google/wiki40b huggingface dataset:
Izun niemimaa

Izun niemimaa (jap. 伊豆半島, Izu-hantō) on niemimaa Japanissa. Niemimaa sijaitsee Honshūn saarella, Tokiosta länteen. Aikasemmin se kuului niemimaan mukaan nimettyyn Izun provinssiin, mutta on nykyisin osa Shizuokan prefektuuria. Niemimaan eteläpuolella sijaitsevat Izusaaret ovat kuitenkin Tokion hallinnassa.

Nähtävyydet

Izun niemimaa on Tokion alueen väestön suosima virkistäytymispaikka, joka on erityisesti tunnettu kuumista lähteistään muiden muassa Atamissa ja Mishimassa. Niemimaa rajoittuu Fujivuoreen ja on osa Fuji-Hakone-Izu kansallispuistoa.
Se on myös suosittu kohde laitesukellukselle. Suosituimmat sukelluskohteet ovat Izu Ocean Park (IOP, jap. 伊豆海洋公園, Izu Kaiyō Kōen), Yawatano (jap. (八幡野) ja Osezaki (jap. 大瀬崎, Ōsezaki). Etelämpänä, lähellä Itōta on trooppinen kasvihuone nimeltä Banana Crocodile Park (jap. バナナワニ園, Banana Wani-en).
Izu on yksi Japanin suurimpia wasabin tuottajia, joten paikallinen ruoka sisältää monia wasabilla maustettuja ruokalajeja. Kuuluisiin turistikohteisiin kuuluvat vanha Shuzenji temppeleineen, onseneineen, vesiputouksineen sekä ryokaneineen sekä Shimoda, kommodori Perryn mustien laivojen maahannousupaikka.
Martti Tienari

Martti Johannes Tienari (10. marraskuuta 1935 Perniö – 13. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori. Hän oli Helsingin yliopiston ensimmäinen tietojenkäsittelytieteen professori.

Tausta ja koulutus

Tienari syntyi opettajaperheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1953. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1958 ja tohtoriksi 1962 Helsingin yliopistosta.

Ura

Tienari oli yksi ATK-alan käynnistäjistä Suomessa. Hän toimi Sotakorkeakoulussa assistenttina 1958–1960 ja luennoitsijana 1960–1965. Hän aloitti vuonna 1960 tietokonematemaatikkona Suomen Kaapelitehtaalla ja jatkoi toimessaan vuoteen 1966 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Oy Nokia Ab:n laskentakeskuksen esimieheksi vuosiksi 1967–1969. Helsingin yliopistossa hän aloitti 1969 vastaperustetun tietojenkäsittelyopin laitoksen ensimmäisenä professorina ja esimiehenä. Hän jatkoi laitoksen esimiehenä vuoteen 1998 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli myös vierailevana professorina Darmstadtin teknillisessä yliopistossa kahteen otteeseen vuosina 1981 ja 1987.  
Tieteellisen työnsä ohessa Tienari toimi myös useissa kansallisissa ja kansainvälisissä hallinto- ja luottamustehtävissä, kuten Tietojenkäsittelytieteen Seuran puheenjohtajana 1985–1987, Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen osaston dekaanina 1971–1978, Helsingin yliopiston laskentakeskuksen johtokunnan puheenjohtaja 1971–1992, Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan (MATINE) puheenjohtajana 1974–1977, Tietotehtaan tieteellisen neuvottelukunnan puheenjohtajana 1980–1990 ja Professoriliiton hallituksen varapuheenjohtajana 1979–1980 ja puheenjohtajana 1981–1982. Kansainvälisesti hän toimi Suomen edustajana IFIPin yleiskokouksessa 1987–1996, IFIPin hallituksen jäsenenä 1989–1996 ja IFIPin teknisen yleiskokouksen (Technical Assembly) puheenjohtajana 1994–1996.

Tutkimus ja vaikutus

Tienari teki väitöskirjansa matematiikasta ja hänen tutkimuksensa tietojenkäsittelyopin saralla alkoivat myös matemaattisesta aiheesta, numeeristen algoritmien pyöristysvirheistä. Hän on tutkinut myös ohjelmointikielten kääntäjiä, sekä hajautettujen järjestelmien ja tietokoneverkkojen teoriaa. Tutkimustyön ohella Tienari tunnetaan myös merkittävien tutkimushankkeiden organisoijana ja tutkijakouluttajana. Useat hänen ohjaamansa tohtorit päätyivät edelleen alan professoreiksi suomalaisiin yliopistoihin.
Asmus Jakob Carstens

Asmus Jakob Carstens (1754–1798) oli tanskalais-saksalainen taidemaalari ja piirtäjä, joka edusti ihanteelliseksi katsottua saksalaista uusklassismia. Hänen työnsä ovat varsinkin sommittelua ja figuurien plastista muotoilua painottavia kartonkeja ja piirustuksia. Carstens käytti varsinkin kynäpiirustusta ja vesivärimaalausta ja halveksui öljyvärejä. Hän piti esikuvinaan antiikin ja Michelangelon taidetta ja etsi aiheita kreikkalaisesta tarustosta ja allegorioista.
Vuonna 1776 Carstens aloitti opinnot Kööpenhaminan taideakatemiassa, mutta sieltä hänet vuonna 1781 erotettiin. Vuonna 1783 Carstens muutti Italiaan ja sittemmin Lyypekkiin ja Berliiniin. Hän elätti itsensä muotokuvien teolla. Vuonna 1790 hänet nimitettiin Berliinin taideakatemian professoriksi maalauksensa Enkelien johdatus vaikutuksesta. Preussin hallitukselta saamallaan matkarahalla Carstens vuonna 1792 matkasi Roomaan. Kolmen vuoden kuluttua apuraha peruutettiin ja Carstensia vaadittiin takaisin Berliiniin, mutta hän jäi Roomaan, missä asui kuolemaansa asti.
Carstensin parhaina töinä on pidetty tarustoaiheisia, piirrettyjä kartonkeja. Carstensia on pidetty 1700-luvun klassismin ihanteellisimpana edustajana Saksan maalaustaiteessa. Hän oli yksi Roomassa 1700-luvun jälkipuolella merkittävän aseman saavuttaneiden saksalaisten taiteilijoiden keskushenkilöistä, ja hänellä oli suuri vaikutus pian kuolemansa jälkeen tapahtuneeseen saksalaisen maalaustaiteen kehitykseen.
Adams (Massachusetts)

Historia

Ensimmäiset asukkaat saapuivat Adamsiin vuonna 1762, mutta virallisesti siitä tuli kunta vasta vuonna 1778. Se nimettiin Yhdysvaltain vallankumoukseen osallistuneen ja Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajan Samuel Adamsin mukaan. Adamsista tuli myöhemmin Massachusettsin kuvernööri.
Ensimmäisten joukossa Adamsiin asettautui ryhmä kveekareita. Heistä monet olivat kotoisin Rhode Islandilta. Kuuluisa yhdysvaltalainen kveekari ja suffragetti Susan B. Anthony syntyi ja kasvoi Adamsissa. Vuosina 1810–1820 kylän asukasluku laski, kun maanviljelijät muuttivat länteen. Myöhemmin läheiselle Hoosicjoelle avattiin myllyjä, ja asukasluku alkoi jälleen nousta. North Adams oli osa Adamsia aina vuoteen 1878 saakka.
Z30

Valmistus

Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä. Sen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1940 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 8. joulukuuta. Alus valmistui 15. marraskuuta 1941.

Palvelus

Liittoutuneet ottivat aluksen valvontaansa 6. toukokuuta 1945 Norjassa. Alus siirrettiin Britannian hallintaan ja sitä käytettiin maalilaivana. Alus romutettiin 1949.
Pekka Vesterinen

Pekka Vesterinen (s. 13. huhtikuuta 1966) on suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Jämsänkosken Ilvestä ja hänen valmentajanaan toimi Veikko Lahtinen. Kalevan kisoissa Vesterinen voitti kaksi pronssia 110 metrin aitajuoksussa (1991 ja 1993). Lisäksi hän voitti urallaan sisäratojen SM-kilpailuista 60 metrin aitajuoksussa kaksi hopeaa (1992, 1994) ja yhden pronssin (1993). Virallisissa kilpailuissa Vesterinen ei ole kilpaillut vuoden 1995 jälkeen. Hänen ennätyksensä 13,75 s on vuodelta 1993 ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastoissa sijalle 12.
Aja

Arviot

Levykansitekstien tekijät ovat musiikkikriitikko Michael Phalen ja ABC-levy-yhtiön presidentti Steve Diener. Diener oli suonut Phalenille harvinaisen tilaisuuden seurata yhtyeen levytyssessioita tarkoituksena tehdä juttu eurooppalaiseen julkaisuun. Yhtyeen suhtautuminen kriitikoihin oli tunnetusti nuiva eikä se juuri antanut haastatteluita. Phaleninkaan läsnäoloa ei juuri noteerattu. Tilanne kärjistyi välirikkoon ja Phalenin haastattelukasetit takavarikoitiin. Vuoden kuluttua Diener kuitenkin pyysi Phalenia tekemään albumille kansitekstit. Phalenin mukaan yhtye on tällä albumilla kypsä ja ammattimainen eikä laulujen sanoituksissakaan ole enää lapsellista hautomista.
Diener vertaa Steelyn Danin asialleen omistautumista entisaikojen trubaduureihin. Albumi on hänen mukaansa musikaalisesti loistokas, liiallista raskautta välttävä, hallittu, ja sillä on todellisia melodioita. Laulujen sanat kuvaavat henkilökohtaisia kokemuksia mutta sallivat samalla kuulijan samaistua niiden sanomaan. Albumin äänimaailma on joustavaa, luovaa ja ultrapuhdasta muusikkouden juhlaa, rytmien ja musikaalisten "välimerkkien" käyttö on täsmällistä. Kukin laulu on omanlaisensa, mutta kaikki sopivat kokonaisuuteen.

Singlet

Albumilta on julkaistu ainakin listoille yltänyt single Josie.
Seinäjoen voimalaitos

Seinäjoen voimalaitos on Vaskiluodon Voiman yhteistuotantovoimalaitos Seinäjoella Kyrkösjärven rannalla. Laitoksen pääpolttoaineet ovat paikallinenturve ja puuaines.  Voimalaitos valmistui vuonna 1990. Se pystyy tuottamaan sähköä 125 MW:n teholla ja kaukolämpöä 100 MW teholla.
Melbu

Liikenneyhteydet

Eurooppatie E10 Ruotsin Luulajasta Lofoottien Å:n kylään kulki aiemmin Melbun kautta. Vuoden 2007 loppuun asti E10:tä käyttävien täytyi ylittää Melbun ja Austvågøyn saarella sijaitsevan Fiskebølin välinen salmi autolautalla. Tämän jälkeen uusi tieyhteys tunneleineen valmistui Lofooteille ja E10 ohjattiin kulkemaan ohi Melbun.
Lähin lentokenttä sijaitsee 25 kilometrin etäisyydellä Stokmarknesissa.
Sigma-algebra

Sigma-algebraan liittyviä käsitteitä

Triviaali sigma-algebra on joukko . Se on suppein sigma-algebra.
Sigma-algebran  ali-sigma-algebra on joukkoperhe 
, joka on sigma-algebra samalla perusjoukolla. Esimerkiksi triviaali sigma-algebra on minkä tahansa samalla perusjoukolla määritellyn sigma-algebran alisigma-algebra.
Olkoon  mielivaltainen joukkoperhe joukon  osajoukkoja. Joukkoperheen  virittämä sigma-algebra, jota merkitään , on suppein sigma-algebra, jolla .
Olkoon  kuvaus . Kuvauksen  virittämä sigma-algebra, jota merkitään , on suppein sigma-algebra, jonka suhteen  on mitallinen.  on suppein sigma-algebra, jonka suhteen  ja  ovat mitallisia.
Olkoon  sigma-algebra ja  sen alisigma-algebra jokaisella . Jos  jokaisella , niin  on historia tai informaatiovirta, joka on siis kasvava jono sigma-algebroja.

Tärkeimpiä sigma-algebroja

Erityisesti reaalilukujen Borel-joukot muodostavat mittateoriassa tärkeän sigma-algebran. Samoin Lebesgue-mitalliset joukot.
Väkipuukko

Väkipuukko eli skramasaksi on lyhyt yksiteräinen, suora miekka tai pitkä puukko, joka muistuttaa nykyajan viidakkoveistä ja lapinleukua. Aseen terän pituus vaihtelee 20–80 cm:n välillä. Teriä oli erimuotoisia. Väkipuukoista myös yleensä puuttui väistin, käsiä suojaava ja iskuja torjuva osa terän ja kahvan välissä. Niissä ei myöskään ollut välttämättä pontta, kuten miekassa.
Väkipuukko oli varsinkin germaanikansojen suosiossa varhaisella keskiajalla. Väkipuukkoja käytettiin Suomessakin, jossa se oli varsinkin merovingiajalla erittäin yleinen. Väkipuukko säilyi esimerkiksi englantilaisten jousimiesten vara-aseena ja yleistyökaluna 1450-luvulle asti.
Saksien kansa sai ilmeisesti nimensä suosimastaan väkipuukosta, jonka germaanisia nimiä olivat seax tai sax.
Fab Melo

NBA-ura

Boston Celtics varasi Syracusen yliopistossa yliopistokoripalloa pelanneen Melon vuoden 2012 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, 22. pelaajana. Melo oli Celticsin toinen varaus ensimmäisellä kierroksella, joukkueen otettua edellisellä vuorolla Ohion osavaltionyliopiston Jared Sullingerin.
Martti Hirviniemi

Martti Hirviniemi (23. toukokuuta 1933 Helsinki – 2. tammikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloerotuomari.
Hän oli aikanaan Suomen kokenein jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi yhteensä 200 pääsarjaottelua Suomessa, jonka jälkeen hän siirtyi erotuomarikouluttajaksi. Mikko Vuorela ohitti hänet vuonna 2007 pääsarjaotteluiden määrässä.
Hän tuomitsi urallaan yhteensä 16 A-maaottelua, 5 Euroopan Cupin, 4 Cup-voittajien Cupin ja 8 UEFA Cupin ottelua.
Le sette folgori di Assur

Juoni

Vanhempansa menettänyt kaunis Mirra tuodaan Assyrian kuninkaan Assurbanipalin hoviin Niniveen. Kuninkaan veli Šamaš ihastuu tyttöön, mutta myös Assurbanipal ja Mirra rakastavat salaa toisiaan. Šamašista tehdään Babylonian kuningas ja Mirra lähtee hänen mukaansa. Miehet riitautuvat keskenään neuvonantaja Arbacen juonittelun seurauksena. Arbace tapattaa Šamašin ja babylonialaiset hyökkäävät Assyriaan. Mirra palaa Niniveen, joka tuhoutuu Assurbanipalin suututettua jumalan.

Tuotanto ja vastaanotto

Le sette folgori di Assur on kuvattu Cinemascope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Rooman Cinecittàn studioilla. Siinä käytetään samoja lavasteita kuin samoihin aikoihin tehdyssä Primo Zeglion elokuvassa Io, Semiramide (1963).
Silvio Amadion ohjaustyö on näyttävästi toteutettu pukudraama, jonka suhde historiaan on puhtaasti viitteellinen. Sen tarina ei ole kovin kiinnostava ja näyttelijäsuoritukset korkeintaan keskinkertaisia. Elokuvan kohokohta on lopun suuri vedenpaisumus. Se sai kriitikoilta huonon vastaanoton ja tuotti Italiassa melko vaatimattomat 213 miljoonan liiran kassatulot.

DVD-julkaisut

Elokuvan englanninkielinen versio on saatavilla Retromedian laadultaan tyydyttävänä aluekoodittomana DVD:nä.
Maa aikojen alussa II

Tarina

Dinosauruspoikaset Pikkutassu, Sera, Alli, Piikki ja Petri elävät Suuressa laaksossa perheidensä kanssa. Suureen laaksoon saapuvat kuitenkin munavarasveljekset Ossi ja Pate, jotka varastavat yhden Allin äidin munista ja kuljettavat sen "Suureen tuntemattomaan". Viisikko lähtee pelastamaan munaa, mutta se päätyykiin itsestään takaisin kotipesäänsä ja poikaset kuljettavat vahingossa terävähampaan (tyrannosaurus) munan, josta kuoriutuu jälkeenpäin terävähampaan poikanen, joka ristitään Jompeksi. Jompen vanhemmat tulevat etsimään poikastaan ja aiheuttavat pienoisen sekasorron etsiesään poikaansa, samalla kun Ossi ja Pate pyörivät Pikkutassun ja tämän ystävien riesana...
Anneli Saariston parhaat

Anneli Saariston parhaat on Anneli Saariston vuonna 1989 julkaistu kokoelmalevy.
Trouville-sur-Mer

Trouville-sur-Mer on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 411 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Trouville-sur-Mer'n pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Kehostapoistumiskokemus

Kehostapoistumiskokemus eli ruumiistapoistumiskokemus on muuntunut tajunnantila, jossa henkilö kokee tajuntansa irtaantuneen omasta fyysisestä kehostaan. Henkilö katsoo maailmaa usein ylhäältä käsin ja saattaa nähdä oman kehonsakin makaamassa alapuolellaan.
Kehostapoistumiskokemuksia on ollut noin 10–20 prosentilla ihmisistä, useimmilla heistä vain yhden kerran. Kokemukset vaihtelevat jonkin verran yksilöstä, tilanteesta ja kulttuuritaustasta riippuen. Kehostapoistumiskokemus esiintyy joskus kuolemanrajakokemuksen osana, kun henkilön sydän on pysähtynyt.
Kehostapoistumiskokemuksia esiintyy tilanteissa, joissa yhteys ulkomaailmaan katoaa, kuten rentoutuessa tai mietiskellessä. Parapsykologi Susan Blackmoren mukaan ihminen alkaa yhteyden kadotessa tuottaa kokemusta minästä omasta muististaan. Myös ääniä voi tunkeutua tähän kokemukseen. Kun ihminen muodostaa muististaan mielikuvia asioista tai tapahtumista, ne ilmenevät normaalia laajempina ja usein ylhäältä katsottuina.
Sveitsiläislääkäri Olaf Blanke on selittänyt kehostapoistumiskokemusta kulmapoimuksi nimitetyn päälakilohkon osan toimintahäiriönä, joka vaikuttaa kykyyn hahmottaa oma asema tilassa. Kun kulmapoimun toimintaan tulee häiriö esimerkiksi siihen johdetun sähkövirran tai viestiaineryöpyn takia, oikosulku voi laukaista kehostapoistumiskokemuksen.
Kehostapoistumiskokemuksia käytetään joskus perusteena materiaalisesta kehosta ja aivoista riippumattoman hengen tai sielun olemassaololle sekä sitä kautta kuolemanjälkeisen elämän tai jälleensyntymisen todisteena. Kehostapoistumiskokemuksen kokeneiden ei kuitenkaan ole tutkimuksissa havaittu saaneen mitään sellaista tietoa, jota olisi voinut saada ainoastaan aidon poistumisen kautta. Henkilöllä itsellään voi silti olla voimakas tunne kokemansa oikeellisuudesta.
Agne

Agne (tai Agni) on islantilaisen Ynglinga saagan mukaan Ynglinga-sukuun kuulunut Ruotsin kuningas. Tarun mukaan hän teki sotaretken Suomeen ja ryösti Frosti-nimisen päällikön tyttären Skjalvin jonka hän otti puolisokseen. Myöhemmin Skjalv surmautti Agnen seudulla, jolla nykyisin on Tukholma.
Katalepsia

Katalepsia (kr. κατάληψη) on lihasten jännitysjäykkyystila, jossa ihminen äkkiä jäykistyy siihen asentoon, jossa sillä hetkellä oli. Tällöin hänen raajojaan on mahdollista asetella erilaisiin asentoihin, joissa ne myös pysyvät. Katalepsia on oireena joissakin aivo- ja mielisairauksissa kuten skitsofreniassa. Tila voidaan saada aikaan myös keinotekoisesti hypnoosissa suggeroinnin avulla.
Samaran kulttuuri

Dnepr-Donin kulttuuri

Samaan aikaan vallitsi lännempänä Mustan meren pohjoispuolella metsästäjä-keräilijöiden Dnepr-Donin neoliittinen kulttuuri, joka oli siirtymässä maatalouteen. Tämä kulttuuri hautasi vainajiaan yleensä lännempänä tavallisiin joukkohautoihin, mutta myös yksittäishautoihin. Hautapaikka peitettiin okralla.
Christelle Laura Douibi

Christelle Laura Douibi (s. 24. marraskuuta 1985) on algerialainen alppihiihtäjä, joka edusti Algeriaa vuoden 2006 talviolympialaisissa. Hän kilpaili syöksyssä, jossa hän jäi sijalle 40 ja super-G:ssä, jossa hänen sijoituksensa oli 51. Douibi oli ainoa nainen, joka edusti Afrikkaa kyseisissä olympialaisissa. Hän sai olla lipunkantajana olympialaisten avajaisissa ollessaan maansa ainoa edustaja kisoissa.
Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut

Juoni

Mikko Syvärivi (Spede Pasanen; vrt. sanonta "kansan syvät rivit") on Yleisradion järjestäjä, joka haaveilee koomikonurasta ja tyrkyttää huonoja sketsi-ideoitaan yhtiön viihdepäällikölle. Hän saa sattumalta statistin roolin ihailemansa tähtikoomikon Simo Salmisen (Simo Salminen) tv-show'ssa. Jännityksestä kankea Syvärivi tärvelee koko show'n, mutta hänen toikkarointinsa lavalla ja jatkuva törmäileminen oveen naurattaa yleisöä. Patruuna Iivari Päreistöniemi (Leo Jokela) ryhtyy Syvärivin manageriksi ja päättää tehdä tästä tähden. 
Mikko Syvärivistä leivotaan koomikko K. Mikko Ovimikko joka esittää ovikomiikkaa. Hänen ovisketsinsä menevät yleisöön kuin häkä ja hänestä tulee nopeasti kansansuosikki. Menestys nousee kuitenkin hänen päähänsä, ja sekä ystävät että morsian (Tarja-Tuulikki Tarsala) alkavat vieroksua häntä. Ylimielisyytensä huumassa Syvärivi päättää lopettaa ovikomiikan ja siirtyä ikkunakomiikkaan. Hänen puisevat ikkunasketsinsä kuitenkin karkottavat nopeasti yleisön. Hän menettää tv-show'nsa ja joutuu palaamaan hanttihommiin, mutta saa ystävänsä takaisin. Elokuvan viimeisessä kohtauksessa ympyrä sulkeutuu, kun Syvärivi nähdään jälleen tuputtamassa sketsiä viihdepäällikölle.
Miomir Žužul

Miomir Žužul (s. 19. heinäkuuta 1955 Split) oli kroatialainen poliitikko ja diplomaatti.

Poliitikkaelämä

Žužul kävi Zagrebin yliopiston 1987 ja Harvardin yliopiston läpi vuonna 1990. Žužul oli professorina humanistisessa tiedekunnassa ja yhteiskuntatieteissä. Žužul liittyi Kroatian demokraattisen liiton jäseneksi vuonna 1987. Žužul toimi Kroatian suurlähettiläänä (1993-1996). Hän toimi myös Yhdysvaltain suurlähettiläänä (1996-2000). Hän oli liittynyt myös Kommunistiseen puolueeseen, mutta erosi siitä pian. Žužul toimi Kroatian ulkoministerinä (2003-2005). Žužul on ollut vuosina 1994 ja 1995 yksi neuvotteluryhmän jäsenistä. Žužul liittyi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön jäseneksi vuonna 2007.
Seven Sisters (Sussex)

Seven Sisters on nimitys seitsemälle vierekkäisille liitukivijyrkänteelle South Downsin alueella Englannin kanaalin rannalla East Sussexin kreivikunnassa. Ne sijaitsevat Seafordin ja Eastbournen kaupunkien välissä Seven Sisters Country Park -luonnonpuistossa, joka on nykyisin osa South Downsin kansallispuistoa.
Seven Sistersin aluetta on käytetty elokuvissa ja televisiosarjoissa esittämään Doverin valkoisia kallioita alueen paremmin säilyneen luonnontilaisuuden vuoksi.
Merivehnä

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen merivehnä kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Kasvin kellertävä juurakko on pitkä ja suikerteleva. Koko kasvi on vaalean siniharmaa. Lehdet ovat kapeita, laidoilta ylös kiertyneitä, päältä tiheään korkosuonisia ja korvakkeettomia. Merivehnän vaalea kukinto on 8–10 cm pitkä ja vihneetön. Kypsyessään kukinto murenee palasiksi. Suomessa merivehnän kukinta-aika on elokuussa. Merivehnä muistuttaa läheisesti juolavehnää (Elymus repens), jonka kanssa se myös helposti risteytyy.

Levinneisyys

Merivehnää tavataan Euroopan ja Pohjois-Afrikan rannikoilla. Suomessa tavattava lajin pohjoinen rotu on levinnyt Atlantin rannikolle Portugalista Etelä-Norjaan ja Itämerelle. Itämeren eteläosissa laji on yleinen, mutta harvinaistuu pohjoiseen päin tultaessa nopeasti. Suomesta tunnettiin pitkään vain yksi, vuonna 1937 löydetty merivehnän esiintymä Dragsfjärdin Öröstä. Vuonna 2005 löydettiin myös Korppoon (nyk. Paraisten) Jurmosta pieni merivehnän kasvusto. Suomen esiintymät ovat Itämeren pohjoisimmat.
Hankoniemeltä on tavattu merivehnän ja juolavehnän risteymän (E. farctus × repens) esiintymä. Laji on kulkeutunut alueelle meriliikenteen mukana.

Elinympäristö

Merivehnä on tyypillinen merenrantahietikoiden kasvi. Pitkän juurakon avulla kasvi menestyy kasvupaikoilla, jotka ovat tuulille alttiita ja joissa hiekka on jatkuvassa liikeessä. Merivehnä sitoo kasvaessaan hiekkaa ja saattaa muodostaa kiinteitä dyynejä, joille muut kasvit juurtuvat. Merivehnä sietää hyvin suolaista vettä, joten se voi kasvaa lähellä vesirajaa. Molemmat Suomessa tavatut kasvupaikat sijaitsevat suojelualueilla.
Italian alueet

Italian alueet (ital. Regioni d'Italia) ovat Italian ylimmän tason hallinnollisia alueita. Niille myönnettiin osittainen autonomia vuoden 1948 perustuslaissa. Viidellä alueella kahdestakymmenestä (Friuli-Venezia Giulia, Sardinia, Sisilia, Trentino-Etelä-Tiroli ja Aostanlaakso) on erityinen itsehallintoalueen asema, joka perustuu historiallisiin ja kulttuurillisiin syihin sekä alueella oleviin merkittäviin vähemmistöihin. Muut 15 aluetta perustettiin erilaisilla laeilla 1970.
Jokaisella alueella on vaaleilla valittu valtuusto sekä presidentin (ital. Presidente della Giunta regionale) johtama hallitus. Aluehallinnon instituutiot vastaavat toiminnaltaan valtakunnallisen tason instituutioita.
Winifred Bambrick

Winifred Estella Bambrick (21. helmikuuta 1892 Ottawa – 11. huhtikuuta 1969 Montreal) oli kanadalainen harpisti ja kirjailija. Hän varttui Ottawassa ja Chelseassa, Quebecissä. Hän debytoi harpistina New Yorkin Aeolian Hallissa 22. lokakuuta 1913 ja toimi vuosina 1920–1930 solistina John Philip Sousan yhtyeessä. 1930-luvun puolessavälissä Bambrick soitti Lontoon Alhambra Theatressa. Hän soitti Euroopassa myös kolmen vuoden ajan kiertävässä sirkuksessa. Toisen maailmansodan syttyessä hän oli Leipzigissä, mutta ehti paeta Englantiin, josta palasi taas Kanadaan.
Bambrick sai omista elämänkokemuksistaan innoitteen romaaniinsa Continental Revue (Yhdysvalloissa julkaistu nimellä Keller's Continental Revue). Teos julkaistiin vuonna 1946, ja se toi kirjoittajalleen Governor General's Awardin. Bambrickin toinen romaani, The Lasting Spring (1947), on julkaisematon, eikä käsikirjoituksen olinpaikkaa tiedetä. 1950-luvulla Bambrick palasi vielä Englantiin, mutta hän kärsi emfyseemasta ja lopetti julkisen esiintymisen noin vuonna 1960. 1960-luvulla hän muutti Montrealiin ja Sept-Îlesiin; viimeiset vuotensa hän vietti vanhainkodissa Montrealissa.
Harpistina Bambrick piti yli 1 000 konserttia Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Intiassa ja Kuubassa. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Bachin, Debussyn, Mozartin, Prokofjevin, Rubinsteinin ja Marcel Tournierin teoksia.
Gross-Rosenin keskitysleiri

Gross-Rosen oli natsien keskitysleiri Saksassa Groß Rosenissa, nykyisin Puolan Rogoźnica. Se oli työleiri 1940–1945. Sen kautta kulki arviolta noin 125 000 vankia, joista arvioidaan kuolleen 40 000. 
Leirillä oli arviolta sata alaleiriä. Puna-armeija vapautti pääleirin 14. helmikuuta 1945.