google/wiki40b huggingface dataset:
Luolalentely

Luolalentely on videopelien lajityyppi, jossa pelaaja ohjaa alusta kaksiulotteisessa luolassa. Alus noudattaa yleensä inertia- ja painovoimalakeja. Tunnettuja luolalentelypelejä ovat esimerkiksi Gravitar, Turboraketti, Auts, Wings 2 ja Nano.
Luolalentelypelit ovat olleet erityisesti Suomessa suosittu genre pelikehittäjien keskuudessa. Juho Kuorikosken mukaan trendi alkoi vuonna 1992 Amigalle julkaistun Turboraketin myötä.
Pirjo Määttä

Pirjo Helena Määttä (s. 24. tammikuuta 1973 Kuhmo) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Ketonen & Myllyrinne, Sydän toivoa täynnä ja Harvoin tarjolla sekä Aleksi Mäkelän elokuvassa Kaappari, jossa hän esittää kaappari Aarno Lamminpartaan vaimoa. Määttä on ollut Suomen Kansallisteatterin vakionäyttelijä vuodesta 2000 ja esiintynyt siellä muun muassa William Shakespearen näytelmässä Kesäyön unelma. Määttä on tehnyt myös kuunnelmia ja dubbauksia.
Canelco Capital

Historia

Canelco Capital syntyi kun vuonna 2009 Sentica Partners päätti keskittyä keskisuuriin ja pieniin buyout-sijoituksiin, luopuen alueellisten rahastojen hallinnoinnista. Tämä liiketoiminta myytiin avainhenkilöille, jotka perustivat Canelco Capitalin. Yrityksen perustana on MBO-kaupalla Senticasta irtautunut Smallcap -tiimi.
Tassutellen

Tassutellen on sarjakuvataiteilija Milla Paloniemen luoma sarjakuva, joka kertoo kissasta ja koirasta. Tassutellen syntyi omakustannepienlehtenä Paloniemen vielä opiskellessa, ja sarjakuvan hahmot pohjautuvat hänen omiin lemmikkeihinsä.
Eric Anthoni

Eric Gustav Anthoni (20. marraskuuta 1893 Helsinki – 27. huhtikuuta 1978 Helsinki), oli suomalainen historioitsija, sukututkija ja professori, joka on tutkinut erityisesti 1500-lukua.
Anthoni oli Åbo Akademin Pohjoismaiden historian professori 1943–1949 ja Helsingin yliopiston historian professori 1942–1962. Hän oli myös Historisk Tidskrift för Finlandin päätoimittaja vuosina 1925–1969. 
Anthonin isä oli sisällissodan aikana surmattu kihlakunnantuomari Henrik Bernhard Anthoni.
Seututie 110

Tien eri nimet

Tiellä on eri nimiä eri kuntien alueella. Helsingissä se on Pitäjänmäentie, Espoossa Helsingin rajalta Kehä III:lle saakka Turuntie, lännempänä Nupurintie, Kirkkonummella Turuntie, Salossa Salosta itään Helsingintie ja länteen Valtatie, Paimiosta eteenpäin Helsingintie ja Turussa Uudenmaantie.
Seututie 110 on nykyään paikallisen ja kevyen liikenteen käytössä osittain. Maisemat vaihtelevat pelloista metsiin ja järviin, ja tien varrella on monia entisen valtatie 1:n linjauksen nähtävyyksiä. Tie on ainakin toistaiseksi vielä valtatietasoinen ohituskaistoineen.
Etelä-Bačka

Etelä-Bačkan piirikunta (serb. Јужнобачки округ, Južnobački okrug, kroatiaksi Južnobački okrug, unk. Dél Bácskai Körzet, slovakiksi Juhobáčsky okres, ruteeniksi Јужнобачки окрух ja romaniaksi Districtul Bacica de Sud) on piirikunta Serbian pohjoisosissa. Se sijaitsee Bačkan alueella Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Piirikunnan väkiluku on 593 666 ja pinta-ala 4 016 km². Piirikunnan keskus on Novi Sad, joka on myös Vojvodinan pääkaupunki.
Aarhusin satama

Aarhusin satama (tansk. Aarhus havn, vuoteen 2010 saakka Århus havn, LOCODE: DK AAR) on Tanskan toiseksi suurimmassa kaupungissa Aarhusissa sijaitseva merisatama. Satama on eräs Tanskan suurimmista yleissatamista ja Tanskan suurin konttisatama; sen kautta kulkee noin puolet Tanskan satamien konteista. Satama on myös Tanskan suurin julkisesti omistettu bulkkisatama, jonka kautta kulkee muun muassa viljaa, eläinrehua ja öljyä.
Musée Rodin

Musée Rodin on taidemuseo Pariisin seitsemännessä arrondissementissa. Se esittelee ranskalaisen kuvanveistäjän Auguste Rodinin töitä. Museo avattiin vuonna 1919 entisen Hôtel Bironin rakennukseen.
Rodin työskenteli Hôtel Bironissa vuosina 1908–1917 ja päätti lahjoittaa koko veistos- ja maalauskokoelmansa Ranskan valtiolle sillä ehdolla, että rakennus muutettaisiin hänen töilleen omistetuksi museoksi. Museossa ovat kaikki Rodinin tärkeimmät teokset, myös tunnetuin veistos Ajattelija. Lisäksi siellä on muun muassa Vincent van Goghin ja Camille Claudelin maalauksia Rodinin omasta kokoelmasta. Osa teoksista on näytteillä museon puutarhassa.
Rodin asui elämänsä loppuun saakka Meudonissa talossa nimeltä Villa des Brillants, jonka hän hankki vuonna 1895. Siellä on myös hänen hautansa. Talo ja sen vieressä oleva ateljee, jossa on esillä Rodinin veistoksia, ovat osa Rodinin museota.
Mansit

Asuinalue ja lukumäärä

Mansit asuvat etupäässä Hanti-Mansian Berjozovon piirissä sekä Jamalin Nenetsiassa Obin läntisten ja eteläisten sivujokien varrella. Pieniä mansiryhmiä on Sverdlovskin alueen koillisosassa ja Permin aluepiirissä.
Kansa jakautuu neljään ryhmään. Suurin ryhmä pohjoismansit asuu Severnaja Sosva- ja Ljapinjokien varsilla sekä Lozvan yläjuoksulla. Itämansit elävät Kondajoen laaksossa. Länsimansit asuvat Lozvan keski- ja alajuoksulla sekä Pelym- ja Vagiljokien varsilla, etelämansit Tavdajoella. Mansin kieli ja perinteinen kulttuuri on säilynyt vain kahdella ensimmäisellä ryhmällä.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 8 300 mansia, joista 6 600 asui Hanti-Mansiassa ja reilut 200 Jamalin Nenetsiassa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan manseja oli 10 800, joista 9 900 Hanti-Mansiassa ja 259 Sverdlovskin alueella. Hanti-Mansian koko väestöstä mansit muodostivat vain 0,7 % vuonna 2002.

Etninen historia

Etnisenä ryhmänä mansit ovat muodostuneet Uralin neoliittisten metsästys- ja kalastuskulttuurien sekä etelän aroilta ennen ajanlaskumme alkua saapuneiden ugrilaisten ja indoiranilaisten paimentolaisheimojen sekoittumisen tuloksena. Aluksi mansit asuivat Uralin eteläosassa ja sen länsirinteillä. Komien ja venäläisten ahdistamina he muuttivat 1000–1300-luvuilla Uralin itäpuolelle. Mansien kulttuurissa on nenetseiltä, komeilta, tataareilta, baškiireilta ja muilta kansoilta lainattuja aineksia. Erityisen läheiset suhteet manseilla on ollut pohjoisiin hanteihin.
Venäläisten muutto alueelle voimistui 1500-luvun lopussa ja 1600-luvun loppuun mennessä heidän määränsä ylitti alkuperäisväestön. Mansit vetäytyivät kohti pohjoista ja itää. Osa heistä sulautui tulokkaisiin. 1700-luvulla kansa käännytettiin muodollisesti kristityiksi. Vuonna 1930 perustettiin Ostjakkien ja vogulien (vuodesta 1940 Hantien ja mansien) kansallinen piirikunta (vuodesta 1977 Hanti-Mansian autonominen piirikunta). Neuvostoliiton 1930-luvun maatalouden kollektivisointi ja 1950–1960-luvuilla toteutettu pienten kylien hävittäminen ovat muuttaneet voimakkaasti mansien kulttuuria.
Mansien kansalliseepos on Jangal-maa, ja sen on kirjoittanut Mihhail Plotnikov (1892–1953). Kirja on käännetty muun muassa viroksi vuonna 2016.

Elinkeinot ja perinteinen kulttuuri

Perinteisiä elinkeinoja ovat metsästys, kalastus ja vähäisemmässä määrin poronhoito. Obilla ja Severnaja Sosvan alajuoksulla tärkeimmällä sijalla oli kalastus. Jokien yläjuoksujen asukkaat harjoittivat etupäässä peuran, poron, lintujen sekä turkiseläimien metsästystä. Lozvan, Severnaja Sosvan ja Ljapinin yläjuoksuilla tärkein elinkeino oli nenetseiltä 1700-luvulla omaksuttu poronhoito. Oma merkityksensä oli myös keräilytaloudella ja erityisesti marjastuksella. Karjanhoito ja maanviljely oli vähäistä. Neuvostoaikana alettiin harjoittaa turkiseläinten kasvatusta.
Golden Globe 2015

Golden Globe 2015 oli järjestyksessään 72. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2014 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Beverly Hillsin kaupungissa Kaliforniassa Yhdysvalloissa 11. tammikuuta 2015. Gaalan juonsivat kolmatta kertaa Tina Fey ja Amy Poehler. 
Ehdokkuudet julkistettiin 11. joulukuuta 2014. Eniten ehdokkuuksia sai Birdman, joka sai seitsemän ehdokkuutta. Eniten palkintoja sai Boyhood, joka palkittiin parhaasta draamaelokuvasta, ohjauksesta ja naissivuosasta.
Bjarni Viðarsson

Bjarni Þór Viðarsson (s. 3. toukokuuta 1988) on islantilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa Úrvalsdeildissa pelaavaa FH Hafnarfjörðuria. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura

Bjarni pelasi FH Hafnarfjörðurissa jo nuorena. Hän siirtyi Evertoniin kesällä 2004 ja pelasi pitkään Evertonin nuorisoakatemiassa ja reservijoukkueessa, ja nousi myös ykkösjoukkueen rinkiin. Maaliskuussa 2006 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Evertonin kanssa.
Peliaikaa Evertonissa tuli nihkeästi, eikä hän pelannut seurassa yhtään valioliigaottelua. Yhdessä UEFA-cupin ottelussa hän pelasi 21 minuuttia. Kevätkaudella 2006–2007 hän pelasi lainalla AFC Bournemouthissa kuusi ykkösliigan ottelua. Tammikuussa 2008 hän siirtyi lainasopimuksella Eredivisien FC Twenteen, jonka kanssa hän allekirjoitti pysyvämmän sopimuksen kesällä 2008. Hän ei kuitenkaan pelannut Twentessä yhtään virallista ottelua. Seuraavana kesänä hän siirtyi belgialaiseen KSV Roeselaren, jossa pelasi kaudella 2009–2010 kaikkiaan 23 pääsarjan ottelua, joissa teki kuusi maalia. Kaudella 2010–2011 hän pelasi KV Mechelenissä 16 Belgian pääsarjaottelua. Seuraavalla kaudella hän jäi seurassa kokonaan ilman peliaikaa.
Bjarni pelasi tanskalaisessa Silkeborg IF:ssä kaudet 2012–2015, jolloin seura putosi kahdesti Tanskan Superliigasta ja nousi sinne kerran. Hän pelasi 16 ottelua Superliigassa ja 12 ottelua 1. divisioonassa. Kesällä 2015 hän palasi FH Hafnarfjörðuriin ja voitti heti tulokaskaudellaan Islannin-mestaruuden tehtyään 19 pelaamassaan ottelussa kolme maalia. Hän pelasi seurassa neljä Eurooppa-liigan karsintaottelua kaudella 2015–2016.

Maajoukkue

Bjarni edusti Islantia 16-, 17-, 18-, 19- ja 21-vuotiaiden ikäluokissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Toistaiseksi ainoan A-maaottelunsa hän pelasi Valko-Venäjää vastaan helmikuussa 2008. Myös hänen veljensä Arnar Viðarsson ja David Viðarsson ovat pelaneet jalkapalloa ammattilaistasolla ja Islannin maajoukkueessa
Rusovatsakiipijä

Levinneisyys

Raitapyrstökiipijää tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 89 000 km². Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kolubara

Kolubara (serb. Колубарска област) on piirikunta Serbian länsiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 174 513.
Robin Wood

Robin Wood (23. helmikuuta 1931 Lontoo, Britannia – 18. joulukuuta 2009 Toronto, Kanada) oli kanadalainen elokuvakriitikko.
Wood opiskeli Cambridgen yliopistossa kirjallisuutta ja valmistui opettajaksi. Hänen merkittäviä teoksiaan on 1965 ilmestynyt Hitchcock-tutkielma Hitchcock's Films, joka oli ensimmäinen englanniksi julkaistu vakava tutkielma Hitchcockista. Sen jälkeen hän kirjoitti teoksia useista merkittävistä ohjaajista. Hän suhtautui elokuvaan hyvin syvällisesti, ja hänen näkemyksensä oli auteur-keskeinen. Hän itse piti itseään ennen kaikkea kriitikkona, kuten hän toteaa teoksessaan Personal Views (1976). Hänen pääteoksensa on Sexual Politics and Narrative Film: Hollywood and Beyond (1998).
Wood vieraili Jyväskylän kesässä 1966 ja Hitchcockin satavuotisseminaarissa 1999. Hänen sanotaan olleen suomalaisen nykymusiikin tuntija.
Konservatiivista perhe-elämää viettänyt Wood julkisti myöhemmin olevansa homoseksuaali ja toimi gay-aktivistina.
Indra (psytrance-artisti)

Indra, oikealta nimeltään Oshri Krispin on Israelista kotoisin oleva psytrance-artisti. Häneltä on ilmestynyt yksi pitkäsoitto, Killer Machine vuonna 2006.
Barguzinin piiri

Barguzinin piiri (ven. Баргузинский район, Barguzinski raion, burjaatiksi Баргажанай аймаг, Bargažanai aimag) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 18 553 neliökilometriä. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009).
Barguzinin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Pohjois-Baikalin ja Kurumkanin piireihin, idässä Bauntin evenkiläiseen piiriin, etelässä Pribaikaljen piiriin ja lännessä Baikaljärveen. Piiri käsittää Barguzinin ja Ikatin harjanteiden välillä sijaitsevan Barguzinin kattilalaakson eteläosan. Sen läpi virtaa Baikaliin laskeva Barguzin-joki.
Piiriin kuuluu Ust-Barguzinin kaupunkimainen taajama ja 9 maalaiskuntaa: Adamovo, Bajangol, Barguzin, Hilgana, Jubileinyi, Suvo, Tšitkan, Uljun ja Uro. Hallinnollinen keskus on Barguzinin kylä, josta on maanteitse 315 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on vain 0,2 % piirin väestöstä. Venäläisiä on 73,8 % ja burjaatteja 23,4 %.
Piirissä on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa maitoa, lihaa, perunaa ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kalanjalostusta.
Piirissä on lasten taidekoulu ja kaksi musiikkikoulua. Kulttuurilaitosten yhteydessä toimii kansanteatteri, perinneyhtyeitä ja kotiseutumuseoita. Nähtävyyksiin kuuluvat Kristuksen kirkastumisen katedraali Barguzinissa, Kristuksen syntymän kirkko Tšitkanissa sekä Barguzinin historialliset rakennukset. Seudulla sijaitsee Taka-Baikalian kansallispuisto.
Taisto Ahlgren

Taisto Olavi Ahlgren (15. helmikuuta 1943 Iitti – 7. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen tangolaulaja, joka nousi suosioon vuoden 1970 tangollaan "Pettäjän tie". Ahlgrenin samanniminen esikoisalbumi oli hänen uransa myydyin. Hän levytti kaikkiaan neljä albumia, lisäksi hänen kappaleistaan on ilmestynyt kokoelma. Ahlgren oli asianajaja Heikki Lampelan isäpuoli ja laulaja Taisto Tammen serkku.
Ahlgren aloitti työuransa automaalarioppilaana Kausalan Kiitokori Oy:ssa, josta siirtyi töihin Sirkus Sariolaan. Sirkuksessa hän esiintyi ensi kerran julkisesti. 1960-luvun alussa Ahlgrenista tuli Matti Lavin orkesterin solisti (yhtyeen hanuristi oli Heikki "Pedro" Hietanen). Ahlgren toimi solistina kaksi vuotta, ja hänet korvasi Tapani Kansa. Ahlgren sai levytyssopimuksen Finntone-yhtiöltä, mutta kokemattoman laulajan äänitykset epäonnistuivat. Hän alkoi opiskella laulua Ture Aran johdolla. Ahlgren esiintyi Kalle Palosen yhtyeessä ja samalla elätti itseään erikoisautomaalarina Oy Konela Ab:ssä. Loppuvuodesta 1967 hän voitti valtakunnallisen iskelmälaulukilpailun. Samoihin aikoihin hän sai pääosan Kuopion yhteisteatterin Mustalaisoperetissa. Joulukuussa 1969 Ahlgren levytti Scandian studiossa valssit "Pettäjän tie" ja "Elon polkuja". Näistä "Pettäjän tie" nousi listoille, ja vuonna 1971 Ahlgren alkoi keikkailla ammattimaisesti Aaro Söderbergin yhtyeen solistina.
Vuonna 1973 ilmestyi Ahlgrenin ensialbumi Pettäjän tie. Sitä on myyty yli 60 000 kappaletta, vaikkakaan kultalevyä sille ei koskaan ole myönnetty. Seuraavana vuonna Ahlgrenilta ilmestyi kaksikin albumia. Hänen viimeinen oma orkesterinsa Eero Kurjen orkesteri lopetti vuonna 1979, jonka jälkeen hän esiintyi eri yhtyeiden vierailijana. Surun kahleet vuonna 1980 oli Ahlgrenin uran viimeinen studioalbumi. Hän jatkoi laulamista vuoteen 1985, jolloin sydäninfarkti ja sitä seurannut ohitusleikkaus veivät Ahlgrenin sairauseläkkeelle. Hän kuitenkin jatkoi esiintymisiä satunnaisesti Lasse Hoikan ja Souvareiden keikoilla. Hyväntekeväisyystilaisuuksissa hän esiintyi elämänsä loppuun asti. Hänen tarkoituksenaan oli vielä levyttää hyvin treenaamansa "Nature Boy".
Ahlgren kompastui irtokiveen Helsingin Kalliossa kotinsa lähellä Kolmannen linjan katutyömaalla ja löi takaraivonsa kadunreunukseen. Ahlgren kuoli saamiinsa vammoihin myöhemmin sairaalassa. Kuollessaan hän oli 65-vuotias.
HMCS Matane

Kanadan laivasto

HMCS Matane saapui 13. marraskuuta 1943 Halifaxiin ja se aloitti kouluttautumisen St. Margaret's Bayssä. Koulutus päätettiin Bermudalla. Alus liitettiin huhtikuussa 1944 Londonderryssä 9. saattajaryhmään johtoaluksena, minkä jälkeen se oli pääasiassa partiotehtävissä Britteinsaarten vesillä. Alus upotti 22. huhtikuuta yhdessä HMCS Swansean kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-311.
Alus osallistui Normandian maihinnousuun. Siihen osui 20. heinäkuuta Brestin edustalla liitopommi. HMCS Meon hinasi pahoin vaurioituneen aluksen Plymouthiin. Oltuaan kahdeksan ja puoli kuukautta korjattavana Dunstaffnagessa Skotlannissa alus siirrettiin koulutettavaksi Tobermoryyn, kunnes se suojasi 13. toukokuuta 1945 Greenockista saattueen JW67 Neuvostoliittoon. Alus joutui kuitenkin erkanemaan saattueesta 16. toukokuuta saattaakseen neljätoista antautunutta sukellusvenettä Trondheimistä Loch Eribolliin. Kesäkuussa käväistyään Gibraltarilla alus matkasi Londonderrystä Halifaxin kautta Esquimaltiin, jonne se saapui heinäkuussa. Alus poistettiin 11. helmikuuta 1946 palveluksesta.
Alus sijoitettiin reserviin, kunnes se myytiin vuonna 1947. Alus upotettiin Oyster Bayhin aallonmurtajaksi vuonna 1948.
Carl Steenstrup

Carl Steenstrup (s. 1934 Vaasa) on tanskalainen kääntäjä ja kirjailija. Hän kääntää japanilaista kirjallisuutta tanskaksi. Steenstrup on Japanin historian professori Münchenin yliopistossa. Hän on kirjoittanut lukuisia Japani-aiheisia kirjoja.
Petteri Punakuono

Petteri Punakuono (engl. Rudolph the Red-Nosed Reindeer) on populaarikulttuurissa esiintyvä kuvitteellinen punakuonoinen poro, jonka oletetaan vetävän Joulupukin rekeä jouluisin yhdessä muiden porojen kanssa.
Alun perin Petteri Punakuono oli Robert L. Mayn chicagolaiselle Montgomery Ward -tavaratalolle keksimä hahmo, joka esiintyi lapsille joulun alla jaetussa värityskirjassa. ”Rudolf”-porohahmo esiintyi ja tuli tunnetuksi myös samannimisessä joululaulussa, jonka sävelsi Johnny Marks vuonna 1949. Laulussa poron nenä loistaa pimeässä punaisena valaisimen tai lampun tapaan. Gene Autryn levyttämää versiota myytiin pari miljoonaa kappaletta vuonna 1949.
Sittemmin laulun tarinan mukaan on tehty myös muun muassa sarjakuvia ja piirroselokuvia. Yleensä Petteri kuvataan yhtenä etummaisista poroista ja johtajaporona joulupukin rekivaljakossa. Vaurastunut Robert L. May irtisanoutui vuonna 1952 Montgomery Wardin palveluksesta ja keskittyi hoitamaan porohahmonsa tekijänoikeuksista syntynyttä liiketoimintaa.

Spekulaatio sukupuolesta

Urosporot eli hirvaat pudottavat sarvensa kiima-ajan eli rykimän jälkeen alkutalvesta, mutta vaatimet eli naarasporot vasta kevättalvella tai vasonnan jälkeen keväällä. Petteri Punakuono on jouluisissa kuvissa usein sarvipäinen, mikä viittaisi naaraspuolisuuteen. Toisaalta poromiehet käyttävät ajoporoina kuohittuja urosporoja, jotka eivät pudota sarviaan, joten Petteri voisi näin olla koiraspuolinenkin. Hahmon nimi viittaa joka tapauksessa miespuolisuuteen.

Vaikutus asenteisiin poronlihaa kohtaan

Varsinkin Englannissa porot yhdistetään vahvasti jouluun, ja sen vuoksi esimerkiksi Lidlin myymästä poronlihasta on noussut siellä useana vuonna kohu. Brittiläisten eläinaktivistien mukaan "Joulun taika tuhoutuu" ja "Ajatus siitä, että Petteri Punakuono on teurastettu ja leikelty pihveiksi on vastenmielinen". (2010) Myös vuonna 2012 nousi kohu poronlihapihveistä, kun raivostuneet vanhemmat syyttävät kauppaketjua "joulun taian pilaamisesta": »Jos minun pikkutyttöni näkee tämän, hän huolestuu, että poro ei pysty tuomaan hänelle lahjoja tänä vuonna, koska sillä ei ole enää jalkoja» ja »Et halua mitään sellaista lapsillesi kun he odottavat innolla joulua ja laulavat Petteri Punakuonoa».
Ekvivalenttipiste

Ekvivalenttipiste on kemiallinen termi, joka liittyy yleensä titraukseen. Ekvivalenttipisteessä hapon ja emäksen määrät ovat samassa suhteessa. Graafisesti pisteen voi havaita titrauskäyrässä pisteessä, jossa suuri pH muutos tapahtuu pienen tilavuuden lisäyksen seurauksena, ns. pystysuoran keskikohta. Titrauksessa tiputellaan esimerkiksi emästä happoon, kunnes saavutetaan ekvivalenttipiste, jossa liuoksen pH muuttuu äkisti, tässä esimerkissä siis happamasta emäksiseksi. Riippuen käytettävistä reagensseista liuoksen ekvivalenttipiste- tai pisteet vaihtelevat. Ekvivalenttipistettä hyödynnetään mm. puskuriliuoksien valmistukseen, ainemäärän-, massan- tai konsentraation määritykseen.
Jordan Eberle

Ura

Regina Kingsin kasvattama Eberle siirtyi Albertan paikallisesta juniorisarjasta AMHL:stä WHL-joukkue Regina Patsiin kaudeksi 2006–2007. Kaudella 2007–2008 hänet valittiin WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Edmonton Oilers varasi Eberlen ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana kesällä 2008. Kaudella 2009–2010 Eberle valittiin WHL:n (Four Broncos Trophy) ja koko CHL:n vuoden pelaajaksi. Hänet valittiin myös uudelleen WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. 
Maaliskuussa 2009 Eberle teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmontonin kanssa.  Hän pelasi AHL-joukkue Springfield Falconsissa jo samana keväänä 27. maaliskuuta 2009.  29. maaliskuuta syntyi ensimmäinen maali.  Kaudella 2009–2010 Eberle pelasi vielä lähinnä WHL:ssä, mutta pelasi taas maaliskuussa 2010 AHL:ssä. Koska Eberle ei debytoinut NHL:ssä vielä kaudella 2009–2010, hänen tulokassopimuksensa kestää kevääseen 2013.
Kausi 2010–2011 oli Eberlen tulokaskausi NHL:ssä. Hän teki 69 runkosarjaottelussa tehot 18+25=43, jotka riittivät Oilersin sisäisen pistepörssin voittoon. Eberle teki NHL-uransa avausmaalin jo hänen uransa ja joukkueen kauden ensimmäisessä ottelussa 7. lokakuuta 2010 Calgary Flamesin Miikka Kiprusoffin taakse.

Muuta

Eberlen serkku Derek on entinen AHL:ssä pelannut jääkiekkopuolustaja. Jordanin pikkuveli Dustin Eberle (s. 1992) pelaa SJHL-joukkue Melville Millionairesissa.
Spassk-Dalni

Historia

Spassk-Dalnin alueelle muuttivat ensimmäiset venäläiset vuonna 1886 ja Spassk-Dalni perustettiin vuonna 1917. Venäjän sisällissodan aikaan alueella käytiin kovia taisteluita valkoisten ja punaisten välillä. Neuvostoaikana alueella valmistettiin sementtiä.

Matkailu

Spassk-Dalnissä on paljon nähtävää. Sinne on rakennettu yli 20 muistomerkkiä sisällissodasta ja toisesta maailmansodasta.
Geofysiikka

Geofysiikka on maapalloa ja ilmakehää sekä Maan vaikutuksessa olevaa lähiavaruutta tutkiva fysikaalinen tiede. Esimerkkejä geofysiikan tutkimusalueista ovat muun muassa maanjäristysten ennustaminen, painovoiman vaihtelut Maan pinnalla, Maan magneettikentän muutokset, järvien vedenlaatu tai pohjavesivarojen kartoitus.
Erityisesti geofysiikan tietoja tarvitaan nykyään ympäristöongelmien ratkaisemiseen ja ilmastonmuutoksen vaikutuksien arvioimiseen. Niillä on merkitystä myös muunlaisten katastrofien tutkimisessa (maanjäristykset, tulivuorten purkaukset, öljyonnettomuudet) ja niiden vaikutusten ehkäisyssä. Toisaalta geofysiikan tiedot auttavat esimerkiksi uusien öljy- ja malmiesiintymien etsimisessä, jotka työllistävätkin suuren osan geofyysikoista. Tämäntyyppistä geofysiikan käyttöä kutsutaan sovelletuksi geofysiikaksi.
Suomessa geofysiikkaa voi opiskella pääaineena Helsingin yliopistossa ja Oulun yliopistossa. Helsingissä voi suorittaa geofysiikasta sekä alemman että ylemmän korkeakoulututkinnon.

Historia

Varhaisimmat geofysikaaliset tiedot ja mittaukset liittyivät merenkulkuun ja maatalouteen. Esimerkiksi muinaisen Egyptin maanviljelylle tärkeitä Niilin tulvia on kirjattu muistiin jo kahden tuhannen vuoden ajan. Omaksi tieteenalakseen geofysiikka erkani 1800-luvulla, jolloin aloitettiin geofysikaalisten ilmiöiden järjestelmällinen havainnointi. Havaintojen pohjalta kehittyivät teoriat, joiden tutkimusta on edesauttanut etenkin tietotekniikan kehitys.
Nykyään geofyysikoiden kansainvälinen kattojärjestö on International Union of Geodesy and Geophysics (IUGG). Euroopassa vastaava järjestö on European Geophysical Society (EGS).
Gian Carlo Menotti

Gian-Carlo Menotti (7. heinäkuuta 1911 – 1. helmikuuta 2007) oli italialaissyntyinen, mutta Yhdysvalloissa asunut klassisen musiikin säveltäjä ja libretisti. 
Menotti aloitti säveltämisen seitsemänvuotiaana. Hän sävelsi ensimmäisen oopperansa yksitoistavuotiaana. Menotti kirjoitti libreton siihen itse. Hän alkoi opiskella musiikkia konservatoriossa Milanossa vuonna 1923. Isänsä kuoleman jälkeen Menotti muutti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin. Menottin ensimmäinen täysimittainen ooppera The Consul esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1950.
Menotti oli erikoistunut oopperoiden säveltämiseen. Hän teki muutaman italiankielisenkin oopperan, mutta suurin osa hänen oopperoistaan on englanninkielisiä. Menotti kirjoitti kaikkiin oopperoihinsa libreton itse. Menotti sävelsi myös muun muassa baletteja ja pianokonserton. Omien teostensa lisäksi Menotti kirjoitti librettoja muun muassa Samuel Barberin oopperoihin. Barber oli Menottin elämänkumppani 30 vuoden ajan. 
Menotti kuoli 95-vuotiaana sairaalassa Monacossa, jossa hänellä oli koti.