Agnieszka Holland

Agnieszka Holland [aˈɡɲɛʂka holand] (s. 28. marraskuuta 1948 Varsova) on puolalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja sekä -käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa Krzysztof Zanussin ja Andrzej Wajdan apulaisohjaajana ja muutti Ranskaan vähän ennen vuoden 1981 sotatilan julistamista Puolassa.
Hollandin tunnetuimpia elokuvia ovat Hitlerjunge Salomon (1991), Olivier, Olivier (1991), Salainen puutarha (1993) sekä Arthur Rimbaud’n ja Paul Verlainen suhteesta kertova Total Eclipse (1995). Hollandin vuoden 2011 draama W ciemności (In Darkness) oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 2017 Jäljet sai hopeisen karhun (Alfred Bauer-palkinnon) Berliinin elokuvajuhlilla.
Agnieszka Holland syntyi varsovalaisen toimittajapariskunnan Henryk ja Irena Hollandin tyttäreksi vuonna 1948. Äiti (o.s. Rybczyńska) oli katolinen ja isä juutalainen, mutta tyttö ei saanut uskonnollista kasvatusta. Isä oli Puolan kommunistipuolueen jäsen ja palveli toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton puna-armeijassa. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan ja kirjoitti kriittisiä artikkeleita Puolan vastarintaliikkeestä, johon Hollandin äiti puolestaan kuului. Miehen omat vanhemmat olivat saaneet surmansa Varsovan ghettossa.
Holland sairasteli usein lapsena ja vietti aikaansa kirjoittaen, piirtäen ja laatien näytelmiä muiden lasten kanssa esitettäväksi. Hollandin ollessa 13-vuotias hänen isänsä kuoli poliisien käsissä, ja äiti meni sen jälkeen naimisiin toimittaja Stanislaw Brodzkin kanssa.
Agnieszka Holland lähti lukion jälkeen opiskelemaan Prahan elokuva- ja televisiokouluun (FAMU), koska piti kovasti tšekkiläisten ohjaajien Miloš Formanin, Ivan Passerin ja Věra Chytilován töistä. Siellä hän tapasi tulevan aviomiehensä Laco Adamikin. Heille syntyi tytär Kasia Adamik, josta tuli myös elokuvaohjaaja. Holland koki Prahan kevään tapahtumat 1968 ja joutui pidätetyksi miehityksen vastustamisesta. Hän valmistui elokuvakoulusta 1971.

Elokuvaura

Holland aloitti uransa apulaisohjaajana Krzysztof Zanussin vuoden 1973 elokuvassa Elämän valo sekä Andrzej Wajdan elokuvissa Marmorimies (1976) ja Danton (1983). Hänen oma esikoiselokuvansa on Maaseututeatterin näyttelijät (1978), kronikka pikkuteatterin kulissien takaisista riidoista ja samalla allegoria Puolan poliittisesta tilanteesta. Se voitti kansainvälisten kriitikkojen palkinnon vuoden 1980 Cannesin elokuvajuhlilla.
Holland ohjasi Puolassa vielä kaksi elokuvaa, kunnes muutti Ranskaan ilman tytärtään, johon ei saanut ottaa yhteyttä noin kahdeksaan kuukauteen. Ranskassa Holland kirjoitti käsikirjoitukset muun muassa Wajdan elokuviin Danton, Rakkautta Saksassa (1983), Riivatut (1988) ja Korczak (1990). Hänen ensimmäisiä ohjauksiaan Ranskassa olivat Bittere Ernte (1985, parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-ehdokkuus), Salajuoni (1988) ja Olivier, Olivier (1992).
Hollandin tunnetuimpiin elokuviin kuuluu Hitlerjunge Salomon (myös nimellä Europa Europa, 1990), joka perustuu Solomon Perelin muistelmiin sota-ajastaan juutalaisena teinipoikana, joka pakeni Saksasta Puolaan Kristalliyön jälkeen 1938 ja selviytyi tekeytymällä saksalaiseksi. Elokuva ei saanut juurikaan menestystä Saksassa, mutta sai laajan levityksen Yhdysvalloissa ja palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana vuoden 1991 Golden Globe -gaalassa. Sen käsikirjoitus oli samana vuonna parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkaana.
Agnieszka Holland teki yhteistyötä Krzysztof Kieślowskin kanssa tämän ”väritrilogian” (Kolme väriä: Sininen, Kolme väriä: Valkoinen ja Kolme väriä: Punainen) käsikirjoitusten parissa.
Vuonna 2003 Holland oli Moskovan elokuvajuhlien tuomariston jäsenenä.
Hollandin vuonna 2011 ensi-iltansa saanut ohjaus In Darkness oli parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkaana.
Pitkien elokuvien lisäksi Holland on 2000-luvulla ohjannut television minisarjoja erityisesti yhdysvaltalaiselle HBO-kanavalle, muun muassa useita jaksoja New Orleansiin sijoittuvaan sarjaan Treme. Yle Teema esitti syyskuussa 2014 Hollandin ohjaaman sarjan Palava pensas, joka kertoo Prahassa tammikuussa 1969 polttoitsemurhan tehneestä Jan Palachista ja ihmisistä hänen lähellään keskellä Tšekkoslovakian poliittista kriisiä.
Tammikuussa 2014 Agnieszka Hollandista tuli Euroopan elokuva-akatemian puheenjohtaja.