google/wiki40b huggingface dataset:
Hi-MD

Datatiedostoja ja ääntä samalla levyllä

Hi-MD levyille voi tallentaa tietokoneen datatiedostoja äänen lisäksi. Levyllä voi haluttaessa olla esimerkiksi koulu- tai työasiakirjoja, kuvia, videoita jne. musiikin lisäksi. Levyllä olevaa musiikkia voi soittaa Hi-MD Walkmanilla.
Kun laite kytketään tietokoneeseen (USB-kaapelilla), Hi-MD Walkman näkyy tavallisena USB massamuistina eli siirrettävänä levynä samaan tapaan kuin USB-muisti tai ulkoinen kiintolevy. Levy käyttää FAT-tiedostojärjestelmää. Kun laite on kytketty, se saa myös virtansa USB-portin kautta kuten USB-muistitkin. Nauhoitettuja äänitiedostoja ei voi siirtää massamuistimoodissa, vaan tarvitaan SonicStage -ohjelmisto. Nykyisillä SonicStage-ohjelman versioilla siirretyt nauhoitukset voi myös muuntaa yleisempään WAV-muotoon jatkokäsittelyä varten.
Roskisprinssi (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo 17-vuotiaasta Jedistä, joka kyllästyttyään yläluokkaisten vanhempiensa puuttumiseen omaan elämäänsä ja ylipäätään liian valmistellulta näyttävään tulevaisuuteen harppaa "ensimmäiseen junaan" ja jättää entisen elämänsä. Jed päätyy itäsuomalaiseen pikkukaupunkiin roskakuskin, Saastamoisen, apupojaksi. Uudessa kotikaupungissa Jed saa seuraansa Jesse James -koiran sekä sanavalmiin Lulun.

Kuvaukset

Elokuva on kuvattu Pohjois-Karjalassa, Joensuussa ja Outokummussa. Kuvaukset käynnistyivät talvikuvauksilla maaliskuussa 2010 ja kesäosuudet kuvattiin elo-syyskuussa 2010.
Palolampi (Kihniö)

Maantietoa

Järven pituus on 350 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Se sijaitsee Nevalankylällä 2,5 kilometriä Kihniön kirkolta etelään. Lampeen laskee seitsemän metsä- tai suo-ojaa, jotka johdattavat siihen lähialueen metsien vesiä. Idän suunnalta laskee Rasin Vehkapuru, joka on myös Syyslammen ja Rajalammen yhteinen laskuoja. Lammen oma laskuoja alkaa sen pohjoispäästä. Se juoksee Nevalankylän ja Kihniön keskustan läpi ja laskee 2,9 kilometrin jälkeen Sulkuejärveen. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat pohjoisrantaa lukuun ottamatta suota eikä rannolle ole rakennettu asuntoja. Lammen lähistöllä sijaitsee vain Haapaniemen ja Teikarin maatilat. Toisen tilan pellot ovat lammen vaikutuspiirissä. Lammelle ei myöskään johda teitä. Kihniön keskustasta alkava yhdystie 13361 ohittaa lammen sen eteläpuolelta.
Eteläpuolella olevalla Lamminnevalla sijaitseva Pikku Palolampi ei kuulu Palolammen valuma-alueeseen vaan se laskee Nerkoonjärveen.

Historiaa

Vanhassa Kihniön pitäjänkartassa 1800-luvulta on lammen nimi kirjoitettu "Iso palolampi". Siihen aikaan sen ainoa tulo-oja Rasin Vehkapuru juoksee idästä ja laskuoja nousee pohjoiseen. Lammen rannat olivat silloinkin suota eikä lähistölla asuttu silloin. Ainoa merkki ihmistoiminnasta oli Vehkapurun heinäniitty. Lammen rantaviiva on hieman muuttunut, mikä viittaisi lievään vedenpinnan laskuun.
Freaked

Freaked on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasivat Tom Stern ja Alex Winter. Elokuvan työnimi oli ”Hideous Mutant Freekz”.
Terrell Vinson

Pelaajaura

Vinson edusti yliopistotasolla UMass-yliopistoa vuosina 2009–2013, minkä jälkeen hän pelasi kauden ajan Espanjassa ja tämän jälkeen Chilessä sekä Romanian pääsarjassa. Syyskuussa 2016 Vinson siirtyi Suomeen miesten I-divisioona A:ssa pelanneeseen Tampereen Pyrintö II:een ja nousi kauden aikana ajoittain pelaamaan myös pääsarjaa Pyrinnön edustusjoukkueessa.
Kauden 2017–2018 Vinson pelasi Islannin pääsarjaa UMF Njarðvíkin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän jatkoi Islannissa UMF Grindavíkissa.
Liam Lynch

Liam Lynch (s. 5. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen muusikko, jonka tunnetuin kappale on United States of Whatever, joka ylsi singlelistoillekin.
Lynch on myös ohjanut paljon musiikkivideoita. Hän on ohjannut muun muassa Foo Fightersin ja No Doubtin musiikkivideoita.
ALSEP

Apollo Lunar Surface Experiments Package (ALSEP) oli sarja tieteellisiä välineitä, jotka astronautit jättivät jokaisen Apollo-tehtävän laskupaikalle Apollo 11 -lennon jälkeen (Apollo 12, 14, 15, 16 ja 17). Apollo 11 jätti pienemmän paketin nimeltä Early Apollo Scientific Experiments Package, tai EASEP.
Toni Vilander

Ura

Vuonna 2005 Vilander ajoi GP2-sarjassa neljä kilpailua ollen parhaimmillaan 8. Samalla kaudella Vilander jatkoi uraansa Italian F3000-sarjassa ollen sarjan neljäs. Vuonna 2007 Vilander voitti FIA GT Championship-sarjan mestaruuden yhdessä Dirk Müllerin kanssa. Seuraavana vuonna Vilander jakoi tittelinsä entisen Formula 1 -kuljettajan Gianmaria Brunin kanssa. 
Vilander on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 2008, 2010-2016. Vuosina 2012 ja 2014 hän on voittanut GTE Pro -luokassa yhdessä Giancarlo Fisichellan ja Gianmaria Brunin kanssa. Vuonna 2017 hän osallistuu kilpailuun Giancarlo Fisichellan ja toistaiseksi tuntemattoman kuljettajan kanssa Risi Competizione -tallissa.
Vuonna 2013 Vilander kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa. Vilander jatkoi 2014 FIA WEC-sarjassa voittaen GTE Pro luokan maailmanmestaruuden yhdessä Gianmaria Brunin kanssa. FIA WEC -sarjan kaudella 2014 Vilander ja Gianmaria Bruni ajoivat AF Corse -tallissa GTE Pro -luokan mestaruuteen.
Vuonna 2016 Vilander ajoi WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa Giancarlo Fisichellan kanssa Risi Competizione tallissa.
Vuonna 2017 Vilander voitti Bathurstin 12 tunnin ajon yhdessä Jamie Whincupin kanssa Maranello Motorsport -tallissa Ferrari 488 GT3 -autolla. Vilander ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen.

Muuta

Kaudella 2013 Toni Vilander liittyi MTV3:n F1-lähestysten asiantuntijaksi paikkaamaan matkustamista vähentänyttä Mika Saloa. Vilander teki kommentaattoridebyyttinsä Abu Dhabin GP:ssa.
Vilander omistaa Kankaanpäässä toimivan Varikko-nimisen ravintolan, jonka seiniä koristavat lukuisat autourheiluaiheiset muistoesineet, muun muassa Kimi Räikkösen viimeisen Ferrari-kisan ajohaalari.
Funktion differentiaali

Differentiaali on matematiikassa reaaliarvoisen funktion eräs sen muutosnopeutta määrittelevän lausekkeen tai mitan nimitys. Differenssi, joka tarkoittaa funktion todellista muutosta, jaetaan muutoksen lineaariseen osaan, eli differentiaaliin, ja korjaustermiin. Differentiaalin käsite on keskeisessä osassa differentiaalilaskennassa ja esimerkiksi derivaatan määritelmässä.

Historia

Differentiaalit esitteli ensimmäisenä Gottfried Wilhelm Leibniz, jonka heuristinen ja intuitiivinen ajatus oli esittää dy äärimmäisen pienenä suureen y muutoksena. Muutos dy oli pienempi kuin mikään reaaliluku, mutta ei kuitenkaan aivan nolla. Tällaisia lukuja on kutsuttu infinitesimaaleiksi ja niiden käytön perinne juontaa Euroopassa Kreikan antiikkiin. Yhdessä muuttujan x muutoksen dx kanssa voitiin nyt esitellä muutosnopeus dy/dx, joka kutsutaan Leibnizin merkinnäksi derivaatalle. Vaikka luvut dy ja dx olisivatkin äärimmäisen pieniä lukuja ei osamäärä dy/dx sitä ole.
Koska infinitesimaalien käyttöä kritisoitiin voimakkaasti 1700- ja 1800-luvuilla, julkaisi Augustin-Louis Cauchy uuden differentiaalin määritelmän, joka ei enää käyttänyt infinitesimaalin käsitteitä määrittelyn perusteinaan. Sen sijaan se määriteltiin derivaatan avulla, joka taas määriteltiin raja-arvon avulla. Tästä alkoi kehitys, joka tarkensi analyysin käsitteiden perusteita tehden tästä matematiikan haarasta laajemmin hyväksytyn.
Infinitesimaaleista ei kuitenkaan päästy eroon. Monissa fysiikan ja tekniikan alalla sitä käytetään rinnakkain raja-arvoon perustuvan matematiikan rinnalla. Haluttomuus luopua infinitesimmaleista johtunee niillä laskemisen vaivattomuudesta.
Jaroslav Hübl

Seuraura

Hübl pelasi junioriuransa HC Litvínovissa, mutta ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi joukkueen A-nuorista lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Národní Hokejová Ligan HC Mostissa kaudella 2001–2002. Seuraavalla kaudella 2002–2003 Hübl debytoi Extraliigassa, jossa hän sai tililleen kolme ottelua. Kaudella 2003–2004 Hübl ehti edustaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa KHL Chomutovin ja HC Kometa Brnon joukkueita sekä sarjatasoa alempana HC Mostin joukkuetta. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi 1. Národní Hokejová Ligan SK Kadaňissa. Hübl torjui siellä jälkimmäisellä kaudellaan 2005–2006 myös yhden Extraliigaottelun Litvínovin maalinsuulla.
Kausi 2006–2007 oli Hüblille varsinainen tulokaskausi Extraliigassa. Hän nousi Litvínovin ykkösmaalivahdiksi ja torjui 46 runkosarjaottelussa, mutta joukkue jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle. Hübl palkittiin kauden päätteeksi Extraliigan vuoden tulokkaana. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Kadanissa ja kävi loppukaudella lainalla Sveitsin National League A:ssa pelaavassa HC Servette Genèvessä, jossa Hübl ei saanut lopulta ollenkaan jääaikaa. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 Litvínovin kakkosmaalivahti Petr Franěk taisteli niukasti joukkueen ykkösmaalivahdin paikasta Hüblin kanssa. Noista ensimmäisellä kaudella Franěk pelasi kevään 2008 pudotuspeleissä neljä ottelua, Hübl kaksi. Jälkimmäisellä kaudella Hübl sai enemmän vastuuta pudotuspeleissä. Litvínov sijoittui runkosarjassa kolmanneksi, mutta putosi joukkue kuitenkin puolivälierissä hävittyään kaikki ottelunsa HC Karlovy Varylle otteluvoitoin 4-0. Marras-joulukuun 2008 vaihteessa Hübl kävi myös kolmen NLA-ottelun verran lainalla HC Davosissa paikkaamassa Leonardo Geninin loukkaantumista.
Kauden 2010–2011 lopulla Hübl putosi Litvínovin kakkosmaalivahdiksi kesken kauden HC Litoměřicestä tulleen Martin Volken noustua joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kaudeksi 2011–2012 Litvínov lainasi hänet BK Mladá Boleslavin riveihin, joka kuitenkin karsiutui kauden päätteeksi. Elokuun 2012 lopulla joukkue lainasi Hüblin puolestaan try-outin kautta NLA:ssa pelaavaan SCL Tigersiin. Tammikuussa 2013 hän siirtyi loppukauden 2012–2013 kattaneella sopimuksella Suomeen ja SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hübl pelasi loppukauden lähinnä Ville Kolppasen kakkosmaalivahtina ja esiintyi kahdeksassa runkosarja- sekä yhdessä liigakarsintaottelussa.
Hübl jatkaa kaudella 2013–2014 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanossa.

Maajoukkueura

Hübl toimi Tšekin kolmosmaalivahtina alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000. Hän on pelannut myös kaksi A-maaottelua kaudella 2009–2010.

Muuta

Hüblin isä Jaroslav vanhempi pelasi hyökkääjänä yli 400 ottelua Tšekkoslovakian pääsarjassa. Hän pelasi myös kauden 1990–1991 Suomessa II-divisioonaa Ylivieskan Jääkarhuissa. Nuoremman Jaroslavin serkku Viktor Hübl pelaa tällä hetkellä hyökkääjänä HC Litvínovissa.
Friedhelm Busse

Friedhelm Busse (4. helmikuuta 1929 – 23. heinäkuuta 2008) oli saksalainen kansallissosialistinen poliitikko, jonka aktiiviura ajoittui pääasiassa natsi-Saksan kukistumisen jälkeiseen aikaan. Hän palveli SS-divisioona Hitlerjugendissa vuonna 1945 ja sodan jälkeen Bund Deutscher Jugend -nimisessä organisaatiossa, jota CIA koulutti, rahoitti ja varusti sissisodankäyntiin Neuvostoliiton mahdollisen miehityksen varalta. Busse liittyi 1960-luvulla Saksan kansallisdemokraattiseen puolueeseen, mutta hänet erotettiin puolueesta liiallisen radikaalisuuden takia.
Vuonna 1981 Bussen johtaman ryhmän jäseniä oli mukana ampumavälikohtauksessa, jossa kaksi poliisia haavoittui ja kaksi uusnatsia kuoli. Bussen hallusta löytyi aseita ja räjähteitä, joiden hankintaa oli rahoitettu pankkiryöstöillä. Häntä pidettiin Länsi-Saksan vaarallisimpana uusnatsina.
Vuonna 1983 Saksan historian laajimmassa uusnatseja vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä Busse sai lähes neljän vuoden vankeustuomion aseiden ja varastetun tavaran hallussapidosta. Vapauduttuaan vankilasta hän alkoi johtaa pientä ryhmittymää, jonka nimi oli Vapaa työväenpuolue (FAP).
Busse jäi eläkkeelle vuonna 2004 ja kuoli neljän vuoden kuluttua. Hautajaisissa arkun päälle pantiin natsi-Saksan sotalippu, mutta viranomaiset avasivat haudan myöhemmin ja poistivat lipun.
D-tyypin asteroidi

D-tyypin asteroidi on Tholenin asteroidiluokittelun mukaan asteroidi, joka ei kuulu mihinkään suurista ryhmistä (C-, X- tai S-ryhmä), ja jolla on pieni albedo ja punaisen valon alueelle painottuva elektromagneettinen spektri. Monet Jupiterin radalla tai sen taakse kiertävät asteroidit ovat D-tyyppiä. Nämä ovat pääasteroidivyöhykkeellä harvinaisia. Nämä ovat hyvin tummia, punertavia. Nissä uskotaan olevan mutkikkaita orgaanisia hiliyhdisteitä, hiiltä ja ei-hydrattuja silikaatteja, ja omaavat luultavasti sisustassaan vesijäätä. Niiden albedo on 0,02 to 0,05. Niitä on yhä enemmän yli 3,3 AU:n päässä Auringosta. Marsin kuut Phobos ja Deimos saattavat olla D-tyyppiä, niin kuin ehkä Tagish-järven meteoriitti. D-tyyppiin kuuluvia asteroideja ovat esim. 152 Atala, Jupiterin radalla kiertävät 588 Achilles sekä 624 Hektor ja malkein Saturnuksen radalle yltävä 944 Hidalgo.
Laihajärvi (Jämsä, Kuusjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee metsäisellä ylängöllä olevassa pienessä painaumassa Kuusjärven ja Ylä-Partalan kulmakuntien välissä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järvelle ei johda myöskään tietä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat metsämaata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 165,6 metriä mpy. Järveltä laskee koneellisesti perattu metsäoja Kotaseen, joka sijaitsee 24 metriä alempana. Laskuojan vesireitti laskee eteenpäin Kuusjärveen ja siitä edelleen Eväjärveen.
Brett Vroman

Ura

Vuonna 1975 NCAA:n mestaruuden voittaneen Vromanin varasi NBA:han vuoden 1978 varaustilaisuudessa 87. vuorolla Philadelphia 76ers. Hän pelasi NBA:ssa vuonna 1980 11 ottelua 3,1 pisteen ja 2,3 levypallon keskiarvoilla. Tämän jälkeen Vroman pelasi ensin kauden CBA:ssa ja siirtyi sitten Italiaan, jossa pelasi pitkään. Hän pelasi myös Kreikassa ja Suomessa, jossa hän Torpan Pojissa kaudella 1988–1989 teki 17,2 pistettä ja otti 11,8 levypalloa ottelua kohden.
Vromanin poika Jackson Vroman (1981–2015) oli myös koripalloilija, joka pelasi urallaan NBA:n lisäksi muun muassa Espanjassa ja Kiinassa.
Kalle Korhonen (kansanedustaja)

Karl (Kaarlo, Kalle) Korhonen (27. joulukuuta 1878 Säräisniemi – 11. helmikuuta 1938 Karhumäki, Neuvostoliitto) oli kainuulainen maanviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Venetheiton kylässä syntyneen Korhosen vanhemmat olivat puuseppä Eero Korhonen ja Eeva Kustaava Leinonen. Kansakoulun käytyään Korhonen toimi renkinä ja maanviljelijänä Säräisniemellä. Hän liittyi SDP:hen 1902 ja toimi puolueessa agitaattorina, kassanhoitajana, sihteerinä ja paikallisen puoluejärjestön puheenjohtajana. Hän oli SDP:n kansanedustajana 1917 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Suomen sisällissodan aikana 1918 Korhonen siirtyi Venäjälle, jossa hän oli vuonna 1920 Aro-nimisen kommuunin puheenjohtajana Kostromassa Volgan varreella. Kesäkuussa 1920 hänet lähetettiin Neuvosto-Karjalaan, jossa hän työskenteli uittomiehenä Sunu-joella, radanvartijana Kemissä ja virkailijana Uhtuan hallintopiirin maa-asiain osastossa. Korhonen oli nuorisokoulun talousasiain hoitajana 1923–1930, Uhtuan valtiontilan talousosaston johtajana 1930–1933 ja koulun johtajana 1932–1936.
Korhonen erotettiin NKP:stä 26. marraskuuta 1935 ja hänet vangittiin 30. marraskuuta 1937 vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta syytettynä. Korhonen tuomittiin ammuttavaksi ja hänet teloitettiin 11. helmikuuta 1938 Karhumäen lähellä. Korhosen maine palautettiin 1988.
Korhonen oli naimisissa Hilma Vilhelmiina Nissinahon kanssa vuosina 1902–1937; liitto päättyi avioeroon.
Tuomas Martikainen

Tuomas Martikainen (s. 1971) on uskontotieteen tutkija ja uskontotieteen dosentti Helsingin yliopistossa. Martikainen on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1996 ja filosofian tohtoriksi vuonna 2004 Åbo Akademista. Ja hän on toiminut uskontotieteen dosenttina Helsingin yliopistossa vuodesta 2009
Ruotepuolinen (Jämsä, Petäiskulma)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,2 metriä mpy.
Scanners – tappava ajatus

Juoni

Cameron Vale (Stephen Lack) on yksi 237:stä scannerista. Cameron pystyy lukemaan toisten ajatuksia ja ohjaamaan heidän ruumiitaan, mutta ei pysty hallitsemaan kykyjään, vaan kärsii jatkuvasta päänsisäisestä metelistä. ConSec-yhtymä ottaa Cameronin suojiinsa ja antaa hänelle ephemerol-nimistä lääkettä, joka hiljentää ylimääräiset äänet. ConSecin pyrkimyksenä on päästä eroon voimakkaasta Darryl Revokista (Michael Ironside), scannerista joka haluaa jonain päivänä kaltaistensa hallitsevan maailmaa. Pyrkiessään Revokin jäljille Cameron törmää joukkoon scannereita, jotka haluavat käyttää kykyjään hyviin tarkoituksiin. Yhdessä joukon johtajan Kim Obristin (Jennifer O'Neill) kanssa he aloittavat viimeisen taistelun, jossa ratkaistaan kaikkien scannereiden ja viime kädessä koko maailman kohtalo.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Scannersia bio-scifiä ja yhteiskunnallista vainoharhaisuutta yhdisteleväksi vauhdikkaaksi jännityselokuvaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Itala Film

Itala Film oli Torinossa vuosina 1905–1919 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö
Yhtiön perustivat Carlo Rossi ja William Remmert vuonna 1905 nimellä Carlo Rossi & C. Vuonna 1907 sen toimintaan tuli mukaan Giovanni Pastrone. Rossi lähti vuonna 1908 Roomaan Cinesille ja yhtiö sai nimen Itala Film.
Yhtiön johtajana, tuottajana ja teknikkona toimineen Pastronen johdolla Itala Filmistä muodostui yksi maan johtavista tuotantoyhtiöistä. Sen suurimpia menestyksiä olivat André Deedin Cretinetti-komediat, Pastronen ohjaama Troijan hävitys (1911), Pastronen spektaakkelielokuva Cabiria (1914), Bartolomeo Paganon Maciste-elokuvat sekä erikoistehostemies Segundo de Chomónin animaatio Momi näkee unta sodasta (1917).
Vuoteen 1918 mennessä yhtiö oli joutunut taloudellisiin vaikeuksiin ja Italian elokuvateollisuuden kriisiytyessä se yhdistettiin epäonniseen Unione Cinematografica Italianaan. Vuonna 1927 Itala Filmin Torinon studio siirtyi Stefano Pittalugan omistukseen.
Ernst Estlander

Ernst Henrik Estlander (18. syyskuuta 1870 Helsinki – 5. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen oikeushistorian professori ja ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko.
Estlander tunnettiin ennen kaikkea tiukkana laillisuuden puolustajana, sortovuosien perustuslaillisena ja itsenäisyyden aikana myös aitosuomalaisuutta vastustaneena jyrkkänä kielipoliitikkona. Hän oli asennemaailmaltaan konservatiivi ja elitisti sekä ehdottomuuksien kannattaja.
Estlander oli RKP:n kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä 1907–1914 ja 1917–1945, kaikkiaan 44 valtiopäivillä. Häntä kauemmin kansanedustajana on ollut vain saman puolueen John Österholm, minkä lisäksi Sosialidemokraattien Viljo Rantala oli yhtä kauan kansanedustajana kuin Estlander. Näistä poiketen Estlanderilla oli kuitenkin pohjalla myös vuosikymmen säätyvaltiopäivillä.

Elämä

Estlanderin vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Jakob August Estlander ja Lovisa Rosina Federley. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1891, lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1896 sekä lakitieteen lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot vuonna 1900. Estlander sai varatuomarin arvon 1899 ja toimi Helsingin yliopiston oikeushistorian dosenttina 1902–1908 ja Helsingin yliopiston ylimääräisenä professorina 1908–1937. Hän keskittyi kuitenkin enemmän politiikkaan.
Estlander oli aatelissukunsa edustajana säätyvaltiopäivillä 1897–1906. Hänen poliittista maailmankatsomustaan hallitsi tinkimätön legalismi ja taipumaton perustuslaillisuus. Vuonna 1904 passiivista vastarintaa kannattanut ja kagaalin johtoon kuulunut Estlander oli karkotettuna Suomesta ja oleskeli Novgorodissa. Toisen sortokauden aikana Estlander kannatti eduskunnan toiminnan vapaaehtoista keskeyttämistä, "valtiopäivälakkoa", protestina laittomalle hallinnolle, mutta ajatus ei saanut kannatusta. Suomen itsenäistymisen ja sisällissodan jälkeen hän omaksui jyrkän konservatiivisen ja anteeksiantamattoman asennoitumisen suhteessa vasemmistoon, mikä kuitenkin sai seuraavalla vuosikymmenellä väistyä ruotsinkielen aseman suojelemisen tieltä. Kammo aitosuomalaisuutta kohtaan sai lopulta hänetkin vastentahtoisesti kannattamaan RKP:n ja SDP:n taktista yhteistyötä. Tämän ja laillisuuden puolustamisen vuoksi hän myös monista ruotsinkielisistä konservatiiveista poiketen vastusti Lapuan liikettä.
Estlander oli myös Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana ja toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Samaten hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen sekä kuului Ritarihuoneen johtokuntaan.
Talvisodan päätyttyä periaatteellisesta taipumattomuudestaan tunnettu Ernst Estlander oli ainoa, joka eduskunnassa esitti Moskovan rauhansopimuksen hylkäämistä laittomana. Jatkosodan aikana hän kuitenkin kuului niin sanottuun rauhanoppositioon ja oli yksi Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista.

Sukulaisia

Ernst Estlanderin veli oli urheilija ja veneiden sunnittelija Gustaf Estlander ja setä filosofian tohtori Carl Gustaf Estlander, joka teki aloitteen Ateneumin taidemuseon perustamisesta.
Aksel Lund Svindal

Yksityiselämä

Svindal seurusteli aiemmin yhdysvaltalaisen alppihiihtäjä Julia Mancuson kanssa.
Taistelu tukikohdasta

Taistelu tukikohdasta: seikkailuromaani (Wreckers Must Breathe, 1960) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani.
Cornwallissa lomaileva lontoolainen teatterikriitikko Walter Graig (tarinan kertoja)  ja hänen paikallinen kalastajaystävänsä Iso-Logan joutuvat vuonna 1939 saksalaisten sukellusvenemiesten vangeiksi.  
Heidät viedään salaiseen tukikohtaan jossa aluksi on hiukan tiukat paikat mutta tukikohdan päällikkö hermostuu liikaa yrittäneisiin Gestapon miehiin ja nämä palautetaan riviin; nyt vankien olo helpottuu. Yllättäen paikalle tulee lisää vankeja: toinen lehti-ihminen ja kolme walesilaista kaivosmiestä; nyt selviää että tukikohta on Cornwallissa oleva hylätty tinakaivos, Wheal Garth.
Vangit punovat epätoivoisen juonen ja onnistuvat sytyttämään tulipalon  jonka kehittämät kaasut tyrmäävät saksalaiset; sukellusveneiden pääsy sisään tai ulos estetään luhistamalla tulotunneli yhden sukellusveneen viisituumaisen kansitykin kranaatilla; yksi kaivosmiehistä kaatuu kahakassa.
Vangit pakenevat tukikohdasta itse kaivokseen; yritys on epätoivoinen, mutta juuri parhaaseen aikaan paikalle tulevat brittisotilaat kaivosmiesten avulla; jälkimmäisen porukan katoamisesta nousikin sen verran hälyä.
Vielä pääosin palokaasujen tyrmäämät saksalaiset voitetaan helposti; saaliiksi jää viisi ehjää ja yksi vaurioitunut sukellusvene ja näiden sukeltava huoltoalus; neljä muuta onnistutaan tuhoamaan miinoittamalla tulotunnelin suu.
Lammin Luja

Lammin Luja on nykyisin Hämeenlinnassa, entisen Lammin kunnan alueella toimiva pesäpalloseura. Seura perustettiin vuonna 1939 urheilun yleisseuraksi ja seuran riveissä on pesäpallon lisäksi vuosien saatossa harrastettu vaihtelevalla menestyksellä niin jääkiekkoa, koripalloa kuin lentopalloakin. Pesäpallo on ollut Lujan toiminnassa tärkeässä roolissa 1950-luvulta lähtien ja seuran joukkueet sekä miehissä että naisissa pelasivat korkeimmillaan Ykköspesistä 1990-luvulla. Nykyisin seuralla on joukkueet kilpasarjoissa sekä miehissä että D-junioreissa. Kaudella 2017 Lujan miesten edustusjoukkue pelasi maakuntasarjassa.