google/wiki40b huggingface dataset:
Jake Hansen

Ura

Hansen pelasi vuodet 2006–2008 USHL-junioriliigaa Sioux Falls Stampeden paidassa. Hän voitti ensimmäisen kautensa 2006–2007 päätteeksi liigan mestaruuden, Clark Cupin. Columbus Blue Jackets varasi Hansenin kolmannella kierroksella 68. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän oli toisella USHL-kaudellaan 2007–2008 Stampeden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jack Connollyn jälkeen tehoilla 31+27=58. Hansen sijoittui koko USHL:n maalipörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin kymmenennen sijan Lincoln Starsin Ryan Kretzerin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2008–2012 Hansen kävi Minnesotan yliopistoa. Hänet valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen kausien 2009–2010 ja 2011–2012 päätteeksi. Viimeisen yliopistokautensa 2011–2012 päätteeksi, huhtikuussa 2012 Hansen teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän liittyi loppukaudeksi AHL-joukkue Springfield Falconsin vahvuuteen ja sai siellä tililleen kaksi ottelua. Varsinaisella AHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Hansen teki 46 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Kaudella 2013–2014 hän teki 69 runkosarjaottelussa 24 tehopistettä. NHL-otteluita Hansenille ei kertynyt.
Kaudeksi 2014–2015 Hansen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Sopimuksen jälkimmäinen vuosi oli seuran optio, jota ei kuitenkaan käytetty. Elokuussa 2015 Ässät kuitenkin teki uuden, vuoden mittaisen sopimuksen hänen kanssaan.
Hansen siirtyi kauden 2016–2017 kynnyksellä vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin. Hänet hankittiin paikkaamaan Markus Poukkulan loukkaantumista.
Suuri kuntauudistus

Suuri kuntauudistus tarkoittaa Suomessa vuosina 1961–1982 toteutettua kuntauudistusta. Ahvenanmaan kuntajaon muuttamista ei suunniteltu, joten uudistus koski vain Manner-Suomea.
Suuri kuntauudistus ei toteutunut odotetulla tavalla, ja vuonna 1982 siitä luovuttiin. Uudistuksen alkaessa vuonna 1961 Suomessa oli 548 kuntaa, ja uudistuksen päättymisvuonna 1982 kuntia oli jäljellä 461 kappaletta.

Lainsäädäntö

Uudistuksella pyrittiin muodostamaan kuntia, joissa olisi ainakin 8 000 asukasta, ja väkiluvun alarajana pidettiin suunnilleen 4 000 asukasta. Uudistusta suunnitteli alkuvaiheessa pienkuntakomitea, jonka jälkeen valmistelutyötä jatkoivat läänit ja kuntauudistuksen neuvottelukunta.
Kuntauudistusta koski Laki toimenpiteistä kunnallisen jaotuksen ja yhteistoiminnan kehittämiseksi (13/1967). Tässä laissa ei ollut mukana mahdollisuutta pakkoliitosten tekemiseen, mutta erityisen painavista syistä valtiolla oli kuitenkin mahdollisuus tehdä pakkoliitoksia. Suuren kuntauudistuksen aikana tehtiin joitakin pakkoliitoksia, joista ensimmäiset vuonna 1967 ja viimeiset vuonna 1977. Lisäksi vapaaehtoisia kuntaliitoksia toteutui suuri määrä.
Mystery

Valmistusaineet

Vesi, sokeri, happamuudensäätöaineet, sitruunahappo ja omenahappo, persikkamehutiiviste, kalsiumlaktaatti, hedelmäuute, magnesiumkarbonaatti, guaranauute, kofeiini ja luonnolliset aromit.
Lievejärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järven niemet ovat pieniä, mutta sillä on niemttyjä lahtia. Sen länsipäässä sijaitsee Otteleenlahti, joka on 500 metriä pitkä, ja kaakkoispäässä Salakkaniemen eteläpuolella haaroittuva lahti Kylmälahti ja Ponanlahti. Myös Salakkalahden pohjoista osaa voidaan pitää leveänä lahtena. Etelärannassa on vielä pieni lahti, joka on kartassa kuitenkin nimetön. Järvellä on kartan mukaan 16 saarta. Ne sijaitsevat rantojen läheisyydessä jättäen järvenselän avoimeksi. Poikkeuksena ovat Salakkaniemen kärjessä sijaitseva järven suurin saari, joka suojaa itäistä lahtea. Saaren pituus on kartasta mitattuna 90 metriä. Järven rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on alavissa paikoissa soistunutta. Sen haja-asutus muodostuu kolmesta entisestä maatilasta ja noin 25 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet kirkonkylältä alkavalta yhdystieltä 3282.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,8 metriä mpy. Siihen on johdettu muutamia metsäojia, mutta järven valuma-alue on kartan mukaan varsin pieni. Pohjoisrantaan laskee Vehkojärven (1 ha) ja Kaiturinjärvien (6 ha) yhteinen laskuoja. Lievejärven laskuoja lähtee sen itäpään lahdenpohjukasta ja se laskee Hahmajärven länsipäähän. Kartoissa laskuojia on merkitty kaksi, mutta niistä on mahdoton sanoa, kumpi on vetävä uoma. Lasku-uomalla on pudotusta 12,2 metriä.
Humber LRC

Palveluhistoria

Humber LRC oli toisen maailmansodan aikana laajasti brittiläisten tiedustelujoukkojen ja lentokenttiä suojelevien RAF Regiment joukkojen käytössä Tunisiassa, Italiassa sekä muualla Länsi-Euroopassa. Tavallisen taistelukäytön lisäksi kolme ajoneuvoa muutettiin Ison-Britannian kuningasperheen ja ministerien käyttöön sopiviksi. 
Toisen maailmansodan päätyttyä Humber LRC säilyi Britannian armeijan käytössä Intiassa ja Lähi-Idässä. Nykyisin yksi Humber LRC ajoneuvo on jäljellä museoituna hollantilaisessa sotamuseossa.
Pavel Tšistjakov

Pavel Petrovitš Tšistjakov (5. heinäkuuta (J: 23. kesäkuuta) 1832 Prudy, Tverin kuvernementti – 11. marraskuuta 1919 Detskoje Selo) oli venäläinen taidemaalari ja useiden muiden tunnettujen taidemaalarien opettaja.
Tšistjakov syntyi talonpoikaisperheeseen Tverin kuvernementissa. Hän opetteli nuorena piirtämään, valmistui hyvin arvosanoin koulusta ja pääsi vuonna 1849 oppilaaksi Pietarin taideakatemiaan. Tšistjakovin läpimurto oli vuonna 1861 taideakatemian lopputyöksi valmiin aiheen pohjalta tehty keskiajalle sijoittuva historiamaalaus Suuriruhtinatar Sofia Vitovtovna Vasili Sokean häissä, jossa hän näki paljon vaivaa luodakseen yksityiskohdista autenttisia ja henkilöistä uskottavia. Taideakatemia hankki maalauksen ja lähetti sen vuoden 1862 Lontoon maailmannäyttelyyn. Tšistjakov sai yhtenä kolmesta taiteilijasta kultamitalin ja oikeuden kuuden vuoden opintomatkaan ulkomaille. Hän opiskeli Roomassa ja vietti useita vuosia Italiassa, jossa hän maalasi maisemia ja henkilökuvia tavallisista ihmisistä. Palattuaan Venäjälle Tšistjakov toimi vuodesta 1872 Pietarin taideakatemian opettajana. Hän keskittyi enemmän opetustyöhönsä kuin maalaamiseen ja monet hänen maalauksistaan jäivät keskeneräisiksi. Lisäksi opiskeluvuosina alkanut toistuva sairastelu teki hänen maalaustyöstään katkonaista ja vaikeaa. Tšistjakov joutui etenevän kroonisen sairauden vuoksi vähitellen luopumaan kokonaan maalaamisesta elämänsä viimeisen neljänkymmenen vuoden ajaksi.
Tšistjakovia pidettiin koko taideakatemian parhaana opettajana ja suurena pedagogina. Hän halusi tarjota opetusta mahdollisimman monelle halukkaalle ja pyrkiä harjaannuttamaan oppilaissaan itsenäistä ”taiteilijan silmää” sekä kehittämään kunkin yksilöllisiä vahvuuksia pelkän tiukan ohjauksen tai valmiiden teosten kopioimisen sijaan. Samaan aikaan hän painotti kuitenkin myös teknisen osaamisen ja teoreettisen tiedon merkitystä maalaustaiteelle. Tšistjakov kirjoitti myös viisiosaisen opaskirjan maalaustaiteesta ja sen opettamisesta. Tšistjakovin oppilaita olivat muun muassa Viktor Vasnetsov, Mihail Nesterov, Ilja Repin, Vasili Surikov, Vasili Polenov, Andrei Rjabuškin, Valentin Serov, Mihail Vrubel ja Eero Järnefelt.
Gama’a al-Islamiyya

Gama’a al-Islamiyya (arabiaksi الجماعة الإسلامية, Islamistinen ryhmä) on egyptiläisten sunni-muslimien järjestö, jota Yhdysvallat ja Euroopan Unioni pitävät terroristijärjestönä. Järjestön johtaja on šeikki Umar Abdulrahman ("Sokea Šeikki), joka sai Yhdysvalloissa elinkautisen tuomion.
Nabucco (kaasuputki)

Nabucco on maakaasuputkihanke, jolla on tarkoitus tuoda EU:n alueella maakaasua Kaspianmereltä. Se rakennetaan Venäjän South Stream -hankkeen kilpailijaksi, ja sillä on tarkoitus vähentää Euroopan riippuvuutta Venäjän kaasutoimituksista. Hankkeen suunnitelman mukaan putki valmistuisi 2015. Sen hinnaksi on arvioitu kahdeksan miljardia euroa.
Nabucco-yhtymän maat Turkki, Bulgaria, Romania, Unkari ja Itävalta ovat allekirjoittaneet sopimuksen putken rakentamisesta, ja maakaasun tuottaja Turkmenistan on ilmoittanut kannattavansa rakentamista. Venäjä pyritään saamaan hankkeeseen mukaan.
Kaasuputkihanke sai nimensä Giuseppe Verdin oopperan Nabucco mukaan, jota hankkeen alullepanneiden OMV:n, MOL:n, Transgazin, Bulgargazin ja Botasin edustajat olivat olleet vuonna 2002 tapaamisensa yhteydessä kuuntelemassa Wienin valtionoopperassa.
Axel Ström

Perhe ja opinnot

Strömin vanhemmat olivat työnjohtaja Karl Herman Ström ja Hulda Karolina Sjöholm. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1910 ja liittyi Helsingin yliopiston Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa 1910–1915 filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla ja rahoitti opiskelunsa työskentelemällä virkailijana Suomen Pankissa ja harjoittelijana Yliopiston kirjastossa.

Jääkärikausi

Ström liittyi yhtenä ensimmäisistä vapaaehtoisiin, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi. Kurssi järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Hän ilmoittautui leirille 2. maaliskuuta 1915, ja hänet sijoitettiin 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin perustettuun Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Hänet komennettiin 7. toukokuuta 1915 alkaen sihteeriksi varatuomari Fritz Wetterhoffin toimistoon Berliiniin, josta hän siirtyi lokakuussa 1915 etappitehtäviin Malmöhön ja edelleen syyskuun lopulla 1916 Sassnitziin. Takaisin pataljoonaan Ström palasi lokakuussa 1916, ja hänet sijoitettiin aluksi pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 10. tammikuuta 1917 alkaen pataljoonan haupitsipatteriin.  
Ström osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Aajoella ja Riianlahdella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hänet komennettiin 16. helmikuuta 1917 alkaen Hampuriin perustetun jääkäreiden huoltotoimiston johtajaksi. Syyskuussa 1917 hänet siirrettiin Berliiniin pataljoonan toimistoon ja marraskuussa 1917 Suomen-toimistoon. Hän toimi Suomen toimiston Suomen ja Saksan välisenä kuriirina vuodenvaihteessa 1918. Ström määrättiin tammikuussa 1918 Suomen Berliinin-lähetystön käytettäväksi, jossa tehtävässä hän toimi Suomen sisällissodan aikana siihen asti, kunnes hänet nimitettiin huhtikuussa 1918 attaseaksi 16. lokakuuta 1918 alkaen toiseksi lähetystösihteeriksi.
Strömin kerrotaan käyneen SDP:n puoluejohdon puheilla sunnilleen 4.-5. joulukuuta 1917 välittämässä tiedon, että Saksa on päättänyt tukea Suomen itsenäisyyshanketta. Hänellä ei ollut tästä kirjallista dokumenttia, vaan hän esitti ulkoa opettelemansa tiedon. Paikalla olivat Strömin mukaan K. H. Wiik, Oskari Tokoi, Yrjö Sirola, Matti Turkia, Edvard Valpas-Hänninen, Edvard Gylling ja Kullervo Manner. Tokoi oli kommentoinut, etteivät he edustaneet puoluejohtoa vaan: "Nykyään johtavat massat meitä emmekä me niitä". Strömin luettelemista henkilöistä kukaan ei ole myöhemmin maininnut tällaista tapaamista, joskin Wiik mainitsee tavanneensa Strömin ja että Strömillä oli useita tapaamisia sosialidemokraattien kanssa. Matti Lackman pitää kuitenkin kirjassaan mahdollisena, että jääkäriliikkeen johto olisi lähettänyt jääkäreitä Suomeen kertomaan poliitikoille Saksan avusta ja myös keskustelemaan SDP:n johdon kanssa, jotta vältyttäisiin sisällissodasta.
Elizabeth Clare Prophet

Elizabeth Clare Prophet, o.s. Wulf (8. huhtikuuta 1939 – 15. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja, joka nousi The Summit Lighthouse -nimisen uuden uskonnollisen liikkeen johtoon aviomiehensä Mark L. Prophetin kuoltua vuonna 1973.
E. C. Prophet syntyi New Jerseyn Red Bankissa ja suoritti Bostonin yliopistossa B.A.-tutkinnon pääaineenaan valtio-oppi. Hän oli aiemmin opiskellut Antioch Collegessa Ohiossa. Hän oli naimisissa Mark Prophetin kanssa vuodesta 1963 ja sai neljä lasta. 
Hänen taustansa oli teosofiassa ja Christian Science -liikkeessä. Vuonna 1946 Elizabeth matkusti äitinsä kanssa Sveitsiin katsomaan kuolevaa sukulaistaan ja vieraili myös pommitusten raunioittamassa Lontoossa.
Vuonna 1971 Prophet perusti montessoripedagogiikan pohjalta toimivan Montessori International -koulun, miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1975 Church Universal and Triumphant -kirkon, Summit Universityn ja Summit University Press -kirjapainon.
Vuonna 1983 hän siirsi johdatuksen saaneena kirkon Kaliforniasta etäiselle maatilalle Montanassa Yellowstonen kansallispuiston vieressä. 1980-luvun lopulla liike alkoi odottaa maailmanloppua, joka tulisi Neuvostoliiton iskiessä ydinaseilla Yhdysvaltoihin. Sen varalle tilalle varastoitiin aseita ja tarvikkeita maanalaisiin pommisuojiin. Viranomaiset keskeyttivät pommisuojaoperaation, kun lahkon varastoima polttoaine vuoti maaperään ja saastutti ympäristöä.
Ennustetut maailmanloput 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla eivät toteutuneet ja liikkeen seuraajien määrä väheni.
Prophet erosi kirkon johdosta terveytensä heikettyä huomattavissa määrin vuonna 1999. Hän asui vuodesta 2000 Bozemanissa, Montanassa, jossa sai hoitoa varhain, 60 vuoden iässä, puhjenneeseen Alzheimerin tautiin.
Prophetille – ja kuudelle muulle maailmanloppua eri aikoina ennustaneelle – myönnettiin postuumisti vuoden 2011 matematiikan Ig Nobel -palkinto ansionaan ”maailman opettaminen tarkkaavaisemmaksi matemaattisia oletuksia ja laskelmia tehtäessä”. Muita palkittuja olivat esimerkiksi Pat Robertson (maailmanloppu 1982) ja Harold Camping (maailmanloppu 1994 ja 2011).
Bahrain paralympialaisissa

Bahrain on osallistunut kesäparalympialaisiin joka kerta vuoden 1984 kesäparalympialaisista lähtien. Maa on saavuttanut yhteensä kaksi kultaa, kolme hopeaa ja viisi pronssia, eli yhteensä kymmenen mitalia. Maan kaikki mitalit ovat tulleet yleisurheilusta. Talviparalympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Risto Telama

Risto Kimmo Telama (s. 1936) on suomalainen liikuntapedagogiikan tutkija, liikuntatieteiden tohtori ja professori emeritus. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston liikuntapedagogiikan professori vuodesta 1981. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1968 on nimeltään Oppikoululaisten fyysinen aktiivisuus ja liikuntaharrastukset.
Kaikki veturit töihin!

Kaikki veturit töihin! (engl. Calling All Engines!) on brittiläinen elokuva vuodelta 2005, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Englanninkielisenä kertojana toimi Michael Angelis, suomenkielisenä puolestaan Aku Laitinen. Elokuva oli ensimmäinen Tuomas Veturiin perustuva suoraan videolle julkaistu erikois-DVD, ja sen tuotti HIT Entertainment sarjan 8. ja 9. tuotantokauden välillä.
Eeva-Johanna Eloranta

Kunnallis- ja maakuntapolitiikassa sekä kirkon luottamuselimissä

Eloranta kuului Raision kaupunginvaltuustoon vuosina 1997–2008 ja toimi kaupunginhallituksen jäsenenä 1997–2000 ja 2003–2008 sekä kaupunginhallituksen puheenjohtajana 2005–2007. Hän on ollut Turun kaupunginvaltuutettu vuodesta 2009 lähtien. Eloranta on toiminut myös kirkon piirissä Raision seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä vuosina 2003-2008 ja sen varapuheenjohtajana 2007–2008. Vuosina 2010-2013 hän on ollut Turun Katariinan seurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen. Varsinais-Suomen maakuntahallituksen jäsen hän on ollut vuodesta 2017.

Kansanedustajana

Eloranta oli ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2003 ja 2007 mutta ei tullut valituksi. Vaaleissa 2011 Eloranta valittiin kansanedustajaksi 3 648 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2015 hänet valittiin uudelleen 6704 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2019 Eloranta sai 7358 ääntä ja valittiin uudelleen.
Eloranta on toiminut vuodesta 2011 alkaen eduskunnan sivistysvaliokunnan jäsenenä ja lyhyempiä kausia myös muiden valiokuntien jäsenenä tai varajäsenenä. Eloranta kuului 2011-2015 Suomen Pohjoismaiden Neuvoston valtuuskuntaan ja neuvoston elinkeinovaliokuntaan. Eloranta jätti 2012 hallitukselle muiden sivistysvaliokunnan sosialidemokraattisten jäsenten kanssa toimenpidealoitteen nykyisen uskonnon oppiaineen korvaamisesta yhteisellä uskontotiedon ja etiikan oppiaineella.

Järjestötoiminnassa

Huhtikuussa 2012 Eloranta valittiin valtakunnallisen Syömishäiriöliiton (SYLI) hallituksen puheenjohtajaksi. Hän on ryhtynyt ajamaan kansanedustajana parannuksia syömishäiriöiden hoitoon Suomessa. Toukokuussa 2012 Eloranta jätti kirjallisen kysymyksen, jossa hän vetosi aikuisten syömishäiriötä sairastavien käypä hoito-suositusten laatimisen puolesta. Hän myös kantaa huolta mielenterveysongelmiin sairastuneiden terapian piiriin pääsyn hitaudesta ja korkeasta kynnyksestä sekä korvauskäytännöistä ja on tehnyt siitäkin kirjallisen kysymyksen toukokuussa 2012. Eloranta on ajanut pitkään muihinkin mielenterveysongelmiin sairastuneiden asiaa. Vuosina 2002-2007 hän toimi muun muassa mielenterveyskuntoutujien klubitalon (Raisio-Naantali Fountain-house yhdistys ry) puheenjohtajana. Valtiopäivillä hän on tehnyt mielenterveysasioihin, muun muassa lasten- ja nuorisopsykiatrian yhdistämissuunnitelmiin, liittyvän kirjallisen kysymyksen.
Ennen kansanedustajaksi tuloaan Eloranta toimi Pelastakaa Lapset -järjestön palveluksessa.

Yksityiselämä

Koulutukseltaan Eloranta on filosofian maisteri pääaineena kulttuurihistoria (1995) ja valtiotieteen maisteri pääaineena sosiaalipolitiikka (2002). Hänellä on neljä lasta ja hän on naimisissa.
Eeva-Johanna Elorannan isoisän isä oli Evert Eloranta, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1908–1918.
Lokakuussa 2009 Eloranta jäi kiinni näpistyksestä poistuttuaan maksamatta turkulaisesta tavaratalosta. Hänet tuomittiin 30 päiväsakkoon.
Rusorintamaluri

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan rusorintamaluri on noin 10 cm. Selästään laji on väritykseltään kastanjanruskea. Siipien sulat ja pyrstö ovat harmaat. Myös linnun päälaki on harmaa. Rusorintamalurin naama, kurkku ja vatsa ovat väritykseltään valkoiset. Rinnan poikki kulkee leveä kastanjanruskea raita. Kyljissä on punaruskeat laikut. Nokka on musta ja lyhyehkö. Rusorintamalurin voi sekoittaa ulkonäöltään mustavyömaluriin (Aphelocephala nigricincta), jolla on rinnassa kapeampi musta juova.

Levinneisyys ja elinympäristö

Rusorintamaluria tavataan Australiassa Etelä-Australian osavaltiossa. Lajin elinympäristöä ovat kuivat, kivikkoiset ja mäkiset alueet. Yleisin rusorintamaluri on rotkoissa, joissa on tiheää pensaikkoa. Kasvillisuus on tyypillisesti hyvin matalaa pensaikkoa ja ruohikkoa. Yksittäiset akasiapuut tarjoavat linnuille varjoa ja suojaa.
Rusorintamalurit elävät pieninä ryhminä usein yhdessä muiden valkonaamamalurien suvun lajien tai hietaviiriäistimalien (Cinclosoma cinnamomeum) kanssa. Lintu syö hyönteisiä ja siemeniä, joita se etsii maasta ja toisinaan myös pensaista.

Kanta ja uhat

Rusorintamalurikannan kooksi arvioidaan noin 6 000 yksilöä. Suurimmat uhat lajille on pensaikkoisen ja ruohikkoisen elinympäristön tuhoutuminen karjan laiduntamisen ja kaniinien vuoksi. Rusorintamalurille ovat tärkeitä erityisesti Maireana astrotricha -lajin muodostamat pensaikot. Myös opaalikaivosten toiminta on hävittänyt elinympäristöjä ja uhkina ovat myös maastopalot.
Tessa Virta

Henkilöhistoria

Tessa Virta vietti lapsuuden Jyväskylässä aloittaen klassiset piano-opinnot 6-vuotiaana Dmitry Hintzen oppilaana konsertoiden säännöllisesti muiden lahjakkaiden oppilaiden, kuten Kirmo Lintisen, Tero Tavailan ja Ursula Lerberin kanssa. Klassisten piano-opintojen myötä tiet johtivat kuitenkin Helsinkiin Oulunkylän Pop/Jazz Konservatorioon, josta Virta valmistui vuonna 1996.
Ensimmäisen konserttikiertueensa Um Poeta Virta järjesti vuonna 2003 teemanaan etelä-amerikkalaisia sävelmiä, bossa novaa sekä omia sävellyksiä 13 hengen orkesterillaan. Tästä julkaistiin myös samanniminen albumi. Vuodet 2004–2006 kuluivat Sibelius-akatemian jazz-osastolla, josta Virta valmistui musiikin maisteriksi piano pääaineenaan. ”Vivo Brasil” -kiertueella vuonna 2005 mukana oli brasilialainen perkussionisti Celio de Carvalho.
Virran seuraava albumi Punainen sävellys julkaistiin vuonna 2010 ja samalla hän järjesti menestyksekkäät sävellyskonserttinsa Jyväskylä Sinfonian ja jazzcombon kanssa Savoy-teatterissa Helsingissä sekä Jyväskylän Teatteritalossa. Vuonna 2012 julkaistulla albumillaan Sun silmissäs näen rakkauden (the look of love säv. Burt Bacharach) hän tulkitsee Nat King Cole -jazziskelmiä, fadoja ja letkeää bossa novaa uusin Jaana Lapon suomennoksin. Levyn sovitukset orkesterille ja Jyväskylä Sinfonialle ovat myös Virran käsialaa.
Virta esiintyy ja konsertoi omalla nimellään sekä Tessa Virta Orkesterilla eri solistien kanssa. Yhteistyötä muusikkona, sovittajana ja kapellimestarina hän on tehnyt lukuisten artistien kuten Tapani Kansan, Jari Sillanpään, Tomi Metsäkedon, Mari Palon, Sami Saaren, Johanna Förstin, Juha Uusitalon, Anneli Saariston, Pentti Hietasen ja Maria Ylipään kanssa.
Kuorotaustan lisäksi lauluopintoja Virta on saanut mm. Maija Hapuojalta, Tim Richardsilta sekä osallistunut useille kursseille (CVT, Estill Voice Technique) sekä Atso Almilan kapellimestarikursseille.

Yksityiselämä

Virta on naimisissa muusikko-kontrabasisti Olli Peuhun kanssa. Pariskunta vihittiin v. 1996 ja heillä on v.1999 syntynyt tytär ja v. 2000 syntynyt poika. Hän asuu perheineen Porvoossa. Ohjelmatoimisto Kumina Music Oy on heillä ollut vuodesta 1995 lähtien.
Noora Matikka

Noora Matikka (o.s. Patrikainen, s. 3. syyskuuta 1996 Raahe) on suomalainen pesäpalloilija. Matikka on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2011 lähtien. Kausina 2014–2017 hän pelasi 96 Superpesiksen runkosarjaottelua Kirittärien ja Pesä Ysien joukkueissa. Matikan kasvattajaseura on Jyväskylän Pesis.
Matikka avioitui maaliskuussa 2019 pesäpalloilija Miikka Matikan kanssa.
Pyhä synodi

Pyhä synodi on jokaisen ortodoksisen patriarkaatin ja autokefaalisen kirkon korkein päättävä hallintoelin, joka käyttää myös kanonista valtaa.
Sanalla synodi tarkoitetaan piispankokousta, joka kokoontuu kirkon päämiehen johdolla säännöllisesti päättämään toimeenpantavista asioista. Laajemmin synodi tarkoittaa myös yleiskirkollista kirkolliskokousta; sellaista on yritetty saada aikaan siitä alkaen, kun molemminpuolinen, väärinkäsityksistä alkanut kirkonkirous purettiin; toistaiseksi ei ole saatu aikaan edes yleisortodoksista kokousta.
Panhard Dyna Z

Panhard Dyna Z on vuosina 1954–1959 valmistettu alemman keskiluokan automalli. Dyna Z on Panhardille tyypilliseen tapaan etuvetoinen. Dynan moottori on ilmajäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen 851 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 31 kW (42 hv, DIN).
Dyna Z:n vuosimalleissa 1954-55 oli itsekantava alumiinikori, mutta korin materiaali vaihtui vuodesta 1956 alkaen kustannussyistä teräkseen. Samalla myös auton paino nousi 710 kilosta 790 kiloon, vaikka konepelti, ovet sekä takaluukku jäivät alumiinisiksi vuoden 1956 mallissakin. Korimallit ovat kaksi- tai neliovinen sedan sekä harvinaisina korimalleina kaksiovinen avoauto ja avolava-auto (pickup). Korimallin erikoisuutena ovat takaa saranoidut etuovet eli ne ovat niin sanottuja kaappariovia. Epätyypillistä oli myös yhtenä kokonaisuutena nouseva, takaosastaan saranoitu keula.
Ohjaamossa mittarit ja nappulat on keskitetty ohjaustangon ympärille. Mittareita ovat nopeusmittari, matkamittari trippimittareineen, polttoainemittari sekä ampeerimittari. 
Ovet eivät ole kovin tiiviitä, sillä sateella niiden pieliin kertyy vettä.
Etuvetoisen Panhardin ajo-ominaisuudet ovat vakaat. Kaarreajossa auto pysyy hyvin kuljettajan tahtomalla reitillä. Ohjaus on nopea. Kevyt takaosa saattaa kuitenkin talviajossa olla levoton.
Tekniikan Maailman 1/1956 koeajossa Panhard Dyna kiihtyi 0–50 km/h 7,2 sekunnissa, 0–80 km/h 14,5 sekunnissa ja 0-100 km/h 26 sekunnissa. 0-1000 metrin kiihdytysaika oli 43 sekuntia. Nämä kiihtyvyysluvut saavutettiin alumiinikorisella vuoden 1955 mallilla. Myöhempien vuosimallien teräskori nosti omapainon 710 kilosta 790 kiloon, jolloin vastaavasti kiihtyvyys heikkeni. 1955 mallin huippunopeus on 130 km/h.
Suomessa oli vuoden 1955 lopussa noin 100 Panhardia, joista 60 uusia Dyna Z-malleja ja loput 40 vanhempia Dyna X-malleja.
Panhard Dyna (Z) maksoi Suomessa vuonna 1956 650 000 markkaa. Dyna Z:n seuraaja oli Panhard PL 17.