google/wiki40b huggingface dataset:
Ahvenainen (Orivesi, Hirsilä, pohjoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön itäreunalla moreenimäkien välisessä painaumassa. Painauma muistuttaa pitkittäistä laaksoa, jonka vuoksi lampi on koillis-lounais-suuntainen. Siillä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie metsätieltä. Metsätie tulee kantatieltä 66 ja päättyy Siikanevan itäpuolelle.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueeseen (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,1 metriä mpy. ja se neljästä Ahvenaisista alin. Kaksi muuta Ahvenaista sovat yläjuoksulla ja ne laskevat kaivettuja ojia myöten siihen. Neljäs Ahvenainen on itäpuolella erillään ja se on umpijärvi. Lammen laskuoja virtaa koilliseen päin ja yhtyy 1,4 kilometrin päässä Isosta Hanhijärvestä tulevaan laskuojaan. Se yhtyy Jouttijokeen, joka muuttuu heti Aituanjoeksi.

Historiaa

Järvien historiaa voi lukea suurimman Ahvenaisen artikkelista.
Polatskin ruhtinaskunta

Polatskin ruhtinaskunta (valkoven. По́лацкае кня́ства) oli keskiaikainen valtio nykyisen Valko-Venäjän alueella, Pihkovasta kaakkoon. Venäläisen Nestorin kronikan mukaan varjagi Ragnvald Olafsson perusti valtion 900-luvun puolivälissä. Se oli Kiovan Venäjän vaikutuspiirissä, ja vuonna 1071 siitä tuli Kiovan vasallivaltio. 1200-luvun puolivälissä  Polotsk siirtyi vasalliksi nopeasti voimistuvaan Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuodesta 1397 alkaen se oli enää Polotskin voivodikunta, Liettuan hallinnollinen osa. Muun Liettuan suuriruhtinaskunnan tavoin se liitettiin myöhemmin Puolaan.
Max Headroom -piraattilähetys 1987

Max Headroom -piraattilähetys (engl. Max Headroom broadcast signal intrusion) oli kahteen chicagolaiseen televisioasemaan kohdistunut piraattiryhmän ilkivallanteko, joka tapahtui 22. marraskuuta 1987. Ilkivallantekijät onnistuivat tunkeutumaan ja pysyttelemään tv-asemien lähetysjärjestelmässä kolmen tunnin ajan. Ensimmäinen lähetys oli lyhyt ja keskeytti WGN-TV-aseman iltauutisten urheilukoosteen. Toinen lähetys tapahtui muutamaa tuntia myöhemmin PBS:n alaisuudessa toimivalla WTTW-asemalla, jossa se keskeytti Doctor Who -ohjelman jakson Horror of Fang Rock lähetyksen n. 90 sekunnin ajaksi. Piraattilähetyksen aikana esitettiin WGN-asemaa ja televisiolähetyksiä kohtaan kohdistuvaa parodiaa ja pilaa.

WGN-TV

Ensimmäinen ilkivallanteko kohdistui WGN-TV:n Kanava 9:n suoraan uutiskoosteeseen The Nine O'Clock News. Urheilukooste Chicago Bearsin kotivoitosta Detroit Lionsia vastaan iltapäivän ottelusta keskeytyi, kun ruutu pimeni hetkeksi, jonka jälkeen ruutuun ilmestyi Max Headroomia imitoinut hahmo. Hahmon pää liikkui pyörivän väännetyn metallilevyn edessä ja ainoat äänitehosteet tulivat surisevista ja oskilloivista äänistä.

WTTW

Myöhemmin samana iltana lähetetyn Doctor Whon jakson Horror of Fang Rock aikana WTTW joutui saman ilkivallantekijän kohteeksi. Erona WGN-aseman piraattilähetykseen oli lähetykseen saatu epäselvä ja katkeileva ääniraita. Raidalla Headroom-imitoija kutsui WGN:n tv-selostaja Chuck Swirskya modernin ajan liberaaliksi sekä huusi ja nauroi. Seuraavaksi hahmo lateli useita lausahduksia, kuten Max Headroomin New Coken mainoslauseen ”Catch the Wave” (pitämällä parodiassa Pepsi-tölkkiä esillä) ja nojautui kameraa kohti. Tämän jälkeen hän lauleskeli The Temptationsin kappaletta Your love is fading sekä tv-ohjelma Clutch Cargon tunnussävelmää. Hahmo väitti myös lähetyksessä olevansa ”kaikkien merkittävien maailmanuutislehtinörttien mestariteos” (viittaus WGN:n kirjaimiin World´s Greatest Newspaper).
Piraattilähetyksen lopussa hahmo paljastaa takapuolensa, pitelee riisuttua naamaria kameran edessä ja ulvoo joidenkin henkilöiden jahtaavan häntä. Lähetys päättyy, kun apulainen läimäyttää tätä takapuoleen hahmon pyytäessä lisää, ja lähetys palaa takaisin Doctor Whon jaksoon 90 sekunnin tauon jälkeen.

Jälkiseuraukset

Piraattilähetys sai huomiota lehdistössä ja tapahtunutta käsiteltiin uutislähetyksessä (tv-asemat saivat kuvamateriaalia todisteeksi Doctor Who -jakson nauhoittaneilta katsojilta). Piraattilähetyksen nähneet katsojat ruuhkauttivat WTTW-aseman puhelinpalvelun lukuisilla soitoillaan kysyäkseen tapahtuneesta häiriöstä.
Yhdysvaltain telehallintovirasto FCC tutki asian tapahtuman jälkeen ja asetti mahdollisesti löytyville syyllisille rangaistuksia hakkeroinnista, muun muassa sakkorangaistuksista aina vankilatuomioon. Syyllisiä ei ole saatu kiinni.
Jani Illikainen

Jani Petteri Illikainen (s. 26. tammikuuta 1976 Pudasjärvi) on suomalainen voimamies. Hän on kilpaillut myös yleisurheilussa.
Illikainen on voittanut suomen vahvimman miehen tittelin vuosina 2005, 2006, 2007 ja 2008. Kuulantyönnössä Illikaisella on SM-pronssia hallista vuosilta 2003 ja 2001. Hänen ennätyksensä on 20,56. 20 metrin rajan hän ylitti ensimmäistä kertaa tammikuussa 1999 työnnettyään 20,43. Hän oli 20 metrin kerhon neljästoista jäsen. Kuulantyönnössä Illikainen ei ole kilpaillut vuoden 2003 jälkeen.
Voimamieskisojen parhaat saavutukset ovat Suomen vahvin kisan kolme voittoa ja 2004 vuoden kolmas sija, sekä Bulgarian GP:n 2. sija ja Liettuan GP:n 3. sija. Illikaisella on hallussaan tukkipunnerruksen suomenennätys (175kg). Voimamies-kisojen lajeista hänen parhaisiin lajeihin kuuluvat Hercule hold, farmari kävely, tukkipunnerrus, maastaveto (toistokilpailuna) ja merimieskävely.
Illikainen on 196 cm pitkä ja paino vaihtelee 150–160 kilon välillä. Hän on kotoisin Torniosta.
Suzakumon

Suzakumon (jap. 朱雀門) oli Japanin muinaisten pääkaupunkien kuten Nara-kauden Heijō-kyōn ja Heian-kauden Heian-kyōn (eli nykyisen Kioton) keisarillisten palatsien eteläpuolinen pääportti. Se oli palatsien porteista kaikkein tärkein.
Heijō-kyōn Suzakumon sijaitsi kaupungin 75 metriä leveän ja 4 kilometriä pitkän pääkadun pohjoispäässä. Paitsi että portti oli merkki keisarin vallasta ja toimi vartioituna sisäänpääsytienä palatsiin, sillä oli erilaisia funktioita: sen edessä otettiin vastaan ulkomaisia lähetystöjä, järjestettiin utagaki-juhlia ja keisari laskeutui uutenavuotena portille juhlistamaan vuoden vaihtumista. Heijō-kyōn Suzakumonista rakennettiin kopio alkuperäiselle paikalle vuosina 1991–1998 kaupungin 1300-vuotisjuhlallisuuksien kunniaksi. Portin arkkitehtuurista ei ole jäänyt jäljelle dokumentteja, joten se jouduttiin rakentamaan muun muassa arkeologisia tutkimuksia apuna käyttäen.
Enkelten unelmaelämä

Juoni

Työttömyyden vaivaamassa entisessä hiilikaivoskaupungissa Lillessä kaksikymmenvuotiaat Isa ja Marie yrittävät selviytyä toimeentulon ja ihmissuhteiden aallokossa. Elämänmyönteinen Isa on kätevä käsistään, muttei silti tahdo selviytyä tekstiilitehtaan saumauskoneesta vaan jää työttömäksi. Hän kokee, että kaikki kiva tapahtuu hänen ystävättärelleen, vaalealle ja temperamenttiselle Marielle.
Dinis I (Portugali)

Dinis I (1261-1325) oli Portugalin ja Algarven kuudes kuningas, lisänimeltään Rakentaja. Hän hallitsi vuosina 1279–1325. Hänen aikanaan kuninkaan valta kasvoi, ja aateliston ja kirkon valta pieneni.
Dinisin noustessa valtaan Reconquista oli päättynyt ja muslimit oli ajettu Pyreneiden niemimaalta. Niinpä hän ei ollut niinkään soturikuningas, vaan keskittyi enemmän hallintoon, lainsäädännön uudistamiseen ja vallan keskittämiseen kuningashuoneelle. Hän aloitti useiden linnojen, kaivosten ja kaupunkien rakennustyöt, ja paransi myös köyhien asemaa yhteiskunnassa. Hän määräs kosteikkoja kuivatettaviksi ja mäntymetsiä istutettaviksi - männyistä tuli rakennuspuita laivastolle. Hän kehitti merivoimia suojellakseen maataan hyökkäyksiltä, mutta myöhemmin laivastosta tuli Portugalin imperiumin laajenemisen perusta.
Diniksellä oli vaimo ja kaksi aviolasta sekä neljä nimeltä tunnettua rakastajatarta ja ainakin seitsemän aviotonta lasta.
Dinis perusti oppineiden keskuksen, josta kehittyi Coimbran yliopisto. Hän edisti portugalin kielen asemaa, ja vaati kaikki viralliset asiakirjat kirjoitettaviksi portugaliksi. Dinis oli keskiajalla huomattava kulttuurivaikuttaja. Hän kirjoitti runoutta sekä muuta kirjallisuutta ja sävelsi musiikkia.
Gustaf Snellman

Gustaf Robert Snellman (21. maaliskuuta 1864 Helsinki – 15. heinäkuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä. 
Gustaf Snellmania on sanottu "Suomen sosiaalitilaston isäksi". Hän oli Teollisuushallituksen työtilastollisen, myöhemmin sosiaalihallituksen tilasto-osaston johtaja vuodesta 1902. Snellman toimitti tilastotutkimuksia lähinnä työsuhteista ja asunto-oloista.
Gustaf Snellmanin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, senaattori John Snellman ja Wilhelmina (Minne) von Trapp. Ylioppilaaksi Snellman tuli 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän opiskeli matematiikkaa Göttingenissä 1890–1891 ja toimi sitten matematiikan ja fysiikan opettajana vuoteen 1899. Nya Pressenin ja  Dagling Allehandan toimittaja hän oli 1899–1901, ennen tilastovirkamiehen uraansa vuoteen 1918 asti. Snellman toimi vielä Suomen paperi- ja puutavaralehden toimittajana 1919–1922, valtion tapaturmalautakunnan puheenjohtaja hänestä tuli 1918. Pikakirjoitustaitoinen Snellman oli aatelis- ja porvarissäätyjen pikakirjoittaja valtiopäivillä vuodesta 1882 vuoteen 1897, pikakirjoitusyhdistyksen sihteerinä hän toimi 1891–1899. Hän laati ja toimitti useita alansa julkaisuja, tutkimuksia ja tilastoja ja toimitti Työtilastollista Aikakauslehteä 1907–1917.
Näkymätön Elina

Juoni

10-vuotias Elina asuu äitinsä ja nuorempien sisarustensa kanssa Tornionjokilaaksossa 1950-luvun alkupuolella. Elina takertuu kuolleen isänsä muistoon ja haluaa olla aina samanlainen kuin isänsä – oikeudenmukainen ja rohkea heikompien puolustaja. Pitkän sairauden jälkeen Elina aloittaa uuden kouluvuoden ja saa opettajakseen Tukholmasta tulleen Tora Holmin, jonka elämäntehtävä on opettaa erämaan lapsille tottelevaisuutta ja kitkeä suomen kieli heidän käytöstään. Kun Elina puolustaa suomea puhuvaa luokkatoveriaan, hän joutuu Toran silmätikuksi. Ristiriidat sisukkaan Elinan ja peräänantamattoman opettajan välillä kasvavat entisestään ja heidän välilleen kehkeytyy asemasota, jossa kumpikaan ei voi antaa periksi.

Vastaanotto

Klaus Härö palkittiin Kristallikarhulla Berliinin elokuvajuhlilla lasten- ja nuortenelokuvien sarjassa. Näkymätön Elina oli Suomen ehdokas Oscar-kilpailuun. Se palkittiin myös Poznanin ja Montrealin lastenelokuvajuhlilla.
Castelnuovo Berardenga

Historiaa

Montapertin kylässä käytiin vuonna 1260 Montapertin taistelu, jossa taistelivat guelfit ja ghibelliinit. Guelfit olivat firenzeläisiä ja ghibelliinit sienalaisia. Ghibelliinit voittivat sodan. Voittoa juhlitaan Montapertissä vieläkin syyskuussa järjestämällä soihtukulkue taistelun muistomerkille. Dante Alighieri kirjoitti tästä taistelusta teoksessaan Jumalainen näytelmä sen olleen niin suuri verilöyly, että se muutti viereisen Arbiajoen verestä punaiseksi.
Tomas Wecksten

Ura

Kalevan kisoissa Wecksten on voittanut kultaa vuosina 2016, 2017 ja 2019, hopeaa 2018 sekä pronssia 2015. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 2017, 2018 ja 2019. Wecksten edusti Suomea vuoden 2014 Ruotsi-ottelussa ollen lopputuloksissa viides tuloksella 505, vuoden 2015 Ruotsi-ottelussa ollen kuudes tuloksella 506, vuoden 2016 Ruotsi-ottelussa voittaen tuloksella 520, vuoden 2017 Ruotsi-ottelussa ollen kolmas tuloksella 520, vuoden 2018 Ruotsi-ottelussa ollen toinen tuloksella 540 ja vuoden 2019 Ruotsi-ottelussa ollen neljäs tuloksella 519.
Wecksten oli mukana vuoden 2013 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Donetskissa, jossa oli finaalin 11. tuloksella 460. Vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa Wecksten jäi karsintaan tuloksella 510. Vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa hän oli neljäs tuloksella 525. Vuoden 2017 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli kahdeksas tuloksella 530. EM-kilpailuissa Berliinissä 2018 hän karsiutui loppukilpailusta.
Weckstenin ennätys on 551, jonka hän hyppäsi Leverkusenissa 27. heinäkuuta 2017. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 555.
Taivalluoto

Taivalluoto (ruots. Edesgrundet) on pieni saari Töölön edustalla.
Taivalluodon luoteiskärjessä on yksi viidestä professori Antti Nurmesniemen suunnittelemasta Salmisaari–Meilahti-voimajohdon maisemapylväästä eli “Antin askelista”.
Mildred Savage

Mildred Spitz Savage (26. kesäkuuta 1919 New London, Connecticut – 7. lokakuuta 2011 Norwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan varsinkin romaanista Parrish (1958), josta tehtiin myös Donahuen, Colbert’n ja Maldenin tähdittämä elokuvaversio (1961). 
Savage syntyi Connecticutissa vanhempiensa kolmesta lapsesta toiseksi ja valmistui Wellesley Collegesta Massachusettsissa.
Liikkumisvapauden rajoitus (psykiatria)

Liikkumisvapauden rajoittamisen määrääminen

Liikkumisvapauden rajoittamisesta päättää aina lääkäri, jonka tulee ottaa kantaa asiaan kirjallisesti. Kirjallisessa kannanotossa lääkärin tulee määritellä toimenpiteen peruste, luonne, kesto, arvio toimenpiteen vaikutuksesta potilaan hoitoon sekä oma nimensä. Kirjallinen kannanotto voidaan toteuttaa myös saneluna, joka ns. purkamisen jälkeen liitetään potilaan sairauskertomukseen.
Mikäli potilas, jonka liikkumisvapautta ei vielä ole rajoitettu, on voinnissaan tapahtuneen muutoksen tai esimerkiksi ulkopuolelta saadun tiedon perusteella todennäköisesti jonkinasteisen rajoituksen tarpeessa voi hoitohenkilökunta evätä tilapäisesti potilaan oikeuden ulkoiluun. Asiasta on kuitenkin informoitava välittömästi hoitavaa / päivystävää lääkäriä, jonka tulee ottaa kantaa asiaan.

Tiedoksianto

Päätöksen tehneellä taholla on oltava kirjallinen tiedoksisaantitodistus, johon on liitetty valitusoikeusohjeet. Todistuksen on oltava myös asianmukainen. Tiedoksisaantitodistus on näytettävä henkilölle, jota asia koskee. Yli 12-vuotiaan biologisilla vanhemmilla/huoltajilla on myös oikeus nähdä tiedoksisaantitodistus mikäli lapsi siihen luvan myöntää.

Liikkumisvapauden rajoittamisen käytännön toteutus

Mikäli potilas hänelle asetetusta liikkumisvapauden rajoittamisesta huolimatta poistuu tai yrittää poistua sairaalasta tai osastolta ilman lupaa on henkilökunnalla oikeus estää potilaan aikomus käyttämällä tarpeellisia ja puolustettavia voimakeinoja. Voimakeinojen tarpeellisuutta ja puolustettavuutta arvioitaessa tulee huomioida muun muassa sairaalassaolon peruste, potilaan mahdollisesti aiheuttama uhka itselleen tai muulle henkilölle jne.
Mikäli potilas on poistunut osastolta tai sairaalasta ilman lupaa on hoidosta vastaavalla lääkärillä oikeus pyytää poliisilta virka-apua potilaan palauttamiseksi sairaalahoitoon.

Liikkumisvapauden rajoituksen ongelmia ja kyseenalaisuus

Joskus päätös liikkumisvapauden rajoituksesta saatetaan tehdä kyseenalaisin perustein. Mikäli perusteet ovat kyseenalaisia, voivat ne vääristää asianomaisen oikeustajua.
Grazin raatihuone

Grazin raatihuone (saks. Grazer Rathaus) on rakennus Grazin kaupungissa, Itävallassa. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Alexander Wielemans ja Theodor Reuter. Heidät valittiin tehtävään arkkitehtuurikilpailun jälkeen, joka pidettiin vuonna 1886. Rakennus valmistui lopulta vuonna 1893. Vanhaa saksalaistyyliä mukailevan rakennuksen tieltä raivattiin pois lähes kokonainen kortteli: vain kolme kapeahkoa taloa jäi jäljelle.
Grazin ensimmäinen raatihuone, nimeltään Alte Kanzlei, rakennettiin Judengasselle vuonna 1450. Se kävi nopeasti kuitenkin liian pieneksi, ja nykyisen raatihuoneen paikalle rakennettiin vuonna 1550 uusi, renessanssiasuinen raatihuone. Se purettiin vuonna 1803 ja korvattiin klassistisella Christoph Stadlerin suunnittelemalla rakennuksella, joka rakennettiin vuosina 1805–1807. Stadlerin rakennus on nykyisen raatihuoneen edeltäjä.
Urho Kekkosen arkisto

Urho Kekkosen arkisto on Orimattilan Niinikoskella toimiva yksityinen valtionapuarkisto. Arkisto koostuu presidentti Urho Kekkosen (1900–1986) luovuttamasta arkisto- ja kirjallisesta materiaalista sekä Kekkosen lähipiirin pienemmistä yksityiskokoelmista. Aineisto käsittää muun muassa Urho Kekkosen kirjeenvaihdon, valokuvia ja äänitteitä. Arkiston toiminnasta vastaa Tasavallan Presidentin Arkistosäätiö.
Arkistosäätiön perusti presidentti Kekkonen 18. elokuuta 1970. Arkisto avattiin vuonna 1995 tutkijoille ja yleisölle. Vuoteen 2000 asti Urho Kekkosen arkiston käyttöoikeus vaati tutkimusluvan, koska asiakirjojen salassapitomääräykset vaativat muun muassa ulkopoliittisten asiakirjojen osalta lausuntoa ulkoasiainministeriöltä. Vuodesta 2001 alkaen lähes kaikki aineisto on ollut tutkijoiden vapaasti käytettävissä. Urho Kekkosen arkisto hyväksyttiin vuonna 1999 yksityiseksi, 80 % valtionapua saavaksi ar­kis­toksi.
Arkiston toimitilat sijaitsevat Orimattilan Niinikoskella säätiön omistamassa Hovilan tilan päärakennuksessa. Vuosien 1995–2011 aikana Urho Kekkosen arkiston kokoelmia on käyttänyt 705 tutkijaa, jotka ovat tehneet arkistoon 3 390 tutkijakäyntiä. Arkistoa on esi­telty 4 466 vieraalle. Tasavallan Presidentin Arkistosäätiön puheenjohtajina ovat toimineet hallitusneuvos Matti Kekkonen (1970–1998) ja johtaja Timo Kekkonen (1998-).
Lev Šestov

Lev Isaakovich Šestov (ven. Лев Исаакович Шестов), syntyjään Yehuda Leyb Schwarzmann (Иегуда Лейб Шварцман) (31. tammikuuta 1866 Kiova, Ukraina – 19. marraskuuta 1938 Pariisi, Ranska) oli ukrainalais-venäläinen juutalainen eksistentialistifilosofi.
Šestov sai vaikutteita erityisesti Friedrich Nietzscheltä, Søren Kierkegaardilta, Fjodor Dostojevskilta ja Leo Tolstoilta, joista hän kirjoitti useita teoksia. Teoksissaan hän on käsitellyt muun muassa teologiaa, nihilismiä, rationalismia ja irrationalismia. Šestovilta ovat saaneet vaikutteita muiden muassa D. H. Lawrence, Nikolai Berdjajev, Sergei Bulgakov, Albert Camus, John Middleton Murry, Jules de Gaultier, Lucien Lévy-Bruhl ja Czeslaw Milosz.

Elämä ja ura

Šestov opiskeli lakia ja matematiikkaa Moskovassa ja Kiovassa. Hän ei kuitenkaan voinut väitellä tohtoriksi, koska hänen väitöskirjassaan oli vallankumouksellisia vaikutteita. Vuonna 1898 Šestov tutustui joukkoon intellektuelleja, johon kuuluivat muiden muassa Berdjajev, Sergei Djagilev, Dmitri Merezkovski ja Vasili Rozanov. Hän alkoi kirjoittaa filosofisia teoksia.
Vuonna 1908 Šestov muutti Freiburgiin Saksaan, ja vuonna 1910 Sveitsiin pieneen kylään nimeltä Coppet. Hän palasi Moskovaan vuonna 1915. Vallankumous teki hänen elämästään vaikean, ja bolševikit painostivat häntä lisäämään tuoreeseen teokseensa Potestas Clavium marxilaisten oppien puolustuksen, muuten sitä ei olisi julkaistu. Šestov kieltäytyi tästä, mutta luennoi kuitenkin vallanpitäjien luvalla Kiovan yliopistossa kreikkalaisesta filosofiasta.
Lopulta Šestov kuitenkin muutti Ranskaan vuonna 1921. Ranskassa hän luennoi Sorbonnen yliopistossa, ja tutki muun muassa Blaise Pascalin ja Plotinoksen ajattelua. Vuonna 1926 hän tutustui Edmund Husserliin, ja 1929 hän tapasi Martin Heideggerin. Tuolloin hän sai yllykkeen tutustua Kierkegaardin ajatteluun.
Šestovin pääteoksena voidaan pitää teosta Афины и Иерусалим (”Ateena ja Jerusalem”, 1938), joka käsittelee tieteen ja filosofian suhdetta. Šestov eli Pariisissa kuolemaansa saakka. Loppuaikoinaan hän tutki Husserlin ajattelua ja intialaista filosofiaa.
Tatsuhiko Kubo

Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1998-2006.
Juan Esnáider

Ura pelaajana

Esnáider aloitti pelaajauransa Ferro Carril Oesten joukkueessa Argentiinassa, mutta siirtyi pelaamaan Real Madridin organisaatioon jo vuonna 1990. Hän debytoi Realin edustusjoukkueessa kaudella 1990/91, mutta pelasi pääasiassa Real Madrid Castillassa. Segunda B:ssä maaleja tehtaillut argentiinalainen ei onnistunut lopulta murtautumaan Realin edustusjoukkueeseen ja kaudeksi 1992/93 hän siirtyi Real Zaragozaan. Esnáider pelasi kaksi loistavaa kautta Zaragozassa ja oli maaleillaan auttamassa seuran Espanjan cupin ja Cup-voittajien Cupin voittoon. Hän palasi kaudeksi 1995/96 Real Madridiin, mutta onnistui kauden aikana vain kerran maalinteossa. Tie vei paikallisvastustaja Atléticoon, jossa Esnáider pelasi jälleen vakuuttavasti. Kauden 1998/99 Esnáider pelasi RCD Espanyolissa, kunnes siirtyi Juventukseen.
Argentiinalaishyökkääjä ei sopeutunut Juventukseen ja jäi vähälle peliajalle. Hän palasi Real Zaragozaan tammikuussa 2001. Jälleen hän oli ratkaisevien pelaajien roolissa, kun Zaragoza säilytti niukasti paikkansa liigassa ja voitti cupin mestaruuden. Zaragozasta lähtönsä jälkeen Esnáider pelasi vaihtelevalla menestyksellä FC Portossa, Cadetes de San Martínissa, River Platessa, AC Ajacciossa ja Real Murciassa. Hän lopetti pelaajauransa Newell's Old Boysissa vuonna 2005.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Esnáider suoritti valmentajatutkinnon ja huhtikuussa 2009 hänestä tuli Getafen apuvalmentaja. Hän toimi Míchelin apuvalmentajana tämän potkuihin joulukuuhun 2010 saakka. Tämän jälkeen hän työskenteli Real Zaragozassa juniorivalmennuksen koordinaattorina ja reservijoukkueen valmentajana. Hän jätti Zaragozan kesällä 2012.
Huhtikuussa 2013 Esnáiderista Córdoban päävalmentajaksi. Heikot peliesitykset johtivat kuitenkin potkuihin kauden jälkeen seuran jäätyä Segundassa sijalle 14.
Esnáider palasi valmennustehtäviin lähes kolmen vuoden tauon jälkeen huhtikuussa 2016, kun hänestä tuli putoamista vastaan taistelevan liigaseura Getafen päävalmentaja. Esnáider ei onnistunut enää nostamaan madridilaisseuraa pois putoamisviivan alapuolelta, vaan seuran taival pääsarjassa päättyi kauden jälkeen. Esnáider jatkoi seuran peräsimessä Segundassa, mutta kehnon alkukauden vuoksi hän sai potkut syyskuussa 2016.
Tammikuussa 2017 Esnáider aloitti Japanin J2-liigassa pelanneen JEF Unitedin päävalmentajana.
David Copperfield

David Copperfield (oikea nimi David Seth Kotkin, s. 16. syyskuuta 1956 Metuchen, New Jersey) on yhdysvaltalainen taikuri. 
Copperfield on venäjänjuutalaisen siirtolaisperheen ainoa lapsi. Copperfieldistä tuli 1968 12-vuotiaana nuorin henkilö, joka on koskaan hyväksytty Yhdysvaltojen taikuriseuran jäseneksi.
Forbes Magazinen mukaan Copperfield ansaitsi vuonna 2003 57 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ollen kymmenenneksi eniten ansainnut julkisuudenhenkilö maailmassa.
Copperfieldillä on myös oma tähtensä Hollywoodin Walk of Famella.
Raatekasvit

Tuntomerkit

Raatekasvit ovat vesi- tai suokasveja, joiden lehtiasento on kierteinen, toisinaan myös kaksirivinen. Joskus lehdet ovat sormiliuskaisia, joka tapauksessa ne ovat kourasuonisia. Lavan laidoissa on tavallisesti vettä erittäviä hydatodeja, ja lapa on nyhälaitainen. Lehtikanta on leveä ja ruoti enemmän tai vähemmän palteinen. Kukat ovat toisinaan heterostylisiä. Verhiö on tyveltään yhteenkasvanut, ja teriöliuskoissa on sivupalteet ja/tai ripsuja. Heteenponnet ovat nuolimaisia. Kukassa on mesiäinen. Sikiäin on enemmän tai vähemmän kehänpäällinen, ja vartalo toisinaan puuttuu. Luotti on kaksiliuskainen tai lusikkamainen. Siemenaiheet kiinnittyvät laitaistukoihin. Hedelmä on rakokota, harvoin marja (Liparophyllum). Siemeniä on paljon, ne ovat joskus karvaisia. Siemenessä on öljyinen ravintovarasto eli endospermi.

Luokittelu

Raatekasvit kuuluvat Asterales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jossa ovat myös siniviuhkakasvit (Goodeniaceae), Calyceraceae ja asterikasvit (Asteraceae). Kladin kasveille on ominaista muun muassa ruohovartisuus, kukinnon päätekukkaisuus, päätekukan alapuolella olevat yksittäiset kukat ja viuhkomaiset osakukinnot, yhteen kasvanut teriö, teriöön kiinnittyvät heteet, yhdislehtinen ja kahdesta emilehdestä muodostunut sikiäin ja pitkä alkio, jossa ei ole endospermihaustorioita (imuelimiä).
Aikaisemmin raatekasvit vietiin katkerokasvien (Gentianaceae) yhteyteen, joihin nähden on kuitenkin kemiallisia eroja iridoidi-yhdisteissä. Cronquist (1981) sisällytti heimon Solanales-lahkoon. Vesielämään sopeutumisen vuoksi raatekasveilla ja lummekasveilla (Nymphaeaceae) on yhteistä: haarautuneet kivisolut (sklereidit) ja ilmakanavat.