Malaysia Airlinesin lento 370

Lentokone

Lento 370 lennettiin Boeing 777-2H6ER -koneella. Koneen sarjanumero on 28420 ja rekisteritunnus 9M-MRO. Kone on 404. valmistettu Boeing 777. Se lensi ensilentonsa 14. toukokuuta 2002, ja se toimitettiin uutena Malaysia Airlinesille 31. toukokuuta 2002. Lentokoneessa on kaksi Rolls-Royce Trent 892 -moottoria, ja se voi kuljettaa 282 matkustajaa. Kone 9M-MRO oli kulkenut 53 460 lentotuntia ja 7 525 sykliä, eikä ollut aiemmin osallisena merkittävissä ongelmatapauksissa.
Lentoyhtiön toimitusjohtajan mukaan turmakoneen siivenkärki oli katkennut vuonna 2012, ja noin metri kärkeä oli repeytynyt. Kone kuitenkin korjattiin lentokuntoon, ja se sai luvan lentoihin.
Boeing 777 -konetyyppiä pidetään turvallisuushistoriansa puolesta lähes virheettömänä ja se onkin turvallisuudeltaan yksi parhaista. Konetyypin ensimmäinen kaupallinen lento tehtiin kesäkuussa 1995, minkä jälkeen 777-konetyypille on tapahtunut vain neljä vakavaa onnettomuutta: Tammikuussa 2008 muutama matkustaja loukkaantui, kun polttoaineputkien jäätyminen ja siitä johtunut polttoaineensyöttöhäiriö aiheutti British Airwaysin lennon 38 moottoritehojen loppumisen ja kone teki pakkolaskun Lontoon Heathrow’n lentokentälle. Vuonna 2011 Kairon lentoasemalla pysähdyksissä olleessa EgyptAirin koneen ohjaamossa syttyi tulipalo. Onnettomuus ei vaatinut kuolonuhreja. Heinäkuussa 2013 kolme matkustajaa kuoli ja 181 loukkaantui, kun Asiana Airlinesin lento 214 epäonnistui laskeutumisessa San Franciscon kansainväliselle lentoasemalle. Vuoden 2014 heinäkuussa 298 ihmistä sai surmansa kun Malaysia Airlinesin lento 17 ammuttiin alas Ukrainan ilmatilassa.

Koneen reitin muutos

Kone nousi Kuala Lumpurin kansainväliseltä lentoasemalta 8. maaliskuuta 2014 kello 0.41. Se oli matkalla Pekingin kansainväliselle lentoasemalle. Kone oli yhteydessä lennonjohtoon paikallista aikaa klo 1.19, mutta sen toisiotutkasignaali katosi klo 1.22. Koneen toisiotutkavastain joko sammui tai se sammutettiin. Tällöin kone oli Etelä-Kiinan meren yllä ja sen kurssi oli koilliseen kohti Pekingiä.
Malesian armeijan lähteiden mukaan koneesta saatiin tutkahavaintoja sen jälkeen, kun se katosi lennonjohtojen tutkista. Kone muutti oletettavasti kurssia Kota Bharun jälkeen, ja laski korkeutta. Lentokoneen toisiotutkalähetin ei ollut päällä, joten se ei näkynyt siviililennonjohdolle. Lisäksi turmakone matkasi sotilaslähteiden mukaan vielä 500 kilometriä Malakansalmeen viimeisen yhteydenoton jälkeen.
Koneen ACARS-kommunikaatiojärjestelmä lähetti neljä tuntia koneen katoamisen jälkeen signaaleja, jotka satelliitit havaitsivat. Viimeinen varmistettu signaali oli Malesian aikaa kello 8.11, noin 7,5 tuntia katoamisen jälkeen. Viranomaiset saivat määritettyä ACARS-signaalin perusteella koneen oletetun sijainnin keskelle Intian valtamerta, Perthin länsipuolelle.

Koneen kohtalo

Malesian pääministeri Najib Razakin 24. maaliskuuta 2014 antaman tiedotteen mukaan tuoreimmat satelliittitiedot ja analyysit viittaavat siihen, että lento MH370 syöksyi toistaiseksi tuntemattomasta syystä Intian valtamereen. Yksikään lentokoneen matkustaja tai miehistön jäsen ei selvinnyt onnettomuudessa.
Tapausta selvittänyt malesialainen tutkijaryhmä julkisti 500-sivuisen raporttinsa kesällä 2018. Varmoja tietoja raportissa oli vähän, mutta useita huhuja ja salaliittoteorioita voitiin kumota. Raportin mukaan koneen kapteeni ja perämies olivat levänneitä eikä heidän taustoistaan löytynyt mitään taloudellista, emotionaalista tai psyykkistä kuormitusta. Kone oli hyvässä kunnossa ja se oli huollettu ohjeiden mukaan. Yksikään tiedustelupalvelu ei kaksinkertaisen tarkistuksenkaan jälkeen löytänyt yhdenkään matkustajan taustoista mitään epäilyttävää.
Tutkijoiden mukaan oli kuitenkin varmaa, että joku oli koneen ohjaimissa sen poiketessa reitiltään. Siten poikkeamista ei aiheuttanut tekninen vika tai autopilotti. Koneen reitti vaikutti tarkoin harkitulta. Viimeisen yhteydenoton jälkeen kone kääntyi jyrkästi vasemmalle, ylitti Malesian, kaarsi loivasti oikealle ja jatkoi matkaansa Thaimaan ja Indonesian välillä ennen kääntymistään kohti etelää. Kone lensi Andamaanienmeren yllä niin kaukana rannikoilta kuin mahdollista, ehkä välttääkseen tutkat.
Koneessa oli polttoainetta 7,5 tunnin lentoa varten, kun matka Kuala Lumpurista Pekingiin olisi kestänyt aikataulun mukaan 5,5 tuntia. Kun koneesta saatiin viimeinen, jo heikko signaali, se oli ollut ilmassa seitsemän tuntia ja 38 minuuttia. Siten tutkijoiden mukaan todennäköisin syy koneen putoamiseen oli polttoaineen loppuminen.
Mikään terroristiorganisaatio ei ole ottanut vastuuta tapauksesta, eikä terrorismista ole tutkijoiden mukaan muitakaan viitteitä.
Malesian hallinnon ja Australian liikenneturvallisuusviraston virallisen teorian mukaan koneessa syntyi jonkinlainen paniikki, joka esti kommunikoinnin. Matkustajat ja miehistön jäsenet menettivät tajuntansa ennen kuin laskeutumispaikkaa ehdittiin löytää, ja kone jatkoi autopilotilla matkaansa kohti tuhoaan.

Koneen etsintä

Kadonneen koneen etsinnästä tuli epätoivoinen tehtävä, sillä haravoitava alue oli laajuudeltaan satojatuhansia neliökilometrejä ja meren syvyys  useita kilometrejä. Myös näköhavaintoja koneesta pidettiin epätodennäköisinä, sillä oletetulla katoamisalueella liikennöi vain satunnaisia rahtilaivoja. Virallinen etsintäoperaatio aloitettiin Australian johdolla kymmenen päivän kuluttua matkustajakoneen katoamisesta.
29. heinäkuuta 2015 mahdollisesti koneen siiven osa löydettiin Madagaskarin lähellä olevalta Réunionin saarelta, joka sijaitsee noin 3 000 kilometrin päässä uskotusta onnettomuuspaikasta. Osa kuljetettiin Toulouseen tutkittavaksi. 3. syyskuuta Ranskan syyttäjät vahvistivat osan olevan onnettomuuskoneesta, sillä huoltonumerot täsmäsivät.
Lisää kadonneen koneen pikkuosia löytyi Mosambikin rannikolta joulukuussa 2015 ja Etelä-Afrikan rannikolta maaliskuussa 2016. Kappaleiden löytöpaikat olivat linjassa koneen oletetun putoamispaikan ja merivirtojen vaikutuksista tehtyjen laskelmien kanssa.
Koneen etsinnät päätettiin lopettaa tilapäisesti 17. tammikuuta 2017.
10. tammikuuta 2018 amerikkalainen Ocean Infinity -yhtiö ilmoitti aloittavansa uudelleen koneen etsinnät.
29. toukokuuta 2018 Ocean Infinityn etsintä päättyi tuloksettomana tutkittuaan 86 000 neliökilometrin alueelta merenpohjaa paikoin jopa 6 km syvyydessä. Muita yksityisiä tai virallisia etsintöjä ei ole suunniteltu.

Miehistö

Kaikki miehistön jäsenet olivat Malesian kansalaisia. Lennon kapteeni oli 53-vuotias Zaharie Ahmad Shah. Hän tuli töihin Malaysia Airlinesille vuonna 1981 ja hänellä oli 18 365 tunnin lentokokemus. Perämies oli 27-vuotias Fariq Abdul Hamid, joka työskenteli lentoyhtiölle vuodesta 2007, ja oli kerännyt 2 763 lentotuntia. Myös Fariq oli pätevä lentämään Boeing 777 -konetta suoritettuaan simulaattorikoulutuksensa.

Varastetut passit

Kaksi varastetuilla passeilla liikkunutta miestä ilmoitettiin matkustajaluetteloon, 61-vuotias itävaltalainen ja 37-vuotias italialainen. Miehet eivät kuitenkaan koskaan nousseet koneeseen, ja tutkimuksissa he kertoivat että heidän passinsa oli varastettu vuosina 2012 ja 2013. Interpol ilmoitti, että molemmat passit oli listattu kadonneiden ja varastettujen passien tietokantaan. Malesian sisäministeri, Ahmad Zahid Hamidi arvosteli maansa maahanmuuttoviranomaisia, koska nämä eivät ilmeisesti estäneet miehiä liikkumasta väärillä passeilla.
Miehille ostettiin yhdensuuntaiset liput puhelimen välityksellä Bangkokista ja ne maksettiin käteisellä. Kaksi matkustajaa tunnistettiin myöhemmin Iranin kansalaisiksi, yksi 19-vuotias ja toinen 29-vuotias. He molemmat saapuivat Malesiaan 28. helmikuuta käyttämällä kelvollisia Iranin passeja. Interpolin mukaan ei siis ole syytä epäillä, että ainakaan nämä kaksi miestä olisivat tehneet terrori-iskun. Miesten uskotaan olleen turvapaikanhakijoita.