Wakhanin käytävä

Wakhanin käytävä on Afganistaniin kuuluva uloke maan itäosassa. Hindukušin vuoristoon kuuluva alue rajoittuu toisesta päästään Kiinaan. Käytävä luotiin 1800-luvun suuren pelin aikana erottamaan brittien ja Venäjän hallitsemat alueet toisistaan. Alueella on noin 10 000 asukasta, ja sen väestö koostuu wakheista ja kirgiiseistä.

Maantiede

Wakhanin käytävä on Afganistanin Badahšanin maakunnassa oleva uloke, joka työntyy Afganistanista kohti Kiinaan kuuluvaa Xinjiangin maakuntaa. Kiinan ja Afganistanin välisen rajan pituus Wakhanin käytävän kohdalla on noin 76 kilometriä. Pohjoisessa alue rajautuu Tadžikistaniin, ja etelässä se rajautuu Pakistanin hallitsemaan Khyber Pakhtunkhwaan ja Pakistanin hallitsemaan osaan kiisteltyä Kashmiria. Käytävän pituus on noin 210 kilometriä, ja sen leveys vaihtelee 20–60 kilometrin välillä. Alue kuuluu Hindukušin vuoristoon, ja sen korkein kohta alueen itärajalla on 4 293 metriä merenpinnasta. Hindukušin kohtaavat Wakhanin käytävän alueella Karakorum ja Pamir. Vuorien lomassa on U:n muotoisia laaksoja, joissa esimerkiksi maatalous ja karjanhoito on mahdollista.
Wakhanin käytävän eläimistö on suhteellisen runsas. Alueella esiintyy esimerkiksi lumileopardeja ja marcopolonlampaita.
Vuonna 2014 sinne perustettiin laaja Wakhanin kansallispuisto.

Historia

Historiallisesti nykyisen Wakhanin käytävän alue oli osa niin sanottua silkkitietä. Alueen läpi kulkivat eri uskontojen lähetyssaarnaajat ja valloitusarmeijat. Marco Polon sanotaan kulkeneen alueen läpi 1200-luvulla.
Wakhanin käytävä luotiin niin sanotun suuren pelin eli Ison-Britannian ja Venäjän välisen Keski-Aasian suurvaltakilpailun aikana 1800-luvulla. Briteillä oli vaikutusvaltaa Afganistanissa, mutta Venäjä levitti aluetta kohti omaa vaikutusvaltaansa. Maiden väliset jännitteet olivat suurimmillaan Venäjän vallattua Mervin vuonna 1884 ja edelleen Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahmanin etuvartioaseman Pandždihin keitaalla. Venäläiset uhkasivat näin briteille strategisesti tärkeää Heratia, mutta jännitteet purettiin lopulta diplomatian keinoin. Rajakysymys ratkaistiin vuonna 1887. Venäläiset pitivät Pandždihin ja britit Heratin. Vuonna 1895 solmittiin vielä niin sanottu Pamirin sopimus, jolla nykyinen Wakhanin käytävä liitettiin Afganistaniin. Käytävän tarkoituksena oli pitää Venäjän alueet Keski-Aasiassa ja brittien alueet Intian niemimaalla erossa toisistaan. Afganistanissa vaikeakulkuisesta ja harvaan asutusta lisäalueesta ei erikseen riemuittu, mutta maa pyrki kuitenkin olemaan uhkaamatta suurvaltojen etuja.
Neuvostoliiton hyökättyä Afganistaniin vuonna 1979 neuvostojoukot ylläpitivät alueella useita varuskuntia. Alue välttyi kuitenkin suuremmilta tuhoilta. Esimerkiksi muulle Afganistanille tyypillisiä miinakenttiä ei tehty. Alue on ollut myös syrjässä sittemmin muuta Afganistania vaivanneista väkivaltaisuuksista ja konflikteista.

Väestö

Wakhin käytävän asukkaisiin kuuluvat maataloutta harjoittavat wakhit ja pääasiassa paimentolaisuutta harjoittavat kirgiisit. Erään arvion mukaan alueen asukasluku on noin 10 600. Monet wakhit eli vuoristo-tadžikit harjoittavat šiialaisuuden ismailiittista muotoa. Kirgiisit ovat puolestaan uskonnoltaan sunnimuslimeja. Kirgiisejä oli vielä 1970-luvulla muutamia tuhansia, mutta heidän määränsä on sittemmin vähentynyt satoihin monien päädyttyä pakolaisina Turkkiin Neuvostoliiton Afganistanin sodan aikana.