Jeff Tambellini

Junioriura ja yliopistovuodet

WHL-joukkue Regina Pats varasi Tambellinin 76. pelaajana vuonna 1999. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään. Kauden 1999–2000 Tambellini pelasi PIJHL-joukkue Port Coquitlam Buckaroosissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaksi seuraavaa kautta Tambellini pelasi BCHL-joukkue Chilliwack Chiefsissa. Jälkimmäisellä kaudellaan 2001–2002 hän jakoi tehoilla 46+71=117 koko liigan pistepörssin voiton Cowichan Valley Capitalsin Matt Ellisonin kanssa. Tambellini palkittiin suuremman maalimääränsä turvin Brett Hull Trophylla. Hän voitti kauden päätteeksi BCHL:n mestaruuden. Tambellini palkittiin myös liigan Coastal Conferencen arvokkaimpana pelaajana Verne Dye Memorial Trophylla ja urheiluhenkisimpänä pelaajana Bob Fenton Trophylla. Hänet valittiin kauden päätteeksi BCHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Tambellini valittiin myös koko CJHL:n vuoden pelaajaksi.
Vuosina 2002–2005 Tambellini kävi Michiganin yliopistoa. Ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+19=45, joilla Tambellini jakoi koko CCHA:n maalipörssin kolmannen sijan Ohio Staten R. J. Umbergerin kanssa ja sijoittui pistepörssissä yhdeksänneksi. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Tambellini valittiin CCHA:n vuoden tulokkaaksi, toiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Los Angeles Kings varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. 
Kaudella 2003–2004 Tambellini nousi Michiganin yliopiston varakapteeniksi ja oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 15 osumallaan. Kaudella 2004–2005 hän voitti joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 24+33=57. Tambellini voitti koko CCHA:n pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton Ferris State Universityn Jeff Leguen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Ammattilaisura Pohjois-Amerikassa

Elokuussa 2005 Tambellini teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän aloitti kautensa AHL-joukkue Manchester Monarchsissa, jossa Tambellini pelasi 56 runkosarjaottelua piste per peli -tahdilla tehopistein 25+31=56, joilla hän oli kauden päätyttyäkin joukkueen toiseksi paras pistemies Brad Smythin jälkeen. Tambellini voitti myös Monarchsin sisäisen tehotilaston lukemalla +17. Hän debytoi Kingsin NHL-joukkueessa 30. marraskuuta 2005 vieraissa Chicago Blackhawksia vastaan. Tambellini sai ottelussa jääaikaa 9.23 minuuttia ja lähetettiin neljän ottelun jälkeen takaisin Monarchsiin. Siirtotakarajalla, maaliskuussa 2006 Kings kauppasi Tambellinin ja Denis Grebeškovin New York Islandersiin vaihdossa Mark Parrishiin ja Brent Sopeliin. Tambellini otti heti paikkansa Islandersin NHL-kokoonpanosta ja teki 21 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Hänen NHL-uransa avausmaali syntyi 14. maaliskuuta 2006 New Jersey Devilsin Martin Brodeurin taakse. Runkosarjan jälkeen Tambellini pelasi seitsemän AHL:n playoff-ottelua Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa.
Kauden 2006–2007 Tambellini pelasi suurimmaksi osaksi Sound Tigersissa, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehtyään 50 runkosarjaottelussa tehot 30+29=59. Tambellini voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Islandersin NHL-joukkueessa hän pelasi 23 runkosarjaottelua tehopistein 2+7=9. Kaudella 2007–2008 Tambellini oli taas Sound Tigersin paras pistemies ja maalintekijä tehtyään 57 runkosarjaottelussa tehot 38+38=76. Hän jakoi koko AHL:n maalipörssin toisen sijan Chicago Wolvesin Brett Sterlingin kanssa edellään vain Wolvesin Jason Krog. Tambellini pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin liigan viikon pelaajaksi 30. joulukuuta 2007 sekä 6. huhtikuuta 2008. Tambellini pelasi kauden aikana 31 NHL-ottelua tehopistein 1+3=4. Heinäkuussa 2008 hän teki kaksivuotisen ja 1,175 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Islandersin kanssa.
Tambellini vietti lähes koko kauden 2008–2009 Islandersin NHL-joukkueessa tehden 65 runkosarjaottelussa tehot 7+8=15. Pelejä farmijoukkue Sound Tigersissa kertyi kuusi. Kauden 2009–2010 hän pelasi kokonaan NHL:ssä, tosin loukkaantumisten takia pelejä kertyi vain 36 runkosarjaottelun verran Tambellinin tehtyä niissä tehot 7+7=14. Tambellini teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 31. lokakuuta 2009 Buffalo Sabresia vastaan. Hänen isänsä Steve (Edmonton Oilersin toimitusjohtaja) oli katsomassa ottelua.
Heinäkuussa 2010 Tambellini teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 500 000 dollarin arvoisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän pelasi lähes koko kautensa NHL:ssä, jossa Tambellini teki myös yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 62 runkosarjaottelussa tehot 9+8=17. Kuudessa playoff-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Tambellini eteni Canucksin kanssa aina Stanley Cup -finaaleihin saakka, jotka vei kuitenkin Boston Bruins otteluvoitoin 4–3. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua farmijoukkue Manitoba Moosessa marraskuussa 2010.

Siirtyminen Eurooppaan

Kaudeksi 2011–2012 Tambellini siirtyi Sveitsin National League A:n ZSC Lionsiin, jossa uransa aikana pelasivat myös hänen isänsä Steve ja isoisänsä Addie. Tambellini nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti Zürichin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 23+22=45. Hän sijoittui koko NLA:n maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin viidennen sijan Fribourg-Gottéronin Simon Gamachen kanssa. Tambellini jakoi myös Zürichin sisäisen tehotilaston voiton Severin Blindenbacherin kanssa lukemalla +14. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden. Kesken kauden 2012–2013, joulukuussa Tambellini jätti joukkueen henkilökohtaisiin syihin vedoten. Hän kärsi loukkaantumisista, eikä pelannut enää loppukaudella. Kaudeksi 2013–2014 Tambellini siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigaan MODO Hockeyn joukkueeseen. Hän oli 13 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Simon Önerudin jälkeen.
Tambellini palasi kaudeksi 2014–2015 Sveitsiin ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Fribourg-Gottéroniin. Kuitenkin jo kesken ensimmäisen sopimuskautensa, tammikuussa 2015 hän siirtyi loppukaudeksi SHL-joukkue Växjö Lakersin riveihin. Tambellini jakoi kevään 2015 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tuomas Kiiskisen kanssa tehoilla 5+8=13. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Heinäkuussa 2015 Tambellini teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän pelasi kauden 2015–2016 kuitenkin kokonaan farmijoukkue Syracuse Crunchissa. Tambellini oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Tanner Richardin jälkeen tehoilla 29+20=49. Kaudeksi 2016–2017 Tambellini palasi Ruotsiin ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Hän oli Mestarien liigassa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+1=6. SHL:n runkosarjassa Tambellini teki kuitenkin vain yhdeksän tehopistettä. Siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2017 hän palasi Växjö Lakersiin.

Maajoukkueura

Tambellini pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti hopeaa. Tambellini pelasi edusti myös Canada Pacificin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2001 voittaen hopeaa. Hän edusti myös Kanadan A-maajoukkuetta Spengler Cupissa vuonna 2014.

Muuta

Tambellinin pikkuveli Adam pelaa NHL-joukkue New York Rangersin organisaatiossa. Veljesten isä Steve Tambellini pelasi omalla urallaan yli 500 NHL-ottelua ja kuului New York Islandersin vuoden 1980 Stanley Cup -voittajajoukkueeseen. Hän on myöhemmin toiminut myös seurajohtotehtävissä NHL:ssä ja Kanadan A-maajoukkueessa. Steven isä ja Jeffin isoisä Adolph "Addie" Tambellini kuului Kanadan vuoden 1961 maailmanmestarijoukkueeseen.