google/wiki40b huggingface dataset:
Museokortti

Museokortti on Suomen museoliiton perustama suomalaisten museoiden yhteinen pääsylippu, joka tuli käyttöön toukokuussa 2015. Henkilökohtainen kortti on voimassa vuoden ensimmäisestä museokäynnistä lähtien ja sillä voi vierailla voimassaoloaikana noin 280 museossa (2018) niin usein kuin haluaa. Kun korttijärjestelmä perustettiin, museokohteita oli mukana 154. Museokortti-kohteita on koko maassa myös Ahvenanmaalla.
Museokorttia on pidetty menestyneenä tapana innostaa ihmisiä tulemaan museoihin. Keskimäärin Museokortin omistaja käy museossa noin yhdeksän kertaa vuodessa. Museokortti on myös muuttanut ihmisten tapaa vierailla museoissa. Kortin omistajien on mahdollista tehdä museoihin lyhyitäkin piipahduksia ilman taloudellista menetystä tai vierailla samassa museossa tai näyttelyssä useaan otteeseen.
Museokortin hinta on ollut 54–68 euroa vuosina 2015–2018. Museokortin myyntitulot palautetaan museoille kävijämäärien perusteella, jonka lisäksi osuus käytetään järjestelmän ylläpitokuluihin ja museoiden yhteismarkkinointiin. Museoiden yhteenlasketut pääsylipputulot ovat kasvaneet 56 prosenttia ja kävijämäärät 35 prosenttia korttijärjestelmän käytössäoloaikana. Ensimmäisten kolmen vuoden aikana Museokortti-järjestelmän kautta oli maksettu museoille pääsymaksutuloja 12,5 miljoonaa euroa. Ensimmäisen kolmen vuoden aikana museokäyntejä tehtiin Museokortilla noin kaksi miljoonaa ja kortteja valmistettiin yhteensä noin 165 000 kappaletta. 
Kansallisgallerian vuonna 2017 teettämästä tutkimuksesta käy ilmi, että 71 prosenttia kaikista suomalaisista ja pääkaupunkiseudun asukkaista jopa 85 prosenttia oli kuullut Museokortista. Samassa tutkimuksessa pääkaupunkiseudun asukkaista 39 prosenttia ja kaikista suomalaisista 28 prosenttia kertoo harkitsevansa Museokortin hankkimista.
Museokortti-toimintaa hoitaa FMA Creations Oy, jonka omistaa Suomen museoliitto ry.
Gaston Orléans

Elämäkerta

Gaston oli sivistynyt, mutta myös heikkotahtoinen ja huikenteleva. Hän vietti elämänsä juonitellen kardinaali Richelieuta ja myöhemmin kardinaali Mazarinia vastaan. Salaliitot ja vehkeilyt kuitenkin kariutuivat aina, sillä hänellä ei ollut todellista poliittista ohjelmaa. Usein hän lopulta hylkäsi vehkeilytoverinsa, ja osa heistä tuhoutui lopullisesti, kuten esimerkiksi Jean-Baptiste d'Ornano, Chalaisin kreivi, Henri II de Montmorency, ja Henri Coiffier de Ruzé d'Effiat, eli Cinq-Marsin markiisi.
Erään vehkeilynsä jälkeen vuonna 1626 Gaston suostui avioitumaan rikkaan Montpensierin herttuatteren Marie de Bourbonin kanssa, joka oli kardinaali Richelieun ehdokas. Samalla hän sai Orléansin herttuakunnan apanage-läänityksenä sekä Chartresin ja Bloisin kreivikunnan. Seuraavana vuonna syntyi hänen tyttärensä, tuleva Grande Mademoiselle, joka myös tuli kuuluisaksi. Montpensierin herttuatar kuoli synnytykseen, mutta jätti perintönsä aviomiehensä sijasta tyttärilleen.
Vuonna 1629 Gaston suunnitteli avioituvansa Mantovan herttuan tyttären, Marie de Gonzaguen kanssa. Vuonna 1630 hän osallistui Montmorencyn herttuan Henri II:n kapinaan palkka-armeijan johdossa. Hän esitti vetoomuksen kuninkaalliselle armeijalle ennen Montmorencyn kapinan kukistumista ja tämän jälkeen hän pakeni Lothringenin herttuan Kaarle IV:n turviin.
Gaston d’Orlèans otti osaa myös Fronden kapinaan ja kardinaali Mazarin karkotti hänet linnaansa Bloisissa. Hän kuoli vuonna 1660 ja sai kaikesta huolimatta kuninkaallisen perheen jäsenille varatun viimeisen suuren palvelun ja tuli haudatuksi Saint-Denisen luostarin basilikaan. Kaikista setänsä vehkeilyistä huolimatta Ludvig XIV, Gastonin veljenpoika, nimitti Gaston de Francen kuningaskunnan sotilasjoukkojen komentajaksi. Tietenkin Anna Itävaltalainen ohitti tässä tilanteessa Pariisin parlamentin ja otti itselleen vallan ohjaimet.
Ludvig XIV nimitti Gaston d'Orlénsin jälkeen Orléansin herttuaksi oman veljensä Filipin.
Ozjoryn piiri

Ozjoryn piiri (ven. Озёрский райо́н, Ozjorski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 538 neliökilometriä ja asukkaita on 39 500 henkeä.
Ozjoryn piiri sijaitsee Moskovan alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu Kaširan, Kolomnan, Luhovitsyn, Stupinon ja Zaraiskin piireihin. Seudun läpi virtaa Okajoki.
Hallinnollinen keskus on Ozjoryn kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Bojarkinon ja Klišinon maalaiskunnat.
Piirin läpi kulkee Kolomnan ja Kaširan välinen maantie. Ozjorysta on sivurata Kolomnaan Golutvinin asemalle. Okalla on laivaliikennettä.
Ozjoryssa on tekstiili-, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa lihaa, maitoa, vihanneksia ja perunaa.
Puhtaan luontonsa ansiosta alue on moskovalaisten suosimaa lomanviettoseutua.
Komsomolsk (Ivanovon alue)

Komsomolsk (ven. Комсомо́льск) on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan ja Kljazman välillä 59 kilometriä Ivanovosta länteen. Kaupunki on Komsomolskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Ivanovosta haarautuva sivurata (Komsomolskin asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1931 Ivanovon sähkövoimalan rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1950 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on voimalaitoksen lisäksi mm. kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta.
Coulombin laki

Coulombin laki kuvastaa sähköistä voimaa, jonka kaksi pistevarausta kohdistavat toisiinsa.
Ranskalainen Charles Augustin de Coulomb (1736–1806) tutki sähköisesti varattujen kappaleiden vuorovaikutusta, eli niiden välisiä voimia. Vuonna 1784 hän havaitsi tutkimustensa perusteella lainalaisuuden, jota nykyään kutsutaan Coulombin laiksi:
Hiukkasen toiseen hiukkaseen kohdistama sähköinen voima on verrannollinen hiukkasten varausten tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden välisen etäisyyden neliöön.
Amanda Jenssen

Uran alkuvaiheet

Jenssen aloitti uransa laulajana Oh Hollie Neverdays ja Amanda and the Papas -bändeissä. Oh Hollie Neverdays kirjoitti omat kappaleensa, kun taas Amanda and the Papas esitti cover-versioita. Oh Hollie Neverdays voitti ruotsalaisen "Musik Direkt" -kilpailun, minkä jälkeen yhtye teki kiertueen Gambiassa.

Idol

Jenssen osallistui vuonna 2007 ruotsalaiseen Idol-kilpailuun, ollen yksi ennakkosuosikeista alusta saakka. 7. joulukuuta 2007 pidetyssä viimeisessä finaalissa hän kuitenkin hävisi Marie Picassolle, saaden 48.7% annetuista äänistä.

Ensimmäinen albumi

3. tammikuuta 2008 Jenssen ilmoitti solmineensa levytyssopimuksen. Hänen esikoisalbuminsa ensimmäinen single, Do You Love Me julkaistiin 23. tammikuuta ja sitä myytiin kultaa. "Amarula Tree", mikä julkaistiin albumin toisena singlenä, julkaistiin huhtikuussa 2008 ja pian sen jälkeen, 7. toukokuuta 2008, Jenssenin esikoisalbumi Killing My Darlings julkaistiin. Albumia myytiin Ruotsissa tuplaplatinaa ja se olikin yksi sen vuoden myydyimpiä albumeita.
Kesällä 2008 Jenssen aloitti Ruotsin kiertueensa ja se menestyi hyvin. Kesän lopuksi Aftonbladetin lukijat äänestivät hänestä kesäkiertueiden kuningattaren.
Vuoden 2009 alussa Jenssen voitti "Vuoden naisartisti" ja "Vuoden tulokas" -palkinnot.

Toinen albumi

Esikoisalbuminsa menestyksen jälkeen Jenssen palasi studiolle äänittämään uutta materiaalia toista studioalbumiansa varten. Happyland julkaistiin 28. lokakuuta 2009. Sitä myytiin kultaa ja se sijoittui Ruotsin albumilistalla sijalle kolme. Kriitikot ottivat albumin hyvin vastaan ja se voittikin "Parhaan sävellyksen" -Grammy-palkinnon. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli albumin nimikkoraita, Happyland, mikä oli Ruotsin singlelistan sijalla kolme.
Jenssen voitti albumistaan myös "Parhaan naisartistin" -Grammy-palkinnon.
Monica Groop

Gerd Monica Groop (o.s. Riska; s. 14. huhtikuuta 1958 Helsinki) on Suomen merkittävimpiä oopperalaulajia. Hän on äänialaltaan mezzosopraano. Groop teki ammatillisen debyyttinsä Suomen Kansallisoopperassa 1987; oopperana oli Jules Massenet’n Werther. Hänen kansainvälisen läpimurtonsa voidaan katsoa olleen vuonna 1991 Lontoon Covent Gardenissa esitetty Richard Wagnerin Ring. 
Groop nimitettiin Sibelius-Akatemian laulutaiteen professoriksi kaudeksi 2009-2014. Hän erosi tehtävästä kesken kauden syksyllä 2013, kun hänen mukaansa uutta professoria alettiin hakea kertomatta asiasta hänelle.

Urasta lyhyesti

Groop on urallaan vieraillut useissa maailman arvostetuimmista oopperataloista. Näihin lukeutuvat Baijerin valtionooppera, Covent Garden, Tukholman kuninkaallinen ooppera sekä Los Angelesin, Amsterdamin, Kölnin, Pariisin ja New Yorkin oopperat. Vuonna 1996 hän työskenteli Georg Soltin kanssa Opéra Palais Garnier’n uudelleenavajaisissa Pariisissa ja esitti Don Giovannista Zerlinan osan. Hän vierailee aika ajoin myös Suomen Kansallisoopperassa.
Oopperan lisäksi Groop on arvostettu konserttisolisti, joka on esiintynyt lukuisten sinfoniaorkesterien ja monien kuuluisien kapellimestarien kanssa ympäri maailmaa, tosin pääosin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän on esittänyt myös sooloresitaaleja muun muassa New Yorkin, Lontoon ja Wienin konserttisaleissa. Vaikka Groopin repertoaari sisältää laajasti barokkia, klassismia, modernia ja nykymusiikkia, ja hän on saavuttanut erityistä mainetta barokkimusiikin tulkitsijana.
Groop on Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.
Groopin äiti oli urkuri Astrid Riska. Groopin aviomies on lääkäri, dosentti Per-Henrik Groop, Lääketieteellisen tutkimuslaitos Minervan johtokunnan puheenjohtaja ja Folkhälsanin tutkimuskeskuksen professori.
Nigel Hawthorne

Elämä

Hawthorne syntyi 5. huhtikuuta 1929 Coventryssa Agnes Rosemaryn (o.s. Rice) ja lääkäri Charles Barnard Hawthornen poikana. Perhe muutti Etelä-Afrikkaan kun Hawthorne oli neljävuotias ja hän varttui ja kävi kouluja siellä. Hän hakeutui Kapkaupungin yliopistoon, mutta tuli toisiin aatoksiin ja palasi 1950-luvulla Britanniaan näyttelijänuraa varten. 
Hänen homoseksuaalisuutensa tuotiin julkiseksi hänen tahtonsa vastaisesti vuonna 1995 Oscar-palkintoja ympäröineen julkisuuden yhteydessä. Hän kuitenkin osallistui seremoniaan yhdessä pitkäaikaisen kumppaninsa käsikirjoittaja Trevor Benthamin kanssa, ja hän puhui homoudestaan haastatteluissa ja omaelämäkerrassaan Straight Face, joka julkaistiin postuumisti. Omaelämäkerta sisältää muun muassa kuvauksen siitä kuinka homoseksuaaleja kohdeltiin 1950- ja 1960-luvuilla.
Hawthorne kuoli 26. joulukuuta 2001. Hawthorne sai toistuvaa kemoterapiahoitoa haimasyöpään, mutta hänen välitön kuolemansyynsä oli sydänkohtaus 72 vuoden iässä. Hänet haudattiin Thundridgen Parish Churchiin.

Ura

Teatteridebyyttinsä Hawthorne teki jo Kapkaupungissa vuonna 1950, kun hän esiintyi Archie Fellowsin roolissa näytelmässä The Shop at Sly Corner. Hawthornen Broadway-debyytti tapahtui vuonna 1974, kun hän esiintyi Touchstonen roolissa näytelmässä Miten haluatte Mark Hellinger Theatressa.
Hawthorne toimi ääninäyttelijänä elokuvissa Hiidenpata (1985) ja Tarzan (1999).
Hawthornen viimeinen teatteriesiintyminen oli päärooli Royal Shakespeare Companyn Kuningas Lear -näytelmässä, jota esitettiin sekä Japanissa että Lontoossa vuonna 1999. Hawthorne itse kuvaili rooliaan sanoen, että ainakaan hänen ei tarvinnut näytellä olevansa vanha.

Tunnustukset ja palkinnot

Hawthornen tunnetuin rooli Sir Humphrey Applebynä sarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatko-osassa Kyllä, herra pääministeri toi hänelle neljä Bafta-palkintoa. 1990-luvulla hän voitti vielä kaksi Baftaa sarjasta The Fragile Heart ja elokuvasta Hullu kuningas. Jälkimmäisestä hän oli myös ehdolla Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi.
Hawthornesta tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1987, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1999.
Alberto Caprioli

Alberto Caprioli (s. 16. marraskuuta 1956 Bologna) on italialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia.
Caprioli opiskeli sävellystä Franco Margolan ja Camillo Tognin sekä orkesterinjohtoa Piero Guarinon johdolla Parman Arrigo Boito -konservatoriossa vuosina 1975–83. Lisäksi hän opiskeli kuoronjohtoa opettajanaan Tito Gotti Bolognan Giovanni Battista Martini -konservatoriossa 1977–9. Caprioli opiskeli Itävallan tiede- ja tutkimusministeriön stipendillä orkesterinjohtoa Otmar Suitnerin johdolla Universität für Musik und darstellende Kunstissa Wienissä (1979–83) ja osallistui Bogusław Schaefferin sävellyksen mestarikursseille Salzburgin Mozarteumissa (1985–7). Tohtorin arvonsa Caprioli sai Bolognan yliopistossa, jossa hän opiskeli humanistisia tieteitä vuosina 1993–7.
Caprioli on saanut useita sävellystilauksia eri maista. Hänen musiikkiaan on esitetty Italian lisäksi Itävallassa, Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Japanissa, Alankomaissa, Puolassa, Slovakiassa ja Yhdysvalloissa. Caprioli on kapellimestarina johtanut sekä nykyaikaisen että vanhemman musiikin esityksiä Itävallassa, Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa. Capriolin artikkeleja kirjallisuudesta ja musiikista on julkaistu useissa maissa.
FS Troude (1889)

Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus lähetettiin Lähi-Itään, jossa se korvasi Levantin asemalla Seygnelayn. Vuonna 1901 alus modernisoitiin Rochefortin laivastontelakalla. Tammikuussa 1906 alus lähetettiin Haitille suojaamaan Ranskan kansalaisia Port-au-Princen levottomuuksissa.
Etelä-Karjalan kansalaisopisto

Etelä-Karjalan kansalaisopisto on yksityinen säätiön ylläpitämä opisto, jonka toimialueena on nimestään huolimatta pelkästään Lappeenranta, Luumäki ja Taipalsaari. Opisto aloitti toimintansa 1.8.2005 alueella pitkään toimineiden Lappeenrannan Työväenopiston ja Saimaan Kansalaisopiston yhdistyttyä.
Etelä-Karjalan kansalaisopisto on valtionavun alainen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka tarjoaa opetusta muun muassa taito- ja taideaineissa, kielissä, liikunnassa, tietotekniikassa, musiikissa, filosofiassa ja yhteiskunnallisissa aineissa.
Opistossa on noin 13 000 opiskelijaa. Opistolla on kolme päätoimista opettajaa taito- ja taideaineissa ja kielissä sekä noin 150 tuntiopettajaa. Eniten tarjotaan liikunnan, kielten ja kädentaitojen opetusta.
Intimiteatteri

Intimiteatteri oli helsinkiläinen teatteri, joka perustettiin vuonna 1949. Se syntyi vastaamaan kysyntää, joka modernin teatterin ja pienten näyttämöiden puolesta oli tuolloin nousussa. Teatterin ensimmäinen oma näyttämö sijaitsi Insinööritalossa.
Teatterin perustaja ja johtaja oli Otto Mannisen ja Anni Swanin poika Mauno Manninen. Henkilökuntaan kuului alkuun Emmi Jurkka, joka pian perusti oman teatterinsa Huoneteatteri Jurkan. Mukana olivat myös mm. näyttelijät Jussi Jurkka ja Lasse Pöysti.
Intimiteatteria johtivat myöhemmin Tommi Rinne ja Matti Ranin, jonka johtajakaudella rakennettiin Itä-Pasilaan uusi Intimin näyttämö. Talousongelmien takia Intimi ja Penniteatteri yhdistyivät vuoden 1987 alusta lasten- ja nuortenteatteriohjelmistoon keskittyneeksi Teatteri Pieneksi Suomeksi, joka puolestaan liitettiin Helsingin Kaupunginteatteriin kymmenen vuotta myöhemmin. Tiloissa toimii nykyään kaupunginteatteriin kuuluva näyttämö Studio Pasila.
Erkki Aho (pääjohtaja)

Erkki Aho (s. 11. toukokuuta 1937 Vehkalahti) oli Kouluhallituksen pääjohtaja vuosina 1973–1991. Aho ajoi kouludemokratian kehittämistä. Puoluekannaltaan hän on sosiaalidemokraatti.
Työläisperheessä varttunut Aho valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1958 ja työskenteli ensin opettajana Keski-Suomessa, 1963–1965 Jyväskylän yliopiston assistenttina, 1965–1966 Suomen ensimmäisenä koulupsykologina Lahdessa ja sen jälkeen virkamiehenä kouluhallituksessa, jonka pääjohtaja hänestä tuli vuoden 1973 alusta Reino Oittisen jäätyä eläkkeelle.
Aho oli jo 1970 johtanut kouludemokratiatyöryhmää, joka esitti kouluneuvostojen perustamista, mikä toteutui hänen pääjohtajakautensa alussa vuonna 1973. SDP:n vasenta laitaa edustanut Aho oli edistysmielinen ja kouludemokratiahankkeissa pitkälti samoilla linjoilla kuin Teiniliiton radikaalit, joista monet lukeutuivat taistolaisiin kommunisteihin. Yleisradion pääjohtaja Eino S. Revon tavoin hän joutui konservatiivisten tahojen silmätikuksi, ja kaikki radikaalien ylilyönnit, kuten niin sanottu Pirkkalan monisteen tapaus, laitettiin usein hänen syykseen. Kouluneuvostojen epäonnistumisesta ja 1985 tapahtuneesta lakkauttamisesta huolimatta Aho jatkoi pääjohtajana kunnes kouluhallitus ja ammattikasvatushallitus yhdistettiin uudeksi opetushallitukseksi vuonna 1991. Hänen edeltäjänsä Oittisen kaudella perustetun peruskoulujärjestelmän vakiinnuttaminen ja kehittäminen muodostuikin Ahon kestävimmäksi saavutukseksi.
Aho oli pitkään myös Suomi–Neuvostoliitto-Seuran johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja vuosina 1990–1991 sekä Suomen Unesco-toimikunnan puheenjohtaja 1987–1993. Hänet vihittiin kasvatustieteen kunniatohtoriksi Oulun yliopistossa 1983 ja hän sai professorin arvonimen 2006.
Tietokoneverkko

Tietokoneverkko on tietokoneiden ja niitä yhdistävien tietoliikenneyhteyksien muodostama tietoliikenneverkko. Verkon avulla tietokoneet voivat viestiä keskenään sekä jakaa resursseja ja digitaalista informaatiota. Tyypillisesti tieto välitetään tietokoneverkoissa erilaisina paketteina.

Historia

Ensimmäiset tietokoneverkot syntyivät 1950-luvulla, kun useita päätteitä alettiin yhdistää yhteen keskustietokoneeseen. Myöhemmin myös suurtietokoneita alettiin yhdistää toisiinsa. 
Nykyinen Internet sai alkunsa 1970-luvun taitteessa Yhdysvaltain asevoimien ARPA-tutkimushankkeesta. ARPANET nimen saanutta verkkoa käyttivät Yhdysvalloissa 1970-luvulla armeijan lisäksi lähinnä yliopistot ja tutkimuslaitokset.
RN Freccia (1930)

Palvelus

Alus upotettiin 8. elokuuta 1943.
Lucrezia Borgia

Lucrezia Borgia (18. huhtikuuta 1480 – 24. kesäkuuta 1519) oli Rodrigo Borgian avioton tytär, jonka isästä tuli paavi Aleksanteri VI. Hänen veljensä oli pahamaineinen Cesare Borgia. Lucreziasta kerrotaan useita kauhutarinoita, mutta jälkeenpäin on mahdotonta puolueettomasti arvioida, kuinka suuri oli hänen osuutensa isän ja veljen nimiin laitetuissa hirmuteoissa.
Gaetano Donizetti on säveltänyt Lucrezia Borgiasta oopperan.
Old Town Road

Old Town Road on yhdysvaltalaisen rap-artistin ja laulajan, Lil Nas X:n tunnetuin kappale. Sen alkuperäinen versio julkaistiin 3. joulukuuta 2018 ja yhteistyössä Billy Ray Cyrus:n kanssa tehty remix-versio julkaistiin 5. huhtikuuta 2019. Old Town Roadin remix nousi todella suureen suosioon ja se nousi Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle. Kappale teki maailmanennätyksen ollen listan ensimmäisellä sijalla yhteensä 17 viikkoa.
Old Town Road nousi myös suureksi internet-meemiksi, varsinkin TikTok-sovelluksessa.
Draga Mašin

Draga Mašin (serb. Драга Машин, o.s. Lunjevica (Луњевица); 1867 – 11. kesäkuuta 1903 Belgrad) oli Serbian kuningas Aleksanteri I:n puoliso. Hänet surmattiin yhdessä miehensä kanssa vuoden 1903 palatsivallankaappauksen yhteydessä.

Elämä

Dragan suku Lunjevicat tunnettiin Serbian itsenäisyyskamppailun ja Obrenovićin dynastian tukijoina. Hänen isoisänsä Nikola Lunjevica oli tunnettu patriootti ja hänen isänsä oli valtion virkamies. Isän kuoltua perhe ajautui köyhyyteen, joten Draga nai vuonna 1884  insinöörin ja virkamiehen Svetozar Mašinin, joka kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna. Draga Mašin pääsi vuonna 1889 Serbian kuningatar Natalian hovineidoksi ja tutustui tämän alaikäiseen poikaan Aleksanteriin, josta tuli samana vuonna kuningas, kun hänen isänsä Milan I joutui luopumaan kruunusta. Kuningas Aleksanteri aloitti myöhemmin itseään lähes kymmenen vuotta vanhemman Draga Mašinin kanssa runsaasti paheksuntaa herättäneen suhteen ja päätti lopulta naida tämän. Dragan säätyasemaa ei pidetty kuninkaan puolisolle sopivana ja asiaa pahensi se, että Aleksanteria pidettiin heikkotahtoisena ja perheenjäsentensä ohjailemana hallitsijana. Kuninkaan vastustajat levittivät myös huhuja, joiden mukaan Draga Mašin olisi leskeydyttyään elättänyt itseään rikkaiden miesten kurtisaanina. Piittaamatta sen enempää vanhempiensa kuin serbialaisten yleisen mielipiteen voimakkaasta vastustuksesta Aleksanteri I solmi heinäkuussa 1900 avioliiton Draga Mašinin kanssa. Aleksanterin hallinto muuttui tämän jälkeen entistä itsevaltaisemmaksi ja vihatummaksi, sillä hän alkoi erottaa hovista, hallituksesta ja armeijasta puolisoaan ja avioliittoaan arvostelleita henkilöitä.
Draga ja Aleksanteri eivät saaneet lapsia, mutta kuningatar Draga väitti useasti tulleensa raskaaksi, mikä lisäsi kuningasparin epäsuosiota. Pian alkoi myös levitä huhuja, että Aleksanteri olisi suunnitellut nimeävänsä Dragan epävakaista elämää viettäneen veljen Nikodije Lunjevican kruununperijäkseen. Kaikki tämä myötävaikutti siihen, että joukko Serbian armeijan nuoria upseereita alkoi vuodesta 1901 suunnitella kuninkaan salamurhaa. Yksi murhasalaliiton johtajista oli kuningatar Dragan entinen lanko, eversti Aleksandar Mašin, joka kuului kilpailevan Karađorđevićin dynastian kannattajiin. Salaliittolaiset tunkeutuivat 10.–11. kesäkuuta 1903 välisenä yönä kuninkaalliseen palatsiin ja ampuivat sekä kuningas Aleksanterin että kuningatar Dragan, jotka löydettiin piiloutuneina vaatekomerosta. Heidän silvotut ruumiinsa heitettiin ikkunasta palatsin puutarhaan. Valta siirtyi tämän jälkeen Karađorđevićin suvulle.
Per Adolf von Bonsdorff (professori)

Per Adolf von Bonsdorff (21. elokuuta 1885 Tampere – 29. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston hammaslääketieteen (hammasplombeeraustaidon eli hampaantäyttöopin) opettaja 1925–1953, ja hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1945.
Bonsdorffin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, piirilääkäri Karl Edward von Bonsdorff ja Sofia Johanna Ahonius. Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta, valmistui hammaslääketieteen kandidaatiksi 1905, hammaslääketieteen tohtoriksi 1909 ja odontologian tohtoriksi 1925. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1909 tanssitaiteilija Edith Helene Andersen.
»Olen koettanut korostaa aikaisen, erittäinkin ehkäisevän hampaanhoidon merkitystä siinä mielessä, että Te, jotka olette antautuneet lasten terveyden vaalijoiksi, tälle alalle, joka mielestäni on tärkein ja kaunein tehtävä, ja jotka joudutte kosketuksiin lasten vanhempien, opettajien ja viranomaisten kanssa, tekisitte kaiken voitavanne saattaaksemme ihmisten tajuntaan aikaisen, erittäinkin ehkäisevän hampaanhoidon merkityksen. 
Mielestäni häämöttää jo aika, jolloin Suomen kansa pitää huolen siitä, että meilläkin lapset jo 2 v:n iästä saavat hampaanhoitoa ja että hammaslääkärit itseoikeutettuina osallistuvat terveyslautakuntien ja äitiysneuvoloiden työhön uusien terveiden sukupolvien kasvattamisessa."» 
(Per von Bonsdorff 1943)
Tioamidit

Tioamidit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on RC=SNH₂-ryhmä. Ne ovat siis amidien analogeja ja tioamidit eroavat rakenteellisesti amideista siten, että happiatomin tilalla on rikkiatomi. Monet tioamidit ovat tärkeitä orgaanisen kemian välituotteita heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä ja monia käytetään myös lääkeaineina, koska tioamidit ovat peptidien isosteerejä.