google/wiki40b huggingface dataset:
Philibert Tsiranana

Philibert Tsiranana (12. lokakuuta 1912 – 16. huhtikuuta 1978) oli madagaskarilainen poliitikko ja maansa ensimmäinen presidentti.
Tsiranana syntyi Mahajangan maakunnassa Madagaskarin pohjoisella rannikolla. Hän oli etniseltä taustaltaan tsimihety. Tsiranana opiskeli Ranskassa ja toimi Tananarivem teknisen koulun opettajana.  Hän  nousi Madagaskarin parlamentin alahuoneeseen. Tsiranana sai vuonna 1956 yhden Madagaskarin kolmesta paikasta Ranskan kansalliskokouksessa. 
Tsiranana oli mukana perustamassa maltillista sosiaalidemokraattipuoluetta, joka kannatti Madagaskarin itsehallinnollisuutta. Hänestä tuli maansa pääministeri vuonna 1958. 
Madagaskar itsenäistyi vuonna 1960, jolloin Tsiranana nousi sen ensimmäiseksi presidentiksi.
Tsiranana erosi vuonna 1972 ja luovutti vallan kenraali Gabriel Ramanantsoalle.
Tsirananan poika Philippe oli ehdolla Madagaskarin presidentinvaalissa 2006.
Myötäjäiset

Myötäjäiset Suomen lain mukaan

Myötäjäisistä säädettiin vuoden 1734 lain naimakaaren 16. luvussa, ja laki koski sellaisia avioliittoja, jotka oli solmittu ennen 1. tammikuuta 1930, jolloin vuoden 1929 avioliittolaki tuli voimaan. Myötäjäisiksi sanottiin laissa sitä omaisuutta, joka annettiin lapsille taikka muille perillisille etenevässä polvessa heidän mennessään avioliittoon taikka erotessaan vanhempiensa kodista, nautittavaksi antajan elinaikana, mutta palautettavaksi antajan pesään tämän kuoltua. Myötäjäisten vastaanottajan tuli olla antajan perillinen, mutta vanhemmilla ei kuitenkaan ollut mitään pakkoa antaa myötäjäisiä, vaan asia riippui kokonaan heidän omasta harkinnastaan.
Omaisuuden myötäjäisiksi luovuttamisen ehtona oli se, että se oli antajan kuoleman jälkeen palautettava antajan pesään tämän perillisten kesken jaettavaksi. Myötäjäiset eivät siis olleet saajalleen mikään lahja, vaan ainoastaan ikään kuin ennakolta saatu perintöosuus.
Erkki J. Anttila

Erkki Johannes Anttila (s. 1959 Tampere) on suomalainen tietokirjailija, tutkija, kouluttaja, free-lancer-toimittaja ja free-lancer-kääntäjä sekä yrityskonsultti. 
Anttila on toiminut 15 vuotta Tampereen teknillisessä yliopistossa Rakentamistalouden luennoitsijana ja laajojen tutkimushankkeiden vetäjänä.  
Anttila on toiminut yrittäjien kouluttajana vuodesta 1993 muun muassa Aalto-yliopistossa, Edutechissä, Turun kauppakorkeakoulussa ja ELY-keskusten koulutuksissa jne. Nämä koulutukset löytyvät tilaajaorganisaatioiden vuosikertomuksista. yhteensä noin 1000 koulutuspäivää.  
Anttila on toiminut ELY-keskuksen ( aik. TE-keskus, KTM yrityspalvelu) sertifioituna konsulttina vuodesta 1993 yli 600:ssa yrityksessä. Nämä löytyvät tilaajaorganisaatioiden vuosikertomuksista.

Konferenssiartikkelit

Anttila, Sulankivi (2003) : Creating the High Performance Office Environment by using (Development) Partnering Procedure. Teoksessa Construction Innovation and Global Competitiveness, p. 198., edited by Uwakweh and Minkarah, CRC Press LLC New York London etc. 2003.
Sam Bennett

Seuraura

Bennett aloitti jääkiekkoilun York—Simcoen alueella Ontariossa. Hän pelasi juniorina sittemmin mm. Toronto Marlborosissa, jossa Bennett voitti kaudella 2011–2012 OHL Cupin hopeaa. Kingston Frontenacs varasi hänet yhdeksäntenä pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Bennett teki saman vuoden toukokuussa sopimuksen joukkueen kanssa. Hän teki tulokaskaudellaan 2012–2013 siellä 60 runkosarjaottelussa tehot 18+22=40 sekä neljässä playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. Bennett valittiin kauden päätteeksi OHL:n tulokkaiden toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudella 2013–2014 Bennett voitti Frontenacsin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 36+55=91. Hän voitti myös joukkueen sisäisen jäähypörssin 118 minuutillaan. Bennett jakoi OHL:n pistepörssin yhdeksännen sijan Sault Ste. Marie Greyhoundsin Sergei Toltšinskin kanssa. Hän oli Frontenacsin paras pistemies ja maalintekijä myös kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 5+4=9. Bennett valittiin kauden päätteeksi OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa ja edusti OHL All-Stars -joukkuetta Subway Super Seriesissa.
Calgary Flames varasi Bennettiin koko NHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana kesällä 2014. Hän keräsi tästä huolimatta ennen varaustilaisuutta pidetyllä testileirillä myös kyseenalaista mainetta saatuaan leuanvetotestistä tulokseksi nollan. Bennett teki saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Flamesin kanssa. Leikkaushoitoa vaatinut olkapäävamma pilasi kuitenkin suurimman osan hänen kaudestaan 2014–2015, jonka Bennett pääsi aloittamaan vasta helmikuussa 2015 Frontenacsin vahvuudessa. Hän teki joukkueeseen tehokkaan paluun, kun Bennett teki runkosarjassa 11 otteluun 24 tehopistettä.
OHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2015 Bennett nostettiin Calgary Flamesin NHL-joukkueen vahvuuteen. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan 2014–2015 päätöskierroksella, 12. huhtikuuta 2015 vieraissa Winnipeg Jetsia vastaan. Bennett sai ottelussa jääaikaa 16 minuuttia ja hän syötti myös Flamesin 5–1-tappioon päättyneessä ottelussa Michael Ferlandin tekemän joukkueen ainoan maalin heti ensimmäisessä NHL-vaihdossaan, kun ottelua oli pelattu vain 33 sekuntia. Bennett otti loppukevääksi paikan joukkueen vakiokokoonpanosta ja teki 11 playoff-ottelussa tehot 3+1=4. Hänen NHL-uransa avausmaali syntyi kolmannessa neljännesvälieräottelussa 19. huhtikuuta 2015 Vancouver Canucksin Eddie Läckin taakse. Bennettin osuma jäi Flamesin 4–2-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi ja hänet valittiin ottelun kolmostähdeksi.
Kaudella 2015–2016, 13. tammikuuta 2016 Florida Panthersia vastaan hän teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun tehtyään neljä maalia. Bennettin kolme ensimmäistä osumaa syntyi ottelun 17 ensimmäisellä peliminuutilla. Hänen ensimmäinen osumansa jäi Flamesin 6–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Bennett valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hänestä tuli NHL:n kaikkien aikojen kolmanneksi nuorin neljä maalia yhdessä ottelussa tehnyt pelaaja sekä Flamesin seurahistorian nuorin hattutempun tehnyt pelaaja.
Pertti Hänninen

Pertti ”Tysse” Hänninen (29. marraskuuta 1941 – 2019) oli suomalainen jalkapalloilija. Hännisen pelipaikka oli maalivahti. Hän teki komean uran Kuopion Palloseuran SM-sarjajoukkueessa. Hän pelasi KuPS:ssa 14 kautta pääsarjaa, jossa pelasi vuosina 1959–1972 yhteensä 206 ottelua. KuPS:n mestaruusvuonna 1966 Hänninen pelasi vain neljässä ottelussa (kyseinen ottelumäärä ei riittänyt olla niiden pelaajien joukossa, jotka luetaan virallisesti jalkapallon Suomen mestareiksi). Hän pelasi yhden poikien maaottelun. KuPS voitti Suomen cupin vuonna 1968. Hänninen pelasi loppuottelun kenttäpelaajana.
Kirovabadin levottomuudet 1988

Kirovabadin levottomuudet 1988 olivat etnisiä väkivaltaisuuksia Kirovabadissa (nykyään Gəncə), Azerbaidžanissa syksyllä 1988. Vuoristo-Karabahin itsenäisyyshankkeen otetua tuulta purjeisiinsa azerit 
kostivat kansansa karkoituksen Vuoristo-Karabahista. Azerit hyökkäsivät kymmeniä kertoja armenialaisten kimppuun,  mihin neuvostoarmeija puuttui.  Sadat armenialaisnaiset ja lapset pakenivat kirkkoon, mitä neuvostosotilaat onnistuivat vain vaivoin suojelemaan raivostuneelta azeriväkijoukolta.

Uhrien määrä

Kirovabadin armenialaisvastaiset mellakat olivat 23. - 27. marraskuuta 1997. Mellakoijat polttivat sotilasajoneuvoja.
Virallisten tietojen mukaan 1 armenialainen, 3 azeria ja 3 neuvostosotilasta kuoli. Andrei Sahariov oli saanut tietoja, että ainakin 130 armenialaista kuoli ja 200 haavoittui. Joidenkin tietojen mukaan 23. marraskuuta 1988 alkaneessa mellakassa kuoli jo seuraavaan päivään mennessä
kymmeniä.
Fun Fun

Fun Fun oli 1980-luvun italodisko/synthpop-yhtye, joka nousi vuonna 1983 suosioon kappaleellaan ”Happy Station”. Yhtyeen tunnetuin hitti lienee vuoden 1984 ”Colour My Love”. Useimmiten esiintyjät eivät olleet yhtyeen varsinaisia laulajia, vaan yhtyeeseen otetut mallit Francesca Merola ja Roberta Servelli. Laulaja-sanoittaja Ivana Spagna oli alussa jonkin aikaa mukana yhtyeessä. Elena Trastulli tuli Servellin tilalle esiintyjäksi. Yhtye toimi vuoteen 1994. 1980-luvun lopussa italodiskon ja Hi-NRG-musiikin suosio laski, eikä Fun Fun menestynyt hyvin 1990-luvun kokeiluillaan.
The Big Come Up

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Dan Auerbach ja Patrick Carney, ellei toisin mainita.
Antti Lehtinen

Antti Joakim Lehtinen (s. 1973) on suomalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Ultra Bra sekä Scandinavian Music Group. Lehtinen toimi myös Don Huonojen rumpalina ja taustalaulajana vuosina 2001–2003.
Keväällä 2008 Antti Lehtinen esiintyi yhdessä Timo Rautiaisen kanssa MTV3:n sarjassa K-70, jossa etsittiin yli 70-vuotiaita suomalaisia laulamaan rockia kuorossa.
Keväällä 2011 Lehtinen osallistui kilpailijana YLE TV1:n Maestro – tikusta asiaa -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Lehtinen toimitti yhdessä Sacha Remlingin kanssa alkoholikulttuuria käsittelevää Radalla-ohjelmaa MoonTV:llä.
Lehtinen toimii nykyään rumpalina muun muassa MTV3:n Tähdet tähdet -ohjelmassa.
Kenttätykistörykmentti 13 (talvisota)

Varustaminen

Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, mutta varsinaista tykkikalustoa lukuun ottamatta määrävahvuuksiin ei päästy.

Keskittäminen

Rykmentti keskitettiin 20.-23.10.1939 välisenä aikana toiminta-alueelleen Impilahti-Leppäsyrjä-Leppäsilta Laatokan Karjalaan IV armeijakunnan alueen eteläosaan.
Finn Taylor

Finn Taylor (s. 4. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tuotantoonsa kuuluvat elokuvat Pontiacilla kuuhun (1994), Dream with the Fishes (1997), Cherish (2002) ja Darwin Awards (2006). 
Taylor syntyi Oaklandissa, Kaliforniassa.
Heikki Kallio

Heikki Kallio (7. elokuuta 1948 – 11. heinäkuuta 1993) oli suomalainen lasitaiteilija. Hän toimi opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän toimi lasipajakurssilla 1978–1982, lasityöpajassa, lasistudiossa, sisustusarkkitehtuurin ja huonekalusuunnittelun parissa 1980–1981, ja jatkoi lasistudiolla 1982–1983, tuntiopettajana lasityöpajassa 1983–1984 ja sen jälkeen opetti syventäviä opintoja vuodesta 1984.
Inkeri Harri

Inkeri Harri on suomalainen kampaamonomistaja, jonka yritys oli ensimmäisiä julkkiskampaamoja Suomessa. Ensimmäisen liikkeensä hän avasi Helsinkiin Museokadulle, sitten Stockmannin tavarataloon ja kolmannen Espooseen Heikintorille vuonna 1968. Harri on kouluttanut paljon kampaajia oppisopimuksella. Hän aloitti 1940-luvulla Suomessa kampaamoalan tukkuliiketoiminnan.
Inkeri Harrin yritys on huolehtinut kampauksista muun muassa elokuvissa Virtaset ja Lahtiset (1959) ja Leikkikalugangsteri (1969).
Scramble

Pelaaminen

Peli on sivuttaisvierittävä, jossa maasta ammutut raketit yrittävät osua pelaajan alukseen. Pelaajalla on käytettävissä vain rajallisesti polttoainetta, jota saa lisää ampumalla maassa olevia säiliöitä.

Kiistat

Peli oli oikeuskiistan aiheena vuonna 1982. Päätöksessä todettiin Omni Video Gamesin yrittäneen tahallisesti hyötyä pelistä, johon Stern Electronicsilla oli yksinoikeus Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Päätöksessä myös todettiin videopelin audiovisuaalisen työn olevan tekijänoikeuden alaisesti suojattavaa.

Kloonit

Pelistä on julkaistu epäviralliseja klooneja useille eri alustoille kuten Commodore 64:lle nimellä Skramble! vuonna 1983.
Santeri Kannisto

Santeri Kannisto (s. 29. maaliskuuta 1970) on suomalainen it-ammattilainen, joka on toiminut avoimen lähdekoodin ja vapaiden ohjelmistojen puolestapuhujana. Hän vaikutti Suomen IT-elämässä vuosina 1991–2004. Kannisto perusti ja johti avoimeen lähdekoodiin erikoistunutta SOT Oy Suomen Ohjelmistotyö Ab:tä. SOT tunnettiin SOT Linux ja SOT Office -tuotteista. Kannisto erosi yhtiön toimitusjohtajan tehtävistä lokakuussa 2004. Joulukuussa 2006 Kannisto myi osakkeensa DI Wille Kuutille, joka jatkaa SOT:n uutena yrittäjänä.
Yrityksensä myymisen jälkeen Kannisto on kiertänyt maailmaa vaimonsa Päivi Kanniston kanssa urbaanina nomadina. Kannistot pitävät matkastaan blogia. He kirjoittavat kirjoja nimimerkillä Päivi & Santeri.
Kannisto on Artturi Kanniston lapsenlapsenlapsi.
Bandyliigakausi 2015–2016

Suomen mestarit

Botnian joukkue 2015-2016: Ville-Matias Lammi (mv), Micke Peräjärvi (mv), Juuso Tervonen (mv), Josua Eronen, Jimi Heinonen, Tomi Herranen, Kasperi Hirvonen, Vilppu Huovila, Matti Islander, Niklas Johansson, Iiro Karppinen, Mika Liikanen, Samuli Majamäki, Teemu Malinen, Tommi Määttä, Tuomas Määttä, Tero Määttälä, Tomi Pallassalo,  Juri Schreck Taustajoukot: valmentajat: Esa Määttä, Mikko Helme huoltajat: Tapio Ahonen, Jorma Islander, joukkueenjohtaja: Pekka Anttinen, manageri: Teuvo Ulander
Ylä-Kaman piiri

Ylä-Kaman piiri (ven. Верхнекамский район, Verhnekamski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Kirovin alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 296,93 neliökilometriä. Asukkaita on 34 900 henkeä (vuonna 2010).
Ylä-Kaman piiri on perustettu vuonna 1965. Aikaisemmin sen paikalla oli Kain piiri, jonka keskuksena toimi Loinon kylä.
Piiri rajoittuu luoteessa Komin tasavaltaan, koillisessa ja idässä Permin aluepiiriin sekä kaakossa Kirovin alueen Afanasjevon, etelässä Omutinskin, lounaassa Belaja Holunitsan ja lännessä Nagorskin piireihin. Seutu kuuluu taigan keskivyöhykkeeseen. Pinta-alasta 91 % on metsää ja 6 % maatalousmaata. Suurimmat joet ovat Kama ja Vjatka. Hyötykaivannaisia ovat fosforiitti, hiekka, sora, turve ja savi.
Piiriin kuuluu Kirsin kaupunki, Lesnoin, Rudnitšnyin ja Svetlopoljanskin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä viisi maalaiskuntaa: Kai, Kamski, Loino, Sozimski ja Tšus. Hallinnollinen keskus on Kirs, josta on 201 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kiroviin. Asutuskeskuksia on yhteensä 57. Kaupunkiväestön osuus on 72,2 %.
Seudulta on rautatieyhteys Udmurtian Jarin kautta Kiroviin ja Iževskiin. Kirsin ja Belaja Holunitsan välillä on kestopäällystetty maantie.
Tärkein elinkeino on teollisuus. Suurin teollisuuslaitos on Kirsin kaapelitehdas. Svetlopoljanskissa harjoitetaan turpeentuotantoa. Konkurssin tehneen Rudnitšnyin fosforiittikaivoksen toiminnan jatkaminen on suunnitteilla. Sozimskissa sijainnut Kain selluloosatehdas on suljettu lopullisesti. Viime vuosikymmeninä taantuneeseen metsäteollisuuteen on alkanut virrata uusia investointeja.
Maatalous tuottaa vihanneksia ja perunaa sekä maitoa ja lihaa. Kain ja Loinon maatalousyritysten lisäksi maataloutta harjoittaa myös Lesnoissa sijaitseva vankileirihallinto. Noin 90 % tuotannosta saadaan ihmisten yksityispalstoilta.
Vuonna 2008 piirissä toimi 15 lastentarhaa, 15 koulua, lasten luomistyön keskus ja urheilukoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin vapaa-ajankeskus haaraosastoineen, Lesnoin, Rudnitšnyin ja Svetlopoljanskin kulttuuritalot, kirjastolaitos sekä Kirsin ja Kain museot. Nähtävyyksiin kuuluvat Kirsin ja Gidajevon kylän kirkkorakennukset.
Väinö Perälä

Väinö Herman Perälä (12. heinäkuuta 1884 Vesanto – 28. elokuuta 1964 Turku) oli historioitsija, pappi, opettaja ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria

Väinö Perälän vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Heikki Perälä ja Sofia Fredrika  Teittinen ja puoliso vuodesta 1914 Elli Ihalainen.  Perälä tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1902. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1904, teologian kandidaatiksi 19121 ja teologian lisensiaatiksi 1928, jolloin hän myös väitteli teologian tohtoriksi. Papiksi Perälä vihittiin 1921.  Hän oli Hämeenlinnan lyseon vt. lehtori 1906–1910, Iisalmen yhteiskoulun opettaja 1910–1912, Tornion keskikoulun nuorempi lehtori 1912–1921 ja rehtori 1915–1921 ja Turun suomalaisen lyseon vanhempi lehtori 1921–1954. Paattisten vt. kappalaisena Perälä toimi 1928–1932 ja Suomen Pipliaseuran sihteerinä 1936–1946. Hän oli kirkolliskouksen jäsen 1918 ja Tornion kaupunginvaltuutettu 1919–1921.
Valkosiipi

Koko ja ulkonäkö

Valkosiiven siivet ovat leveät, pohjaväriltään puhtaan valkoiset ja niissä on laaja, mustan ja ruskean kirjava laikku. Etusiiven ulkoreunassa on rivi siniharmaita nuolitäpliä. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti vartalon sivuilla ja perhosen pää on piilossa keskiruumiin alla. Siipiväli 20–24 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Pohjois-Afrikasta ja Iberian niemimaalta eteläisen ja keskisen Euroopan poikki Aasiaan ja Kiinaan saakka tavattava laji. Suomesta valkosiipi on tavattu vain yhden kerran. Ainoa yksilö on saatu Helsingistä kesäkuun alussa 1973. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, ensin toukokuun puolivälistä kesäkuun puoliväliin ja myöhemmin heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Valkosiipi suosinee kulttuuriympäristöjä, joille aurinko paistaa runsaasti. Perhoset lentävät pimeän tultua ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää puumaisilla ruusukasveilla, kuten orapihlajalla (Crataegus) tai erilaisilla kirsikoilla (Prunus).
Paul Héroult

Paul-Louis-Toussaint Héroult (10. huhtikuuta 1863 Thury-Harcourt, Ranska — 9. toukokuuta 1914 Antibesin lähistöllä) oli ranskalainen kemisti. Héroult keksi alumiinin sähkömetallurgisen valmistamismenetelmän sekä kehitti valokaariuunin, jota tarvitaan teräksen valmistukseen. Uusi alumiinin valmistusmenetelmä, joka tunnetaan nimellä Hall–Héroult-menetelmä, halvensi metallin hintaa ja mahdollisti halvan alumiinin ja sen johdannaisten laajamittaisen hyödyntämisen.
Vastavuoroinen opetus

Vastavuoroinen opetus on opetusmenetelmä, jossa opettaja ja oppilaat käyvät keskustelua tietystä haastavasta oppikirjan tekstistä. Menetelmässä käytetään lukemisen strategiaa, johon kuuluu selvennys, ennakointi, kysely sekä yhteenveto.
Michelle McCool

Michelle Leigh McCool (s. 25. tammikuuta, 1980) on yhdysvaltalainen lopettanut showpainija joka tunnetaan parhaiten painiajoistaan WWE -promootiossa.
Љ

Ääntäminen

Љ on makedonian ja serbian kielessä liudentuneen alveolaarisen lateraalin /ʎ/ merkki. Muissa kyrillistä kirjaimistoa käyttävissä kielissä äännettä merkitään tavallisesti kirjaimella л.
Suomen Jääkiekkoliitto

Suomessa järjestetyt/järjestettävät turnaukset

Luettelo Suomessa järjestetyistä maaotteluturnauksista, perässä Suomen sijoitus.
Horkkajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,7 metriä mpy.
Henry Umoru

Pelaajaura

Umorun kasvattajaseura on nigerialainen Union Bank Lagos. Nigeriassa hän on lisäksi pelannut nuorten maajoukkueissa.
Suomeen Umoru siirtyi kaudeksi 2005–2006 Äänekosken Huiman I-divisioona-joukkueeseen sekä 22-vuotiaiden SM-sarjajoukkueeseen. Hän joutui väistymään Huiman edustusjoukkueesta joulukuussa 2005 uuden amerikkalaisvahvistuksen saapumisen myötä.
Lapuan Korikobrien I-divisioonajoukkueeseen Umoru liittyi kaudeksi 2006–2007. Umoru oli joukkueensa aloitusviisikossa lähes kaikissa kauden otteluissa ja viimeisteli kauden aikana keskimäärin 14,7 pistettä ja otti 8 levypalloa. Toisella kaudella Korikobrissa Umorun rooli pieneni, kun joukkueeseen siirtyi Kauhajoen Karhussa sarjan levypallotilaston edellisellä kaudella voittanut gambialaissentteri Baboucarr Bojang. Joukkue sijoittui runkosarjassa toiseksi ja pääsi yrittämään nousua Korisliigaan karsintojen kautta, tässä kuitenkaan onnistumatta. Umoru viimeisteli runkosarjassa keskimäärin 11,3 pistettä ja Korisliiga-karsinnoissa 7,0 pistettä.
Korikobrissa Umoru aloitti myös kauden 2008–2009. Kesken kauden hän joutui kuitenkin neuvottelemaan Korikobrien kanssa jo tehtyä sopimusta uudelleen, eikä päässyt seuran kanssa asiasta yhteisymmärrykseen. Tämän vuoksi hän otti yhteyttä Kauhajoen Karhun I-divisioonajoukkueeseen, jonne hän neuvotteli loppukauden mittaisen sopimuksen. Karhu nousi kauden päätteeksi Korisliigaan ja Umoru solmi joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kahden ensimmäisen Korisliiga-kauden aikana hänen rooli joukkueessa jäi erittäin pieneksi ja ennen kolmannen kauden alkua suurempaa vastuuta kaivannut Umoru purki pelaajasopimuksen yhteistyössä Karhun kanssa.
Alvin ja pikkuoravat: Reissussa

Tuotanto

Kesäkuussa 2013 20th Century Fox ilmoitti suunnitelmistaan tuoda neljäs Alvin ja pikkuoravat -elokuva elokuvateatteriin vuoden 2015 lopulla. Randi Mayem Singer alkoi työstämään elokuvan käsikirjoitusta elokussa 2014. Hieman myöhemmin ohjaajaksi valittiin Walt Becker.

Soundtrack

Elokuvan soundtrack julkaistiin 11. joulukuuta 2015 Republic Recordsin alaisuudessa nimellä Alvin and the Chipmunks: The Road Chip: Original Motion Picture Soundtrack.
Nikolai Borštševski

Nikolai Konstantinovitš Borštševski (ven. Николай Константинович Борщевский, s. 12. tammikuuta 1965 Tomsk, Venäjän SNFT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Neuvostoliitossa Borštševski edusti moskovalaisseuroja Dynamo (1983–1989) ja Spartak (1989–1992), joiden riveissä hän saavutti neljä Neuvostoliiton mestaruussarjan hopeaa ja kolme pronssia. Vuonna 1992 hän kuului Albertvillen talviolympialaisissa kultaa voittaneeseen Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostamaan yhdistyneeseen joukkueeseen ja sai urheilumestarin kunniannimen.
Toronto Maple Leafs varasi Borštševskin vuonna 1992 Pohjois-Amerikan NHL-liigaan, jonne hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi. Pienestä koostaan johtuen lempinimen ”Stick” saanut Borštševski pelasi NHL:ssä Toronton lisäksi Calgary Flamesin ja Dallas Starsin joukkueissa. Huolimatta onnistuneesta NHL-debyyttikaudesta 1992–1993 hän ei koskaan saavuttanut Pohjois-Amerikassa saman tason menestystä kuin Neuvostoliitossa johtuen loukkaantumisista ja liigan aggressiivisemmasta pelityylistä. Hän siirtyi kesken kauden 1995–1996 saksalaiseen Kölner Haieen ja palasi vuonna 1996 Spartakiin, jossa hän lopetti uransa vuonna 1998.
Peliuransa jälkeen Borštševski on toiminut valmentajana. Korkeimmalla sarjatasolla hän on valmentanut Lokomotiv Jaroslavlia vuosina 2006–2007 ja Atlantia marraskuusta 2009 lähtien.
Dwight Helminen

Ura

Helminen liittyi 15-vuotiaana NAHL-liigan Detroit Compuware Ambassadorsin joukkueeseen, ja pelasi kaksi vuotta ennen yliopistouraansa USHL-junioriliigan USNTDP-ohjelmassa. Helminen pelasi Michiganin yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa, jossa hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi . Edmonton Oilers varasi Helmisen vuoden 2002 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 244. Sittemmin hänet myytiin New York Rangersiin vaihdossa Petr Nedvědiin ja Jussi Markkaseen Rangersin saadessa lisäksi Stephen Valiquetten ja toisen kierroksen varausoikeuden . Helminen aloitti ammattilaisuransa Rangersin farmijoukkueissa Charlotte Checkersissä (ECHL) ja Harford Wolf Packissa (AHL) .
Kolmen farmikauden jälkeen kesällä 2007 Helminen teki sopimuksen SM-liigassa pelanneeseen JYPiin, johon aiemmin oli saman kesän aikana liittynyt hänen pikkuveljensä Lars. Suomessa Dwight Helminen pelasi pisteiden valossa hyvän kauden tehden 20 maalia. Kaudeksi 2008–2009 Helminen teki NHL-sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei kuitenkaan lyönyt itseään läpi NHL:ään, vaan teki 23 ottelussa vaatimattomat tehot 1+1=2. Suurin osa kaudesta kuluikin Carolinan farmijoukkue Albany River Ratsissa. Heinäkuussa 2009 Dwight Helminen solmi yksivuotisen sopimuksen NHL-seura San Jose Sharksin kanssa. Helminen pääsi kauden aikana kuitenkin pelaamaan vain neljä NHL-ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Kaudeksi 2010–2011 hän teki sopimuksen SM-liigassa pelanneen Pelicansin kanssa. Helminen teki Pelicansissa runkosarjan ja liigakarsintojen 64 ottelussa tehot 15+16=31. Kauden jälkeen hän teki yksivuotisen sopimuksen Tšekin kakkossarjassa pelanneen Piráti Chomutovin kanssa. Helminen pelasi Chomutovissa helmikuulle 2012 tehden 24 ottelussa 18 pistettä. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden ECHL-liigan Kalamazoo Wingsiin. Helminen pelasi loppukauden Kalamazoossa, mutta siirtyi sen jälkeen muihin töihin. Hän teki kuitenkin ottelukohtaisen sopimuksen joukkueen kanssa tammikuussa 2013, kun Kalamazoo kärsi pelaajapulasta.

Muuta

Dwight Helmisen veli on jääkiekkoilija Lars Helminen, joka pelasi Dwightin kanssa JYPissä kaudella 2007–2008. Veljekset saivat lempinimet suomalaisen jääkiekkoilija Raimo "Raipe" Helmisen mukaan, puolustajana pelannut Lars oli "Laipe" ja Dwight oli "Dwaipe".