google/wiki40b huggingface dataset:
Jallu (lehti)

Historiaa

Lehti vedettiin kerran pois myynnistä 1960-luvulla. Syynä ei ollut epäkorrekti tai -sovinnainen materiaali vaan tunnettuihin päättäjiin kohdistuvat paljastukset. Vuonna 1961 kohua herättivät Tabe Slioorin jatkokertomuksena ilmestyneet muistelmat, joissa hän kertoi muun muassa suhteestaan 39 vuotta vanhempaan kaupunginjohtaja Erik von Frenckelliin. 1960-luvun lopulla julkaistiin ”kreivi” Lindgreninä tunnetun Pertti Ylermi Lindgrenin muistelmat, joissa hän kertoi olleensa 76 kertaa kihloissa ja istuneensa niihin liittyneiden rahahuijausten takia vankilassa yhteensä yli kolme ja puoli vuotta.
Rautakirjan irtonumeromyynnissä Jallu oli kaikista lehdistä vuonna 1963 sijalla 20, vuonna 1973 sijalla 10 ja vuonna 1983 sijalla 32.
Jalluun ovat vuosien aikana kirjoitelleet muun muassa nimimerkit Liisa Berselius, Tomi Gulliksen ja Into Himonen. Myös eniten elokuvia Suomessa tuottanut ja kuvannut Kullervo Koivisto aloitti uransa 1980-luvulla Jallun ja Kallen valokuvaajana.
Vuonna 2008 tamperelaiset rockmuusikot tekivät lehden 50-vuotisjuhlan kunniaksi Jallun herrasmieslaulut -nimisen pornolaululevyn, jossa esiintyivät laulajina Pate Mustajärvi, Juri Lindeman, Heikki Salo, Mika Sundqvist ja Pauli Hanhiniemi. Jallun päätoimittaja Vesa Riihinen kertoi idean levyn tekemisestä tulleen muusikoilta ja Jallun toimituksen ottaneen idean innolla vastaan. Levyllä oli uudet pornosanoituksen saaneet versiot kappaleista ”Lennä Juri Gagarin”, ”Moottoripyörä on moottoripyörä” sekä ”Vetree ja nuori” ja pari kokonaan uutta kappaletta. Riihisen käsityksen mukaan Jallu on ollut aina tärkeä osa muusikoiden raskasta keikkaelämää ja siksi arvostettu.
Kummeli-televisiosarjan sketsissä Radio Yömyöhä (2/94) parodioitiin Jallun tutkivaa journalismia, kun Esko Mörkö luki radiossa vanhoja Jalluja.
Beat Saber

Pelaaminen

Peli on rytmipeli, jossa pelaaja lyö yleensä musiikin rytmissä eteensä tulevia palikoita kahdella Star Wars-universumin kaltaisella valomiekalla. Peli sisältää monia kappaleita, jotka on jaoteltu viiteen eri vaikeustasoon. Jokainen kappale koostuu etukäteen valmistetusta kartasta ("mapista"), joissa 4x3 ruudukkoon asetellut palikat kiitävät kohti pelaajaa, joka lyö palikoita musiikin tahdissa. Pelaaja käyttää VR-liikeohjaimia kahtena valosapelina, joilla tämä tuhoaa eteensä tulevat palikat. Jokainen palikka on joko punainen tai sininen osoittaakseen kumpaa valomiekkaa tulee käyttää sen tuhoamiseen (punainen on vasen ja sininen oikea). Palikassa voi olla myös nuoli indikoidakseen mistä kahdeksasta eri suunnasta palikkaa tulee lyödä. Palikan jossa on piste nuolen sijaan voi tuhota mistä suunnasta tahansa. Kun palikkaa huitaisee miekalla, se tuhoutuu ja pelaajalle annetaan pisteitä perustuen huitaisun pituuteen, tulokulmaan ja osumatarkkuuteen. Jollei palikkaan osu, se laskee pelaajan elämäpisteitä. Kun nämä elämäpisteet laskevat nollaan, laulu pysähtyy ja pelaaja joutuu joko aloittamaan alusta tai valitsemaan toisen laulun. Elämäpisteet nousevat, kun palikoihin osutaan. Tämän lisäksi karttoihin on asetettu miinoja, joiden lyöminen vähentää elämäpisteitä, ja lähestyviä seiniä, jotka vähentävät elämänpisteitä pelaajan pään osuessa seinään. Näiden väistäminen ei nosta pisteitä eikä elämäpisteitä
Pelin ennakkojulkaisuversiossa on yksinpeli- ja ryhmätila, jossa on tulostaulu.

Julkaisu

Peli julkaistiin samanaikaisesti Steamissa ennakkojulkaisuna ja Oculus Storessa 1. maaliskuuta 2018 sisältäen kaksi pelitilaa (yksinpeli ja ryhmätila) ja kymmenen kappaletta.
Muokkausohjelma, joka mahdollistaisi omien kappaleittensa ja tasojen tekemisen paljastettiin olevan tulossa, mutta myöhemmin sitä lykättiin määrättömäksi ajaksi. 25. kesäkuuta 2018 kehittäjät paljastivat moninpelitilan olevan tulossa.
Beat Saber julkaistiin PlayStation 4:lle 20. marraskuuta 2018. Peli käyttää PlayStation VR -laitetta ja kahta PS -liikeohjainta. Tässä versiossa on myös tila, jossa on vain yksi valomiekka tavanomaisen kahden sijaan.
2. maaliskuuta 2019, juhlistaakseen pelin yksivuotissyntymäpäivää, pelin prototyyppiversio – Beat Saber Origins  – kolmen vuoden takaa julkaistiin saataville.

Kappalevalikoiman laajentuminen

Marraskuussa 2019 Beat Games julkaisi maksullisen lisäosan peliin, nimeltään "Monstercat Music Pack Vol. 1", joka sisältää kymmenen levy-yhtiö ja mediaverkosto Monstercatin kappaletta. Kuukausi tämän jälkeen meeminä tunnetuksi tullut "Crab Rave" lisättiin peliin ilmaisena päivityksenä.

Vastaanotto

Ennakkojulkaisun aikana Beat Saber on saanut ylivoimaisesti positiivisia arvioita, ja siitä tuli Steamin parhaat arvostelut saanut peli alle viikko ennakkojulkaisunsa jälkeen. Maaliskuuhun 2019 mennessä peli oli myynyt yli miljoona kappaletta.
Kiikanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Löytäneellä Ottelen ja Iso-Löytäneen välisellä kannaksella. Järveltä johtaa Iso-Löytäneelle painauma, missä sijaitsee myös ojitettu Sammalsuo. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on myös autio. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Oriveden ja Kuhmoisten välinen kuntaraja ohittaa järven itärannan alle 100 metrin päästä. Järvelle ei johda tietä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Västilänjoen valuma-alueeseen (35.725) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa ja sen laskuoja yhtyy Sammalsuolla sen johto-ojaan, joka laskee Iso-Löytäneen Sammalisen lahteen.

Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa on Kiikan talo merkitty järven pohjoispuolelle ja sen pohjois- ja lounaisrannoilla sijaitsi pienet peltopalstat. Vain yksi taloista on vuoden 1986 kartassa jäljellä ja maatilan pellot on silloin metsitetty. Nykykartoissa ei ole enää taloakaan.
Olli Ainola

Olli Antero Ainola (23. kesäkuuta 1958 Orimattila – 27. tammikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Yleisradion televisiouutisten taloustoimituksen päällikkö. Ennen Yleisradiota Ainola toimi Uudessa Suomessa, Suomen Kuvalehdessä, Iltalehdessä, Kauppalehti Pressossa ja Helsingin Sanomissa.
Ainola tuli tunnetuksi MOT-ohjelmasta, missä hän selvitti muun muassa Pentti Tiusasen toimimista Stasin ilmiantajana. Vuonna 1997 Ainola kyseenalaisti MOT:ssa ksylitolin tehokkuuden, paljasti Neuvostoliiton ja USA:n hävittäjien ilmataistelun Suomessa vuonna 1954 ja totesi, että Suomen raadolliseen suhtautumiseen Kiinan ihmisoikeusloukkauksiin vaikuttavat kaupalliset intressit. Seuraavana vuonna MOT:ssa paljastettiin, että työeläkerahastojen tuotot ovat alemmat kuin Ruotsissa, koska yhtiöt toimivat myös poliittisin perustein. Ainolan mukaan monet kansanedustajat asuivat edullisesti vakuutusyhtiöiden omistamissa asunnoissa.
Televisiouutisten taloustoimittajana Ainola antoi eduskuntavaalien 2007 alla etujärjestöjen laskettaviksi taloudellisen kasvun mahdollistaman valtiontalouden liikkumavaran, josta tuli yksi vaalikampanjan aikaisen keskustelun pääteemoista.
Ainolan avopuoliso ja myöhemmin aviopuoliso oli kokoomuksen entinen kansanedustaja Marja Tiura. Suhde vaikutti Ainolan asemaan Ylen uutistoimituksessa, kun Tiuran kevään 2007 eduskuntavaalikampanjaansa Kehittyvien maakuntien Suomelta saama vaalirahoitustuki nousi julkisuuteen. Syyskuussa 2009 Ainola siirtyi syrjään Ylen uutisten politiikan toimituksen päällikön tehtävistä Tiuran lentolippukohun myötä. Ainola erosi Yleisradion palveluksesta 6. huhtikuuta 2010 Tiuraan liittyvän kohun laajetessa. Nelosen uutiset kertoi lokakuussa 2010, että Ainola oli ollut keväällä 2010 aktiivisesti yhteydessä kokoomustahoon, jotta puolue tukisi hänen vaikeuksiin joutunutta puolisoaan vaaliraha- ja loikkauskohussa. Asia johti myöhemmin Ainolan omaan eroilmoitukseen Yleisradiosta.
Yle-kohun jälkeen, vuonna 2011, Ainola siirtyi Talouselämä-lehteen toimittajaksi ja myöhemmin toimituspäälliköksi. Viimeksi Ainola toimi Iltalehden erikoistoimittajana.
Al-Rayyan

Al-Rayyan on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Se sijaitsee  pääkaupunki Dohan länsipuolella.
Al-Rayyanin pinta-ala on 2511 km². Kunnan asukasluku vuonna 2015 oli  605 712.
Öllölä

Öllölä on kylä Joensuun Tuupovaarassa. Se valittiin vuoden kyläksi vuonna 1994. Kylässä on runonlaulaja Petri Shemeikan muistomerkki Pörtsämön erämaakalmistossa.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Öllölästä tunnetaan vuodelta 1637. Kylän tuolloisista asukkaista mainitaan nimeltä Iivana Öllöinen, jolla oli kylän ainoa hevonen, sekä Mamoiko Nestorinpoika. Öllölästä kasvoi vähitellen iso ja vilkas kylä. Vielä 1900-luvun kulta-aikoinaan siellä oli kaksi koulua, kolme kauppaa ja kunnalliskoti, ja nuorisoa oli paljon. Kylän pikkutilojen väki sai työtä ja lisäansioita ympäristön savotoista. Öllölän lava oli kuuluisa tanssipaikka.
Kylä on sittemmin vähitellen hiljentynyt ja autioitunut. Nykyisin asukkaita on enää noin 70, joista suurin osa on iäkkäitä. Kesäisin ympäristöön saapuu kuitenkin runsaasti kesäasukkaita, jotka vilkastuttavat kylän elämää.
Ivan Capelli

Uran alkuvaiheet

Ivan Capelli nousi vuonna 1982 19-vuotiaana kartingista Italian Formula 3 -sarjaan. Capelli näytti heti nopeutensa, ja vuonna 1984 hän nousi jo astetta korkeammalle, Euroopan Formula 3 -mestaruussarjaan. Nopeutensa ansiosta Capelli nousi jo seuraavana vuonna Formula 3000 -sarjaan ja ajoi Formula 3000:n ohella kaksi Formula 1 -kilpailua.

F1-ura

Ensimmäiset askeleet Formula 1 -sarjassa Capelli otti vuonna 1985 Euroopan GP:ssä Tyrrellin autolla. Toisessa kilpailussaan, Australian Grand Prix'ssa, hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 1986 hän ajoi AGS:n autolla Italian ja Portugalin Grand Prix't, joista molemmista oli tuloksena keskeytys. Ensimmäisen kokonaisen kauden hän sai ajaa Leyton House March -tallin autolla ja osoitti kykynsä hankkimalla kauden neljännessä kilpailussa Monacon kapeilla kaduilla pisteen, joka kuitenkin lopulta jäi hänen ainoakseen sinä vuonna. Seuraavana vuonna Capelli ajoi uransa parhaan kauden. Hän keräsi 17 pistettä ja sijoittui lopulta MM-sarjan sijalle 7. Seuraavat kolme vuotta Leyton Houseksi nimensä vaihtaneessa tallissa menivät huonommin, mutta vuonna 1992 Capelli sai oikean unelmatilaisuuden näyttää osaamistaan, kun Ferrari pestasi hänet yhdeksi kaudeksi ajamaan kotimaansa punaisissa väreissä. Capelli hankki kuitenkin vain kolme pistettä eli yhtä paljon kuin hän oli hankkinut uransa ensimmäisellä kaudella, jolloin hän ajoi vain kaksi kilpailua. Capelli oli lopulta vasta 13. MM-sarjassa. Vuonna 1993 hän ajoi enää kaksi kilpailua Jordanin väreissä, muttei hankkinut yhtään MM-pistettä.

F1:n jälkeinen ura

Formulauran jälkeen Capelli siirtyi Saksan Super Tourenwagen Cup -sarjaan. Vuonna 1994 hän sijoittui Nissanillaan 11. lopullisissa pisteissä. Capelli ajoi sarjassa kausina 1994–1996 ja siirtyi kaudeksi 1997 FIA GT Championshipiin, Konrad-Porschen leipiin. Sen jälkeen hän piti kaksi kautta taukoa, vain palatakseen vuonna 2000 jälleen FIA GT:n pariin, tällä kertaa Ferrarin leipiin. Kauden 2001 hän ajoi Sportscar World Championship -urheiluautosarjassa. Sen jälkeen hän on ajanut muutaman kilpailun kaudessa eri urheiluautoluokissa, ja toiminut italialaisen Rai Uno -televisiokanavan F1-kommentaattorina.
Arville Harris

Arville Harris (1904 St. Louis, Missouri – 1954 New York).  oli amerikkalainen jazzmuusikko. Hän soitti pääasiassa klarinettia ja alttosaksofonia, mutta toisinaan myös tenorisaksofonia. Parhaiten hänet tunnetaan Clarence Williamsin (vuosina 1927-1930) ja Cab Callowayn (1931-1935) yhtyeistä.

Elämä

Arville S. Harris syntyi 1904 St. Louisissa. Hän varttui siellä musikaalisessa perheessä. Hänen sisarensa Marie soitti pianoa ja hänen veljensä Jimmy oli viulisti.  Hänen veljistään tunnetuin oli Leroy Harris sr. (1900-69), joka oli kitaristina mm. Fletcher ja Horace Hendersonin, Jesse Stonen ja Willie Bryantin sekä Clarence Williamsin orkestereissa.  Tämän poika Leroy Harris jr. soitti 1930-luvulla joitakin vuosia Earl Hinesin orkesterissa ja loi sittemmin pitkän uran muusikkona St. Louisissa. 
Aktiivivuosinaan Harris tunnettiin lempinimellä "Bunky". Hän hankki jo nuorena kokemusta soittamalla 1920-luvun ensimmäisen puoliskon eri orkestereissa jokilaivoilla.  Vuonna 1921 hän työskenteli myös Hershal Brassfieldin kanssa.  Vuosina 1925-1928 hän soitti Bill Brown and the Brownies -nimisessä kokoonpanossa. 
Clarence Williams auttoi monia nuoria muusikkoja hankkimalla näille työtä organisoimalla esiintymiskeikkoja ja levytystilaisuuksia.  Harris soitti Williamsin johtamissa kokoonpanoissa vuosina 1927-1930.  Hän pääsi tuolloin myös levyttämään useita kertoja.
Kesäkuussa 1928 Arville Harris soitti King Oliverin Dixie Syncopators -orkesterissa, joka teki joitakin levytyksiä.  Orkesteri levytti kappaleet "Tin Roof Blues","West End Blues", "Lazy Mama" ja "Sweet Emmalina". Harrisin veli Leroy Harris sr. soitti näissä levytyksissä banjoa.
Williamsin yhteyksien kautta Arville Harris pääsi levyttämään myös Fats Wallerin yhtyeessä. Maaliskuun alussa 1929 Wallerin yhtye Fats Waller and his Buddies levytti New Yorkissa Victor-levymerkille kappaleet ”Harlem Fuss” ja ”The Minor Drag”. Harrisin (altto- ja tenorisaksofoni sekä klarinetti) lisäksi yhtyeessä soittivat Fats Waller (piano), Charlie Gaines (trumpetti), Charlie Irvis (pasuuna) ja Eddie Condon (banjo).  Näissä levytyksissä kaikki puhallinsoittajat ja pianisti saivat runsaasti tilaa sooloihin. Esimerkiksi Harris soitti soolon sekä alttosaksofonilla että klarinetilla.
Vuonna 1931 Cab Calloway palkkasi Harrisin yhtyeeseensä alttosaksofonistiksi. Sen ohella hän soitti klarinettia. Harrisin sopimus Callowayn orkesterissa jatkui vuodet 1931-1935.  Orkesteri kiersi tuona aikana mm. Euroopassa. Callowayn orkesteri oli Harrisin viimeinen merkittävä kiinnitys, jonka jälkeen hän alkoi vähitellen kadota jazzpiireistä. Jätettyään Callowayn hän soitti 1935 jonkin aikaa Jack Butlerin kanssa. Vuosina 1937-1939 hän soitti ajoittain pianisti Claude Hopkinsin kokoonpanossa.  Sen jälkeen hän soitti vielä pianisti Maurice Roccon yhtyeessä. 
1940-luvulla Harris ei enää levyttänyt. 1940-luvulta kuolemaansa asti hän johti omaa orkesteria Majestic Ballroomissa, New Yorkissa.  Hän kuoli New Yorkissa 1954.
Harris ei koskaan levyttänyt orkesterinjohtajana.
European Students' Union

The European Students' Union ESU (aiemmin The National Unions of Students in Europe ESIB) on eurooppalaisten kansallisten opiskelijaliittojen yhteenliittymä, johon kuuluu 45 eurooppalaista kansallista opiskelijaliittoa 35 Euroopan valtiosta. Suomesta järjestön jäseninä ovat Suomen Ammattikorkeakouluopiskelijayhdistysten Liitto - SAMOK ry sekä Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry.
ESU edustaa jäsenjärjestöjensä kautta yli 10 miljoonaa eurooppalaista opiskelijaa ja vaikuttaa koulutusta koskevaan päätöksentekoon. Vaikuttamisen kohteina ovat mm. Euroopan unioni, Euroopan neuvosto sekä UNESCO.
Clifton Jones

Yhdysvallat (–2000)

Havaijilta kotoisin oleva Jones pelasi kouluaikanaan koripalloa Kahukun high school-joukkueessa, josta hänet nimettiin vuonna 1996 Oahun koulujenväliseen tähdistöviisikkoon. Havaijilta hän siirtyi opiskelemaan Skyline Junior Collegeen, jossa hän on edelleen kaikkien aikojen pistetilastossa kymmenen parhaan joukossa ja kaikkien aikojen levypallotilastossa viiden parhaan joukossa. Vuonna 1998 hän siirtyi opiskelemaan Oregonin yliopistoon, jossa hän pelasi koulun koripallojoukkueessa Oregon State Beaversissa. Ensimmäisellä Oregonin kaudella 1998–1999 Jones pelasi joukkueessaan 5,0 pisteen ja 6,4 levypallon keskiarvoilla. Jälkimmäisellä kaudella 1999–2000 hän oli joukkueensa paras levypalloissa 5,7 keskiarvolla, koriinheiton torjunnoissa 1,1 keskiarvolla sekä pelitilanneheittojen tarkkuudessa 63,6%:lla. Pisteitä Jones teki jälkimmäisellä yliopistokaudellaan 8,3 keskiarvolla ollen joukkueensa viidenneksi paras pistemies.

Suomi (2000–)

Ammattilaisuransa Jones aloitti kaudella 2000–2001 Joensuun Katajan I-divisioonajoukkueesta, joka voitti kauden päätteeksi I-divisioonan ja nousi siten kaudeksi 2001–2002 SM-Korikseen. Jones teki nousujoukkueen kanssa jatkosopimuksen ja voittikin heti ensimmäisellä pääsarjakaudellaan joukkueen mukana SM-pronssia. Jonesin kahden pisteen heittojen onnistumistarkkuus 66,8% oli sarjan paras. Kaudelta 2002–2003 Jones saavutti Katajan mukana SM-hopeaa sekä Suomen Cupin voiton. Kaudella 2003–2004 hän sijoittui SM-koriksen levypallotilastossa kolmanneksi 11,0 keskiarvollaan.
Kaudeksi 2004–2005 Jones siirtyi Katajasta Porvoon Tarmon liigajoukkueeseen, mutta palasi takaisin Katajaan heti seuraavaksi kaudeksi. Kaudella 2005–2006 Jones voitti Joensuun Katajan riveissä SM-hopeaa ja kaudella 2006–2007 SM-pronssia. Kaudella 2005–2006 hän oli toistamiseen sarjan tarkin kahden pisteen koreissa.
Kauden 2007–2008 Jones aloitti pelaamalla I-divisioonaa Helsingin NMKY:n riveissä. Tammikuussa 2008 hän kuitenkin siirtyi Korisliiga-paikastaan taisteleeseen Team Componentaan, jonka riveissä hän pelasi myös kauden 2008–2009. Jones siirtyi kaudeksi 2009–2010 KTP-Basketiin kahden vuoden sopimuksella.
Maailmankaupunki

Maailmankaupunki (engl. world city) on kaupunki, jolla on merkittävä vaikutus maailmaan sosioekonomisesti, kulttuurisesti tai poliittisesti. Maailmankaupunki-termin sijaan käytetään joskus myös termiä globaali kaupunki (engl. global city).
Tom Nyman (basisti)

Tom Nyman on suomalainen basisti. Nyman on soittanut Laika & The Cosmonautsissa. Nykyisin hän soittaa J. Karjalaisen yhtyeessä.
Vuonna 1993 Nyman oli perustamassa Hitsville IV -studiota Helsingin Pitäjänmäkeen.
Henrik Hellén

Johan Henrik Hellén (20. joulukuuta 1939 Dragsfjärd – 27. lokakuuta 2004) oli suomalainen korkeushyppääjä.
Henrik Hellén sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 korkeushypyssä 11:nneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 1963. Hän edusti Suomea 22 maaottelussa.
Hellén voitti Kalevan kisoissa kultaa vuosina 1961, 1962, 1963 ja 1964 sekä saavutti pronssia vuonna 1960. Hän paransi Suomen ennätystä kahdesti: vuonna 1963 tulokseen 211 cm ja seuraavana vuonna tulokseen 212 cm. Hän edusti seuratasolla Taalintehtaan Jäntevää, IFK Helsingforsia, Turun Urheiluliittoa ja Esbo Idrottsföreningiä. Hän tuli tunnetuksi kilpailusuoritusta edeltävästä ”keinutuolikeskittymisestään”.
Alquevan pato

Rakentaminen

Padon rakentamisprojekti alkoi vuonna 1985. Pato valmistui vuonna 2002, jolloin padon portit suljettiin.
Tekojärven alle jäänyt pieni Luzin kylä rakennettiin uudestaan parin kilometrin päähän vanhasta paikasta.
International Software Testing Qualifications Board

Finnish Software Testing Board (FiSTB)

Suomen edustaja ISTQB:ssa on FiSTB (Finnish Software Testing Board) joka vastaa suomalaisen näkökulman ja osaamisen tuomisesta kansainväliseen yhteistyöhön sekä myös koordinoi useiden kansallisten työryhmien toimintaa. FiSTB järjestää perustason (Foundation Level) sertifiointikokeet suomeksi sekä englanniksi ja jatkotason (Advanced Level) sertifiointikokeet englannin kielellä. FiSTB toimii yhteistyössä Tietotekniikan liitto ry:n kanssa.
Ketunhäntä kainalossa

Juoni

Helsinkiin päätynyt viipurilaisevakko Valle perustaa sota- ja asuinkaverinsa Jallen kanssa trion. Pianistiksi pestataan naapurin Nalle, varakkaan Kontiokorven pariskunnan poika. Kontiokorpien avioliitto on kriisiytynyt Ines-vaimon yhytettyä Mauri-miehensä korkeatasoisen konttoristi Sirkun seurasta. Ineksen vaatimuksesta konttorin naistyöntekijät – Sirkku, Mirkku ja Irkku – saavat kenkää.
Valle, Jalle ja Nalle tapaavat sattumalta Sirkun, Mirkun ja Irkun. Valle on Sirkun suuri rakkaus; lisäksi Jallen ja Mirkun sekä Nallen ja Irkun välille alkaa kehittyä romanttista säpinää. Erikoisten sattumien seurauksena Ineksen kettupuuhka joutuu Vallen haltuun ja Valle pidätetään. Myöhemmin ollaan ravintola Punaisessa Myllyssä, jossa orastavat rakkaudet puhkeavat kukkaan.
Ines puolestaan saa tietää, että hänen kettupuuhkansa alkuperä on hämärä. Mauri selvittää tilanteen parhain päin. Ines lupaa ottaa naiskolmikon takaisin konttoriin ja niinpä kaikki ovat onnellisia. Naiset päättävät vielä luovuttaa kihlasormuksensa Suomen hyväksi – eletäänhän poikkeuksellisen vaikeita aikoja.

Tuotanto

Välirauhan aikana valmistuneen Ketunhäntä kainalossa -elokuvan taustalla oli tuottaja Erik Blombergin halu hyödyntää Pallen eli Reino Hirvisepän (Palmrothin) kirjailijamainetta. Elokuvan hahmot olivat esiintyneet Pallen 1930-luvulla kirjoittamissa revyissä. Elokuva valmistui epäonnisten tähtien alla: kuvaukset tehtiin hutaisten ja Palle ja Blomberg riitaantuivat.  
Kymmenkesäinen Jussi Jurkka näytteli Ketunhäntä kainalossa -elokuvassa ensimmäisen elokuvaroolinsa: hänellä oli kreditoimaton rooli juoksupoikana.
Ketunhäntä kainalossa lavastajanimimerkin B. Joni takana oli Jan Tschiftschis (1911–1986). Useat hänet lavastamistaan elokuvista ovat tuhoutuneet kokonaan tai osittain. Tschiftschis teki myös pari pientä elokuvaroolia, kuten ensimmäinen oluenjuoja Valentin Vaalan melodraamassa Laveata tietä.

Vastaanotto

Elokuvan yleisömenestys oli surkea ja se jäi Elosepon viimeiseksi elokuvaksi. Epäonnen takia jäi tekemättä yhtiön seuraavaksi kaavailtu elokuva Laulava tuhkimo, jossa olisi ollut pääroolissa tuolloin kuusitoistavuotias Maaria Eira. 
Aikalaiskriitikot tyrmäsivät Ketunhäntä kainalossa -teoksen. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti tylyssä arviossaan: ”--- tämä 'vuoden 1941 revyy', on ikävintä nähtävää, mitä ylimalkaan valkokankaalle saattaa kuvitella pantavan”. Aamulehden Pallas (Olavi Vesterdahl) katsoi, että elokuva olisi toiminut paremmin puhtaana revyy-teoksena ilman juonta, jota hän piti vaikeaselkoisena. Kauppalehden E. T. rinnasti elokuvan seuranäyttämöiden iltamiin. Savon Sanomat oli kritiikissään yleistä linjaa suopeampi ja piti elokuvaa riemastuttavana ”sillisalaattina”.
Abdoulaye Diagne-Faye

Abdoulaye Diagne-Faye (s. 26. helmikuuta 1978 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä.
Portiikki

Portiikki (lat. porticus) on pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä. Se muodostaa ulkoilmaan rajoittuvan sisäänkäynnin rakennuksen sivulla tai sen edessä.
Portiikki oli merkittävä piirre antiikin kreikkalaisten temppeleiden arkkitehtuurissa. Kreikkalaisessa temppelissä tietynlaiseen sisäänkäyntipuolen portiikkiin viitattiin nimellä pronaos ja vastakkaisen puolen portiikkin nimellä opisthodomos. Kreikasta se levisi roomalaiseen arkkitehtuuriin ja edelleen muihin kreikkalaisesta arkkitehtuurista vaikutteita saaneisiin tyylisuuntiin.
Nagpur

Nagpur (marathiksi नागपूर, Nāgapūra) on kaupunki Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Vuonna 2011 Nagpurissa asui 2 497 777 asukasta. Kaupunki sijaitsee lähellä Intian maantieteellistä keskipistettä. Nagpur on tärkeä teollisuuskeskus (puuvilla-, paperi-, kemian teollisuutta sekä koneenrakennusta) ja liikenteen solmukohta. Nagpur on hiljaittain palkittu Intian puhtaimpana kaupunkina.
Kaituozhe

Kaituozhe on kiinalainen pienten kiinteän ajoaineen kantorakettien perhe. China Aerospace Science and Technology Corporationin (CASC) rakentama rakettiperhe perustuu mannerten väliseen ballistiseen ohjukseen Dongfeng 31.

Kaituozhe-1

Kaituozhe-1:n (KT-1) koelaukaisuja tehtiin 2002 ja 2003. Näistä jälkimmäinen onnistui jossain määrin.

Kaituozhe-2

Kaituozhe-2:n ensimmäinen vaihe perustuu DF-31:een. Toinen ja kolmas vaihe ovat tätä pienempiä. Raketin kapasiteetti on 300 kg LEO:lle ja 200 kg 700 km:n SSO:lle.
Kaituozhe-2:n ensilento suoritettiin 23:45 UTC 3. maaliskuuta 2017 Jiuquanin avaruuskeskuksesta. Hyötykuormana oli TK-1 Tiankun, CASC:in kehittämä kokeellinen satelliitti.

Kaituozhe-2A

Kaituozhe-2A:n ensimmäinen vaihe perustuu DF-31:een lisättynä kahdella DF-21-pohjaisella boosterilla. Toinen vaihe on halkaisijaltaan ensimmäistä vastaava. Kolmasvaihe on vastaava kuin Kaituozhe-2:ssa.
Miss Universum

Miss Universum (engl. Miss Universe) on vuosittainen kauneuskilpailu, jossa etsitään maailman kauneinta naista. Kilpailun perusti kalifornialainen vaatetusyhtiö Pacific Mills vuonna 1952. Ensimmäinen voittaja oli Suomen Armi Kuusela. Vuonna 1996 yhdysvaltalainen liikemies Donald Trump osti kilpailun oikeudet, ja se oli hänen ja NBC Universalin omistuksessa vuoteen 2015 asti. Nykyisin kilpailun oikeudet omistaa WME/IMG.