google/wiki40b huggingface dataset:
Baya

Maantiede, ilmasto ja luonto

Bayan kunta rajoittuu etelässä Yanfolilan piirin Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén, lännessä Tagandougoun, idässä Bougounin piirin Syen Toulan ja pohjoisessa Koulikoron alueen Kangaban piirin Séléfougoun sekä Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Sankaranijoen pato muodosta Sélinguéjärven.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva ja viileä kausi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta huhtikuuhun ja sadekausi toukokuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä kohoaa 1 200 millimetriin. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia. Vesistöjen varsilla on galleriametsiä.

Asutus

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Kangarén ja Dalabalan kylät siirrettiin Sélinguén padon rakentamisen yhteydessä uudelle paikalle.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, bozoja, fulbeja, dogoneja, songhaita, soninkeja ja somonoita. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kangarésta on päällystetty tieyhteys RN7-maantien kautta Bamakoon (135 kilometriä). Sieltä pääsee myös veneellä Sankarania ja Nigerjokea pitkin Yanfolilaan, Kangabaan ja Bamakoon.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, hirssi ja durra. Lisäksi kasvatetaan hedelmäpuita ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Sélinguéjärvesta saadaan vuosittain noin 4 000 tonnia kalaa. Kunnassa on neljä torialuetta ja joukko kauppoja. Pienteollisuus jalostaa maataloustuotteita. Sélinguén vesivoimalaitos tuottaa sähköä.
Bayan kunnassa toimii lastentarha, viisi julkista alakoulua, viisi kyläkoulua, kaksi yläkoulua, kuusi koraanikoulua, yksityinen lyseo ja terveydenhoito-oppilaitos. Terveyspalvelut käsittävät poliklinikan, kaksi terveyskeskusta, tutkimuslaboratorion ja viisi apteekkia. Vesihuoltoon kuuluu kaivoja, porakaivoja ja neljän kylän vesijohtoverkot. Kunnassa on sähköverkko, Sotelman ja Orangen lanka- ja matkapuhelinverkot, posti ja kaksi paikallisradioasemaa.

Nähtävyydet ja matkailu

Paikallisia nähtävyyksiä ovat Sélinguén pato ja tekojärvi, luontokohteet ja asukkaiden kulttuuriperintö. Kunnassa on hotelleja sekä muita majoitus- ja matkailupalveluja. Maalis-huhtikuussa järjestetään vuosittainen kulttuuritapahtuma Festival de Sélingué.
Joonas Hytönen

Joonas Riku Kullervo Hytönen (s. 12. tammikuuta 1975) on suomalainen juontaja ja televisiotuottaja, joka on tullut tunnetuksi muun muassa televisio-ohjelmista Jyrki, Joonas Hytönen Show, Pelastakaa sotamies Hytönen ja Ruben & Joonas. Hän on toiminut myös radiojuontajana ja käsikirjoittajana. Hytönen kilpaili vuoden 2008 Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjassa. Nuorena hän on harrastanut balettitanssia.
Joonas Hytönen on Mattiesko Hytösen adoptiopoika. Hänet on valittu Suomen turhimmaksi julkkikseksi vuonna 2002. Hän on opiskellut elokuvaohjausta Moskovassa mutta jätti koulun kesken. Hytönen suoritti 2003–2004 asepalveluksensa, jota seurattiin tosi-tv-sarjassa Pelastakaa sotamies Hytönen. Sittemmin hänet hyväksyttiin opiskelemaan valtio-oppia Helsingin yliopistoon. Hytönen oli kihloissa vuoden 1997 Miss Suomen Karita Tuomolan kanssa useita vuosia 2000-luvun alkupuolella.
Hytönen on ollut vuodesta 2017 FremantleMedia Finlandin toimitusjohtaja. Hytönen nimitettiin tuotantoyhtiö Banijay Finlandin eli entisen Solar Television Oy:n toimitusjohtajaksi elokuussa 2013. Sitä ennen hän oli työskennellyt vuodesta 2008 tuottajana Moskito Television Oy:ssä. Aiemmin 2000-luvulla hän toimi tuottajana yhdessä Antti ”Pizza” Pekkarisen kanssa perustamassaan tuotantoyhtiö Illusioni Oy:ssä.
Hytönen harrastaa tennistä ja golfia.
Suomi toisessa maailmansodassa

Toisessa maailmansodassa Suomi oli suoraan osapuolena talvisota, jatkosota ja Lapin sota -osasodissa.

Ennen sotaa

Suomi oli läpi 1920- ja 1930-luvuilla kamppaillut niin sisäisten kuin ulkoisten ongelmien kanssa. Geopoliittinen sijainti suurvallan vieressä oli johtanut vuosisatoja konflikteihin, ja siksi Suomessa oli jo heti itsenäistymisen jälkeen 1920-luvulla havahduttu etsimään liittolaissuhteita ns. reunavaltioiden (Baltian maiden ja Puolan) kanssa, mutta hankkeet jäivät tuloksettomiksi.
Suomessa etsittiin tukea myös lännestä, lähinnä Ruotsin suunnasta, mutta sieltäkään ei kipeästi tarvittua kumppania löytynyt. Sotilaallista tukea tarjoavia liittolaisia ei löytynyt mistään ilmansuunnasta. Euroopan poliittinen tilanne alkoi kiristyä huomattavasti 1930-luvun loppuvuosina. Neuvostoliitto tiedusteli Suomen halukkuutta aluevaihdoksiin, niin että osa Karjalan kannasta ja Suomenlahden ulkosaaret olisi vaihdettu alueeseen Itä-Karjalasta, mutta Suomen vastaus oli kielteinen. Neuvostoliitto alkoi etsiä toisenlaista neuvottelukeinoja, ja näin sotatoimet päätettiin aloittaa. 30. marraskuuta 1939 alkoi talvisota, mikä merkitsi suurta yhteiskunnan muutosta.
Lodi (Italia)

Historiaa

Napoleon Bonaparte kävi vuonna 1796 Lodin lähellä taistelun, jossa hän kukisti Itävallan joukot.

Ystävyyskaupungit

Sen ystävyyskaupungit ovat Konstanz Saksassa, Omegna Italiassa ja Kalifornian Lodi Yhdysvalloissa.
Magnus von Knorring

Magnus Erik von Knorring (s. 1957 Porvoo) on suomenruotsalainen rahoitusalan vaikuttaja.

Ura

Magnus von Knorring, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, on Fondita Rahastoyhtiö Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Magnus von Knorring aloitti uransa Turunmaan ja Ahvenanmaan Säästöpankkiyhdistyksen markkinapäällikkönä 1985–1987. 1987–1989 hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (Skop) talousjohtajana. 1989–1991 von Knorring toimi Nordbanken Finland Oy:n pankinjohtajana ja hallituksen jäsenenä.
1991 von Knorring oli mukana perustamassa ruotsalaisen Carnegie Investment Bank Suomen sivuliikkeen  ja hän toimi Carnegie Fondkommission Finlandin toimitusjohtajana 1991–1997. 1995–1997 hän oli Carnegie-konsernin osakas ja hallituksen jäsen.
1997 Magnus von Knorring oli mukana perustamassa Fondita Rahastoyhtiö Oy:n ja on siitä lähtien yhtiön osaomistaja.

Yksityiselämä

Magnus von Knorring on vuodesta 1981 lähtien naimisissa Åsa von Knorringin (o.s. Nordström) kanssa ja heillä on kolme tytärtä.
Saksan sotarikokset Belgiassa ensimmäisessä maailmansodassa

Saksan keisarikunnan armeija teki ensimmäisessä maailmansodassa Belgian miehityksen yhteydessä siviileihin kohdistuneita sotarikoksia. Englanninkielinen termi Rape of Belgium (”Belgian raiskaus”) luotiin alun perin propagandakäyttöön, mutta myöhempi historiantutkimus on osoittanut termin paikkansapitäväksi. 
Lontoon sopimus vuodelta 1839 takasi Belgian puolueettomuuden. Saksan Schlieffen-suunnitelmassa sopimusta ei kuitenkaan kunnioitettu, vaan Ranskan armeija pyrittiin saartamaan Belgiaan tehtävän hyökkäyksen avulla. Saksan valtakunnankansleri Theobald von Bethmann Hollweg kutsui Lontoon sopimusta paperinpalaksi (saks. Fetzen Papier). 
Saksan hyökätessä Belgiaan ja miehittäessä maan tapettiin noin 6 000 belgialaista ja lähes 18 000 kuoli väestön pakkosiirroissa, vankeudessa ja oikeusistuimien langettamissa kuolemantuomioissa. 25 000 rakennusta tuhottiin vuoden 1914 aikana, ja viidennes Belgian väestöstä (1,5 miljoonaa ihmistä) lähti sotaa pakoon. Leuvenin katolisen yliopiston kirjaston tuhopoltossa paloi 300 000 kirjaa ja käsikirjoitusta.
Julmuuksien laajuudesta huolimatta Britannian sotapropagandassa Belgian tapahtumia myös liioiteltiin ja jopa vääristeltiin. Propagandalla pyrittiin lisäämään tavallisten kansalaisten uskoa Saksaa vastaan käytävän sodan oikeutukseen ja houkuttelemaan Yhdysvaltoja liittymään sotaan ympärysvaltojen puolelle. Saksan näkökulmasta siviileihin kohdistuvaa väkivaltaa selitettiin osaksi sillä, että belgialaiset armeijaan kuulumattomat henkilöt (francs-tireurs) tekivät vastarintaa saksalaisille. Carl von Clausewitzin oppien mukaan siviilejä ei tule suojata sodan vaikutuksilta, vaan heidän kauttaan vihollismaan johtoa voi painostaa antautumaan.
Sodan jälkeen ympärysvaltojen edustajat harkitsivat Saksan johtajien tuomitsemista oikeudenkäynnissä. Suunnitelmasta luovuttiin, koska sen arveltiin haittaavan rauhan ylläpitämistä jatkossa. Tuolloin hahmoteltuja ajatuksia toteutettiin kuitenkin toisen maailmansodan jälkeen, kun natsi-Saksan johtajia tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä.
Käpylän työväentalo

Käpylän työväentalo, aluksi nimellä Käpylän Urheilijain Talo ja Urheilutalo, on nykyisin Eläkkeensaajien Keskusliiton omistama työväentalo Helsingin Käpylässä. Se sijaitsee Vipusentiellä Käpylän luoteisosassa. Sen on aiemmin omistanut Nuorten Puolesta ry. ja sitä ennen Helsingin Työväenyhdistys ja alkujaan Käpylän Urheilijat. Rakennuksen pinta-ala on 630 neliömetriä. Käpylän työväentalossa on 120 hengen juhlasali, jossa on näyttämö ja lisäksi aputiloja, kuten sauna.
Rakennus sijaitsee Museoviraston määrittelemässä valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa kulttuuriympäristössä. Se on sr-2-merkinnällä osoitettu historiallisesti, rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokkaaksi.

Historia

Idea talon rakentamiseen tuli vuonna 1921 Käpylän Urheilijoilta, joka kuului Työväen urheiluliittoon ja katsoi talon olevan hyödyksi alueen kasvavan työväestön tarpeisiin. Käpylän asukkaat panostivat talon hankkeeseen ostamalla sen osakkeita, ja tästä talo sai osittain rahoituksensa. Rakennustyöt suoritettiin lähinnä talkootyönä, ja talo valmistui 1926. Urheilun lisäksi siellä järjestettiin tansseja ja pidettiin ravintolaa. Käpylän Urheilijat lakkautettiin 1930-luvun alussa poliittisista syistä, koska sen katsottiin olevan kommunistien hallussa. Työväentalon tanssi- ja ravintolatoiminta kiellettiin, ja Käpylän Urheilijat Talo Oy ajautui konkurssiin ja pakkohuutokauppaan. Talon huusi vuonna 1931 itselleen konkurssihuutokaupassa Helsingin Työväenyhdistyksen perustama Käpylän Työväentalo Oy. Talo oli työväenyhdistyksen hallussa useita vuosikymmeniä ja siirtyi sen jälkeen Nuorten Puolesta -liitolle. Vuonna 1997 talon osti Eläkkeensaajien Keskusliitto, jonka hallussa se on edelleen. Sitä ovat vuokranneet sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen yhdistykset, urheiluseura Käpylän Kunto ja esimerkiksi Suomen Kansallisooppera päiväharjoituspaikakseen. Myös elokuvatuotantoyhtiö Fennada-Filmi vuokrasi taloa 1960-luvulla, ja siellä on tehty elokuvia ja äänilevyjä. Se on myös juhlien ja tilaisuuksien pitopaikka. Helsingin kaupunki suunnittelee rakennuksen edessä olevan aukion uudistustamista ja uuden puuston istuttamista sille.
Dallapé-orkesteri levytti Työväentalossa heinä-elokuun vaihteessa 1939 useita kappaleita. Siellä on vuonna 1956 filmattu Valentin Vaalan ohjaamaa elokuvaa Nummisuutarit. Niin sanottu VEK-ryhmä eli Aarre Elo, Jukka Virtanen ja Matti Kuusla tapasivat toisensa ensi kerran Käpylän Työväentalolla.
Helsingin työväenyhdistys sai vuonna 1994 korjausavustusta opetusministeriön myöntämistä työväentalojen korjausmäärärahoista, ja taloon tehtiin peruskorjaus vuonna 1998, jolloin sisätilat ja palveluvarustukset uudistettiin.
Seinäjoen helluntaiseurakunta

Historia

1930-luvulla saapuivat saarnaaja-rappari Veikko Lähde ja hänen veljensä Kustaa rappaustöihin Seinäjoelle. Heidän toimintansa seurauksena syntyi vuonna 1935 Seinäjoen helluntaiseurakunta. 1960-luku oli helluntaiherätykselle kokonaisuudessaan hiljaista aikaa, mutta Seinäjoella alkoi voimakas nousukausi vuonna 1963. 1980-luvun puolivälissä oli seurakunnan jäsenmäärä lähes 600 henkeä.
Vuonna 1989 seurakunnan johtajaksi tuli Martti Kallionpää. Tuolloin seurakunnan jäsenmäärä oli 613. Kesällä 1995 telttakokouksessa Seinäjoen lyseon kentällä vieraillut evankelista Reinhard Bonnke profetoi, että Seinäjoen helluntaiseurakunta tulee kaksinkertaistumaan. Seurakunnassa päätettiin aloittaa päivittäinen rukous herätyksen puolesta. Samalla tehostettiin seurakunnan ulospäinsuuntautuvuutta. Kesä 2001 merkitsi seurakunnalle murroskohtaa. Evankelista Steve Hill vieraili tuolloin Seinäjoella, ja hänen kokoussarjansa jälkeen keskiviikkoillan rukouskokoukseen tuli yhtäkkiä 400 henkeä. Tästä alkoi seurakunnalle kasvun aika, ja keskiviikkoisin alettiin järjestää "Sateet lähetä" -iltoja, joitten vaikutus radioinnin myötä säteili myös muualle Suomeen. Kallionpään jäädessä eläkkeelle 2015 seurakunnassa oli 1425 jäsentä.
Vuonna 2014 Seinäjoen helluntaiseurakunnan nuorisopastori Johannes Saranpää ja Ylistaron helluntaiseurakunnan nuorisopastori Niklas Niemelä erosivat tehtävistään ja ilmoittivat perustavansa Seinäjoelle uuden, tunnustuskuntiin sitoutumattoman seurakunnan. Seinäjoen helluntaiseurakunnassa pidettiin valitettavana uuden seurakunnan syntytapaa. Tapahtuma johti Houm kirkon perustamiseen. Houm rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2017.

Toiminta

Seurakunnalla on runsaasti erilaista toimintaa. Sunnuntain jumalanpalvelus on tarkoitettu kaikenikäisille. Keskiviikkoisin pidettävät Sateet lähetä -illat sisältävät rukousta, ylistystä, sananjulistusta sekä esirukouspalvelun. Kyseiset illat myös radioidaan Radio Dein kautta. Seurakunnassa järjestetään myös rukouskokouksia maanantaista lauantaihin ja päivähartauksia maanantaista torstaihin. Perjantaisin järjestetään varhaisnuorten Varkki-iltoja. Lauantaisin järjestetään tyyliltään moderni Seinjäen Ilta -jumalanpalvelus. Seurakunta tekee myös monipuolista lapsityötä pyhäkoulujen, poikakerhojen, tyttökerhojen, perhekerhojen ja kuorotoiminnan kautta.
Värtsilä (kunta)

Historia

Seudun asutus on peräisin 1400-luvulta. Vanhimmat kylät olivat Värtsilän kirkonkylä ja Uusikylä. Kunnan vaiheet liittyivät kiinteästi emäpitäjä Tohmajärveen. Värtsilän kylään Jänisjoen varteen alkoi kehittyä teollisuutta 1830-luvulla. Alueen teollinen kehitys alkoi vuonna 1834 sahan perustamisesta. Pitäjään saatiin rautatehdas 1850-luvulla ja se käsitti kaksi masuunia, kankirautavasaran, nippuvasaran ja mekaanisen verstaan. Tehtaasta kehittyi konepajateollisuusyhtiö Wärtsilä. 
Värtsilästä muodostettiin vuonna 1865 tehdasseurakunta, joka oli Tohmajärven seurakunnan alainen kappeliseurakunta vuoteen 1909 asti, kunnes seurakunta itsenäistyi. Kunta itsenäistyi vuonna 1920. Kunnan asukasluku oli suurimmillaan 6 500 asukasta vuonna 1939 ja kylät olivat Juvanjoenkylä, Kakunkylä (Kakunvaara), Kaustajärvi, Kenraalinkylä, Patsola, Uusikylä ja Värtsilä.

Sisällissota

Suomen sisällissodan sytyttyä käytiin 8. helmikuuta 1918 valkoisten voittoon päättynyt Värtsilän taistelu. Sen yhteydessä kaatui 7 suojeluskuntalaista ja 3 Värtsilän punakaartin jäsentä. Taistelu jäi ainoaksi Pohjois-Karjalassa käydyksi sisällissodan taisteluksi.

Talvisota

Talvisodan sytyttyä 1939 Värtsilän kirkonkylä joutui teollisuuslaitostensa vuoksi Neuvostoliiton puna-armeijan lentopommitusten kohteeksi. Sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 uusi valtakunnanraja jakoi kunnan alueen kahtia. Sen länsiosa jäi Suomelle, mutta suurin osa kunnan alueesta (216,2 km²), muun muassa kirkonkylä tehdasalueineen, sisältyi Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Siirtoväen maatalousväestöstä suurin osa sijoittui kunnan Suomelle jääneelle alueelle sekä Tohmajärvelle.

Jatkosota

Jatkosodassa suomalaisjoukot valloittivat Värtsilän 1941, jolloin perääntyneet neuvostojoukot polttivat mm. Värtsilän kirkon. Vallattuun Värtsilään palasi keskimääräistä vähemmän siirtoväkeä, koska suuri osa oli ollut teollisuuden palveluksessa ja monet heistä olivat jo työllistyneet muualle. Vaurioituneita teollisuuslaitoksia ei ennätetty saada käyntiin uudelleen, ja sodan 1944 lopettaneen Moskovan välirauhansopimuksen mukaan suomalaisten oli vetäydyttävä 1940 vahvistetulle rajalle.
Värtsilän Suomelle jäänyt osa oli eri kuntana vuoden 2005 alkuun saakka, jolloin se liitettiin Tohmajärveen. Seurakunnat yhdistyivät jo kaksi vuotta aiemmin, 2003.

Nykyaika

Tohmajärven Värtsilän alueen yhdistysten yhteisenä toimintaelimenä toimii Värtsilän Pitäjäyhdistys.
Värtsilän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla patakukko, kaalinlehtirieska ja leipäressu.
Tähden kehitys

Kuolema ja jäänteet

Alle kolmen auringon massaisilla tähdillä ytimen lämpötila ei nouse riittävän korkeaksi hiilen fuusioitumisen alkamiseksi. Lopulta säteilypaine puhaltaa tähden ulko-osat avaruuteen laajenevaksi kaasupilveksi, josta muodostuu planetaarinen sumu. Tähdestä jää jäljelle kuuma ydin, valkoinen kääpiö, joiden maksimimassa on 1,4 Auringon massaa. Ydinreaktiot ovat lakanneet, joten valkoinen kääpiö tiivistyy ja viilenee vähitellen. Se saavuttaa lopulta tasapainotilan, kun sen aine on kokonaisuudessaan degeneroitunut ja lämpö siirtynyt avaruuteen. Jäljelle on jäänyt musta kääpiö, kuollut tähti, joka voidaan havaita vain sen mahdollisesti muihin taivaankappaleisiin aiheuttaman painovoiman välityksellä.
3–15 Auringon massaisilla tähdillä tapahtuu lopulta heliumleimahduksen kaltainen hiili- tai happileimahdus, joka on paljon voimakkaampi. Tähti räjähtää supernovana, ja on mahdollista, että ytimestä ei jää mitään jäljelle. Yli 15 Auringon massaisilla tähdillä sisimmissä kerroksissa fuusioituminen jatkuu rautaan saakka, jonka jälkeen raskaampien alkuaineiden fuusio ei enää tuota energiaa, kuten ei myöskään raudan hajottaminen fissiossa kevyemmiksi alkuaineiksi. Ydinreaktiot lakkaavat, ja tähti alkaa luhistua kokoon hyvin nopeasti. Luhistumisessa vapautuva energia kasvattaa tähden kerrosten lämpötilaa huomattavasti, ja ulommissa osissa yhä olevat kevyemmät alkuaineet alkavat fuusioitua räjähdysmäisesti. Tähden ulko-osat räjähtävät muutamassa sekunnissa supernovana.
Räjähdyskään ei pysty keskeyttämään tähden sisimpien osien nopeaa luhistumista. Tiheyden kasvaessa protonit yhdistyvät elektroneihin ja muodostavat yhä tiiviimmin pakkautuvia neutroneita, jotka alkavat degeneroitua. Mikäli luhistuvan ytimen massa on alle tietyn rajan, todennäköisesti noin 3 Auringon massaa, saa degeneroituneiden neutronien aiheuttama degeneraatiopaine aikaan luhistumisen lakkaamisen. Tuloksena syntyy äärimmäisen tiivis neutronitähti. Mikäli massa kuitenkin ylittää edellä mainitun rajan, jota kutsutaan Oppenheimerin–Volkoffin massaksi, ei mikään voi enää estää ytimen luhistumista äärettömän pieneen ja tiheään tilaan, mustaksi aukoksi.
Ilmari Kaijala

Ilmari Fredrik Kaijala (28. huhtikuuta 1886 Paattinen – 13. syyskuuta 1944 Rymättylä) oli suomalainen piirtäjä ja taidemaalari.
Kaijala oli tunnettu ennen kaikkea piirtäjänä. Hän piirsi maisemapiirroksia sekä lempeän karikatyyrisiä henkilökuvia eri yhteiskuntaluokkien ihmisistä tiede- ja virkamiehistä aina Turun torikauppiaisiin ja vossikkakuskeihin saakka. Kaijala ryhtyi maalaamaan öljyväreillä vuoden 1912 tienoilla. Maalarina Kaijala sai vaikuttensa realismista ja jälki-impressionismista. Aiheet maalauksiinsa hän sai lähinnä luonnosta.
Kaijala opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Elias Muukan ja Victor Westerholmin johdolla 1906–1910 sekä Pariisissa Académie Colarossissa 1913.
Kaijala toimi piirustuksenopettajana eri oppikouluissa 1908–1943 sekä tilapäisenä opettajana Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän kuvitti myös Tuhkimus-pilalehteä ja Lucifer-joululehteä. Kaijalan vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Kaijala ja Johanna o.s. Heikanen. 
Kaijala vietti viimeisen elinvuotensa Rymättylässä ja jatkoi sielläkin piirtämistä ja maalaamista elämänsä loppuun saakka.
Zëri

Historia

Toimittajat Blerim Shala, Halil Matoshi ja Bardh Hamzaj perustivat sanomalehden vuonna 1999 nimellä Zëri i Ditës. Lehteä julkaisi lahjoittajien tuella Zëri Publishing Enterprise.
Tammikuussa 2006 lehden nimeksi vaihdettiin Zëri. 
Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Zëri oli Kosovon kolmanneksi luetuin sanomalehti. Vuonna 2009 omistajat myivät lehden Remzi Ejupille ja Lazim Destanille.
Vuonna 2018 Remzi Ejupi omisti Zëristä 50 % ja Lazim Destani 50 %. Ejupi omistaa myös matkatoimisto Eurokohan, FC Pristina -jalkapalloseuran ja hänellä on liiketoimia Saksassa. Destani omistaa myös tekstiiliyritys Kosovatexin.
Heli Laaksonen

Elämä ja ura

Lapsuusvuotensa Laaksonen vietti Uudessakaupungissa. Äidin puolelta runoilijan juuret ovat Halikossa, isän suku puolestaan on Lokalahdelta. 
Laaksonen opiskeli Turun yliopistossa pääaineenaan suomen kieli ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2000. Lisäksi hän opiskeli Virossa Tarton yliopistossa 1992 ja 1999. Laaksonen työskenteli Helsingin sosiaalialan oppilaitoksen viestinnän ja viron kielen opettajana 1996–2000 ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian viestinnän opettajana 1997–2001. Vuodet 2001–2004 hän työskenteli Laitilan kulttuurihankkeen vetäjänä ja vuodesta 2004 lähtien hänellä on ollut oma toiminimi Sanatoimisto Hulimaa. Vuonna 2011 Laaksonen muutti Rauman Lappiin. Hän esiintyy nykyään myös yhdessä porilaisen murrekirjailijan Elina Wallinin kanssa.
Laaksonen kiinnostui murteen käyttämisestä runoissa virolaisten runoilijoiden innoittamana. tutustuttuaan Jan Rahmaniin hän käänsi Rahmanin 1997 võrun murteella kirjoittamia runoja lounaissuomen murteelle. Kokeilu rohkaisi jatkamaan murrerunojen parissa. Myös pakinoitsijana Laaksonen käyttää kotimurrettaan. Tosin hän itse kutsuu tekstejään mieluummin kolumneiksi, sillä osa niistä käsittelee kirjoittajan hallisemia tiedollisia asioita. Varsinaisissa pakinoissaan Laaksonen kertoo itseironisesti hassuja omakohtaisia tapahtumiam mieltymyksiään ja tapojaan. Usein aiheena on varsinaissuomalaisuuden vertaaminen muuhun suomalaisuuteen.. 
Laaksonen valittiin vuonna 2007 Turun yliopiston Vuoden alumniksi.
Large Synoptic Survey Telescope

Hankkeen eteneminen

Vaikkei teleskooppihankkeen rakentaminen ollut vielä varmistunut, ja päärahoitus puuttui, sen tarvitsema suuri peili valettiin jo vuonna 2008. Tämän mahdollisti Bill Gatesin ja Charles Simonyin yhteensä 23 000 000 euron arvoiset lahjoitukset, joiden turvin hankkeen toteuttaminen saatiin aloitettua. Vuoden 2010 elokuun puolivälissä Yhdysvaltain tiedeakatemia valitsi LSST-projektin korkeimman prioriteetin hankkeeksi 2010-vuosikymmenelle, mikä varmisti teleskoopin edellyttämän 350 000 000 euron rahoituksen.
Lausunto niin kutsutussa Astro2010-selvityksessä: "The committee recommends that LSST be submitted immediately for NSF's Major Research Equipment and Facilities Construction (MREFC) consideration with a view to achieving first light before the end of the decade. ...The top rank accorded to LSST is a result of (1) its compelling science case and capacity to address so many of the science goals of this survey and (2) its readiness for submission to the MREFC process as informed by its technical maturity, the survey's assessment of risk, and appraised construction and operations costs. Having made considerable progress in terms of its readiness since the 2001 survey, the committee judged that LSST was the most ready-to-go."
LSST:n arvioidaan valmistuvan kuusi vuotta rakennustöiden alkamisen jälkeen, ja käyttöön se saadaan aikaisintaan vuonna 2016.
Niva (lehti)

Niva (ven. Ни́ва, ”Vainio”) oli Pietarissa Venäjällä vuosina 1870–1918 ilmestynyt kuvitettu viikkolehti. Se oli aikanaan Venäjän laajalevikkisin aikakauslehti (vuonna 1900 lehden levikki oli 235 000 kappaletta). Julkaisijana toimi Adolf Marx ja myöhemmin Marxin kustannusliike. Vuosina 1894–1916 ilmestyi erillinen kaunokirjallinen liite. Vuodesta 1891 lähtien lehden liitteinä julkaistiin myös venäläisten kirjailijoiden koottuja teoksia.
Brony

Brony on My Little Pony: Ystävyyden taikaa (My Little Pony: Friendship Is Magic) -piirrossarjan kohderyhmän ulkopuolisista faneista käytetty termi. Kyseinen termi on muodostettu yhdistämällä englannin kielen sanat bro (suom. "veli") ja pony (suom. "poni"). Aiemmin tällä tarkoitettiin lähinnä sarjan miespuolisia katsojia ja naispuolisista faneista käytettiin termiä pegasister, joka on muodostettu yhdistämällä englannin kielen sanat pegasus (suom. "pegasos") ja sister (suom. "sisar"). Nykyään termillä brony voidaan kuitenkin tarkoittaa myös naispuolista katsojaa. Sarja on suunnattu alun perin 3–5-vuotiaille tytöille, mutta se on saavuttanut suuren suosion 12–35-vuotiaiden poikien ja miesten keskuudessa. Sarjaa on kehuttu muun muassa animaation laadusta ja hyvästä juonesta.