google/wiki40b huggingface dataset:
Feargal Sharkey

Feargal Sharkey (s. 13. elokuuta 1958) on irlantilainen laulaja, joka toimi The Undertones -yhtyeen laulajana. Hän kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 1983 ja aloitti kohtalaisen menestyksekkään soolouransa.
Feargal Sharkey ei ole levyttänyt eikä esiintynyt julkisesti vuoden 1991 jälkeen. Hän on toiminut musiikkibisneksessä silti koko ajan.
HMS Laertes (J433)

Palvelus

Alus romutettiin 1959 Barrow'ssa.
Patrick O’Brian

Patrick O’Brian (alun perin Richard Patrick Russ, 12. joulukuuta 1914 – 2. tammikuuta 2000) oli englantilainen kirjailija ja kääntäjä. Hänet muistetaan parhaiten historiallisesta Aubrey-Maturin-romaanisarjastaan, joka tarkasti ja yksityiskohtaisesti kuvaa Napoleonin aikaista merielämää. Osa teoksista on suomennettu.
Patrick O’Brian kirjoitti meriromaanien ohella lukuisia muita romaaneja ja novelleja. Hänen tuotantonsa ei rajoitu pelkästään fiktioon, vaan hän kirjoitti myös muutamia elämäkertoja, muun muassa Joseph Banksista ja Pablo Picassosta. Lisäksi hän käänsi englanniksi elämäkertoja ja muuta kirjallisuutta.
Patrick O’Brianin pääteoksena pidetään 20-osaista Aubrey-Maturin-meriromaanisarjaa, jonka päähenkilöt ovat Britannian kuninkaallisen laivaston kapteeni Jack Aubrey ja tämän ystävä, laivalääkärinä toimiva irlantilais-katalonialainen Stephen Maturin, joka on myös luonnontieteilijä ja vakooja. Sarjan 21. osa jäi O'Brianin kuollessa keskeneräiseksi, mutta sen luonnokset julkaistiin muutamia vuosia O’Brianin kuoleman jälkeen. Sarjan ansioina pidetään taitavaa ja aidonoloista Austenin aikaista kieltä, tutkimukseen perustuvaa historiallista tarkkuutta (muun muassa monet kuvatuista meritaisteluista perustuvat tarkastikin tiettyihin historiallisiin taisteluihin, joskin alusten nimiä, miehistön jäsenten henkilöllisyyksiä sekä todellisia tapahtumapaikkoja ja -ajankohtia on usein muutettu) ja yksityiskohtaista laivaston merielämän kuvausta. Kirjasarjan pohjalta tehtiin vuonna 2003 elokuva Master and Commander: Maailman laidalla.
Günther Seiffert

Günther Seiffert (s. 18. lokakuuta 1937) on saksalainen entinen F1-kuljettaja.
Badr Hari

Ura

Hari aloitti potkunyrkkeilyn harjoittelemisen 7-vuotiaana entisen maailmanmestarin Mousid Akamranen opissa. Teini-ikäisenä Hari harjoitteli Mohammed Ait Hassoun opissa Sitan Salissa. Sitan vaihteassa sijaintiaan Rotterdamiin, Hari liittyi Chakuriki saliin 16- vuotiaana vuonna 2000 Thom Harinckin oppeihin, jonka aikana hän nousi potkunyrkkeilyn parhaimmistoon. Hävittyään ottelunsa Stefan Lekolle It's Showtime tapahtumassa Hari halusi kertoa kommenttinsa hollantilaisyleisölle, jotka vain solvasivat häntä puheen aikana. Hari katsoi yleisön olleen epäkiitollisia ja päätti sittemmin edustaa Marokkoa. Hän siirtyi Mike's Gym salin seuraan vuonna 2005 ja voitti K-1:n raskaansarjan mestaruuden vuonna 2007.
Hari on kokeillut kerran vapaaottelemista, jossa hän hävisi latvialaiselle Igor Kirsisille 12. toukokuuta 2002 käydyssä ottelussa.
Vuonna 2011 Hari ilmoitti lopettavansa potkunyrkkeilyn ja kohtasi viimeisessä ottelussaan tammikuussa 2012 Gökhan Sakin. Ottelun jälkeen hän aikoo siirtyä Yhdysvaltoihin keskittyäkseen ammattinyrkkeilyyn.
Hari teki kuitenkin paluun potkunyrkkeilyyn pian toukokuussa 2012 K-1 World MAX 2012 tapahtumassa, jossa hän voitti päätöksellä Anderson Silvan.
Takashi Takabayashi

Jalkapallomaajoukkue

Takashi Takabayashi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1954-1958. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
News Corporation

Skandaali

News Corporation omisti myös News of the World -lehden, jonka viimeinen numero ilmestyi 10. heinäkuuta 2011. Lehti ryvettyi salakuunteluskandaalin vuoksi ja tahrasi myös emoyhtiön, joka joutui perumaan ostotarjouksena BSkyB-satelliittikanavasta. Kauppa oli jo muutenkin herättänyt vastustusta.
Schleusingen

Historiaa

Paikka tunnetaan kirjallisuudesta jo vuodesta 1232 nimellä Villa Slusungen. Bertholdsburgin linna on tämän ajan perua. Kaupunginoikeudet annettiin 1412. Schleusingen toimi Hennebergin kreivikunnan hallintokaupunkina. Kaupungin hallinnasta käytiin huomattavia kiistoja saksilaisten uskonpuhdistajien ja etelän katolisten frankkien välillä 1500-luvulla.
Toisen maailmansodan päätteeksi yli tuhat kaupunkilaista joutui liittoutuneiden vangiksi ja pakkotyöhön.
Uudisluu

Uudisluu eli kallus on luun murtumakohtaan muodostuvaa ainesta. Se tukee ja sitoo yhteen murtunutta luuta.  Varsinainen uudisluun muodostuminen alkaa, kun solut tuottavat murtuma-alueelle ensin sidekudospohjaista osteoidia, joka jo sitoo murtumakappaleita paikoilleen. Osteoidin luutuessa syntyy uudisluu.
Tua Rahikainen

Tua Rahikainen (s. 1944) on suomalainen muotisuunnittelija, joka on erikoistunut turkiksiin. Hän suunnitteli ensimmäisen turkiskokoelmansa vuonna 1967 vanhempiensa Åke ja Birgit Rahikaisen turkisliikkeelle. Rahikainen valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta muotisuunnittelijaksi 1969. Hän toimi Turkisliike Rahikaisen suunnittelijana ja oli myöhemmin sen osakas. Vuonna 1993 turkisliike haettiin konkurssiin.
1983 hän esitteli Brondan galleriassa postmodernisen turkiskokoelman, joka oli ajateltu taiteeksi.
Aitopanssarimonnit

Koko ja ulkonäkö

Aitopanssarimonneilla (kuten panssarimonneilla yleensäkin) ei ole suomuja vaan luulevyistä muodostunut panssari. Ne ovat muodoltaan pitkiä ja "makkaramaisia". Aitopanssarimonneilla on kaksi paria eteenpäin sojottavia viiksiä. Viikset ovat usein pitkät ja ulottuvat taakse käännettyinä selkäevän tyveen saakka. Viiksien lisäksi aitopanssarimonneilla voi olla nauhamaisia lisäkkeitä yläleuassaan ja läppämäisiä alaleuassaan. Toisin kuin monnisilla aitopanssarimonnikoiras on yleensä suurempi kuin naaras.

Alkuperä

Panssarimonnit ovat kotoisin Etelä-Amerikasta ja ovat levinneet ylhäältä maanosan pohjoisosasta alas Argentiinan pohjoisosaan saakka.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Aitopanssarimonnit ovat pohjakaloja ja etsivät ruokaa pohjasta.

Vesiolot ja ravinto

Aitopanssarimonnit tyytyvät tavanomaisiin vesioloihin ja syövät peruskuivaruokaa. Ne tonkivat ruokaa soran joukosta, jonne ruoka helposti muuten jäisi pilaantumaan, ja ovat näin ollen hyviä "roskisdyykkareita".
Arouna Koné

Ura

Arouna Koné syntyi Anyamassa, suurkaupunki Abidjanin lähiössä 15-lapsiseen perheeseen – hänellä on 9 veljeä ja 5 siskoa. Kuten lukemattomat afrikkalaislapset, hän oppi jalkapalloa pelaamalla kaduilla missä hän hioi tekniikkaansa. Hänen isänsä piti opiskelua tärkeämpänä kuin jalkapalloa ja nuori Arouna ei kyennyt siksi vielä liittymään seuraan. Isänsä kuoltua hän, äitinsä suostumuksella, liittyi Rio Sport d'Anyama -seuraan, jonka jalkapallokoulussa hän pelasi kuusivuotiaasta aina 16-vuotiaaksi asti. Tuossa iässä hän lopetti koulun keskittyäkseen jalkapalloon. Belgialainen Lierse SK havaitsi nuorukaisen taidot ja hän pääsi pelaamaan testiottelun. Vuonna 2002 Koné muutti Belgiaan toteuttaakseen unelmansa ja tullakseen ammattilaisjalkapalloilijaksi.

Lierse SK

Liersen joukkueessa pelasi myös hänen maanmiehensä Adolphe Tohoua. Vaikka häntä ajoittain vaivasi koti-ikävä, seuran varapresidentti Herman Van Den Broeck auttoi häntä ja Koné pystyi palkastaan lähettämään rahaa kotipuoleen. Kentällä Koné esiintyi edukseen ja teki ensimmäisellä kaudellaan 11 maalia 32 ottelussa. Kauden jälkeen Roda JC osti hänet miljoonalla eurolla.

Roda JC

Roda JC:ssä Koné pelasi 63 ottelua ja teki 27 maalia vuosina 2003–2005.

PSV Eindhoven

PSV Eindhovenissa Koné pelasi 53 ottelua ja teki 21 maalia vuosina 2005–2007.

Sevilla FC

Sevillassa Koné pelasi 40 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2007–2012. Hän kävi lainalla Hannover 96:ssa vuonna 2010 ja Levante UD:ssa vuosina 2011–2012.

Hannover 96

Hannover 96:ssa Koné pelasi kahdeksan ottelua ja teki kaksi maalia vuonna 2010.

Levante UD

Levante UD:ssa Koné pelasi 34 ottelua ja teki 15 maalia vuosina 2011–2012.

Wigan Athletic FC

Wigan Athleticissa Koné on pelannut seitsemän ottelua ja tehnyt kolme maalia.
Stuart (panssarivaunu)

Stuart oli yhdysvaltalainen kevyt panssarivaunu, jonka valmistus aloitettiin maaliskuussa 1941. Sitä käytettiin toisen maailmansodan aikana. Brittien antama nimi viittaa Yhdysvaltain sisällissodan aikaiseen kenraaliin ja sitä käytettiin sekä M3 että M5-sarjan vaunuista.
Stuartissa oli paksumpi panssari kuin aiemmissa M2-sarjan vaunuissa. Aseina oli 37 millimetrin tykki ja viisi konekivääriä. Mallia M3 valmistettiin vuosina 1941–1943 ja mallia M5 1942–1944. Vaunua käyttivät yhdysvaltalaiset, britit, kansainyhteisön joukot ja kiinalaiset.
Brittien sanotaan usein pitäneen vaunusta ja siksi antaneen vaunulle lempinimen Honey. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa sillä honey-sanan käyttäminen tällä tavalla on amerikkalainen tapa. Briteille honey tarkoittaa yksinkertaisesti vain hunajaa.
Sivistystyönantajat

Sivistystyönantajat ry (Sivista) (vuoteen 2010 Yksityisen Opetusalan Liitto) on Suomen sivistys- , koulutus- ja tutkimusalaa edustava työnantajien työmarkkina- ja edunvalvontajärjestö.
Järjestö neuvottelee yleissitovan työehtosopimuksen ja valvoo jäsentensä elinkeinopoliittisia etuja. Yhdistys on Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) jäsen.
Sivistystyönantajat ry:n jäseniä ovat muun muassa Suomen yliopistot lukuun ottamatta Maanpuolustuskorkeakoulua sekä noin 320 työnantajana toimivaa yksityistä opetuksen ja koulutuksen järjestäjää. Jäsenet ylläpitävät peruskouluja ja lukioita, ammatillisia toisen asteen oppilaitoksia, ammattikorkeakouluja, taiteen perusopetuksen oppilaitoksia, vapaan sivistystyön oppilaitoksia ja aikuiskoulutusta antavia oppilaitoksia. Yliopistojen ja muiden edellä mainittujen oppilaitosten palveluksessa on yhteensä noin 54 000 työntekijää. Sivistan toimitusjohtajana toimii Teemu Hassinen (vuodesta 2015).
Walter Charleton

Tutkimukset

Lääkärinä Charleton kirjoitti fysiologiasta. Lisäksi hän kirjoitti muun muassa teologiasta ja luonnonhistoriasta. Charleton oli ensimmäisiä uusepikurolaisia Pierre Gassendin jalanjäljissä. Hän julkaisi selvästi Gassendin vaikutuksesta useita epikurolaisuutta, atomismia ja ateismia käsitelleitä teoksia, ja oli merkittävä epikurolaisten ajatusten levittäjä Englannissa.
Ornitologina Charleton tutki Kaarle II:n aviaarion lintuja, ja päätyi jakamaan linnut kahteen pääluokkaan: maalintuihin ja vesilintuihin. Maalinnut hän luokitteli joko petolinnuiksi, kuten kotkat, käet, tai emut; siemenpedoiksi eli siemensyöjiksi jaettuina niihin, jotka kylpevät tomussa (kanat, hanhet), tai tomussa ja vedessä (kuten kyyhkyt ja varpuset); laululintuihin (kuten kiurut ja peipot); marjansyöjiin (kuten mustarastaat ja kottaraiset); ja lopuksi hyönteissyöjiin, jotka jakaantuvat niihin, jotka eivät laula (kuten tikat tai pähkinänakkelit) ja laululintuihin (kuten tiaiset ja satakielet). Vesilinnut luokiteltiin joko räpyläjalkaisiin tai petoeläimiin (fissipedia). Jälkimmäinen luokka jaettiin vielä kolmeen osaan, kalansyöjiin (kuten haikarat tai kattohaikarat), hyönteissyöjiin (kuten rantakanat tai metsäkanalinnut) ja kasvinsyöjiin, kuten kurjet. Charletonin luokittelu unohtui nopeasti John Rayn ja Francis Willughbyn julkaistua teoksensa Ornithologia libri tres.
Kultabokombali

Ulkonäkö ja koko

Kultabokombalilla on tummat, sydämenmuotoiset kasvot, joita reunustaa kellanoranssi parta. Muu osa turkista on oranssinruskea. Naaras on muuten samanlainen kuin uros, mutta sen selkä on hiukan harmahtavampi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kultabokombalit elävät Madagaskarin kaakkoisosien soistuvissa metsissä.

Elintavat

Kultabokombalit liikkuvat pienissä ryhmissä, joissa on kahdesta kuuteen jäsentä. Ne ovat aktiivisimpia aamulla ja illalla.

Ravinto

Kultabokombalit syövät ruokoja ja bambun versoja, mieluiten Cephalostachium viguieri -bambua.
Iso Innonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,9 metriä mpy.
Marie Harel

Elämäkerta

Marie Harel syntyi Crouttesissa Ranskan Normandiassa 28. huhtikuuta 1761. Hänen vanhempansa olivat Jacques Fontaine ja Marguerite Legendre. Marien isän mentyä uusiin naimisiin Charlotte Perrierin kanssa perhe muutti Beaumoncel-nimiselle maatilalle Camembertin pikkukylään. Vuonna 1785 Marie avioitui Jacques Harelin kanssa ja pari muutti miehen kotikylään Roivilleen. Vuonna 1787 pari sai Marie-nimen saaneen tyttären.
Marie Hareliin liitetyn legendan mukaan vuonna 1791 Marien kotiin saapui Ranskan vallankumouksellisia pakeneva pappi Charles-Jean Bonvoust. Pappi piilotteli jonkin aikaa Marien luona ja opetti tälle Brien alueella käytettyjä juustonvalmistustapoja. Sittemmin Harel yhdisteli tapaan paikallisia juustonvalmistuksen menetelmiä ja tuloksena sanotaan olleen nykyinen camembertjuusto. Harel kuoli 9. marraskuuta 1844.
Juuston syntytarinasta ei ole varsinaisia todisteita. Mainintaa papin ja Harelin tapaamisesta ei ole historiallisissa lähteissä. Lisäksi joitakin viitteitä camembertjuuston valmistuksesta tunnetaan jo ajalta ennen Harelia. Mahdollisesti hänen legendansa liittyneekin ennen kaikkea hänen myöhempään sukuunsa, jotka tunnettiin juustonvalmistajina. Tarinaa pidetään kuitenkin usein totena todisteiden uupumisesta huolimatta.  Camembertjuuston laajamittaisen valmistuksen aloitti Cyrille Paynel, joka mahdollisesti liitti juuston syntytarinan isoäitiinsä Marie Hareliin. Marie Harelin jälkeläisen Victor Paynelin sanotaan sittemmin esitelleen juuston Napoleon III:n hovissa, minkä jälkeen juusto yleistyi myös muualla Ranskassa.
Suuren voimamme tunteminen

Suuren voimamme tunteminen, toiselta otsikoltaan Ymmärtävä tunteminen, on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi VI, kirja 4). Se on kirjoitettu koptin kielen sahidin murteella, ja perustuu todennäköisesti kreikankieliseen alkutekstiin. Kirjoitus on ajoitettu mahdollisesti toisen vuosisadan loppupuolelle.
Suuren voimamme tunteminen on melko vaikeaselkoinen teksti. Kirjoitus kuvaa maailman historian, käsittäen luomisen ja maailmanlopun välisen ajan. Tämä aika jakaantuu lihalliseen ja sielulliseen aikaan. Lihallisen ajan keskeinen tapahtuma on vedenpaisumus, sielullisen ajan puolestaan "Suuren Voimamme" tuntevan opettajan, joka on mahdollisesti Jeesus, saapuminen. Lopun ajat tapahtumat alkavat Rooman valtakunnan käymän juutalaissodan myötä. Maailmanlopussa Suuren Voiman tuntevat sielut pelastuvat ja muut sielut tuhotaan.
Keskiliikeresonanssi

Laplacen resonanssi

Keskiliikeresonanssin erikoistapausta, jossa useampi kuin kaksi kappaletta on lukkiutunut toistensa liikkeeseen, kutsutaan Laplacen resonanssiksi. Ainoa Aurinkokunnassa tunnettu tapaus on Jupiterin kuujärjestelmässä, jossa kuut Ganymedes, Io ja Europa ovat lukkiutuneet 4:2:1-resonanssiin.
Ignacio Ramonet

Ignacio Ramonet (s. 5. toukokuuta 1943 Redondela, Espanjan Galicia) on espanjalais-ranskalainen toimittaja, joka toimii ranskalaisen kuukausittain ilmestyvän Le Monde Diplomatique -lehden päätoimittajana ja johtajana. Hän on myös ATTAC-järjestön perustaja. Ramonet on väitellyt semiotiikan ja kulttuurihistorian tohtoriksi pariisilaisessa École des Hautes Études en Sciences Socialessa (EHESS) ja toimii kommunikaatioteorian dosenttina Pariisin VII:ssä Denis Diderot -yliopistossa.

Elämä

Ramonet vietti varhaisvuotensa Tangerissa Marokossa. Hän opiskeli insinööritieteitä Bordeaux’ssa, Rabatissa sekä Pariisissa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan väitellen tohtoriksi Pariisissa.
Vuodesta 1972 lähtien hän on työskennellyt Ranskassa. Hänen opettajanaan on toiminut Roland Barthes ja Ramonet väitteli juuri semiotiikasta.
Vuodesta 1991 lähtien hän on toiminut kuukausittain julkaistavan Le Monde Dilplomatique -lehden päätoimittajana ja johtajana. Lisäksi hän on päätoimittajana kahden kuukauden välein ilmestyvässä Manière de voir -lehdessä. Hän on myös säännöllisesti espanjalaiseen El País -lehteen kirjoittavat kolumnisti. Hän on poliittisen maantieteen ja strategian konsultti Yhdistyneissä Kansakunnissa. Ramonet toimii espanjankielisen Latinalaisessa Amerikassa toimivat teleSur-televisioaseman neuvonantajana.
Vuonna 2006 Ramonet julkaisi kirjan Fidel Castro: Biografía a dos Voces. Tämä kirja on julkaistu Ramonet’n ja Fidel Castron välillä käytyjen keskustelujen pohjalta.
Ramonetin mukaan globalisaatio uhkaa kansallisvaltioiden suvereniteettia. Joulukuun 1997 pääkirjoitus ”Disarming the markets” Ramonet vaati vastaiskuksi Tobinin veron toteuttamista. Tämä oli Attacin lähtölaukaus.

Serbian pommituksia vastaan

Ramonet arvosteli kesäkuussa 1999 jyrkästi sitä, kun Nato pommitti Serbiaa puolustaakseen sen hyökkäyksen uhriksi joutunutta Kosovoa. Hänen mukaansa perusteeksi ei riitä se, että ”moni kohtelee Slobodan Milosevicia diktaattorina”. Ramonetin mukaan kansallisvaltioiden mahtia ei saa heikentää puuttumalla niiden sisäisiin asioihin.
Biriatou

Biriatou on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 831 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Biriatoun pinta-ala on 11 neliökilometriä.
5Five

Ur Luv

 julkaisuvuosi: 2007 
 kesto: 66:28 (16 kappaletta)

Adabraka

 julkaisuvuosi: 2008 
 kesto: 60:37 (13 kappaletta)

Move Back

 julkaisuvuosi: 2011 
 kesto: 43:37 (10 kappaletta)
Dodekaanidihappo

Ominaisuudet

Dodekaanidihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja bentseeniin, mutta muihin orgaanisiin liuottimiin paremmin. Dodekaanidihappo on diproottinen heikko happo ja sen pKₐ-arvot ovat 5,7 ja 6,6.
Poika Vesanto

Eijo Ilmari ”Poika” Vesanto (20. lokakuuta 1908 Tampere – 4. joulukuuta 1950) oli suomalainen lehti- ja mainospiirtäjä, kuvittaja sekä sarjakuva- ja julistetaiteilija.
Vesannon sarjakuvia olivat Aamulehden sunnuntailiitteessään tammikuusta 1931 julkaisema Eetu ja Riku, jota Karjala-lehdessä julkaistiin nimellä Eetun ja Rikun eriskummalliset seikkailut. Sarja ilmestyi myös oululaisessa Kalevassa. Saku Sämpylä alkoi ilmestyä Aamulehdessä ja Karjalassa tammikuussa 1932
Muita Vesannon sarjoja olivat Olli sekä Kapteeni ja Ville Suomen Kuvalehdessä. Ilta-Sanomiin hän piirsi sarjakuvaa Hippasen perhe (1936–1937). Veli Giovannin huomattua Vesannon kyvyt tämä pääsi 1932 Otavan mainostaiteilijaksi. Otavassa hän pääsi kuvittamaan Suomen Kuvalehden lisäksi Pilajuttuja ja piirroksia, Kalle Viksaria ja Joulukärpästä.
Vesanto teki lukuisia kirjankansia sekä suuren määrän kansia eri lehtiin (ks. Kimmo) ja kirjoihin (ks. Punainen neilikka). Aikansa tuotteliaimpiin piirtäjiin kuulunut Vesanto piirsi myös näyttäviä julisteita etenkin Otavalle.
Vesannon elämäntyötä esittelevä näyttely oli esillä Tampereen Mediamuseo Rupriikissa 21.2.–29.3.2009. Näyttelyn yhteydessä julkaistiin näyttelyluettelo Poika Vesanto – Käyttökuvan mestari. Näyttely kiersi sen jälkeen eri puolilla Suomea.
Elämänmäki

Elämänmäki oli Vilppulassa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä toiminut hermotauti- ja luonnonparantola jonka perusti 1904 tohtori Edvard Wilhelm Lybeck (1864–1919). Parantolarakennus sijaitsi 15 kilometrin päässä Vilppulan asemalta 189 metriä korkean Elämänmäen päällä josta oli näköala neljälle eri järvelle. Parantolassa käytettiin hoitomuotoina ravinto-, ilma- ja aurinkokylpyjä, uintia, savihauteita sekä paastoa ja siellä oli potilaina monia sen ajan kuuluisuuksia kuten Akseli Gallen-Kallela, Mathilda Wrede, Järnefeltit, Juhani Aho, Ilmari Kianto ja F. E. Sillanpää. Lybeckin hoitomenetelmissä oli lähtökohtana se olettamus että ihminen on osa luontoa, ja että luonnon rauha ja kauneus sinällään ovat parantavia elementtejä.
Parantola toimi aluksi Lybeckin ostamassa Katajamäen kruununtorpassa kunnes varsinainen parantolarakennus valmistui 1906 Elämänmäen laelle. Tähän 2–3-kerroksiseen 35 kertaa 17 metrin kokoiseen rakennukseen sijoitettiin parantolan miespotilaat, naispotilaita hoidettiin edelleen Katajamäen kruununtorpan rakennuksissa. Potilaat saapuivat parantolaan pääasiassa laivalla Tampereelta läheiseen Tyynysniemen laivalaituriin ja heitä tuli myös ulkomailta saakka. Enimmillään parantolassa oli samanaikaisesti jopa 200 potilasta.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua parantolan toiminta loppui 1917. Parantola joutui vararikkoon ja sen johtaja tohtori Lybeck siirtyi lääkäriksi Kirvun luonnonparantolaan. Hän teki itsemurhan vuonna 1919. Vilppulan kunta osti Elämänmäen parantolarakennuksen ja se siirrettiin 1920-luvun lopulla Ajosjärven rantaan maamieskoulun käyttöön. Varsinainen Elämänmäen alue siirtyi Metsähallituksen haltuun 1926 ja siitä muodostettiin luonnonsuojelualue 1994. 
Vuonna 1964 pystytettiin parantolarakennuksen perustuksen paikalle tohtori E.W.Lybeckin muistomerkki. Varsinaista Elämänmäkeä peittää nykyisin tiheä kuusikko josta löytyy jopa 40 metriä korkeita kuusia. Elämänmäki on nykyisin luonnonsuojelualue ja kuuluu myös Natura 2000-verkkoon vanhojen metsien suojelualueena. Alueella on runsaasti mukurakuusia ja -mäntyjä.
Sterling Hayden

Sterling Hayden (26. maaliskuuta 1916 – 23. toukokuuta 1986) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi nuorena etenkin film noir- ja lännenelokuvissa. Vanhempana hänellä oli luonnerooleja suurissa elokuvissa kuten Tohtori Outolemmessä ja Kummisedässä. Kaiken kaikkiaan hän esiintyi yli viidessäkymmenessä elokuvassa, vaikka hän varsinkin myöhemmässä elämässään väitti näyttelemistä vastenmieliseksi.
Hayden oli seikkailija ja toiminnan mies myös oikeassa elämässä. Hän karkasi merille seitsentoistavuotiaana, ja purjehti maailman ympäri useita kertoja. Hänet palkattiin Paramount Studiosille osittain komean ulkonäkönsä vuoksi. Hayden esiintyi ennen sotaa kahdessa elokuvassa. Sitten hän liittyi sotilastiedustelupalveluun ja osallistui toiseen maailmansotaan silloisen Jugoslavian alueella.
Mihail Fridman

Mihail Maratovitš Fridman (ven. Михаил Маратович Фридман, s. 21. huhtikuuta 1964 Lviv, Ukraina, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän on yksi Alfa Group -konsernin pääomistajista ja hallituksen puheenjohtaja. Yrityksen toimialoja ovat öljy, vähittäiskauppa, telekommunikaatio ja pankkitoiminta. Fridmanilla on vahvat siteet Venäjän poliittisen johtoon Kremliin, ja yksi hänen entisistä alaisistaan työskentelee presidentti Vladimir Putinin neuvonantajana.
Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 45. rikkaimmaksi henkilöksi. Fridman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.  Fridmanilla on myös Israelin kansalaisuus.
Koulutukseltaan Fridman on tekniikan kandidaatti, joka valmistui Moskovan teräs- ja sulattamoinstituutista.

Alfa Group

Fridman perusti Alfa Groupin vuonna 1999 yhdessä German Hanin ja Aleksei Kuzmitsovin kanssa. 
Vuonna 2003 Alfa Group sulautti öljy-yhtiö TNK:n yhteen brittiläisen BP:n kanssa. Uuden yhtiö nimeksi tuli TNK-BP. Vuonna 2007 yhtiöllä oli vaikeuksia kaasukenttälupien kanssa Siperiassa. BP voi joutua myymään osuudesta Venäjän kansallisille öljy-yhtiöille.
Alfa Group toimii aktiivisesti telekommunikaatiossa. Se osti 13 prosentin osuuden Turkin suurimmasta mobiilioperaattorista Turkcellistä. Toisena kilpailevana ostajana on ollut TeliaSonera. Alfa Group omistaa mobiilioperaattoreita Venäjällä (Beeline ja Megafon). Lisäksi omistusta löytyy Ukrainassa Kyivstar, Yhdysvalloissa Golden Telecom sekä Uzbekistanissa Buztel ja Uzmacom.