Vakuutus

Vakuutus on menettely, jolla tietyn riskin alaiset henkilöt tai yritykset sopivat vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon. Näin syntyvää sopimusta kutsutaan vakuutukseksi.
Liiketaloudellisesti vakuutus voidaan määritellä keinoksi, jolla sattumanvaraisesti toteutuvasta vahingosta aiheutuvat kustannukset voidaan muuntaa tasaisesti vuosittain jatkuvaksi vuosikustannukseksi.

Vakuutuslajit

Vakuutukset jaotellaan yksityisvakuutukseen ja sosiaalivakuutukseen

Vakuutustoiminta Suomessa

Vuonna 2004 vakuutusyhtiöiden kotimainen vakuutusmaksutulo oli 13 345 miljoonaa euroa. Tästä lakisääteisen eläkevakuutuksen osuus oli 7 494 miljoonaa, muun henki- ja eläkevakuutuksen 2 907 miljoonaa, palo- ja muun omaisuusvakuutuksen 619 miljoonaa, liikennevakuutuksen 588 miljoonaa, lakisääteisen tapaturmavakuutuksen 547 miljoonaa ja autovakuutuksen 455 miljoonaa euroa lopun jakautuessa muiden vakuutusmuotojen kesken mukaan lukien ulkomainen vakuutustoiminta.
Vuonna 2012 vakuutusmaksutulo oli jo yli 20 miljardia euroa, josta 68 % tuli lakisääteisistä vakuutuksista eli työeläke-, tapaturma- ja liikennevakuutuksista. Neljän suurimman henki- ja vahinkovakuutusyrityksen/yhtiöryhmän osuus maksutulosta oli yli 85 %. Myös työeläkevakuutuksissa neljä suurinta toimijaa saivat lähes 91 %:n osuuden.
Vakuutusyhtiöiden sijoituskannan käypä arvo oli 89 miljardia euroa vuonna 2004. Vuoden 2011 lopussa sijoituskannan käypä arvo oli jo 118 miljardia euroa.
Korvauskulut olivat vuonna 2004 yhteensä noin 10 500 miljoonaa euroa, ja vuonna 2012 korvauksia ja eläkkeitä maksettiin yhteensä noin 18 600 miljoonaa euroa.
Väärin perustein maksettavista korvauskuluista on olemassa vain arvioita. Vuonna 2009 vakuutusalan toimijat ovat arvioineet summan 100-200 miljoonaan euroon vuodessa. Vuonna 2013 Finanssialan Keskusliitto on arvioinut, että Suomessa väärin perustein maksetaan "kymmeniä miljoonia euroja vuodessa". Esimerkiksi edellä mainittuihin vuoden 2012 korvauskuluihin verrattuna tämä summa on noin 0,2-0,5% kaikista alan korvauskuluista. Vakuutustutkijat selvittävät vuodessa pari tuhatta epäselvää vahinkotapausta, mikä on 0,2 % kaikista vakuutusyhtiöille ilmoitetuista vahingoista. Poliisille näistä ilmoitetaan noin 100–200 tapausta.

Vakuutusalan työtehtäviä

Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen mukaan vakuutusalan toimistotyöntekijöiden arvioidaan häviävän tai työtehtävien sisällön olennaisesti muuttuvan seuraavan 10–20 vuoden aikana 96,8 prosentin todennäköisyydellä tietotekniikan kehityksen seurauksena.
Väärin perustein maksettavien korvausten ehkäisyyn on palkattu niin sanottuja vakuutusetsiviä. Myös nimitystä vakuutustutkija käytetään usein. Tehtävään palkattavilla on poliisitausta, mutta heillä ei enää tehtävistä luovuttuaan ole mitään poliisin valtuuksia. Ensimmäinen vakuutusetsivä palkattiin Suomessa vuonna 1972 ja käytäntö yleistyi nopeasti. Jokaisessa alan yhtiössä oli oma vakuutusetsivä vuonna 1985. Vuonna 2001 vakuutusetsivinä toimi Suomessa 26 henkilöä ja vuonna 2013 hieman enemmän, 33 henkilöä. Heitä toimii sekä vakuutusyhtiöissä että alan järjestöissä, kuten Liikennevakuutuskeskuksessa ja SVK:ssa. Yleisimmin tutkittavat jutut liittyvät autoihin tai henkilövahinkoihin, ja taustalla on rahavaikeuksia. Tästä syystä henkilön taloudellinen tilanne selvitetään julkisista tiedoista. Tyypillisesti tehtäviin kuuluu asiakkaiden tapaamisia, vahinkopaikkojen tarkastuskäyntejä ja muun henkilöstön kuten vahinkokäsittelijöiden, vahinkotarkastajien ja myyntihenkilöstön koulutusta vilppien havaitsemiseksi. Vakuutusetsivillä ei ole tavallista kansalaista laajempia valtuuksia suorittaa tutkintaa. Tämän vuoksi suurin osa tiedoista on saatava asiakkaalta itseltään tai julkisista lähteistä kuten rekistereistä tai internetistä. Vakuutusalalla on kuitenkin erityislupa pitää kahta yhtiöiden väliseen tiedonvaihtoon keskittyvää asiakasrekisteriä.

Vakuutuskorvauksen käsittely

Vakuutuksenantajan on maksettava vakuutuskorvaus joutuisasti. Korvaus on maksettava viimeistään kuukauden kuluessa siitä, kun vakuutuksenantaja on saanut tarpeelliset tiedot korvauksen maksua varten. Jos korvauskäsittely viivästyy, tulee asiakkaalle ilmoittaa viivästymisestä ja sen syistä. Vakuutuksenantaja maksaa viivästyneelle korvaukselle oma-aloitteisesti viivästyskorkoa lain ja vakuutusehtojen mukaisesti.

Vakuutustoiminnan asiakasrekisterit

Tietosuojalautakunnan erityisluvalla vakuutustoimialalla on lupa pitää seuraavanlaisia erityisrekistereitä. Asiakkailla on oikeus tarkastaa häntä koskevat rekisteritiedot.