google/wiki40b huggingface dataset:
Lipidimaailma

Lipidimaailma (engl. lipid world) on elämän alkuperää koskeva hypoteesi, jonka mukaan ensimmäinen itsereplikoituva esine oli lipidin kaltainen. Tiedetään, että fosfolipidit muodostavat veteen sekoitettuina lipidikaksoiskerroksia – samoja rakenteita kuin solukalvoissa. Näitä molekyylejä ei ollut varhaisella maapallolla, mutta muut amfifiiliset pitkäketjuiset molekyylit voivat myös muodostaa kalvoja. Lisäksi tiedämme, että nämä kalvot voivat kasvaa (lisäämällä lisää lipidejä) ja tarpeeksi suurina ne voivat jakautua spontaanisesti. Näin ollen lipidirakenteiden koko ja koostumus voi periytyä kahdelle jälkeläiselle. Hypoteesin pääajatuksena on, että lipidirakenteiden koostumus oli pääasiallinen tapa säilyttää informaatiota ja että evoluutio johti RNA:n ja DNA:n kaltaisten, tietoa paremmin säilyttävien polymeerien ilmenemiseen.
Suurin osa prebiottisissa olosuhteissa potentiaalisesti läsnä olevista amfifiileista koostuvia vesikkeleitä koskevista tutkimuksista ovat olleet rajoitettuja järjestelmiin, joissa on mukana vain yhden tai kahden tyyppistä amfifiilia. Tämä on vastakohta prebioottisten kemiallisten reaktioiden simulaatioihin, jotka tyypillisesti tuottavat hyvin erilaisia yhdisteiden seoksia. Lukuisasta erilaisesta amfifiilisesta yhdisteestä koostuvassa lipidikaksoiskerroksessa, amfifiileilla olisi suuri määrä teoreettisesti mahdollisia tapoja järjestäytyä toisiinsa nähden kalvolla. Kaikista näistä mahdollisista kalvon järjestäytymisistä, tietynlainen paikallinen järjestäytyminen olisi suosinut hypersyklin syntyä. Tämä olisi ollut positiivinen takaisinkytkentä, joka olisi koostunut kalvolla olevasta alueesta ja vesikkelissä olevasta yhdisteestä. Tämänkaltaiset alue/yhdiste -parit voivat periytyä tytärvesikkeleille, johtaen erillisten sukulinjojen muodostumiseen ja mahdollistaen luonnonvalinnan tapahtumisen.
Lipidien abioottinen saatavuus ei näyttäisi olevan ongelma. Ainakin joissain kokeissa on saatu aikaan lipidien esiasteita ja rasvahappoja ja muita lipidejä abioottisesti ilman elävien solujen entsyymeitä. Niissä on käytetty muun muassa niin sanottua Fisrcer-Tropschin synteesiä vedessä, jossa oksaalihappoa kuumennettiin 100–400 asteeseen.
Sarplaninac

Ulkonäkö

Ulkonäöltään sarplaninac on roteva, suuri ja vahvaluustoinen laumanvartija. Rotu on hieman korkeuttaan pidempi. Silmien tulisi olla mantelinmuotoiset, mutta eivät liian suuret eivätkä ne saa sijaita liian syvällä päässä. Katseen pitäisi olla rauhallinen, mutta se ei saa koskaan ilmaista pelkoa. Sarplaninacin korvat ovat V-muotoiset ja riippuvat. Rodun karvapeite on erittäin säänkestävä, koska turkki on aika pitkä ja pohjavilla erittäin tiheä. Kaikki värit valkeasta lähes mustaan hyväksytään, mutta toivotuin sävy on tumma raudanharmaa.

Luonne ja käyttäytyminen

Sarplaninac on luonteeltaan itsenäinen, joten se viihtyy hyvin omissa oloissaan. Luonteenpiirteisiin kuuluvat myös hyväluontoisuus, rauhallisuus ja suojelevaisuus. Rotu omistaa voimakkaan vartioimis- ja puolustusvietin. Omistajan täytyy olla kokenut ja osaava, koska joskus sarplaninac saattaa olla yllättävän aggressiivinen vieraita kohtaan. Perhelleen se on hyvin uskollinen.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.

Alkuperä

Sarplaninac on hyvin vanha koirarotu. Voidaan väittää, että tämä rotu olisi paimentanut lampaita Balkanin niemimaalla jo 1000-luvulla eaa. Nykyisellä nimellään rotu on tunnettu vuodesta 1957. Suomeen ensimmäinen sarplaninac saapui vuonna 1989 ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1992.
Työjärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,1 metriä mpy.
Harold Meltzer

Harold Meltzer (s. 1966 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän varttui Long Islandilla. Hän suoritti musiikkiopintonsa Amherst Collegessa, Cambridgen yliopistossa ja Yale School of Musicissa; lisäksi hän on opiskellut Columbian yliopistossa ja toiminut juristina. Meltzer perusti Sequitur-kokoonpanon, jonka taiteellisena johtajana hän on toiminut.
Meltzerin saamia tunnustuksia ovat olleet Barlow-palkinto (2008), Rome-palkinto, Guggenheim-stipendi ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian Charles Ives -stipendi. Brion-sekstetollaan säveltäjä myös pääsi Pulitzer-finalistiksi vuonna 2009. Meltzer on opettanut Amherst Collegessa, Vassar Collegessa ja Yalen yliopistossa. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
SS Kaiser Wilhelm der Grosse

Rakentaminen

Aluksen tilasi saksalainen varustamo Norddeutscher Lloyd Stettinin (nyk.Szczecin) telakalta. Se laskettiin vesille 4. toukokuuta 1897 ja se lähti Brememistä neitsytmatkalleen 19. syyskuuta 1898 päällikkönään kapteeni Engelbart. Se vieraili seuraavana päivänä Southamptonissa.

Palvelus

Vuosien 1903 - 1907 välisenä aikana Norddeutscher LLoyd rakennutti sille kolme sisaralusta. Alus voitti yleensä brittiläisten hallitseman Sinisen nauhan  Saksalle nopeimmasta Pohjois-Atlantin ylityksestä maaliskuussa 1898. Sen keskinopeus oli tuolloin 22,3 solmua.
Kaiser Wilhelm der Grosse tuhoutui Rio del Oron meritaistelussa ensimmäisen maailmansodan alkupuolella, 26. elokuuta 1914. Aluksen puoliksi uponnut hylky oli nähtävissä vuoteen 1952 Espanjan Saharassa, Villa Cisnerosin ( nykyään Dakhlan) kaupungin edustalla. Länsi-Saharan ympäristöä suojeleva Salam-järjestö ilmoitti 6. syyskuuta 2013 löytäneensä sukelluksillaan kappaleen hylkyä, jossa on luettavissa teksti "Der Grosse Wilhelm", Marokon viranomaiset vahvistivat tiedon 8. lokakuuta 2013.
Donald Carcieri

Donald L. Carcieri (s. 16. joulukuuta 1942) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Rhode Islandin kuvernöörinä 7. tammikuuta 2003 – 4. tammikuuta 2011, kaksi nelivuotiskautta.  
Carcieri valmistui vuonna 1965 Brownin yliopistosta. Hän sai puolisonsa Suzannen (”Sue”) kanssa neljä lasta.   
Politiikan ulkopuolella Carcieri on työskennellyt opettajana ja pankkiirina.
Nuolikot

Koko ja ulkonäkö

Nuolikot ovat pienehköjä (6–18 cm pitkiä) vartaloltaan puikkomaisia kaloja.

Alkuperä

Nuolikot ovat kotoisin Karibialta ja Indopasifiselta merialueelta.

Käyttäytyminen

Useimmat nuolikot ovat melko aggressiivisia lajitovereitaan kohtaan, joten niitä pidetään akvaariossa joko yksin tai parina.
Nuolikot viihtyvät parhaiten, kun niille on tarjolla kivenkoloja lymypaikoiksi, ja mielellään ainakin jossakin kohti viisi senttiä paksu kerros hiekkaa, johon voi kaivautua. Säikähtäessään ne säntäilevät päättömästi, joten on syytä varmistua, ettei akvaariosta ole helppoa hypätä ulos. Hyppäämisen riski on suurin, kun kala on sille vieraassa ympäristössä: sekä aivan uusien kalojen kohdalla, että silloin jos ne joutuu tilapäisesti nostamaan esimerkiksi ämpäriin.

Vesiolot ja ravinto

Nuolikot syövät eläinplanktonpitoista ruokaa.
Sergei Golovkin

Sergei Aleksandrovitš Golovkin (ven. Сергей Александрович Головкин; 1959–1996) oli sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui yksitoista poikaa Moskovan seudulla vuosien 1986 ja 1992 välillä. Viimeiset kolme uhriaan Golovkin houkutteli rautatieasemalta autotalliin, jossa hän surmasi nämä.
Golovkin tuomittiin kuolemaan vuonna 1996, ja hänestä tuli viimeisin Venäjän teloittama henkilö.
Intravenoosi

Intravenoosinen anto (myös intravenöösinen, lyhenne i.v.) on lääkkeen antotapa, jossa lääkevalmiste joko injektoidaan (ruiskutetaan) tai infusoidaan ("tiputetaan") suoraan laskimoon, yleensä kyynärtaipeen tai kämmenselän suoneen. Lääkeaineen vaikutus alkaa tällöin nopeasti. Intravenoosin muita etuja ovat annoksen tarkka säädeltävyys sekä mahdollisuus käyttää suuriakin lääketilavuuksia.
Lääkkeen laskimonsisäisestä injektoinnista voi seurata lääkeainepitoisuuden nopea nousu veressä. Alkupitoisuus saattaa olla tasaantuneeseen vaiheeseen nähden monikymmenkertainen, mikä voi olla haitallista etenkin sydämelle ja aivoille.
Intravenoosisesti käytettävälle lääkevalmisteelle on erityisiä vaatimuksia: lääkkeen tulee olla steriiliä ja liueta hyvin, se ei saa saostua infuusionesteeseen eikä sisältää kuumetta aiheuttavia aineita. Valmisteen happamuuden ja osmoottisuuden tulee olla sopivissa rajoissa, jotta suonen seinämä ei ärsyynny. Jotkut lääkeaineet voivat aiheuttaa kudosnekroosin joutuessaan laskimon sijasta viereiseen kudokseen (eli jos ne vahingossa injektoidaan paravenoosisesti eikä intravenoosisesti).
Veri ja plasma on aina annettava suoraan verenkiertoon; myös hyvin suuret lääkemäärät annetaan yleisimmin laskimoinfuusiona. Niin ikään kun lääkeaineen puoliintumisaika on lyhyt, tai kun terapeuttinen ja toksinen pitoisuus ovat hyvin lähellä toisiaan käytetään intravenoosi-infuusiota, jolla saavutetaan mahdollisimman vakaa lääkeainepitoisuus.
Minoksidiili

Topikaalisen minoksidiilin tuotenimet

Topikaalista minoksidiilia myydään monilla eri tuotenimillä. Alkuperäisen valmistajan Rogainea myydään nykyään tällä nimellä maailmanlaajuisesti (nimestä Regaine on luovuttu). Lääkepatentin umpeuduttua maailmalla on monia eri minoksidiilin valmistajia. Näiden tuotteiden valmistusaineet ja konsentraatiot vaihtelevat, jotkin valmistajat tarjoavat jopa 30% konsentraatiota. Ei ole todisteita siitä, että suurempi konsentraatio vaikuttaisi tehokkaammin kuin alhaisempi. Alkuperäinen valmistaja kuitenkin julkisti uuden tuotteen, Rogaine Foam, jossa sidosaineena ei enää ole neste, vaan vaahto. Toistaiseksi tätä tuotetta ei ole myynnissä Suomessa.
Suomessa myytäviä topikaalisia tuotteita on tällä hetkellä kaksi: alkuperäinen Rogaine ja ruotsalainen rinnakkaisvalmiste Recrea. Rogainea myydään Suomessa sekä 2% että 5% konsentraatioina. Sama pätee myös Recreaan, tuotteiden nimet ovat Recrea ja Recrea Forte.

Viitteitä populaarikulttuurissa

Minoksidiilia parodioitiin Simpsoneiden jaksossa nimeltä "Simpson ja Delilah", jossa päähenkilö Homer Simpson käyttää tuotetta nimeltä 'Dimoxinil' kasvattaakseen hiuksia, ja saa täten nostetta sosiaalisessa elämässään.
Minoksidiiliin on viittaus myös elokuvassa The Naked Gun 33⅓: The Final Insult. Muistelukohtauksessa fiktiivinen hahmo nimeltä Nordberg nähdään suuressa afro-kampauksessa. Kun kerronta palaa nykypäivään, toinen hahmo kysyy häneltä: "Etkös ollutkin yksi ensimmäisiä minoksidiilin testaajia?"
Morbid

Morbid oli ruotsalainen, Mayhemissä toimineen Deadin perustama death metal -yhtye. Yhtye julkaisi kaksi demoa. Morbid hajosi Deadin tehtyä itsemurhan. Yhtye ei koskaan saavuttanut suurta suosiota, mutta underground-piireissä yhtye on arvostettu. Deadin kuoleman jälkeen yhtye kuitenkin julkaisi aiemmin äänitetyt live-levyt.
Pertti Jokivuori

Pertti Jokivuori (s. 1962) on Jyväskylän yliopistosta valmistunut sosiologi. Hän työskentelee Jyväskylän yliopiston Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksella yliopistonlehtorina. Jokivuoren opetuksen painopiste on kvantitatiivisissa menetelmissä. Julkaisutoiminta on käsittänyt kirjoja, tutkimusraportteja, artikkeleita ja oppimateriaalia, muun muassa teokset "Sosiologian perusteet", "Kuoleman salasuus", "Eroksen aika", "Määrällisiä tarinoita - monimuuttujamentelmien käyttö ja tulkinta" ja "Klassinen sosiologia ja moderni maailma". Jokivuoren lisensiaatin tutkielma oli "Millaisia ovat ammattiyhdistysktiivit?" (Kampus-kirja 1997) ja väitöskirja "Sitoutuminen työorganisaatioon ja ammattijärjestöön - kilpailevia vai täydentäviä?" (Jyväskylä Studies in Education, Psychology and Social Research 206. Jyväskylä University Printing House, Jyväskylä 2002).
Jokivuori kirjoitti ylioppilaaksi Voikkaan lukiosta. Hän aloitti opiskelun Jyväskylässä 1983 ja valmistui maisteriksi 1990. Hän väitteli vuonna 2002. Vuodesta 2008 lähtien Jokivuori on toiminut yliopistonlehtorina Jyväskylän yliopiston Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksella.
Opetustyön ohella hän toimii myös tutkijana. Jokivuoren tutkimusteemat ovat liittyneet työelämän suhteisiin, paikalliseen sopimiseen, ammattijärjestö- ja organisaatiositoutumiseen sekä luottamukseen ja sosiaaliseen pääomaan. Työelämäsuhteita käsittelevä tutkimus on vienyt Jokivuoren kansainvälisiin tehtäviin. Syyskuusta 1997 kevääseen 2007 asti hän toimi vakituisena avustajana Lontoossa 12 kertaa vuodessa ilmestyvässä European Industrial Relations Review'ssä. Maaliskuusta 2006 lähtien Jokivuori on työskennellyt Dublinissa sijaitsevan EU:n erillisviraston European Foundatation for the Improvement of Living and Working Conditions:in palveluksessa. Jokivuori on European Industrial Relations Observatory'n (EIRO) verkoston Suomen vastaava. Jokivuoren työhön EIRO:ssa kuuluu muun muassa vertailututkimusten (Comparative Analyses Research ja Representativeness Studies) Suomen aineiston ja materiaalin työstäminen ja toimittaminen.
Hatullinen paskaa

Muuta

Eppu Normaali levytti syksyllä 1981 EP-levyä varten neljä kappaletta, joista kappaleet 7–9 piti julkaista sillä. Neljäs kappale oli ”Pink Panther Theme”, joka julkaistiin ”Murheellisten laulujen maan” B-puolella 1982.
Lisel Mueller

Lisel Mueller (s. 8. helmikuuta 1924 Hampuri, Saksa) on yhdysvaltalainen runoilija. Mueller voitti vuonna 1980 teoksellaan The Need to Hold Still Kansallisen kirjapalkinnon. Vuonna 1996 hänelle myönnettiin runouden Pulitzer-palkinto kokoelmasta Alive Together: New & Selected Poems. 
Mueller valmistui Evansvillen yliopistosta 1944. Hän on julkaissut myös käännösrunoutta. Lisel Mueller asui pitkään miehensä Paul Muellerin (k. 2001) kanssa rakentamassaan talossa Lake Forestissa, Illinoisissa. Hän kasvatti kaksi tytärtä.
Annie-gaala 2006

Annie-gaala 2006 oli 33. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 2005 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 4. helmikuuta 2006 Alex-teatterissa Glendalessa, Kaliforniassa. Gaalan isäntänä toimi Tom Kenny.

Ehdokkaat ja voittajat

Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Spektriviiva

Spektriviiva on prismalla tai hilalla synnytetyssä valonlähteen spektrissä oleva tumma tai kirkas viiva.

Mitä spektriviivat kertovat?

Kukin alkuaine tuottaa itselleen tyypillisen muista eroavan joukon spektriviivoja. Siksi spektriviivojen paikasta voi päätellä, mitkä alkuaineet ovat viivat synnyttäneet. Absorptioviiva on tumma viiva kirkkaan spektrin päällä, ja emissioviiva on kirkas viiva tummemman tai mustan spektrin päällä. Kukin spektriviiva vastaa tiettyä valon aallonpituutta, ja kunkin spektriviivan synnyttää tietyn alkuaineen tietty säteilytapahtuma. Absorptioviiva syntyy, kun valo kulkee valoa viivan kohdalta imevän kaasun läpi. Tämä on tavallista tähdissä, jossa tähden pinnasta tuleva valo kulkee sen kaasukehän läpi. Emissioviiva syntyy, kun hehkuva kaasu säteilee valoa juuri emissioviivan aallonpituudella.
Voimakas magneettikenttä kahdentaa spektriviivoja, kyse on ns Zeeman-ilmiöstä.

Tähdet ja spektriviivat

Tähtien spektriviivoista voidaan päätellä, mitä molekyylejä, atomeja ja ioneja tähtien kaasuissa on. Näistä voidaan arvioida tähtien lämpötiloja. Kun tähti kuumenee, eri aineiden molekyylit hajoavat ensin neutraaleiksi atomeiksi ja sitten ionisoituvat. Neutraalin heliumin viivat näkyvät vain kuumien tähtien kaasukehissä, ja vielä kuumemmissa tähdissä näkyy vain ionisoituneen heliumin viivoja. Lämpötila vaikuttaa, miten suuri prosenttiosuus jostain aineesta on ionisoitunut. "Kylmissä" tähdissä esiintyy runsaasti molekyylejä.
Jos spektriviiva vaeltaa punaiseen päin, valonlähde liikkuu poispäin havaitsijasta, jos siniseen päin, valonlähde liikkuu havaitsijaa kohti. Spektrissä näkyy punasiirtymä ja Dopplerin ilmiö. Jos spektriviiva leviää, valonlähde pyörii. Tällöin nimittäin spektrissä esiintyy lievästi samanaikainen siirtymä punaiseen ja siniseen päin: tähden lähenevä ja pakeneva reuna vaikuttavat yhtaikaa spektriin.
Pyörimisen määrittämiseen käytetään usein magnesiumin spektriviivaa Mg II 448,1 nm, Sr II 421,5 nm ja He I 447,2 nm. Nämä viivat ovat luonnostaan teräviä.
Spektristä voi päätellä painovoiman tähden pinnalla: Jotkut spektriviivat voimistuvat huomattavasti, kun toiset voimistuvat vähemmän tähden säteen kasvaessa ja painovoiman pienetessä. Esimerkiksi strontiumin (Sr II) ja raudan (Fe I) viivat ovat painovoiman määrityskriteeri spektriluokkien F ja G tähdillä. Suhde Sr II/FeI kasvaa painovoiman pienetessä. Luokassa A vetyviivat , erityisesti HGamma , heikkenee tähden kirkastuessa ja säteen kasvaessa.

Vetyatomin spektriviivat

Eri alkuaineilla on niille tyypilliset spektriviivat, jotka muodostavat kunkin alkuaineen ominaissäteilyn. Niiden aallon­pituudet noudattavat tiettyjä säännön­mukaisuuksia, jotka johtuvat atomin rakenteesta ja elektronien energian kvantittumisesta. Yksin­kertaisimman sarjan muodostavat vetyatomin spektri­viivat. Niiden aallonpituudet saadaan kaavasta
:,
missä n₁ ja n₂ ovat kokonais­lukuja ja R Rydbergin vakio. Näistä näkyvän valon aallon­pituus­alueella ovat kuitenkin vain ne, joissa n₁ on 2. Niiden osalta säännön­mukaisuus todettiin jo vuonna 1885, ja nämä spektri­viivat muodostavat Balmerin sarjan.
Kana (kirjoitusjärjestelmä)

Kana (jap. 仮名) tarkoittaa japanin kielessä käytettyjä tavumerkistöjä, joista nykyisin käytössä ovat hiragana ja katakana. Molemmilla voidaan kirjoittaa kaikki japanin kielen äänteet, ja ne ovat käytössä rinnakkain, mutta eri tarkoituksissa.

Historia

Ensimmäinen, hiraganaa ja katakanaa edeltänyt kana-järjestelmä oli man’yōgana, jossa kiinalaisia kirjoitusmerkkejä eli kanjeja käytettiin kirjoittamaan japania. Japanilaiset tarvitsivat merkistön, jolla japanin kielen taivutusta pystyttiin merkitsemään foneettisesti. Katakana ja hiragana kehitettiin man’yōganasta sitä yksinkertaistamalla.
Hentaigana tarkoittaa hiragana-aakkosten historiallisia, käytöstä pois jääneitä merkkejä.

Kana-aakkoset

Tavuaakkosto muodostuu 46 tavusta. Kukin merkki koostuu konsonantista ja vokaalista, esimerkiksi ka, sa, mu; poikkeuksena ovat pelkät vokaalit ja ’n’. Jokaiselle tavulle on kaksi kirjoitustapaa: sitä vastaava hiragana ja katakana. 
Katakanaa käytetään yleisimmin translitteroimaan vierasperäisiä sanoja ja esimerkiksi mainonnassa ja joissakin lastenkirjoissa. Katakana-merkit ovat kulmikkaan muotoisia ja peräisin kanjimerkkien osista. 
Hiraganaa käytetään vuorostaan kirjoittamaan sanojen taivutuspäätteitä, koska kanjit eivät yksittäisinä merkkeinä voi ilmaista kuin taipumattomia sanoja, kuten substantiiveja ja verbien vartaloita. Hiraganalla kirjoitetaan myös muun muassa partikkeleita, prepositioita ja monia yleisesti käytettyjä sanoja. Hiragana-merkit ovat pehmeän muotoisia ja ne on kehitetty muuntelemalla kanjimerkkien osia.   
Molemmilla kana-merkistöillä voidaan kirjoittaa samat 46 tavua, mutta muita äänteitä voidaan ilmaista muuntamalla näitä merkkejä lisäämällä niiden yläkulmaan tarkkeita (nigori), kaksi lyhyttä viivaa eli dakuten tai pieni ympyrä eli handakuten. Lisäksi aakkostoon kuulumattomia äänteitä voidaan kirjoittaa yhdistämällä merkkejä toisiinsa, esimerkiksi lisäämällä aakkosen perään pieni ya-, yu- tai yo-tavu, jolloin tavusta ki saadaan kya, tavusta shi saadaan shu ja niin edelleen. 
Pienikokoisia kanamerkkejä voidaan käyttää tekstissä kanjimerkkien päällä tai vieressä osoittamaan niiden ääntämys. Tätä kutsutaan nimellä furigana.

Aakkostus

Kanoja käytetään japanin kielessä aakkostukseen. Niitä käytetään gojūon-järjestelmän mukaan (あ い う え お … わ を ん), vaikkakin iroha-runon järjestystä käytetään myös joissakin tapauksissa. Sanakirjoissa on eroja lyhyitä ja pitkiä vokaaleja, pientä tsu-kanaa ja tarkkeita käyttävien merkkien järjestämisessä.
Stan Freberg

Stanley Victor ”Stan” Freberg (7. elokuuta 1926 Pasadena, Kalifornia – 7. huhtikuuta 2015 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko, ääninäyttelijä ja muusikko. Hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 1951.
Grammy-palkittu Freberg julkaisi Capitol Recordsilla muun muassa komedia-albumin Stan Freberg Presents The United States of America Volume One The Early Years (1961). Hänen ensimmäinen puolisonsa Donna kuoli yli neljänkymmenen avioliittovuoden jälkeen 2000 ja hän meni uusiin naimisiin Betty Hunterin kanssa.
Frebergillä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet kelpuutettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Aschanska villan

Rakennus

Huvilan on suunnitellut tukholmalainen arkkitehti Ragnar Östberg, ja se valmistui vuonna 1906 eversti Wilhelm Aschanille, joka johti paikallista lohikäärmerykmenttiä. Östberg suunnitteli useita Uumajassa olevia rakennuksia, vaikkakin hänet tunnetaan parhaiten Tukholman kaupungintalon rakentamisesta. Nykyään huvilassa on toimistotilaa sekä ravintola.
Puinen huvila on suunniteltu kansallisromanttisella tyylillä, kuten Scharinska villankin, jonka sama arkkitehti rakensi Uumajaan vuotta aiemmin. Huvila on rakennettu kivijalalle ja sokkelille. Huvilassa on yksi kerros sekä ullakko jyrkän harjakaton sisäpuolella.
Östberg rakensi samoihin aikoihin teatteria Uumajaan. Se oli rakennettu kuitenkin puutavarasta ja se paloi vuonna 1913. Aschanska villan on ollut kulttuuriperintörakennus vuodesta 1980 lähtien.
Kajaslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä mpy.
SK Sturm Graz

Historia

Sturm perustettiin vuonna 1909 työväen seuraksi vastavoimaksi toiselle grazilaisjoukkueelle GAK:lle. Suurempaa menestystä joukkue saavutti ensi kerran vasta 1980-luvulla Otto Baricin valmennuksessa. Kaudella 1982–1983 Sturm sijoittui liigassa kakkoseksi ja pääsi eurokentille. Joukkue raivasi tiensä UEFA Cupissa aina puolivälieriin saakka, missä se putosi Nottingham Forestille vasta jatkoajan jälkeen.
Sturmin suurinta menestyskautta oli 1990-luku, jolloin joukkue oli vahva tekijä Euroopan kentillä. 1992 uudeksi puheenjohtajaksi tuli Hannes Karting ja valmentajaksi Heinz Schilcher. Aiemmin Sturm oli toiminut pienellä budjetilla ja kärsinyt talousvaikeuksista, mutta uusi voimakaksikko toi joukkueeseen useita kovan luokan pelaajia ja kehittivät omaa junioritoimintaa. Joukkue raivasi tiensä uuteen Zehnerligaan (1. Bundesliiga). 1993 valmentajaksi tuli Milan Djuricić ja seura pysyi pääsarjassa.
1994 valmentajaksi tuli bosniahertsegovinalainen Ivica Osim. Sturmin pelaajisto koostui pääasiassa omista kasvateista. Kauden päätteeksi Sturm sijoittui liigassa kakkoseksi. Vuotta myöhemmin se voitti ensimmäistä kertaa historiansa aikana Itävallan Cupin ja oli toistamiseen liigassa toinen. Ensimmäisen liigamestaruutensa Sturm voitti vuonna 1998. Mestaruus tuli todella ylivoimaiseen tapaan ja varmistui jo seitsemän kierrosta ennen kauden päätöstä. Ero kakkoseksi sijoittuneeseen Austria Wieniin oli 19 pistettä  Tuolloin joukkueen rungon muodosti kolmikko Mario Haas, Hannes Reinmayr ja Ivica Vastić. Seuraavalla kaudella Sturm uusi mestaruutensa ja voitti lisäksi cupin sekä liigacupin. 
Kaudella 1999–2000 Sturm pääsi myös ensimmäistä kertaa Mestarien liigan lohkovaiheeseen pudottuaan vuotta aikaisemmin karsinnoissa. Alkulohkossa sijoitus oli kolmas ja Sturm pääsi jatkamaan UEFA Cupissa, missä se kuitenkin putosi saman tien Parmalle. Bundesliigassa sijoitus oli neljäs. Seuraavaksi kaudeksi Sturmin joukkue oli heikentynyt huomattavasti monien avainpelaajien lähdettyä, mutta silti se kykeni sijoittumaan liigassa kakkoseksi. Valmentaja Osim sai lähteä.
Eurocup-menestyksestä saatuja rahoja ei suunnattu junioritoiminnan kehittämiseen. Sittemmin seura on vajonnut Itävallan Bundesliigan keskikastiin ja kärsinyt huomattavista taloudellisista vaikeuksista. Vuonna 2008 seura oli yksi kolmesta Intertoto Cupin voittajasta selviydyttyään UEFA Cupin toiselle karsintakierrokselle, missä se putosi sveitsiläiselle FC Zürichille.
Minna Harjuniemi

Minna Harjuniemi on suomalainen teatteriohjaaja.
Harjuniemi valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2002. Hän toimi vuosina 2002–2004 Ylioppilasteatterin taiteellisena johtajana yhdessä Aune Kallisen kanssa. Nykyään hän on ohjaajantyön lehtori Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa.