google/wiki40b huggingface dataset:
Rippi-isä

Roomalaiskatolinen kirkko

Roomalaiskatolisen kirkon käytäntö on hyvin samankaltainen; oikeastaan merkittävin ero läntisessä riituksessa on rippituolin käyttö; se on kaksiosainen komero, jossa pappia ja ripittäytyjää erottaa seinä jossa on ristikollinen ikkuna, jonka kautta keskustelu tapahtuu. Myös synninpäästössä on eroa: kun ortodoksi polvistuu ja saa päänsä päälle papin epitrakiilin tai piispan omoforin liepeen synninpäästön ajaksi, roomalaiskatolinen pappi puolestaan vain siunaa ripittäytyjän ristinmerkillä ja määrää kuinka monta eri rukousta katujan tulee käydä lukemassa kirkon alttarin ääressä. Myös sanamuodossa on eroa: roomalaiskatolinen pappi sanoo Ego te absolvo eli Annan sinulle synninpäästön kun ortodoksipapin sanat kuuluvat: 
»Jumala antakoon sinulle hengellinen lapseni kaikki syntisi anteeksi ja minä kelvoton pappi hänen minulle antamalla vallalla päästän sinut synneistäsi» 
Roomalaiskatolisen kirkon bysanttilainen riitus eli uniaatit käyttävät täysin ortodoksista menettelyä.

Muut kirkot

Orientaaliortodoksiset kirkot, eritotet koptit ja armenialaiset, noudattavat aivan samaa menettelytapaa kuin muutkin ortodoksit. Rooman kirkon alaisiksi aikoinaan siirtyneet, mm. kaldealaiskristityt, käyttävät roomalaiskatolista tapaa. 
Anglikaanit noudattavat myös roomalaiskatolista riitusta omin painotuksin.
Cinelerra

Ominaisuuksia

Cinelerra sisältää tuen erittäin korkealaatuiselle ja korkeatarkkuuksiselle videolle ja äänelle. Se kykenee työstämään ääntä 64-bitin tarkkuudella, ja se voi toimia sekä RGBA että YUVA -väriavaruuksissa käyttäen liukulukuja ja vastaavasti 16-bittistä kokonaislukuesitysmuotoa. Cinelerra on riippumaton videon resoluutiosta ja kehysnopeudesta, mistä seuraa, että se tukee minkä nopeuksista ja tarkkuuksista videota tahansa.

Cinelerran käyttö ja palkinnot

Cinelerra on saanut jalansijaa erityisesti aitoa Linuxille tehtyä videoeditointiohjelmaa haluavien Linux-harrastajien keskuudessa. Cinelerran ammattilaistasoista käyttöä mainostaa eniten Linux Media Arts, joka myy Cinelerraa osana videoeditointiin tarkoitettua laitteisto–ohjelmisto-pakettiaan.
National Association of Broadcasters (NAB) palkitsi Cinelerran vuonna 2004 Electronic Media Show -tapahtumassaan Bob Turnerin ”Making the cut” -palkinnolla. Perusteena palkinnolle oli se, että Cinelerra on käytännössä paras ja kiinnostavin tuote jälkituotantoa varten.

Yhteisöversio

Heroine Virtual tekee uuden version Cinelerrasta puolen vuoden välein saatavaksi vain lähdekoodimuodossa. Heroine Virtualin kanssa toimiva yhteisö ilmoittaa säännöllisesti ohjelmointivirheistä ja käytettävyysongelmista Heroine Virtualille. Yleensä parannusehdotukset eivät johda välittömiin toimenpiteisiin, ja niinpä parannusten toteutumista saa odottaa vasta seuraavassa Cinelerran versiossa. Johtuen ohjelmakehityksen viiveestä ja ohjelman levittämisen luonteesta, joukko vapaiden lähdekoodiin pohjautuvien ohjelmien kehittäjiä päätti tehdä Cinelerrasta oman versionsa. Tämän version nimenä on Cinelerra-CV (jossa CV on lyhenne sanoista Community Version eli yhteisöversio).
Cinelerra-CV antaa koko yhteisön päästä käsiksi lähdekoodiin ja niiden muutoksiin. Postituslistat ja IRC -kanava mahdollistavat yhteisön välisen toiminnan: kokeneemmat käyttäjät voivat auttaa vähemmän kokeneita käyttäjiä ja ohjelmistokehittäjät voivat pitää teknisiä keskusteluja. Cinelerra-CV -version etuihin kuuluu se, että se on saatavilla monille Linuxin eri jakeluversioille. CV käyttää eri käännösympäristöä: järjestelmäkirjastoja käytetään laajasti ja GNU Autotools -työkaluja käytetään ohjelmointikielen kääntäjän ohjaamiseen.
Vaikka Cinelerra-CV on teknisesti alkuperäisestä Cinelerrasta erillään, on suhde Heroine Virtualin ja Cinelerra-CV:n välillä ystävällismielinen. Cinelerra-CV:n versioiden numerointi seuraa Heroine Virtualin Cinelerran numerointia. Kun Heroine Virtual julkaisee uuden Cinelerran version, Cinelerra-CV tutkii julkaisun muutoksia edelliseen versioon verrattuna ja yhdistelee muutokset myös omaan versioonsa. Cinelerra-CV:n versionumeroiden lopussa on lyhenne CV ilmentämässä yhteisöversiota (esimerkiksi Cinelerra 2.1:n yhteisöversion numero on 2.1CV).
Kajaanin Harrastajateatteri

Kajaanin Harrastajateatteri on Kainuun ainoa ammattijohtoinen harrastajateatteri. Sen ympärivuotisen toiminnan katsotaan alkaneen syksyllä 2002, jolloin teatterin avajaisnäytös "Nimeni on Isbjörg. Olen leijona" (kirj. Vigdis Grimsdottir) sai ensi-iltansa.
Kajaanin Harrastajateatteri tuottaa korkeatasoista taiteellista teatteria, koulutusta, tapahtumia ja kesäteatteria. Lisäksi se toteuttaa soveltavan taiteen projekteja erityisryhmien, kuten pitkäaikaistyöttömien kanssa. Ensi-iltoja teatterilla on vuosittain 4–6, joista valtaosa on uusia kotimaisia kantaesityksiä. Henkilöjäseniä teatterilla on noin 200.
Teatterin kotinäyttämönä toimii Kajaanin Raatihuoneentorin kupeessa sijaitseva Generaattorin esittävän taiteen tila. Kesäisin Kajaanin Harrastajateatteri tuottaa kesäteatteria Kajaanin kaupunginteatterin pienen näyttämön Sissilinnan takapihalle.
Memphis Mafia

Memphis Mafia on kutsumanimi Elvis Presleyn ystävä- ja henkivartijajoukolle, joka kulki hänen mukanaan konserttikiertueilla ja Hollywoodissa. Lehdistö antoi ryhmän leikkimielisen nimen 1960-luvulla sillä perusteella, että Presleyn koti Graceland sijaitsi Memphisissä ja henkivartijat käyttivät tummia pukuja, aurinkolaseja sekä kantoivat käsiaseita.

Jäsenet

Memphis Mafiaan kuului vuosien saatossa kymmeniä vakiojäseniä ja todennäköisesti jopa lähemmäs sata henkilöä, sillä Elviksellä oli tapana jaella "kunniajäsenyyksiä" ystävilleen. Varsinainen Memphis Mafia koostui noin kolmestakymmenestä miespuolisesta Elviksen ystävästä ja sukulaisesta. Elviksellä oli enemmän henkivartijoita kuin Yhdysvaltain presidentillä. Memphis Mafiaan kuuluivat myös Elviksen henkilääkäri George Nichopoulos ja isä Vernon Presley. Tappouhkausten aikana 1970-luvulla Elvistä turvasi konserteissa jopa kymmenet poliisit sekä FBI ja Memphis Mafian henkivartijat.
Tunnetuimmat Memphis Mafian jäsenet olivat osittain eri aikoina ryhmässä esiintyneet henkilöt; serkut Billy Smith, Gene Smith ja Junior Smith sekä Charlie Hodge, Joe Esposito, Lamar Fike, Marty Lacker, Cliff Gleaves, Alan Fortas, Larry Geller, Richard Davis, David Hebler, Jerry Schilling, Al Strada, Red West, Sonny West, Ricky Stanley, David Stanley, Billy Stanley, ja Sam Thompson, joka oli poliisi.  Myös Memphisin sheriffit Roy Nixon ja Bill Morris sekä CIA:ssa ja FBI:ssa työskennellyt sekä useampaa presidenttiä turvannut Dick Grob kuuluivat ryhmään. Lisäksi Elviksen sedät olivat Gracelandissa turvamiehinä, kuten Travis Smith ja Vester Presley, mutta yleensä heitä ei lasketa suoranaisesti Memphis Mafiaan. Memphis Mafian ainoa virallisesti hyväksytty nainen oli Elviksen parturiystävä Patti Parry.
Elviksen poliisiharrastusten myötä suurimmalla osalla Memphis Mafian jäsenistä aina hänen isäänsä Vernon Presleytä myöten oli myös täydet poliisin aseenkanto-oikeudet.
Elviksen kuoleman jälkeen 16. elokuuta 1977 käytännössä kaikki ryhmän kärkinimet ovat tienanneet Elvis-aiheisilla kirjoilla, joita he ovat kirjoittaneet lähinnä ammattikirjailijoiden kanssa.
Sokea kauhu

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen pitää asetelmaa kiinnostavana ja ohjausta varmana, mutta tarinaa silti melko tyhjästä nyhjäistynä. Hän antaa Sokealle kauhulle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound's Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Rautakauppa

Rautakaupalla tarkoitetaan myymälää, joka on erikoistunut rakennustarvikkeiden myymiseen. Rautakaupassa voidaan myydä muun muassa työkaluja, maaleja sekä erilaisia rakennusmateriaaleja. Rautakauppa voi olla keskittynyt vähittäismyyntiin tai pelkästään yritysmyyntiin. Lähes pelkästään yritysmyyntiin erikoistuneesta rautakaupasta esimerkki on vaasalaislähtöinen Hartman. Esimerkiksi Rautia myy myös vähittäisasiakkaille. Jotkut rautakaupat, kuten Hartman, rakennuttavat myös koteja.
Rautakaupoissa, esimerkiksi Biltemassa, voi olla myynnissä myös muita tuotteita, kuten vapaa-ajan välineitä.
Vale-Dmitri II

Vale-Dmitri II (k. 21. joulukuuta 1610 Kaluga) oli huijari, joka teeskenteli olevansa Venäjän tsaari Iivana Julman poika, prinssi Dmitri Ivanovitš. Hän väitti samalla olevansa myös ensimmäinen vale-Dmitri, joka mukamas oli pelastunut 17. toukokuuta 1606. Toisen vale-Dmitrin oikeaa nimeä ja alkuperää ei tunneta, vaikkakin siitä on olemassa useampi versio. Jo ensimmäisen vale-Dmitrin valtakaudella kyseinen huijari väitti olevansa tämän setä, jota ei koskaan ollut olemassa. Vaikka toinen vale-Dmitri hallitsikin suurta osaa Venäjästä, häntä ei pidetä hallitsijana venäläisessä historiankirjoituksessa toisin kuin ensimmäistä vale-Dmitriä.
Vale-Dmitri II surmattiin valtataistelun yhteydessä. Hänen jälkeensä ilmaantui vielä kolmas vale-Dmitri.
Matti Puurtinen

Veli Matti Puurtinen (31. toukokuuta 1949 Savonlinna – 24. lokakuuta 2017 Tampere) oli suomalainen muusikko, kapellimestari ja säveltäjä. Hänet tunnettiin erityisesti Suomen euroviisusävelmistä ”La dolce vita” (1989, es. Anneli Saaristo) ja ”Tule luo” (1993, es. Katri Helena). 1970-luvun loppupuolen Puurtinen toimi Turun kaupunginteatterin kapellimestarina, ja hän on säveltänyt musiikin noin 40 näytelmään. Hänen iskelmäsävellystuotantonsa käsittää 400–500 laulua, joita ovat levyttäneet muiden muassa Lea Laven, Anita Hirvonen, Reijo Kallio, Kake Randelin, Marion ja Anneli Saaristo. Televisiossa Puurtista on nähty ja kuultu Yle TV2 -kanavan ohjelmissa kuten Tammerkosken sillalla, Thilia Thalia ja Tuttu Juttu Show.
Savonlinnan lähellä varttunut Puurtinen lähti ylioppilastutkinnon jälkeen Jyväskylään opiskelemaan pianonsoittoa, orkesterinjohtoa, teoriaa ja musiikkitiedettä. Hän pääsi vuonna 1975 Turun kaupunginteatterin kapellimestariksi mutta jäi freelanceriksi vuonna 1979.
2000-luvulla Puurtisen elämää alkoivat vaikeuttaa tinnitus ja ääniyliherkkyys. Niinpä hän esiintymisten sijasta keskittyikin yhä enemmän säveltämiseen. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke. Puurtisella on kaksi jo aikuista tytärtä.
Esa Nieminen

Esa Antero Nieminen (s. 20. huhtikuuta 1952 Tampere) on suomalainen säveltäjä ja muusikko. Hän aloitti musiikkiharrastuksensa 7-vuotiaana pianonsoittajana. Nieminen opiskeli Sibelius-Akatemiassa musiikinopettajaksi. Vuonna 1977 hän tuli Finnlevyn sovittajaksi ja tuotantopäälliköksi Toivo Kärjen tilalle ja hän työskenteli Finnlevyllä vuoteen 1980. Tuolloin hän perusti Kim Kuusen kanssa mainosmusiikkia tekevän yhtiön Music Makers. Vuonna 1997 hän perusti oman EN Productions -tuotantoyhtiön. Esa Nieminen on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut monia muiden artistien kappaleita, kuten muun muassa Katri Helenan, Paula Koivuniemen, Frederikin, Eino Grönin ja Yölinnun kappaleita. Nieminen on levyttänyt muille tekemiä kappaleitaan myös omina versioinaan. Laajemmin tunnetuksi hän tuli BumtsiBum!-viihdeohjelman myötä, jossa hän toimi toisena alkuperäisistä pianisteista. Toinen oli Seppo Hovi.
Niemisen työparina toimivat useat suomen eturivin iskelmäsanoittajat kuten: Sinikka Svärd, Jari Salonen, Kikka Laitinen, Jouni Hakanpää ja Vexi Salmi.
Nieminen on julkaissut pari soololevyä, Kookas kulkija ilmestyi 1976 Finnlevyn kautta, ja uusin Omillaan ilmestyi vuonna 2006 Bonnier Amigon kautta.
Diahann Carroll

Ura

Pitkän uransa aikana Carroll esiintyi Broadwaylla ja näytteli lukuisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa Carmen Jones (1954). Parikymmentä vuotta myöhemmin hän esitti pääosaa elokuvassa Claudine (1974) ja sai roolityöstään Oscar-ehdokkuuden.
Carroll oli ensimmäinen tummaihoinen näyttelijätär, jolla oli oma viikoittainen televisiosarja (komediasarja Julia vuosina 1968–1971). Carroll muistetaan silti parhaiten 1980-luvun saippuasarjasta Dynastia, jossa hän esitti laulajadiiva Dominique Deveraux’ta. Carroll näytteli samaa roolia myös Dynastian sisarsarjassa Colbyt.  
Carroll on saanut tähden Hollywoodin Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Carroll oli naimisissa neljästi. Hänen isänsä vastusti ensimmäistä liittoa, koska aviomies, Monte Kay, oli vaaleaihoinen. Liitto ei kestänyt, mutta ystävyys kumppanien välillä säilyi. Carrollin toinen liitto sen sijaan päättyi myrskyisästi perheväkivallan vuoksi. Näyttelijä-laulajan kolmas mies Robert DeLeon puolestaan kuoli auto-onnettomuudessa kahden avioliittovuoden jälkeen. Carrollin neljäs avioliitto laulaja Vic Damonen kanssa kesti yhdeksän vuotta, ja sekin päättyi eroon.
Carroll oli sairastanut itse rintasyöpää, ja hän teki avustustyötä muiden rintasyöpäpotilaiden parissa. Hän muun muassa kiersi erilaisissa tapahtumissa kertomassa omasta taistelustaan sairautta vastaan.
Carroll kuoli 4. lokakuuta 2019 syöpään Los Angelesissa.
HMS Cleopatra (F28)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1994.
Villa Sofia

Villa Sofia on Tammelan kaupunginosassa Tampereella sijaitseva, vuonna 1921 rakennettu ja 1990-luvulla peruskorjattu kertaustyylinen rakennus, joka on alueen alkuperäisistä rakennuksista ainoa tiilirunkoinen.
Villa Sofiassa on alun perin ollut kolme huoneistoa. Koska lähes koko Tammela oli tuhoutunut vuoden 1918 taisteluissa, valtio myönsi lainaa myös yksityishenkilöille talojen rakentamiseen. Kolme perhettä lähti rakentamaan Villa Sofiaa omaksi kodikseen. Perimätiedon mukaan yhden perheen isä oli muurari, mikä selittäisi kivitalon nousemisen keskelle Puu-Tammelaa. Perheet ajautuivat kuitenkin rahavaikeuksiin, joten Tampereen kaupunki lunasti rakennuksen itselleen jo rakennusvuonna 1921. Villa Sofiassa oli kaupungin vuokra-asuntoja 1990-luvun alkupuolelle saakka. Vuonna 1995 kaupunki myi rakennuksen tarjousten perusteella purettavaksi. Heini ja Tatu Niklas-Salminen voittivat tarjouskilpailun, mutta purkamisen sijasta he kunnostivat talon siitä diplomityönsä Tampereen teknillisen yliopiston arkkitehtuurin osastolle tehneen Outi Palttala-Heiskalan ohjauksen mukaisesti.
Rakennukseen on lisätty kuisti, ja alkuperäiset halkokellarit on muutettu opetuskeittiö- ja ohjelmatiloiksi. Yläkerrassa alkuperäistä huoneistojakoa on kunnioitettu mahdollisimman pitkälle, ja talo on sisustettu ajan hengen mukaisesti.
Vladimir Prelog

Zagreb

Vuonna 1935 Prelog kutsuttiin Zagrebin yliopistoon opettamaan orgaanista kemiaa. Hän opetti myös kemiantekniikkaa.
Kollegojen ja oppilaittensa avustuksella sekä lääketehdas Pliva ( silloinen Kaštel) rahoituksella Prelog aloitti kiniinin ja sen johdannaisten tutkimisen. Hänen viimeinen työnsä lääkeyhtiön kanssa johti Streptazolin yhden ensimmäisistä sulfonamidilääkkeistä valmistukseen.
Prelogin tieteellisen uran huippukohta Zagrebissa oli adamantaanin, hiilivedyn, jolla on epätavallinen alisyklinen rakenne, onnistunut syntetisointi.

Zürich

Vuonna 1941 Prelog hyväksyi Lavoslav Ružičkan kutsun ja siirtyi ETH Zürichiin. Siellä hänestä tuli professori.
Ružičkan siirryttyä eläkkeelle 1957 Prelog otti laboratorion johtoonsa. Hän laajensi sen tutkimusaluetta heterosyklisiin yhdisteisiin, alkaloideihin, alisyklisiin yhdisteisiin sekä biokemiallisesti aktiivisiin yhdisteisiin, joita  eliöt sisältävät vähän. Hän myös tutki antibiootteja sekä entsyymien stereokemiaa.
Prelogin töitä olivat myös lukuisten yhdisteiden kuten steroidien, terpeenien, kiniinin, strykniinin, solaniinin ja useiden muiden alkaloidien rakenteen selvittäminen. Prelog teki yhteistyötä myös Robert Cahnin ja Christopher Kelk Ingoldin kanssa ja he laativat Cahn–Ingold–Prelog-prioriteettisäännöt.
Prelog julkaisi yli 400 tieteellistä teosta.
Matt Ridley

Matthew (Matt) Ridley (s. 7. tammikuuta 1958) on brittiläinen tiedekirjoittaja. Kirjoissaan Ridley esittelee ideoita, joita geenilähtöinen näkökulma on nostanut esiin biologiassa.
John Crabbe

John Crabbe (s. 20. lokakuuta 1954 Weymouth, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttä.

Ura

Southampton FC oli Crabben kasvattajaseura, jonka riveissä hän pelasi myös ensimmäiset ammattilaisottelunsa. Tämän jälkeen hän pelasi lukuisissa englantilaisissa seuroissa 1970- ja 1980-luvuilla. Crabbe on pelannut myös Suomen pääsarjaa kahteen otteeseen: kaudella 1984 hän pelasi Kemin Palloseurassa (20 ottelua, 5 maalia) ja kaudella 1988 Kuopion Palloseurassa (9 ottelua, ei maaleja).
Kangasjärvi (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166 metriä mpy.
Crisis? What Crisis?

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Roger Hodgson ja Rick Davies.
Johan Otto Vladimir Furuhjelm

Johan Otto Vladimir Furuhjelm (1819–1883) oli Venäjän armeijan kenraaliluutnantti ja Suomea koskevien venäläisten asiakirjojen keräilijä. Suurin osa hänen keräämästään aineistosta on Valtionarkiston Furuhjelmin kokoelmassa. Hän testamenttasi merkittävän rahasumman Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle.
Hänen isoisänsä oli Nuutajärven lasitehtaan omistaja Johan Furuhjelm.
André-Alexander Weller

Tohtori André-Alexander Weller on saksalainen lintutieteilijä.
Weller on tutkinut kolibreja ja luokitellut uudelleen joukon kolibrilajeja. Vuonna 1999 hän tutki Tringin museossa Englannissa olevan karibiansmaragdikolibrinäytteen, jonka John Gould oli kerännyt 1860, ja joka on ainoa maailmassa, ja vahvisti sen todellakin olevan kyseinen laji, mistä oli esitetty epäilyjä.
Weller on yksi Handbook of the Birds of the World (1999) lintukirjasarjan kirjoittajista.
Weller työskentelee Bonnissa Alexander Koenig Zoological Research Institute and Museum of Zoologyn lintutieteen osastolla, trooppisten lintujen biologian ja fylogenian tutkimusryhmässä.
Sergei Jašin

Sergei Jašin (6. maaliskuuta 1962 Penza) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet on valittu Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1988.
Mohamed Yousef el-Magariaf

Mohamed Yousef el-Magariaf on libyalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Gaddafin jälkeisen Libyan uuden parlamentin ensimmäinen puheenjohtaja. Hän voitti puheenjohtajan valinnassa kilpailijansa Ali Zidanin saamalla 113 ääntä Zidanin saadessa 85. Hän on Kansallinen etu (National Front Party) -puolueen puheenjohtaja, jonka puolue voitti 3 paikkaa Libyan vaaleissa vuonna 2012.
el-Magariaf erosi kesällä 2013, kun parlamentti päätti kieltää virat kaikilta, jotka olivat työskennelleet Gaddafin hallinnossa.
André Schürrle

Ura

Schürrle aloitti uransa kotikaupunkinsa seurassa Ludwigshafener SC:ssä ennen siirtymistä Mainziin vuonna 2006. Hän pelasi seuran junioriakatemiossa kolme vuotta, ja voitti Saksan A-nuorten mestaruuden 2009. Elokuussa 2009 Schürrle debytoi Bundesliigassa Bayer Leverkusenia vastaan 2-2-tasapeliottelussa. Syyskuussa 2009 Schürrle teki kaksi ensimmäistä liigamaaliaan 3-2-vierasvoitossa VfL Bochumia vastaan tehtyään aikaisemmin viikolla seuran kanssa ammattilaissopimuksen. Hän teki kaudella viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. 
Syyskuussa 2010 Schürrle teki viisivuotisen sopimuksen Bayer Leverkusenin kanssa. Hän pelasi kuitenkin kauden 2009–2010 Mainzissa, ja teki 15 liigamaalia ollen Bundesliigan viidenneksi paras maalintekijä. 15 maalillaan hän rikkoi myös aikaisemmin Mohamed Zidanin nimissä olleen seuran yhden kauden maali-ennätyksen kaudelta 2006–2007.
Schürrle liittyi Bayer Leverkuseniin kaudeksi 2011–2012. Hän teki seuran kanssa vuoteen 2016 ulottuvan sopimuksen kymmenen miljoonan euron siirtosummalla. Hänestä tuli samalla Bundesliigan kallein 19-vuotias pelaaja. Kesäkuussa 2013 Schürrle siirtyi Chelseaan noin 22 miljoonan euron siirtosummalla.
Chelseassa Schürrle ei ajoittaisista hyvistä otteista huolimatta onnistunut missään vaiheessa ottamaan vakituisesti paikkaa avauskokoonpanossa, ja helmikuussa 2015 hän siirtyi lähellä siirtotakarajaa Bundesliigan VfL Wolfsburgiin.

Maajoukkueura

Schürrle on edustanut Saksan maajoukkueita useissa eri ikäluokissa. Marraskuussa 2010 kutsuttiin Saksan A-maajoukkueeseen ja hän debytoi ystävyysottelussa Ruotsia vastaan päästessään kentälle 79. minuutilla. Samalla hänestä ja Mario Götzestä tulivat ensimmäiset jälleenyhdistyneessä Saksassa syntyneet maajoukkuepelaajat. Ensimmäisen maalinsa hän teki kolmannessa ottelussaan Uruguayta vastaan 29. toukokuuta. 
Schürrlen hienoin maajoukkuemaali oli Israelia vastaan pelatussa ystävyysottelussa: vasemmalta laidalta kuljetus keskelle ja 23 metristä kova tykki vasempaan takayläkulmaan. Samalla hän kasvatti maalimääränsä maajoukkueessa seitsemään vain 14 pelissä.
Schürrle oli Saksan joukkueen mukana voittamassa maailmanmestaruuden Brasiliassa vuonna 2014. Turnauksessa hän teki kolme maalia kuudessa ottelussa ja lisäksi syötti Götzen ratkaisumaalin loppuottelun jatkoajalla. Ensimmäisen kerran Schürrle onnistui maalinteossa neljännesvälierissä Saksan voittaessa Algerian jatkoajan jälkeen 2–1. Kaksi seuraavaa maalia hän viimeisteli välierien 7–1-voitossa Brasiliaa vastaan.
Viipurin historiallinen museo

Historia

Viipurin historiallisen museon perustivat vuonna 1892 suomalaisuusaatteen innoittamana yhtyeistyössä Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura sekä Viipurin kaupunki. Kieliriitojen johdosta se aloitti toimintansa latinankielisellä nimellä Museum Wiburgense. Museo sai ensimmäiset omat näyttelytilansa vuonna 1895, jolloin sen käyttöön remontoitiin arkkitehti Brynolf Blomqvistin suunnitelmien mukaan Torkkeli Knuutinpojan torin laidalla sijaitseva Viipurin vanha raatihuone. Museon kokoelmien perusta oli kansatieteellisessä aineistossa, jota oli 1880-luvulta lähtien tallennettu eri puolille Viipurin lääniä tehdyillä keruumatkoilla. Vuonna 1900 museon kokoelmiin saatiin testamenttilahjoituksena Pietarissa syntyneen keräilijän William Grommén suuri taide- ja kansatieteellinen kokoelma. Museon johtajana toimi pitkään myös taidemaalarina tunnettu Rurik Lindquist.
Kaikkiaan Viipurin historiallisen museon kokoelmiin kuului noin 16 000 esinettä. Lähestyvän sodanuhan vuoksi museo suljettiin syksyllä 1939, mutta lopulta kokoelmista pystyttiin pelastamaan vain noin 3 000 esinettä, kun suurin osa tuhoutui talvisodan viimeisen päivän lentopommituksessa. William Grommén ohella toinen merkittävä taidekokoelma oli noin 900 karjalaisen taidemaalarin Viktor Svaetichinin Viipurin läänin rakennuksia kuvaavaa teosta, joista sodan jaloista onnistuttiin pelastamaan yli puolet. Sodan jälkeen vuonna 1950 talteen saatu esineistö luovutettiin Lahden historiallisen museon haltuun.
Efraim Jaakola

Efraim Jaakola (27. toukokuuta 1791 Uusikirkko Tl – 29. toukokuuta 1857 Uusikirkko Tl.) oli kalantilainen Orivon kylässä asunut rukoilevaisiin kuulunut maallikkopuhuja ja virsirunoilija.

Puutarhurista "syntienleikkaajaksi"

Jaakola oli nuoruudessaan merimiehenä ja oleskellessaan Saksassa hän perehtyi puutarhahoitoon. Palattuaan Suomeen hän perusti oman puutarhan ja kasvatti erityisesti omenoita. Jaakola kävi myös muiden puutarhoissa leikkaamassa omenapuita. Sen jälkeen kun Jaakola alkoi toimia puhujana rukoilevaisten piirissä hänet tunnettiin siksi lisänimellä Syntienleikkaaja. Perimätiedon mukaan Jaakola kehotti herätyksen saanutta pelimannia Vilhelm Anttilaa eli Pela-Villeä jatkamaan soittamista tällä kertaa virsien säestäjänä rukoilevaisten seuroissa.

Virsirunoilijana

Jaakola kirjoitti kaikkiaan noin 100 virttä ja hän julkaisi niitä arkkiveisuina. Useita Jaakolan sanoittamia virsiä on mukana rukoilevaisten laulukokoelmassa Halullisten Sieluin Hengelliset Laulut. Jaakolan virsiä oli myös kansakoulunopettaja Emanuel Tammisen vuonna 1888 julkaisemassa kokoelmassan Korven kaikuja Hengellisiä lauluja. Nykyisen virsikirjan virsi 368 Jeesus matkakumppani on Jaakolan käsialaa.

Kirjallisuus

Kalantilainen kirjailija F. M. Karrakoski julkaisi 1937 Jaakolasta elämäkertaromaanin nimeltä Syntienleikkaaja.