google/wiki40b huggingface dataset:
Night of the Living Dead (vuoden 1968 elokuva)

Juoni

Elokuvan alussa sisarukset Barbra ja Johnny käyvät hautausmaalla isänsä haudalla. Zombiksi muuttunut vanha mies hyökkää heidän kimppuunsa ihmislihaa himoten. Barbra onnistuu pakenemaan  ja päätyy autiolle maatalolle, jossa piilottelee myös Ben. He laudoittavat talon ovet ja ikkunat, kun lauma zombeja alkaa piirittää sitä.
Talon kellarista löytyy myös muita ihmisiä, Tom ja Judy sekä pariskunta Harry ja Helen Cooper tyttärineen. Cooperien tytär Karen on loukkaantunut zombien hyökkäyksestä ja on sairas.
Harrylle ja Benille syntyy riitaa siitä miten tukalasta tilanteesta selviydytään. Cooper kannattaa linnoittautumista talon kellariin, kun taas Ben taistelisi zombeja vastaan ja yrittäisi jotenkin päästä ihmisten ilmoille. Ben ehdottaa muille pakenemista hänen autollaan, josta on polttoaine loppunut. He kehittelevät suunnitelman, jossa Harry saa tehtäväkseen hätistää zombeja polttopulloilla, jotta Ben, Tom ja Judy pääsevät hakemaan polttoainetta ulkoa. Ben sytyttää vahingossa polttoaineen tuleen ja auto leimahtaa liekkeihin Tomin ja Judyn ollessa vielä auton sisällä. He yrittävät paeta, mutta auto räjähtää.
Ben pakenee takaisin talolle, mutta huomaa Harryn lukinneen hänet ulos. Ben onnistuu murtautumaan takaisin sisälle ja laudoittaa Harryn kanssa oven. Zombit yrittävät päästä talon sisälle ja Benin estäessä niitä hän pudottaa kiväärinsä. Harry nappaa sen ja osoittaa Beniä sillä. Ben onnistuu saamaan kiväärin takaisin ja ampuu Harryä. Harry raahautuu kellariin ja kuolee tyttärensä vierelle.
Myöhemmin Helen löytää kellarista zombiksi muuttuneen tyttärensä, joka syö isänsä ruumista. Karen tappaa äitinsä. Barbra näkee Johnnyn zombijoukossa ja järkyttyy niin paljon, ettei pysty puolustautumaan zombien murtautuessa talon sisälle.
Ben pakenee kellariin ja onnistuu selviämään yön yli. Hän palaa yläkertaan ja kuulee zombien metsästäjien kiväärien laukauksia. Yksi metsästäjä erehtyy luulemaan häntä zombiksi ja ampuu Benin.

Tekijänoikeudet Yhdysvalloissa

Elokuvalla ei ole Yhdysvalloissa tekijänoikeudellista suojaa, vaan se on vapaasti yleisessä käytössä (public domain). Tämä johtuu alkuperäisen levittäjän, Walter Reade Organizationin, huolimattomuudesta, sillä se ei lisännyt elokuvan kopioihin tekijänoikeuksia. Yhdysvalloissa tuolloinen tekijänoikeuslaki vaati, että tuotteesta piti näkyä tekijänoikeudet selkeästi. Kun elokuvan nimi oli vielä Night of the Flesh Eaters, ne näkyivät alkuteksteissä, mutta levittäjä poisti ne, kun elokuvan nimi vaihtui. 
Koska elokuvalla ei ole tekijänoikeudellista suojaa, sitä ovat levittäneet useat yhtiöt. Internet Movie Databasen mukaan elokuvasta oli tehty 23 erilaista kopiota DVD:lle ja 19 VHS:lle vuonna 2006.  Elokuvan voi katsella myös YouTubesta.
Jouni Hiltunen

Jouni Hiltunen (s. 1964) on suomalainen dokumenttielokuvaohjaaja, tuottaja, kuvaaja ja leikkaaja.
Jouni Hiltunen on käsitellyt useimmissa elokuvissaan ihmisen ja luonnon suhdetta sekä ihmisten tekemiä raskaitakin valintoja ja erikoiseksi muodostuneita elämänpolkuja. Jouni Hiltunen on aloittanut dokumentaristin uransa lyhyillä henkilökuvilla sekä historiallisia aiheita käsittelevillä tv-dokumenteilla. Vuosina 1994-2000 Jouni Hiltunen työskenteli helsinkiläisessä Illume Oy:ssä. 1990- luvun lopulla Jouni Hiltunen suuntasi Venäjälle ja Siperiaan, jossa syntyivät elokuvat Taivaallinen tehtävä (1998), Blatnoi Mir (2001), BAM (2007), sekä Tšukotkan niemimaalla asuvista Yupik-valaanpyytäjäeskimoista kertova elokuva Tagikaks - olimme valaanpyytäjiä (2012), jossa Jouni Hiltunen toimi tuottajana (ohjaus Kira Jääskeläinen). Jouni Hiltusen ohjaamien elokuvien aiheet ja tekotapa ovat vaihdelleet laajasti: hän on kuvannut elokuvissaan yhtälailla raamattujen salakuljettajien mielenmaisemaa ja motiiveja (Taivaallinen tehtävä), kuin venäläisten elinkautisvankien selviytymistarinoita ja tatuointikoodien merkityksiä (Blatnoi Mir),  sokean miehen (Hannes Tiira, Pori) jokaöistä linturetkeä (Taikayö 2006), tai omaa henkilökohtaista elämäänsä (Elämä näytä minulle kasvosi 2003). Vuodesta 2009 lähtien Jouni Hiltunen on keskittynyt luontoelokuvien ohjaamiseen ja kuvaamiseen (Tuntematon Selkämeri 2011. Suomenlahdesta kertova elokuva  Matka Merelle 2017).
Jesajan taivaaseenastuminen

Jesajan taivaaseenastuminen on pseudepigrafinen apokryfikirja. Se koostuu kolmesta osasta: Jesajan marttyyriudesta (1:1–3:12, 5:1-16), Jesajan näystä (6–11) ja Hiskian testamentista (3:13–4:22). Jesajan marttyyrius on juutalainen teos noin 100-luvulta eaa. Kaksi muuta osaa ovat myöhempiä kristillisiä kirjoituksia. Joidenkin tutkijoiden mukaan kaikki kolme osaa olivat jo olemassa ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Jesajan marttyyriuden todennäköinen alkukieli on seemiläinen, ehkä heprea; muut osat kirjoitettiin kreikaksi.
Formaali ajattelu

Formaali eli muodollinen ajattelu tarkoittaa kykyä ajatella loogisesti ja abstraktisesti (Inhelder & Piaget, 1958).
Jean Piaget ja Bärbel Inhelder esittivät, että lapsi tulee formaalien operaatioiden kauteen noin 11–12-vuotiaana, murrosiässä. Nuori käyttää ajattelussaan symboleja. Tällöin nuori pystyy myös hypoteettis-deduktiiviseen päättelyyn eli soveltamaan yleisiä sääntöjä yksittäisiin tapauksiin.
Formaali ajattelu on Piaget'n kehitysteorian korkein vaihe, jonka kehitys on johdonmukainen jatke sensomotoriselle, esioperationaalille ja konkreetille ajattelulle. Sen aikana ajattelu kehittyy käsitteelliseksi, hypoteettiseksi, ja siinä sovelletaan erilaisia logiikan päättelysääntöjä. Skeemat eli toimintarakenteet muodostavat ajattelun kokonaisrakenteen, formaalin struktuurin. Skeemoja on useammanlaisia, mm. perustava skeema on muuttujien eristäminen ja kontrollointi. Korkeatasoisessa formaalissa ajattelussa kyetään esimerkiksi luomaan kokeellinen asetelma jonkun tekijän vaikutuksen ymmärtämiseksi. Piaget ja Inheöder (1958) käyttivät luonnontieteellisiä tehtäviä, kuten heiluria, formaalin ajattelun mittaamiseen.
Suomessa formaalin ajattelun tutkimusta ovat tehneet Hautamäki (1984) ja Seppälä (2013) (vrt. Kallio, 2011). Näissä tutkimuksissa on todettu, että formaali ajattelu ei ole Suomessa kaikilla esiintyvä kehitysvaihe nuorilla eikä edes korkeakouluopiskelijoilla. Korkeimmillaan noin 2/3 korkeakouluopiskelijoista hallitsee tämän ajattelumuodon (Seppälä, 2013). Tulokset vahvistavat kansainvälisiä havaintoja siitä, että Piaget oli ylioptimistinen siinä, että hän oletti formaalin ajattelun olen universaali kaikkien nuorten ja aikuisten hallitsema taito.
Formaalin ajattelun jälkeisenä uutena kehitysvaiheena on pidetty postformaalia ajattelua, mutta tätä ei pidetä yleisesti hyväksyttynä kehitysvaiheena. Tällaiseen "postformaaliin ajatteluun" katsotaan sisältyväksi relativistinen (suhteellinen) ja dialektinen (ristiitoja yhdistävä) ajattelu (Kallio, 2016). Tutkimuksessa on väitetty (Kallio, emt.) että ristiriitoja ratkaiseva ajattelu on osa viisautta , tosin viisauteen ilmiönä sisältyy myös laajemmin personallisuuteen, tunteisiin ja eettiseen arviointiin liittyviä piirteitä.
Kvalsundtunnelen

Kvalsundtunnelen on Tromssan kunnassa Norjassa sijaitseva merenalainen maantietunneli, joka yhdistää toisiinsa Kvaløyan ja Ringvassøyan saaret. Tunneli on osa Kvaløyslettan ja Vannan välistä Riksvei 863:a. Tunneli avattiin liikenteelle vuonna 1988. Sen pituus on 1 650 metriä, ja syvin kohta on 56 metriä merenpinnan alapuolella.
Surtsey

Surtsey tieteellisenä tutkimuskohteena

Saari on rauhoitettu tieteellistä tutkimusta varten, eikä yleisöllä ole sinne pääsyä. Siellä tutkitaan, kuinka kauan kestää, ennen kuin muualta tullut kasvillisuus ja eläimistö leviää äskettäin merestä nousseelle saarelle. Tutkimustuloksista arvellaan saatavan tietoa, jolla on merkitystä myös sen selvittämisessä, kuinka kauan Pohjois-Euroopassa kesti jääkauden jälkeen, ennen kuin eri lajit levisivät jään alta vapautuneille alueille.
Tämän vuoksi Surtseyn saari onkin valittu vuonna 2008 Unescon maailmanperintöluetteloon.

Surtseyn eläimistö ja kasvisto

Ensimmäiset putkilokasvilaji, merisinappi (Cakile maritima ssp. arctica) havaittiin saarella jo vuonna 1965. Ensimmäiset linnut asettautuivat pesimään saarelle 1970-luvun alkupuolella, jolloin siellä havaittiin pesivän riskilöitä (Cepphus grylle) ja myrskylintuja (Fulmarus glacialis). Saaren ensimmäiset nisäkkäät, kirjohylkeet (Phoca vitulina) ja harmaahylkeet (Halichoerus grypus) ovat lisääntyneet saarella 1980-luvulta lähtien.
Ratsutila Kuutamolaukka

Juoni

Kuutamolaukan ratsutilalla Lassi opettelee ratsastamaan ja hoitamaan Jesse-ponia. Myös Lassin sisko Lilli ja tämän ystävä Pipsa käyvät tallilla tervehtimässä lempihevosiaan Vihtoria ja Ladya ja osallistuvat tallin töihin. Tarinoiden lisäksi kirjassa on tietoa hevosten elintavoista, ravinnosta, lisääntymisestä ja muista hevosiin liittyvistä asioista. Keskeiset hevosiin liittyvät sanat on selitetty jokaisen tarinan yhteydessä olevassa sanastossa.
Tony Strobl

Anthony Joseph ”Tony” Strobl (12. toukokuuta 1915 Cleveland, Ohio – 29. joulukuuta 1991) oli eräs kaikkien aikojen tuotteliaimpia Aku Ankka -piirtäjiä sekä animaattori.
Strobl opiskeli taidemaalausta Cleveland School of Artissa 1933–1937 samaan aikaan Teräsmiehen luojien Jerry Siegelin ja Joe Shusterin kanssa. Hänen kerrotaan jopa osallistuneen Teräsmiehen luontiin. Valmistuttuaan Strobl näki Lumikin ja siihen ihastuneena haki töitä Disneyn studiolta. Ennen toista maailmansotaa hän työskenteli Disneyllä piirrosanimaatioelokuvien Fantasian, Dumbon ja Pinokkion parissa. Toisen maailmansodan aikana Strobl oli asevoimien propagandaosastolla.
Sodan jälkeen Strobl aloitti sarjakuvien piirtämisen Western Publishing -kustantamolla vuonna 1947. Hänen ensimmäinen tarinansa oli Ossian Ötökän seikkailu. Hän piirsi Disney-hahmojen lisäksi myös Väiski Vemmelsäärtä, Putte Possua, Repe Sorsaa sekä Nakke Nakuttajaa. 1950-luvun alussa yhtiö alkoi julkaista Donald Duck -nimistä, kahdesti kuussa ilmestyvää lehteä, jonka sisältö oli suurelta osin Stroblin vastuulla. 
Tony Stroblin tuotteliaisuuden (yli 15 000 sivua) salaisuus oli hänen nopeutensa: hän piirsi parhaimmillaan jopa 4–5 sivua päivässä. Varsinkin uransa alkutaipaleella hänellä oli myös Steve Steeren ja John Liggeran muodostama apujoukko, joka hoiti tussauksen ja myös taustojen piirtämisen. Hän myös piirsi valmiiden käsikirjoitusten mukaan, eikä juurikaan laatinut niitä itse. 
Strobl oli viimeinen Aku Ankan piirtäjä, joka oppi taitonsa Disneyn animaatiostudioilta. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1987.
Strobl keksi yhden uuden hahmon, lempeän valaanpyytäjä Moby Ankan.
Pelikasvatus

Pelikasvatus on kasvatustyötä, jolla pyritään ehkäisemään pelaamisen haittoja, parantamaan pelilukutaitoa ja lisäämään tietoa pelaamisen eri ulottuvuuksista. Pelikasvatus liittyy usein digitaalisiin peleihin, joita voidaan pelata esimerkiksi tietokoneilla, tableteilla, pelikonsoleilla ja puhelimilla. Pelaamisella voidaan kuitenkin tarkoittaa kaikkea sellaista vapaaehtoista toimintaa, jossa yhteisten sääntöjen pohjalta tehdään haastavilta tuntuvia asioita, ja jossa on havaittava lopputulos.  
Pelikasvatukseen liittyy tiiviisti pelisivistyksen käsite, joka tarkoittaa pelaamisen kokonaisvaltaista ymmärrystä. Pelisivistyksen puolestaan liittyy pelilukutaidon käsite, jolla tarkoitetaan sitä, että yksilö hahmottaa pelaamisen merkityksen nyky-yhteiskunnassa, osaa tulkita pelien sisältämiä viestejä, tuntee pelien eri osa-alueet ja ymmärtää pelaamisen kulttuurisena ilmiönä nyky-yhteiskunnassa. Pelikasvatuksella voidaan lisätä pelisivistystä ja -lukutaitoa. 
Pelikasvatus on osa mediakasvatuksen kokonaisuutta, jonka tehtävänä on antaa yksilöille valmiuksia toimia mediayhteiskunnassa. Se kohdistuu kaiken ikäisiin ihmisiin, ei siis ainoastaan lapsiin ja nuoriin. Koska teknologinen kehitys on nopeaa, tarvitsevat usein myös aikuiset pelikasvatusta. Myönteisen pelaamisen kulttuurin kehittyminen edellyttää kaikkien pelialan toimijoiden (pelaajat, pelienkehittäjät, ammattikasvattajat, vanhemmat) yhteistyötä.
Aleksandr Mihailovski-Danilevski

Aleksandr Mihailovski-Danilevski (1789–1848) oli venäläinen kenraaliluutnantti (1835) ja sotahistorioitsija. Hän osallistui vuosien 1812–1815 sotaan Ranskaa vastaan ja vuoden 1829 Turkin sotaan. Hänestä tuli vuonna 1839 senaattori ja sotaneuvoston jäsen.
Regata storica

Regata storica on Venetsian tärkein regatta ja myös perinteisin regatta Euroopassa. Se järjestetään syyskuun ensimmäisenä sunnuntaina Canal Grandessa ja sen on tarkoitus muistuttaa mieliimme Venetsian suuri ja ainutlaatuinen historia.
Tästä venekilpailusta, on johdettu termi Regatta

Historia

Regatta juontaa juurensa aina 1300-luvun loppupuolelle.
Tule & Kazo

Äänitys

Tule & kazo äänitettiin Studio JJ:ssä 16.–26. tammikuuta 1993. Studioteknikkoina toimivat Juuso Nordlund, Otto Hallamaa ja Jyrki Niemi. Nordlund miksasi albumin 1.-5. helmikuuta, ja Pauli Saastamoinen masteroi albumin Finnvox-studiolla. Yhtye oli ensimmäistä kertaa studioäänityksissä, ja kokemattomuus näkyi työskentelyssä:
»Tekoprosessia ja meidän keltanokkaisuutta kuvaa ehkä parhaiten se, kun menimme studioon ja olimme varanneet hurjat 9 päivää 16 biisin äänityksiin ja miksauksiin ja kasasimme kamoja nurkkaan kauhealla touhulla, kunnes Juuso (Nordlund) sanoi: "No pojat eipäs nyt hosuta, keitetään ensin kahvit." Ei meillä ollut minkäänlaista käsitystä mitä studiotyö on.» 
(Antti Honkkila)
Tyyliltään albumin musiikki on alternative metalia, jossa yhdistyy aineksia funkista ja metallimusiikista. Kitaristi Antti Honkkila on kertonut:
»Muistan että noihin aikoihin oltiin kovasti innostuneita vastaavien genrejen tuotannosta, kajareista tuuttasi yhtä lailla Metallica kuin Fishbone tai Living Colour. Ehkä se oli osittain näidenkin vaikutusta.» 
(Antti Honkkila)
Vieraileva muusikko Jani Moberg soitti kappaleilla "Tämä kaupunki" ja "Hymy hyytyy" scratchit ja samplet, jotka ovat peräisin yhtyeiltä Public Enemy ja A-ha.  Silja Pihkala, Rauna Pihkala ja Riikka Reiman laulavat taustoja kappaleella "Jäähyväiset".

Saavutukset

Tule & kazo oli ilmestyessään uraauurtava albumi Suomen kristillisen musiikin saralla. Ennen vuotta 1993 Suomessa ei ollut julkaistu kristillistä metallimusiikkia toisin kuin muualla maailmassa, jossa suuntaus oli ollut vahvalla pohjalla jo 10 vuotta. Yhtye julkaisi albuminsa omakustanteisesti, koska levylle ei saatu julkaisijaa. Honkkila kertoo tuolloisista suuntauksen oloista Suomessa:
»Tämä kyseinen scene oli kuitenkin Suomessa kovin pieni tuolloin. Voi olla että kukaan ei vaan uskaltanut ottaa riskiä sijoittaa vähiä rahojaan tuotteeseen, jonka menekistä ei ollut minkäänlaista varmuutta. Kyllä mekin pitkään mietimme asiaa, kun kustantajaa ei levylle löytynyt ja omista rahoista oli kyse. Maailmallahan myös white metaliin laitettiin rahaa yhtä paljon kuin muihinkin levyihin, ja sen toki tuotannossa huomasi.» 
(Antti Honkkila)
TV Finland

Historia

Toiminta alkoi vuonna 1986 Nackan lähettimen näkyvyysalueella nimellä Finlands TV. Nimi TV Finland otettiin käyttöön vuonna 1997, kun satelliittilähetykset alkoivat. Kun Ruotsi siirtyi digitaalisiin maanpäällisiin lähetyksiin vuonna 2007, maanpäällinen näkyvyysalue laajeni kattamaan uusia alueita. Aiemmin kanavalla näkyi myös MTV3:n ohjelmia, mutta niiden esittäminen päättyi vuoden 2012 lopussa. 
Kanava näkyi aiemmin kahden eri satelliitin kautta, kunnes se siirtyi Telenorin Thor 5 -satelliittiin 2008. Uuden satelliitin käyttöönotto laajensi näkyvyysalueen myös Kanariansaarille.
Richard Bong

Richard Ira "Dick" Bong (24. syyskuuta, 1920 – 6. elokuuta, 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, sekä USA:n johtava hävittäjä-ässä. Hän saavutti 40 viholliskoneen pudotusta. Majuri Richard I. Bong lensi Lockheed P-38 Lightning -konetyypillä, joka on kaksimoottorinen. Majuri Bong taisteli japanilaisia vastaan Tyynenmeren rintamalla, Toisessa maailmansodassa.
Richard Bong oli ruotsalaista syntyperää etnisesti, vaikka syntyikin Wisconsinissa.
Hän menehtyi koelennolla sattuneessa turmassa, jossa testasi uutta yhdysvaltalaista suihkuhävittäjää, Lockheed P-80:a.
Jonathan Glover

Jonathan Glover (s. 1941) on brittiläinen filosofi, joka on tutkinut erityisesti bioetiikkaa. Hän opiskeli Tonbridge Schoolissa ja myöhemmin Corpus Christi Collegessa Oxfordin yliopistossa. Nykyään hän toimii bioetiikan opettajana King’s Collegessa, Lontoossa.
Erik Scavenius

Elämäkerta

Erik Scaveniuksen isä oli kamariherra Carl Scavenius. Scavenius valmistui 1901 valtiotieteen kandidaatiksi ja aloitti uransa Tanskan ulkoministeriössä. Hän oli 1906–1908 edustustosihteeri Berliinissä ja vuodesta 1909 ulkoministeriön osastopäällikkö. Scavenius toimi ulkoministerinä Radikaalia Venstreä edustaneen Carl Theodor Zahlen hallituksissa 1909–1910 ja 1913–1920. Ensimmäisen maailmansodan aikana Scavenius pyrki säilyttämään Tanskan puolueettomuuden tasapainoilemalla suurvaltojen välissä, mutta kallistui enemmän Saksan suuntaan, mistä häntä kritisoitiin sodan jälkeen. Sodan jälkeen hän johti Tanskan hallituksen politiikkaa Slesvigin asemaa koskeneissa neuvotteluissa 1918–1920 ja kannatti Tanskan etelärajaksi maltillista ratkaisua eli niin sanottua Clausenin linjaa, joka myös toteutui. Ulkoministerikautensa jälkeen Scavenius oli kansankäräjien edustajana 1918–1920 ja 1925–1927, Radikaalin Venstren puheenjohtajana 1922–1924 ja Tanskan lähettiläänä Tukholmassa 1924–1932. Vuosina 1932–1940 hän oli Politiken-lehden johtokunnan puheenjohtaja ja hoiti erilaisia tehtäviä ulkoministeriössä.
Scavenius tuli uudelleen Tanskan ulkoministeriksi saksalaismiehityksen aikana heinäkuussa 1940 ja hän sai näin johtaa Tanskan hallituksen yhteistyöpolitiikkaa. Vilhelm Buhlin erottua niin sanotun sähkekriisin vuoksi Scaveniuksesta tuli myös pääministeri 9. marraskuuta 1942. Scavenius pyrki suhtautumaan hyvin joustavasti saksalaisten toiveisiin säilyttääkseen mahdollisimman paljon valtaa Tanskan hallituksen käsissä. Hänen mielestään Tanskan heikko asema teki Saksan tahtoon taipumisen välttämättömäksi, ja sitä paitsi hän oletti Saksan todennäköisesti voittavan toisen maailmansodan. Saksan luottamus antoi hänelle vahvan aseman Tanskan johdossa, mutta herätti paljon vastustusta kansan keskuudessa. Levottomuuksien puhjettua Tanskassa saksalaiset panivat Scaveniuksen viralta 29. elokuuta 1943, minkä jälkeen Tanskalla ei ollut lainkaan omaa hallitusta. Tanskalaisen katsannon mukaan hän oli laillinen pääministeri aina toukokuussa 1945 tapahtuneeseen Tanskan vapautumiseen saakka. Sodan jälkeen Scaveniusta arvosteltiin voimakkaasti Tanskassa yhteistyöstään miehittäjän kanssa, mutta hän puolusti sinnikkäästi itseään parlamentaarisen tutkintakomitea edessä 1945 sekä julkaisemissaan muistelmakirjoissa Forhandlingspolitikken under Besættelsen (1948) ja Dansk Udenrigspolitik under den første Verdenskrig (1959). Häntä pidetään edelleen Tanskan historiassa hyvin ristiriitaisena hahmona.
Erik Scavenius oli Tanskan ulkoministerinä toimineen Harald Scaveniuksen serkku.
Pahang

Maantiede

Pahang on pinta-alaltaan Länsi-Malesian laajin osavaltio, sen pinta-ala on 36 137 neliökilometriä. Lähes kaksi kolmasosaa Pahangin pinta-alasta on tiheää trooppista sademetsää. Pahangin, ja sen naapuriosavaltioiden Kelantanin ja Terengganun alueilla olevan Taman Negaran kansallispuiston sademetsien arvioidaan olevan maailman vanhimpia, sen iäksi on arvioitu 130 miljoonaa vuotta.
Osavaltion alueella on myös turisteja houkuttelevia hiekkarantoja ja Pahangin osavaltioon kuuluva saari Tioman on suosittu matkailukohde.

Historia

Pahangin alueella on ollut ihmisasutusta jo mesoliittisella kaudella, jolloin metsästäjä-keräilijäheimot asuttivat alueen luolia. Heistä kehittyi vuosien kuluessa semang alkuperäisasukasheimo, jotka edelleen elävät osavaltion alueella.
Nykyinen Pahangin alue kuului Srivijayan valtakuntaan 700-800 -luvuilta lähtien. Srivijayan vaikutusvalta alueella hiipui 1000-luvulla, mistä lähtien siamilaiset hallitsivat aluetta 1400-luvulle asti. Malakan sulttaanikunta nousi 1400-luvulla Malaijien saariston hallitsevaksi valtakunnaksi, ja Malakan vaikutusvaltaan kuului myös Pahang.
Portugalilaiset valtasivat Malakan vuonna 1511, mistä lähtien Pahang sai jatkuvasti kärsiä muiden valloituksista ja miehityksistä. Malakan niemimaalla valta-asemasta kilpailivat portugalilaiset, hollantilaiset, Acehin sulttaanikunta ja Johoren sulttaanikunta. 1600-luvulle tultaessa alue oli joutunut yhä vahvemmin Acehin vallan alle. Hollantilaiset kasvattivat valtaansa Malaijien saaristossa 1600-luvulta lähtien ja ajoivat portugalilaiset pois nykyisen Malesian alueelta ja kukistivat Acehin kasvaneen vallan Malakan niemimaalla. Portugalilaisten ja Acehin vaikutusvallan jälkeen alue joutui hollantilaisten kanssa liittoutuneen Johoren vaikutusvaltaan. 1800-luvulla Malakan niemimaa taas joutui Britannian hallintaan.
Johoren sulttaanikunta luhistui 1800-luvulla ja myös Pahang ajautui sisällissotaan. Bendahara Wan Ahmed julisti itsensä Pahangin sulttaaniksi vuonna 1882. Pian tämän jälkeen Pahang liittyi Britannian siirtomaahallinnon perustamaan Liittoutuneisiin malaijivaltioihin.
Japani miehitti Malakan niemimaan Toisen maailmansodan aikana. Japanilaisten vetäydyttyä vuonna 1948 Pahang liittyi Malaijan liittovaltioon, joka itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957.

Politiikka

Pahangin hallitsija on sulttaani, jonka arvo on perinnöllinen. Pahangin sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana.
Pyroforia

Pyroforia on aineen ominaisuus, jossa se syttyy itsestään alhaisessa lämpötilassa (alle 55 °C) ollessaan kosketuksissa normaalin ilman kanssa. Tavallisesti aine on hyvin hienojakoista, jotta se olisi pyroforista. Aine voi olla missä tahansa olomuodossa: kiinteä, neste tai kaasu. Suurin osa pyroforisista aineista on kiinteitä. Pyroforisia kaasuja ovat muun muassa arsiini, diboraani, fosfiini ja silaani. Kaikille näille on yhteistä se, että ne ovat hydridejä. Pyroforisia nesteitä on muun muassa hydratsiini, alkyylialumiinit, Grignardin reagenssit ja jotkin metallihydridit. Pyroforisia kiinteitä aineita ovat muun muassa fosfori, alkali-, ja maa-alkalimetallit. Monet metallit myös ovat pyroforisia, mutta niiden pitää olla hyvin hienojakoisia. Tällaisia ovat jotkin aktinoidit, köyhdytetty uraani, titaani ja sinkki.
Pyroforisia aineita käytetään moottorien sytytykseen esimerkiksi raketeissa.