google/wiki40b huggingface dataset:
Michael Davitt

Michael Davitt (25. maaliskuuta 1846 Straide, Mayon kreivikunta – 31. toukokuuta 1906 Dublin) oli irlantilainen poliitikko, joka perusti vuonna 1879 maanvuokraajien etuja puolustaneen Irlannin maaliiton (Irish Land League).
Davittin omat vanhemmat olivat köyhiä maanvuokraajia, jotka häädettiin mailtaan hänen ollessaan lapsi. Davitt joutui menemään 10-vuotiaana töihin lancashirelaiseen puuvillakehräämöön, jossa hän vuotta myöhemmin menetti oikean käsivartensa työonnettomuudessa. Hän elätti sen jälkeen itsensä kirjapainoapulaisena ja lehdenmyyjänä. Davitt liittyi vuonna 1865 feeniläiseen salaseuraan, Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB) ja kohosi 1868 sen sihteeriksi. Hän jäi vuonna 1870 kiinni Lontoossa aseiden toimittamisesta Irlantiin ja sai 15 vuoden vankeustuomion. Hänet vapautettiin armahduksella joulukuussa 1877. Vankila-aikanaan Davitt oli kehitellyt ajatusta feeniläisten aktivismin ja Charles Parnellin johtaman parlamentaarisen itsehallintoliikkeen yhdistämisestä uudenlaiseksi poliittiseksi liikkeeksi. Vapauduttuaan hän matkusti ensin IRB:n edustajana Yhdysvaltoihin. Siellä hän sai vaikutteita Henry Georgen teorioista, joiden mukaan viljelymaan keskittynyt omistus ja köyhyys olivat yhteydessä toisiinsa.
Davitt perusti Irlannin maaliiton vuonna 1879, jolloin Irlantia uhkasi jälleen nälänhätä huonon sadon vuoksi. Liiton tavoitteena oli lievittää maanvuokraajien köyhyyttä takaamalla heille pysyvä hallintaoikeus maahan, kohtuulliset vuokrat sekä oikeus myydä vapaasti hallintaoikeutensa eteenpäin. Järjestö vastusti varsinkin suurmaanomistusta, jossa maanomistajat eivät lainkaan asuneet omistamillaan tiloilla. Davittin pyynnöstä Parnell ryhtyi tukemaan maaliittoa ja kiersi Pohjois-Amerikassa keräämässä rahoitusta sen toiminnalle. Yhteistyö Parnellin kanssa johti siihen, että Davitt erotettiin vuonna 1880 IRB:n johdosta. Davitt joutui olemaan uudelleen vankeudessa kansankiihotuksesta tuomittuna helmikuusta 1881 toukokuuhun 1882 sekä neljän kuukauden ajan vuonna 1883. Hänet valittiin vuonna 1882 parlamenttiin Meathista, mutta hänen paikkansa evättiin koska hän oli tuolloin vankilassa. Myöhemmin Parnell ja Davitt ajautuivat erimielisyyksiin, koska Parnell ei hyväksynyt Davittin ajamaa georgistista maareformia. Kun niin sanottu Irlantilainen puolue hajosi vuonna 1890 Parnellin toimintaa eräässä avioerojutussa koskeneeseen kiistaan, Davitt asettui vastustamaan Parnellin jatkamista puolueen johtajana.
Davitt valittiin uudelleen alahuoneeseen vuoden 1892 vaaleissa Pohjois-Meathin edustajana, mutta vaalin tulos kumottiin, koska häntä tukeneiden kirkon edustajien katsottiin syyllistyneen väärinkäytöksiin. Hänet valittiin jo seuraavana vuonna uudelleen Corkista, mutta maineensa ja henkilökohtaisen taloutensa kärsittyä edelliseen vaaliin liittyneessä oikeusprosessissa hän erosi melkein heti parlamentista. Vuosina 1895–1899 hän edusti parlamentissa Etelä-Mayoa, mutta erosi jälleen, tällä kertaa protestiksi buurisodalle. Davittin teoksista huomattavana on pidetty varsinkin vuonna 1904 ilmestynyttä The Fall of Feudalism in Ireland.
Ei sanaakaan

Juoni

Margot Beckin (Marie-Josèe Croze) uskotaan joutuneen sarjamurhaajan uhriksi vuosia sitten. Murhaaja on joutunut kiinni, muttei ole tunnustanut Margot’n murhaa. Eräänä päivänä Margot'n miehen, lastenlääkäri Alexandre Beckin (François Cluzet) elämässä alkaa tapahtua outoja. Onko hänen vaimonsa sittenkin yhä elossa?

Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Pertti Avola piti elokuvaa jahkailevana ja ylipitkänä trillerinä, jossa on paljon kuolleita kohtia, selittelevää puhetta ja pateettista tunteellisuutta. MTV3:n Atso Suopanki piti François Cluzet’n näyttelijäntyöstä ja tarinan hyvin rakennetusta ja ennalta-arvaamattomasta kuljetuksesta.
Charles Lightoller

Charles Herbert Lightoller (30. maaliskuuta 1874 – 8. joulukuuta 1952) tunnetaan parhaiten huono-onnisen postilaiva RMS Titanicin toisena perämiehenä. 
Lightollerin vuoro komentosillalla loppui tuntia ja neljääkymmentäviittä minuuttia ennen törmäystä jäävuoreen. Hän oli hytissään kun laiva törmäsi jäävuoreen ja neljäs perämies Boxhall myöhemmin kiiruhti hakemaan hänet hytistään kannelle. Tajuttuaan tilanteen Lightoller alkoi välittömästi avustaa matkustajien laittamisessa pelastusveneisiin. Hän johti pelastusveneiden vesillelaskua paapuurin puolella, kun taas ensimmäinen perämies William Murdoch oli vastuussa tyyrpuurin puolella.
Lightoller tulkitsi ”naiset ja lapset ensin” -käskyä tiukemmin kuin muut pelastusveneitä lastanneet Titanicin upseerit ja kieltäytyi päästämästä miespuolisia matkustajia lainkaan pelastusveneisiin, vaikka niihin olisi jäänyt tyhjiä paikkoja. Hän johti viimeksi pelastuslautta B:n valmistelua, kunnes kannelle tulvinut vesi vei sen mukanaan, minkä seurauksena hän joutui veden alle. Lightoller nousi myöhemmin pintaan ja ui ympärikääntyneen pelastuslautta B:n luo ja sai otteen veneestä samalla kun laivan etummainen savupiippu romahti luoden suuren aallon, joka pyyhkäisi ympärikääntyneen veneen matkustajineen kauemmaksi laivasta. Lightoller ja muut pelastuslautta B:n päälle kiivenneet pelastettiin lopulta veneeseen 12, josta hän nousi kaikista viimeisenä matkustajana Carpathialle. Turman jälkeen Lightoller todisti onnettomuudesta Christian Science Journalille kiittäen Jumalaa pelastumisestaan. Lightoller kirjoitti myöhemmin päiväkirjan kokemuksistaan Titanicilla.
Myöhemmin Lightoller toimi RMS Oceanicin perämiehenä ja Kuninkaallisessa laivastossa ensimmäisessä maailmansodassa. Lightoller oli myöhemmin osallisena Dunkirkin operaatiossa avustamassa sotilaiden evakuointia Ranskasta. Lightoller kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1952 78-vuotiaana. Hänen ruumiinsa tuhkattiin ja siroteltiin Mortlake Crematoriumiin Richmondiin, Lontooseen.
Vuoden 1997 elokuvassa Titanic Lightolleria näytteli Jonathan Phillips. Elokuvassa Lightoller nähdään varoittamassa kapteeni Smithiä jäävuoren havaitsemisesta ja pitämässä kiinni pelastuslautta B:stä etummaisen savupiipun romahdettua.
Jean Fritz

Jean Guttery Fritz (16. marraskuuta 1915 Hankou, Kiina – 14. toukokuuta 2017 Sleepy Hollow, New York) oli yhdysvaltalainen lastenkirjailija. Hän syntyi lähetystyöntekijöille Hankoussa ja asui siellä 12-vuotiaaksi. Hänelle syntyi myös sisko Miriam, kun hän oli 11-vuotias, mutta vauva kuoli viikon vanhana.
Fritz valmistui Massachusettsin Wheaton Collegesta vuonna 1937. Hän meni vuonna 1941 naimisiin Michael Fritzin kanssa. Parille syntyivät lapset David ja Andrea. Fritz työskenteli paitsi kirjailijana, myös kirjastoalalla. Hänen esikoisteoksensa, Bunny Hopwell’s First Spring, julkaistiin vuonna 1954. Aiemmin häneltä oli ilmestynyt lukuisia novelleja lehdessä. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu historiallinen romaani The Cabin Faced West (1958) sekä omaelämäkerta Homesick, My Own Story (1982).
Fritzille myönnettiin Newbery Honor vuonna 1983 ja Laura Ingalls Wilderin mitali vuonna 1986. Vuonna 2003 hän sai National Humanities Medalin.
Sergei Afanasjev (moottoriurheilija)

Sergei Andrejevits Afanasjev (ven. Сергей Андреевич Афанасьев, s. 25. maaliskuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen moottoriurheilija.
Afanasjev aloitti Formula uransa vuonna 2003 kilpailemalla Formula RUS -sarjassa. Tuona vuonna hän voitti kolme kilpailua ja otti sarjan mestaruuden. Hän osallistui samana vuonna kahdeksaan Formula Renault Monza kilpailuun BVM Minardi Junior Team -tallissa sijoittuen sarjan 13:ksi. Seuraavan vuonna Afanasjev osallistui Formula Renault 2.0 Saksan sarjaan. Hän sijoittui sarjan kymmenenneksi. Hän ajoi myös 13 kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen parhaimmillaan kilpailussa neljänneksi. Sarjan loppupisteissä hän oli 24:s. Vuonna 2006 Afanasjev ajoi Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa. Hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi saman vuonna Formula Renault 2.0 Suisse-sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi.
Vuonna 2007 Afanasjev osallistui Formula 3 Eurosarjaan. Hän ei saanut sarjasta pisteitä. Vuonna 2008 Afanasjev siirtyi International Formula Master-sarjaan sijoittuen siellä sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna kahdeksan kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Afanasjev jatkoi Formula Master -sarjassa kaudella 2009 sijoittuen sarjan toiseksi.
Vuonna 2010 Afanasjev ajoi FIA Formula 2 -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2011 Afanasjev ajoi Auto GP -sarjassa DAMS-tallissa. Siellä hän sijoittui niin ikään sarjan kolmanneksi. Vuonna 2012 Afanasjev kilpailee FIA GT1 Championship -sarjassa.
Toini Topelius

Elämäkerta

Toini Topeliuksen vanhemmat olivat kirjailija Zacharias Topelius ja Emilie Lindqvist. Hän kävi yhdessä sisarensa Evan kanssa Ruotsalaista Rouvasväenkoulua ja opiskeli sitten taideaineita Tukholmassa. Toini Topelius kärsi heikentyneestä kuulosta ja hän omistautuikin pääasiassa kirjallisille töilleen.
Toini Topelius julkaisi ruotsinkielistä Nya Trollsländan -lastenlehteä yhdessä Aleksandra Gripenbergin kanssa vuosina 1885-1892 ja Alta Dahlgrenin kanssa 1891-1892. Hän julkaisi myös suomenkielistä Tilhi -lehteä. Naisasialiikkeessä mukana ollut Topelius kirjoitti Helsingin päivä- ja aikakauslehtiin 1880-luvulta alkaen naisasiaan ja siveellisyyskysymyksiin liittyneitä artikkeleita. Hän julkaisi myös matkakirjeitä ja toimi nuortenkirjojen arvostelijana. Topeliuksen romaani I utvecklingstid (1889) oli Suomen ensimmäisiä julkaistuja tyttökirjoja ja hän julkaisi myös useita satukokoelmia.
Toini Topelius muutti 1890-luvun lopulla Norjaan, jossa hän asui loppuelämänsä vuodet.
Anshelm Kannisto

Anders Anshelm (A.A.) Kannisto aik. Käck (6. maaliskuuta 1876 Joroinen – 14. maaliskuuta 1930 Mikkeli) oli puutarhuri, asioitsija ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Kannisto toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1910. Hänet valittiin kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä.
Torppareiden Gustaf Johan Käckin ja Gustava Vilhelmina Braskin poika Anshelm työskenteli puutarhurina Joroisissa ja Säämingissä vuoteen 1908. Tuona vuonna hän aloitti Mikkelin työväentalon vahtimestarina.
Vuonna 1918 Kannisto vangittiin poliittisista syistä. Vankeuden jälkeen hän työskenteli SDP:n Mikkelin piirin piirisihteerinä ja asioitsijana kuolemaansa saakka.
Kannisto oli naimisissa Maria Silvennoisen kanssa.
Prosteettinen ryhmä

Prosteettinen ryhmä on aminohapoista koostumaton proteiinin osa eli ei-proteiiniosa. Prosteettinen ryhmä voi olla orgaaninen (kuten vitamiini, sokeri, lipidi) tai epäorgaaninen (kuten metalli-ioni). Prosteettiset ryhmät sitoutuvat proteiiniin usein kovalenttisesti. Niillä on usein tärkeä rooli monien proteiinien, kuten entsyymien, toiminnassa. Hemoglobiinin hemiryhmä on hyvä esimerkki prosteettisesta ryhmästä. Proteiinia, jolla ei ole sille kuuluvaa prosteettista ryhmää, kutsutaan apoproteiiniksi. Proteiinia, johon on kiinnittynyt sille kuuluva prosteettinen ryhmä, kutsutaan holoproteiiniksi.
Prosteettisia ryhmiä kutsutaan joskus myös koentsyymeiksi tai kofaktoreiksi, koska ne ovat välttämätömiä proteiinin toiminnalle. Entsyymeissä prosteettisilla ryhmillä on osuutta aktiivisessa kohdassa jollain tavoin. Orgaanisista prosteettisista ryhmistä esimerkkejä ovat vitamiinien johdokset: tiamiinin johdos tiamiinipyrofosfaatti, pyridoksiinin johdos pyridoksaalifosfaatti ja B₁₂-vitamiinin johdokset adenosyylikobalamiini ja metyylikobalamiini. Vitamiinien osuus entsyymien toiminnassa on siten yksi tärkeä syy niiden tärkeyteen hyvässä ruokavaliossa. Epäorgaaniset prosteettiset ryhmät ovat usein siirtymämetallien ioneja kuten rauta (esimerkiksi sytokromi c oksidaasin ja hemoglobiinin hemiryhmissä), sinkki (esimerkiksi karbonianhydraasissa ja alkoholidehydrogenaasissa), magnesium (esimerkiksi joissakin kinaaseissa) ja molybdeeni (esimerkiksi nitraattireduktaasissa).
Richard Bonynge

Richard Bonynge (s. 29. syyskuuta 1930 Sydney) on australialainen kapellimestari. Hän opiskeli aluksi pianonsoittoa ja esitti 14-vuotiaana Griegin pianokonserton a-mollissa. Hän sai opetusta muun muassa Herbert Fryeriltä Lontoon Royal College of Musicissa.
Bonynge alkoi säestää sopraano Joan Sutherlandia, ja vuonna 1954 hän meni tämän kanssa naimisiin. Tämä suhde sai Bonyngen tutkimaan bel canto -ohjelmistoa. Hän debytoi kapellimestarina vuonna 1962 Santa Cecilian orkesterin kanssa Roomassa. Vuonna 1963 hän johti Gounod'n Faustin esityksen Vancouverissa ja Bellinin Unissakävelijän esityksen San Franciscossa. Hän teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1964 johtamalla Bellinin Puritaanien esityksen. Vuonna 1965 Bonynge palasi Sutherlandin kanssa Australiaan, jossa hänestä tuli Sutherland-Williamson International Grand Opera Companyn musiikillinen johtaja.
Vuonna 1966 Bonynge debytoi Metropolitan-oopperassa johtamalla Donizettin Lucia di Lammermoorin esityksen, jossa Sutherland esitti nimiroolin. Vuosina 1974–1978 Bonynge toimi Vancouverin oopperan taiteellisena johtajana ja vuosina 1975–1986 Australian oopperan musiikillisena johtajana. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1977.
Bonynge on tutkinut Bellinin teosten lisäksi ajan ranskalaista oopperaa ja säveltänyt kadensseja, joita ovat käyttäneet monet laulajat, kuten Sutherland.
David Stirling

Sir Archibald David Stirling (15. marraskuuta 1915 Lecropt, Perthshire, Skotlanti – 4. marraskuuta 1990 Skotlanti) oli skotlantilainen kartanonomistaja, vuoristokiipeilijä ja toisen maailmansodan aikainen Britannian armeijan upseeri. Stirling oli myös Yhdistyneen kuningaskunnan armeijan erikoisjoukkoyksikön Special Air Servicen perustaja. Hän hankki koulutuksensa Ampleforth Collegessa ja Trinity collegessa Cambridgessä.
Kylie Jenner

Nuoruus

Kylie Jenner syntyi 10. elokuuta 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Kylien vanhemmat ovat Kris Jenner ja  Caitlyn Jenner (ennen Bruce Jenner). Jennerillä on yksi biologinen isosisko Kendall Jenner, neljä vanhempaa sisarpuolta äitinsä puolelta Kourtney Kardashian, Kim Kardashian, Khloé Kardashian, Rob Kardashian sekä neljä vanhempaa sisarpuolta isänsä puolelta Cassandra Marino, Burt Jenner, Brandon Jenner ja Brody Jenner.
Kylie Jennerin vanhemmat erosivat vuonna 2014.

Yksityiselämä

Vuonna 2014 Kylie alkoi seurustella räppäri Tygan (oikealta nimeltään Michael Ray Nguyen-Stevenson) kanssa.  He kuitenkin sittemmin erosivat ja Kylie aloitti suhteen räppäri Travis Scottin kanssa. Kylien ja Travis Scottin tytär syntyi 1. helmikuuta 2018. Raskautta spekuloitiin jo syksyllä 2017, mutta Kylie salasi raskautensa lapsen syntymään asti. 1. helmikuuta 2018 syntynyt tytär sai nimekseen Stormi Webster
.
Kaarle Werkko

Kaarle Juhana Werkko (vuoteen 1877 Karl Johan Wickström; 18. toukokuuta 1850 Helsinki – 9. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen koulu- ja raittiusmies.
Werkon vanhemmat olivat räätäliammattikunnan vanhin Johan Olaf Wickström ja Helena Margareta Forsman. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylässä 1873 ja toimi sitten opettajana Huittisissa, Tuusulassa ja Turussa.  Helsingissä hän johti vuodesta 1896 vuoteen 1916 sinne perustamaansa esi-, pikku- ja kiertokouluseminaaria. Hän kirjoitti ja toimitti kouluasioista useita teoksia ja vuodesta 1905 aikakauskirjaa Alempi kansakouluopetus. Hän myös perusti ja johti alan opettajien ja harrastajien yhdistyksiä sekä toimitti 1893–94 matrikkelin Suomen kansakouluista ja kansanopistoista ja 1909 Suomen pikku- ja kiertokouluista. 
Werkko teki aloitteen Suomen Opettajayhdistyksen perustamiseksi ja toimi sen puheenjohtajana 1893–1896. Hän sai myös aikaan kansakoululaisten kesäsiirtolatoiminnan aloittamisen.  
Kansanopistojen asiaa Werkko edisti muun muassa julkaisemalla jo vuonna 1881 teoksen Pohjoismaiden kansanopistoista ja niiden perustamisesta Suomeen. Kirjastoasioista hän puolestaan laati vuonna 1879  teoksen Tietoja ja mietteitä Suomen kansa- ja lastenkirjastoista. 
Raittiusmiehenä Werkko perusti sekä yhdistyksiä, kuten Opettajain terveys- ja raittiusyhdistyksen 1890, julkaisi Suomen Raittius -lehteä 1883-85, toimi Raittiuden Ystävät -seuran sihteerinä 1889–1898 ja teki vuonna 1883 aloitteen yleisten raittiuskokousten pitämiseksi. Werkko oli ensimmäisiä lasten parissa Suomessa raittiustyötä tehneitä henkilöitä. Huomattavin hänen raittiuteen liittyvistä julkaisuistaan on vuonna 1904 ilmestynyt teos Raittiusriennoista Suomessa 1854-84.
Werkon puoliso vuodesta 1881 oli Lydia Eunice Enebäck. Professori ja kriminologi Veli Verkko (1893–1955) oli heidän poikansa.
Climateprediction.net

Climateprediction.net (CPDN) on hajautetun laskennan projekti BOINC-alustalla. Projekti on aloitettu Oxfordin yliopistossa Englannissa. Projektissa pyritään mallintamaan ilmastonmuutosta vuoteen 2080 asti. Projekti on saanut enemmän laskentatehoa osakseen kuin yksikään toinen ilmastonmuutosta tutkiva projekti.
Antti Rantamaa

Antti Johannes (Antti J.) Rantamaa (26. marraskuuta 1904 Merikarvia – 17. elokuuta 1987 Sveitsi) oli suomalainen pappi ja pitkäaikainen Maalaisliiton kansanedustaja.
Rantamaan vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Vilhelm Rantamaa ja Amanda Sofia Riutta. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1928. Pastoraalitutkinnon Rantamaa suoritti 1931 ja rovastin arvonimen hän sai 1962.
Rantamaa toimi apulaispappina Parkanossa 1928, Vampulassa 1929–1930 ja Karttulassa 1931–1932. Hän oli Joroisten kappalaisena 1932–1968. Rantamaa työskenteli myös uskonnon, historian ja suomen kielen opettajana eri oppikouluissa ja hän oli vapaaehtoisena kenttäpappina talvisodassa Kollaan rintamalla 1939–1940 ja jatkosodassa 1941–1944.
Rantamaa oli Maalaisliiton kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1939–1962. Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1950, 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Rantamaa toimi Joroisten kunnanvaltuuston jäsenenä. Hänellä oli myös luottamustehtäviä eri järjestöissä.
Antti Rantamaan tyttärenpoika on sveitsiläinen taloustieteilijä ja osakeanalyytikko Edgar van Tuyll.
Akat

Akat ovat afrikkalaisia pygmejä jotka elävät vaeltelevaa elämää ja hankkivat ravintonsa pääosin metsästämällä. Heillä on symbioottinen vaihdantatalous ngandu-heimon maanviljelijöiden kanssa. Akojen monimutkaista moniäänistä kansanmusiikkia on tutkittu paljon. Vuonna 2003 UNESCO julisti akojen suullisen perinteen maailmanperintökohteeksi.
Seututie 659

Reitti

Taimoniemi–Kymönkoski–Suovanlahti–Ahveninen–Närhilä–(Neiturin kanava)–Istunmäki
Hønefoss

Talous

Hønefossissa on paljon tehtaita ja muita rakennuksia, joista tärkeimpiä on Norske Skog Follum -paperitehdas. Tämä vuonna 1873 avattu paperitehdas on yksi Euroopan suurimmista sanomalehtipaperin tuottajista.
Allan Sandström

Allan Emil Sandström (3. syyskuuta 1895 Kokkola – 10. joulukuuta 1950 Kokkola) oli suomalainen jääkärivänrikki ja kansakoulunopettaja. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka toiminnastaan tuomittiin Norjassa vankeuteen. Vanhempana hän antautui opettajan uralle. Sandström kirjoitti myös runoja ja julkaisi muutamia Kokkolan paikallishistoriaa käsitteleviä teoksia.

Perhetausta

Sandströmin vanhemmat olivat faktori Emil August Sandström ja Nanny Mathilda Hinell. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna vasta 1922 Heidi Axelqvistin kanssa.

Opinnot

Sandström kävi seitsemän luokkaa Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulua ja suoritti sähköttäjätutkinnon vuonna 1914. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulussa vuonna 1927. Hän toimi hospitanttina Uudenkaarlepyyn seminaarissa vuosina 1928 - 1929.

Jääkärikausi

Sandström työskenteli sähköttäjänä Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 6. huhtikuuta 1916. Hän kävi neljäviikkoisen räjäytyskurssin Berliinissä ja Kielissä, joiden jälkeen hänet komennettiin erikoistehtäviin Ruotsiin, Suomeen ja Norjaan. Näillä retkillään hänet pidätettiin 6. heinäkuuta 1917 Kirkkoniemessä Norjassa niin kutsutun Rautenfelsin jutun yhteydessä ja tuomittiin Oslossa vankeuteen. Vankeudesta hän vapautui maaliskuussa vuonna 1920.

Vankilasta vapautumisen jälkeinen aika

Vankeudesta vapauduttuaan hän työskenteli Ab August Kyntzell oy:n laivanvarustajakonttorin hoitajana Ykspihlajassa vuosina 1920 – 1921 ja myöhemmin saman yrityksen rahtausosaston päällikkönä Kokkolassa. Vuodesta 1922 alkaen hän työskenteli puutavara-agentuuriliike August Kyntzellin prokuristina aina vuoteen 1928 saakka. Siviilitöidensä ohella hän oli innokas suojeluskuntalainen ja toimikin vuodesta 1922 alkaen suojeluskuntalaisena ja vuodesta 1923 alkaen paikallispäällikkönä Kokkolan ruotsalaisessa suojeluskunnassa vuoteen 1924 saakka sekä rahaston hoitajana 1. helmikuuta 1925 - 1. helmikuuta 1926 välisen ajan.
Prokuristin työstä hän siirtyi 1. elokuuta 1929 alkaen opettajaksi Alavetelin Norrbyn ruotsalaiseen kansakouluun ja toimi sen ohella muutaman vuoden apukouluttajana Alavetelin suojeluskunnassa. Alavetelistä hän muutti 1. elokuuta 1935 Kokkolaan, missä hän siirtyi opettajaksi Kokkolan ruotsalaiseen kansakouluun ja toimi 1. syyskuuta 1936 alkaen samalla saksankielen tuntiopettajana Kokkolan ruotsalaisen yhteiskoulun alaluokilla.

Talvi- ja jatkosota

Sandström osallistui talvisotaan aluksi toimistoupseerina Vaasan suojeluskuntapiirin esikunnassa ja myöhemmin valistusupseerina Vaasan Vartiopataljoonassa. Välirauhan aikana hän jatkoi edellisessä toimessaan, kunnes jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin valistusohjaajaksi Vaasan suojeluskuntapiirin esikuntaan, missä hän työskenteli vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet kotiutettiin ja hän siirtyi takaisin entiseen siviilivirkaansa. Kokkolaan. Hänet haudattiin Kokkolaan.
Rauma Summer Jazz

Rauma Summer Jazz on vuosittain Raumalla, keskikesällä juhannuksen jälkeen järjestettävä, kolmipäiväinen rytmimusiikki-festivaali.
Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin vuonna 2004 nimellä Ruohonjuuritaso. Tapahtuma pitäytyy toistaiseksi kotimaisissa artisteissa.
Festivaalia järjestää Rauman Jazzyhdistys JazzR ry, joka on perustettu vuoden 2004 lopulla tuottamaan Raumalle marginaalimusiikin tapahtumia ja konsertteja. Yhdistyksen toiminnan pääpaino on jazzliiton kiertuebändien konserttien sekä Rauma Summer Jazz -tapahtuman järjestelyissä.
Ulla Piela

Ulla Piela (s. 1955) on perinteentutkija, Kalevalaseura-säätiön toiminnanjohtaja (2002–) sekä suomalaisen kulttuurintutkimuksen asiantuntija ja vaikuttaja. Koulutukseltaan hän on filosofian tohtori (perinteentutkimus); hän väitteli tohtoriksi vuonna 2010. Pielan erikoisala on kalevalamittainen runous, etenkin parannusloitsut sekä kansanomaiset käsitykset terveydestä, sairaudesta ja parantamisesta. Hänen kiinnostuksen kohteitaan ovat myös Kalevala, Elias Lönnrot sekä Kalevalan kulttuurihistoria ja taide. Piela on kirjoittanut kymmeniä artikkeleita perinteentutkimuksen alalta ja toimittanut yksin ja yhdessä muiden kanssa nelisenkymmentä kirjaa, joukossa 18 eri teemaista, vuodesta 2015 vertaisarvioitua Kalevalaseuran vuosikirjaa.

Tutkimus

Pielan väitöskirja Kansanparannuksen kerrotut merkitykset Pohjois-Karjalassa 1800- ja 1900-luvuilla tarkastettiin Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2010. Ks. väitöskirjan johdanto-osa Tutkimuksessa tarkastellaan, miten parantamiseen liittyvät loitsut ja muu muistitieto ilmentävät pohjoiskarjalaisten muuttuneita tulkintoja terveydestä ja sairaudesta agraarisen Suomen modernisoituessa. Tutkimus koostuu seitsemästä artikkelista sekä laajasta johdanto-osasta.
Shimanen prefektuuri

Maantiede

Shimanen vuoristoinen prefektuuri sijaitsee Japaninmeren rannalla Honshūn saaren eteläosassa. Prefektuurin naapurista löytyvät Tottorin, Hiroshiman ja Yamaguchin prefektuurit. Okisaaret löytyvät 40–80 km manner-Shimanen rannikolta pohjoiseen päin.

Ilmasto

Vuoden keskilämpötila on 14,3 °C.

Historia

Shimane muodostuu vanhoista Iwamin, Izumon ja Okin provinsseista. Keskiajalta Edo-kaudelle Okisaaret tunnettii karkotuspaikkana, jonne muun muassa keisari Go-Daigo lähetettiin hänen yritettyään syrjäyttää silloisen shōgunaatin vallasta.
Kamakura-kaudella aluetta hallitsi Sasakin suku, joka kuitenkin menetti alueen Amako-suvulle, jonka hallinnassa alue pysyi Sengoku-kauden ajan. Vuonna 1566 valta siirtyi jälleen ja Mori-klaani otti alueen hallintaansa.
Paisley

Paisley (gaeliksi Pàislig) on Länsi-Skotlannissa Renfrewshiren hallintoalueella sijaitseva kaupunki. Paisley on hallintoalueen pääkaupunki ja sen asukasluku vuonna 2001 oli 74 170. Paisley on osa suur-Glasgow'n aluetta ja sen etäisyys Glasgow'n keskustaan on noin 11 kilometriä.