google/wiki40b huggingface dataset:
Luhtakerttunen

Tuntomerkit

Linnun pituus nokan kärjestä pyrstön kärkeen on 13–15 cm. Luhtakerttunen on hieman suurempi kuin hyvin samannäköinen rytikerttunen. Yläpuolen väri on ruskea, kevätpuvussa aavistuksen vihertävä. Alapuoli on kellahtavan valkea. Nokka on pitkä ja terävä, vähän lyhyempi kuin rytikerttusen. Nuoret luhta- ja rytikerttuset ovat niin samannäköisiä, että varma määritys onnistuu usein vasta silloin, kun lintu on kädessä. Siipisulkien pituuksien ja kovertumien erot ovat tärkeitä tuntomerkkejä, samoin kynsien väri ja takavarpaan kynnen pituus. Paino on keskimäärin 11–12 g.
Laulu on luhtakerttusen paras tuntomerkki. Se on Suomen linnuston parhaimpia laulutaitureita. Laulu on erittäin kiihkeää, nopearytmistä ja pulppuilevaa. Siinä on runsaasti matkintoja eri lintulajeilta, joista suuri osa on kotoisin sen talvehtimisalueilta eteläisestä Afrikasta. Ääni on terävä naksahdus ”tsäk”, erilainen kuin rytikerttusen ”tret”.
Vanhin suomalainen rengastettu luhtakerttunen on ollut 6 vuotta 10 kuukautta 19 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut ruotsalainen vähintään 9 vuotta 1 kuukautta vanha lintu.

Levinneisyys

Luhtakerttusen levinneisyysalue koostuu Keski- ja Itä-Euroopasta sekä osasta läntistä Keski-Aasiaa. Suomen ensimmäinen havainto on Helsingistä vuodelta 1944. Laji on lisääntynyt vahvasti, ja varsinkin 1970- ja 1980-luvuilla se laajensi asuinaluettaan nopeasti. Suomessa pesii noin 5 000 paria. Luhtakerttunen muuttaa elokuussa eteläiseen Afrikkaan ja palaa sieltä toukokuun lopulta alkaen.
Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 6,4–14 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Lajin elinympäristöjä ovat kaikenlaiset kosteikot: jokien, järvien ja merenlahtien pensaikkoiset ja ruoikkoiset rannat, valtaojien reheväkasvuiset penkat ja rantaluhtien nokkos- ja vattupuskat. Muuttoaikoina luhtakerttusta voidaan tavata myös karuilla meren saarilla.

Lisääntyminen

Koiras valtaa reviirin heti saavuttuaan muuttomatkalta ja laulaa aktiivisesti etenkin hämärissä ja yöllä. Löydettyään naaraan laulu loppuu lähes tyystin. Naaraat saapuvat muutamia päiviä myöhemmin ja valittuaan koiraan ne ryhtyvät heti pesänrakennuspuuhiin. Pesä rakennetaan ruohonkorsien, usein mesiangervon, varaan noin puolen metrin korkeuteen. Munia on 4 tai 5. Naaras hautoo 12–14 vrk, ja poikaset kuoriutuvat lähes samanaikaisesti. Ne viipyvät pesässä vain 10–12 vrk, eivätkä osaa vielä kunnolla lentää jättäessään pesän. Emot huolehtivat niistä vielä 1–2 viikkoa.

Ravinto

Luhtakerttusen ravintoa ovat pienet hyönteiset, kuten perhostoukat, surviaissääsket, kärpäset ja kovakuoriaiset. Se syö myös hämähäkkejä ja marjoja.
Kaarlo Saari

Kaarlo Saari (20. kesäkuuta 1855 Mynämäki – 25. helmikuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja kotiteollisuusvaikuttaja.
Saaren vanhemmat olivat seppä Karl Lystman ja Vilhelmiina Mäkelä. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1882 ja suoritti vielä samana vuonna ruotsalaisessa seminaarissa teollisuuskurssin. Saari toimi opettajana Kurikassa vuoteen 1917 saakka, samoin kuin Kurikan seurakunnan lukkari-kanttorina. Jo vuonna 1903 hän perusti Kurikkaan käsityöläiskassan, tarkoituksenaan tukea uudenaikaista puu-, rauta-, maalaus- ja nahka-alan kotiteollisuutta. Saari toimi kassan esimiehenä vuoteen 1917 asti, jolloin siitä tuli osakeyhtiö. 
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustaja Saari oli kahteen otteeseen, vuosina 1910–1917 ja 1924–1927.
Saaren ensimmäinen puoliso vuodesta 1887 oli Naima Matilda Ottilia Heidenberg (k. 1920) ja toinen vuodesta 1922 Hilda Amalia Heidenberg (k. 1931).
Norprogesteroni

Ominaisuudet ja valmistus

Norprogesteroni muistuttaa rakenteeltaan huomattavasti progesteronia ja poikkeaa siitä ainoastaan siten, että asemassa 19 olevaan hiileen ei ole sitoutunut metyyliryhmää. Norprogesteronin havaittiin olevan vaikutuksiltaan samankaltainen progesteronin kanssa, mutta tätä 4–8 voimakkaampi. Norprogesteronia on tutkittu muun muassa kohdunkaulansyövän hoitoon, jossa se osoittautui ruiskeena annettuna tehokkaaksi. Norprogesteronin ominaisuuksia tutkivat muun muassa Carl Djerassi ja Luis Miramontes ja heidän tutkimuksensa johtivat myöhemmin noretisteronin kehittämiseen.
Ensimmäisen kerran norprogesteronia valmisti Maximilian Ehrenstein vuonna 1944 12-vaiheisella prosessilla lähtien strofantidiinista. Näin saatu tuote oli suhteellisen epäpuhdasta ja vuonna 1951 Djerassi ja Miramontes valmistivat yhdistettä puhtaana Birch-pelkistyksen avulla aromaattisesta lähtöaineesta.
Pembury

Pembury on iso kylä Kentissä Kaakkois-Englannissa. Sen asukasluku on noin 6 000. Se sijaitsee 4 kilometriä Tunbridge Wellsistä koilliseen ja 48 kilometriä Lontoosta kaakkoon.
Sammatinlampi (Parkano)

Maantietoa

Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee kolme kilometriä koilliseen Jaakkolankylästä. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Aikaisemmin Sammatinjoki virtasi lammen läpi, mutta nykyään joen uoma on siirretty ohittamaan lampi 80 metriä ylempää. Siksi lammesta yhtyy jokeen kaksi entistä joen uomaa. Rantaviivan pituus on 550 metriä, josta itärannat ovat avosuota. Lammen eteläpäässä sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Katinperälle kulkevalta yhdystieltä 13355.

Historiaa

Vanhassa Parkanon pitäjänkartassa 1800-luvulta joki virtasi ”Sammattilammen” kautta. Lampi oli autio ja lähin maatalo ”Sammatti” sijaitsi puoli kilometriä lännempänä. Lammen pohjoisosa oli raivattu niityksi, jonka omisti Jaakkolan talo. Vuoden 1959 painetussa peruskartassa joen uoman oikaisu-uoma oli jo piirretty näkyviin.
Nationale

Reitti

Nationalen yläasema sijaitsee 2 528 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä Bella Lui -vuoren huippua.
Naisten syöksylaskuradan lähtöpaikka on lähellä Mont­ Lachaux -vuoren huippua. Lähdön jälkeen alkaa lyhyt liukuosuus Mont­ Lachaux. Sen jälkeen tulee Super-G:n lähtöpaikka. Super-G:n lähdön jälkeen tulee jyrkänne La Face (Kasvo) ja Le Trou du Renard (Ketunreikä), jossa rinne kääntyy jyrkästi vasemmalle kapeassa kohdassa. Sen jälkeen tulee ensimmäinen hyppyri La Bosse du Président (Presidentin kumpu). Hyppyrin jälkeen rinne kääntyy jyrkästi oikealle lyhyelle liukuosuudelle.
Liukuosuuden jälkeen rinne kääntyy vasemmalle Le Mur de Montaniniin (Montanin seinä). Se on radan toiseksi jyrkin kohta 49 %:n jyrkkyydellä. Sitten tulee La Traverse de Clavan (Clavanin kallistus) ja tiukka oikealle kääntyvä mutka Le Toboggan (Kelkka).
Le Tobogganin jälkeen alkaa loppujyrkänne ja heti sen alussa on pujottelun lähtöpaikka. Loppujyrkänteellä on Le Reck de Vermala, joka on koko rinteen jyrkin kohta 53 %:n jyrkkyydellä. Syöksylaskuradan maali sijaitsee 1 545 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä Violettes Express -gondolihissin ala-asemaa.
Törmänen

Törmänen on kylä Inarin kunnassa valtatien 4 varrella noin seitsemän kilometriä Ivalosta etelään. Vuoden 2006 lopussa kylässä oli 348 asukasta.
Törmäsessä valtatieltä 4 haarautuu tie Ivalon lentoasemalle.
Haarin mitta

Haarin mitta on matemaattisessa analyysissa mitta, jonka avulla voidaan määritellä intuitiivisesti eräänlainen pinta-alan/tilavuuden kaltainen käsite lokaalikompakteihin topologisiin ryhmiin. Haarin mitan esitteli unkarilainen matemaatikko Alfréd Haar.
Claudie Haigneré

Tausta ja koulutus

Haigneré opiskeli lääketiedettä Faculté de Médecinessä (Paris-Cochin) ja Faculté des Sciencesissä (Paris-VII). Hän hankki pätevyyden biologiassa ja urheilulääketieteessä (1981), ilmailu- ja avaruuslääketieteessä  (1982) ja reumatologiassa (1984). Vuonna 1986 hän suoritti diplomin biomekaniikassa ja liikkeen fysiologiassa. Hän väitteli tohtoriksi neurotieteessä vuonna 1992.

Ura avaruuslentäjänä

Haigneré oli varamiehistössä vuoden 1993 Mir Altaïr lennolla, mihin hänen tuleva aviomiehensä Jean-Pierre Haigneré osallistui. Asteroidi 135268 Haigneré on nimetty heidän kummankin mukaan. Haigneré vieraili Mir-avaruusasemalla 16 päivän ajan vuonna 1996 osana venäläis-ranskalaista Mir Cassiopée lentoa (17.08. - 02.09.1996). 
Marraskuussa 1999 Haigneré liittyi Euroopan astronauttijoukkoihin. 
Vuonna 2001 Haigneré vieraili ensimmäisenä eurooppalaisena naisena Kansainvälisellä avaruusasemalla Retkikunta 3:n aikana osana ISS Andromède-lentoa (21.10. - 31.10.2001). Hän jäi eläkkeelle ESAsta 18. kesäkuuta  2002.

Poliittinen ura

Avaruuslentäjäuran jälkeen Haigneré astui Ranskan politiikkaan. Hänestä tuli Jean-Pierre Raffarinin hallituksen tiede- ja teknologiaministeri (kesäkuu 2002 - maaliskuu 2004) ja Eurooppa-ministeri (maaliskuu 2004 - toukokuu 2005).
Hän meni avaruuslentojensa välissä naimisiin Jean-Pierre Haignerén kanssa. Heillä on yksi yhteinen tytär.
Noemi Zbären

Noemi Zbären (s. 12. maaliskuuta 1994 Langnau im Emmental) on sveitsiläinen yleisurheilija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Zbären saavutti hopeaa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti niin ikään hopeaa juostuaan ajan 13,42 sekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 Zbären jäi alkueriin ajalla 13,33.
Zbären voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä 2013 ajalla 13,17. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui alkuerissä. Hän karsiutui välierissä 100 metrin aitajuoksussa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja 60 metrin aitajuoksussa Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015.
Zbären voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 ennätyksellään 12,71. Lisäksi hän kuului pronssia saaneeseen Sveitsin joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,95.
60 metrin aidat hän on juossut aikaan 8,11 sekuntia Prahassa maaliskuussa 2015.
Räikkä

Räikkä on hammasidiofoneihin kuuluva soitin. Räikässä on hammaspyörä, kädensija ja kehys, joka pyörii hammaspyörän ympärillä, kun räikkää pyöritetään. Kehykseen kiinnitetty puinen tai metallinen kieli osuu hammaspyörän hampaisiin muodostaen voimakkaan rätisevän äänen. Hammaspyörää voidaan pyörittää myös kammen avulla eritoten orkestereissa käytetyissä räikissä.
Räikkää on perinteisesti käytetty myös metsästyksessä merkinantolaitteena ja eläinten pelotteena (esimerkiksi jänisräikkä). Se on myös lasten käyttämä leikkikalu. Räikkiä käytettiin myös varoitusmerkkinä kulkutauteihin sairastuneiden ihmisten kohdalla.
Edmund Angerer käytti 1760-luvulla räikkää Lapsisinfoniassaan luomaan lapsenomaista ja leikkisää tunnelmaa. Sitä on käytetty myös efektinä monissa moderneissa musiikkiteoksissa.
Laajemmin sana räikkä voi viitata mekaaniseen toimintaperiaatteeseen, joka on räikän ohella käytössä myös esimerkiksi hylsyavaimessa ja nippusiteessä. Tätä voidaan käyttää myös kielikuvana palautumattomista ilmiöistä, kuten esimerkiksi evoluutiogeneettisessä käsitteessä Mullerin räikkä.
Armando Lombardi

Armando Lombardi (12. toukokuuta 1905 – 4. toukokuuta 1964) oli katolisen kirkon 22. heinäkuuta 1928 vihitty pappi ja 16. huhtikuuta 1950 vihitty piispa (pääkonsekraattori: kardinaali Clemente Micara). Hänet nimitettiin 13. helmikuuta 1950 apostoliseksi nuntiukseksi Venezuelaan ja Caesarea Philippin titulaariarkkipiispaksi. Vuodesta 1954 kuolemaansa hän toimi apostolisena nuntiuksena Brasiliaan.
Edward Fox

Edward Charles Morrice Fox (s. 13. huhtikuuta 1937 Chelsea, Lontoo) on englantilainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on näyttelijä James Foxin veli ja näyttelijä Emilia Foxin isä. Edward Fox tunnetaan parhaiten pääosasta Fred Zinnemannin elokuvassa Shakaali (1973). Hänet on palkittu muun muassa kolme kertaa Bafta-palkinnolla.
Fox teki teatteridebyyttinsä vuonna 1958 ja esiintyi ensi kertaa pienessä elokuvasivuroolissa 1963. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa Fox esiintyi muutamassa suuren budjetin elokuvassa, kuten Richard Attenborough’n musikaalissa Oi! Mikä ihana sota (Oh! What a Lovely War) ja samana vuonna Guy Hamiltonin ohjaamassa elokuvassa Taistelu Englannista (Battle of Britain).
Suurempaan kuuluisuuteen Fox nousi kuitenkin vasta vuonna 1973, jolloin hän esitti nimetöntä salamurhaajaa Fred Zinnemannin elokuvassa Shakaali (The Day of the Jackal). Vuosikymmenen loppupuolella hän esiintyi suurissa sotaelokuvissa: Yksi silta liikaa (A Bridge Too Far) sekä Navaronen tykkien jatko-osassa Navaronen haukat (Force 10 From Navarone). Hän esitti myös kuningas Edvard VIII:ta televisiodraamassa Edward ja Mrs Simpson.
Elokuvassa Gandhi (1982) Edward Fox esitti kiistanalaista prikaatinkenraalia Reginald Dyeria, jonka katsotaan olevan vastuussa Amritsarin verilöylystä Intiassa vuonna 1919. Seuraavana vuonna julkaistussa epävirallisessa James Bond -elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti Fox esittää M:n osan.
Viime vuosina Fox on esiintynyt elokuvissa Tärkeintä on olla aito (2002), Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (2002) sekä Stage Beauty (2004). Hän on myös palannut teatterilavoille.
Edward Fox nimitettiin Brittiläisen imperiumin upseeriksi (Officer of the British Empire) vuonna 2003.
Kimmo Volley

Kimmo Volley on lahtelainen lentopalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2008/2009 1-sarjan kakkoslohkossa ja naisten joukkue naisten 1-sarjan kakkoslohkossa. Seuralla on myös junioritoimintaa.
Kimmo on voittanut miesten Suomen mestaruuden vuosina 1960, 1962 ja 1964. SM-hopeaa se on saavuttanut 1963, 1965, 1967, 1978 ja 1979 sekä SM-pronssia 1959, 1961, 1966 ja 1969. 
Naisten Suomen mestaruuden Kimmo on voittanut 1968, 1973 ja 1974. SM-hopeaa se on saavuttanut 1965, 1967 ja 1975 sekä SM-pronssia 1964, 1966, 1969, 1970, 1971 ja 1976.
Orvaskesi

Orvaskesi eli epidermi (epidermis) on selkärankaisten ihon uloin kerros.

Orvaskeden tehtävä

Orvaskesi toimii ihmisen suojana ulkomaailmaa vastaan. Sen happamuus, solujen väliset liitokset (junktionaalinen kompleksi) ja mikrofloora suojaavat elimistöä pieneliöiltä. Lisäksi talirauhasten erittämä tali estää vesiliukoisia aineita tunkeutumasta epiteelin läpi. Orvaskeden kautta poistuu myös pieni määrä kuona-aineita esimerkiksi ihon hilseillessä ja ihon hikirauhasten kautta.

Orvaskeden rakenne

Orvaskesi on paksuudeltaan 0,05-0,20 mm. Se on kerrostunutta keratinisoitunutta levyepiteeliä, joka kestää hyvin kulutusta. Karvattomilla ja erityisesti kuluvilla ihoalueilla (kämmenet ja jalkapohjat) orvaskesi on paksumpi kuin alueilla, joilla on ihokarvoja. Orvaskedessä ei ole lainkaan verisuonia, vaan se saa ravintonsa diffuusion välityksellä runsassuonisen verinahan verisuonista. Samalla kun ravintoaineita siirtyy orvasketeen, kuona-aineita poistuu verisuoniin.
Ihmisen orvaskeden uloin kerros muodostuu marraskedestä, joka koostuu kuolleista keratinosyyteistä. Marraskeden alla on eläviä soluja sisältäviä kerroksia: kirkassolukerros, jyväiskerros, okasolukerros sekä tyvisolukerros.
Tyvisolukerroksessa eli tyvikerroksessa on kantasoluja, joista muodostuu jatkuvasti uusia ihosoluja. Nämä ihosolut edelleen jakautuvat ja siirtyvät kohti ihon pintaa. Epiteeliä kohti kulkiessaan niihin kerääntyy rikkipitoista keratiini-proteiinia. Solut elävät noin kuukauden ja kuolevat pintaa lähestyessään. Kuolleet solut muodostavat ihon uloimman osan, sarveiskerroksen eli marraskeden, joka on eräänlainen ihon kulutuspinta. Sen pinnasta irtoaakin jatkuvasti soluja hilseenä samalla, kun uusia syntyy kantasoluista, joten koko orvaskesi uudistuu jatkuvasti.
Ihonvärin määräävät orvaskeden alimmassa kerroksessa olevat pigmentti- eli värisolut, melanosyytit, jotka erittävät ihoon melaniinia. Tummaihoisten ihossa on enemmän melaniinia kuin vaaleaihoisten. Melanosyytit suojaavat elimistöä ultraviolettisäteilyltä erittämällä melaniinia. Melaniinia on myös silmän värikalvossa eli iiriksessä sekä silmän pohjan pigmenttiepiteelissä, joka estää valon heijastumista takaisin silmästä.
Yksikköväli

Yksikköväli on matematiikassa joukko . Yksikköväliä käytetään paljon homotopiateoriassa. Yksikköväli on metrinen avaruus, kompakti, kutistuva, polkuyhtenäinen ja lokaalisti polkuyhtenäinen. Topologisena avaruutena yksikköväli on homeomorfinen laajennetun reaaliakselin kanssa. Yksikköväli on yksiulotteinen monisto, jonka reuna on {0,1} ja joka on suunnistettu. Reaalilukujen osajoukkona yksikkövälin Lebesguen mitta on 1. Se on täysin järjestetty joukko ja täydellinen hila (jokaisella yksikkövälin osajoukolla on supremum ja infimum).
Onkijärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (14.142) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,5 metriä mpy.
Umm Qasr

Maantiede

Umm Qasr sijaitsee Etelä-Irakissa Fawin niemimaalla Persianlahdelle johtavan Khawr Abd Allahin estuaarissa. Kaupungin satama on Irakin ainoa syvänveden satama.

Historia

Umm Qasr on ollut suurimman osan historiastaan kalastajakylä, mutta sillä on ajoittain ollut myös sotilaallista merkitystä. Aleksanteri Suuri kulki alueen kautta vuonna 325 eaa. Makedonian valloittaessa Mesopotamiaa. Toisen maailmansodan aikana kaupungin kautta kuljetettiin amerikkalaisen Lend-Lease-ohjelman kautta Neuvostoliitolle luovutettuja tarvikkeita. 1950-luvun alussa Irakin kuningas Faisal II sijoitti huomattavia summia rahaa kaupungin sataman jälleenrakennukseen ja nykyaikaistamiseen. Faisal II:n kukistuttua vallankaappauksessa vuonna 1958 maan uusi hallinto perusti paikalle laivastotukikohdan, joka toimi Irakin laivaston päätukikohtana Irakin sotaan saakka vuonna 2003. Sataman kehitystä kiihdytettiin Abd al-Karim Qasim kaudella vuodesta 1961 lähtien tarkoituksena vähentää Irakin riippuvuutta Shatt al-Arab vesireitistä merelle. Sataman uusiminen ja rautatie Basraan ja Bagdadiin valmistuivat vuoteen 1967 mennessä. Sataman rakennustöistä vastasivat suurimmaksi osaksi länsisaksalaiset, libanonilaiset ja ruotsalaisetyhtiöt.
Satama ja kaupunki joutuivat hyökkäysten kohteeksi Irakin–Iranin sodan aikana 1980–1988. Iran miehitti suuren osan Fawin niemimaasta vuonna 1986, mutta Irak ei menettänyt itse Umm Qasrin hallintaa. Myöhemmin kaupunki oli Irakin ja Kuwaitin välisten jännitteiden taustatekijä. Molemmat maat pitivät kaupungin merelle johtavaa salmea ja lähistön kahta saarta ominaan. Syttyneen Persianlahden sodan aikana Umm Qasria pommitettiin voimakkaasti. Sodan jälkeen Kuwait sai salmen hallintaansa, vaikkakaan Saddam Husseinin hallinto ei tätä tunnustanut. Vuosien 1992 ja 2003 välillä Umm Qasrin satamaa kehitettiin edelleen ja suuri osa Irakin meren kautta kulkevasta kauppaliikenteestä ohjattiin kulkemaan sen kautta. Toimenpiteet olivat rankaisukeino Basran kaupunkia vastaan, jossa oli ollut hallinnon vastaisia kapinoita. Irakin sodassa kaupungin valtasivat odotettua kiivaamman vastarinnan jälkeen amerikkalaiset, sekä brittien ja puolalaisten joukot 25. maaliskuuta 2003.

Talous

Irakin sodan takia suljettu satama aukesi kaupalliselle liikenteelle kesäkuussa 2004. Sataman merkitys Irakin taloudelle on suuri ja sen kautta viedään öljyä maailmanmarkkinoille ja tuodaan tuotteita maailmalta Irakiin. Irakin ainoana syvänveden satamana se on ainoa, jonne pääsevät suuremmatkin rahtilaivat. Vuonna 2010 satamalla oli 12 000 työntekijää ja siellä purettiin 40 laivaa päivittäin.Sataman ongelmia ovat olleet hankala byrokratia ja sen vanhentuva kalusto.
Herefordshire

Tunnukset

Herefordshirellä ei ole virallista lippua. Kreivikunnassa käytetään joskus epävirallista lippua, joka on suunniteltu Herefordshiren valtuuston vaakunan pohjalta. Lipussa on punainen pohja kuvastamassa punertavaa maaperää, josta kreivikunta on kuuluisa. Lipun keskellä on kaksi sinistä ja yksi valkoinen aaltomainen raita symboloimassa kreivikunnan halki virtaavaa Wyejokea, ja sen alaosassa on herefordsonnin pää. Lipun yläosassa on samanlainen kultainen leijona kuin Englannin vaakunassa.
Vuonna 2004 Herefordshiren nimikkokukaksi valittiin misteli Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.

Historia

Herefordshiren vanhimmat linnoitukset ovat säilyneet saksikuningas Offan ajoilta. Normannit rakennuttivat komeita linnoja, joissa asui varakkaita maanomistajia. Goodrichin linna on parhaiten säilynyt. Wigmoren linna oli Ruusujen sotaan osallistuneen Mortimerin suvun hallussa.

Talous

Alueella on valmistettu siideriä 1600-luvulta asti ajoista asti. Nykyisin kreivikunnassa tuotetaan yli puolet Britannian siiderintuotannosta. Strongbowta tuottava Bulmers on ollut alan suurimpia yrityksiä, mutta myös pienyritykset ja luomusiiderit ovat muodissa.
Herefordshiren maanviljely on kokenut uuden myllerryksen, kun mansikoita on alettu kasvattaa muovitunneleissa, jolloin satokausi pitenee eivätkä marjat kärsi sateesta. Mansikanpoimijoita tulee Itä-Euroopasta sesonkityöhön, ja nämä ulkomaalaiset työläiset sekä maisemassa kauas näkyvät muovitunnelien pellot ovat muuttaneet Hereforshiren aiemmin uneliaita hedelmätarhoja näkyvästi.
Tama Seisakusho

Historia

Tama Seisakusho perustettiin vuonna 1962, jolloin tuotanto keskittyi sähkökitaroiden ja vahvistimien valmistukseen. Star-merkkisten rumpujen valmistus alkoi vuonna 1965. Vuonna 1974 rumpujen osalta tuotemerkiksi tuli Tama. Vuonna 1978 Tama osti yhdessä Drum Workshopin kanssa konkurssiin ajautuneen Camco Drum Companyn. Sopimuksen mukaan Tama sai kaupassa itselleen Camcon tuotemerkin, designin, suunnitelmat ja patenttioikeudet. Camco valmisti 1970-luvun lopulla kenties maailman parhaita rumpupedaaleja, jotka Tama sai kaupassa itselleen. Tämä merkitsi Tamalle läpilyöntiä rumpumarkkinoilla, sillä Taman rummuissa yhdistyivät nyt edulliset rummut ja korkealaatuiset rumputarvikkeet. Vuonna 1984 valmistuivat ensimmäiset Tama-merkkiset sähkörummut.
Saari (suomalainen kansanrunous)

Saari on arvoituksellinen paikallisuus, joka esiintyy kalevalamittaisen kansanrunouden genressä, jota Matti Kuusi on kutsunut saarelaisepiikaksi. Saari esiintyy paikkana, jonne Kaukamoinen eli Kaukomieli pakenee surmattuaan Vetrikan pidoissa. Toinen saarelaisepiikan hahmo, Ahti Saarelainen, mainitaan joskus "Saaren kuninkaaksi".
Saaresta on esitetty monenlaisia tulkintoja. Kaarle Krohn ja Jalmari Jaakkola olivat vakuuttuneita, että Saari on sama kuin Birka, viikinkien idäntien kuuluisa keskus Keski-Ruotsissa. Muina vaihtoehtoina Saaren sijainniksi on ehdoteltu Gotlantia, Saarenmaata, Suursaarta, Koivistoa, Retusaarta ja Novgorodia. Iivar Kemppinen puolestaan on katsonut, että Saari on itse asiassa manalan rinnakkaisnimi.
Kristfried Ganander kertoo Myhtologia Fennicassa vuodelta 1789, että Saaris tai Saari on vanha kuninkaanasumus Suomessa jonka jäännöksiä oli vielä teoksen kirjoitusaikana nähtävissä Mynämäellä jossa hänen mukaansa oli muinaisten suomalaisten kuninkaiden hovi ja asuinpaikka. Ganander menee tulkinnoissaan pitkälle ja yhdistää Saaren myös esimerkiksi latinan Ceasar- tai Aesar-sanaan sekä venäläisten Tsaariin.
Castle-luokka (korvetti)

Taustaa ja suunnittelu

Ranskan antauduttua Saksan laivasto sai käyttöönsä sukellusvenetukikohtia, joista käsin sukellusveneet kykenivät toimimaan laajemmalla alueella. Britannian Amiraliteetti totesi tarvitsevansa enemmän suuren toimintasäteen omaavia paremmin aseistettuja saattajia. Smith's Docks Company esitti Flower-luokasta saatuihin kokemuksiin perustuen kahden uuden alustyypin valmistamista: yksiakselinen korvetti, josta myöhemmin tuli Castle-luokka, ja kaksi akselinen River-luokka, joka luokiteltiin fregatiksi. Amiraalineuvosto hyväksyi uuden korvettiluokan piirustukset 7. toukokuuta 1943, jolloin alusten valmistuskustannuksiksi arvioitiin 174000 puntaa ilman aseita ja ammuksia.
Alusten kokonaispituudeksi tuli siten 252 jalkaa, mikä oli 47 jalkaa enemmän kuin Flower-luokan aluksilla, ja niiden uppoumaksi tuli 1010 tonnia. Etukantta oli nostettu neljä jalkaa ja takakantta kolme verrattuna edeltäneeseen luokkaan. Alusten tankkeihin voitiin sijoittaa 480 tonnia polttoainetta, jonka turvin ne kykenivät 15 solmun nopeudella matkaamaan 6200 merimailia eli 2200 enemmän kuin Flower-luokan alukset. Lyhyytensä ja kapeutensa (36,5 jalkaa) vuoksi alukset kyettiin valmistamaan pienemmillä telakoilla ja siten varmistamaan telakkateollisuuden tehokas käyttö. Pääosa aluksen kansirakenteista oli suunniteltu elementeiksi, jotka voitiin valmistaa varsinaisen telakkateollisuuden ulkopuolella.