Ernest Faber

Ura pelaajana

Faber aloitti pelaajauransa 5-vuotiaana eindhovenilaisessa amatööriseura DBS:ssä, josta siirtyi 13-vuotiaana PSV Eindhovenin junioriorganisaatioon. Hän pelasi alun perin oikeana laitahyökkääjänä, mutta valmentaja Huub Stevens siirsi miehen puolustajaksi ja Faberista kehittyi PSV:n johtava toppari.
Faber aloitti ammattilaisuransa NEC Nijmegenissä, jossa hän pelasi lainalla kauden 1990/91 ja nousi nopeasti seuran avauskokoonpanoon. Faberin kausi oli henkilökohtainen menestys, mutta seurana NEC putosi Eerste Divisieen. Kaudella 1991/92 Faber pelasi lainalla Sparta Rotterdamissa saaden jälleen paljon vastuuta puolustuslinjassa joukkueen sijoittuessa Eredivisien kahdeksanneksi ja edetessä Alankomaiden cupissa välieriin.
Kaudella 1992/93 Faber debytoi PSV:n paidassa ja pelasi sekä Erediviessä että Mestarien liigassa. Kaudella 1993/94 hänet lainattiin FC Groningeniin, josta palasi kauden jälkeen takaisin PSV:n paitaan. Faber loukkasi nilkkansa syyskuussa 1996 liigaottelussa FC Utrechtia vastaan ja joutui pitkäksi aikaa sivuun pelikentiltä. Faber pystyi pelaamaan vain yhdeksän liigaottelua mestaruuteen päättyneellä kaudella 1996/97. Kausi 1997/98 meni penkin alle akillesjännevamman vuoksi, joka piti Faberin pitkään sivussa pelikentiltä. Toukokuussa vamma uusiutui, eikä Faberilla ollut mahdollisuutta kilpailla paikasta MM1998-joukkueessa.
Faberin vammakierre jatkui seuraavillakin kausilla. Kaudella 1999/2000 hän kärsi polvi-, akilles- ja nilkkavammoista. Peliaika jäi vammojen vuoksi vähäiseksi PSV:n juhliessa liigamestaruutta kauden päätteeksi. Kaudella 2000/01 Faber joutui polvileikkaukseen. Tällä kertaa toipuminen sujui hyvin ja Faber pelasi peräti 17 liigaottelussa PSV:n juhliessa jälleen mestaruutta. Keväällä 2003 Faber mursi kämmenluunsa ja vammat seurasivat toisiaan myös kaudella 2003/04. Lopulta Faber joutui lääkärien suosituksesta lopettamaan vammojen värittämän pelaajauransa kauden 2003/04 jälkeen.
Faberin loukkaantumiset vesittivät miehen maajoukkueuran. Hän pelasi ainoastaan yhden A-maaottelun Alankomaiden paidassa.

Ura valmentajana

Faber aloitti pelaajauransa PSV Eindhovenin reservijoukkueen peräsimessä vuonna 2005. Näkemyserot PSV:n seurajohdon kanssa johtivat Faberin eroon seuran palveluksesta syyskuussa 2006. Joulukuussa 2006 Faberin ura jatkui FC Eindhovenin apuvalmentajana. Lokakuussa 2007 hän nousi seuran päävalmentajaksi Louis Coolenin potkujen jälkeen. Hän palasi apuvalmentajan rooliin kuitenkin jo joulukuussa Gerald Vanenburgin tultua Eindhovenin peräsimeen. Helmikuussa 2008 Faber ilmoitti jättävänsä seuran kauden jälkeen. Hän ennätti vielä keväällä 2008 toimia seuran päävalmentajan Vanenbergin saatua potkut.
Kesällä 2008 Faber palasi PSV:n organisaatioon alle 19-vuotiaiden joukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Faber kuitenkin jätti seuran jo kauden 2009/10 jälkeen. Faber suoritti valmentajatutkintonsa helmikuussa 2010 ja kesällä hänestä tuli FC Eindhovenin päävalmentaja. Faber johdatti seuran Eerste Divisien viidenneksi ja muun muassa VVV Venlo yritti houkutella häntä päävalmentajakseen. Tammikuussa 2011 Bert van Marwijk nosti Faberin apuvalmentajakseen Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Maaliskuussa 2012 Faber jätti FC Eindhovenin ja siirtyi PSV Eindhovenin apuvalmentajaksi. Penkin alle menneiden EM-kisojen 2012 jälkeen van Marwijk tiimeineen jätti maajoukkueen. Faber jatkoi PSV:ssä Phillip Cocun apuvalmentajana ja voitti Alankomaiden mestaruuden kauden 2014/15 päätteeksi. Tuore mestari jätti PSV:n ja siirtyi kesäkuussa Eredivisieen nousseen NEC Nijmegenin päävalmentajaksi. Faber luotsasi NEC:n liigassa sijalle 10 ja sarjapaikka säilyi turvallisella erolla. Kauden jälkeen Faber siirtyi FC Groningenin peräsimeen. Faberin johdolla Groningen sijoittui Eredivisien keskikastiin hänen kahden valmentajakautensa aikana. Groningen ei jatkanut hänen sopimustaan kauden 2017/18 jälkeen.