Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat

Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat (engl. Royal Canadian Air Force (RCAF), ransk. Aviation royale canadienne) on osa Kanadan asevoimia. Siitä käytetään usein lyhennettä RCAF (Royal Canadian Air Forces). Kantahenkilökuntaa on noin 14 500 ja lentäjiä noin 2 500. Kanadan ilmavoimat on perustettu vuonna 1920. Kanadan ilmavoimilla on arviolta 391 ilma-alusta, joka on kolmanneksi suurin määrä Amerikassa Yhdysvaltain ja Brasilian ilmavoimien jälkeen. Kanadan ilmavoimat nimettiin uudelleen Kuninkaallisiksi Ilmavoimiksi vuonna 2011.
Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat vastaa kaikista operaatioista, valvoo Kanadan ilmatilan turvallisuutta sekä antaa ilmatukea Kanadan kuninkaalliselle laivastolle ja Kanadan armeijalle. RCAF on yhteistyössä Yhdysvaltain ilmavoimien kanssa valvomassa mantereen ilmatilassa muodostaen North American Aerospace Defense Command (NORAD) -puolustusyksikön. RCAF:lla on käytössään kaikki tärkeimmät ilmanpuolustusresurssit kansallisen Search and Rescue Program -ohjelman puitteissa.

Historia

Kanadan ilmavoimat (CAF) perustettiin vuonna 1920 ensimmäisessä maailmansodassa Euroopassa toimineiden ilmavoimien lyhytaikaisten kahden laivueen seuraajaksi. Uudet ilmavoimat oli pitkälti keskittynyt siviilioperaatioihin, kuten metsätalous, maanmittaus ja salakuljetuksen vastainen partiotoiminta. Vuonna 1923 ilmavoimat yhdistettiin Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa, ja vuotta myöhemmin CAF:lle myönnettiin nimi Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat (RCAF). 1920-luvun lopulla ilmavoimista kehittyi enemmän sotilaallinen järjestö. RCAF kärsi määrärahojen puutteesta 1930-luvun alussa, mutta kehittyi vuosikymmenen jälkipuolella. Kuitenkin 1930-luvun lopulla RCAF:ta ei pidetty merkittävänä. Toisen maailmansodan aikana RCAF oli huomattavasti laajentunut neljänneksi suurimmaksi liittoutuneiden ilmavoimiksi. Sodan aikana RCAF oli mukana taistelutoiminnassa Isossa-Britanniassa, Luoteis-Euroopassa, Pohjois-Atlantilla, Egyptissä, Italiassa, Sisiliassa, Maltalla, Ceylonilla, Intiassa, Burmassa ja kotimaan puolustuksessa.
Sodan jälkeen RCAF vähensi vahvuuttaan. Koska Neuvostoliiton nousu uhkasi Euroopan turvallisuutta, Kanada liittyi Natoon vuonna 1949, ja RCAF perusti laivueita Ranskaan ja Länsi-Saksaan. Vuonna 1950 RCAF tuli mukaan Korean sotaan joukkojen ja tarvikkeiden kuljetuksen tueksi. Samaan aikaan rakennettiin pääasiassa RCAF:n ylläpitämiä tutka-asemia Kanadaan Neuvostoliiton ydinaseiden kasvavaa uhkaa vastaan. Vuonna 1957 Kanadassa ja Yhdysvalloissa luotiin yhteinen North American Aerospace Defense Command (NORAD). Rannikon puolustus ja rauhanturvaaminen tulivat tehtäviksi vuonna 1950.
Vuonna 1968 RCAF oli yhdistynyt Kanadan kuninkaallisen laivaston ja Kanadan armeijan kanssa muodostaen Kanadan puolustusvoimat. Ilmayksiköt jaettiin useaan erityisyksikköön.
Vuonna 1975 kaikki lentoliikenteen yksiköt fuusioitiin ja perustettiin uusi lennostoyksikkö AIRCOM. Lennosto sai nimekseen ”Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat” elokuussa 2011. Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat on toiminut toisessa maailmansodassa, osallistunut Korean sotaan ja ensimmäiseen Persianlahden sotaan sekä useisiin YK:n rauhanturvaoperaatioihin ja Naton toimintaan. Lisäksi se on Naton jäsenenä pitänyt läsnäolollaan yllä voimatasapainoa Euroopassa kylmän sodan aikana.