google/wiki40b huggingface dataset:
Colosseum II

Colosseum II oli fuusiojazzia soittanut brittiyhtye, jonka perusti vuonna 1975 entinen Colosseum-rumpali ja yhtyeen johtaja Jon Hiseman Tempest-yhtyeensä jälkeen. Kun alkuperäinen Colosseum soitti jazzrockia, oli Colosseum II oli tyyliltään raskaampaa fuusiojazzia.
Hiseman julkaisi suunnitelmansa yhtyeen perustamisesta jo marraskuussa 1974, mutta vain Gary Moore nimettiin. Seuraavat muusikot melkein perustivat yhtyeen: Graham Bell (laulu), Duncan Mackay (koskettimet, myöhemmin mm. 10cc, Alan Parsons Project ja Kate Bush) sekä Mark Clarke (basso, ex-Colosseum, myöhemmin mm. Natural Gas, Mountain ja Rainbow). Harjoitusten oli määrä alkaa 1. tammikuuta 1975, mutta kokoonpano vakiintui vasta toukokuussa ja kokoonpanoon tulivat lopulta Gary Mooren lisäksi Don Airey koskettimiin, Neil Murray bassoon ja Mike Starrs lauluun. Gary Moore oli entinen Thin Lizzy -kitaristi ja kosketinsoittaja Don Airey oli mukana myöhemmin muun muassa yhtyeissä Rainbow, Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Jethro Tull, Judas Priest, Gary Moore, Whitesnake ja Living Loud sekä nykyään Deep Purplessa. Murray ja Starrs jättivät yhtyeen vuonna 1976 ja basistiksi kiinnitettiin John Mole.
Olennainen vaikutus musiikkiin oli Mooren kitaroinnilla. Kolmen oman albumin jälkeen yhtye esiintyi Andrew Lloyd Webberin Variations-albumilla, jossa soittivat myös Julian Lloyd Webber (sello), Rod Argent (koskettimet, ex-The Zombies, ex-Argent) ja Barbara Thompson (huilu ja saksofoni), Jon Hisemanin vaimo. Tämä albumi saavutti sijan 2 Iso-Britannian levylistoilla.
Elokuussa 1978 Moore palasi jälleen Thin Lizzyyn ja hänet korvasi kitarassa Don Aireyn veli, Keith Airey. Suunnitelmat neljännestä albumista kariutuivat, kun Don Airey päätti liittyä Rainbow-yhtyeeseen joulukuussa 1978.
Colosseum II esiintyi Suomessa Turun konserttitalossa 30.9.1975 ja Tavastia-klubilla Helsingissä 2.10.1975.
Taksikuski

Juoni

New Yorkiin sijoittuva elokuva kertoo taksikuskiksi ryhtyneestä yksinäisestä Vietnamin sodan veteraanista. Ahdistunut, yksinäinen ja uneton Travis Bickle (Robert De Niro) ajaa öisin taksia New Yorkin pahamaineisimmilla alueilla. Joka yö hän tapaa toinen toistaan oudompia ihmisiä. Valoa Travisin elämään tuovat kaunis Betsy (Cybill Shepherd), johon Travis on ihastunut, sekä huonoille teille ajautunut 12-vuotias Iris (Jodie Foster), jonka hän haluaa hinnalla millä hyvänsä pelastaa sutenöörin kynsistä. Elokuva keskittyy ihmisen eristäytyneisyyteen ja vainoharhoihin sekä haluun kaupungin saastan ja likaisuuden poistamisesta. Yksi elokuvan tunnetuimmista kohtauksista on Travisin yksinpuhelu peilin edessä: ”You talking to me?”

Arvostus

Taksikuski menestyi taloudellisesti erittäin hyvin ja sai huomiota useissa palkintogaaloissa. Elokuva oli ehdolla neljän Oscarin voittajaksi, mutta ei voittanut niistä yhtäkään. Se sai Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu-palkinnon parhaana elokuvana. Jodie Foster sai kaksi Bafta-palkintoa, parhaasta sivuroolista ja uutena tulokkaana. Myös elokuvan musiikit säveltänyt Bernard Herrmann sai Bafta-palkinnon. IMDb:ssä Taxi Driver on äänestetty kaikkien aikojen parhaimpien elokuvien joukkoon sijalle 49.

Vaikutteet tosielämästä ja Ronald Reaganin murhayritys

Elokuvan päähenkilö Travis Bicklen esikuvana toimi Arthur Bremer, joka ampui Alabaman kuvenööri George Wallacea 15. toukokuuta 1972. Taksikuskin liiallinen katsominen ja erotomaaninen fiksaatio Jodie Fosteriin innoittivat John Hinckleyn yrittämään Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin murhaa 30. maaliskuuta 1981.
Dumb Ways to Die

Dumb Ways to Die on australialaisen Melbournen kaupungin metron Metro Trains Melbournen kehittämä mainoskampanja, jonka tehtävä on kertoa, että junia pitää varoa. Kampanjan videosta tuli suosittu video eli viraalivideo netissä marraskuussa 2012 kuva- ja videopalvelu YouTuben kautta.

Video

Videon ovat tehneet Pat Baron, Julian Frost sekä tuottanut Cinnamon Darvall. Video ladattiin YouTubeen marraskuussa 2012 ja se sai kahdessa vuorokaudessa kaksi ja puoli miljoonaa näyttökertaa. Marraskuuhun 2014 mennessä videota on katsottu YouTubessa yli 92 miljoonaa kertaa. Videossa 21 erikoista värikästä oliota kuolevat kukin mielikuvituksellisella tavalla ja jokainen näistä olioista liittyy lopussa laulamaan kampanjan kappaletta Dumb Ways to Die. Videon lopussa ääni varoittaa katsojia junista.

Kappale

Kappaleen eli Dumb Ways to Dien ovat tehneet John Mescall ja Ollie McGill, joka myös tuotti sen. Kappaleen laulaa Tinpan Orange -yhtyeen solisti Emily Lubitz. Kappale kertoo englannin kielellä videon tapahtuman eli olioiden mielikuvitukselliset kuolemat. Kappale ja video on liitetty yhteen ja ne ovat saaneet suurta suosiota YouTubessa.

Pelit

Ensimmäinen Dumb Ways to Die -peli eli yksinkertaisesti vain Dumb Ways to Die, julkaistiin toukokuussa 2013 ensin iOSille ja saman vuoden syyskuussa Androidille. Pelin tarkoituksena on estää videosta ja kappaleesta tuttuja olioita kuolemasta tekemällä erilaisia asioita. Marraskuussa 2014 julkaistiin pelin jatko-osa Dumb Ways to Die 2, jossa on täysin sama periaate kuin edeltäjässään, mutta siinä on huomattavasti enemmän erilaisia tasoja kuin ykkösosassa.
Ross Perot

Henry Ross Perot (synt. Henry Ray Perot; 27. kesäkuuta 1930 Texarkana, Texas – 9. heinäkuuta 2019 Dallas, Texas) oli yhdysvaltalainen miljardööri ja liikemies. Perot tunnetaan parhaiten presidenttiehdokkuuksistaan. Hän pyrki Yhdysvaltojen presidentiksi vuoden 1992 vaaleissa sitoutumattona sekä vuoden 1996 vaaleissa perustamansa reformipuolueen ehdokkaana. Perot sai vuonna 1992 lähes 19 % ja 1996 vielä 9 % äänistä, mutta ei kummallakaan kerralla yhtään valitsijamiesääntä.
Ross Perot opiskeli ensin Texarkana Junior Collegessa ja valmistui sen jälkeen Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1953. Hän palveli laivastossa vuoteen 1957 asti, jolloin hän aloitti työnsä myyntimiehenä IBM-yhtiössä. Vuonna 1962 hän lainasi vaimoltaan tuhat dollaria ja perusti yrityksen Electronic Data Systems (EDS). Yritys listattiin pörssiin vuonna 1968.
Vuonna 1979 Perot rahoitti salaisen operaation Operation Hotfoot, jossa kaksi EDS:n työntekijää pelastettiin  Iranista vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen aikana. Kirjailija Ken Follett kirjoitti operaatiosta teoksen On Wings of Eagles (suom. Teheran).
Perot myi EDS:n General Motorsille (GM) vuonna 1984. Hän sai kaupassa 2,5 miljardia dollaria sekä General Motorsin osakkeita, ja hänestä tuli GM:n suurin yksittäinen osakkeenomistaja. Kaksi vuotta myöhemmin hän myi osakkeensa noin 750 miljoonalla dollarilla ja perusti sitten yrityksen Perot Systems vuonna 1988.
Helmikuussa 1992 Perot ilmoitti Larry King Live -ohjelmassa lähtevänsä mukaan presidentinvaaleihin, jos hänet saadaan äänestyslipukkeisiin kaikissa 50 osavaltiossa tarpeeksi nimiä keräämällä. Heinäkuussa hän vetäytyi kisasta, koska ei uskonut voivansa voittaa ja kisassa pysyminen haittaisi vaaleja. Syksyn aikana Perot'n nimi saatiin lopulta kaikkien osavaltioiden äänestyslipukkeisiin. Lokakuun alussa hän lähti kisaan uudelleen, ja noin kuukautta myöhemmin pidetyissä vaaleissa hän sai 18,9 prosenttia äänistä, mikä on yksi suurimmista sitoutumattoman ehdokkaan äänisaaliista. Hän jäi kolmanneksi vaalit voittaneen Bill Clintonin sekä istuvan presidentin George H. W. Bushin jälkeen.
Kolme vuotta vaalien jälkeen Perot perusti Reformipuolueen, ja seuraavissa presidentinvaaleissa vuonna 1996 hän sai puolueen ehdokkaana noin kahdeksan prosenttia äänistä. Vaalit voitti istuva presidentti Bill Clinton ja toiseksi tuli Bob Dole.
Perot jatkoi liike-elämässä. Vuosina 1997–2000 hän oli Perot Systemsin toimitusjohtaja, kunnes nimitti tehtävään poikansa, Ross Perot Jr.:n. Vuonna 2009 Dell osti yhtiön 3,9 miljardilla dollarilla.
Ross Perot'lla on vaimonsa Margotin (o.s. Birmingham) kanssa viisi lasta. Perhe on lahjoittanut hyväntekeväisyyteen yli 200 miljoonaa dollaria. Vuoden 2017 alussa talouslehti Forbes arvioi Ross Perot'n omaisuuden arvoksi 3,9 miljardia dollaria, ja hän oli lehden vuoden 2016 miljardöörilistalla sijalla 403.
Perot kuoli 89-vuotiaana kotonaan Dallasissa 9. heinäkuuta 2019.
Dramacon

Dramacon on Svetlana Šmakovan kirjoittama ja piirtämä alun perin englanninkielinen pseudomangasarja. Sarjan on julkaissut Tokyopop-kustantamo vuosina 2005-2007. Dramacon oli ehdolla Harvey Award -palkinnon saajaksi 2006  ja Eisner-palkinnon saajaksi erikoistunnustus-kategoriassa 2007.

Juoni

Nuori amatöörikirjailija Christie asettuu animetapahtuman taiteilijakujalle esittelijäksi, koska kokee sen mahdollisuudeksi mainostaa taiteilijapoikaystävänsä kanssa aloittamaansa mangaa. Odottamatta hän ihastuu salaperäiseen cosplayeriin, Mattiin, joka lohduttaa häntä poikaystävän flirttaillessa muille tytöille. Mattin ja Christien suudelman nähnyt raivostunut ja juopunut poikaystävä yrittää seksuaalisesti hyväksikäyttää Christietä. Sen jälkeen Christie viettää viimeisen yönsä Mattin ja hänen ystäviensä luona. 
Christie saapuu seuraavaan Yatta Anime -tapahtumaan uuden piirtäjän, Bethanyn, kanssa. Christie tapaa siellä Mattin, jolla on uusi tyttöystävä. Tämä animetapahtuma on mustasukkaisuuden valloittama, mutta kolmantena vuotena asiat alkavat selvitä. 
Uudella piirtäjällä Bethanyllä on ongelmia hänen äitinsä tullessa kolmantena vuotena katsomaan, millaisessa kulttuuritapahtumassa Bethany on. Bethany riitelee äitinsä kanssa uravalinnastaan, minkä jälkeen äiti ajaa kolarin. Christie ja muut jättävät tapahtuman tyytyväisempinä kuin aiemmin.
Hr. Ms. Isaac Sweers (F814)

Valmistus

Alus tilattiin Amsterdamin telakalta. Sen köli laskettiin 5. toukokuuta 1965 ja alus laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1967. Alus valmistui 15. toukokuuta 1968.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se luovutettiin 1989 Indonesian laivastolle nimellä KRI Karel Satsuit Tubun.
Viulu (elokuva)

Viulu (El violin) on Francisco Vargasin vuonna 2005 ohjaama elokuva. Se kuvaa kansan ja sortavan hallinnon yhteenottoa Meksikossa 1970-luvulla.

Juoni

Väkivalloin kukistetun kapinan jälkeen Don Plutarco soittaa viihdyttääkseen sotilaita, mutta tosiasiassa tarkoitus on auttaa vastarintaliikettä ja päästä kylään jääneeseen ammusvarastoon.
Batseba

Batseba oli kuningas Salomon äiti, jolla oli profeetta Naatanin kanssa ratkaiseva rooli kruununperimysjärjestystä ratkaistaessa. Eliamin tytär Batseba oli Urian vaimo, jonka Israelin kuningas Daavid vietteli. Kyseessä piti olla tuolle ajalle niin tyypillinen hetken ihastus, jonka olisi pitänyt jäädä siihen.
Mutta: Batseba tulikin raskaaksi, jolloin kuningas kutsui Urian kotiin pelastaakseen tilanteen, mutta Uria olikin - kuten monet sotilaat tuolloin - tehnyt selibaattivalan, joka raukeaisi vasta sotaretken loputtua voittoisasti. Koska vaihtoehtokin oli lohduton eli Batseba olisi kivitetty aviorikoksesta, Daavid tapatti Urian taistelussa ja otti lesken vaimokseen. Daavidilla ja Batseballa oli kaksi lasta, joista ensimmäinen kuoli seitsemän päivän ikäisenä.
Vaikka Batseba auttoikin Salomon kuninkaaksi, niin Daavidin kuoltua hän ryhtyi puhumaan Salomon veljen Adonian puolesta. Siksi Batseba mainitaan Uuden testamentin alussa olevassa Jeesuksen sukuluettelossa vain Urian vaimona.
Jevgeni Ketov

Seuraura

Ketov on Molot-Prikamje Permin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Avangard Omskiin, jonka miesten kakkosjoukkueessa Ketov debytoi Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa vain 16-vuotiaana kaudella 2002–2003. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Vysšaja Ligan TsSK VVS Samaraan. Kaudeksi 2005–2006 Ketov siirtyi Superliigan Lada Toljattiin, jossa tulokaskausi toi 41 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, jonka Lada voitti. 
Kaudella 2006–2007 Ketov oli ladan toiseksi paras maalintekijä Igor Grigorenkon kanssa 14 osumallaan ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Kaudella 2007–2008 Ketov oli Ladan toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Dmitri Vorobjovin jälkeen tehoilla 15+11=26. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+4=5. Kaudeksi 2008–2009 Superliigan tilalle perustettiin KHL. Ketov oli siellä ensimmäisellä kaudellaan Ladan paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Aleksandr Tšernikovin kanssa tehoilla 7+17=24.
Ketov siirtyi kaudeksi 2009–2010 jatkamaan KHL-uraansa Ak Bars Kazaniin. Kesken kauden, tammikuussa 2010 hänet kaupattiin Severstal Tšerepovetsiin. Kaudella 2010–2011 Ketov oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Josef Strakan jälkeen 15 osumallaan, kuten myös seuraavalla kaudella 2011–2012 Ruslan Nurtdinovin kanssa 13 osumallaan. Kaudella 2011–2012 hän nousi Severstalin kapteeniksi. Kaudella 2012–2013 Ketov oli joukkueen toiseksi paras pistemies Vadim Šipatšovin jälkeen tehoilla 12+22=34.
Kaudeksi 2013–2014 Ketov siirtyi SKA Pietariin. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti Gagarin Cupin. Kaudella 2015–2016 Ketov toimi SKA:n varakapteenina. Kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti toisen Gagarin Cupinsa. Huhtikuussa 2017 Ketov teki SKA:n kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Otsalihas

Otsalihas (lat. musculus frontalis) kuuluu pään iholihaksiin ja sen tehtävänä on liikuttaa otsan ihoa. Muodoltaan otsalihas on ohut ja neliömäinen. Se sijaitsee otsaluun ja ohimolihaksen päällä. Otsalihas löytyy ihmiseltä, lihansyöjiltä, sialta ja märehtijöiltä, mutta hevosilta lihas puuttuu.
Jouni Markkanen

Tausta ja ura

Markkanen vietti lapsuutensa Siilinjärvellä ja suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion lyseon lukiossa vuonna 2006. Ennen muuttoaan Tampereelle Markkanen suoritti liikunnanohjaajan opintoja Haaga-Helia ammattikorkeakoulun Vierumäen yksikössä. Hän aloitti opintonsa Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulussa. Koulutukseltaan Markkanen on kauppatieteiden maisteri.
Markkanen on tehnyt merkittävän uran opiskelijapolitiikan parissa. Markkanen toimi vuonna 2010 Tampereen yliopiston kauppatieteiden opiskelijoiden, Boomi ry:n puheenjohtajana, ja palkittiin samana vuonna Vuoden Boomarin arvonimellä. Vuonna 2012 Markkanen palkittiin Boomi ry:n hopeisella ansiomerkillä. Markkanen on toiminut myös Tampereen yliopistossa monissa luottamustoimissa, mm. Johtamiskorkeakoulun johtokunnassa, opetusneuvoston varajäsenenä sekä Kauppakorkeakoulun johtoryhmän opiskelijaedustajana.
Vuonna 2011 Markkanen toimi Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtana, talous- ja yritysyhteistyövastaavana sekä yritysyhteistyötoimikunnan puheenjohtajana. Markkanen toimi Opiskelijan Tampereen puheenjohtajana vuosina 2011-2012 . Lisäksi hän oli ehdolla Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajaksi vuodelle 2012, mutta ei tullut valituksi tehtävään.
Markkanen toimi vuosina 2013-2014 Akavan opiskelijoiden puheenjohtajana , ja toimi samalla myös jäsenenä Akavan hallituksessa, työvaliokunnassa ja eläkepoliittisessa työryhmässä sekä Suomen Ekonomien työelämätoimikunnan jäsenenä. Markkanen toimi vuoden 2015 Eurooppalaisten palkansaajajärjestöjen keskusjärjestön nuorisojärjestön ETUC Youth Committeen hallituksessa.
Kivikkoalvejuuri

Ulkonäkö ja koko

Kivikkoalvejuuren maavarsi on lyhyt, jokseenkin pysty tai vaakasuora sekä tiheitten liuskaisten suomujen peittämä. Kasvin pystyt lehdet ovat kimppuina ja kasvavat 25–80 cm korkeiksi. Lehtiruoti on vaaleanruskeiden suomujen peitossa ja pituudeltaan alle puolet lehtilavan pituudesta. Lehtilapa on parilehdykkäinen ja kapeanpuikea. Lehdykät ovat kapeanpuikeita ja parijakoisia tai pariosaisia, liuskat tylppiä, pitkulaisia ja sahahampaisia. Tyvilehdykät ovat ylempiä lehdyköitä lyhyempiä. Lehdyköiden alapinnalla on kaksi riviä pieniä itiöpesäkkeitä. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja niiden katesuomut ovat munuaismaisia. Suomessa kivikkoalvejuuren itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Kivikkoalvejuuri haisee tympeältä.

Levinneisyys

Kivikkoalvejuuri on levinnyt lähes koko Euroopaan, mutta puuttuu mantereen aivan pohjoisimmista osista. Satunnaisemmin lajia tavataan myös Turkista, Keski-Aasiasta, Venäjän kaukoidästä, paikoitellen eri puolilta Pohjois-Amerikkaa sekä Grönlannista. Suomessa kivikkoalvejuuri on varsin yleinen maan etelä- ja itäosissa, pohjoisessa sitä tavataan vain paikoin.

Elinympäristö

Nimensä mukaisesti kivikkoalvejuuri viihtyy louhikoissa, kallioilla sekä kuivissa ja varsinkin kivikkoissa lehdoissa. Se viihtyy selvästi kuivemmilla paikoilla kuin useimat muut Suomessa tavattavat lähisukulaisensa, kuten esimerkiksi metsäalvejuuri (D. carthusiana).

Käyttö

Vaikka kivikkoalvejuuri on myrkyllinen kasvi, sen juurakkoa on käytetty kansanlääkinnässä ainakin antiikin ajoista saakka. Sitä on käytetty muun muassa lisäämään imettävien äitien maidoneritystä sekä matolääkkeenä. Ennen synteettisten matolääkkeiden kehittämistä kivikkoalvejuuri oli ainoa tunnettu lääke heisimatoja vastaan. Aikaisemmin lääketehtaissa kasvin juuresta uutettiin matolääkkeeksi filisiiniä, mutta aineen myrkyllisyyden takia sitä ei enää käytetä lääkinnässä.
Kivikkoalvejuurta käytetään myös koristekasvina varjoisissa tai puolivarjoisissa kasvupaikoissa.
Argos (koira)

Argos (muinaiskreikaksi Ἄργος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Odysseuksen uskollinen koira, joka odotti Ithakassa isäntäänsä palaavaksi kaksikymmentä vuotta kun useimmat jo luulivat tämän kuolleen. Se oli ensimmäinen, joka tunnisti Odysseuksen tämän palattua Troijan sodasta ja naamioitua itsensä kerjäläiseksi voidakseen tarkkailla, mitä hänen kotimaassaan oli tapahtunut hänen poissa ollessaan. Tunnistettuaan isäntänsä vielä kerran se heilutti häntäänsä tervehdykseksi ja kuoli.
Jon Landau

Jon Landau (s. 23. heinäkuuta 1960 New York City, New York) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.

Elämäkerta

Landau syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. Hän teki yhteistyötä James Cameronin kanssa. Esimerkiksi Titanicin elokuvasta, joka voitti myöhemmin Oscar-palkinnon. Tunnetuin hänen elokuvatuottamisena oli Avatar, josta hän sai Oscar-ehdokkuuden, mutta menetti sen.
Pippuripurkkipistooli

Pippuripurkkipistooli on yksi versio pippuripurkkiaseesta, jonka keksi massachusettsilainen aseseppä Ethan Allen (1806–1871) 1830-luvulla. Aseessa on 4–6 pyörivää piippua. Aseen nimen kerrotaan syntyneen siitä, että se laukesi joskus vahingossa kaikki piiput yhtä aikaa "pippuroiden" kaiken edestään.
Kaksitoimisen laukaisukoneiston ansiosta sillä voitiin ampua useita laukauksia nopeasti. Aseen laukaisemiseen ja seuraavan piipun kääntämiseen tarvittiin vain yksi liipasimen veto. Pippuripurkkipistoolit eivät kuitenkaan olleet erityisen tarkkoja.
Pippuripurkkipistoolin syrjäytti jo pian teknisesti huomattavasti kehittyneempi revolveri, minkä vuoksi sen valmistus lopetettiin melkein kokonaan jo 1860-luvulla.

Ase kirjallisuudessa

Pippuripurkkipistooli on suhteellisen harvinainen kertomakirjallisuudessa; eräs harvoja - jossa se onkin sitten olennaisessa osassa - on Clive Cusslerin kirjassa Jäävirta, jossa päähenkilöt löytävät tällaisia brittiläisen purjetutkimusaluksen hylystä pohjoisnapajäätiköltä ja taistelevat menestyksellisesti hyökkääviä rikollisia vastaan, kunnes SEAL-joukot ehtivät apuun.
Vaskuliitti

Vaskuliitit ovat verisuonitulehduksia. Vaskuliitit ovat harvinaisia sairauksia. Nykykäsityksen mukaan ne ovat autoimmuunisairauksia, eli niissä elimistön tulehdussolut hyökkäävät elimistön omia rakenteita vastaan. On myös viitteitä siitä, että erilaiset infektiot voisivat toimia laukasevina tekijöinä vaskuliittien synnyssä. Kova fyysinen rasitus voi laukaista vaskuliitti-ihottuman jaloissa. Oirekuvaltaan ja tautimekanismeiltaan huomattavasti toisistaan poikkeavia vaskuliitteja tunnetaan useita.
Vaskuliitit voidaan jaotella karkeasti suurten suonten tauteihin (temporaaliarteriitti ja Takayasun arteriitti) ja keskisuurten ja pienten suonten tauteihin (Kawasakin tauti, ANCA-vaskuliitit, polyarteritis nodosa, mikroskooppinen polyangiitti, Wegenerin granulomatoosi, Churg-Straussin oireyhtymä ja Henoch-Schönleinin purppura).
Vaskuliitteihin luetaan nykyään myös ei-systeemiset (non-systematic vasculitis neuropathy, NSVN) versiot, joissa vaurio kohdistuu pääasiassa ääreishermostoon. Koska NSVN:ssä kaikki veriarvot voivat olla normaalit, varma diagnoosi on mahdollinen vain onnistuneella hermobiopsialla. Hoitolinja mukailee muita vaskuliittisairauksia, ja ennuste on muita vaskuliitteja parempi. Hankalan diagnoosin ja yleisen harvinaisuuden takia lääkehoidon aloitus voi viivästyä vuosia tai jäädä saamatta.

Temporaaliarteriitti

Temporaaliarteriitti on vanhuksilla esiintyvä vaskuliitti, jossa tyyppilöydöksenä on ohimovaltimon (arteria temporalis) tulehdus. Oireena on tavallisesti väsymys, yleinen sairauden tunne, kuume, ohimopäänsärky, joskus leukojen kipu ja väsyminen syödessä ja joskus myös silmän sokeutuminen ja aivoinfarktit. Kaikkia oireita ei yleensä esiinny samalla potilaalla. Tautiin liittyy tavallisesti huomattavan korkea lasko. Diagnoosi voidaan varmistaa ottamalla koepala ohimovaltimosta histologista tutkimusta varten. Tautia hoidetaan suuriannoksisellä kortisonihoidolla.

Takayasun arteriitti

Tauti on erittäin harvinainen. Se ilmenee yleensä alle 40-vuotiailla naisilla. Oireena on tavallisimmin käsien väsyminen ja kipua ja mahdollisesti käsien verenkierron heikentyminen (pulssipuoliero tai toispuolinen pulssittomuus).

Keskisuurten ja pienten suonten vaskuliitit

Kawasakin tauti, ANCA-vaskuliitit, polyarteritis nodosa, mikroskooppinen polyangiitti, Wegenerin granulomatoosi, Churg-Straussin oireyhtymä ja Henoch-Schönleinin purppura.
Lee J. Cobb

Ura

Cobb syntyi New Yorkissa juutalaisperheeseen vuonna 1911. Hän osoitti suurta lahjakkuutta viulun ja harmonikan soittajana, mutta joutui jättämään viulun soiton murrettuaan ranteensa. Ennen täysi-ikäistymistään Cobb muutti kotoa Hollywoodiin pyrkiäkseen elokuvanäyttelijäksi. Töitä ei kuitenkaan löytynyt, joten hän palasi New Yorkiin ja aloitti opiskelut. Opiskelujen ohessa hän teki radioon ääninäytelmiä.
Cobb pääsi näyttämään kykyjään Manhattanin Broadwaylle saatuaan roolin saluunanpitäjänä Fjodor Dostojevskin näytelmässä Rikos ja rangaistus. Myös elokuvarintamalla tuli onnistumisia, sillä Cobb nimettiin Oscar-ehdokkaaksi sivuosastaan elokuvassa Alaston satama (1954). Neljä vuotta myöhemmin Cobb sai Oscar-ehdokkuuden myös sivuosaroolistaan Dostojevskin romaanin pohjalta tehdyssä elokuvassa Karamazovin veljekset. Lisäksi hän oli yksi valamiehistä vuoden 1957 elokuvassa Valamiesten ratkaisu. Televisiossa hän tuli tunnetuksi Shilohin karjatilan omistajan, tuomari Henry Garthin roolista 1960-luvun lännensarjassa Virginialainen.
Poliittiset aatteet olivat pysäyttää Cobb'n uran. Cobb liittyi vuonna 1935 Manhattanilla toimineeseen poliittiseen Group Theatre -teatteriin, mistä koitui hänelle myöhemmin ongelmia, sillä 1950-luvulla hän joutui vastaamaan aatteistaan ja teoistaan kommunismivastaiselle House Un-American Activities Committeelle (HUAC). Aluksi Cobb kieltäytyi tulemasta kuultavaksi, mutta muutti mielensä mahdollistaakseen uransa jatkamisen. Oikeudessa hän antoi 20 entistä Yhdysvaltain kommunistisen puolueen jäsenen nimeä ja välttyi näin joutumasta itse mustalle listalle.
Cobb kuoli vuonna 1976 sydänkohtaukseen. Hänet on haudattu Los Angelesiin.
Institute for Creation Research

Institute for Creation Research (suom. "Luomistutkimuksen instituutti") on kristillinen, nuoren Maan kreationistinen järjestö. Filosofian tohtori Henry M. Morris perusti sen vuonna 1970 osana Christian Heritage Collegea (nyk. San Diego Christian College). Itsenäinen järjestö siitä tuli 1981. Järjestön perustamisessa oli avustamassa Tim LaHaye.
Järjestön johdossa toimii nykyisin filosofian tohtori John D. Morris. Järjestö tarjoaa koulutusta Institute for Creation Research Graduate Schoolissa. Morristen lisäksi tunnettuihin ICR:ssa toimineisiin kreationisteihin kuuluu Duane Gish, joka on järjestön entinen varapuheenjohtaja.
ICR perusti vuonna 1992 Luomisen ja Maan historian museon (engl. Museum of Creation and Earth History). Kun järjestön pääpaikka siirtyi vuonna 2008 Teksasin Dallasiin, museo myytiin Life and Light Foundationille, ja sen nimi muutettiin muotoon Creation and Earth History Museum.