google/wiki40b huggingface dataset:
Trakain linna

Trakain linna on 1300-luvulta peräisin oleva linna, joka sijaitsee Liettuan historian ajallisesti toisessa pääkaupungissa Trakaissa, 27 kilometriä Vilnasta länteen. Linna sijaitsee Galve-järven saarella. Linna edustaa pääosin goottilaista arkkitehtuuria ja on Liettuan suosituimpia turistikohteita etenkin kesäaikaan.

Rakennusvaiheet

Liettuan suurherttua Kęstutis käynnisti linnan rakennustyöt 1300-luvun jälkipuoliskolla. Kęstutisin kuoleman jälkeen rakennustöitä jatkoi hänen poikansa Vytautas Suuri, joka myös asui linnassa ajoittain ja sittemmin kuoli siellä 1430.  Linnan eteläosaan rakennettiin kuusikerroksinen, 35 metriä korkea päälinna. Päälinna toimi paitsi puolustusrakenteena myös asuintilana, ja siellä sijaitsi linnan kappeli. Rakennusmateriaalina käytettiin pääasiassa punaisia, poltettuja tiiliä.
Esilinnan laajennustyöt jatkuivat 1400-luvun alussa. Esilinnan muurit vahvistettiin 2,5-metrisiksi, ja niitä korotettiin entisestään. Muureille lisättiin ampumatasanteet, ja esilinnan nurkkiin rakennettiin kolme suurikokoista puolustustornia.
Linna menetti sotilaallisen merkityksensä pian Tannenbergin taistelun (1410) jälkeen. Tämän jälkeen se toimi asuinlinnana. 1500-luvulla linna sisustettiin renessanssityyliseksi, ja se toimi kuninkaallisena kesäasuntona. Myöhemmin linna toimi vankilana, kunnes se vaurioitui 1600-luvulla sodassa ja hylättiin.

Linnan kunnostaminen

Ensimmäiset suunnitelmat linnan kunnostamiseksi esiteltiin jo 1800-luvulla, mutta varsinaisiin kunnostustöihin päästiin vasta vuosina 1935–1941, jolloin muureja vahvistettiin ja esilinnan kaakkoistorni rakennettiin uudelleen. Toinen maailmansota kuitenkin keskeytti työt. Sodan jälkeen korjaussuunnittelu käynnistettiin vuonna 1946. Kunnostustyöt jatkuivat vuoden 1956 jälkeen ja vuoteen 1961 mennessä linna oli kunnostettu 1400-luvun tyyliin.
Mielivaltaisuus

Laki ja politiikka

Mielivaltaisuus, eng. arbitrary tulee latinan sanasta arbitrarius, josta tulee arbiter, joka tarkoittaa henkilöä jolle on annettu tuomiovalta jonkin asian suhteen.

Filosofia

Mielivaltainen toiminta on keskeinen aihe teleologiaa, tarkoitusoppia. Päämäärättömät toiminnat ovat välttämättä mielivaltaisia. Ilman päämäärää jota saavuttaa ei voi olla myöskään tarkoitusta ja toimintamalleja, joten kaikki päätökset ovat yhtä todennäköisiä. On huomattava, että mielivaltaisia ja satunnaisia toimintoja ei välttämättä pidetä mielivaltaisina, jos ne palvelevat jotakin suurempaa tarkoitusta; esimerkiksi kuri koulussa tai tapahtunut oikeus oikeudenkäynnissä.
Nihilismi on ajatus siitä, että maailmankaikkeudella ei ole päämäärää, joten kaikki valinnat ovat mielivaltaisia. Nihilismin mukaan universumilla ei ole arvoa sinänsä ja on itsessään tarkoitukseton. Koska maailmankaikkeus ja kaikki sen osaset eivät sisällä päätavoitteita joista voisi johtaa alatavoitteita, myös ihmiselämä ja kokemukset ovat täysin mielivaltaisia. Ei ole oikeaa tai väärää valintaa, ajatusta tai oppia, ja miten ihminen ikinä valitseekaan, on se aina yhtä tarkoitukseton ja päämäärätön kuin mikä tahansa muukin mahdollinen valinta.
Monet teistiset opit ajattelevat, että mikään ei ole mielivaltaista. Kaikella on tarkoitus, koska Jumala loi universumin syystä, josta kaikki muut syyt ovat peräisin. Jopa kaikista satunnaisimmat teot ovat siis Jumalan tarkoittamia. Tämä liittyy läheisesti teleologiseen todistukseen Jumalan olemassaolosta; Jumala on olemassa, koska maailmankaikkeudesta voi löytää tarkoituksia.
Mielivaltaisuus liittyy myös etiikkaan, valinnantekojen filosofiaan. Vaikka jollakulla on päämäärä, hän voi valita yrittävänsä saavuttaa sen mielivaltaisen oloisin teoin. Rationalismi väittää että tietämystä kertyy älyllisen laskelmoinnin ja päättelyn avulla; moni rationalisti soveltaa tätä ajattelua myös moraalin harjoittamiseen. Kaikki päätökset pitäisi tehdä järjellisesti ja loogisesti, ei tuulen tai "fiiliksen" mukaan. Satunnaisuus on sallittua toisinaan pienissä mittakaavoissa, mutta ei yleisesti.

Matematiikka

Matematiikan alueella mielivaltainen tarkoittaa normaalisti "mitä tahansa", esimerkiksi mielivaltainen osajoukko tai permutaatio joukosta. Mielivaltaisuus ilmaisee yleistä väitettä - "valitsetpa minkä tahansa vaihtoehdon, väite pitää paikkansa". Esimerkiksi väite "Kertomalla mielivaltaisen kokonaisluvun kahdella tuloksena on parillinen luku".
Kuvataiteilijamatrikkeli

Kuvataiteilijamatrikkeli on Suomen Taiteilijaseuran ylläpitämä matrikkeli kuvataiteilijoista. Se esittelee suomalaisia ja Suomessa asuvia ammattikuvataiteilijoita. Matrikkelia on julkaistu painettuina kirjoina vuodesta 1926 ja verkkoversiona vuodesta 2002 alkaen eri nimisinä.

Sisältö ja valintakriteerit

Mukana ovat taiteilijat edustavat kaikkia kuvataiteen lajeja: maalaustaidetta, kuvanveistoa, taidegrafiikkaa, valokuvataidetta, mediataidetta, videotaidetta, ympäristötaidetta ja performanssitaidetta. Rekisterissä on taiteilijoiden antamia henkilö- ja ammatillisia tietoja tutkimus- ja markkinointikäyttöön. Siinä mainitan taiteilijan nimi, osoite ja henkilötiedot, tiedot taiteilijan koulutuksesta, järjestäytymisestä ja ammatillisesta aktiivisuudesta.
Tietokannan hakutoimintojen avulla matrikkelista voi etsiä taiteilijoita, taideteoksia ja tilaustöitä. Taiteilijoiden sivuilla on teoskuvia, elämäkertatietoja ja tietoa siitä, mistä voi hankkia taiteilijan teoksia. Matrikkelista voi hakea myös tietoja Suomen taidehistorian merkittävimmistä kuvataiteilijoista.
Taiteilijamatrikkelissa ovat mukana Muu ry:n, Suomen Kuvanveistäjäliiton, Suomen Taidegraafikoiden, Taidemaalariliiton ja Valokuvataiteilijoiden liiton jäsenet. Verkkomatrikkeliin voidaan hyväksyä myös ammattitaiteilijoita, jotka eivät kuulu mihinkään edellä mainituista jäsenliitoista, jolloin hyväksynnästä päätetään vertaisarvioinnin pohjalta. Silloin valintakriteerejä ovat taiteellisen työn taso, ammattimainen ja aktiivinen toiminta kuvataiteilijana, kuvataidekoulutus, keskeisiin kokoelmiin hankitut teokset ja taiteilijalle myönnetyt apurahat ja palkinnot kuvataiteen alalta.

Arvostelua

Taiteilijamatrikkeleista tehdyn väitöskirjan mukaan matrikkeleita on arvosteltu siitä, että ne jättävät taiteilijoita matrikkelin ulkopuolelle ja luovat mielikuvia siitä, kuka on ammattitaiteilija. Matrikkelin ulkopuolelle jätettiin 1930-luvulla taiteilijoita, joita kritisoitiin päivälehdissä yleisön miellyttäjinä, ”kauppataulun tekijöinä” ja ”humpuukimaalareina”. Matrikkelista jätettiin pois myös niin sanotun puhtaan taiteen kentälle pyrkineitä taiteilijoita, joiden tuotanto oli 1900-luvun alussa nähty modernismina. Poissulkemisen perusteita ei ollut mahdollista selvittää täysin.

Matrikkelin historia

Painettua taiteilijamatrikkelia on toimitettu Suomessa vuodesta 1926 lähtien. Vuonna 1943 ilmestynyt matrikkeli suomalaisista taiteilijoista Suomen Kuvaamataiteilijat oli myöhempien matrikkelien perustana.
Matrikkelin ensimmäinen verkkoversio julkaistiin vuonna 2002 nimellä Suomen Kuvataiteilijat -verkkomatrikkeli ja editio uusittiin vuonna 2006. Matrikkelin nimi muuttui Kuvataiteilijamatrikkeliksi ja sitä uudistettiin jälleen vuonna 2011.
Vikingen

Vikingen oli vuosina 1870–1874 Helsingissä ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Ruotsinkieliselle sivistyneistölle suunnattu lehti oli svekomaanien jyrkän linjan äänitorvi, ja sen tärkeänä taustavaikuttajana ja aatteellisena isänä oli professori A. O. Freudenthal. Ensimmäinen päätoimittaja oli Carl Berndt Federley vuoteen 1872 ja hänen jälkeensä tilalle tuli ylioppilas Rafael Schauman. Vikingenin perustajiin kuului myös ylioppilas Axel Lille, joka toimi sen viimeisenä päätoimittajana vuonna 1874. Tiukan ruotsalais-kansallisena Vikingen vastusti paitsi fennomaaneja myös liberaaleja, mikä rajasi sen kannatuspohjan liian kapeaksi. Taloudellisesti kannattamattomana lehti jouduttiin lopettamaan neljän vuoden kuluttua. Vielä pitkään Vikingenin lakkaamisen jälkeen svekomaaneja kutsuttiin erityisesti suomenkielisessä lehdistössä viikingeiksi.
Eerikkilän urheiluopisto

Historia

”Suomalainen jalkapalloilu ei kehity, ellei Suomessa ole sille omaa valmennuskeskusta.” Tämä Suomen Palloliiton silloisen puheenjohtajan Erik von Frenckellin ajatus vaikutti ratkaisevasti Eerikkilän urheiluopiston perustamiseen vuonna 1949. Tammelan kunnassa sijaitsevan Saaren kartanon isäntä Frenckell myi omistamansa kartanon maista 17 hehtaarin alueen Palloliitolle urheiluopiston perustamista varten. Hinta oli muodollinen, markka hehtaarilta. Paikka oli ihanteellinen lajin valmennus- ja koulutustyötä ajatellen.
Vaikka Eerikkilä siirtyi jo 1950-luvun alussa Palloliiton omistuksesta itsenäisen omistajasäätiön, Palloilu Säätiön haltuun, jalkapallon asema Eerikkilän kehityksessä on ollut keskeinen. Eerikkilä muuttui lakisääteiseksi urheiluopistoksi vuonna 1983.

Nykypäivä

Jalkapalloilun kehittäminen on ohjannut opiston investointeja vuosien varrella. Täysimittainen jalkapallohalli rakennettiin 1998, lämmitettävä keinonurmikenttä 2005, lämmitettävä luonnonnurmikenttä 2008 ja jalkapallostadion Eerikkilä Areena 2013. Yhteistyössä Suomen Palloliiton kanssa kehitetty Sami Hyypiä Akatemia toimii Eerikkilässä.
Jalkapallohallin valmistuttua vanha liikuntahalli kunnostettiin tarkoituksenmukaiseksi sisäpalloilulajeille, erityisesti salibandylle. Samalla aloitettiin vuonna 1999 läheinen yhteistyö Suomen Salibandyliiton kanssa.   
Eerikkilässä käy vuosittain 60 000 asiakasta, joista jalkapallon ja salibandyn harrastajat muodostavat suurimman osan. Lajien parissa Eerikkilässä käy sekä harrastajia että kilpa- ja huippu-urheilijoitakin kotimaasta ja ulkomailta. Lisäksi opiskelijat, yritysryhmät, perheet ja muut vapaa-ajan liikkujat ovat urheiluopiston käyttäjiä.
Eerikkilä on myös vahva alueellinen matkailukohde Lounais-Hämeessä Forssan seudulla.
Opistolla on oma lämpökeskus, jonka energiamuotona on kotimainen puupelletti.
Torsti Koskinen

Torsti Koskinen (21. heinäkuuta 1933 Laitila – 17. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen huumepoliisi ja Helsingin huumepoliisin perustaja. Koskinen oli Helsingin huumepolisiin rikoskomisario ja julkisten esiintymistensä ansiosta yksi Suomen näkyvimmistä poliiseista.
Koskinen jäi eläkkeelle Helsingin huumepoliisin päällikkyydestä vuonna 1996. Iltalehti kertoi 28. kesäkuuta 1997 huumepomo Raimo Tienhaaran luvanneen 200 000 markkaa Koskisen surmaamisesta. Surmahankkeelle ei kuitenkaan löytynyt tekijää, ja isku Koskista vastaan kutistui maalipurkin heittämiseen Koskisen asuintalon seinään. Eläkkeelle jäätyään Koskinen jatkoi työtä Irti Huumeista ry:ssä, jonka puheenjohtajana hän oli 1996–2003. Hän perusti myös nimeään kantavan stipendirahaston ja kirjoitti kirjan Helsingin huumeet 1966–1996.
Torsti Koskinen kuoli sairaskohtaukseen 75 vuoden iässä 17. helmikuuta 2009.
Carl Wilhelm Scheele

Carl Wilhelm Scheele (9. joulukuuta 1742 – 21. toukokuuta 1786) oli ruotsalainen kemisti ja apteekkari. Scheele löysi ensimmäisenä monia kemiallisia alkuaineita kuten typen, hapen (n. 1772), bariumin (1774), kloorin (1774), mangaanin (1774), molybdeenin (1778) ja volframin (1781). Hän totesi myös ensimmäisenä, että samallakin metallilla saattaa eri yhdisteissä olla eri valensseja. Lisäksi hän valmisti useita yhdisteitä kuten vetysyanidia (HCN, sinihappo)
, vetyfluoridia (HF) ja vetysulfidia (H₂S, rikkivety).
Scheeleä pidetään myös yhtenä orgaanisen kemian perustajista. Ennen vuotta 1780 ainoat tunnetut orgaaniset hapot olivat muurahaishappo, etikkahappo, bentsoehappo ja meripihkahappo, mutta Scheele eristi useita muita kuten oksaali­hapon, viini­hapon, sitruuna­hapon ja maito­hapon. Lisäksi hän löysi glyserolin sekä useita estereitä.
Carl Scheele kirjoitti kirjan Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer.
Mongolien hyökkäykset Japaniin

Suunnittelu

Kublai-kaanin aikana valtakunta ulottui Kiinasta Itä-Eurooppaan. Hän antoi tärkeimmälle kenraalilleen Aran-kaanille tehtäväksi Japanin valtauksen.
Kublai-kaani alkoi kiinalaisia alamaisiaan hyväksi käyttäen kokoamaan laivastoa Japanin valtaukseen. Hän halusi suurimman laivaston, minkä maa päällään on kantanut. Meriarkeologi Kenzo Hayashida, joka löysi jälkimmäisen laivaston jäännökset Takashiman rannikolta, on esittänyt, että pääsyy epäonnistumiseen oli se, että Kublai määräsi massiivisen laivaston tehtäväksi vain vuodessa, vaikka siihen olisi pitänyt käyttää 2-5 vuotta. Sen vuoksi valloitusyritykseen lainattiin kiinalaisilta suuri määrä merenkulkuun sopimattomia jokilaivoja, jotka ilmeisesti kaatuivat helposti myrskyssä.

Hyökkäykset

Toukokuussa vuotta myöhemmin Kublai-kaanin sekalainen ja huonosti varusteltu laivasto oli lähtövalmiudessa. Sen lähtöä juhlittiin Mongoliassa, ja kaikki pitivät hyökkäyksen onnistumista varmana.
Laivaston saavuttua Japanin rannikolle rantavartiosto teki hälytyksen mongoleiden hyökkäyksestä ja maassa rukoiltiin jumalia pelossa ja epätoivossa. Samurai-soturit valmistautuivat taisteluun mongolien valtavaa armeijaa vastaan. Mongoleilla oli kiinalaisten keksimää ruutia hallussaan, ja he linkosivat ruudilla vuorattuja ja palamaan sytytettyjä kuulia Japania kohti. Ensimmäinen maihinnousuaalto tunkeutui Japaniin, mutta samurait puolustivat sisukkaasti maataan ja löivät enimmäkseen korealaisista ja kiinalaista koostuneen huonosti koulutetun maihinnousuarmeijan. Mongolit vetäytyivät laivoihin suunnittelemaan uutta maihinnousua. Taifuuni lähestyi Japanin rannikkovesiä, eikä meritaistelun johtamisessa taitamaton Aran-kaani osannut valmistautua tällaiseen koetukseen. Suurimmaksi osaksi jokilaivoista koostunut mongolien laivasto tuhoutui lähes kokonaan taifuunissa.

Armeijat

Mongolien armeija koostui ensimmäisellä kerralla noin 900 laivasta ja 40 000 miehestä. Toisella kerralla valloitusyritykseen osallistui 4 900 laivaa ja 170 000 sotilasta. Japanilaisilla oli noin 40 000 samuraita.

Hyökkäysten seuraukset

Japanin valloituksen epäonnistuminen johti siihen, että kaanin piti pudottaa valuutan arvoa. Tämä taas johti inflaatioon. Kublai joutui nostamaan veroja, mikä johti kasvavaan vastakkainasetteluun verovapaiden mongolien ja kiinalaisten välillä. Toisaalta epäonnistuminen rikkoi myytin mongolien voittamattomuudesta. Kublai suunnitteli jopa kolmatta yritystä Japanin valtaamiseksi, mutta ehti kuolla ennen sen toteutusta.
Lasse autolomalla

Juoni

Lassen perhe lähtee tällä kertaa kesälomamatkalle Itävallan Tiroliin, jossa perheen isä ja äiti ovat aikoinaan tavanneet. Isän motiivina on saada taiteilijan signeeraus häälahjaan, joka on osoittautunut arvokkaaksi maalaukseksi.

Arvioita

Helsingin Sanomien Leena Virtasen mukaan tämä Lasse-elokuva on hieman hillitympi kuin edellinen, Lasse Kreikassa, joka oli hänestä karmeaa hössötystä alusta loppuun. ”Silti tämänkin elokuvan käsikirjoitus on toivottoman epätasainen, ja koko elokuvasta näkee, että se on tehty kiireellä.” Erikoista perhe-elokuvalle on Virtasen mielestä se, että lapsihahmot – jopa nimihenkilö Lasse – jäävät tarinassa aikuisten varjoon.
Shape of Despair

Historia

Jarno Salomaa ja Tomi Ullgren perustivat Raven-yhtyeen vuonna 1995.
Ensimmäinen demo Alive in the Mist äänitettiin 1998 jonka jälkeen yhtyeen nimi vaihtui nykyiseen. Vuonna 2000 Spikefarm Recordsin kanssa solmittiin levytyssopimus ja yhtye julkaisi debyytti-albuminsa Shades of....
Pasi Koskinen liittyi Shape of Despairiin vuonna 2001 ja lauloi albumeilla Angels of Distress ja Illusion's Play.
Vuonna 2005 julkaistiin kokoelma-albumi Shape of Despair, joka sisälsi aiemmin julkaisematonta materiaalia, Alive in the Mist-demon, sekä yhden uuden kappaleen, Sleeping Murder.
Yhtye piti hiljaiseloa viiden vuoden ajan ja julkaisi vuonna 2010 EP:n Written in My Scars, jonka jälkeen Pasi Koskinen jätti yhtyeen. Vuonna 2011 julkaistiin split Before the Rain-yhtyeen kanssa. Samana vuonna yhtyeen uudeksi laulajaksi tuli Henri Koivula, joka tunnetaan Throes of Dawn-yhtyeestä.
Neljäs albumi, Monotony Fields julkaistiin kesäkuussa 2015, 11 vuotta edellisen Illusion's Play-albumin jälkeen.
Nadine Conner

Nadine Conner (alun perin Evelyn Nadine Henderson; 20. helmikuuta 1907 – 1. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen lyyrinen sopraano. Hän syntyi taiteelle omistautuneen perheen seitsemästä lapsesta nuorimpana. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa ja draamaa. Lauluopintonsa hän aloitti yksityisesti tenori Amado Fernandezin johdolla.
Conner pääsi opiskelemaan musiikkia Etelä-Kalifornian yliopistoon, ja opintojensa jälkeen hän avioitui luokkatoverinsa kanssa. Avioliitto kesti vain kaksi vuotta, mutta sopraano otti Conner-taiteilijanimensä puolisoltaan. Hän meni vuonna 1939 uusiin naimisiin kirurgi Laurance Heacockin kanssa. Hän aloitti uransa Los Angelesissa laulamalla seitsemän vuotta kansallisessa radiossa. Hän esiintyi muiden muassa Bing Crosbyn sekä Gordon MacRaen kanssa ja kiersi elokuvatähti Nelson Eddyn kanssa. Conner liittyi Albert Coatesin vuonna 1939 perustamaan oopperaseurueeseen ja teki debyyttinsä Margueriten roolissa Gounod'n Faustissa.
Metropolitan-oopperassa Conner debytoi joulukuussa 1941 Paminan roolissa Taikahuilussa. Esityksen johti Bruno Walter. Mozartin roolien lisäksi Conner pääsi tulkitsemaan esimerkiksi Violettan roolin La traviatassa, Mimin roolin La bohèmessa, Gildan roolin Rigolettossa ja Rosinan roolin Sevillan parturissa. Hän sai kiitosta myös esiintymisestään Hannu ja Kerttu -oopperassa Metropolitanissa 1946.
Connerin esiintyi Metropolitan-oopperassa viimeistä kertaa vuonna 1960 Faustissa. Hän teki ainoan elokuvaesiintymisensä Musiikin mestareita -elokuvassa (Of Men and Music, 1951). Conner palasi puolisonsa kanssa Etelä-Kaliforniaan 1970 ja asettui Cypressiin, jossa työskenteli lauluopettajana. Hän jäi leskeksi 1987.
Harvola

Kyläkuva

Harvolan kylän alue käsitti pohjois-etelä suunnassa pitkämäisen alueen, joka oli noin seitsemän kilometriä pitkä, mutta leveimmillään vain kolme kilometriä leveän. Kylän pohjoispää sijaitsi Yskjärven rannalla ja Yskjärven Piensaaren eteläpää kuului Harvolaan. Kylän eteläpäässä sijaitsi laaja Äimisuo. Kylän keskiosat olivat metsäseutua, jonka halki kulki Viipurista Kivennavalle johtava Kantatie 63. Tämän tien varressa ei Harvolassa kuitenkaan ollut asutusta. Kantatiestä erkani kylätie Yskjärven rannalle kylän pohjoisosaan, jonne asutus oli keskittynyt Yskjärveen rajoittuvan peltoaukean keskelle. Kylän laidassa sijaitsi Uschanoffin saha- ja myllylaitos. Vuonna 1936 Harvolan pinta-ala oli 9,54 neliökilometriä, josta oli peltoa 243 hehtaaria, niittyä 38 hehtaaria ja metsää 563 hehtaaria.
Harvolan kylä muodosti Sormulan ja Vesikkalan kylien kanssa Yskjärven koulupiirin, jonka koulurakennus sijaitsi Harvolasta Sormulaan johtavan kylätien varrella Sormulan kylän puolella. Koulupiiri oli perustettu vuonna 1906 ja koulutalo oli valmistunut seuraavana vuonna. Koulu paloi talvisodassa.

Historia

Harvolan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Satunnaistaminen

Sovellukset

Satunnaistamista käytetään tilastotieteissä ja peleissä.

Tilastotiede

Satunnaistaminen on tilastollisen teorian peruspilareita, jonka tärkeyttä alleviivasi Charles S. Peirce teoksissaan.
Keuruun helluntaiseurakunta

Keuruun helluntaiseurakunta on Keuruulla toimiva helluntaiherätykseen kuuluva seurakunta jossa on n. 380 jäsentä (vuonna 2011). Sen toiminta-alueeseen kuuluvat myös Multia ja Petäjävesi. Seurakunnan toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Keniassa, Meksikossa, Thaimaassa ja Venäjällä.

Historiaa

Keuruun helluntaiseurakunta perustettiin Keuruulla 11. syyskuuta 1946, jolloin 60 uskovaista kokoontui Mäyrämäen taloon ja siellä lausuttiin seurakunnan syntysanat. Aluksi seurakunnalla ei ollut omaa rukoushuonetta, jolloin se toimi Osuusliike Keski-Suomen alaravintolassa, matkailumaja Seipossa tai työväentalolla. Seurakunnankokoukset, rukouskokoukset, kuoroharjoitukset ja pyhäkoulut pidettiin kodeissa. Kymmenen toimintavuoden aikana toiminta vakiintui ja siirtyi Keuruun keskustaan. Nykyään seurakunta toimii Einari Vuorelantiellä. Seurakunta aloitti lähetystyön 24. heinäkuuta 1966, jolloin se lähetti ensimmäisen oman lähettinsä Keniaan. Keuruun helluntaiseurakunta hyväksyttiin Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunnaksi 25. elokuuta 2007.
HMS Arrogant (1896)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1923.
Kanellapuukasvit

Tuntomerkit

Kanellapuukasvit ovat ainavihantia pensaita tai puita, joiden kaarna on usein melko vaalea. Lehdet sijaitsevat kierteisesti tai kahdessa rivissä ja ovat melko paksuja, aromaattisia, korvakkeettomia, ehytlaitaisia. Kukinto on vaihtelevanlainen. Kukissa on kolme verholehteä, 5–12, harvoin neljä punaista ja tavallisesti erillistä terälehteä, yhteenkasvaneet heteet, joita voi olla paljon ja joiden ponnet avautuvat kukasta ulospäin, sekä 2–6 yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, jossa on laitaistukat; vartalo on lyhyt ja luotti liuskainen. Sikiäimessä on kaikkiaan vähintään neljä tai paljon luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita. Hedelmä on verhiön suojaama marja. Siemenessä voi olla kirjava endospermi. Kromosomiston annosluku on n = 11, 13, 14.

Levinneisyys

Kanellapuukasvien levinneisyyskuva on hajanainen trooppisessa Amerikassa, Itä-Afrikassa ja Madagaskarissa.

Käyttö

Kanellapuun (Canella winterana) aromaattisesta kuoresta saadaan ns. valkokanelia, jota käytetään vahvistavana rohtona ja piristeenä tai mausteena, mutta myös kalamyrkkynä Puerto Ricossa. Länsi-intialaisen lajin Cinnamodendron corticosum kuorta käytetään myös vahvistavana rohtona. Madagaskarilaisen Cinnamosma fragrans -lajin aromaattista puuta käytetään itämailla uskonnollisiin rituaaleihin. Ugandalaisen lajin Warburgia ugandensis pihkaa käytetään liimana työkalujen varsien kiinnittämisessä, lehtiä ravinnoksi ja kuorta laksatiivina. W. stuhlmannii -laji tuottaa puuta, josta Lähi-Idässä tehdään pikku esineitä, ja josta uutetaan öljyä voimakkaisiin parfyymeihin. Tansaniassa käytetään lajin W. elongata hedelmiä ravinnoksi.
Hietikkomataralude

Ulkonäkö

Hietikkomataralude on melko paljon keltamataraluteen näköinen ulkonäöltään, pituus 4,6–6,2 mm. Värit tavallisesti kirkkaat, kuviot osittain oranssit, takaruumiin sivuilla monesti tunnusmainen täplärivi.

Levinneisyys

Suomessa lajia tavataan lounassaaristossa ja Ahvenanmaalla. Muualla Euroopassa Itävallasta, Sakasta, Ruotsista sekä Liettuasta.

Elinympäristö

Hietikkomataralude elää saaristoissa ja rannikolla. Yleensä kuivilla niityillä, kedoilla ja hiekkaisilla dyynirannoilloilla joissa on kasvipeite.

Elintavat

Käyttää ravintonaan keltamataraa (Galium verum).
Charlotte Rae

Charlotte Rae (22. huhtikuuta 1926 Milwaukee, Wisconsin – 5. elokuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi muiden muassa 1970–1980-lukujen televisiosarjoista Diff’rent Strokes ja The Facts of Life.
Rae syntyi venäjänjuutalaisille vanhemmille Milwaukeessa, Wisconsinissa; hänellä oli kaksi sisarta. Valmistuttuaan Shorewood High Schoolista hän opiskeli Northwestern Universityssa. 
Useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa esiintynyt, myös teatterissa työskennellyt Rae oli ehdolla kahden Emmy-palkinnon saajaksi vuosina 1975 ja 1982.
Rae kuoli sydämenpysähdykseen 92-vuotiaana Los Angelesissa 5. elokuuta 2018. Ennen kuolemaansa hän oli sairastanut luu- ja sylkirauhassyöpää.
Cannelloni

Cannelloni on viljasta valmistettavaa pastaruokaa. Sana "cannellone" on italiaa ja tarkoittaa suomeksi "suurta ruokoa tai lehdykkää". Esikeitetyt suorat cannelloni-pastaputket valmistetaan durumvehnäjauhosta ja vedestä. Putket ovat melko paksuja, joten ne on helppo täyttää. Cannelonien sisään voi laittaa esimerkiksi jauhelihaa, broileria, kalaa tai kasviksia, minkä jälkeen ne paistetaan uunissa esimerkiksi tomaattijuustokastikkeella peitettynä.