Mahjong

Historia

Mahjongin varhaisvaiheet ovat joiltain osin hämärän peitossa. Markkinointimielessä levitetyissä tarinoissa kerrotaan muinaisista Kiinan keisareista, Kungfutsesta ja Nooan arkista. Ensimmäiset konkreettiset todisteet mahjongista ovat 1800-luvun loppupuolelta ja nykykäsityksen mukaan peli on lähtöisin Ningbosta, Zhejiang-provinssista. Se on kehitetty aikaisempien domino- ja korttipelien sekä kiinalaisten rahojen pohjalta. Kiinalaiset dominot ovat yhä osa peliä, mutta niiden tehtävä siinä on toimia pistelaskun apuvälineinä. 
Mahjongia on pelattu ja pelataan yhä rahapelinä, mistä juontuvat nykyiset pistelaskujärjestelmät. Kommunistisen puolueen ottaessa vallan Kiinassa mahjong kiellettiin, koska ihmiset pelasivat rahasta vuorokaudet läpeensä sen sijaan että olisivat tehneet töitä.
Kiinalainen sivistyneistö pitää mahjongia rahvaan pelinä, eikä itsestään sivistynyttä vaikutelmaa antamaan pyrkivä kiinalainen myönnä edes osaavansa pelata sitä. Sivistyneistölle sopivana pelinä pidetään gota.
Mahjong vietiin Kiinasta Japaniin vuonna 1907. 1920-luvulla peli levisi Yhdysvaltoihin. Sekä japanilaiset että yhdysvaltalaiset kehittivät peliä monimutkaisemmaksi ja siitä julkaistiin monia sääntökokoelmia. The Mah Jong Association of Japan julkaisi säännöstön, jota on pidetty viime vuosikymmeninä eräänlaisena kansainvälisenä standardisäännöstönä. Amerikkalainen mahjong (usein Mah Jongg) taas poikkeaa täysin perinteisestä mahjongista.
Mahjongin säännöt ovat vaihdelleet suuresti maittain ja paikkakunnittain. Vuonna 1998 Kiinan valtiollinen urheilukomitea julisti mahjongin alaisekseen kilpalajiksi ja julkaisi standardisäännöt, jotka tulivat maailman tietoisuuteen lokakuussa 2002, kun niitä käytettiin ensimmäisessä mahjongin maailmanmestaruuskilpailussa Tokiossa. Ne tarkoitettiin virallisiksi kansainvälisiksi säännöiksi.
Lokakuussa 2005 perustettiin World Mahjong Organisation (WMO) Pekingissä. Mukana olivat muun muassa Japan Mahjong Organizing Committee (JMOC) ja European Mahjong Association (EMA). Kansainvälisiin sääntöihin tehtiin joitakin muutoksia vuonna 2006. Ne ovat nyt "majiangin kilpailusäännöt", joita sovelletaan kilpailuissa. Näillä kilpasäännöillä pelataan ilman rahapalkintoja. Vuonna 2007 Macaossa pelattiin ensimmäisen kerran World Series of Mahjong -maailmanmestaruusturnaus, jossa pelataan rahapalkinnoista ja käytetään omia sääntöjä. Vuoden 2008 turnauksen voittaja sai palkinnoksi 500 000 dollaria.

Kirjoitusasu

Pelin yleisin nimitys mahjong tulee sen kiinankielisen nimen kantoninkiinankielisestä ääntämyksestä (Jyutping: maa⁴ zoeng³, IPA: [mɑː²¹ t͡ɕœːŋ³³]). Mandariinikiinankielinen ääntämys on pinyinillä májiàng ja Wade-Giles järjestelmällä ma² chiang⁴ (IPA: [ma̠³⁵ t͡ɕi̯ɑŋ⁵¹]).

Pelivälineet

Mahjongin pelivälineinä käytetään tiilen muotoisia pelinappuloita, joita on kiinalaisten sääntöjen mukaisessa pelissä 152 tai 158 ja modernien sääntöjen mukaisissa 144 (sama setti ilman bonustiiliä). Pelitiilet on perinteisesti tehty luusta ja bambusta. Nykyään tiilet ovat muovista, mutta ne on tehty kaksiosaisiksi niin, että varsinaisen pelitiilen takapuoli on väriltään poikkeava ja merkitsemätön "selkä" (kuten pelikorttien takapuoli). Pelisettejä valmistetaan harvemmin myös erikoismateriaaleista kuten arvometalleista.
Tiilet jaetaan maihin eli numerotiiliin (108 tiiltä), arvotiiliin eli kunnianarvoisiin (28 tiiltä) ja bonustiiliin (8 tiiltä). Numerotiilet jaetaan kolmeen maahan (kolikot, bambut ja wan), arvotiilet neljän ilmansuunnan tuuliin sekä kolmenvärisiin lohikäärmeisiin ja bonustiilet kukkiin ja vuodenaikoihin.
Tiilet edustavat "kolmea aarretta" (kiin. 三財, sāncái) eli taivaan (kiin. 天, tiān), maan (kiin. 地, dì) ja ihmisen (kiin. 人, rén) kolmijakoa. Maat edustavat ihmistä, arvotiilien ilmansuunnat maata eli tilaa, arvotiilien päätiilet taivasta eli aikaa. Bonustiilet symboloivat satunnaista onnea.

Perussäännöt

Mahjongia on pelattu yksityiskohdiltaan vaihtelevin säännöin. Jos pelataan vanhojen sääntöjen mukaan, pitää pelaajien varmistaa ennen pelin alkua, että kaikki ovat samaa mieltä pelissä noudatettavista säännöistä. Joidenkin virallisten sääntöjen (esimerkiksi uusien kilpasääntöjen, World Series of Mahjongin sääntöjen tai Euroopan mahjong-liiton riichi-säännöt) noudattaminen eliminoi sääntöjen tulkinnanvaraisuuden.
Peliin tarvitaan neljä pelaajaa, joskin kolmen pelaajan peli onnistuu myös. Kolmella pelaajalla pelatessa toimitaan ikään kuin mukana olisi neljäskin pelaaja (tyhjä paikka nimetään tuuleksi ja muuri rakennetaan normaalisti).

Yleisiä periaatteita

Pelaajiin liittyvät toimet kiertävät aina vastapäivään, muuriin liittyvät toimet myötäpäivään. Pelin tempo voi olla miten nopea tahansa, kunhan kullakin pelaajalla on riittävästi aikaa reagoida muutoksiin. Tarvittaessa pelaaja voi pyytää hetken miettimisaikaa missä vaiheessa tahansa.
Mahjongia pelataan kierroksittain. Yksi kierros käsittää vähintään neljä ja korkeintaan 52 erää. Vaihtelu johtuu siitä, että jakajan voittaessa erän jakovuoro ei siirry järjestyksessä seuraavalle pelaajalle. Poikkeuksena on jakajan kolmastoista perättäinen erävoitto, jolloin vuoro siirtyy seuraavalle voitosta huolimatta.
Pelaajien tavoitteena on muodostaa mahdollisimman arvokas voittokäsi mahdollisimman nopeasti. Yleisimmät voittokädet muodostuvat neljästä kolmen tiilen ryhmästä ja yhdestä parista, mutta tästä kaavasta poikkeavia voittokäsiä on lukuisia. Pelaajan julistaessa voittokäden erä päättyy ja pisteet lasketaan. Säännöistä riippuen joko kaikki maksavat vain voittajalle tai hävinneet maksavat lisäksi myös toisilleen vajaiden käsiensä arvojen mukaan. Sovitun kierrosmäärän täytyttyä eniten pisteitä kerännyt pelaaja voittaa.

Aloitus

Mahjongia pelataan mielellään neliönmuotoisen pöydän äärellä. Neljän pelaajan keskinäiset paikat arvotaan jollakin yhteisesti sovitulla tavalla. Samoin arvotaan, kuka pelaajista on ensin jakaja eli "itätuuli". Muiden pelaajien omat tuulet määräytyvät itätuulesta vastapäivään lukien järjestyksessä etelä, länsi, pohjoinen. Pelaajien tuulilla on vaikutus pistelaskuun ja tiettyjä sääntöjä käytettäessä myös maksuihin, jolloin jakaja eli itätuuli sekä maksaa että saa pisteet kaksinkertaisina.
Tuulten nimeämisen jälkeen tiilien jako eli "muurin murtaminen" valmistellaan: tiilet käännetään pöydälle kuvapuoli alaspäin ja sekoitetaan. Kukin pelaaja rakentaa eteensä kaksi tiiltä korkean muurin tiilten kuvapuolet alaspäin. Muurin leveys on 17 tiiltä, bonustiiliä käytettäessä 18 tiiltä. Muurit järjestetään neliöksi.

Muurin murtaminen

Itätuuli heittää arpakuutioita ja laskee vastapäivään, itsestään aloittaen, arpakuutioiden luvun osoittaman pelaajan, josta tulee muurin murtaja.
Kiinalaiseen tapaan muuri murretaan siten, että muurin murtaja heittää arpakuutioita uudelleen ja lisää tuloksen itätuulen heittämään summaan, minkä jälkeen hän laskee edessään olevan muurin sivun oikeasta laidasta alkaen yhteissumman verran päällekkäisiä tiilipareja vasemmalle jatkaen tarvittaessa vasemmalla puolellaan istuvan muurille. Muurin murtaja nostaa kyseisen tiiliparin päällimmäisen tiilen syntyneen aukon oikealle puolelle ensimmäiseen paikkaan ja alimmaisen tiilen aukon oikealle puolelle kolmanteen paikkaan.
Japanilaiseen tapaan muurin murtaja heittää arpakuutiota uudelleen ja laskee murtamiskohdan samaan tapaan mutta vain oman heittonsa summan mukaan. Murtamiskohdasta lasketaan takaisin oikealle seitsemän tiiliparin mittainen "raunio" eli "kuollut muuri", joka irrotetaan muusta muurista erilleen. Raunion kolmas päällimmäinen tiili vasemmalta lukien käännetään paikallaan kuvapuoli ylöspäin. Tämä tiili on nimeltään dora ja sen perusteella pelaajat voivat saada lisäpisteitä.
Muurin murtamisen jälkeen pelaajat ottavat itätuulesta alkaen vastapäivään kiertäen itselleen tiiliä muurista jakokohdasta alkaen ensin kukin kaksi tiiliparia kerrallaan kolmesti. Lopuksi itätuuli ottaa itselleen ensimmäisen ja neljännen yksittäisen tiilen, loput kolme pelaajaa järjestyksessä kukin yhden. Jaon jälkeen itätuulella on 14 tiiltä ja muilla 13. Pelaajat katsovat tiilensä ja asettelevat ne eteensä haluamaansa järjestykseen niin, etteivät muut näe tiilien arvoja.

Peng (pong, pon)

Peng koostuu kolmesta samanlaisesta tiilestä. Se on yleisin mahjongin muodostamiseen käytetty sarja. Arvokkain peng on tehty tuulitiilistä, jossa tuuli on samalla sekä pelaajan oma tuuli että kierroksen tuuli.

Gang (kong, kan)

Gang kostuu neljästä samanlaisesta tiilestä. Pelaajan käden tiilimäärän pitämiseksi vakiona hän nostaa gangin muodostamisen jälkeen ylimääräisen tiilen rauniosta. Tällöin voidaan myös kääntää esiin ylimääräinen dora eli kerrointa osoittava tiili. Pistelaskun helpottamiseksi erityyppiset gangit merkitään kääntämällä niiden tiiliä eri tavoin.
Jatkettu gang on pöydälle asetettu (huudettu) peng, jonka pelaaja täydentää myöhemmin nostamallaan tiilellä gangiksi. Pengin täydentäminen toisen pelaajan pois heittämällä tiilellä ei ole sallittua kaikissa säännöissä.
Huudettu gang on piilo-pengin täydentäminen gangiksi toisen pelaajan pois heittämällä tiilellä. Sarja asetetaan pöydälle ja yksi tiilistä käännetään nurinpäin osoittamaan, että gang on tehty piilossa olleen pengin avulla. Käsi täydennetään rauniosta otetulla tiilellä. Huudettu gang merkitään yhdellä nurin käännetyllä tiilellä.
Piilo-gang syntyy kun pelaaja täydentää piilo-pengin muurista nostamallaan tiilellä. Piilo-gang merkitään kahdella nurin käännetyllä tiilellä.
Gangin muodostaminen ei ole pakollista ja pelaaja voi säilyttää neljännen tiilen kädessään ilmoittamatta gangia tai heittää sen kädestään pois. Gangista saa enemmän pisteitä kuin pengistä, mutta sen muodostaminen voi olla riski etenkin riichi-säännöillä pelatessa.

Chi (chow, chi)

Chi on suora, jossa on kolme numeroarvoltaan peräkkäistä saman maan tiiltä. Chin voi huutaa itselleen vain vasemmalla puolella eli vuorojärjestyksessä edellisenä istuvan pelaajan pois laskemasta tiilestä.
Perinteisten sääntöjen mukaan chistä ei saa pisteitä, ellei kädestä tehty mahjong ole erikoistapaus. Chitä käytetään silloin, kun halutaan voittoa (mahjong), mutta se ei ole suotavaa rahapelissä. Rahasta pelaava pelaaja pyrkii välttämään chin käyttöä, ellei hänellä ole edellytyksiä erikoiskäteen.
Kilpailusääntöjen mukaan pisteitä voi saada erilaisista chi-kokoonpanoista.

Pari

Pari eli silmät (japanilaisittain tyyny) on kaksi samaa tiiltä. Parin voi huutaa vain, kun se tarvitaan mahjongin tekemiseen.

Voitto

Kun pelaaja on yhtä tiiltä vaille mahjong eli voittokäsi, hänen sanotaan kuulostelevan (eli odottavan) tiiltä (myös tenpai, kiinan kielestä 聽牌 tīngpái) tai japanilaisittain istuvan kivellä. Säännöistä riippuen pelaaja voi sitoutua pitämään kätensä samana kunnes saa voittotiilen: tällöin hän julistaa riichin (kiinasta 立直 lìzhí, "seistä suorassa") ja asettaa pöydälle lisäpanoksen. Riichivoitosta saa lisäpisteitä, muutoin pelaaja menettää panoksensa.
Vain voittotiiltä vailla oleva pelaaja voi huutaa tarvitsemansa tiilen toisen pelaajan heitettyä sen pois sanomalla mahjong, hú (胡) tai hú pái (胡牌), japanilaisittain ron (ロン). Myös itse nostetulla uudella tiilellä voittaa, tällöin japanilainen ilmoitus on tsumo (自摸). Pelaaja voi huutaa myös tiilen, jota joku pelaaja käyttää täydentääkseen pöydällä jo olevaa omaa pengiaan gangiksi. Tätä sanotaan gangin ryöstämiseksi. Tavallisesti tämän voi tehdä vain pelaajan muuttaessa avoimen pengin (pon) gangiksi (kan), mutta Kolmeentoista Orpoon myös suljetun gangin (kan) voi huutaa omaan voittokäteen.
Voittokäsi-ilmoituksen jälkeen pelaaja paljastaa kätensä muille pelaajille. Eri säännöissä käsitellään samaa tiiltä koskevien voittokäsi-ilmoitusten tilannetta eri tavoin: ainoastaan vuorossa seuraavana oleva pelaaja saattaa saada voiton, kaikki samalla tiilellä voittokäden saavat voivat voittaa kierroksen, tai kolmen yhtäaikaisen voittokäden tapauksessa kierros voidaan julistaa tasapeliksi.
Uusien sääntöjen mukaan voittokädessä pitää olla vähintään 8 pistettä, ja pienempiarvoisen voittokäden ilmoittava pelaaja joutuu maksamaan muille sakkoja. Tällaisen virheen jälkeen pelaajan käsi on kuollut: pelaaja nostaa vuorollaan uuden tiilen ja heittää sen heti pois. Kuollutta kättä ei voi muuttaa eikä julistaa voittokädeksi vaikka pelaaja sattuisikin nostamaan käden arvoa korottavan tiilen. Japanilaisten riichi-sääntöjen mukaan voittokättä ei saa ilmoittaa valmiiksi, ellei se täytä ainakin yhtä yaku-ehtoa. Säännön rikkominen johtaa voiton mitätöimiseen ja sakkomaksuihin. Vaatimus voittokäden minimipistearvosta tai yakusta vähentää onnen merkitystä pelissä ja tekee arvokkaiden käsien tavoittelusta kannattavampaa, mikä tilastollisesti hidastaa yksittäisiä kierroksia mutta vähentää niiden määrää ja monipuolistaa peliä.
Kun ilmoitettu voittokäsi on todettu sääntöjen mukaiseksi, se pisteytetään. Kierroksen hävinneet pelaajat maksavat voittajalle, joidenkin sääntöjen mukaan myös toisilleen käsiensä arvojen perusteella.

Erän päättäminen

Erä päättyy pelaajan voittoon tai tiilten loppuessa ilman voittokäsiä tasapeliin. Modernien kilpailusääntöjen mukaan pelattaessa tasapelitilanteessa tempaissa olleet pelaajat (joilla on yhtä tiiltä vaille valmis voittokäsi) saavat ilman tempaita jääneiltä pienen määrän pisteitä.
Vanhojen sääntöjen mukaan itätuulen eli jakajan voittaessa erän pelataan seuraava erä samoilla tuulilla kunnes joku toinen pelaaja voittaa tai jakaja saa kolmannentoista perättäisen voittonsa. Muutoin jakovuoro eli itätuuli siirtyy vastapäivään edellisen kierroksen etelätuulelle. Kun kukin pelaaja on ollut vuorollaan itätuuli, pelin tuuli vaihtuu itätuulesta etelätuuleksi, myöhemmin etelätuulesta länsituuleksi ja lopulta pohjoistuuleksi. Pelin tuulen vaihtuessa pelin itätuulena aloittanut on jälleen itätuuli.
Uusien sääntöjen mukaan peli koostuu neljästä kierroksesta (itä, etelä, länsi ja pohjoinen), jotka kukin sisältävät neljä erää (itä, etelä, länsi ja pohjoinen). Voittajan tuuli ei vaikuta pelattavien erien (16) määrään. Kilpasäännöissä pelin pituutta rajoittaa aina myös aikaraja, yleensä 2-2,5 tuntia. Kun aika loppuu, peli loppuu välittömästi.

Bonustiilet

Bonustiiliä ei tavata käyttää pelin strategiapuoleen vakavasti suhtautuvien parissa, sillä ne lisäävät satunnaisen onnen merkitystä – yksi onnekas kukkatiili voi antaa saman bonuksen kuin tarkkaan rakennettu erikoiskäsi. Paikoin Kauko-Itää suhtautuminen on päinvastainen ja bonus- ja jokeritiiliä on pelissä runsaasti, jopa 32 kappaletta.
Yksi bonustiili lisää peruspisteitä neljällä.
Jos bonustiili edustaa pelaajan tuulta tai pelierän tuulta, pelaaja saa yhden kertoimen. Bonustiilen ollessa sekä pelaajan oma että pelin tuuli pelaaja saa kaksi kerrointa. Onnekas pelaaja voi siis saada kolminkertaiset pisteet, vaikkei rakentanutkaan majiangia.

Sääntöeroja

Kiinalaisten sääntöjen mukaan pelattaessa tuurilla on suurempi merkitys pelaajien menestykseen. Esimerkiksi onnekkaasti sattuneet bonustiilet voivat moninkertaistaa heikonkin voittokäden arvon. Lisäksi erikoiskäsien tavoitteleminen on erittäin riskialtista, koska niistä ei keskeneräisinä tyypillisesti saa juuri lainkaan pisteitä, ja muut pelaajat voivat keskeyttää pelin heikolla voittokädellä.
Modernit japanilaiset säännöt vähentävät tuurin merkitystä kiinalaisiin sääntöihin verrattuna ja ovat käytössä sellaisenaan tai muunneltuina uhkapelissä ja kilpailuissa. Tärkein ero on se, ettei mahjong ole sallittu, ellei kädessä ole ainakin yksi kerrannainen (jap. yaku). Kerrannaisen voi saada rakentamalla erikoiskäden, tai julistamalla "riichi" eli olevansa yhden tiilen päässä mahjongista, jolloin pöydälle asetetaan pistemerkki. Riichin jälkeen pelaaja ei saa enää muuttaa kätensä kokoonpanoa, vaan joutuu hylkäämään muurista saamansa tiilet ellei saa niillä voittokättä tai muuta pengiä (pon) gangiksi (kan) muuttamatta odotettavia tiilejä.. Riichin toteutuessa pelaajan käsi on yhden ylimääräisen kerrannaisen arvokkaampi. Toinen ja tavoitellumpi lisäarvo käteen voi tulla seuraavasti: jokaisella kierroksella muurin "kuolleesta" osasta käännetään tietty tiili avoimeksi osoittamaan kierroskohtaista bonustiiltä (dora). Voittokäsi saa yhden ylimääräisen kertoimen jokaista siinä olevaa doraa kohden. Jokaista kierroksen aikana syntyvää kania (nelikkoa) kohden käännetään uusi doramerkki. Riichatun käden voittaessa käännetään esiin myös doramerkkien alla olevat tiilet, uradora, mikä voi korottaa muutoin heikonkin voittokäden arvoa huikeasti.
Kiinalaisissa säännöissä riichiä vastaavan voittojulistuksen voi yleensä tehdä vain pelin ensimmäisen kierroksen aikana.