HMS Vanessa

Palvelus

HMS Vanessa upotti 27. heinäkuuta 1918 troolari HMS Calvian havaitseman Saksan laivaston sukellusveneen U-107 syvyyspommein.
HMS Vanessa sijoitettiin Rosythin reserviin joulukuussa 1921, josta se palasi vasta 1938 liitettynä saattueiden suojaksi Plymouthiin 17. Hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 5. syyskuuta 1939 yhdessä HMS Vivaciousin, HMS Wakefulin ja HMS Vanquisherin kanssa saattuetta CG Clydestä.
HMS Vanessa oli 13. heinäkuuta 1940 yhdessä HMS Gallantin kanssa suojaamassa saattuetta CW6, kun se joutui Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87 -syöksypommittajien hyökkäyksen kohteeksi. Alus kärsi vaurioita viereen osuneen pommin sirpaleista kuten kaksi saattueen rahtialuksista lisäksi yksi rahtialus upposi. HMS Gallant hinasi aluksen Doveriin. Se oli elokuusta marraskuuhun Chathamin telakalla korjattavana. Se palasi palvelukseen 4. marraskuuta. Alus siirrettiin  tammikuussa 1941 palvelukseen palatessa Atlantin saattueiden suojaksi läntiselle reitille (engl. Western Approaches Command).
HMS Vanessa vaurioitui 19. heinäkuuta 1941 ilmahyökkäyksessä. Alukseen osui keskilaivaan, jolloin kattilahuone tuhoutui ja etummainen savuhormi lensi yli laidan. Aluksella sai surmansa 11 miehistöjäsentä ja insinööriupseeri, joiden lisäksi useat miehistönjäsenet haavoittuivat. Vauriotunut alus törmäsi sukellusveneentorjuntatroolari HMS Turquoiseen. HMS Vesper hinasi aluksen Yarmouthiin. Se määrättiin muutettavaksi pitkän kantaman saattajaksi ja se siirrettiin elokuussa Green and Silley Weirin telakalle Lontooseen korjattavaksi sekä muutostöitä varten. Se palasi palvelukseen huhtikuun puolessa välissä 1942.
Telakalla aluksen etummainen A-tykki korvattiin Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheittimellä, sen etummaiset torpedoputket poistettiin ja komentosillan siiveikkeille asennettiin 20 millimetrin Oerlikon ilmatorjuntatykit. Alukselle asennettiin tyypin 271 merivalvontatutka sekä tyypin 291 ilmavalvontatutka. HMS Vanessa aloitti heinäkuussa 1942 muutostöiden jälkeiset koeajot, minkä jälkeen se siirtyi koulutettavaksi.
HMS Vanessa liitettiin HMS Hesperuksen johtamaan 2. Saattajaryhmään yhdessä HMS Whitehallin sekä Flower-luokan korvettien HMS Campanulan, HMS Sweetbriarin, HMS Clematiksen, HMS Gentian, HMS Heatherin ja HMS Mignonetten kanssa. Alus suojasi ryhmän mukana ensimmäistä saattuettaan HX213, kunnes erkani siitä siirtyen suojaamaan saattuetta SC107. Sen onnistui estää 3. marraskuuta yhdessä HMS Calandinen kanssa sukellusveneiden hyökkäys saattuetta vastaan pakotettuaan veneet sukeltamaan.
HMS Vanessa ja HMS Hesperus suojasivat saattuetta HX219. Alukset hyökkäsivät 30. joulukuuta sukellusvene U-357:n kimppuun syvyyspommein. Sukellusvene pakotettiin pintaan, minkä jälkeen se upotettiin päälle ajamalla. Sukellusveneen miehistöstä pelastettiin seitsemän henkeä.
HMS Vanessa siirrettiin tammikuussa 1943 telakalle törmäysvaurioiden korjaamiseksi. Alus suojasi saattuetta SC118 yhdessä hävittäjien HMS Vimyn ja HMS Beverleyn, korvettien HMS Campanulan, HMS Mignonetten, HMS Abelian ja FS Lobelian sekä Yhdysvaltain rannikkovartioston kutterin USCG Bibbin kanssa. Hävittäjät upottivat 4. tammikuuta sukellusvene U-187:n syvyyspommein ja tykkitulella. Saattue joutui myöhemmin kahden eri sukellusveneryhmän hyökkäysten kohteeksi.
HMS Vanessa päätettiin siirtää pois Atlantin saattajaryhmästä, kun uusia paremmin tehtävään sopivia aluksia saatiin käyttöön. Aluksen palvelus päättyi tammikuussa 1944, jolloin se siirrettiin valmistautumaan ilmamaaliksi. Alus palveli heinäkuusta 1944 elokuuhun 1945 maalilaivana.
HMS Vanessa poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin reserviin Euroopan sotatoimien päätyttyä. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin 4. maaliskuuta 1947 BISCOlle romtuettavaksi. Alus hinattiin Charlestowniin romuttajalle, jonne se saapui helmikuussa 1949.