google/wiki40b huggingface dataset:
Ballerina (elokuva)

Juoni

1880-luvulle sijoittuvassa tarinassa nuori Félicie tahtoo tulla ballerinaksi, ja karkaa orpokodista parhaan ystävänsä Victorin kanssa. He matkaavat yhdessä Pariisiin, mutta joutuvat pian eroon toisistaan. Victor päätyy apupojaksi Gustave Eiffelin työpajaan, kun taas Félicie törmää Pariisin juhlalliseen oopperabalettikouluun. Siellä hän kohtaa salaperäisen Odetten, joka työskentelee varakkaalle ravintolan omistajalle Régine Le Hautille sekä kilpasiskon, Réginen ylimielisen tyttären Camillen.
Odette ottaa Félicien suojiinsa, kun taas Camille näkee hänet vakoilemassa balettiharjoituksiaan ja rikkoo Félicielle rakkaan soittorasian. Félicie sieppaa Camillelle tarkoitetun hyväksyvän kirjeen balettikouluun, ja ilmoittautuukin sinne itse esiintyen Camillena. Odette lupautuu Félicien mentoriksi, ja tämä saa myöhemmin selville toista jalkaansa ontuvan Odetten olevan entinen prima ballerina. Félicie kokee vaikeuksia baletin opettelussa, mutta kehittyy sen verran, että pääsee ehdokkaaksi Claran rooliin Pähkinänsärkijässä. Hän kuitenkin mokaa tilaisuutensa valitsemalla treffit komean pojan kanssa harjoitusten sijaan, ja riitantuu Victorin kanssa. Opettaja Mérante antaa Claran roolin Camillelle, ja Félicie palaa takaisin orpokotiin masentuneena ja intonsa menettäneenä. Nähtyään unen äidistään hän päättää palata takaisin balettikouluun auttamaan Odettea ja sopimaan välit Victorin kanssa. Koulun lavalla Félicie ajautuu balettikilpailuun Camillen kanssa, voittaa ja Claran rooli myönnetään hänelle. Félicie ja Victor sopivat välinsä, ja Réginen raivoisasta väliintulosta huolimatta Félicie ehtii näytäntöönsä ajoissa.
Noel Van Horn

Noel Van Horn (s. 6. kesäkuuta 1968 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, samoin kuin isänsä William Van Horn. Noel Van Horn piirtää useimmiten Mikki Hiiri -sarjakuvia, ja isänsä useimmiten Aku Ankka -tarinoita.
Noel Noel Van Horn ja hänen perheensä muuttivat vuonna 1978 Kanadaan, isänsä vaimon kotimaahan (Vancouveriin 1980). Noel opiskeli kuvataidetta Emily Carr College of Art and Design -nimisessä opistossa ja alkoi piirtää 1990-luvulla Disneyn sarjakuvia tanskalaiselle Egmont-yhtiölle. Hänen isänsä oli aloittanut saman uran vain hieman aikaisemmin.
Nikolaus von Amsdorf

Nikolaus von Amsdorf (3. joulukuuta 1483 Torgau – 14. toukokuuta 1565 Eisenach) oli saksalainen teologi ja Martti Lutherin tukija.

Biografia

Von Amsdorf syntyi Torgaussa ja opiskeli Leipzigissa ja Wittenbergissä. Hän oli yksi ensimmäisistä Wittenbergin yliopistosta valmistuneista. Hänet nimitettiin teologian professoriksi 1511.
Andreas Karlstadtin ohella von Amsdorf oli aluksi yksi jotavista perinteisen skolastisen  teologian kannattaja, mutta Lutherin vaikutuksesta hän hylkäsi tämän näkökannan ja ryhtyi kannattamaan augistinolaista armokäsitystä. Von Amsdorf oli läpi elämänsä yksi Lutherin vankimmista tukijoista. Hän oli Lutherin mukana Leipzigin konferenssissa vuonna 1519 ja Wormsin valtiopäivillä vuonna 1521. Hän myös tiesi Lutherin oleskelusta Wartburgissa. Hän avusti Lutheria uskonpuhdistuksen käynnistämisessä Magdeburgissa vuonna 1524, Goslarissa (1531) ja Einbeckissä (1534). von Amsdorf myös osallistui aktiivisesti Schmalkaldenissa vuonna 1537 käytyyn keskusteluun.
Von Amsdorf kuoli Eisenachisa 1565. Hänet on haudattu Eisenachin Pyhän Yrjön kirkkoon

Merkitys

Von Amsdorf oli voimakastahtoinen, erittäin sovitteleva ja hänellä oli huomattava merkitys uskonpuhdistuksessa. Hän kirjoitti useita kirjeitä ja muita lyhyitä merkintöjä, joita siälytetään Weimarin kirjastossa. Hänen muistiinpanonsa ovat arvokkaita lähteitä tutkittaessa Lutheria.
Tardioni

Tardioni on hiukkanen, jonka nopeus ei koskaan ylitä valonnopeutta. Tardionien lepomassa on aina reaalinen ja positiivinen. Kaikki tunnetut hiukkaset ovat tardioneita, paitsi luksonit.
Lvivin yliopisto

Maanalainen yliopisto

Puolan viranomaisten kiellettyä ukrainankielisen yliopisto-opetuksen erotetut opettajat käynnistivät 1921 lahjoitusvaroin toimineen Lvivin maanalaisen ukrainalaisen yliopiston. Se oli olemassa vuoteen 1925 saakka.
Luonteita

Historia

Theofrastoksen kokoamat kuvaukset muodostavat ensimmäisen säilyneen yrityksen kuvata ihmisten luonteita järjestelmällisesti. Jotkut pitävät teosta itsenäisenä työnä; toiset taas uskovat Theofrastoksen kirjoittaneen kuvaukset aikojen kuluessa, ja että ne olisi koottu ja toimitettu hänen kuolemansa jälkeen; toiset taas pitävät teosta osana suurempaa systemaattista työtä. Teoksen tyyli on kuitenkin viimeksi mainittua teoriaa vastaan.
Teos on todennäköisesti kirjoitettu 300-luvun eaa. loppupuolella. Mahtailijan kuvauksessa (XXIII) viitataan nälänhätiin, joita oli Κreikassa vuosina 330–320 eaa., sekä Antipatrokseen, joka kuoli vuonna 319 eaa. Juoruilijan kuvauksessa (VIII) puolestaan viitataan Polyperkhoniin ja Kassandrokseen, joihin liittyvät tapahtumat ajoittuvat n. vuosiin 317–315 tai 310–309 eaa.
Ariston Keoslainen jäljitteli teosta noin sata vuotta Theofrastoksen jälkeen. Filodemos lainasi sitä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Myöhemminkin teoksen tyyliä on jäljitelty paljon, erityisesti 1600-luvulla, jolloin sitä jäljittelivät muun muassa Joseph Hall (1608), Sir Thomas Overbury (1614–1616) ja Jean de La Bruyère (1688).
Mosenergo

Mosenergo (ven. OAO Мосэне́рго) on Gazprom-konserniin kuuluva energiantuotantoyhtiö Venäjällä. Yhtiö tuottaa lämpö- ja sähköenergiaa Moskovaan ja Moskovan alueelle käyttäen energialähteenään lähinnä fossiilisia polttoaineita.
Energiayhtiön kotipaikka on Moskova. Mosenergon osakkeet noteerataan Moskovan pörssissä (MCX: MSNG) ja Lontoon pörssissä (LSE: AOMD).
New Yorker (yritys)

New Yorker on saksalainen nuorisomuotiketju. Yritys on perustettu vuonna 1971 ja sillä on yli 900 myymälää yli 30 maassa.
Suomessa ketju avasi ensimmäisen myymälänsä Hyvinkään Willaan lokakuussa 2012. Yrityksellä on myymälät myös Espoon Sellossa, Helsingin Itiksessä, Lempäälän Ideaparkissa, Kuopion Matkus Shopping Centerissä, Porin Kauppakeskus Puuvillassa, Vantaan Kauppakeskus Jumbossa, Raision Kauppakeskus Myllyssä, Tampereen Kauppakeskus Ratinassa, Jyväskylässä kauppakeskus Jyväskeskuksessa  ja Turussa kauppakeskus Hansakorttelissa. Yhtiö avaa syksyllä 2018 liikkeitä myös Lappeenrantaan kauppakeskus IsoKristiinaan,  Vaasaan HS Centeriin ja Helsinkiin uuteen kauppakeskus Rediin.
Kauppa käyttää merkkejä: Amisu, FBsisters, Smog, FSBN.
Antonio Cantisani

Antonio Cantisani (s. 2. marraskuuta 1926) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 16. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin Rossanon arkkipiispaksi 18. marraskuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta 1971. Pääkonsekraattorina toimi Federico Pezzullo, jota avustivat Enrico Nicodemo ja Umberto Luciano Altomare.
7. huhtikuuta 1979 Cantisanin johtama arkkihiippakunta yhdistyi Cariatin hiippakunnan kanssa Rossano e Cariatin arkkihiippakunnaksi. Cantisani jatkoi sen arkkipiispana, kunnes siirtyi Catanzaron arkkipiispaksi ja Squillacen piispaksi saatuaan nimitykset 31. heinäkuuta 1980. Catanzaro ja Squillace yhdistyivät 30. syyskuuta 1986 Catanzaro-Squillacen arkkihiippakunnaksi, jota Cantisani johti, kunnes jäi eläkkeelle 31. tammikuuta 2003.
Keihäspuukasvit

Ulkonäkö ja koko

Keihäspuu on ainavihanta puu, jossa on eräitä iridoidi-yhdisteitä. Lehdet ovat sahalaitaiset. Kukinto sijaitsee varsipäätteisesti. Kukissa on pieni verhiö, jossa on yhtä monta lehteä kuin on heteitä; ne sijaitsevat kohdakkain. Kehänalainen ja yhdislehtinen sikiäin on kahdesta neljään emilehdestä koostunut. Hedelmä on neljäsiemeninen marja. Siemenessä on vähäpätöinen alkio. Kromosomiluku n = 13.

Levinneisyys

Keihäspuu kasvaa Afrikan eteläosassa.

Luokittelu

Keihäspuu on läheistä sukua Kapmaassa kasvavalle Grubbia-suvulle. Molemmat ovat jäänne vanhasta kehityslinjasta, joka oli aikoinaan laajemmalle levinnyt. Etelä-Englannista on löytynyt keihäspuiden sukuun luokiteltavia hedelmäfossiileja, jotka ovat peräisin eoseenikaudelta.

Käyttö

Puuaines on kovaa ja soveltuu mm. huonekalujen, maataloustarvikkeiden ja keihäänvarsien valmistukseen.
Trikotekeenit

Trikotekeenit muodostavat laajan yhdisteryhmän, joka kuuluu seskviteterpeeneihin. Trikotekeenejä tuottavat tietyt homelajit, jotka kuuluvat seuraaviin homesienisukuihin: ennen muuta Fusarium, mutta myös Myrotecium, Cephalosporium, Vertimonosporium sekä Stachybotrys.
Sienet, jotka tuottavat trikotekeeneja, ovat kasvipatogeeneja, ja tuhoavat erilaisia viljelykasveja. Koska toksiinintuottajat pilaavat elintarvikkeita, ne tunnetaan ympäri maailman ihmisten ja eläinten myrkyttäjinä. Niitä pidetään myös potentiaalisina biologisina aseina.

Trikotekeenien kemialliset ominaisuudet

Trikotekeenit ovat tyypillisesti hyvin stabiileja, alhaisen molekyylimassan omaavia yhdisteitä, jotka liukenevat suhteellisen huonosti veteen. Asetoniin, etyyliasetaattiin, kloroformiin, dimetyylisulfoksidiin, etanoliin, metanoliin ja propyleeniglykoliin ne liukenevat sen sijaan hyvin. Puhtailla trikotekeeneillä on yleensä alhainen höyrynpaine. Kun trikotekeenejä liuotetaan homekasvustoista orgaanisilla liuottimilla, muodostuu kellanruskeaa nestettä. Kun liuottimen annetaan haihtua, muodostuu keltaista, kidemäistä tuotetta. Puhtaat trikotekeenit kestävät korkeita lämpötiloja, ilmaa ja valoa, mutta 3 - 5 % pitoinen natriumhypokloriitti inaktivoi toksiinit. Natriumhypokloriitin tehoa voi lisätä pienellä määrällä alkalia.

Trikotekeenien toksikologiaa

Trikotekeenit kuuluvat mykotoksiineihin, ja ne ovat myrkyllisiä nisäkkäille, linnuille, kaloille ja kasveille. Kotieläimille sattuneita myrkytyksiä tunnetaan lukuisia, ja muutamissa tapauksissa on sattunut ihmisten myrkytyksiä. Eräs tunnetuimmista myrkytysepisodeista tapahtui Orenburgissa Neuvostoliitossa vuonna 1944, kun sodan aikana vilja jäi pellolle ja homehtui. Kuolleisuus oli viljan syönnistä sairastuneilla jopa 60 %, ja oireina oli oksentelua, ripulia, ihotulehduksia ja verenvuotoja.
Akuutti myrkyllisyys vaihtelee yhdisteestä ja myrkytyksen saaneesta koe-eläimestä riippuen. Trikotekeenit estävät proteiinisynteesiä ja kiinnittyvät ribosomeihin. Ne aiheuttavat muun muassa ripulia, oksentelua, painonlaskua, hermostohäiriöitä, sydän- ja verisuonihäiriöitä, immuunijärjestelmän lamaantumista,verisolujen katoa, iho-oireita sekä hedelmällisyyden alenemista. Tappava annos on eri lajeilla 0,5-70 mg/kg.

Trikotekeenejä

Deoksinivalenoli; skirpenolit; HT-2; neosolanioli; nivalenoli; roridiinit; satratoksiinit; trikodermiini; T-2; verrukariinit
Majakkalaiva Werkkomatala

Suunnittelu ja rakentaminen

Koivistonsalmen suulla sijaitsee hankala ja vaarallinen Verkkomatala-niminen karikko; se oli varsinkin sakealla säällä inhottava vaaratekijä vilkasliikenteisessä salmessa, eikä sen ruoppaaminen vaarattomaksi ollut mahdollista 1800-luvun kalustolla. Siispä matalikko tuli merkitä majakalla; aluksi suunniteltiin kiinteätä majakkaa, mutta kasuunitekniikan kehitys oli niin varhaisessa vaiheessa, ettei rakentaminen onnistunut. Luontevaa oli että paikalle sijoitettiinkin majakkalaiva.
Uusi majakkalaiva valmistui keväällä 1884 Helsingissä Hietalahden telakalla. Se oli uppoamaltaan 150 tonnin alus, mitoiltaan 28,5 x 6,5 x 2 metriä. Alus oli koneeton ja purjeilla varustettu, aluksella oli höyrykattila lämmitystä, sumusireeniä ja ankkuripeliä varten. Mastojen huipuissa oli kaksi kiinteää punaista ympäri näköpiirin näkyvää öljyvaloa. Nimeksi annettiin Werkkomatala. 
Venäläistämiskaudella aluksen rungossa oli valkea vyö, jossa nimi oli kyrillisin kirjaimin. Sitä ei vaihdettu  venäläiseksi vaan nimi oli kirjoitettu mustalla muotoon "Вeрккоматала".
Luotsilaitoksen sinivalkoinen kompassilippu vaihdettiin venäläiseen tapaan kokosiniseen.

Toiminta majakkalaivana

Keväällä 1884 tarkastusalus hinasi uuden majakkalaivan paikalleen, jossa se sitten olikin likimain puoli vuosisataa. Alus toimi normaaliin tapaan myös luotsivartiopaikkana. Se talvehti tavallisimmin Viipurissa, jonne se vietiin viimeisenä kanavassa kunakin syksynä liikennöineenä aluksena ennen talvisulkemista ja keväällä tuotiin ensimmäisten joukossa pois. Usein alusta hinasi vieläkin palveleva tarkastusalus Saimaa.

Merenmittausretkikunnan asuntolaivana

Vuonna 1933 valmistui uusi syväväylä, joka teki majakkalaivan tarpeettomaksi. Alus riisuttiin mastoistaan ja majakkavarusteistaan sekä muunnettiin asuntolaivaksi Pohjanlahtea mittaavalle 1. merenmittausretkikunnalle. Alus oli tarkoitukseen pieni ja osan väestä oli asuttava maissa. Alus ei saanut uutta nimeä vaan merkinnän MKH 4.
20. toukokuuta 1954 mittausalus Åland hinasi asuntoproomua retkikunnan siirtyessä Vaasasta Kristiinankaupunkiin. Sakean sumun noustessa asuntolaiva sai pohjakosketuksen ja pahan vuodon Bergön saaristossa; henkilövahingoilta vältyttiin, mutta proomu upposi. Se nostettiin, mutta havaittiin vaurioituneen korjauskelvottomaksi. Alus makasi rannassa vuoden, kunnes se romutettiin Turussa.
Matoliskot

Kuvaus

Matoliskot muistuttavat ulkonaisesti nivelmatoja. Niillä ei ole silmiä eikä näkyviä ulkokorvia, yleensä ei myöskään raajoja. Häntä ja pää muistuttavat toisiaan. Eläinten nahka on huomattavan löysä ja liike haitarimaista. Matoliskot käyttävät ravinnokseen pääasiassa toukkia, hyönteisiä ja eläinperäistä materiaalia. Matoliskojen elämäntapaa on ollut vaikea tutkia.
E. E. Cummings

Elämä

Cummings syntyi Cambridgessä Massachusettsissä Yhdysvalloissa. Hänen isänsä oli protestanttipappi ja opettaja Harvardin yliopistossa. Perhe oli läheinen ja Cummings hyvin rakastettu poika. Opiskellessaan Harvardissa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1915 ja maisteriksi vuonna 1916, Cummings alkoi kirjoittaa runoja perustuen prerafaeliittien ja metafyysisten kirjoittajien monimutkaisiin säkeistökuvioihin. Kun hän alkoi luoda uutta – perehdyttyään Ezra Poundin runouteen – nämä perinteiset tekniikat olivat hänelle pohjana, josta rakentaa eteenpäin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Cummings joutui ranskalaiselle vankileirille. Hän oli liittynyt ystävänsä kanssa ambulanssijoukkoihin Ranskassa päivä sen jälkeen kun Yhdysvallat tuli mukaan sotaan. Heidän halveksuntansa byrokratiaa kohtaan, joka kävi ilmi kotiin lähetetyistä kirjeistä, aiheutti vihamielisyyttä ranskalaisten virkamiesten keskuudessa, ja heidät vangittiin. Cummingsista oli pöyristyttävää mutta huvittavaa joutua oman puolensa vangiksi, ja hän kirjoitti kokemuksestaan ironisen, maallisten ylistyksen tavalliselle sotilaalle ja byrokratian vastaiselle hyökkäykselle. Teos The Enormous Room julkaistiin vuonna 1922, ja se oli hänen ensimmäinen kirjallinen menestyksensä.
Sodan jälkeen Cummings asettui asumaan Greenwich Villageen, matkusteli Ranskassa ja vietti kesiä perheensä kodissa New Hampshiressä. Yksinkertainen eläminen ja tarkka taloudenhoito mahdollistivat sen, että hän saattoi työskennellä taiteilijana kokopäiväisesti tuloillaan, jotka koostuivat palkinnoista, rojalteista ja komissiopalkkioista sekä hänen äidiltään saamastaan pienestä avustuksesta.
Cummings julkaisi neljä runoteosta 1920-luvulla ja runokokoelman 1930-luvun lopulla. 1950-luvulla hän vieraili useissa yliopistoissa, ja opiskelijat nauttivat hänen runoudestaan.  Vuonna 1955 National Book Award -komitea myönsi hänelle erikoismaininnan, ja vuonna 1957 hänelle myönnettiin Bollingen Prize -palkinto.

Runous

1920- ja 1930-luvuilla Cummings rakensi itselleen maineen erityisen miellyttävän modernin runouden kirjoittajana. Hänen runoudessaan oli ilmeistä älykäs muodollinen innovaatio, herkkä lyyrisyys ja teemallisesti massayhteiskuntaa vastustavan yksilön ylistys. Hänen runoutensa hyökkäsi persoonatonta, kaupallista ja riistävää massakulttuuria vastaan, ja ylisti erakkoja, rakastavaisia ja toisinajattelijoita.
Cummings ei ollut yhtä kunnianhimoinen runouden uudistamisen suhteen kuin esimerkiksi Eliot ja Pound, osittain siksi, että hän halusi olla helposti lähestyttävä laajalle yleisölle. Cummingsin runoudelle on tunnusomaista tavallinen puhe ja runon visuaalinen muoto, eli miltä se näyttää painettuna kirjan sivulla. Kokeilut isojen kirjaimien, välimerkkien, tavuviivojen ja säkeen muotojen kanssa palvelivat nimenomaan tätä tarkoitusta. Ilmaistakseen tunnettaan siitä, että elämä on aina prosessi, Cummings kirjoitti nimettömiä runoja ilman alkuja tai loppuja, pirstaleisina riveinä. Hänen runoistaan löytyy aina huumoria, ja hänen raivoaan julmuutta ja riistoa kohtaan tasapainottaa antaumus ja ruumiin ylistys.
Mika D. Rubanovitsch

Mika D. Rubanovitsch (s. 1967 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija, yritysvalmentaja ja liikkeenjohdon konsultti. Hän on valmentanut tuhansia yritysjohtajia ja kirjoittanut bisnesbestsellereitä.

Nimi

Rubanovitschin sukunimi on peräisin hänen isänsä venäläistaustaisesta suvusta. Hänen äitinsä sukujuuret ovat Saksassa ja Ruotsissa. Rubanovitschin nimessään käyttämä D-kirjain, toisen nimen Davidin alkukirjain, on muisto ajalta, jolloin hän asui Yhdysvalloissa, jossa käytäntö oli yleinen.

Ura

Rubanovitsch valmistui Helsingin ruotsinkielisestä kauppakorkeakoulusta runsaassa kahdessa vuodessa, minkä vuoksi hänet noteerattiin lehdissä siihen mennessä nuorimpana suomalaisena armeijan käyneenä ekonomina. Valmistuttuaan 21-vuotiaana hän perusti Sam Inkisen kanssa nuorten menestyjien verkoston, The Young Professionalsin, joka toi heille kummallekin näkyvyyttä. He kertoivat menestyksestään seminaareissa ja olivat keskustelemassa jupeista esimerkiksi Ylen Lauantaisauna -ohjelmassa vuonna 1989.  Työuransa hän aloitti Tamrockilla. Oltuaan muun muassa Luhdan, Tiedon, Hotelzon Internationalin ja Pariisissa LetsBuyIt.com -yhtiön  palveluksessa hän perusti vuosituhannen alussa oman konsulttiyrityksensä Johtajatiimin. Yritys on jatkoa hänen isoisänsä vuonna 1936 perustamalle yritykselle OY Imperial Sales AB:lle. Rubanovitsch toimii yrityksessään toimitusjohtajana ja myyntivalmentajana.

Yksityiselämä

Vuonna 2014 Rubanovitsch perusti Facebookiin "Pelastetaan Stocka – Siellä on kaikki" -nimisen ryhmän. Hän keräsi ryhmän keskusteluista 55-sivuisen raportin, jonka hän luovutti Stockmannin johdolle.
Rubanovitsch ja psykiatri Ben Furman ovat serkkuja.
Naos (temppeli)

Naos (m.kreik. ναός) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin umpiseinäinen ydinrakennus. Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa peripteraalitemppeleistä, joita ympäröi pylväikkö. Sisällä naoksessa oli temppelin ydinhuone cella, jossa pidettiin kulttikuvaa. Usein naoksella viitataan suppeammassa merkityksessä pelkästään cellaan. Cellan lisäksi naokseen saattoi kuulua myös pronaos, jonka kautta sisäänkäynti cellaan tapahtui, vastakkaisella puolella sijainnut opisthodomos, sekä cellan takana sijainnut adyton.
Yleisesti naos tarkoittaa kreikan kielessä temppeliä, nykyisin myös kirkkoa.
Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto

Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto on yksi Helsingin kaupungin virastoista. Viraston tehtäviin ‎kuuluu rakentamiseen ja rakennetun ympäristön hoitoon liittyvä neuvonta, valvonta ja lupakäsittely.‎ ‎Rakennusvalvontavirasto huolehtii rakennushankkeen sopeutumisesta ympäristöön sekä varmistaa ‎rakennusten oikean suunnittelun ja toteutuksen. Viraston vastuulla on vaalia hyvää kaupunkikuvaa.‎ Helsingin rakennusvalvonnan visio on: "Ennakkoluulotonta, jämäkkää ja oikea-aikaista rakentamisen ohjausta elävässä Stadissa." 

Rakennusvalvontavirastoon kuuluu kolme osastoa; rakennustekninen, kaupunkikuva- ja yleinen osasto. ‎Viraston kaupunkikuvaosasto vastaa lupahakemusten käsittelystä sekä neuvoo ja opastaa ‎rakentajia. Rakennusteknisen osaston vastuulla on rakennustyön viranomaisvalvonta. ‎ ‎

Rakennustoimintaa valvoo Helsingissä rakennuslautakunta. Rakennusvalvontavirasto on lautakunnan ‎alainen valmistelu- ja toimeenpanoelin. Kaupunginvaltuusto valitsee rakennuslautakuntaan yhdeksän ‎jäsentä nelivuotiskaudeksi. Virasto sijaitsee Kallion kaupunginosassa osoitteessa Siltasaarenkatu 13.
Karl Wilhelm Malm

Karl Wilhelm Malm (14. elokuuta 1772 Kuopio – 18. elokuuta 1826 Joroinen) oli Suomen sotaan osallistunut everstiluutnantti. Hän johti vuoden 1808 aikana menestyksekkäitä partioretkiä Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa käyttäen apunaan vapaaehtoisia talonpoikaisjoukkoja.
Karl Wilhelm Malmin isä oli sotakomissaari Johan Malm. Isänsä kuoltua Malm joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä vain 10-vuotiaana vuonna 1782 ja värväytymään vapaaehtoisena Savon jääkärirykmenttiin, jossa hän palveli sen jälkeen 28 vuotta. Hänet nimitettiin hieman ennen Kustaa III:n sodan puhkeamista vuonna 1788 majoitusmestariksi. Osallistuttuaan sodan aikana Parkuinmäen ja Laitaatsillan taisteluihin hänet ylennettiin kersantiksi ja seuraavana vuonna vänrikiksi. Sittemmin hän yleni 1796 aliluutnantiksi, 1798 luutnantiksi ja 1804 kapteeniksi. Akordijärjestelmän mukaan, Malm joutui maksamaan Kerimäen komppanian päällikkön tehtävästä huomattavan summan rahaa.
Suomen sodan alussa Malm kuului Savosta perääntyviin joukkoihin, mutta sitten hän pääsi osallistumaan eversti Johan August Sandelsin johtamaan vastahyökkäykseen. Pulkkilan taistelun jälkeen toukokuussa 1808 Malm johti 150 miehen erikoisosastoa, jonka tehtävänä oli hävittää venäläisten varastot Iisalmessa ja Kuopiossa. Hän vangitsi 9. toukokuuta ilman taistelua satamiehisen venäläisosaston Taipaleessa, minkä jälkeen tie oli auki Kuopioon. Malm valloitti Kuopion 12. toukokuuta 1808 ja sai palkkiona ylennyksen majuriksi. Hän jatkoi etenemistään Juvalle saakka, josta siirtyi heinäkuussa Joensuuhun ja karkotti siellä olleet venäläiset käyttäen apunaan talonpoikia. Hän voitti 10. elokuuta 600 miehen kokoisella joukolla Pälkjärvellä 2 000 miehen vahvuisen venäläisosaston ja eteni jopa Venäjän puolelle rajaa, mutta joutui lopulta perääntymään ylivoiman edessä Sandelsin muun armeijan luo. Everstiluutnantiksi ylennetty Malm osallistui lokakuun 1808 lopussa Koljonvirran taisteluun. Sandels lähetti hänet 11. marraskuuta takaisin Koljonvirralle johtamaan vastaiskua, mutta tuolloin Malm haavoittui päähän ja jäi venäläisten vangiksi.
Malm vapautui sotavankeudesta jo ennen Haminan rauhaa. Hän erosi Ruotsin sotapalveluksesta vuonna 1810. Eronsa yhteydessä hänet aateloitiin Ruotsissa ja hänelle myönnettiin hovijahtimestarin arvo sekä Miekkaritarikunnan suurristi, joista yhtäkään hän ei ottanut vastaan. Hän ei myöskään jatkanut sotilasuraansa Venäjän palveluksessa. Loppuikänsä hän toimi maanviljelijänä Joroisisten Torstilassa ja Tuomaalassa. Suomen sisällissotaan ja heimosotiin osallistunut eversti Carl Wilhelm Malm oli Karl Wilhelm Malmin pojanpoika.
Ihmeperhe 2

Taustaa

Huhtikuussa 2015 Bird paljasti NPR:n haastattelussa palaavansa käsikirjoittamaan elokuvan jatko-osaa.
Toukokuussa 2015 Bird vahvisti, että hänen seuraava työnsä tulisi olemaan Ihmeperheen jatko-osa saatuaan valmiiksi Tomorrowland-elokuvan. Bird myös totesi, ettei elokuva liiku enää suuresti aiemman supersankari-genren puolella vaan tulevassa elokuvassa korostuisi enemmän perhe. Bird on omin sanoin kertonut seuraavaa; "en usko tuollaisen idean olevan kiinnostuksen kohteena kovin kauaa. .... Minulle kiinnostavinta ei ikinä ollut supersankariosuus, vaan enemmänkin perhedynamiikka ja se miten supersankarin puuhat sopeutuvat siihen."
Elokuussa 2015 elokuvan logo paljastettiin D23 Expo:ssa.
Lokakuussa 2015 Pixar ilmoitti julkaisevansa elokuvan 21. kesäkuuta 2019.
Heinäkuussa 2017 Pixar julkaisi elokuviensa julkaisuaikataulun D23 Expo:ssa, jonka mukaan Ihmeperhe 2 julkaistaan Yhdysvalloissa 15. kesäkuuta 2018.
Yliannostus

Yliannostus tarkoittaa myrkytystilaa, joka johtuu vaarallisen suuresta määrästä kehon toimintaa muuttavaa ainetta, kuten esimerkiksi lääkettä tai päihteitä. Se voi pahimmillaan johtaa vakavaan ruumiilliseen vammaan, kuten sisäelinten tuhoutumiseen, aivovaurioon tai kuolemaan. Esimerkiksi kiniinimyrkytys saattaa johtaa myös sokeuteen. Myös sekakäyttö saattaa johtaa edellä kuvattuihin lopputuloksiin. Yliannostus saattaa johtaa myös aivovaurioihin. Yliannostus on yleinen tapa tehdä itsemurha, mutta useimmat yliannostukset ovat vahinkoja.
Varsinaisista myrkyistä ei yleensä puhuta yliannostuksina, koska termi viittaa siihen, että myös turvallinen annostus on olemassa.
Savonmaa (lehti)

Savonmaa-nimen ja -lehden historiaa

Savonmaan historia Savonlinnan seudulla ilmestyvänä lehtenä juontaa juurensa vuoteen 1875, jolloin lehti ilmestyi ensimmäisen kerran. Tällöin nimenä oli Savonlinna. Päivittäin ilmestyvänä lehtenä se toimi 1900-luvulla aina vuoteen 1969, jolloin lehden ilmestyminen loppui.