google/wiki40b huggingface dataset:
Milena Jesenská

Milena Jesenská (1896–1945) oli tšekkiläinen journalisti, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli toinen Franz Kafkan elämän suurista rakkauksista, mutta ei jättänyt aviomiestään Kafkan takia. Jesenskán käännökset Kafkan teoksista olivat ensimmäiset niistä julkaistut käännökset. Kafkan kirjeistä julkaistiin kokoelma Kirjeitä Milenalle.
Jesenská oli naimisissa itseään kymmenen vuotta vanhemman puolanjuutalaisen Ernst Polakin kanssa. Polak oli kääntäjä ja monien kirjailijoiden ystävä, ja esitteli Jesenskan Franz Kafkalle, Franz Werfelille, Max Brodille, Rudolf Fuchsille ja Egon Erwin Kischille. Polak ja Jesenská muuttivat Wieniin vuonna 1918. Avioliitto oli ongelmallinen, Polak uskoi vapaaseen rakkauteen ja piti useita rakastajattaria, Jesenská kaipasi kotiin Prahaan. Jesenská opetti tšekkiä, toimi tšekkiläisen lehden muotitoimittajana ja käänsi kirjoja tšekiksi. Käännettyään Kafkan teoksia hän matkusti tapaamaan tätä tuberkuloosiparantolaan Meraniin. Tapaamisesta alkoi heidän läheinen suhteensa, joka jatkui lähinnä kirjeenvaihdon merkeissä. Vuonna 1922 vakavasti sairas Kafka antoi päiväkirjansa Jesenskán haltuun. Vuonna 1924 Kafka kuoli, Jesenská kirjoitti muistokirjoituksen, erosi vihdoin aviomiehestään ja muutti kotikaupunkiinsa Prahaan.
Jesenská oli toisen kerran naimisissa arkkitehdin kanssa ja sai tyttären. Hän toimitti poliittisia lehtiä. Jesenská liittyi kommunisteihin vuonna 1931 mutta pettyi liikkeeseen 1936 Stalinin puhdistusten aikoihin. Vuonna 1939 Hitler hyökkäsi tsekkeihin. Jesenská jatkoi julkaisutoimintaansa, pidätettiin ja vietiin Ravensbrückin keskitysleirille. Siellä hän ystävystyi Margarete Buber-Neumannin kanssa, ja he alkoivat suunnitella Hitlerin ja Stalinin diktatuureja vertailevaa kirjaa. Jesenská kuitenkin kuoli leirillä munuaisvaivoihin ennen kuin kirjasuunnitelmat ehtivät toteutua.
Salmijärvi (Ruovesi, Helvetinjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 38 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 164,1 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven etelärannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen luoteispuolella.
Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa Vampyyrintappajia omalaatuiseksi yhdistelmäksi parodiaa, puupäähuumoria, hienostunutta estetiikkaa ja painajaista. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever pitää elokuvaa aliarvostettuna ja antaa sille kolme tähteä neljästä.
Unilever Ingman Production

Historia

Ingman Ice Cream syntyi vuonna 2006, kun Ingman Foods Oy Ab jaettiin kahteen osaan: jäätelötoiminnasta muodostetaan Ingman Ice Cream Oy Ab ja meijeritoiminnoista Ingman Foods.
Vuonna 2011 Ingman Group myi Ingman Ice Creamin Unileverille. Vuoden 2012 lopulla yrityksen nimeksi tuli Unilever Ingman Production Oy.
Segundo de Chomón

Segundo de Chomón (17. lokakuuta 1871 Teruel – 2. toukokuuta 1929 Pariisi) oli Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa vaikuttanut espanjalainen elokuvantekijä. Hänet tunnetaan yhtenä animaatioelokuvan ja erikoistehosteiden käytön uranuurtajista.
Chomónin elokuvaura sai alkunsa Pariisissa, jossa hän nai Georges Mélièsille ja Pathén veljeksille työskennelleen näyttelijän Julienne Mathieun. Vuonna 1901 Chomón muutti perheineen Barcelonaan, jossa hän toimi Pathén levittäjänä, kuvasi uutiselokuvia ja teki useita kokeellisia näytelmäelokuvia. Vuonna 1905 Chomón palasi Pariisiin, jossa hän teki Pathélle joukon aikansa parhaita trikkielokuvia kuten Le Roi des dollars (1905), Les Cent Trucs (1906), Les Fleurs animées (1906) ja Kiriki, acrobates japonais (1907). Myöhemmin hän ohjasi myös esine-, nukke- ja piirrosanimaatioita kuten La Légende du fantôme (1908), Hôtel électrique (1908), Voyage à la planète Jupiter (1909), Le Voleur invisible (1909), Le Théâtre électrique de Bob (1909) ja Une Excursion incohérente (1910). Vuonna 1910 Chomón palasi Barcelonaan, jossa hän perusti oman tuotantoyhtiön. Vuosina 1911–1912 hän työskenteli Ibérico-yhtiölle ja patentoi cinemacoloris-nimellä tunnetun elokuvien väritysjärjestelmän.
Vuonna 1912 Chomón siirtyi Torinoon Itala Filmille, jossa hän toimi elokuvaajana ja erikoistehostemiehenä. Hän työskenteli muun muassa Giovanni Pastronen Cabiriassa (1914) ja laati nukkeanimaatioita elokuvaan Momi näkee unta sodasta (La guerra e il sogno di Momi, 1916). Chomónin viimeisiä elokuvia oli Abel Gancen ohjaama Napoléon (1927).
Swiss Cottagen metroasema

Historia

Asema avattiin 20. marraskuuta 1939 osana Bakerloo Linen uutta Baker Streetin ja Finchley Roadin välistä tunneliosuutta. Aseman nimi on peräisin läheiseltä, vuosina 1803–1804 rakennetulta pubilta, jonka nimi oli alun perin The Swiss Tavern ja myöhemmin Swiss Cottage.
Aseman vieressä oli aluksi Metropolitan Linen samanniminen asema, ja ne toimivat yhtenä kokonaisuutena. Metropolitan Linen asema kuitenkin suljettiin 17. elokuuta 1940. Bakerloo Linen asema (kuten koko Metropolitan Linen Stanmoren-haara) liitettiin osaksi Jubilee Linea, kun se avattiin 1. toukokuuta 1979.
Årdal (Rogaland)

Årdal on entinen Norjan kunta ja kylä Rogalandissa, Hjelmelandin kunnassa. Kylä sijaitsee Årdalselvan suulla Årdalsfjordenin rannassa. Siellä on kattotiiliteollisuutta, hiekka-, sepeli- ja soratuotantoa. Siellä on myös 1600-luvulta peräisin oleva Årdalin kirkko.

Historia

Årdalin kunta jaettiin vuonna 1965, jolloin sen lounaisosa, Årdalsfjordenista etelään, liitettiin Strandin kuntaan ja loppuosa, yhdessä suurimman osan Fisteriä kanssa, Hjelmelandin kuntaan.
Edward Walter Maunder

Edward Walter Maunder (12. huhtikuuta 1851 Lontoo – 21. maaliskuuta 1928) oli englantilainen tähtitieteilijä, joka muistetaan tekemistään auringonpilkkututkimuksistaan.

Perhetausta ja opinnot

Maunder syntyi kuopukseksi pastorin perheeseen Lontoossa 1851. Hän opiskeli Lontoon King’s Collegessa, mutta ei koskaan valmistunut. Opiskelujensa aikana hän työskenteli pankissa rahoittaakseen opintonsa.

Työura

Vuonna 1873 Maunder alkoi työskennellä apulaisena Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa. Hänen mukaansa on nimetty Maunderin minimi, vuosina 1645–1715 vallinnut kausi, jolloin auringonpilkut olivat hyvin harvinaisia.
Henry-reaktio

Henry-reaktio eli nitroaldolireaktio on kemiallinen reaktio, jossa nitroalkaani reagoi emäksen katalysoimana karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen nitroalkoholin. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran belgialainen kemisti Louis Henry vuonna 1895. Henry-reaktio on yleisesti käytetty, koska siinä muodostuvat nitroalkoholit ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineita.
Panteleimon (metropoliitta)

Panteleimon (siviilinimeltään Petri Sarho, s. 17. toukokuuta 1949 Vieremä) on entinen Oulun metropoliitta. Hän jäi eläkkeelle kesäkuussa 2013.

Nuoruus

Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1969 ja aloitti opinnot Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa, josta hän valmistui vuonna 1972. Jatko-opintoja hän suoritti Neuvostoliitossa Leningradin hengellisessä akatemiassa, josta hän valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1977.

Työ ja kirkolliset vihkimykset

Panteleimon toimi vuosina 1973 ja 1975 matkakanttorina Ilomantsin piirissä. Hänet vihittiin munkiksi, munkkidiakoniksi ja pappismunkiksi vuonna 1977, jolloin hänestä myös tuli Valamon luostarin veljestön jäsen. Uudessa Valamossa hän toimi luostarin johtajana, igumeenina, vuosina 1979–1997. Arkkimandriitan arvo hänelle myönnettiin vuonna 1986.
Vuonna 1997 hänet valittiin nimikkeellä ”Joensuun piispa” Suomen ortodoksisen kirkkokunnan apulaispiispaksi. Piispaksi vihkiminen tapahtui Kuopiossa maaliskuussa 1997. Hän hoiti virkaatekevänä Helsingin hiippakunnan piispan virkaa kaksi kuukautta vuoden vaihteessa 2001–2002. Huhtikuussa 2002 hänet valittiin Oulun hiippakunnan piispaksi nimikkeenään Oulun metropoliitta.
KP metropoliitta Panteleimon on kuulunut Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokoukseen ensin vuosina 1986–1992 ja sitten itseoikeutettuna jäsenenä vuodesta 1997 alkaen.

Julkaisut

Metropoliitta Panteleimon on kirjoittanut lukuisia artikkeleita ja Valamo- tai ortodoksia-aiheisia kirjoja ja historiallisia romaaneja, muun muassa Timanttiristi, Unen laiva, Karjalan maa, Venäläistä teetä, Pojan tie. Hän on myös kirjoittanut tietokirjan Luostari Jäämeren rannalla: Petsamon luostarin historiaa.
Nathan Payne

Nathan Perry Payne (13. elokuuta 1837 Cleveland, Ohio–11. toukokuuta 1885) oli Clevelandin pormestari vuosina 1875 ja 1876. Poliittiselta kannaltaan hän oli demokraatti. Nathan syntyi Clevelandissa Yhdysvalloissa ja oli vanhempiensa, Henry B:n ja Mary Perry Paynen, vanhin lapsi. Hän ei koskaan mennyt naimisiin.
Yhdysvaltain sisällissodassa Payne palveli vapaaehtoisena, niin kutsuttuna "100 päivän miehenä". Vuosina 1862-72 Payne toimi kahden kauden ajan paikallisen koulutuslautakunnassa sekä kuusi vuotta kunnanvaltuustossa. Vuonna 1875 hänet valittiin Clevelandin pormestariksi. Payne ei hakenut enää toiselle pormestarikaudelle keskittyäkseen liiketoimiinsa.
Rohtasin linnoitus

Rohtasin linnoitus (urduksi قلعہ روہتاس Qila Rohtas) on linnoitus nykyisessä Pohjois-Pakistanissa. Sen rakennutti pataanihallitsija Sher Shah Suri (1486 – 1545) puolustautuakseen moguleita vastaan. Linnoitusta ei koskaan valloitettu, joten se on säilynyt poikkeuksellisen hyvin.  Se on esimerkki pataani- ja hindukulttuurin yhdistymisestä alueella. Linnoitus koostuu neljäkilometrisesta muurista, 68 tornista ja kahdestatoista linnoitetusta portista joista jokainen on erilainen. Linnoituksessa pystyi puolustautumaan 30 000 miehen armeija.
Linnoitus on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1997.
Espanjan Grand Prix 2006

Muuta

David Coulthardin 200. kilpailu.
Felipe Massan 1. nopein kierros.
Renault-moottorin 150. paalupaikka.
Jacques Villeneuven sijoitus pudotettiin kymmenellä muiden taakse moottorivaihdon takia.
Koneenrakentajakilta

Historia

Koneenrakentajakilta on perustettu vuonna 1967. Hervannassa kilta on toiminut vuodesta 1974, jolloin Konetalo valmistui yliopistokampukselle. Alkujaan kilta kuului Tampereen teknillisen korkeakoulun ja sittemmin Tampereen teknillisen yliopiston teknisten tieteiden tiedekuntaan. Vielä 1990-luvulla  KoRKilla oli jäseniä yli 1 000, mutta tämän jälkeen killasta ovat erkaantuneet Automaatiotekniikan kilta , Materiaali-insinöörikilta ja Ympäristöteekkarikilta. Kilta rekisteröityi yhdistykseksi vuonna 2017.
Kuolemattomuus

Kuolemattomuus tarkoittaa olemassaoloa, jonka oletetaan kestävän ikuisesti. Yleisimmin kuolemattomuudella käsitetään sielun tai persoonallisuuden ikuista olemassaoloa biologisen kuoleman jälkeen. Kuolemattomuuden voi käsittää myös siten, että yksilön maailmalle jättämä perintö (maine, teot tai jälkeläisten ketju) elää ikuisesti hänen jälkeensä. Jotkut mystikot taas ovat pyrkineet voittamaan kuoleman hengellisen muutoksen kautta.
Biologinen kuolemattomuus tarkoittaa ikääntymisestä johtuvan hitaan kuolemisen poissaoloa, joka voidaan mahdollisesti saavuttaa bioteknologian tai molekulaarisen nanoteknologian avulla (teknologinen kuolemattomuus). Yleisesti fyysinen kuolemattomuus voidaan jakaa 1) rajattuun kuolemattomuuteen, jolloin henkilö ei vanhene, mutta voi kuolla esimerkiksi onnettomuuden seurauksena, ja 2) rajattomaan kuolemattomuuteen, joka tarkoittaa täydellistä vahingoittumattomuutta, vaatien siten myös elinympäristön eli maailmankaikkeuden ikuista olemassaoloa.
2045 Initiative -hankkeen tutkijat uskovat ihmisien saavuttavan ikuisen elämän robottiavattarena vuoteen 2045 mennessä.

Uskonnossa

Kuolemattomuuden tavoittelu on taolaisen uskonnon tärkeimpiä osia. Sitä edistetään esimerkiksi joogalla ja mietiskelyllä, oikeanlaisella ruokavaliolla sekä pidättyvyydellä.
Myös Jehovan todistajat uskovat säilyvänsä ikuisesti elossa jos Harmageddonin taistelu tulee heidän elinaikanaan.

Fiktiossa

Myytit kuolemattomista ihmisistä, hengistä ja jumalista ovat tuttuja historian alkuhämäristä asti. Mytologiset olennot, kuten vampyyrit ja demonit, on usein kuvattu kuolemattomiksi. Fantasiatarinoissa velhojen ja haltijoiden kerrotaan olevan kuolemattomia. Joskus kuolemattomuus nähdään kirouksena (esimerkiksi Highlander, Gulliverin retket), joskus taas palkintona (Gilgameš, nuoruuden lähde, viisasten kivi).
Końskowola

Historia

Kylä perustettiin luultavasti 1300-luvulla Witowska Wola -nimisenä. Sen nimi muutettiin 1800-luvulla Konińskawolaksi, joka on kylän nimi vielä nykyäänkin.
Kaupunki kaupparekisteröitiin 8. kesäkuuta 1532. Yksittäisenä kaupunkina Końskowolalla oli keskeinen rooli ruokatarvikkeiden tarjoajana ympäröiville alueille. Lisäksi siellä oli useita tekstiilitehtaita. Moni muutti Końskowolaan muista Puolan osista, mutta myös muualta: muun muassa saksilaisia muutti sinne.
Puolan kolmannen jakovaiheen vuonna 1795 jälkeen se liitettiin Itävaltaan. Vuonna 1809 siitä tuli muun Puolan mukana osa Varsovan herttuakuntaa. Vain muutaman vuoden kuluttua vuonna 1815 siitä tuli osa niin sanottua Kongressi-Puolaa, joka kuului Venäjälle. Tammikuun kansannousun jälkeen vuonna 1870 kaupunki menetti kaupunkiluonteensa eikä koskaan saanut sitä takaisin. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana Końskowolassa järjestettiin monia solidaarisia mielenosoituksia ja lakkoja. Vuodesta 1918 Końskowola oli taas osa itsenäistä Puolaa, kun maa itsenäistyi uudelleen.
Toisen maailmansodan syttyi, ja saksalaisjoukot miehittivät Końskowolan 15. syyskuuta 1939 ja saivat sen haltuunsa. Saksalaisjoukot perustivat Końskowolaan sotavanki- ja orjatyövoimaleirejä. Sotavankileirit lopetettiin pian, mutta orjaleirit säilyivät aina vuoteen 1943 asti. Orjaleireillä olleet työskentelivät saksalaisille maatiloilla ja teiden ja rautateiden rakennustyömailla.
Ghetto vakiinnutettiin Końskowolaan. Sinne uudelleensijoitettiin useita juutalaisjoukkoja Slovakian juutalaiset mukaan lukien. Lokakuussa 1942 gheton asukasluku vakiintui. Saksalaisten johtamissa joukkoteloituksissa 800–1 000 juutalaista tapettiin. Heidät tapettiin leirin lähellä olleessa metsässä. Jäljelle jääneet kuljetettiin toiseen leiriin.
Puna-armeijan lähestyessä kesällä 1944 saksalaiset olivat suunnitelleet polttavansa Końskowolan. 25. heinäkuuta 1944 saksalaiset hallintajoukot ryhtyivät taistelemaan Armia Krajowaa ja myöhemmin Bataliony Chłopskien puolalaisia partisaaneja vastaan. Puna-armeijan joukot saapuivat ja Końskowola onnistuttiin säästämään.

Turismi

Końskowolan tunnettuja turistinähtävyyksiä ovat kaksi katolista kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670. Lisäksi kylässä on Opaliński- ja Lubomirski-sukujen sukuhaudat. Kylässä on lisäksi luterilaisen hautausmaan jäänteet.
Końskowola on lisäksi tunnettu siitä, että kaksi kuuluisaa puolalaista runoilijaa Franciszek Dionizy Kniaźnin ja Franciszek Zabłockin ja kuolivat siellä.
Möbius-kuvaus

Ominaisuuksia

Möbius-kuvaukset voidaan esittää yhdistettynä kuvauksena siirrosta, venytyksestä ja kierrosta sekä inversiosta, missä operaatio "siirto" on muotoa 
, operaatio "venytys ja kierto" on muotoa  ja operaatio "inversio" on muotoa 
Möbius-kuvaukset kuvaavat suorat ja ympyrät joko suoriksi tai ympyröiksi siten, että operaatio "inversio" saattaa muuttaa suoran ympyräksi tai päinvastoin. 
Konformikuvauksina Möbius-kuvaukset säilyttävät kulmat.
Kosmos-rakettiperhe

Kehityshistoria

Ukrainan neuvostotasavallassa toiminut KB Južnoje-suunnittelutoimisto kehitti tämän kantoraketin 1960-luvun alussa. Kaksivaiheisen 65S3-kantoraketin esisuunnittelu oli valmis huhtikuussa 1961.
Ensimmäinen vaihe oli R-14-ohjuksen rakettimoottori, toinen vaihe S3 suunniteltiin erikseen Kosmos-kantorakettia varten.
Kantoraketti otettiin käyttöön vuonna 1961 Meteor-, Strela- ja Ptšela-satelliittien laukaisua varten. OKB-586 suunnitelutoimisto valitsi vuonna 1962 raketin valmistajaksi OKB-10-tehtaan, joka toimi Krasnojarskin aluepiirissä Itä-Siperiassa. Paikka tunnetaan nykyisin Železnogorskina.
18. elokuuta 1964 ensimmäinen 65S3-testiraketti vei Baikonurin kosmodromilta kolme koesatelliittia avaruuteen. Vuoteen 1968 mennessä oli Baikonurista tehty 14 Kosmos-raketin laukaisua. 15. toukokuuta 1967 alkoivat Kosmos-3M-rakettien koelaukaisut Plesetskin kosmodromilta. Hyötykuormana oli Kosmos-158-tietoliikennesatelliitti. Kantoraketti pystyi viemään avaruuteen jopa kahdeksan pientä satelliittia. Vuonna 1970 Kosmos-3M-kantoraketin tuotanto siirtyi PO Poljot-yhtiölle, joka toimii Siperian Omskissa. 26. tammikuuta 1973 tehtiin ensimmäinen Kosmos-3M-laukaisu Kapustin Jarista.

Käyttö

Raketeilla kuljettiin avaruuteen Tselina-O- (elektroninen tiedustelu), Strela 1M, 2M (sotilaallinen tietoliikenne) ja Tsiklon-satelliitteja (sotilaallisia paikannus- ja tietoliikennesatelliitteja), Taifun-1 ja 2-satelliitteja (joita käytettiin puolustuksen tutkien kalibrointiin ja maaleiksi avaruusaseille) ja Tsikada-navigaatiosatelliitteja.
26. heinäkuuta 1973 tankattu Kosmos-3M räjähti Plesetskin kosmodromin laukaisualustalla 133 tappaen yhdeksän ihmistä.
1. tammikuuta 1996 mennessä oli laukaistu yhteensä 389 Kosmos 3-rakettia, Näistä 366 oli onnistunutta laukaisua. Sittemmin laukaisujen määrä on noussut yli 400:aan.
Vuonna 2010 Venäjän avaruusvoimat ilmoitti luopuvansa Kosmos-3M-kantorakettien tuotannosta.
Johann Balmer

Elämä

Johann Balmer syntyi Lausannessa 1825. Hän oli Johann Jakob ja Elizabeth Rolle Balmerin ensimmäinen lapsi. Hän aloitti koulunsa Liestalissa ja kävi lukion Baselissa. Balmer oli erityisen hyvä matematiikassa ja meni opiskelemaan sitä Karlsruhen yliopistoon. Sieltä hän jatkoi Berliinin yliopistoon ja tohtoriksi hän väitteli 1849 Baselin yliopistosta.
Balmer eli valmistuttuaan loppuikänsä Baselissa ja opetti matematiikkaa paikallisessa tyttökoulussa. Hän opetti myös geometriaa Baselin yliopistossa vuosina 1865–1890.
Balmer meni vuonna 1868 naimisiin Christine Pauline Rinckin kanssa. Vaikka Balmer oli tuolloin jo 43-vuotias, hän sai vaimonsa kanssa kuusi lasta.
Wilhelm Tischbein

Wilhelm Tischbein (1751–1829) oli saksalainen Goethen piirissä mukana ollut taidemaalari, Napolissa vuodesta 1789 akatemian johtaja ja vuodesta 1808 hovimaalari Eutugissa. Tischbein maalasi uusklassisia muotokuvia, joista yksi on hänen päätyönsä, jossa on Goethe kuvattuna Rooman Campagnalla.
Kantatie 87

Historiaa

Kantatie 87 sai alkunsa vuonna 1971, kun vaiheittain 1960- ja 1970-lukujen aikana rakennettu Kalajoen ja Iisalmen välinen tie numeroitiin kantatieksi 87. Myöhemmin tietä jatkettiin Nurmekseen saakka, ja aikanaan se oli Suomen pisin kantatie. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa alkuperäinen kantatie 87 Kalajoelta Iisalmeen muutettiin valtatieksi 27.
Sarita Friman-Korpela

Sarita Friman (s. 1975 Pori) on suomalainen tutkija, joka toimii sosiaali- ja terveysministeriössä neuvottelevana virkamiehenä. Hän on ensimmäinen romanitaustainen tohtori Suomessa.

Elämä

Friman-Korpela kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisen yhteislyseon lukiosta vuonna 1995 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2001. Pääaineena hänellä oli valtio-oppi. Friman-Korpela väitteli Jyväskylän yliopistossa 15. joulukuuta 2014 aiheesta Romanipolitiikasta romanien politiikkaan. Hän tutki väitöksessään Suomen romanien poliittisen ajattelun ja identiteetin kehitystä.
Friman-Korpela sanoo väitöskirjastaan: "Tutkimukseni ydin oli, että miten sellainen pieni ryhmä, jolla ei ole riittävästi numeroita takana vaikuttaakseen vaaleilla tai taloudellisia painostuskeinoja tai etujärjestötoimintaa, pystyy vaikuttamaan omiin asioihinsa niinkin hyvin kuin Suomessa on tehty, että miten se on onnistunut." Yleisradion toimittajan Arvo Vuorelan mukaan Friman-Korpelan väitöskirja tekee suomalaisen tutkimuksen ja tasa-arvon historiaa.
Friman-Korpela on Romaniasiain neuvottelukunnan pääsihteeri. Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon hän sai vuonna 2013.

Perhe

Friman-Korpelan isä on iskelmälaulaja Rainer Friman.
Frederick Orpen Bower

Frederick Orpen Bower (4. marraskuuta 1855 – 11. huhtikuuta 1948) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1891. Hän oli myös Linnean Societyn jäsen. Hänelle myönnettiin Royal Medal ja lisäksi Linné-mitali vuonna 1909 sekä Darwin-mitali vuonna 1938. Hän toimi Royal Society of Edinburghin puheenjohtajana. Hänen kasvitieteellinen nimensä on Bower.
Andrew Sachs

Andreas Siegfried (Andrew) Sachs (7. huhtikuuta 1930 Berliini, Saksa – 23. marraskuuta 2016) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Saksassa, mutta pakeni perheineen Englantiin natsien juutalaisvainojen aikana.
Sachs muistetaan ennen kaikkea espanjalaisen tarjoilijan Manuelin roolista komediasarjassa Pitkän Jussin majatalo (1975–1979). Hän myös levytti musiikkia taiteilijanimellä Manuel.
Sachs esitti pieniä sivurooleja muun muassa elokuvissa Hitler: Viimeiset kymmenen päivää (1973), Vaaleanpunaisen pantterin kosto (1978), Mieletön maailmanhistoria (1981) ja Kvartetti (2012) sekä yhtä sivuhahmoa suositun televisiosarjan Coronation Street vuoden 2009 tuotantokaudella.
Selkjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 160,6 metriä mpy.
Parkanon varikko

Historia

Varikon nimi muuttui Pioneerivarikoksi jo vuonna 1944. Vuonna 1962 sen alaisuuteen perustettiin Virtain Varikko-osasto ja myöhemmin Kintauden varasto-osasto.
Varikko siirrettiin Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen alaisuuteen vuoden 1993 alussa laitosta perustettaessa.
Varikon aikaisemmat nimet olivat Parkanon Pioneerivarikko (ParkPionV) ja Virtain varastoalue, vaikka toimintoja oli sekä Parkanossa että Virroilla. Se oli aikaisemmin Keuruun Pioneerivarikon varikko-osasto ParVko-os/KeuPionV, jonka hyvin pitkäaikainen johtaja oli vuodesta 1975 insinöörimajuri Ismo Paananen. Ennen lakkautusta vuonna 2013 varikko kuului Ähtärin Varikon hallintoon.

Varikon sivuraide

Asevarikko sijaitsi Parkanon koillispuolella Haapamäki–Pori-radalla Niinisalo–Kihniö-osuudella Isokankaan linjavaihteen päässä.

Perinteet ja heraldiikka

Varikko vaalii Parkanon Pioneerivarikon ja Pioneerivarikko 2:n perinteitä.
Sen joukko-osastotunnuksessa on hakku, kirves, miekka ja lapio aseteltuina lapionterän päälle sekä varikoille yhteinen V-kirjain.
Varikon vuosipäivä on 25. heinäkuuta. Kunniamarssina on Koljonvirran marssi.