google/wiki40b huggingface dataset:
Suloisesti suuteleva Jumalanäiti

Suloisesti suuteleva Jumalanäiti on ortodoksinen Jumalanäitiä eli Neitsyt Mariaa esittävä ikonityyppi tai ikonityyppien yhteisnimitys, sillä nimellä tunnetaan useita sommittelultaan toisistaan poikkeavia Jumalanäidin ikonimallia.

Athosvuoren Suloisesti suuteleva Jumalanäiti

Kreikan Athosvuoren Filotheoksen luostarista tunnetaan ihmeitätekevä Suloisesti suutelevan Jumalanäidin ikoni.

Valamon Suloisesti suuteleva Jumalanäiti

Valamon luostarissa Heinävedellä on Athoksen ikonimallista poikkeava, myös ihmeitätekevänä kunnioitettu ikoni. Tämän pyhäinkuvan sommitelma on ikään kuin vaakasuuntainen peilikuva Vladimirin Jumalanäidin ikonista. Ikoni sijaitsi aikoinaan Laatokan Valamon pääkirkon alakirkossa. Luostarin kalustokirjassa kuvan nimenä oli Jumalanäiti suloisesti suuteleva, josta ikonin nykynimi on peräisin. 
Valamon Suloisesti suutelevan Jumalanäidin ikonin ensimmäinen ihmeteko on kuvattu pyhän Antipa Valamolaisen elämäkerrassa ja kytkeytyy Antipan elämään Kreikan Athosvuoren alueella. Siellä paljolti erakkona eläneen Antipan huonoon kuntoon päässyttä keljaa korjaamaan saapunut, puutyötaitoinen pappi sairastui äkilliseen koleraan viidentenä päivänä töiden aloittamisesta ja jäi tiedottomana Antipan keljan luo. Antipa asetti Jumaläidin ikoninsa sairaan viereen ja meni kauemmas rukoilemaan sairaan paranemisen puolesta. Tultuaan takaisin Antipa huomasi, että sairastunut pappi oli yllättävästi parantunut ja työn touhussa. Pappi kuvasi tuntemuksiaan: Antipan ikonista oli yhtäkkiä virrannut häneen elävöittävä, lämmin henkäys. Se paransi aivan kuin kuolleena maanneen papin hetkessä niin, että tämä pääsi nousemaan jaloilleen ja jatkamaan työtään. Pappi piti ikonia ihmeitätekevänä. 
Vuonna 1865 Antipa siirtyi Athokselta asumaan Laatokan Valamon Kaikkien Pyhien skiittaan eli sivuluostariin. Ihmeitätekevän ikoninsa hän lahjoitti Valamon luostarille 1881. Vuonna 1882 kuollut isä Antipa julistettiin pyhäksi 1906.
Sjarhei Veramko

Seurajoukkueura

Veramko pelasi vuosina 1999–2002 valkovenäläisessä Dinamo-Juni Minskissä 36 ottelua. Seuraavat vuodet hän edusti ukrainalaista Arsenal Kharkivia, jossa pelasi 34 ottelua. Vuosina 2006–2007 Veramko edusti Neman Grodnoa (36 ottelua) ja vuosina 2008–2010 BATEa (71 ottelua). Alkuvuonna 2011 hän pelasi 11 ottelua ukrainalaisessa Sevastopolissa. Saman vuoden heinäkuussa Veramko siirtyi venäläiseen Krylja Sovetov Samaraan.

Maajoukkueura

Veramko on pelannut vuodesta 2008 alkaen Valko-Venäjän maajoukkueessa.
Aotaka (1903)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922.
Vapaakenttä

Vaikeus

Miinaharavan tavoin Vapaakentän yleinen versio 4*n kortilla on todistettavasti vaikea (NP-täydellinen) ongelma. Tämä tulos todistettiin vuonna 2000 ja julkistettiin 2001. Se tarkoittaa, että satunnaisen yleisen Vapaakenttä-pelin nopeasti ratkaiseva algoritmi olisi merkittävä tieteellinen läpimurto. Sen laatija voittaisi miljoonan dollarin palkinnon ratkaistuaan yhden Clay Mathematics Instituten Millennium-ongelmista. Useimpien tutkijoiden mielestä tällaista ohjelmaa ei voi kirjoittaa.

The Internet FreeCell Project

Kun Microsoftin Vapaakentästä tuli suosittu 1990-luvulla, ei tiedetty, olivatko ohjelman kaikki 32 000 peliä ratkaistavissa. Dave Ring päätti ratkaista ongelman aloittamalla The Internet FreeCell Projectin ja käyttää ratkaisijoina vapaaehtoisia. Ring antoi kullekin osallistujalle sata perättäistä pelinippua ja keräsi pelit, joita osallistuja ei saanut ratkaistuksi. Ne puolestaan jaettiin toisille pelaajille. Projektissa käytettiin siis ongelmanratkaisuun rinnakkaisprosessointia, ja pelaajat olivat suorittimia. Projekti päättyi lokakuussa 1995, ja ainoastaan yksi peleistä (no 11982) jäi ratkaisematta. Kyseinen peli ei ole ratkennut yhdelläkään tunnetulla ratkaisuohjelmalla, ja sitä pidetään ratkaisemattomana.
Heikki Pajunen

Heikki Pajunen (s. 23. tammikuuta 1971 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloerotuomari.  
Pajunen toimi jalkapalloerotuomarina Veikkausliigassa vuosina 1999–2008. Hän tuomitsi urallaan 126 liigaottelua.
Heikki Pajunen toimii nykyisin muun muassa huippu-urheilijoiden henkisenä valmentajana. Hän on valmentanut olympiatason urheilijoita. Pajunen aloitti valmentajanuransa vuonna 1986 Malmin Palloseurassa; vuonna 1989 joukkue voitti C-junioreiden suomenmestaruuden. Nykyisin Pajunen on tehnyt töitä myös esimerkiksi Mäkelänrinteen lukion urheilijoiden ja valmentajien kanssa.
Pajunen on ollut Henry ry:n hallituksen jäsenenä ja perustanut Henry ry:n Nuoret HR-kyvyt jaoksen. Hän on kirjoittanut yhdessä Tapio Aaltosen ja Kallu Tuomisen kanssa kirjan Syty ja Sytytä – valmentavan johtamisen filosofia.
Meher Baba

Meher Baba (oik. Merwan Sheriar Irani, devanagari: मेहेर बाबा, urduksi ‏مہر بابا‎) (25. helmikuuta 1894 – 31. tammikuuta 1969) oli Intiassa syntynyt mystikko ja guru. Hänen vanhempansa olivat Iranista ja uskonnoltaan zarathustralaisia. Baban nuoruutensa merkittävin tapahtuma oli kohtaaminen muslimipyhimyksen Hazrat Babajanin kanssa. Baba ilmoitti vuonna 1954 olevansa aikansa avatar, jumala ihmisen hahmossa.
Baba aloitti 10. heinäkuuta 1925 loppuelämän kestäneen hiljaisuuden ja kommunikoi kirjainlevyn ja erikoisen viittomakielensä avulla. Baba vietti lähimmistä oppilaistaan koostuneen yhteisönsä, mandalin, kanssa pitkiä ajanjaksoja erakkoelämää, jona aikana hän usein paastosi.
Baba matkusti vuonna 1931 ensi kertaa länteen, jonne hän matkusti myöhemmin useasti. Loukkaannuttuaan kahdessa auto-onnettomuudessa Yhdysvalloissa ja Intiassa vuosina 1952 ja 1956 Baban kävelykyky kärsi merkittävästi. Vuonna 1962 hän kutsui länsimaiset seuraajansa Intiaan suureen darshaniin, jonka nimi oli "The East-West Gathering". Huolestuttuaan kasvavasta LSD:n ja muiden psykedeelien käytöstä Baba totesi vuonna 1966 että kyseisillä aineilla ei ole todellisia etuja. Heikkenevästä kunnostaan huolimatta Baba jatkoi "yleismaailmallista työtään" – joka sisälsi paastoamista, erakoitumista – kuolemaansa 31. tammikuuta 1969 asti. Baban hautapyhätöstä Meherabadissa Maharashtran osavaltiossa on muodostunut pyhiinvaelluspaikka.
Nils Erik Wallen

Nils Erik Wallen (s. 26. helmikuuta 1917 Helsinki) on suomalainen kirjallisuuden tutkija.
Eddie Rips Up the World Tour

Eddie Rips Up the World Tour oli heavy-metal yhtye Iron Maidenin kiertue vuonna 2005. Kiertua perustui vuonna 2005 julkaistuun The Early Days DVD:hen, kiertueella ei soitettu yhtään 22 vuotta nuorempaa kappaletta. Yhtye vieraili Suomessa 6. ja 7. heinäkuuta Helsingin Hartwall-areenassa. Kaksi päivää Suomen keikkojen jälkeen Iron Maiden esiintyi Göteborgin Ullevi-stadionilla 56 000 katsojan edessä. Konsertti esitettiin mm. Ruotsin ja Suomen televisiossa.
Sergei Katanandov

Sergei Leonidovitš Katanandov (ven. Сергей Леонидович Катанандов, s. 21 huhtikuuta 1955 Petroskoissa) on venäläinen poliitikko, Karjalan tasavallan päämies vuosina 1998–2010. Hänen puolueensa on Yhtenäinen Venäjä. Hän on kansallisuudeltaan venäläinen. 
Katanandov suoritti vuonna 1977 Petroskoin yliopiston teollisuusrakentamisen ja kunnallistekniikan tiedekunnassa rakennusalan yliopistollisen tutkinnon toimien sen jälkeen työnjohtajana, työmaasta vastaavana insinöörinä, Petroskoin SMU-1:n pääinsinöörinä (operatiivisesta toiminnasta vastaavana teknillisenä johtajana), Petroskoin pääinsinöörinä ja elementtitalonrakentamisosaston päällikkönä. Filosofian kandidaatin tutkinnon lainopista Katanandov suoritti Luoteisessa valtionpalvelun akatemiassa 1994.
Katanandov valittiin Petroskoin kaupunginneuvoston edustajaksi (kaupunginvaltuutetuksi) vuonna 1990. Petroskoin itsehallinnon päämieheksi (kaupunginjohtajaksi) hänet valittiin 17. huhtikuuta 1994 ja Venäjän federaation paikallishallintoneuvoston jäseneksi 29. toukokuuta 1997. Karjalan autonomisen tasavallan hallituksen puheenjohtajaksi Katanandov valittiin 17. toukokuuta 1998. Katanandovista tuli Venäjän kansanedustuslaitoksen ylähuoneen, liittoneuvoston, jäsen 10. kesäkuuta 1998. Karjalan tasavallan päämieheksi (ennen hallituksen puheenjohtaja) hänet valittiin kansanäänestyksessä 26. maaliskuuta 2000. 
Katanandov on naimisissa Natalja Leonidovnan kanssa ja heillä on kaksi lasta, Aleksandr ja Denis, ja viisi lastenlasta.
Katanandov ei kannata puunvientimaksujen korotusta. Venäjän federaation virallinen lehti Rossijskaja gazeta kritisoi Katanandovia siitä, ettei hän ollut Vladimir Putinin tavoitettavissa puhelimitse. Katanandov pahoitteli tapahtunutta. 
27. huhtikuuta 2007 hän tarjosi pronssisotilaspatsaalle ja sen yhteyteen haudatuille vainajille uutta sijoituspaikkaa Karjalasta.
Kesäkuussa 2010 presidentti Dmitri Medvedev nimitti hänen seuraajakseen Karjalan tasavallan päämieheksi Andrei Nelidovin
Mary Renault

Mary Renault (syntyjään Eileen Mary Challans; 4. syyskuuta 1905 Forest Gate, Essex – 13. joulukuuta 1983 Kapkaupunki) oli englantilainen kirjailija, joka on tunnettu erityisesti antiikin Kreikkaan sijoittuneista historiallisista romaaneistaan. Hän oli yksi ensimmäisistä maailmanlaajuista yleisöä saavuttaneista kirjailijoista, joiden romaanien keskeisissä rooleissa oli homoseksuaaleja. Renaultilta on suomennettu teos Kuninkaan on kuoltava (The King Must Die, 1958), joka kertoo tarinan myyttisestä Theseuksesta.

Elämä

Renault opiskeli Oxfordin yliopiston vain naisopiskelijoille tarkoitetussa St Hugh’s Collegessa, jossa hänen opettajiinsa kuului muiden muassa J. R. R. Tolkien. Vuonna 1928 Renault valmistui oppilaitoksesta englanninkielisen kirjallisuuden tutkinnon suorittaneena. Myöhemmin hän valmistui sairaanhoitajaksi ja työskenteli vuosien ajan sairaalassa. Työssään Renault tapasi toisen sairaanhoitajan Julie Mullardin, josta tuli hänen elämänkumppaninsa. Renault ei koskaan mennyt naimisiin eikä saanut lapsia. Hänen esikoisteoksensa Purposes of Love julkaistiin vuonna 1939. Renault muutti 1940-luvun lopussa Etelä-Afrikkaan, jossa hän kirjoitti pääosan kirjallisesta tuotannostaan.
Arno Miettinen

Arno Miettinen (s. 1. heinäkuuta 1948, Taipalsaari) oli Vihdin kunnanjohtaja vuodesta 1995 lähtien ja Rauman kaupunginjohtaja vuodesta 2005 vuoteen 2012, jolloin hän jäi eläkkeelle. Rauman kaupunginvaltuusto valitsi Miettisen yksimielisesti. Ennen kunnanjohtajauraansa hän oli työskennellyt Salossa ensin henkilöstöpäällikkönä, sitten kaupunginkamreerina ja kaupunginsihteerinä. Hän on valtiotieteen kandidaatti. Eläkkeelle jäätyään Miettinen toimi valtionosuusuudistuksen selvitysmiehenä.
Ḥā’

Ḥā’ (arab. حاء‎, ḥā’, pers. ‏ح‎, ḥe) on arabialaisen kirjaimiston kuudes kirjain. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta ḥe (ח). Kirjaimen äännearvo on arabiassa [ħ] ja persiassa [h].
Ḥā’n itsenäinen muoto on ح, ja sanan lopussa se liittyy viivalla edeltävään kirjaimeen (esim. نح nḥ). Sanan alussa ja keskellä ḥā’n alapuolinen kaari jätetään pois ja se korvataan seuraavaan kirjaimeen liittyvällä vaakaviivalla (esim. حا ḥā, نحو nḥū).
Thomas Shelton (pikakirjoittaja)

Thomas Shelton (1601 – n. 1650) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Hän oli aikansa tunnetuin pikakirjoittaja ja pikakirjoituksen opettaja.
Shelton julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuonna 1626 teoksessa Shortwriting, the most exact method ja vuonna 1638 parannellun version nimellä Tachygraphy. Järjestelmä perustui aikaisempiin John Willisin ja Edmond Willisin järjestelmiin.
Sheltonin järjestelmä on tullut tunnetuksi siitä, että Samuel Pepys kirjoitti sillä kuuluisan päiväkirjansa.
Hiukan ennen kuolemaansa Shelton julkaisi toisenkin pikakirjoitusjärjestelmän, nimeltään Zeiglographia. Se ei kuitenkaan levinnyt laajempaan käyttöön.
Tapani Suonto

Tapani Suonto on kristillisen One Way Mission -järjestön senioripastori ja entinen toiminnanjohtaja, joka on toiminut evankelistana ja raamatunopettajana vuodesta 1975 lähtien. Alun perin hän tuli tunnetuksi kristittynä trubaduurina ja on julkaissut vuosien aikana useita omia äänitteitä. Päätoimiseksi evankelistaksi hän lähti aluksi Kansan Raamattuseuran piirissä. Myöhemmin hän toimi kansainvälisen lähetysjärjestön Youth with a Mission palveluksessa.
Suonnon johtama toiminta laajeni vähitellen myös ulkomaille ja nykyisin työ tunnetaan nimellä One Way Mission. Järjestöllä on toimintaa muun muassa Kiinassa, Mongoliassa, Venäjällä, Intiassa, Nepalissa, Ugandassa, Israelissa ja Virossa.
Korunuolikko

Koko ja ulkonäkö

Korunuolikko kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalo on puikkomainen. Etuosa on valkea, takaosa ruskehtava, evät koristeellisen puna-sinijuovaiset.

Alkuperä

Korunuolikko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.

Käyttäytyminen

Korunuolikko puolustaa reviiriään aggressiivisesti muita saman lajisia ja samanmuotoisia kaloja kohtaan. Toisaalta se säikähtää helposti ja säntäilee silloin päättömästi, joten piilopaikkoja pitää olla, ja on syytä varmistua, ettei akvaariosta ole helppoa hypätä ulos.

Ravinto

Korunuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa, jota se siilaa virtaavasta vedestä. Jos ruoassa ei ole tarpeeksi vitamiineja, kalan värit haalistuvat.
Olli Seuri

Olli Seuri (s. 1983) on suomalainen toimittaja ja journalismin tutkija. Hän toimi Yleisradion Yle Radio 1:n Ykkösaamun juontajana vuosina 2012–2018. Seuri aloitti Yle TV1:n A-Talk -ohjelman juontajana vuoden 2019 tammikuussa. 
Hän voitti Bonnierin Suuren Journalistipalkinnon vuoden 2017 parhaana journalistina. Seuri on koulutukseltaan sekä yhteiskuntatieteiden tohtori että filosofian maisteri.
Vuosina 2019-2020 Seuri toimii Tampereen yliopiston journalistiikan työelämäprofessorina.
Masaki Kobayashi

Masaki Kobayashi (小林 正樹 Kobayashi Masaki, 14. helmikuuta 1916 Hokkaidō – 4. lokakuuta 1996 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja.
Kauppakatu (Tampere)

Kauppakatu on Tampereella Tammerkosken kaupunginosassa sijaitseva itä-länsisuuntainen katu, joka ulottuu nykyään Keskustorilta Hämeenpuistoon. Kauppakatu oli 1800-luvun lopulle asti kaupungin pääkatu, jonka varrelle kaupat ja pankit keskittyivät. Se tunnettiin jo 1780-luvulla nimellä Kauppiaskatu (ruots. Köpemansgatan). Kauppakadun paikalla kulki Hämeenlinnasta Pohjanmaalle johtava maantie jo ennen kuin Tampere perustettiin.
Vireillä olevassa Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) Kauppakatu on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Rakennukset

Kauppakadun varrelta alkunsa saanut suuri tulipalo tuhosi alueelta paljon taloja vuonna 1865. Nykyinen rakennuskanta on sekoitus 1900-luvun alun kauppa- ja pankkitaloja, 1950-luvun virastoarkkitehtuuria sekä 1960-luvun liikerakentamista.
Kadulla sijaitsee useita tunnettujen arkkitehtien suunnittelemia rakennuksia. Erityisen arvokas, valtakunnallisesti merkittävä rakennusperintökohde on Kauppakadun ja Kuninkaankadun kulmassa sijaitseva Tirkkosen talo, joka on Lars Sonckin ja Birger Federleyn suunnittelema. Jugendtyylisen rakennuksen vanhimmat, vuosilta 1900–1901 peräisin olevat julkisivut on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä.
Kolme väriä: Sininen

Tarina

Nuori Julie (Juliette Binoche) jää leskeksi, kun hänen säveltäjämiehensä ja tyttärensä kuolevat rajussa autokolarissa. Julie katkaisee kaikki siteensä entiseen elämäänsä ja alkaa elää Pariisissa.
Marilyn Burns

Mary Lynn Ann Burns (7. toukokuuta 1949 – 5. elokuuta 2014), tunnettiin nimellä Marilyn Burns, oli yhdysvaltalainen näyttelijätär, joka parhaiten tunnettiin roolistaan Sally Hardestynä elokuvassa Texasin moottorisahamurhat (1974) ja Linda Kasabianina elokuvasta Verinen veljeskunta (Helter Skelter, 1976). Hän esiintyi myös potilaana elokuvassa Texasin moottorisahamurhaaja – uusi sukupolvi (Texas Chainsaw Massacre: The New Generation, 1994).

Varhaiselämä

Burns syntyi Eriessä, Pennsylvianissa ja kasvoi Houstonissa, Texasissa. Hän oli ainoastaan kiinnostunut taiteesta.

Kuolema

Perheenjäsen löysi Burnsin kuolleena omasta kodistaan Houstonissa Teksasissa. Burns oli kuollessaan 65-vuotias. Hän kuoli nukkuessaan.
Pikku-Kyynärö

Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee Vuoresvuoren eteläisellä juurella Sääksjärven Lammentaustan ja Uusi-Euroopan välissä. Siihen ei ole kaivettu tulo-ojia ja sen laskuoja on suora oja etelään, josta sen vesi suotuu alempana olevaan Iso-Kyynäröön. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä. Lammen lähiympäristö on tasaista suota, mutta muualla on selviä korkeuseroja. Asuinalueet on rakennettu suohon asti kiinni ja lammen länsipuolelta sen ohittaa valtatie 3 ja lammen yli on vedetty korkeajännitelinja. Lammen lounaispäässä on uimaranta.

Historiaa

Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa järvelle oli kaivettu pitkä suo-oja, joka kurkotti kohti Iso-Kyynäröä. Seuraavassa vuoden 1961 kartassa ”Pieni Kyynäröjärven” ympäristöön suoalueen ulkopuolelle oli jo rakennettu asuintaloja runsaasti. Laskuoja ylsi nyt Ios-Kyynäröön asti. Asuinalueella olevaa tietä jatkettiin Hervantaan asti, mikä näkyy 1975 kartassa.
Kleinomakhos

Kleinomakhos Thurioilainen (muinaiskreikaksi Κλεινόμαχος ὁ Θούριος) oli antiikin kreikkalainen alun perin megaralaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, joka perusti dialektisen koulukunnan. Hän oli kotoisin Thurioista. Diogenes Laertioksen mukaan hän oli ensimmäinen, joka kirjoitti tutkielmia dialektiikan perusteista, kuten aksioomista ja kategorioista. Suidaksen mukaan Bryson oli Kleinomakhoksen oppilas, ja muun muassa Pyrrhon puolestaan Brysonin oppilas.
Osmankivi

Osmankivi on Leppävirran kunnassa Osmajärvessä sijaitseva siirtolohkare jota on pidetty Pähkinäsaaren rauhan rajakivenä. Kivi kohoaa pystysuorana noin 2,5 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja sen itäreunalla on metrin korkeudella penkkimäinen tasanne jota on käytetty nuotiopaikkana. Kivessä on kerrottu olleen myös hakattuja merkkejä jotka nykyisin ovat kuitenkin rapautuneet pois. Kansanperinteessä kivi liitetään lähellä asuneeseen Osma-jättiläiseen, samoin kerrotaan myös Osmo-nimisen miehen aikoinaan hukuttautuneen paikalla.
Maanmittari Jonas Nicklinin vuonna 1740 piirtämän kartan selityksissä mainitaan että kivi olisi ollut muinaisina aikoinaan venäläisten rajapaikkana. Kustavi Grotenfeltin Leppävirralta 1889 hankkiman tiedon mukaan kivessä oli ollut aikoinaan rajamerkkejä mutta ne oli hakattu pois Ruotsin hallituksen toimesta. Kustaa Vilkuna on arvellut että venäläiset hakkasivat kiveen rajamerkit vuoden 1500 tienoilla suorittaessaan rajantarkistusta ja että merkit olisi hakattu pois Täyssinän rauhan jälkeen jolloin raja siirtyi idemmäksi.
Mai-HiME

Tarina

Mai Tokiha on keskiverto-opiskelija, joka saa pikkuveljensä Takumin kanssa stipendin kalliiseen yksityiskouluun, Fuuka-akatemiaan. Mai tekee kovasti töitä sairaan Takumin terveyden eteen, joka odottaa sydänsiirtoa ulkomailta. Fuuka-akatemia osoittautuu kuitenkin normaalista poikkeavaksi kouluksi. Kouluun on kerätty HiMEjä, epätavallisia voimia omaavia tyttöjä, joiden tehtävä koulussa näyttää aluksi olevan sen puolustaminen yliluonnollisilta voimilta. Mai saa tietää olevansa HiME, ja suhtautuu paljastukseen kielteisin tuntein. Hän tapaa lisäksi koulun muita HiMEjä, joista kukin suhtautuu voimiinsa eri tavalla ja käyttää niitä eri tarkoitukseen. Sarjan puolivälin jälkeen HiME-tyttöjen todellinen tehtävä ja heidän voimiensa uhraus tulevat ilmi. 300 vuoden välein Fuukan maassa järjestetään HiME-karnevaali, jossa kaikki 12 HiMEä taistelevat toisiaan vastaan. Voimakkain HiME saa HiME-tähden voimat itselleen, kun taas häviäjät menettävät läheisimmän ihmisensä uhrauksena häviöstään. Tällä kertaa karnevaaliin tulee kuitenkin uusia käänteitä.

Manga

Mai-HiMEstä on olemassa myös viisikirjainen manga, mutta sen juoni, alkuasetelmat, ja joissakin määrin jopa hahmojen persoonallisuudet poikkeavat animen vastaavista. Tokyopop on lisensoinut mangan englanninkielistä julkaisua varten ja ensimmäisen kirjan on arvioitu ilmestyvän vuoden 2006 lopulla.
Pertti Salovaara

Pertti Eero Olavi Salovaara (s. 19. lokakuuta 1970 Raahe) on suomalainen radiotoimittaja. Hän oli keskustan kansanedustaja vuosina 2003–2011.

Ura radiossa

1990-luvulla Salovaara toimi radiojuontajana Radiomafian humoristis-musiikillisissa ohjelmassa Salovaara Show (myöh. Salodanger ja Härdelli). Salovaara-show sai 1990-luvun alussa huomiota etenkin nuorison keskuudessa, sillä sen ote käsiteltäviin asioihin oli suorasukaisen lennokas. Vastaavantyylistä keskusteluohjelmaa ei valtakunnanlaajuisesti ollut aiemmin kuultu. Ohjelmalle varattu lähetysaika oli aluksi puolenpäivän jälkeiset tunnit. Suurempaa julkisuutta ohjelma sai myöhemmin, kun se siirrettiin lähetettäväksi perjantai-iltaan. Ohjelmaan oli usein mahdollista soittaa illan aikana, ja Salovaara haastatteli rennolla, mutta energisellä tyylillään usein humalaisia nuoria. Kaikki kolme ohjelmaa aiheuttivat lievää keskustelua siitä, mitä radiossa olisi hyväksyttävää esittää, mutta ohjelmien formaattia ei päädytty muuttamaan.
Vuosina 1995–1997 Salovaara teki samalla kanavalla heinäkuisin lähetettyä Heinähässäkkä-ohjelmaa yhdessä toimittaja Jusu Lounelan kanssa. Myöhemmin vuonna 1997 Salovaara siirtyi Radio Novalle, jossa juonsi torstai- ja perjantai-iltaisin ohjelmaa Sininen Eläintarha vuoteen 1998 ja myöhemmin sunnuntain liikenneohjelmaa Salovaara liikenteessä vuosina 1999–2004. Hänet muistetaan sanonnoista ”Voe mahoton paikka sentään!” ja ”Päevää!”.
Salovaara nousi tunnetuksi radiojuontajaksi, joka teki juontokeikkoja. 1990-luvun lopulla Salovaara esiintyi myös useissa MTV3:n talk show -ohjelmissa juontajana. Ohjelmista tunnetuin oli Pöllölaakson aarre. Salovaara juonsi MTV3:n Syksyn sävel -laulukilpailun neljä kertaa peräkkäin vuosina 1997–2000.

Ura poliitikkona

Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Salovaara valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä keskustan listalta. Hänen äänimääränsä oli eduskuntaan valituista edustajista pienin. Hänet auttoivat eduskuntaan suhteellinen vaalitapa ja samassa vaalipiirissä paljon ääniä kerännyt Anneli Jäätteenmäki. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Salovaara siirtyi Pirkanmaan vaalipiiriin ja hänet valittiin jatkokaudelle. Salovaaran eduskuntatyötä vaikeutti syyskuusta 2008 alkanut sairausloma. Hän palasi eduskuntatyöhön huhtikuun alussa 2009. Salovaara kertoi myöhemmin kärsineensä masennuksesta ja työuupumuksesta.
Lokakuussa 2009 Iltalehti kertoi Salovaaralle, että tämä on lakivaliokunnan jäsen. Salovaara oli luullut olevansa varajäsen, eikä ollut osallistunut syksyn 2009 aikana yhteenkään valiokunnan 14 siihenastisesta kokouksesta.
Helmikuussa 2010 Salovaara ilmoitti, ettei aio asettua enää ehdolle eduskuntaan vaaleissa 2011.

Yksityiselämä

Salovaara oli naimisissa näyttelijä Elina Rintalan kanssa vuosina 1997–2010. Heillä on kaksi lasta.
Keväällä 2014 Salovaara kihlautui uuden puolisonsa kanssa. He asuvat Lempäälässä. Pari sai tyttären syksyllä 2014 ja vaimo haki avioeroa kesällä 2018.
Lentopallon Mestaruusliigakausi 2017–2018

Miesten mestarit

VaLePa Sastamala

Jacob Guymer, Urpo Sivula, Tommy Carmody, Markus Kaurto, Erik Sundberg, Mikko Esko, Antti Karttunen, Arttu Lehtimäki, Florian Ringseis, Peetu Mäkinen
Olli Kunnari, Ville Sorvoja, Niko Suihkonen, Anssi Vesanen, Olli Saarenmaa, Rami Rekomaa,
Päävalmentaja Sami Kurttila, 2-valmentaja Janne Kangasakokko, huoltaja Manu Soro, tilastot Arto Weckman, fysio Teija Simola.

Naisten mestarit

HPK Naiset:

Chloe Collins, Silja Kosonen, Eveliina Smolander, Suvi Kokkonen, Vicky Savard, Saana Koljonen, Yasmine Madsen, Salla Karhu, Maria Tuominen, Eveliina Rautiainen, Daniela Öhman ja Aleksandra Terzic.
Päävalmentaja Luca Chiappini, 2-valmentaja Sami Stenius, fysiikkavalmentaja, Enrico Cervella, tilastomies Matteo Pentassuglia, huoltaja/fysio Tuija Loukimo, lääkäri Olli Koivurinne ja joukkueenjohtaja Michaela Madsen
Etsijä (Transformers)

Etsijät (engl. Seekers) ovat kuvitteellinen Decepticonien alaryhmä Transformers-universumissa.

The Transformers

Alkuperäisessä sarjassa Etsijät olivat lentäviksi ajoneuvoiksi muuntautuvia Decepticonien sotilaita, joita oli kahta tyyppiä. Toiset jakoivat samanlaisen ruumiinrakenteen kuin Etsijöiden komentaja, Starscream, kuten Thundercracker ja Skywarp. Joillakin oli kartionmuotoiset päät ja heistä nimeltään tunnetaan vain Dirge, Thrust ja Ramjet.

Transformers: Energon

Transformers: Energonin leluissa esiintyi Mini-Con nimeltä Seeker.