google/wiki40b huggingface dataset:
Minervan pöllö

Minervan pöllö (Athenen pöllö) on pöllö, joka roomalaisessa mytologiassa kulkee Minervan, viisauden jumalattaren, mukana. Kreikkalaisessa mytologiassa Minervaa vastasi Athene. Minervan pöllö on viisauden tunnus ja filosofian vertauskuva. Pöllöä on perinteisesti pidetty viisaana. G. W. F. Hegelin sanojen mukaan ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa”. Hegel viittasi tällä filosofian luonteeseen asioita jälkikäteen tarkastelevana ja ymmärtävänä toimintana.

Hegel ja Minervan pöllö

G. W. F. Hegel kirjoitti filosofiaan viitaten teoksessaan Oikeusfilosofian pääpiirteet (1821) Minervan pöllöstä: ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa” ja tarkoitti sillä, että filosofia ymmärtää elämää vasta, kun se kulkee ohi, todellisuutta vasta, kun asiat ovat jo tapahtuneet, ja aikakauden tarkoituksen ja olemuksen vasta sen lähetessä loppuaan. Filosofia ei voi olla ennalta määräävää eli määrätä millainen todellisuuden tulisi olla, koska se ymmärtää asioita vasta jälkiviisaasti.
»Vielä muutama sana sen opettamisesta, miten maailman pitäisi olla. Siihen filosofia näet ilmaantuu joka tapauksessa aina liian myöhään. Maailman ajatuksena filosofia ilmenee vasta aikana, jolloin todellisuus on päättänyt muodostumisprosessinsa ja saattanut itsensä valmiiksi – – Kun filosofia maalaa harmaansa harmaalle, silloin on eräs elämän hahmo tullut vanhaksi, ja harmaalla harmaassa sitä ei saata nuorentaa, vaan vain tiedostaa; Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa.»
”Harmaalla harmaassa” Hegel tarkoitti filosofian teoriaa vanhenevan maailmanmuodon taustamaalauksena. Filosofi voi tiedostaa tämän maailmanmuodon olemuksen ja saattaa sen muiden tietoisuuteen, mutta ei voi muuttaa sitä muuksi ainakaan välittömän käytännöllisesti.

Muissa yhteyksissä

Minervan pöllö on muun muassa Georg Henrik von Wrightin teoksen sekä Helsingin yliopiston filosofian opiskelijoiden ainejärjestön Dilemman lehden nimi.
Arabiankielinen Wikipedia

Arabiankielinen Wikipedia (arab. ويكيبيديا العربية) on Wikipedian arabiankielinen versio. Se aloitti heinäkuussa 2003. Nykyään artikkeleita on yli 659 000 (15.1.2019) ja se on 17. suurin Wikipedia.
9. joulukuuta 2010 mennessä arabiankieliseen Wikipediaan oli luotu 139 116 artikkelia, 795 040 sivua ja 333 039 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Arabiankielinen Wikipedia eroaa taitoltaan useimmista muista, koska arabiaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.
Kirby: Power Paintbrush

Pelaaminen

Pelissä Kirbyä ohjataan eritavalla kuin pääsarjan Kirby-pelejä. Pelaaja ei voi ohjata suoraan Kirbyä vaan hänen täytyy piirtää sateenkaaren värisiä viivoja tai tökätä Kirbyä antaakseen vauhtia.
Pelissä on kahdeksan maailmaa, jossa kaikissa paitsi yhdessä on kolme tasoa.
Pentti Eskola (geologi)

Opinnot ja ura

Pentti Eskola kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1901. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1906, lisensiaatiksi 1915 ja filosofian tohtoriksi 1916. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1914) otsikkona oli On the petrology of the Orijärvi region in southwestern Finland. Lisäksi hän opiskeli Freibergin vuoriakatatemiassa vuonna 1907 ja Kristianiassa vuosina 1919–1921. Hän oli Helsingin yliopiston petrologian dosentti vuosina 1916–1924. 
Hän työskenteli Helsingin yliopiston maanviljelystalouden osastolla mineralogian opettajana vuosina 1910–1924, josta ajanjaksosta mineralogisen laitoksen assistenttina 1918–1922. Valtiongeologina tohtori Eskola toimi 1918–1919. Hänet kutsuttiin Tarton yliopiston geologian ja minerologian professoriksi vuonna 1919, mutta Eskola ei tehtävää vastaanottanut. Hän oli tutkijana Yhdysvalloissa Carnegie Instituten geofysiikan laboratoriossa (Washington, D.C.) 1921–1922 ja Kanadan Geological Surveyn geologina vuonna 1922. Hän oli Geologian komission valtiongeologi 1922–1924. Helsingin yliopiston geologian ja mineralogian professorin virassa hän oli vuodet 1924–1953. Hän teki työurallaan lukuisia tutkimusmatkoja Euroopan eri maissa, Transbaikalin alueella (1914) sekä Yhdysvalloissa (vuosina 1921 ja 1946).
Lynn Turner

Elämänvaiheet

Helen Womack ja hänen aviomiehensä adoptoivat Turnerin, kun tämä oli pikkulapsi. Kun Turner oli viiden ikäinen, Helen erosi miehestään ja kasvatti Lynnin yksin siihen saakka kunnes meni uusiin naimisiin. Murrosiässä Lynn Turnerilla oli huumeongelmia, ja hän joutui hoitoon huumeklinikalle Atlantaan. Kun Turner oli 20-vuotias, hän meni töihin hätäkeskuspäivystäjäksi.

Glenn Turner

Turner tapasi Glenn Turnerin poliisien tanssiaisissa vuonna 1991. Lynn alkoi ostella Glennille hienoja lahjoja, vaikka heillä ei ollut muuta yhteistä kuin innostus ralliurheiluun. Vuoden 1992 jouluna Glenn antoi Lynnille kihlasormuksen, ja pian sen jälkeen he muuttivat yhteen. Glenn ja Lynn Turner menivät naimisiin elokuussa 1993. Heidän suhteensa alkoi kuitenkin rapistua jo ensimmäisen kuukauden kuluessa, kun Glenn oli tilannut heille väärän risteilyn. Lynn alkoi kohdella Glennia muutenkin tylysti. Kun avioliitto oli vanhentunut vuosi ja seitsemän kuukautta, Glenn alkoi yhtäkkiä kärsiä oksentelusta ja ripulista. Hän meni hoitoon Kennestonen sairaalaan, jossa hänen vointinsa parani ja hänet kotiutettiin Mariettaan. Seuraavana aamuna Lynn tarjosi Glennille Jell-O-hyytelöä. Sitten Lynn meni asioille, ja palattuaan hän löysi Glennin kuolleen ruumiin.

Randy Thompson

Lynn Turner oli alkanut seurustella Forsythin piirikunnan apulaisšeriffi Randy Thompsonin kanssa vuosi sen jälkeen, kun oli nainut Glennin. Turner osteli Thompsonillekin ylellisiä lahjoja ja vei hänet risteilylle. Tammikuussa 1996 heille syntyi tytär, Amber. Toinen lapsi oli Blake-niminen poika. Thompson antoi Turnerille kihlasormuksen, mutta tämä ei suostunut laittamaan sitä sormeensa. Vuonna 1998 Thompson korotti henkivakuutuksensa summaa sadasta tuhannesta dollarista kahteen sataan tuhanteen Lynnin pyynnöstä. Heidän suhteensa alkoi rakoilla, ja Turner väitti Thompsonin lyöneen häntä nyrkillä. Turner sai oikeuden päätöksestä 400 dollarin korvaukset. Thompson ilmeisesti murtui, ja otti kahdesti lääkeyliannostuksen. Vuonna 1999 hän muuttikin pois Turnerin luota. 19. tammikuuta 2001 Lynn ja Randy kokoontuivat sopiakseen järjestelyistä lastensa kanssa. Kolmen päivän päästä Randy Thompson kuoli. Lynn oli tarjonnut hänelle kuolemaansa edeltäneinä päivinä Jell-O-hyytelöä.

Tuomio ja kuolema

Sekä Randy Thompson että Glenn Turner olivat molemmat kuolleet sohvalle huopaan käärittyinä. Thompsonin ruumiista löytyi avauksessa kalsiumoksalaattikiteitä, mikä viittasi etyleeniglykolimyrkytykseen. Turner pidätettiin 1. marraskuuta 2002, ja maaliskuussa 2007 tuomaristo langetti hänelle Elinkautisen vankeuden ilman pääsyä ehdonalaiseen. Turner löydettiin 30. elokuuta 2010 sellistään tiedottomana. Häntä yritettiin elvyttää, mutta hän kuoli 40 minuutissa.
Ahmet Haşim

Ahmet Haşim (noin 1883 tai 1884 Bagdad – 4. kesäkuuta 1933) oli merkittävä 1900-luvun alkupuolen turkkilainen runoilija. Hän aloitti perinteiseen osmanityyliin, mutta saatuaan vaikutteita ranskalaisesta runoudesta, erityisesti ihailemaltaan Henri de Régnierilta, hän suuntautui symbolismiin ja kehitti oman tyylin. Myöhemmin hän siirtyi proosaan.
Hän työskenteli ensin valtion keskuspankissa, mutta Turkin perustamisen jälkeen hän opetti estetiikkaa ja ranskaa ja kirjoitti sanomalehtiin esseitä.
Kenraalikuvernementti

Kenraalikuvernementti on suurlääni, jota hallitsee virkanimitetty hallinnoija, kenraalikuvernööri. Kenraalikuvernementin voi muodostaa valloitettu valtio tai sen alue. Kenraalikuvernementti voi jakautua läänejä vastaaviin alueisiin, joita hallitsee maaherraa vastaava kuvernööri.
Suomen suuriruhtinaskuntaa hallitsi Suomen suuriruhtinaan puolesta toimeenpanovaltaan liittyvissä asioissa kenraalikuvernööri. Venäjän keisarikunnan suurhallintoalueista osa oli nimeltään kenraalikuvernementteja, jotka jakautuivat kuvernementteihin. Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto muuttivat kuvernementit nimitykseltään tasavaltalaisemmin oblasteiksi, (hallinto)alueiksi.

Muuta

Saksa valloitettuaan Puolan 1939 teki osasta siitä Puolan kenraalikuvernementti -nimisen alueen.
Mallory Pugh

Mallory Pugh (s. 29. huhtikuuta 1998) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 56 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti MM-kultaa vuonna 2019. Hän edustaa seuratasolla Washington Spiritiä.
Leipurin

Leipurin Oy on suomalaiseen Aspo Oyj -yhtiöön kuuluva leipomoalan raaka-aineita ja koneita myyvä yritys.

Historiaa

Suomen Leipurien Tukkuliike Oy perustettiin 1920 hankkimaan osakasleipomoilleen raaka-aineita ja koneita. 1930-luvun lamassa yrityksen toiminta kärsi, ja vuonna 1933 ekonomi Arvi Raikkala kutsuttiin yrityksen toimitusjohtajaksi. Yksityisten leipomoiden kilpailu osuustoiminnallisten kanssa oli kovaa, ja Raikkalan mukaan vastaus piili laadun kohentamisessa. Leipurien Tukkuliike palkkasi kiertäviä ”demonstratöörejä” eli laatukonsultteja ja lisäsi leipomokone-edustustensa määrää.
Helsingin Mechelininkatu 12:ssa sijainneen yrityksen nimi vaihtui 1948 Leipurien Tukku Oy:ksi. Sota- ja jälleenrakennusvuosia leimasi monien muiden alojen tavoin tavarapula. Viljan ja jauhojen säännöstelyä purettiin 1948 ja 1949, mutta sokerin ja margariinin säännöstelystä luovuttiin kokonaan vasta 1954. Leipurien Tukku panosti konekauppaan leipomoiden vanhentuneen laitekannan uusimiseksi.
Pitkäaikaista toimitusjohtajaa Arvi Raikkalaa seurasi tehtävässä 1961 hänen poikansa Matti. 1970-luvun alkupuolella alkoi koeleipomotoiminta yhteistyössä Suomen Leipuriliiton kanssa. 1970-luvun lopulla Leipurien Tukku ryhtyi viemään koneita ja laitteita erityisesti Neuvostoliittoon.
Leipurien Tukku listautui Pörssin meklarilistalle vuonna 1982. Suomen 1990-luvun alun lamavuosina yritys ajautui osaksi Kaukomarkkinat-konsernia, jonka omistajaksi vuosikymmenen puolivälissä tuli Kesko. Tuolloin leipomoalan liiketoiminta oli jaettuna kahdeksi yhtiöksi, LT-Tukku ja LT-Kone. EU-jäsenyyden tuoma tuonnin vapautuminen 1990-luvun puolivälissä laajensi tuotevalikoimaa leipomoalasta liha- ja valmisruokateollisuuden raaka-aineisiin. Neuvostoliiton romahdettua yrityksen kansainvälistyminen sai uuden vaiheen Viroon ja Venäjälle perustettujen tytäryhtiöiden myötä. 2010-luvulla Leipurin-yrityksellä on toimintaa Baltiassa, Puolassa ja neljässä Venäjän miljoonakaupungissa.
Vuodesta 2008 Leipurin-yhtiö on ollut Aspo Oyj:n omistuksessa. Sen liikevaihto vuonna 2012 oli 65,2 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 58.
Aspo yritti listata Leipurin-yhtiön pörssiin järjestämällä listautumisannin ja osakemyynnin loppuvuonna 2014. Anti ja listautuminen kuitenkin peruttiin. Aspon mukaan Venäjän ruplan valuuttakurssin romahtaminen oli muuttanut sijoitusilmapiirin negatiiviseksi ja lisännyt epävarmuutta Venäjällä toimivien yhtiöiden kehityksestä.
Uudenseelanninjuutalaiset

Historia

Juutalaisia alkoi tulla pienissä määrin Uuteen-Seelantiin samaan aikaan eurooppalaissiirtolaisten kanssa 1800-luvun alkupuolella. Englannista tulleet juutalaiskauppiaat John Montefiore, Joel Polack ja David Nathan olivat aktiivisia Pohjoissaarella jo 1830-luvulla. Juutalaisia oli myös ensimmäisten Wellingtonin alueen siirtolaisten mukana 1843. Juutalaisia tuli enemmän kultakuumeen aikana 1860-luvulla. Tuolloin heitä tuli Englannin lisäksi myös Saksasta ja Puolasta. Venäjältä ja Puolasta heitä tuli myös pakoon vuoden 1881 vainoja. Suurin osa tuli kuitenkin edelleen Britanniasta tai Australian kautta. Juutalaiset sopeutuivat elämään Uudessa-Seelannissa melko hyvin. Toisin kuin esimerkiksi tuon ajan Britanniassa, juutalaisia ei juuri syrjitty. 1800-luvun aikana perustettiin useita synagogia esimerkiksi Dunediniin, Christchurchiin, Wellingtoniin ja Aucklandiin.
1900-luvulla juutalaisia alkoi tulla suuremmassa mittakaavassa muualtakin kuin Britanniasta. Heitä pakeni esimerkiksi natsi-Saksasta ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan jälkeen heitä pakeni myös esimerkiksi Unkarista epäonnistuneen Unkarin kansannousun jälkeen. 1980- ja 1990-lukujen aikana juutalaisia tuli etenkin Neuvostoliiton alueelta. Vielä hiljattaisempia muuttajia ovat Israelista ja Etelä-Afrikasta tulleet juutalaiset. Juutalaisten määrää on toisaalta vähentänyt heidän muuttonsa Israeliin, Britanniaan ja Australiaan.

Kulttuuri

Uudessa-Seelannissa toimii useita eri alojen juutalaisia seuroja sekä juutalaisia kouluja ja päiväkoteja. Juutalaiset julkaisevat myös omaa lehteään nimeltä The New Zealand Jewish Chronicle. Juutalaisyhteisön päämiehenä toimii virallisesti Kansainyhteisön päärabbi. Pääosa maan rabeista palkataan ulkomailta. Uudenseelanninjuutalaiset ovat ottaneet osaa myös siionistiseen liikkeeseen. Yhteisö on muun muassa kerännyt rahaa Israelissa tehtyihin ympäristöhankkeisiin.
Jani Kauppila

Seurajoukkueet

Juniorivuosien jalkapallo-oppinsa Kauppila on ammentanut Oulussa. Miesten tason pelejä hän on pelannut 16-vuotiaasta asti. Kauppilan pelaajaura ylemmillä sarjatasoilla alkoi Tervareiden Ykkösen joukkueessa kaudella 2000. Yhden Ykkösessä pelatun kauden jälkeen Kauppila siirtyi Skotlantiin Rangers FC:n organisaatioon. Skotlannin suurseurassa Kauppila pelasi pääasiassa reservijoukkueessa, mutta onnistui murtautumaan myös ykkösjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon, esiintyen kentällä neljässä ottelussa Skotlannin liigassa. Hän pelasi mm. täydet 90 minuuttia Motherwelliä vastaan. Skotlannista Kauppila siirtyi vuonna 2003 Veikkausliigaan ja Valkeakoskelle Valkeakosken Hakan riveihin. Kauppila pelasi Hakassa yhteensä kahdeksan kautta aina vuoteen 2010 asti ja voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden 2004 ja Suomen Cupin 2005. Näiden lisäksi palkintokaappiin tuli Haka-vuosien aikana kaksi hopeista ja yksi pronssinen SM-mitali. Kauppila nousi myös perinteikkään seuran kapteeniksi ja liigaotteluita Hakassa kertyi kaiken kaikkiaan 178. Kauppila siirtyi kaudelle 2011 takaisin kotikaupunkiinsa AC Oulun riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Hän toimi Oulussa pelatessaan kapteenina.

Maajoukkue

Kauppila on pelannut neljä ottelua nuorten maajoukkueessa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. helmikuuta 2001 Espanjassa pelatussa Norja–Suomi-ottelussa, ja hän pelasi kahdessa nuorten EM-kisojen karsintaottelussa 2001.
Paljärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 67 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 6,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Paljärven valuma-alueeseen (14.144) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,6 metriä mpy.
Sully-sur-Loire

Linna

Sully-sur-Loiren linna (cháteau) on 1300-luvulta peräisin oleva loistava esimerkki keskiaikaisesta linnakkeesta. Linnake rakennettiin strategisesti tärkeään Loirejoen ylityskohtaan. Linnaketta laajennettiin kertaalleen Maximilien de Béthunen (1560–1641) johdolla. Béthune oli ensimmäinen Sullyn herttua ja kuningas Henrik IV:n ministeri. Hänet on haudattu linnan maille. Hänen perheensä säilytti linnan omistuksessaan 1900-luvulle asti.
Kuningas Ludvig XIV sekä hänen äitinsä, kuningatar Anna Itävaltalainen ja pääministeri kardinaali Mazarin etsivät turvaa linnasta maaliskuussa 1652 tultuaan ajetuksi Pariisista niin santun Fronde-kapinan aikana.
Ketunperä

Ketunperä on runsaan 50 asukkaan kylä entisen Saloisten kunnan alueella Raahessa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Saloisten kirkonkylältä ja noin kaksitoista kilometriä Raahen keskustasta kaakkoon. Lähin ala-aste on Mattilanperällä noin neljän kilometrin päässä ja yläaste Saloisissa noin kahdeksan kilometrin päässä. 
Ketunperällä on maauimala ja luistelurata. Kylän läpi virtaavat Haapajoki ja Poikajoki.

Historia

Kylä sai alkunsa vuonna 1788, jolloin Tapani Henrikinpoika Ström perusti Kettukankaan kantatilan. Toiseksi vanhin asuinpaikka on Tolppa, perustettu vuonna 1826. Seuraava on Poltto, perustettu ennen vuotta 1860, jolloin se on merkitty isojaon täydennyskarttaan. Tolppa oli alun perin Kettukankaan, myöhemmin Juusolan, torppa. Poltto oli Hongan torppa.
Kettukankaan isännyys vaihtui aluksi tiuhaan, kunnes vuonna 1816 isännäksi tuli haukiputaalainen Mikko Mikonpoika Kettukangas (ent. Bisi, o.s. Luukela), jonka jälkeen tila on ollut samalla suvulla. 1800-luvun loppupuolella perustettiin vielä ainakin seuraavat torpat: Päivärinne, Koivikko eli Markkuu ja Hyväri. Hyvärin isäntä Mikko Jaakonpoika tuli vuonna 1870 osaomistajaksi Kettukankaan tilaan neljänneksen osuudella poikansa Jaakko Mikonpojan kanssa.
1800–1900-luvun vaihteessa Ketunperälle perustettiin vielä Kalevan ja Joensuun torpat sekä Vierimaa joka oli aluksi niittypirtti. Kylän kaikki torpat, Polttoa lukuun ottamatta, itsenäistyivät 1900-luvun alkupuolella. 1930-luvulla rakennettiin vielä Jokirannan talo, joka kuului Kettukankaan tilaan. Kantatilalla oli jo vanhastaan ollut kaksi päärakennusta sekä Hyvärin talo hieman etäämpänä. 1950–1960-luvuilla kylällä toimi myös kyläkauppa Kettukankaaseen kuuluvassa vuonna 1948 rakennetussa Lepolan talossa. Myöhempinä vuosikymmeninä kylälle on rakennettu yli kymmenen uutta taloa, ja joitain vanhoja on autioitunut. Kettukankaan kantatila jaettiin vuonna 1983. Vuonna 2010 Ketunperällä on 18 asuttua taloa.

Kivirakankankaan pyyntikuopat

Saloisten Ketunperällä noin 400 m Koivikon talosta etelälounaaseen olevalla Kivirakankankaalla on hieman yli 30 hiekkamaahan kaivettua pyyntikuoppaa; osa saattaa olla keittokuoppia. Suurimman kuopan halkaisija on noin kolme metriä ja syvyys nykyisellään noin metrin. Alueella on myös tervahauta. Kuopat sijaitsevat kahtena peräkkäisenä rykelmänä siten, että toinen rykelmä kulkee pitkän ja kapean, soiden reunustaman kuivankankaan eli taipaleen poikki, toinen puolestaan taipaleen suuntaisesti. Peurat tai muut eläimet, jotka ovat mielellään käyttäneet näitä kuivia taipaleita kulkureittinään, ovat sitten pudonneet näihin ansakuoppiin. Alueesta on arkeologi J. Itäpalo laatinut kartan, joka on Pohjois-Pohjanmaan kiinteät muinaisjäännökset -kirjassa. Alue on noussut merestä rautakauden alussa, joten kuopat ovat peräisin aikaisintaan ajanlaskun alun tienoilta. Kuoppapyyntiä on tosin harjoitettu vielä historiallisella ajallakin.
Pori Dance Company

Pori Dance Company on suomalainen nykytanssiryhmä. Ryhmän perusti vuonna 1989 tanssitaiteilija Liisa Nojosen ja se tunnettiin aluksi nimellä Tanssiryhmä Liisa Nojonen. Uudella nimellään Pori Dance Company ryhmä on toiminut vuodesta 2001 lähtien. Vuodesta 2014 ryhmän toiminnanjohtajana on toiminut tanssitaiteilija Mikko Lampinen, joka toimii myös ryhmän taiteellisessa johdossa yhdessä tanssitaiteilija Riku Lehtopolun kanssa. Vuonna 2018 ryhmässä on viisi vakituista tanssijaa ja vuosittain ryhmässä työskentelee keskimäärin noin 40 eri taidealojen tekijää.    
Ryhmä toteuttaa vuosittain 3-4 kantaesitystä ja esiintyy niin kotimaassa kuin kansainvälisestikin. Ohjelmistossa on vuosien varrella ollut teoksia sekä kokeneilta taiteilijoilta kuten Tero Saarinen, Jorma Uotinen, Marjo Kuusela ja Alpo Aaltokoski kuin myös nuorilta nousevilta kyvyiltä. Ryhmä tekee yhteistyötä myös alan koulutusyksiköiden ja lukuisten muiden taiteenalojen edustajien kanssa. Porin lisäksi ryhmä esiintyy säännöllisesti myös muualla kotimaassa sekä kansainvälisesti.
Ryhmän koreografeina on vieraillut joukko kotimaisia ja ulkomaisia taiteilijoita. Ryhmä on kiertänyt runsaasti ulkomailla, muun muassa Virossa, Hollannissa, Ranskassa, Saksassa, Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Koreassa.
Lokakuussa 2017 Pori Dance Companylle myönnettiin Suomi-palkinto.
ISO 3166-2:SL

ISO 3166-2:SL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Sierra Leonelle. ISO 3166-2:SL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kolmen maakunnan ja yhden alueen koodit.
Ylioppilasteatteriliitto SYTY

Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry toimii Suomen ylioppilasteatterien ja ylioppilasteatterihenkisten teatterien valtakunnallisena kattojärjestönä. Jäsenteattereita liitossa on 14 ja näkyvin osa liiton toiminnasta on vuosittain järjestettävä ylioppilasteatterifestivaali. Lisäksi liitto tarjoaa jäsenilleen muun muassa erilaisia koulutustapahtumia.
Liiton hallitukseen kuuluu yleensä edustaja kaikista Suomen ylioppilasteattereista. Liiton koulutukset ja hallituksen kokoukset toimivat foorumina, jossa eri puolilla maata toimivien ylioppilasteattereiden edustajat kokoontuvat ja muiden asioiden ohella vaihtavat näkemyksiään niin teatteritaiteellisista näkemyksistään kuin myös käytännön asioiden hoitamisesta ylioppilasteattereissa. Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry on myös Suomen Harrastajateatteriliitto ry:n jäsenjärjestö.
Liitto on perustettu vuonna 1998 jatkamaan vuonna 1968 perustetun Suomen Ylioppilasteatteriliitto SYTL:n toimintaa.
Puheenjohtajana toimi vuodesta 2015 alkaen Salla Rantanen, joka on aiemmin toiminut Joensuun ylioppilasteatterissa ja Sytyn hallituksessa. Vuoden 2016 alussa puheenjohtajana aloitti Henna Kauppinen, joka on toiminut Vaasan ylioppilasteatteri Rampin johtokunnassa, Kellariteatterin jäsenenä ja SYTY ry:n varajäsenenä. Vuonna 2018 puheenjohtajana aloitti Senja Raappana 
Vuoden 2015 ylioppilasteatterifestivaali järjestettiin 10.-12.4.2015, vuoden 2016 festivaalit Kuopiossa 15.-17.4.2016, vuoden 2017 Porissa 21.-23.4.2017 ja vuoden 2018 festivaalit järjestetään Joensuussa 20.-22.4.2018.
Vietnamin moottoritieverkko

Vietnamin moottoritieverkko on melko tuore lisäys Vietnamin liikennejärjestelmään. Moottoriteitä kutsutaan vietnamiksi nimellä Cao tốc ja englanniksi nimellä Expressway. Maan ensimmäiset moottoritiet avattiin hieman vuoden 2000 jälkeen. Vuoden 2019 alussa Vietamissa oli 780 km moottoriteitä. Maahan on suunnitteilla 5,873 kilometrin pituinen 22 moottoritiestä koostuva moottoritieverkko.

Historiaa

Vietnamin liikenne kasvaa nopeasti, mutta päätiet ovat vaarallisia huonon suunnittelun ja sekalaisen liikennekoostumuksen takia. Moottoriteitä alettiin suunnitella laajemmin 2010-luvun alussa näiden ongelmien ratkaisemiseksi päätieverkolla erottamaan toisistaan nopea liikenne ja hidas paikallinen liikenne. Vuonna 2015 julkaistiin suunnitelma 22 moottoritiestä sekä moottoritienumerointi. Hanoin ja Ho Chi Minhin välinen moottoritie sekä näiden seutujen alueella olevat muut moottoritiet ovat rakentamisjärjestyksessä etusijalla. Muut moottoritiet harvemmin asutuilla alueilla toteutettaneen vasta myöhemmin tulevaisuudessa. Myös vuoden 2015 suunnitelmaan kuulumaton Hanoin ja Vientianen välinen moottoritie on tarkoitus rakentaa lähitulevaisuudessa.

Standardit

Vietnamin moottoriteillä on vähintään kaksi ajorataa suuntaansa, joskin liikennemäärien vähäisyyden takia toinen ajorata rakennetaan poikkeustapauksissa myöhemmin. Maan moottoritiet jaetaan kahteen luokkaan: Luokan A moottoritiet, joilla on kaksi ajorataa suuntaansa ja eritasoliittymät sekä Luokan B moottoritiet, joilla on kaksi ajorataa suuntaansa ja tasoliittymät. Näin ollen Luokan B moottoritiet eivät ole virallisesti moottoriteitä, vaikka englanniksi näistäkin käytetään nimitystä Expressway.
Moottoriteille on 4 eri suunnittelunopeusluokkaa: 60, 80, 100 ja 120 km/h. Moottoripyörät, traktorit ja maatalouskoneet (công nông) on kielletty moottoriteillä. Moottoriteillä on yleensä ajokaistakohtaiset nopeusrajoitukset, kuten Kiinassa. Vähimmäisnopeus on useimmiten 60 km/h ja vasemmalla kaistalla korkeampi (jopa 100 km/h).
Moottoritiet viitoitetaan vihreälle taustalle valkoisella tekstillä (kuten Suomessa). Moottoriteillä on peräkkäinen liittymänumerointi (kuten esim. Suomessa).