontilainen jalopuumetsä.

Suojelu

Pakinaisten saariston eri osat on suojeltu kolmella eri lailla, jotka ovat luonnonsuojelulaki, rakennuslaki ja vesilaki.
Pakinaisten saaren ja Kirppuluodon suojelutoimenpiteet on toteutettu ostamalla alueet valtiolle luonnonsuojelutarkoituksiin tai perustamalla yksityisiä luonnonsuojelualueita. Kaavoituksella toteutettavilla alueilla suojelun tavoitteet on turvattu Rymättylän kunnan vahvistamassa Rymättylän läntisen saariston rantaosayleiskaavassa. Kuitenkin huomattava osa luonnonsuojelulailla toteutettavasta alueesta oli vielä toteuttamatta vuonna 2007.
Vuonna 2007 luonnonsuojelualueena on Pähkinäinen, lehtojensuojeluohjelmassa Stora Styrholmin lehto ja suurin osa muusta alueesta kuuluu rantojensuojeluohjelmaan ja/tai seutukaavan MM2L-alueisiin. Ruotsalaisen lehto kuuluu seutukaavan SU1-alueeseen.
Humalajärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,6 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Pitkäjärven länsipuolella Pukarajärveltä Rasinjärvelle kulkevan kalliomurroksen painaumassa . Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen haja-asutus muodostuu yhdestä kiinteästä tilasta ja alle kymmenestä vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet Pukarankulman kautta tulevalta ja Rasista alkavalta kylätieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa, jotka tuovat soilta kuivatusvesiä ja luoteesta Sammakkolammin vesiä. Järven laskuoja lähtee sen länsirannasta kohti länttä, missä se virtaa Jokuanjärven läpi ennen laskemistaan Pitkäjärven lahteen Kissaniemen viereen. Laskuojalla on pudotusta Jokuanjärveen 8,8 metriä.
Amerikankiinalaiset

Historia

Kiinalaisia maahanmuuttajia saapui ensimmäisen kerran nykyisten Yhdysvaltojen alueelle jo 1600-luvulla, mutta suurimittainen muutto alkoi vasta vuoden 1848 Kalifornian kultaryntäyksen myötä. Kultaryntäyksen aikaan Kaliforniaan saapui yli tuhansia kiinalaista siirtolaista, ja vuonna 1876 Yhdysvalloissa oli jo yli 150 000 kiinalaista maahanmuuttajaa, joista suurin osa asui Kaliforniassa. Kiinalaisia maahanmuuttajia käytettiin halpana työvoimana erityisesti rautateiden rakennustyömailla. Raskasta ruumiillista työtä tekeviä kiinalaissiirtolaisia kutsuttiin usein kuleiksi (engl. coolie).
Valtaväestö alkoi suhtautua amerikankiinalaisen väestön kasvaessa heihin yhä kielteisemmin, ja useat Kalifornian osavaltion verotusta, työtä ja maahanmuuttoa koskevat lait sekä liittovaltion vuoden 1882 Chinese Exclusion Act -laki käytännössä estivät kiinalaisten maahanmuuton lähes kokonaan. 1800-luvun jälkipuoliskolla useissa Yhdysvaltain länsirannikon kaupungeissa oli kiinalaisvastaista mellakointia ja väkivaltaa. Alun perin määräaikaisiksi tarkoitettuja kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittavia lakeja uusittiin ja jatkettiin toiseen maailmansotaan asti. Tuolloin Yhdysvallat liittoutui Kiinan kanssa Japania vastaan, ja vuonna 1943 Yhdysvaltain kongressi kumosi kaikki erityisesti kiinalaisten maahantuloa rajoittavat lait.
1800-luvulla useisiin Yhdysvaltain suuriin kaupunkeihin syntyi erillisiä kiinalaisia kaupunginosia, jotka tunnetaan usein nimellä Chinatown.
Paavo Einiö

Paavo Juhani Einiö (13. huhtikuuta 1925 Helsinki – 17. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, musiikkielämän vaikuttaja ja monitoimimies.
Paavo Einiö ryhtyi vuonna 1949 uudelleen henkiin herättämänsä Rytmi-lehden päätoimittajaksi. Lehti oli toiminut ensimmäisen kerran 1930-luvulla. Päätoimittajana Einiö jatkoi vuoteen 1966. Samanniminen oli myös hänen vuonna 1945 perustamansa ohjelmatoimisto Konserttitoimisto Rytmi. 
Vuonna 1953 Einiö perusti yhdessä Johan ”Mosse” Vikstedtin ja Herbert ”Häkä” Katzin kanssa levy-yhtiön Scandia-Musiikki, jonka levymerkki oli Scandia. Sen ensimmäisellä matriisinumerolla (ks 1) Olavi Virta ja Erik Lindströmin yhtye levytti Lindströmin säveltämän ja Sauvo Puhtilan sanoittaman slowfoxin Armi. Scandian ensimmäinen ja 1950-luvun suurin hitti oli Annikki Tähden levytys Muistatko Monrepos'n vuonna 1955. Tätä seurasivat Tähden Balladi Olavinlinnasta ja Brita Koivusen Suklaasydän. Koivusen kanssa Einiö meni naimisiin vuonna 1955. Vuonna 1960 Einiö otti käyttöön kultalevy-käsitteen Suomessa. Scandia myytiin Fazerille vuonna 1972. Einiö jatkoi Fazerilla vuoteen 1990.
Einiö alkoi 1950-luvulla järjestää kansainvälisten artistien jazz-konsertteja. Hänen Suomeen tuomiaan artisteja ovat muun muassa Dizzy Gillespie (mm. Dizzy Gillespie Sextet ja myöhemmin Dizzy Gillespie Quintet & John Coltrane Quintet), Ella Fitzgerald, Oscar Peterson, Stan Getz, Duke Ellington, Count Basie, Thelonious Monk, Miles Davis, Ornette Coleman, Sarah Vaughan ja Benny Goodman.
Televisiossa Paavo Einiö alkoi juontaa syyskuussa 1960 Nuorten tanssihetki -musiikkiohjelmaa. Seuraavana vuonna juontajaksi siirtyi hänen pikkuveljensä Antti Einiö. Vuonna 1966 hän järjesti Tom Hertellin kanssa Helsingin Kalastajatorpalla Suomen ensimmäisen discon (nimellä Discoteca, myöhemmin Disco).
Einiön kiinnostuksen kohteena on ollut myös jalkapallo: hän on ollut HJK:n hallituksessa vuodesta 1973. HJK:n kultaisen ansiomerkin hän sai vuonna 1984 ja Suomen Palloliiton kultaisen ansiomerkin 1997. Hän oli yksi Suomen suurimman tyttöjalkapalloturnauksen, Stadi Cupin perustajajäsenistä. Paavo Einiö oli Jääpallon MM-kilpailujen 1983 ja 1991 järjestelytoimikunnan puheenjohtaja. Hänen veljensä Antti ja Kaarlo Einiö voittivat lukuisia Suomen mestaruuksia maahockeyssa ja menestyivät myös muissa palloilulajeissa.
Einiö valmistui ekonomiksi vuonna 1948.
Stadin Slangi ry. valitsi Einiön vuoden 2004 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2004.
Aivan loppuun asti Einiö kirjoitti helsinkiläisiin kaupunkilehtiin laajoja muistelevia artikkeleita, joissa kertoi muun muassa maahan tuomiensa muusikkojen ja urheilutähtien vierailuista. Einiö kuoli Helsingissä 17. heinäkuuta 2006 sairastettuaan pitkään eturauhassyöpää.
Paavo Einiö ei ehtinyt nähdä valmiina Jammaten!-kirjaansa, joka ilmestyi lokakuun lopussa 2006. Kannet ja taittosuunnitelman hän ehti kuitenkin hyväksyä. Jammaten! perustuu osin Einiön Töölöläinen-lehteen kirjoittamiin pakinoihin, mutta mukana on myös paljon ennen julkaisematonta tekstiä.
Paavo Einiön ja Brita Koivusen poika Matti Einiö on työskennellyt Ilta-Sanomien urheilutoimittajana vuodesta 1980.
Hornussaus

Hornussaus on sveitsiläinen urheilulaji, joka muistuttaa pesäpallon ja golfin välimuotoa. Laji on saanut nimensä pelissä lyötävästä kiekosta, jota kutsutaan nimellä "Hornuss" tai "Nouss" (suomeksi herhiläinen). Nimi viittaa ääneen, jonka kiekko tekee lentäessään ilman halki jopa 300 kilometrin tuntinopeudella.

Historia

Aikaisimmat maininnat hornussauksesta löytyvät asiakirjoista vuodelta 1625. 1800-luvulla tämä amatööriurheilulaji oli erittäin suosittua Emmentalissa ja Entlebuchissa. Vuonna 1902 Sveitsissä perustettiin Liittovaltion Hornussaus-yhdistys, joka järjestää hornussaus-kilpailuja joka kolmas vuosi. Vuonna 1988 liittoon kuului 232 joukkuetta ja 6 900 jäsentä.
Elatusaine

Elatusaineella, ravinneliuoksella tai kasvatusalustalla tarkoitetaan nestemäistä tai hyytelömäistä kasvualustaa, jota käytetään mikro-organismien tai solujen kasvatukseen laboratorio-olosuhteissa. Elatusaine sisältää ihanteellisen määrän kaikkia solun kasvuun tarvittavia ravinteita ja hivenaineita. Liuoksesta löytyvät kaikki solun kasvuun tarvittavat alkuaineet, joita ovat hiili, vety, happi, typpi, fosfori ja rikki. Liuos sisältää tyypillisesti myös suoloja, jonkin verran metalleja ja vitamiineja, joita tarvitaan solurakenteiden ylläpitoon ja erilaisiin aineenvaihdunnan toimintoihin.
Erilaisia liuoksia on useita, ja liuosten koostumus määräytyy aina tutkittavan organismin ravinnevaatimusten mukaan. Liuosten koostumusta säätelemällä voidaan valita halutut organismit tai solut, joita halutaan kasvattaa. Tällaisia alustoja kutsutaan selektiivisiksi kasvualustoiksi.

Erilaiset kasvualustat

Ravinneliuokset jaetaan pääasiassa kahteen luokkaan: synteettinen kasvualusta (engl. defined medium) ja kompleksinen kasvualusta (engl. complex medium). Synteettinen kasvualusta sisältää tunnetun määrän tarkkaan määritettyjä ja puhdistettuja ravinteita. Tällainen ravinneliuos sopii parhaiten tietyn organismin kasvattamiseen, jonka ravintovaatimukset tunnetaan. Kompleksinen alusta taas valmistetaan ravintoaineesta, jonka täyttä kemiallista koostumusta eikä aineiden määrää tunneta. Tällainen ravintoaine voi olla esimerkiksi kaseiini (maitoproteiini), liha-, soija- tai hiivauute.
Ravinneliuos voi olla nestemäisessä tai hyytelömäisessä muodossa: ravintoliemi tai ravintoagar. Ravintolientä käytetään muun muassa solumäärän lisäämisen. Jos ravintoliemessä kasvatettava organismi vaatii happea, on lientä ravisteltava koko kasvatuksen ajan. Ravintoliemi soveltuu hyvin myös anaerobisten mikrobien kasvattamiseen, kun liuoksen päälle lisätään kerros öljyä, jonka läpi happi ei kulje. Ravintoagar tai ravintomalja tehdään nestemäisestä ravinneliuoksesta lisäämällä seokseen agar-agaria. Ravintoagarilla mikrobit kasvavat ravintoalustan päällä, jolloin ne saavat runsaasti happea. Ravintoagarilla yksi solu voi muodostaa pesäkkeen.
Rättilänjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 82 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 700 300 kuutiometriä eli 0,0007 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,2 metriä mpy.
Buirjärvi

Buirjärvi (mong. Буйр нуур, kiin. 貝爾湖, bèi ěr hú) on noin 609 neliökilometrin laajuinen järvi Mongolian ja Kiinan rajalla. Suurin osa järvestä on Mongolian puolella. Järvi on noin 50 metriä syvä ja sen ympäristö on pääasiassa ruohikkoa.
Buirjärven laskujoki Orshun johtaa pohjoiseen ja laskee Kiinan puolella Hulunjärveen.
Victor Zsasz

Alkuperäinen syntytarina

Victor Zsasz oli oman kansainvälisen yhtiönsä johtaja, ja hänelle oli kertynyt suurta omaisuutta vanhempiensa perinnön lisäksi. Hänen ollessa 25-vuotias hänen vanhempansa kuolivat veneonnettomuudessa jonka jälkeen Zsasz sairastui masennukseen. Hän alkoi pelaamaan rahapelejä ja menetti rahaa peleissä ympäri maailmaan. Eräänä iltana hän meni Gotham Cityn kasinoon, jossa hän menetti kaiken omaisuutensa Pingviinille. Sen jälkeen hän ajatteli, että hänen elämänsä on tyhjää, eikä hänen olemassaolossaan ollut mitään järkeä. Kun hän yritti tehdä itsemurhan hyppäämällä Gotham Bridge -sllalta, koditon mies kiristi häneltä rahaa veitsellä, Zsasz kieltäytyi antamasta hänelle rahaa ja otti mieheltä veitsen pois, Zsasz näki miehen silmistä, että miehen elämä on merkityksetöntä ja ettei millään ole mitään väliä. Hän halusi "auttaa" miestä ja tappoi hänet. Siitä lähtien hän on omistautunut  "auttamaan" toisia ihmisiä jotka tuntevat olemassaolonsa turhaksi. Zsasz asettelee uhrinsa eri asentoihin (esim. pelaamaan korttia), hän pitää tukkimiehen kirjanpitoa uhreistaan viiltämällä jokaisen tapponsa jälkeen kirjaimen ruumiiseensa. Hänet on diagnosoitu hulluksi, ja hänet on säännöllisesti vangittu Arkham Asylumiin Batmanin  toimesta.

Televisio

Victor Zsasz teki televisiodebyyttinsä Gotham -sarjassa, jossa häntä näytteli Anthony Carrigan. Sarjakuvista poiketen, Gothamissa Zsasz on enemmänkin palkka- kuin sarjamurhaaja. Hänellä ei ole mitään henkilökohtaista uhrejaan kohtaan, mutta on toimeksiannon saatuaan valmis tappamaan kenet tahansa. Useimmiten hänet nähtiin Carmine Falconen ja myöhemmin Pingviinin palveluksessa.
Standard (keisarillinen huvialus)

S/S Standart (ven. Штандарт, Štandart) oli Venäjän keisari Nikolai II:n huvialus. Se ajoi karille Hangon edustalla vuonna 1907. Alus ei jäänyt hylkynä paikalle, vaan se hinattiin pois. Pelastustöihin osallistui suomalainen meripelastusyhtiö Neptun. 
Alus jäi vuonna 1918 vallankumouksellisten haltuun; aikanaan siitä riisuttiin ylellinen sisustus ja alus muutettiin miinalaivaksi nimellä Marti.
Se otti osaa toiseen maailmansotaan ja palveli etupäässä Tallinnan evakuoinnissa kesällä 1941 ja myöhemmin Leningradin puolustuksessa.
Sodan jälkeen Marti muutettiin koululaivaksi ja sai uuden nimen Oka vuonna 1957.
Alus palveli siinä tehtävässä, kunnes romutettiin Tallinnassa vuonna 1963.
Gregorio Álvarez

Gregorio Conrado Álvarez Armelino (26. marraskuuta 1925 – 28. joulukuuta 2016 Montevideo) oli uruguaylainen kenraali, joka toimi maan de facto -presidenttinä sotilashallituksen aikana 1981–1985.
Sotilassuvusta oleva Álvarez meni Uruguayn sotilasakatemiaan 1940 ja kohosi Montevideon ratsupoliisin komentajaksi 1962. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1971. Sotilaiden kaapattua vallan 1973 Álvarezista tuli kansallisen turvallisuusneuvoston (Consejo de Seguridad Nacional) pysyvä sihteeri. Helmikuussa 1978 hänet nimitettiin maavoimien komentajaksi.
Vuonna 1980 maa äänesti sotilashallituksen laillistamisesta ja demokratiaan palaamisesta. Álvarez pakotti turvallisuusneuvoston nimittämään hänet presidentiksi 1. syyskuuta 1981 lähtien. Hän laajensi sotilashallituksen sortotoimia Tupamaros-sissejä ja ammattiliittoja vastaan menettäen suuren kansansuosionsa ja armeijan tuen. Hän asettui ehdolle parlamentti- ja presidentinvaaleissa 1984. Julio María Sanguinettin voitettua vaalit Álvarez erosi presidentinvirasta.
Álvarez sai seuraajansa myöntämän armahduksen 1986, mutta Tabaré Vázquezin Frente Amplion marraskuun 2004 vaalivoiton jälkeen Álvarezin osuutta vallankaappaukseen ja laittomuuksiin alettiin tutkia. Joulukuussa 2007 hänet asetettiin syytteeseen sotilasvallan (1973–1985) aikana tapahtuneista katoamisista.
Álvarez tuomittiin 25 vuoden vapausrangaistukseen lokakuussa 2009.
Baraw Sugbo

Baraw Sugbon historia

Baraw Sugbon historia juontaa Labangon Fencing Clubin perustajaan, maineikkaaseen Lorenzo Saavedraan (myös: "Tatay Insong") (1852-1944). Saavedraa pidetään kantaisänä useille nykyisille eskrima-tyyleille, kuten Doce Pares ja Balintawak. "Tatay Insong" ei tiettävästi opettanut kaikkia taitojaan yksittäiselle henkilölle tai ryhmälle, vaan jakoi oppejaan eri laajuudessa eri ihmisille. Perimätiedon mukaan Lorenzo Saaveedra sai vaikutteita veitsipuolustustaitoonsa vankila-aikanaan tuntemattomaksi jääneeltä ranskalaiselta."Tatay Insongin" veitsipuolustukseen liittyvä taitoa, Baraw Sugboa hän opetti järjestelmänä eskrima-oppilaidensa sijaan yksinomaisesti Simeon "Simo" Saavedralle. Simolta taito puolestaan periytyi Lucresio "Okit" Ceniza Albanolle (k. 1995). Albano puolestaan välitti järjestelmän veljenpojalleen Gregorio Cenizalle (myös: "Noy Oyong") (1925-2007). (Nepangue & Machachor 2007, 221.)
Tällä hetkellä perinnettä jatkavia Gregorio "Noy Oyong" Cenizan suoria oppilaita ovat hänen poikansa Eduardo "Boy" Ceniza sekä Eduardon serkku Cronnie Cabatingan, joka harjoitteli nuoruudessaan myös Lucresio "Okit" Ceniza Albanon kanssa (Nepangue & Machachor 2007, 222).
Järjestelmän nykyinen kutsumanimi Baraw Sugbo on uudehko. Aiemmin järjestelmää kutsuttiin nimellä Arnes Diablo (~paholaisen/pahan aikeen vangitseminen), mutta edesmenneen harjoittelijan Aproniano "Rene" Atuel Capangpanganin (1953-2000) ehdotuksesta järjestelmää alettiin 90-luvulla kutsua Baraw Sugboksi (Cebuanon kielellä baraw: astalo/puukko, Sugbo: Cebun saari) (Nepangue & Machachor 2007, 222). Cronnie Cabatinganin sekä Eduardo Cenizan mukaan Gregorio "Noy Oyong" Ceniza ei järjestelmän nimestä juuri piitannut, vaan puhui lähinnä puukolla (kutsilyo) harjoittelemisesta (toun ta ug kutsilyo) tai Combat Judo -tekniikoista (Filippiineillä toisen maailmansodan jälkeen omaksuttu termi aseettomille puolustustekniikoille vrt. American Combat Judo) (Ceniza 2014 & History of Kutsilyo Cebu 2009)
Baraw Sugbon harjoittelijoita Filippiinien lisäksi on muutamassa Aasian ja Euroopan maassa sekä Yhdysvalloissa. Filippiinien ulkopuolella aktiivisinta toiminta lienee tällä hetkellä Espanjassa. (Ceniza 2014.)

Baraw Sugbo Suomessa

Baraw Sugbon -tyylisuunnan veitsipuolustusharjoittelu aloitettiin Helsingissä keväällä 2014 Backstabbers-harjoitusryhmässä.
Östermalm (kaupunginosa-alue)

Östermalm on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman sisäosassa (innerstaden), ja siellä on noin 62 000 asukasta. Östermalmin kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Hjorthagen, Ladugårdsgärdet, Norra Djurgården, Södra Djurgården ja Östermalm.