google/wiki40b huggingface dataset:
Emily Osment

Tausta

Osment syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijä Michael Eugene Osment ja opettaja Theresa Osment (o.s. Seifert). Hänen vanhempi veljensä on näyttelijä Haley Joel Osment. Uskonnoltaan Osment on roomalaiskatolinen.

Ura näyttelijänä

Osment aloitti uransa vuonna 1998 esiintymällä FTD-yrityksen mainoksessa. Useiden mainosesiintymisten jälkeen vuonna 1999 Osment teki valkokangasdebyyttinsä elokuvassa Tyttöjen salattu elämä. Rooli oli pieni, mutta se auttoi häntä saamaan roolin televisioelokuvasta Talven loppu (1999). Hän sai roolistaan Young Artist -palkintoehdokkuuden.
Osment teki läpimurtonsa vuonna 2002 näytellessään Gerti Gigglesiä Spy Kids -elokuvasarjan toisessa osassa Spy Kids 2. Hän oli roolistaan jälleen Young Artist -ehdokkaana. Osment uusi roolinsa myös elokuvasarjan viimeisessä osassa Spy Kids 3 – Peli on pelattu.
Vuonna 2006 Osment sai roolin Disney Channelin nuortensarjasta Hannah Montana, jossa hän näyttelee Miley Cyrusin esittämän Miley Stewartin parasta ystävää Lilly Truscottia. Vuonna 2009 Osment näytteli Lillyn roolin myös sarjan pohjalta tehdyssä samannimisessä elokuvassa. 
Osment näytteli pääosaa R. L. Stinen kirjaan perustuvassa teinikauhuelokuvassa The Haunting Hour: Don't Think About It vuonna 2007. Hän esiintyi myös suoraan DVD:lle tehdyssä elokuvassa Soccer Mom (2008) ja Disney Channelin elokuvassa Sisäinen sankari (2009). 
Vuosina 2014–2018 Osmentilla oli päärooli ABC Family-kanavan sarjassa Young & Hungry. Lisäksi hänellä oli sivurooli komediasarjassa Mutsi vuonna 2015.

Musiikki

Osment on tehnyt uraa myös laulajana. Aluksi hän esiintyi Disney-soundtrackeilla, ja vuonna 2008 hän levytti cover-version kappaleesta ”Once Upon a Dream”. Hänen ensimmäinen EP-levynsä All the Right Wrongs julkaistiin Yhdysvalloissa 26. lokakuuta 2009. Osment on kertonut EP:nsä olevan indie rockia ja kirjoittaneensa itse kaikki sen kappaleet. EP:n julkaisi levy-yhtiö Wind-up Records. 
Osmentin debyyttialbumi Fight or Flight julkaistiin 28. syyskuuta 2010. Sen 8. kesäkuuta julkaistu johtosingle ”Let’s Be Friends” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot Dance Club Play -listan sijalle 31 ja Japanissa sijalle 24.
Todellinen vuosikorko

Todellinen vuosikorko on tunnusluku, jonka tarkoitus on helpottaa lainojen korkojen vertailua. Se kuvaa todellista vuotuista korkoprosenttia, jonka luotosta perityt korot ja maksut aiheuttavat.
EU-direktiivi 98/7/EY ja kuluttajansuojalain 7 luvun 6 § edellyttää todellisen vuosikoron ilmoittamista lainailmoituksissa. Tunnusluvun etu kuluttajalle on siinä, että se huomioi luottoon liittyvät palkkiot, korot sekä lyhennysaikataulun. 
Erityisesti euromääräisesti pienissä luotoissa pieneltä tuntuvat maksut maksuerien yhteydessä voivat nostaa luoton kustannuksen eli todellisen vuotuisen korkoprosentin huomattavasti korkeammaksi kuin mitä luoton nimellinen korkoprosentti antaisi syyn olettaa. Näiden niin sanottujen pikavippien korkeiden lainakustannusten vuoksi niiden koroille asetettiin vuonna 2013 korkokatto, jota luotonmyöntäjät kuitenkin pystyivät kiertämään muuttamalla lainatuotetteen tilimuotoiseksi luotoksi. Korkokattoa kiristetään ja laajennetaan vuonna 2019.
Springerville

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan Springervillessä asui 1 972 henkilöä ja siellä oli 753 taloutta ja 499 perhettä. Väestötiheys oli 65,9as./km². Springervillessä oli 896 asuntoa, joiden keskimääräinen tiheys oli 30,0 asuntoa/km².
Asukkaista 79,46% on valkoisia, 0,20% afroamerikkalaisia, 6,54% intiaaneja, 0,41% aasialaisia, 0,10% Tyynenmeren saarilta kotoisin olevia, 10,24% muita ja 3,04% monirotuisia. Hispaanoja oli 25,20% väestöstä.
Springervillessä oli 753 kotitaloutta joista 34,3% asui alle 18-vuotiaita lapsia, 50,6% asui yhdessä asuva aviopari ja 33,7% oli perheettömiä. 14,7% oli yksin asuvia yli 65-vuotiaita. Talouksien keskimääräinen koko oli 2,55 henkilöä, ja perheiden keskimääräinen koko oli 3,18 henkilöä.
Sataa naista kohden Springervillessä oli 95,7 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohden, Springerville oli 91,8 yli 18-vuotiasta miestä.
Mediaanipalkka taloutta kohden oli 30 769 Yhdysvaltain dollaria, ja mediaanipalkka perhettä kohden oli 36 331 Yhdysvaltain dollaria. Miesten mediaanipalkka oli 32 313 Yhdysvaltain dollaria, ja naisten 19 519 Yhdysvaltain dollaria. Noin 14,7% perheistä ja 21,0% väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella, heistä 25,4% oli alle 18-vuotiaita ja 21,6% yli 65-vuotiaita.
Maastoajo

Maastoajo eli Off road on maastoautoilla harrastettavaa moottoriurheilua, jossa autokunnat yrittävät selvittää erilaisia ratoja maastoissa mahdollisimman vähillä virhepisteillä. Voittaja on se, jolla on kilpailun päättyessä vähiten virhepisteitä. Autokuntaan kuuluu kuljettaja ja apukuljettaja, ja molempien on oltava ajoneuvon sisällä sen liikkuessa erikoiskokeella.
Off-road-ajossa on myös useampia alalajeja. Näistä yleisimpiä ovat yllä kuvattu Trial, sekä Offroad- suunnistus, Formula-offroad ja Offroad-crossi. 
Suunnistuksessa ajetaan yleensä rajatulla alueella etsien maastoon merkittyjä rasteja. Rastit voidaan todentaa saavutetuiksi esimerkiksi stanssaamalla autoon kiinnitettyyn pellinpalaan tai ottamalla valokuva kilpailukutsussa määritettyjen sääntöjen mukaan. Rastien sijainti on esitetty yleensä joko digitaalisina karttapisteinä tai perinteisellä kartalla. Rastien keräämiseen käytetty aika on rajattu, esimerkiksi 10, 12 tai 24 tuntia.
Formula-offroad kilpailuissa ajetaan yleensä hiekkaisia rinteitä merkittyä rataa pitkin. Autot ovat usen putkirunkoisia ja yli 1000 hevosvoiman moottoreilla varustettuja. Tämä laji onkin varsin näyttävää ja yleisöystävällistä koettavaa, koska hypyt ovat näyttäviä ja katsomo on yleensä mahdollista sijoittaa niin, että katsojilla on hyvä näkyvyys itse kilpailusuoritukseen. 
Offroad-crossissa puolestaan ajetaan merkittyä rataa samaan tapaan kuin motocrossissa. Yleensä joko aika on rajattu ja lasketaan ajettujen kierrosten lukumäärä tai vaihtoehtoisesti ajetaan tietty määrä kierroksia ja mitataan aika, jossa vaadittu kierrosmäärä on saavutettu. 
Lisäksi Offroad-autoilussa moni harrastaa niin sanottua "safarointia", jossa yleensä muutaman auton lekassa kuljetaan reittiä, joka saattaa olla ennalta suunniteltu ura tai vapaasti jollakin tietyllä alueella. Tämä ei ole varsinaisesti kilpailu, vaan tavoitteena on tutustua oman kulkuneuvon kykyihin ja opetella maastossa ajamisen ja selviytymisen taitoja. Tavanomaista on hyvä ryhmähenki ja toisen auttaminen, jotta vastaan tullut haaste saadaan ohitettua. Kokeneemmat opastavat nuorempia harrastajia. Tämä onkin usein hyvä tapa tutustua Offroad-autoilun maailmaan ja reitti voidaan valita kulloisillekin ajoneuvoille sopivaksi.
Offroad-ajoksi kutsutaan myös usein moottoripyörillä tapahtuvaa Enduro-ajoa.
Gostinyi Dvor

Gostinyi Dvor (ven. Гостиный двор) on Pietarin suurin tavaratalo ja ostoskeskus, jonka pinta-ala on 53 000 m². Rakennus valmistui vuosina 1757–1785 ja sitä pidetään yhtenä maailman vanhimmista ostoskeskuksista. Rakennus on kokonaisen korttelin kokoinen ja sijaitsee Nevski prospektin varrella.
James Moody

James Moody (26. maaliskuuta 1925 – 9. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti ja -huilisti. Hänet tunnetaan parhaiten hitistä ”Moody’s Mood for Love”.
Moody syntyi Savannah’ssa Georgiassa. Kasvaessaan New Jerseyssä hän ihastui saksofoniin kuultuaan George Holmes Taten, Don Byasin ja Count Basien kaltaisia artisteja. Hän liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1943. 
Päästyään ilmavoimista Moody ryhtyi soittamaan bebop-musiikkia Dizzy Gillespien kanssa. Vuonna 1948 hän teki ensimmäisen levytyksensä Blue Note Recordsille. Hän siirtyi samana vuonna Eurooppaan, jossa hän oli vuoteen 1952. Hän teki myöhemmällä urallaan yhteistyötä muiden muassa Gillespien ja Mike Longon kanssa.
Moody jatkoi kansainvälisiä esiintymisiään yli 80-vuotiaaksi. Hänellä on puoliso Linda Moody, ja hän oli bahai-uskon seuraaja.
Yrtti

Yrtit ovat aromaattisten kasvien osia, joita käytetään tuoreina tai kuivattuina esimerkiksi mausteeksi, juomien aineksena, rohdoksena tai kosmeettisissa valmisteissa. Käytettäviä kasvinosia ovat etenkin lehdet tai latvaversot ja nuput mutta myös kukat, siemenet, marjat, juuret tai koko kasvi.

Lääkinnälliset vaikutukset

Yrttien käyttöä hoitona kutsutaan fytoterapiaksi. Kasvit valmistavat puolustautumiseen tarkoitettuja aineita. Nämä aineet vaikuttavat usein ihmiseen lääkitsevästi. Ennen vanhaan yrttejä käytettiin myös eläimiin. Esimerkiksi kanervaa käytettiin myös vararehuna karjalle. Monien lääkkeiden vaikuttavat aineet ovat eristetty kasveista, myös monet synteettisesti valmistetut lääkeaineet jäljittelevät kasvien vaikuttavia aineita. Kosmetiikassa hyödynnetään paljon kasvien vaikuttavia aineita.
Ensimmäinen suomalainen, joka on kirjoittanut yrttien lääkinnällisistä vaikutuksista, oli Elias Lönnrot teoksessaan Flora Fennica – Suomen Kasvisto (1860).

Muut vaikutukset

Kaikkien kasvien vaikuttavat aineet eivät ole hyödyksi ihmisille. Vakavimpia seurauksia ovat myrkytys- ja huumaustilat. Tosin monet myrkylliset kasvit ovat tehokkaita lääkintäkasveja. Tästä syystä joidenkin kasvien yliannostusta kannattaa välttää.

Käyttö

Sisäisesti käytettävät ja ravinnoksi tarkoitetut yrtit täytyy pitää erillään vain ulkoisesti käytettävistä yrteistä, sillä jotkut niistä saattavat olla myrkyllisiä. On hyvä opetella yrttien vaikutukset tarkkaan ennen niiden kotikäyttöä. Sisäisesti yrttejä voidaan käyttää mausteena ruokiin ja teenä. Ulkoisesti yrttejä käytetään voiteissa, öljyissä, hauteissa ja pesuaineissa. Hajusteina käytetään erityisesti joistain kasveista saatavia eteerisiä eli haihtuvia öljyjä. Monissa kasveissa on myös kankaiden ja lankojen värjäykseen sopivia väriaineita.
Carl Nathanael af Klercker

Carl Nathanael af Klercker, vuoteen 1780 Klerck, (1. marraskuuta 1734 Kågerödin pappila, Skåne – 18. huhtikuuta 1817 Tukholma) oli ruotsalainen sotilas ja vapaaherra (vuodesta 1809).

Sotilaskartoittaja

Suomessa vuodesta 1776 työskennellyt af Klercker laati eteläisestä Suomesta laajan sotilaallisen rekognosointikartaston. Karttoja säilytetään Ruotsin Sota-arkistossa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi niistä vuonna 1989 karttoja näköispainoksina sisältävän Kuninkaan kartaston Suomesta 1776–1805. Kuninkaan kartastoon liittyviä af Klerckerin johtamia suuria kartoitustöitä ovat myös vuonna 2009 Suomessa kirjana julkaistu Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796 Suomenlahden alueelta ja eteläisen suomen rekognosointikartoista johdetut tiekartat, jotka julkaistiin vuonna 2010 nimellä Kuninkaan tiekartasto Suomesta 1790.

Muu sotilasura ja Suomen sodan ylipäällikkyys

Sotilasuransa Klercker aloitti oleensaan 17 -vuotias. Vuonna 1761 hän yleni Pommerin sodassa luutnantiksi, jonka jälkeen hän eteni saaristolaivaston everstiluutnantiksi. Hän toimi Viaporin komentajana vuosina 1791–1795 sekä 1797–1801. Suomen sotaan kenraaliluutnantti af Klercker osallistui aluksi Suomen ylipäällikön Wilhelm Mauritz Klingsporin alaisuudessa ja sijaisena, kunnes syyskuussa 1808 hänet määrättiin ylipäälliköksi. Vuosina 1810–1812 hän toimi Ruotsin sotahovioikeuden puheenjohtajana. 
Klercker mainitaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa:
»Kunniata ukko Klercker iät päivät saakohon!

    Vanhus, vaivan nähnyt, näytti vielä mieltä urohon.

    Muistan hänen harmaan päänsä, kun hän ympär' ratsasti

    ja kuin isä sulosilmin poikiansa katsasti.» 
(J.L.Runeberg: Vänrikki Stoolin tarinat)

Muu toiminta

Af Klercker perusti Träskändan kartanon Espooseen, mutta myi sen vuonna 1810 alaiselleen majuri Per Rudman Bergenstrålelle.
Shimazu Yoshihiro

Shimazu Yoshihiro (jap. 島津 義弘, 21. elokuuta 1535 – 30. elokuuta 1619) oli japanilainen daimio, joka kuului Shimazun klaaniin. Hän oli Shimazu Takahisan poika ja Shimazu Yoshihisan pikkuveli.
Yoshihiro oli kyvykäs kenraali, ja osallistui usein veljensä kampanjoihin. Vuonna 1572 hän johti joukkonsa voittoon taistelussa Itō Yoshisuken lukumäärältään suurempaa armeijaa vastaan. Tämän jälkeen hän toimi laajasti Kyūshūn yhdistämiseksi, kunnes lopulta joutui alistumaan Toyotomi Hideyoshin palvelukseen vuonna 1587. Tämän alaisuudessa Yoshihiro nimitettiin daimioksi, ja hänet lähetettiin osallistumaan Hideyoshin Korean kampanjaan.
Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvosto jaukautui kahteen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin johdolla. Yoshihiro liittoutui Mitsunarin kanssa, mutta ei tullut tämän kanssa toimeen, eikä tuntenut saavansa ääntään kuuluviin päätöksenteossa. Ieyasun ja Mitsunarin kohdatessa Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, Yoshihiron ja Mitsunarin välit olivat hyvin tulehtuneet. Yoshihiro raivostui jopa kun Mitsunarin lähettiläs saapui käskemään häntä taisteluun nousematta ensin ratsailta, ja Mitsunarin täytyi tulla henkilökohtaisesti pahoittelemaan tapahtunutta. Tästä huolimatta Yoshihiro ei suostunut hyökkäämään, mikä pahensi entisestään Mitsunarin tilannetta. Lopulta toinen Mitsunarin liittolaisista Kobayakawa Hideaki liittyi Tokugawaan, ja hyökkäsi Ōtani Yoshitsugun selustaan.
Taistelun päätteeksi Yoshihiro joutui Tokugawan sotilaiden piirittämäksi, mutta ei suostunut antautumaan. Hän kokosi joukkonsa ja murtautui väkisin Tokugawan linjojen läpi pakoon. Tämän seurauksena suuri osa Yoshihiron joukoista menehtyi, mutta he onnistuivat samalla haavoittamaan Tokugawan tärkeää kenraalia, Ii Naomasaa, jonka uskotaan kuolleen tämän johdosta kaksi vuotta myöhemmin. Taistelusta paettuaan Shimazu palasi laivoilla takaisin Satsumaan.
Yoshihiron onnistui sopia välinsä Tokugawan kanssa, joka antoi Yoshihiron pojan Shimazu Tadatsunen seurata isäänsä klaanin johtajana. Loppuelämänsä Yoshihiro vietti Sakurajimassa kouluttaen nuorempia sukupolvia.
Anna-Maja Henriksson

Poliittinen ura

Henriksson on opiskellut oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän on suorittanut oikeustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1987 ja saanut varatuomarin arvon 1989. Vuosina 2003–2004 Henriksson työskenteli 2. valtiovarainministerin Ulla-Maj Wideroosin erityisavustajana.
Kevään 2011 hallitusneuvotteluissa Henriksson edusti RKP:ta harmaan talouden työryhmässä. Puolue vastusti talousrikosten rangaistusten koventamista ja esitti työryhmän muistiosta poistettavaksi kohtia, joissa viranomaisten välistä tiedonsaantia olisi vaadittu parannettavaksi ja pankkeja olisi velvoitettu selvittämään sijoittajien henkilöllisyys. Helsingin Sanomat piti RKP:n toimia harmaan talouden kitkemisen vesittämisenä, vaikkakin puolue sanoikin pitävän talousrikollisuuden torjuntaa tärkeänä. Harmaan talouden tutkija Markku Hirvosen mielestä RKP:n kannat johtuivat puolueen taustavaikuttajista, kuten suursijoittajista. Voima-lehden mukaan Henriksson luovutti neuvotteluvallan kriittisissä kysymyksissä liikemies Peter Storsjölle. Henrikssonin mukaan asiassa pitää ottaa huomioon naapurimaiden järjestelmät ja hallitusneuvotteluiden aikana ”työ oli keskeneräinen”.
Huhtikuussa 2012 Henriksson ilmoitti pyrkivänsä puolueen puheenjohtajaksi väistyvän Stefan Wallinin jälkeen. Hän kuitenkin hävisi puoluekokouksen äänestyksessä europarlamentaarikko Carl Haglundille äänin 144–106. Huhtikuussa 2016 Henriksson valittiin Svenska litteratursällskapet i Finlandin talousneuvostoon. Maaliskuussa 2016 Henriksson ilmoitti asettuvansa puheenjohtajehdokkaaksi myös kesän 2016 puoluekokouksessa ja hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi Turun puoluekokoksessa 12. kesäkuuta 2016. Hän on ensimmäinen nainen tässä tehtävässä.

Kuntapolitiikka

Henriksson on ollut Pietarsaaren kaupunginvaltuutettu vuodesta 1997 lähtien. Hän on toiminut kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2001−2008 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2009.

Näkemyksiä

Henriksson jätti vuonna 2018 eduskunnalle lakialoitteen, jossa hän vaatii sukupuolta rangaistuksen koventamisen perusteeksi.
Henrikson ilmoitti syyskuussa 2019 haluavansa muut­taa vaa­li­ra­hoi­tus­lain ny­kyis­tä avoi­mem­mak­si, ja et­tä lain uu­dis­ta­mis­ta ale­taan syk­syn ai­ka­na poh­tia par­la­men­taa­ri­ses­sa työ­ryh­mäs­sä.

Yksityiselämä

Henrikssonin äidinpuoleinen isoisä, rovasti Vilho Kivioja oli Maalaisliiton kansanedustaja vuosina 1929–1945. Isänpuoleinen isoisä oli kauppaneuvos Alfred Forss. Molemmat olivat tunnettuja lestadiolaisvaikuttajia.
HjonTeatern

HjonTeatern:in (Hjon Teaterförening rf) perustivat vuonna 2011 tanssitaiteilija ja musikaaliartisti Sofie Lybäck sekä teatteri-ilmaisun ohjaaja ja laulaja Isa Lindgren-Backman. HjonTeatern tuottaa ja esittää ruotsinkielistä musiikkiteatteria, musikaalia ja performanssitaidetta, sekä pienemmissä intiimeissä produktioissa että suuren luokan tuotannoissa. Yhdistykset taiteilijat tarjoavat myös draamapedagogisia workshopeja ja opetusta muille yhdistyksille, harrastajille ja kouluille.
Teatterin varsinainen kotikunta on Vaasa, mutta yhdistyksellä on myös kiertuetoimintaa.
Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg

Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg (6. tammikuuta 1842 Viipuri – 8. tammikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja hovioikeudenneuvos.
Cloubergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl Gabriel Clouberg ja Anna Maria Weber. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1863. Clouberg sai varatuomarin arvon 1866.
Clouberg oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1868–1870, aktuaarina 1870, notaarina 1870–1876, asessorina 1876–1885 ja hovioikeudenneuvoksena 1885–1893. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1893–1900.
Clouberg osallistui säätyvaltiopäiville porvariston edustajana 1882–1891. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1875–1879 ja valtuuston puheenjohtajana 1879–1893.
Clouberg oli naimisissa vuodesta 1888 Johanna Katarina Alfthanin kanssa.
Pamir Airwaysin lento 112

Onnettomuus

Lento 112 lähti aikataulussa 08:30 paikallista aikaa Qunduzin lentoasemalta. Noin kymmenisen minuuttia myöhemmin kone hävisi tutkasta. Aluksi koneen epäiltiin pudonneen noin 100 kilometrin päähän Kabulista. Etsintöjen edetessä koneen hylky löytyi lopulta vain 20 kilomterin päästä Kabulista

Kone

Onnettomuuskone oli vuonna 1972 käyttöön otettu Antonov An-24B. Kone oli otettu yhtiön laivastoon maaliskuussa 2010. Tätä ennen se oli ollut varastoituna Bulgariassa jonkin aikaa.

Onnettomuustutkinta

Koneen mustat laatikot on löydetty ja niiden avaus ja anlysointi aloitettu.
Aragón-luokka

Suunnittelu

Puurunkoisilla parkkitakiloiduilla aluksilla oli kaksi savuhormia ja törmäyskeula. Ironcladeiksi suunnitellut alukset olivat raskastekoisia ja kömpelöitä. Valmistuessaan niiden aseistuksena oli kahdeksan 180 naulan (Armstrong 8 tuuman RML) tykkiä, jotka olivat jo asennettaessa vanhentuneita. Vuodesta 1885 alkaen Navarralla ja Castilialla oli neljä kyljille hyllyille asennettua Kruppin 5,9 tuuman BL -tykkiä ja kaksi Kruppin 4,7" BL -tykkiä. Aragónilla oli kuusi Hontorian valmistamaa 6,4" tykkiä. Apuaseina oli kaksi 87 millimetrin ja neljä 75 millimetrin tykkiä sekä kaksi 14 tuuman torpedoputkea. Castillan aseistuksen täydensi kymmenen konekivääriä.
Alusten propulsiojärjestelmänä oli yksiakselinen. Voima tuotettiin kolmesylinterisellä HC-höyrykoneellä, joka tuotti 4 400 hevosvoimaa. Alusten suunniteltu maksiminopeus oli neljätoista solmua. Hiilivarastoissa oli 460 tonnia hiiltä.
Alkovi (albumi)

Mun koti ei oo täällä

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistu ”Mun koti ei oo täällä” on myös Sooloilua -elokuvan tunnuskappale. Kappale lähti hitaasti soimaan radioissa, mutta vuoden 2008 alussa se nousi radiokanavien soittolistojen kärkeen. Suomen virallisella singlelistalla se oli kärjessä kahdeksan viikkoa ja säilyi TOP 20:ssä 26 viikkoa. Singleä on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä, 7 733 kappaletta. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.

Muut

Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Muut”. Se nostettiin välittömästi julkaisunsa jälkeen YleX:n B-soittolistalle. Kappaleesta on julkaistu myös Misko Ihon ohjaama musiikkivideo.

Tämä rakkaus

Kolmantena singlenä julkaistiin albumin viides raita ”Tämä rakkaus”.
José García Belaúnde

José Antonio García Belaúnde (s. 16. maaliskuuta 1948, Lima) on perulainen diplomaatti. Hän on Fernando Belaúnden veljenpoika ja presidentti Alan Garcían läheinen ystävä. Hänet valittiin heinäkuussa 2006 Perun ulkoministeriksi.
García Belaúnde valmistui Pontificia Universidad Católica del Perústa, jossa García oli hänen opiskelutoverinsa. Hän on myöhemmin opiskellut Oxfordissa.
Garcían ensimmäisen presidenttikauden aikana García Belaúnde nimitettiin lähettilääksi Uruguayhun. Hän on edustanut maataan myös Yhdistyneissä kansankunnissa, Espanjassa, Meksikossa, Ranskassa, Ecuadorissa, Yhdysvalloissa ja ALADIssa. García Belaúnde oli Academia Diplomátican professorina 1971–1973 ja 1979–1981.
Clara Pontoppidan

Elämä ja ura

Clara Pontoppidanin vanhemmat olivat Eduard Heinrich Rasmussen (1857–1901) ja Sara Vilhelmine Caroline Brammer (1859–1935). Hän kävi Tanskan kuninkaallisen teatterin baletti- ja oppilaskoulun vuonna 1892. Ammattinäyttelijän uransa hän aloitti samaisessa teatterissa vuonna 1901 näytelmässä Gurre. Vuonna 1905 Pontoppidan kiinnitettiin Dagmarteatretiin, jossa hän työskenteli lähes 20 vuotta. Pitkän jakson katkaisivat kiinnitykset Det Ny Teateriin (1908–1909) ja Alexandrateatretiin (1914–1917) (myöhemmin Betty Nansen Teatret).
Pontoppidan saavutti taiteilijavoittoja John Galsworthyn kappaleessa En virkelig Dame (The Fugitive) lokakuussa 1914 ja seuraavana vuonna Marguerite Gautierin osassa A. Dumasin Kamelianaisessa. Vuonna 1925 Pontoppidan palasi Kuninkaallisen teatterin riveihin. Hänen viimeinen näytöksensä oli 21. joulukuuta 1973 teatterin 225-vuotisjuhlien yhteydessä.
Pontoppidanin puolivuosisataisen Kuninkaallisen teatterin kauden näyttämötaiteellisia voittoja olivat Salome kappaleessa En Idealist, nimiosa kappaleessa Anna Sophie Hedvig ja leskirouva Tang kappaleessa En kvinde er overflødig. Hänen muita merkittäviä näyttämötehtäviään olivat muun muassa Rouva Markmann (Kaj Munkin kappale Døden), Amme (August Strindbergin Isä), sekä erityyppiset roolit tanskalaisen Kjeld Abellin aikalaisnäytelmissä.
Vuonna 1902 Pontoppidan esiintyi balettitanssijana varhaisessa mykkäelokuvassa Pas de deux. Vuodesta 1910 hän työskenteli näyttelijänä kymmenissä tanskalaisissa ja ruotsalaisissa mykkäelokuvissa. Hänen mykän kautensa merkittäviä rooleja olivat esimerkiksi Siri elokuvassa Lehtiä paholaisen kirjasta (1920) ja sisar Cecilia ruotsalaisessa kauhuelokuvassa Noita (1922).
Clara Pontoppidan avioitui näyttelijä Carlo Wiethin kanssa 1906. Liitto päättyi eroon 1917. Helmikuussa 1920 hän avioitui Povl Vilhelm Pontoppidanin (1889–1953) kanssa.
Mustabulbuli

Levinneisyys

Mustabulbulia tavataan Komoreilla, Madagaskarissa, Mayottella ja Seychelleillä. Sitä on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Mustabulbuli on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luomiväri

Luomiväri on meikkituote, jota käytetään silmäluomilla, silmän ympärillä ja kulmakarvan alla. Luomivärin tarkoituksena on tuoda silmää esiin ja tehdä siitä kauniimpi ja puoleensavetävämpi. Luomiväriä myydään tavallisimmin puuterimaisesta väriaineesta puristettuna kakkuna, mutta sitä on saatavilla myös esimerkiksi nestemäisenä, voidemaisena, vaahtomaisena tai jauhemaisena värinä.
Väri laitetaan luomille sormin tai käyttämällä apuna pensseliä tai muuta levitintä. Ennen värin asettamista on mahdollista pohjustaa silmäluomi silmämeikinpohjustusvoiteella, jolloin meikin kestävyys on parempi. Luomivärejä on olemassa kaiken värisiä; suosittuja ovat muun muassa erilaiset sinisen, ruskean, violetin ja vihreän sävyt. Luomivärejä käyttävät ehostuksissaan yleisemmin naiset, mutta joissain kulttuureissa ja yhteyksissä myös miehet voivat käyttää luomiväriä.
Madge Sinclair

Madge Dorita Sinclair (28. huhtikuuta 1938 Kingston, Jamaika – 20. joulukuuta 1995) oli jamaikalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa hän toimi kotisaarellaan opettajana. 
Sinclair sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan Bellenä Alex Haleyn teokseen pohjautuvassa televisiosarjassa Juuret (1977). Myöhemmällä urallaan Sinclair esiintyi mm. komediaelokuvassa Prinssille morsian ("Coming to America", 1988). Hän oli Leijonakuninkaassa (1994) Simban äidin Sarabin ääninäyttelijänä. Hänellä todettiin 1980-luvun alussa leukemia, johon hän kuoli joulukuussa 1995.