google/wiki40b huggingface dataset:
Maailman Sionistijärjestö

Maailman Sionistikongressi

Vuosina 1897–1946 Maailman sionistikongressi pidettiin joka toinen vuosi Euroopan eri kaupungeissa. 35. kongressi järjestettiin kesäkuussa 2006. Suurin tapahtuma kongressissa oli Kadiman yhdistyminen konservatiivijuutalaisten ja reformijuutalaisten välillä. Kadiman Zeev Bielski valittiin uudelleen WZO:n puhemieheksi. Seuraava kongressi pidetään vuonna 2010.
Mielakka (Savitaipale)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 180 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä, se on 3,8 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sillä on 8 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,3 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 784 100 kuutiometriä eli 0,0008 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 14,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,1 metriä mpy.
Sankt Pauli

Sankt Pauli on kaupunginosa Hampurissa Saksassa. Siellä sijaitsee Saksan ehkä tunnetuin katu Reeperbahn, joka on Hampurin yöelämän keskus ja punaisten lyhtyjen alue. Sankt Paulissa on noin 27 000 asukasta (2002). Se sijaitsee aivan Elbe-joen rannalla Hampurin sataman läheisyydessä.
1600-luvun alussa alkoi Hampurin lähelle kehittyä esikaupunkiasutusta alueelle, jota kutsuttiin nimellä Hamburger Berg. Se sijaitsi Hampurin ja nykyisin siihen liitetyn Altonan kaupungin välissä. Vähitellen alueelle siirtyi Hampurin keskusta-alueelta teollisuutta, josta oli aiheutunut melu- ja hajuhaittoja. Myös köysiteollisuus siirtyi alueelle koska sen oli vaikeaa löytää kaupungista tilaa tuotannolleen. Tästä tulee Sankt Paulissa sijaitsevan Reeperbahnin nimi, suomeksi Köydenpunojankatu. Kaupunginosan nimeksi tuli myöhemmin Sankt Pauli siellä sijaitsevan kirkon mukaan.
Sankt Paulilla on vuosisataiset perinteet yöelämän keskuksena, sillä läheinen satama toi paikalle lukemattomia merimiehiä. Aikoinaan laivojen lastaus saattoi kestää viikkoja jolloin merimiehillä oli runsaasti aikaa kulutettavanaan maissa. Tämän johdosta alueella prostituutio sai korostuneen aseman.
Sankt Paulilla on huomattavat musiikilliset perinteet. Muun muassa The Beatles asui ja esiintyi siellä ennen kuuluisuuttaan ja alue tunnetaan muun muassa saksalaisen punk-liikkeen tyyssijana.
Suomalaisessa populaarikulttuurissa Sankt Paulin on tehnyt tunnetuksi Irwin Goodman kappaleellaan ”St. Pauli ja Reeperbahn”.
Sankt Pauli on myös tunnettu kulttimaineeseen nousseesta jalkapalloseurastaan FC St. Pauli.
Flavodoksiini

Flavodoksiini on syanobakteereissa, eräissä heterotrofisissa bakteereissa ja eräissä levissä esiintyvä proteiini. Se kuuluu flavoproteiineihin, eli siihen on liittynyt prosteettiseksi ryhmäksi flaviinimononukleotidi. Flavodoksiini kykenee osallistumaan bakteerien ja levien aineenvaihdunnassa hapetus-pelkistysreaktioihin ja se korvaa ferredoksiinin toiminnan erityisesti ympäristöissä, joissa rautaionipitoisuus on matala.
Flavodoksiini on molekyylimassaltaan noin 20 kDa oleva proteiini ja se on rakenteeltaan yksi yksinkertaisimmista flavoproteiineista. Flavodoksiini kuuluu happamiin proteiineihin ja se kykenee luovuttamaan ja vastaanottamaan sekä elektroneja että protoneja. Proteiini korvaa ferredoksiinin eräissä levissä ja syanobakteereissa toimien nitrogenaasin pelkistäjänä typensidonnassa ja fotosynteesissä. Flavodoksiinilla on muitakin biologisesti merkittäviä rooleja esimerkiksi Escherichia coli -bakteerissa se kykenee korvaamaan ferredoksiinin fosforoklastisissa reaktioissa, joissa palorypälehaposta muodostuu asetyylifosfaattia ja pelkistää hapettuneen metioniinisyntaasin uudelleenaktivoiden sen. Flavodoksiini toimii myös pelkistimenä eräiden bakteerien ribonukleotidireduktaasien toiminnassa. Hapettunut flavodoksiini on väriltään sinistä ja pelkistynyt väritöntä. Flavodoksiinia esiintyy solujen sytoplasmassa.
Sameli Rajala

Sameli Nestori (Samuel Nestor) Rajala (sukunimi aik. Snellman; 13. joulukuuta 1858 Teuva – 23. joulukuuta 1948 Kauhajoki) oli kauhajokelainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja joka toimi suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisissä eduskunnissa.
Rajalan vanhemmat olivat räätäli Samuel Snellman ja Hedvig Sofia Äystö. Hän oli torpparina ensin Teuvalla vuoteen 1882 saakka ja sen jälkeen Kauhajoella vuosina 1882–1910. Rajala oli itsenäinen maanviljelijä vuodesta 1910 alkaen. Hän vei nautakarjaa ja muita tuotteita Ruotsiin 28 vuoden ajan ja hän toimi lisäksi asianajajana ja Kauhajoen kunnan lastenvalvojana. Rajala oli myös lestadiolainen maallikkosaarnaaja.
Rajala oli kansanedustajana 1907–1910 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä.
Rajala oli naimisissa vuodesta 1881 Hedvig Sofia Rajalan kanssa.
Chris Anderson (yrittäjä)

Chris Anderson (s. 1957) on yrittäjä, joka on perustanut Future Publishing lehtitalon, ja Sapling Foundationin, joka omistaa TEDin.
Anderson syntyi syrjäisessä kylässä Pakistanissa ja valmistui Oxfordin yliopistosta.
Anderson työskenteli Personal Computer Games lehdessä ja oli Zzap!64 -lehden päätoimittaja ennen Futuren perustamista ja sen ensimmäisen lehden Amstrad Actionin aloittamista.
Anderson myi Futuren Pearsonille vuonna 1994 ja osti sen takaisin vuonna 1998.
France Ellegaard

France Marguerite Ellegaard-Carlstedt (10. lokakuuta 1913, Pariisi, Ranska – 17. huhtikuuta 1999, Espoo, Suomi) oli tanskalais-suomalainen pianisti. Hänet luetaan 1900-luvun merkittävien skandinaavisten pianistien joukkoon.
Ellegaardin vanhemmat olivat kuuluisa kilpapyöräilijä Thorvald Ellegaard ja Karen Kirstine Nicolaysen. Yhdeksän vuoden iässä Ellegaard aloitti musiikin opinnot Pariisissa Nérini-musiikkikoulussa. Hän jatkoi sen jälkeen opintojaan Pariisin konservatoriossa ja sai jo opiskeluaikanaan monia palkintoja ja kunniamainintoja. Hänen opettajanaan oli muun muassa Santiago Riéra, joka oli ollut itse Chopinin opettaman Georges Amadée Mathiasin oppilas.
Viidentoista vuoden iässä Ellegaard teki debyyttinsä Kööpenhaminassa, ja vuonna 1929 hän esiintyi Albert Wolffin johtaman Lamoureux-orkesterin kanssa, soittaen harvoin kuullun Rimsky-Korsakovin pianokonserton. Ellegaard piti 1930-luvulla tiuhaan tahtiin konsertteja kaikissa Euroopan tärkeimmissä musiikkikeskuksissa ja Pohjoismaiden suurimmissa kaupungeissa. Hän esiintyi myös Englannissa ja Irlannissa. Kun Tanska oli 1940-luvulla toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehittämä, tällöin monia tanskalaisia taiteilijoita velvoitettiin osallistumaan saksalaisiin kulttuuritapahtumiin, ja myös Ellegaard konsertoi Berliinissä vuosina 1942 ja 1943. Vuonna 1943 hän sai kuitenkin luvan matkustaa Ruotsiin, jolloin hän käytti tilaisuutta hyväkseen jäämällä asumaan Tukholmaan sodan loppuun saakka. Sodan jälkeen häntä kuitenkin pidettiin Tanskassa saksalaismielisenä, ja hän menetti sen vuoksi tanskalaisyleisön suosion.
Vuonna 1949 Ellegaard meni naimisiin suomalaisen taidemaalarin Birger Carlstedtin kanssa ja muutti vähän sen jälkeen Suomeen. Ellegaard konsertoi runsaasti ympäri Eurooppaa vielä 1960-luvulle saakka, mutta sen jälkeen julkiset esiintymiset harvenivat. Hänen konserteistaan tehtiin ainakin kahdeksan levytystä vuosina 1943–1953. Erityisesti hänen Chopin-levytyksiään on pidetty esimerkillisinä, Chopinin musiikin todellista ymmärtämystä osoittavina. Konserttipianistina Ellegaard oli tunnettu ja arvostettu koko Euroopassa. 
Suomen Solistiyhdistyksen järjestämässä konserttisarjassa Ellegaard konsertoi Helsingin konservatoriossa vuosina 1959, 1962, 1963 ja 1965. Vuosina 1961–1965 Ellegaard esiintyi myös ns. Helsinki-kvartetin pohjalle perustetussa kolmihenkisessä ryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen sellisti Pentti Rautawaara ja viulisti Anja Ignatius. Ellegaard myös opetti pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1964–1975. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä oli vuonna 1982, 69-vuotiaana. 
Ennen toista maailmansotaa Ellegaard sai monia tanskalaisia tunnustuspalkintoja ja myöhemmin Suomessa valtion taiteilija-apurahan. Suomalaisessa musiikin aikakausjulkaisussa Finnish Music Quarterly julkaistussa artikkelissa Petri Sariola kutsui France Ellegaardia ”Skandinavian pianistien kuningattareksi”
Jonna Norppa-Rahkola

Jalkapallo

Norppa-Rahkola aloitti jalkapallon helsinkiläisessä FC Kontussa seitsemänvuotiaana ja pelasi ensimmäiset ottelunsa edustusjoukkueessa vuonna 1990. SM-sarjassa hän edusti myös Turun Pyrkivää, Puistolan Urheilijoita, Atlantista sekä FC Espoota. Suomen mestaruuden Norppa-Rahkola voitti vuonna 1993 ja Suomen Cupin vuosina 1994, 1995 ja 1996.
Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa Norppa-Rahkola esiintyi ensimmäisen kerran heinäkuussa 1991 Kokemäellä Kiinaa vastaan pelatussa ottelussa. Hän pelasi vuosina 1990–1995 yhteensä 17 A-maaottelua ja teki ainoan maalinsa vuonna 1994 Vantaalla EM-karsintaottelussa Tšekkiä vastaan.
Norppa-Rahkola on myöhemmin toiminut muun muassa FC Hongan B-tyttöjen valmentajana.

Jääkiekko

Jääkiekossa Norppa-Rahkola edusti SM-sarjassa Keravan Shakersia 1993–1996 ja Espoon Bluesia 1998–2000. Hän voitti kolme Suomen mestaruutta vuosina 1994–1996 ja pelasi SM-sarjassa yhteensä 138 ottelua tehopistein 75+62=137. Hyökkääjänä pelannut Norppa-Rahkola edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta 26 kertaa vuosina 1995–1999 tehopistein 5+2=7. Hän oli mukana myös vuoden 1996 EM-pronssijoukkueessa.
Tancredi

Oopperan synty

Tancredin tilasi säveltäjältä La Fenice, Venetsian tunnetuin oopperatalo.

Musiikki

Voltairen tarinaan, jossa pääpari tapaa vain kerran, verrattuna Rossin libretto suoraviivaistaa tapahtumia ja on täynnä duettoja ja ensemblejä - joidenkin mielestä tarinan vahingoksi. Librettoa ei ole pidetty minään suurena kirjallisena saavutuksena, mutta musiikin puolesta ooppera on täynnä mieleenpainuvia hetkiä, rauhallisesta melankolian alhosta akrobaattisiin vokaali-ilotulituksiin. Tancredin ensimmäistä aariaa "Di tanti palpiti.." lauloivat Venetsian gondolieerit vuosikymmeniä. Kokonaisuus pysyy yhtenäisenä, vaikka aarioita erottavat secco-resitatiivit. Tunnelman vaihtelut ovat nopeita ja voimakkaita niin numeroiden välillä kuin sisälläkin. Huomattava piirre Tancredissä on myös naislaulajan (mezzosopraano) käyttäminen miespääroolissa, jonka vaikeus onkin yksi syistä, miksi teos jäi ohjelmistosta niinkin pian Rossinin eläköitymisen jälkeen.
Rossini kirjoitti työstään uuden version esitettäväksi Ferrarassa 1833, mutta yleisö ei lämmennyt tälle uudelle versiolle, jossa Tancredi lopussa haavoittuu kuolettavasti ja saa tietää Amenaiden syyttömyydestä vasta hetkeä ennen kuolemaansa. Säveltäjä pani taas toimeksi ja loi fuusion näistä kahdesta versiosta, säilyttäen joitain Ferraran muutoksia mutta pitäen alkuperäisen lopun. Tänä versiona Tancrediä esitettiin kunnes se hävisi ohjelmistosta 1840-luvulla. Oopperan nykyesityksissä versio on kuitenkin lähes poikkeuksetta alkuperäinen.

Tapahtumapaikka ja -aika

Syrakusa Sisiliassa vuonna 1005.

Henkilöt

Tancredi: syrakusalainen sotilas - kontralto (kantaesityksessä Adelaide Malanotte Montresor)
Amenaide: aatelisperheen tytär - sopraano (Elisabetta Manfredini Guarmani)
Argirio: Amenaiden isä ja Orbazzanon vihollinen - tenori (Pietro Todràn)
Orbazzano: toisen aatelisperheen isä, Argirion vihollinen - basso (Luciano Bianchi)
Isaura: Amenaiden ystävätär - kontralto (Teresa Marchesi)
Roggiero: - mezzosopraano (Carolina Sivelli)

Ensimmäinen näytös

Palattuaan maanpaosta Sisiliaan valepukuinen Tancredi estää Orbazzanoa menemästä naimisiin oman rakastettunsa Amenaiden kanssa. Vihaisen Orbazzanon saadessa käsiinsä Amenaiden kirjeen Tancredille hän käyttää sitä todisteena Amenaiden yhteyksistä sisilialaisten viholliseen, saraseeni Solimariin ja syyttää Amenaidea maanpetturuudesta. Amenaide vangitaan ja tuomitaan kuolemaan. Tancredi hylkää Amenaiden ja hänen oma isänsä Argirio kieltää hänet. Amenaide voi enää toivoa vain esitaistelijaa joka saapuisi puolustamaan hänen kunniaansa.

Toinen näytös

Tyrmässään, epätoivoisena, Amenaide päättää kuolla arvokkaasti ja uskollisena Tancredille. Orbazzanon johdattaessa Amenaidea mestauspaikalle, valepukua yllään pitänyt Tancredi astuu esiin ja Amenaiden esitaistelijana haastaa Orbazzanon - vaikka uskookin rakastettunsa olevan syyllinen. Tancredi on voittaa Orbazzanon kaksintaistelussa ja tämän jälkeen johtaa Sisilian voittoon taistelussa saraseenejä vastaan. Kuoleva Solimar vakuuttaa Tancredille Amenaiden olevan syytön ja ooppera päättyy yleiseen juhlintaan.
Ed Sandford

Ed Michael Sandford (s. 28. elokuuta 1928) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän voitti vuonna 1947 Ontario Hockey Associationin parhaalle pelaajalle myönnettävän Red Tilson Trophyn.
Sandfordin pitkäaikaisin NHL-seura oli Boston Bruins, jossa hän aloitti vuonna 1947. Myöhemmin hän pelasi lyhyesti myös Detroit Red Wingsissä ja Chicago Blackhawksissa. Hän oli 1950-luvulla mukana viidessä perättäisessä NHL-tähdistöottelussa.
Mummi Kutoo

Mummi Kutoo oli 1970-luvulla Urjalassa ja Tampereella toiminut naivistinen folkrock/psykedelia-yhtye. Love Records julkaisi yhtyeen ainoan LP:n vuonna 1975. Vuonna 1977 Mummi Kutoo oli mukana Love Recordsin julkaisemalla Välikausitakki-levyllä.
Ektro Records julkaisi vuonna 2004 uudelleenmasteroidun cd-version Mummi Kutoon levystä. Mukana on yhdeksän ennen julkaisematonta demokappaletta, joilla yhtye soittaa Suistomaan Pojat-nimisenä Urjalan VPK:n torvisoittokunnan vanhoilla vaskipuhaltimilla.
Ei-No Records julkaisi Vuonna 2012 levyn Melkein 40 vuotta – Kumarrus Mummi Kutoo -yhtyeelle, jolla uuden polven Mummi Kutoo -fanit panivat kokonaan uusiksi idoliensa aikoinaan tekemiä kappaleita. Biisipäivitysten takana ovat Laiho, Rättö & Lehtisalo, Mikko-Ilari Ojala, Antero Lindgren, Zebra and Snake, Suomen Zorro & Elämän Paineet, Sami Kukka, Rödsögården, Mikko Joensuu, Pinnin pojat, Ines, Topi Saha, TM Play ja Iso Sokko-Ville. 
Svart Records julkaisi yhdessä Ektro Recordsin kanssa vuonna 2016 tuplavinyylilalbumin, jonka ykköslevy on uudelleenjulkaisu alkuperäisestä Love Records-LP:stä. Kakkoslevy koostuu 18 demokappaleesta, joiden pohjalta oli tarkoitus julkaista yhtyeen toinen albumi. Hanke kuitenkin kariutui Love Recordsin konkunrssin myötä.
Mummi Kutoo esiintyi kesällä 2005 Humppilassa ystäville ja sukulaisille levynsä 30-vuotisjuhlassa. Humppilan kesäkonsertista on sittemmin muodostunut perinne, jossa on vuosien varrella esiintynyt edustava joukko maan huipputaiteilijoita Reijo Kelasta ja Heikki Laitisesta Pinnin Poikiin, Pihasoittajiin ja Rättö&Lehtisaloon sekä Kasevasta Mikko Perkoilaan ja Sami Kukkaan. Kesällä 2010 Henrik Otto Donner kävi juontamassa Mummi Kutoon esiintymisareenalle.
Yhdysvaltalainen digitaalinen myyntipalvelu Anthology Recordings kiinnostui vuonna 2007 Mummi kutoon ainokaisesta ja tarjosi sitä sivustoltaan ladattavaksi. Levyn myötä verkkokaupan valikoimiin päätyi neljä muutakin suomalaista Love Recordsin vanhaa julkaisua: Wigwam-yhtyeen Being, Piirpauken Piirpauke 2, Pekka Pohjolan Pihkasilmä Kaarnakorva ja Jukka Tolosen Tolonen.
Grant Goodeve

Elämä ja ura

Goodeven ensimmäinen rooli oli pieni sivuosa sairaalasarjassa Emergency! vuonna 1976. Hän alkoi esittää David Bradfordia Eight Is Enough -sarjassa vuonna 1977, kun hahmoa sarjan pilottijaksossa esittänyt Mark Hamill luopui roolista. Goodeve esitti roolia sarjan loppuun asti ja vieraili sen jälkeen muissa sarjoissa kuten Lemmenlaiva ja Dynastia. 1990-luvulla hän esitti Rick Pederseniä sarjassa Villi Pohjola ja vuonna 1998 alkoi juontaa seattlelaisen radiokanava KING-TV:n matkailuohjelmaa Northwestern Backroads. Hän juontaa myös If Walls Could Talk -ohjelmaa Home & Garden Television -kanavalla. Hän on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin, joita ovat Wolf O’Donnell Star Fox: Assaultissa, Engineer Team Fortress 2:ssa sekä sivurooleja F.E.A.R.:ssa.
Goodeve on myös laulaja. Hänen gospel-kappaleita sisältävä albuminsa The Wonder of It All julkaistiin vuonna 1996.
Kauppapaikka Herman

Kauppapaikka Herman on vuonna 2012 valmistunut kauppakeskus Kuopion Leväsen kaupunginosassa. Kauppakeskuksen osoite on Leväsentie 2. Kotiin, sisustamiseen ja vapaa-aikaan keskittynyt kauppapaikka sijaitsee nelisen kilometriä Kuopion keskustasta etelään. Kauppapaikan on rakentanut Lemminkäinen.  Kauppakeskuksen suurin kauppias on K-Rauta Naumanen.
Osa mukaan tulleista yrittäjistä pettyi, koska kauppapaikan vetovoima ei ollut aivan alkuodotusten mukaista.
Kauppakeskuksessa Savon ammattiopiston väistötiloissa tapahtui 1. lokakuuta 2019 väkivallanteko, jossa yksi henkilö kuoli ja kymmenen loukkaantui.
Berke-kaani

Berke-kaani oli Kultaisen ordan hallitsija vuosina 1257-1266, veljensä Batu-kaanin ja tämän pojan jälkeen. Berken aikana Kultaisesta ordasta tuli Pyhän maan puolustaja, kun se liittoutui mamelukkien kanssa mongoliheimolaisiaan vastaan.

Tausta

Berke oli yksi Jotshin, Tsingis-kaanin vanhimman pojan pojista. Vuonna 1235 Berke liitoutui veljiensä Ordan ja Batun kanssa ja marssi valtavan, ehkä 150 000 miestä käsittäneen armeijan kanssa Siperiasta Volgan bulgaarien ja kiptšakien maille, jotka he valtasivat. Seuraavaksi he valtasivat Venäjän ruhtinaskunnat ja hävittivät lukuisia Venäjän kaupunkeja maan tasalle. Berke seurasi Batua edelleen Eurooppaan, jossa Unkarin armeija tuhottiin Mohin taistelussa. Suurkaani Ögödein kuoltua kaaniperheen jäsenet palasivat Mongoliaan valitsemaan suurkaania, joksi Berke veljineen kannatti Batua. Sen epäonnistuttua he palasivat Venäjälle, jonne perustettiin Kultaisen ordan valtakunta. Ögödein ja Jotšin perillisten vihanpidon vuoksi Kultainen orda ei yrittänyt enää vallata Eurooppaa, vaan pyrki varustautumaan sukulaistensa hyökkäyksen varalta.

Valtakausi

Batun kuoltua 1255 hallitsijana oli vähän aikaa hänen poikansa Sartak, kunnes Berke sai vallan 1257. Hän oli kyvykäs hallitsija ja onnistui ylläpitämään ja stabiloimaan vastaperustettua Kultaista ordaa, yhtä Mongolivaltakunnan neljästä osasta.
Berke kääntyi Islamiin ja hänestä tuli harras muslimi. Berke oli raivostunut Il-kaanien valtakunnan Hülegü-kaanille, joka oli hävittänyt Bagdadin ja murhannut kalifi Al-Musta'simin ja jonka aluelaajentamishalut Syyriassa ja Egyptissä uhkasivat Berken uskonveljiä. Konflikti kehittyi viimein avoimeksi sodaksi vuonna 1262. Hülegü kärsi tappion Pohjois-Kaukasuksella, ja Berken veljenpoika Nogai murskasi hänen joukkonsa Terek-joella. Hülegü kuoli vuonna 1265. Berke itse kuoli seuraavana vuonna taistellessaan Hülegün poikaa Abaqa-kaania vastaan.
Berkeä seurasi Kultaisen ordan valtaistuimelle veljenpoika Mengu-Timur, joka jatkoi Berken politiikkaa mamelukkien kanssa liittoutumisessa ja Il-kaanien valtakunnan patoamisessa. Useimmat historioitsijat uskovat, että Berken sota Hülegüa vastaan pelasti loput pyhästä maasta, kuten Jerusalemin ja Mekan Bagdadin kohtalolta.
HMS Gondul (1894)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1918 yhteysalukseksi runkonumerolla V21, jolloin sille asennettiin miinanraivauskalusto. Lisäksi alusten torpedoputket poistettiin ja 25 millimetrin konekiväärit korvattiin yhdellä 37 millimetrin kanuunalla M/98B. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1922 alkaen ja se poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926. Alus romutettiin ennen vuotta 1930.
Yrittäjyyskasvatus

Yrittäjyyskasvatuksen opettaminen

Yrittäjyyskasvatuksen opettaminen on yleisesti erilaisten taitojen ja valmiuksien kehittämistä ja opettajat voivat joko suunnitella opetuksen itse tai käyttää valmiita toimintamalleja ja materiaaleja. Yrittäjyyskasvatus voidaan ymmärtää sekä opetuksen sisällöksi että opetuksessa käytettäväksi menetelmäksi. Yrittäjyyskasvatuksen toimintatavat ovat mitä moninaisimmat, ja aihekokonaisuuden toteutukseen on saatavilla runsaasti tukea ja käytännön malleja. Opetuksen kokonaisvaltaiseen kehittämiseen voi saada ajatuksia ja vankkaa perustaa myös yrittäjyyskasvatukseen liittyvästä monitieteisestä tutkimuksesta.
Petsamonvuono

Petsamonvuono (ven. Губа Печенга, Guba Petšenga) on Barentsinmeren vuono Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuono on 18 km pitkä ja pääasiassa 1,5–2 kilometriä leveä, mutta kapeimmalta kohdaltaan alle puoli kilometriä leveä. Vuono on lähellä suutaan noin 150 metriä syvä ja vuonon erottaa valtamerestä kynnys, joka on noin 80 metriä syvä. Petsamonvuono sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa. Vuonon suu on noin 25 km Norjan rajasta itään. Petsamonvuonon pohjukkaan laskee 110 kilometriä pitkä Petsamonjoki. Vuonon rantoja ympäröivät tunturit, kuten Parkkinatunturit, Isovuori, Trifonavaara ja Siebruoaivi.
Vuonon perukassa sijaitsee Petsamon kaupunkityyppinen taajama (entinen Petsamon kirkonkylä Parkkina). Petsamonvuonon länsirannalla sijaitsee Liinahamarin kylä, jossa on Petsamon satama. Aikanaan Liinahamari oli Suomen ainoa valtamerisatama ja ympäri vuoden sulana oleva satama. Vuoden keskilämpötila Petsamonvuonon pohjukassa on -0,7 °C; heinäkuun keskilämpötila on +11 °C ja tammi-helmikuun -11 °C. Vuonon perukka on jäässä noin puoli vuotta mutta suuosa on sulana ympäri vuoden.
Robert Owen

Robert Owen (14. toukokuuta Newtown, Montgomeryshire, Wales 1771 – 17. marraskuuta 1858 Newtown, Montgomeryshire) oli walesilainen tehtaanjohtaja ja sosialisti, jota pidetään uudenaikaisen sosiaalipolitiikan ja osuustoiminnan uranuurtajana. Hän kuului niin sanottuihin utopistisiin sosialisteihin, mutta yritti toteuttaa näkemyksensä ihanneyhteiskunnasta myös käytännössä. Owen itse kuului porvaristoon, mutta pyrki kommunistisilla uudistuksillaan kohottamaan työväen taloudellista, henkistä ja moraalista asemaa.
Alun perin Owen oli utilitaristi ja liberaali Jeremy Benthamin oppilas, mutta siinä missä liberaalit olisivat halunneet parantaa työläisten asemaa poistamalla kapitalistien etuoikeudet, Owen alkoi vähitellen kääntyä yhä syvemmälle sosialismiin. Bentham silti rahoitti eräitä Owenin sosiaalisia kokeiluja työläisten olojen parantamiseksi.
Owen toimi puuvillatehtaan johtajana New Lanarkissa Skotlannissa vuosina 1800–1829. Kun hänen kilpailijansa teettivät tehdastyöläisillä 13–14 tunnin työpäiviä, Owenin tehtaassa työskenneltiin 10 ja puoli tuntia päivässä. Jos tuotanto jouduttiin seisauttamaan, joutilaille työläisille maksettiin täysi palkka koko ajalta. Kuitenkin hänen liikkeensä arvo oli noussut yli kaksinkertaiseksi ja samalla antanut omistajilleen muhkeat voitot.
Owenin aikana työläiset tuottivat laitoksen omistajille 5 % voiton liikepääomalleen ja vielä yli 300 000 puntaa muuta voittoa. Owen päätteli, että teollistumisen ajan valtavilla tuotantovoimilla, jotka tuottivat rikkauksia vain harvoille, kyettäisiin uudistamaan koko yhteiskunta ja tuottamaan hyvinvointia kaikille. Hän uskoi ihmisen muovautuvan ympäristövirikkeiden mukaan, minkä takia hän halusi muuttaa  elinympäristön mahdollisimman miellyttäväksi. Vaikka Owenin palveluksessa olevilla ihmisillä oli paremmat olot kuin muualla, Owen ei ollut heidän olotilaansa tyytyväinen. Ihmiset olivat hänen mielestään hänen orjiaan, eivätkä heidän olonsa vieläkään mahdollistaneet luonteen ja tietoisuuden monipuolista kehitystä. 
Vuonna 1819 Owen ajoi pitkien kamppailujen jälkeen läpi ensimmäisen lain lasten ja naisten tehdastyön rajoittamisesta. Vuonna 1823 hän ehdotti Irlannin köyhyyden poistamista kommunististen siirtoloiden avulla. Hän teki täydelliset laskelmat siirtoloiden perustamiskustannuksista, vuotuisista menoista ja tuloista sekä suunnitteli tarkasti kaikki tekniset yksityiskohdat.
Vuonna 1825 Owen perusti Yhdysvaltoihin Indianan osavaltioon kaupungin nimeltä New Harmony. Se oli sosialistisen yhteiskunnan kokeilu, jossa kukaan ei olisi toista huonommassa asemassa. Kokeilu loppui kuitenkin varsin pian käytännön ongelmien vuoksi.
Kun Owenista tuli julkisesti sosialisti, virallinen yhteiskunta hylkäsi hänet. Robert Owen työskenteli myöhemmin köyhtyneenä suoraan työväen keskuudessa ja vaikutti osaltaan myös ammattiliittojen ja työväenliikkeen syntyyn.