google/wiki40b huggingface dataset:
Patric Sarin

Patric Sarin (s. 1973 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.
Sarin syntyi Helsingissä ja asui lapsuudessaan ja nuoruudessaan myös muun muassa Ranskassa ja Kirkkonummella. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa pääaineenaan laskentatoimea ja sivuaineena rahoitusta. Pian Handelshögskolanista valmistumisensa jälkeen hän siirtyi kuitenkin musiikkialalle ammattisäveltäjäksi. Ensimmäisen sävellyssopimuksensa hän teki Tom Bone Music -yhtiön kanssa ja hänen nykyinen kustantajansa on AIR Chrysalis Scandinavia.  
Sarin aloitti ammattiuransa säveltämällä ulkomaisille artisteille. Hänen ensimmäinen Suomeen tehty kappaleensa oli Idolsin ensimmäisen tuotantokauden seitsemän finalistin esittämä "Tuulet puhaltaa", johon sanat teki Ville Pusa. Myöhemmin hän on tehnyt musiikkia monelle Idolsista esiin nousseelle artistille, kuten Hanna Pakariselle, Antti Tuiskulle, Katri Ylanderille, Anna Abreulle ja Koop Arposelle. Ulkomaisista artisteista hän on säveltänyt kappaleita muun muassa ruotsalaiselle Darinille, norjalaiselle Margaret Bergerille ja irlantilaiselle Jedwardille.
Sarin oli vuonna 2008 yksi kolmesta tuomarista Idolsin neljännellä tuotantokaudella. Muut tuomarit olivat aiemmilta tuotantokausilta tutut Jone Nikula ja Nina Tapio.
Sarin lauloi Kendin singlekappaleiden "Connected" ja "Heartbeat Of The City" kertosäkeet salanimellä Vince Jackson.
Sarin on ollut naimisissa syyskuusta 2008 ja hänellä on vaimonsa kanssa yksi lapsi, vuonna 2007 syntynyt poika.
24 (televisiosarja)

Yhdeksäs kausi (24 – Lontoo)

12-osaisessa minisarjassa 24 – Lontoo Jack on Yhdysvaltain vihollinen kahdeksannen kauden tapahtumien johdosta. Tapahtumat sijoittuvat Lontooseen, jossa Yhdysvaltain presidentti James Heller yrittää solmia sopimuksen sotilastukikohdasta Isossa-Britanniassa. Jack on tullut Lontooseen estämään Hellerin salamurhaa ja joutuu keskelle terroristiuhkaa, joka voi repiä maailman sodan partaalle.

24: Day Zero

24: Day Zero on kahdeksanosainen animaatiosarja, jossa kerrotaan minkälaista Jack Bauerin elämä oli ennen 1. tuotantokautta. Sarjaa voi katsoa netistä ja oletettavasti se julkaistaan myös 6. tuotantokauden DVD-boksilla. Henkilöt ovat animaatioita ja äänet eivät ole aitojen näyttelijöiden, paitsi Jack Bauer, jonka ääni on otettu ”televisio-Bauerin” repliikeistä kausilta 1–6. Yksi jakso on noin kaksi minuuttia. Sarjassa piipahtaa muun muassa Nina Myers, Tony Almeida ja George Mason.

24: Conspiracy

24: Conspiracy on mobiililaitteille suunnattu 24:seen pohjautuva draamasarja, joka julkaistiin tammikuussa 2005.

24: Day 6 Debrief

24: Day 6 Debrief on web-sarja, jonka tapahtumat sijoittuvat 24:sen kuudennen kauden jälkeen. Sarjassa seurataan mitä tapahtuu Jack Bauerille Kiinassa ja se pohjustaa 24:sen seitsemättä kautta.
Kauhajoen Karhu kaudella 2015–2016

Joukkueen kokoonpano

Sami Toiviainen aloitti Karhun päävalmentajana toisen kauden kolmivuotisesta sopimuksestaan. Edelliskauden joukkueesta sopimus oli voimassa lisäksi Bojan Sarcevicilla, joka aloitti kolmannen kautensa Karhussa sekä Sebastian Bookerilla, jolla käynnistyi kaksivuotisen sopimuksen jälkimmäinen kausi. Edelliskauden runkosarjan päätteeksi julkaistiin lisäksi Juho Lehtorannan jatkosopimus ja heti kauden päätteeksi myös Antti Kanervon jatko.
Uusina suomalaisina pelaajina sopimuksen Karhuun tekivät KTP-Basketista siirtyneet 210-senttinen Samuli Vanttaja ja 192-senttinen Aleksi Akpaso. Apuvalmentajina aloittivat Jussi Laakso ja Mika Rinne, joka toimi joukkueen apuvalmentajana jo Greg Gibsonin aikaan Karhun ensimmäisinä Korisliiga-kausina. Karhun omista kasvateista edustusjoukkueen harjoitusrinkiin liittyivät Valtteri Pihlajamäki, Perttu Salmi ja Julius Alakortes.
Ulkomaalaisvahvistuksiksi Karhu palkkasi 208-senttisen Timothy Troutmanin, Nigerian ja Kanadan kansalaisuuden omaavan 196-senttisen Rotimi Osuntolan sekä 198-senttisen J.D. Weatherspoonin. Osuntolan sopimus kuitenkin purettiin heti koeajan jälkeen ja hänen tilalleen palkattiin 197-senttinen Cade Davis, joka oli pelannut edellisen kauden Kreikan pääsarjassa A1 Ethnikissä.
Vaikka Korisliigan uuden herrasmiessopimuksen mukaan ottelukokoonpanossa olisi mahdollista olla neljä ulkomaalaiseksi laskettavaa vahvistusta, Karhu aloitti runkosarjan kuitenkin kolmella ulkomaalaisvahvistukseksi laskettavalla pelaajalla. Kolmen ottelun jälkeen Karhu palkkasi neljännen yhdysvaltalaispelaajan Lapualla kaudella 2013–2014 pelanneen Lawrence Kinnardin sopimuksen myötä.
Marraskuun puolessa välissä uutisoitiin Karhun ja Sebastian Bookerin purkaneen yhteisymmärryksessä hänen pelaajasopimuksensa. Booker siirtyi pelaamaan loppukaudeksi koripallon I-divisioona B:ssä pelaavaan Espoo Basket Teamiin.
Joulukuun puolessa välissä Karhu ja J.D. Weatherspoon purkivat sopimuksen pelaajan perhesyihin vedoten. Weatherspoonin tilalle neljänneksi yhdysvaltalaispelaajaksi Karhu palkkasi Euroliiga-kokemusta omanneen 206-senttisen Lance Williamsin.
Joukkue sai lopullisen muotonsa, kun helmikuun lopussa Korisliigan siirtorajan kynnyksellä Karhuun siirtyi talousvaikeuksissa olleesta Loimaan Bisonsista maajoukkueessakin heittävänä takamiehenä pelaava Mikko Koivisto.
J. T. Bergqvist

J. T. Bergqvist, (oik. Jukka Tapani Bergqvist), (s. 17. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen talouselämän vaikuttaja ja entinen Nokia Oyj:n johtaja. Bergqvist toimi pitkään Nokia Networksin kakkosjohtajana ja Nokian johtoryhmän jäsenenä. 
Bergqvist erosi Nokian palveluksesta tammikuussa 2005 lähes samanaikaisesti verkkoliiketoimintaa johtaneen Sari Baldaufin kanssa. Bergqvistin seuraajaksi nimitettiin Mika Vehviläinen verkkoliiketoiminnan teknologia- ja strategiajohtajaksi tammikuussa 2005. Sitä ennen hän ehti toimia useissa eri johtotehtävissä Nokia-yhtiössä viimeisenä toimenaan Nokian tietoliikenneverkkoihin keskittyvän Networks-ryhmän globaalien liiketoimintayksikköjen vetovastuu. Hän oli myös Nokian johtokunnan jäsen vuodesta 2002 aina eroamiseensa saakka. 
Bergqvist on Norvestia Oyj:n hallituksen jäsen vuodesta 2003 lukien ja sveitsiläisen ASCOM AG:n hallituksessa vuodesta 2005.
Helmikuussa 2006 Elektrobit Oyj nimitti J. T. Bergqvistin hallituksen puolipäivätoimiseksi puheenjohtajaksi. EB:tä saneerattiin rajusti. Bergqvistin aikana Elektrobit keskitti liiketoimintaansa voimakkaasti langattomaan wimax-tekniikkaan ja autojen ohjelmistoratkaisuihin. Bergqvist joutui EB:n hallituksen enemmistön kanssa erimielisyyksiin yhtiössä tarvittavista toimista seurauksella, että J.T. Bergqvist erosi yllättäen yhtiön hallituksesta marraskuussa 2008. 
Lokakuussa 2011 Bergqvist aloitti työt suomalaisen AinoActiven hallituksen puheenjohtajana. AinoActive on suomalainen yritys joka tarjoaa yrityksille ja julkishallinnolle palveluita ja työkaluja, joiden avulla voidaan parantaa terveyttä työelämässä. 
Bergqvist väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1987 Teknillisestä korkeakoulusta aiheella A type-oriented approach to knowledge-based systems. Hän on toiminut Teknillisellä korkeakoululla sovelletun matematiikan assistenttina ja tietojenkäsittelyopin lehtorina sekä Kauppakorkeakoululla tietojenkäsittelyn apulaisprofessorina. Berqvist toimii Ranskalais-Suomalaisen Kauppakamarin hallituksessa.
Tom Gustafsson

Ura

Gustafsson aloitti pääsarjakoripallon vuonna 1993 Lahden NMKY:n paidassa. Suomesta hän siirtyi pelaamaan yliopistokoripalloa Buffalon yliopistoon, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen itävaltalaiseen BK Klosterneuburgiin. Gustafsson palasi kotimaahan vuonna 1999 ja pelasi loppu-uransa aina vuoteen 2005 asti Namika Lahdessa. Vuonna 2008 hän teki paluun kahdeksan ottelun ajaksi pääsarjatasolle Lahden paidassa.

Yksityiselämä

Gustafsson on ollut vuodesta 2012 naimisissa hiihtäjän Aino-Kaisa Saarisen kanssa. Heillä on yksi yhteinen tyttö (Amanda, s. 2016).
Jouko Koskikallio

Jouko Uolevi Koskikallio (s. 15. elokuuta 1927) on suomalainen kemisti. Hän oli Oulun yliopiston kemian professori 1960–1969 ja Helsingin yliopiston fysikaalisen kemian professori 1969–1990. Hänen tutkimusalaansa ovat fotokemia ja reaktiokinetiikka.
Hänen isänsä oli toimittaja Onni Koskikallio.
Myytinmurtajat (7. tuotantokausi)

Jakso 115 - Alaska-spesiaali 2

Myytinmurtajat palasivat Alaskaan osana Discovery Channelin vuoden 2009 Alaska-viikkoa.

Jakso 117 - YouTube-spesiaali

Myytinmurtajat testasivat, ovatko seuraavat YouTube-videot todenmukaisia.
Stelarc

Stelarc (s. 19. kesäkuuta 1946), oikealta nimeltään Stelios Arcadiou, on australialainen, alun perin Kyproksella syntynyt keho- ja performanssitaiteilija, jonka teokset käsittelevät yleensä ihmisen ja koneen suhdetta sekä näiden yhdistymistä. Hän on tehnyt esityksiä ympäri maailmaa 1960-luvulta lähtien, käyttäen niissä muun muassa lääketieteellisiä instrumentteja, robotiikkaa, mekaanisia proteeseja ja virtuaalitodellisuutta.
Wulfhelm

Wulfhelm (k. 941) oli Canterburyn arkkipiispa ja sitä ennen Wellsin piispa.

Elämä

Wulfhelm vihittiin Wellsin piispaksi 923–925 välisenä aikana ja Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 926. Hän kävi henkilökohtaisesti noutamassa palliumin Roomasta paavi Johannes X:ltä, mikä vielä tuohon aikaan oli epätavallista. Arkkipiispana ollessaan hänelle lahjoitettiin kaksi evankeliumikirjaa, jotka ovat säilyneet tuomiokirkossa.
Rage Against the Machine

Alkuajat (1991–1994)

Laulaja Zack De La Rocha vaikutti ennen Rage Against the Machinen perustamista hardcore punk -yhtyeessä Inside Out, jonka kappaleesta ”Rage Against the Machine” otettiin nimi uudelle yhtyeelle. Rage Against the Machinen esikoisalbumi Rage Against the Machine julkaistiin vuonna 1992. Albumia pidetään usein yhtyeen parhaana. Sen kappaleet ”Killing in the Name”, ”Bullet in the Head”, ”Bombtrack” ja ”Freedom” julkaistiin singleinä vuosina 1993–1994, ja niistä tehtiin myös musiikkivideot. Kahden seuraavan vuoden aikana levyä myytiin kolminkertaisesti platinalevyyn oikeuttava määrä Yhdysvalloissa.

1996–2000

Yhtye julkaisi vuonna 1996 toisen albuminsa Evil Empire. Albumi sisältää muun muassa kappaleet ”People of the Sun” ja ”Bulls on Parade” ja myi nopeammin kuin ensialbumi; tyyliltään albumi oli enemmän kitaraefektipainotteinen. Vuonna 1997 albumin kappale ”Tire Me” voitti Grammyn parhaana rock/metal-esityksenä. Vuonna 1998 yhtye julkaisi singlen ”No Shelter”, jota ei ole julkaistu millään yhtyeen albumilla, mutta joka julkaistiin Godzilla-elokuvan uudemman version soundtrackilla. Vuonna 1999 julkaistua yhtyeen kolmatta albumia The Battle of Los Angelesia pidetään myös suuressa arvossa yhtyeen fanien keskuudessa. Albumin tunnetuin kappale lienee ”Guerrilla Radio”, minkä lisäksi myös kappale ”Sleep Now in the Fire”, on monille tuttu. Kummankin kappaleen musiikkivideot ohjasi Michael Moore. Seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen viimeinen studioalbumi Renegades, joka sisältää covereita muun muassa Minor Threatin, Cypress Hillin ja Bob Dylanin kappaleista.

Hajoaminen ja yhtyeen jälkeen

Rage Against the Machine hajosi vuonna 2000 De La Rochan jäädessä tekemään soololevyä. Loput yhtyeen jäsenistä muodostivat entisen Soundgardenin laulajan, Chris Cornellin kanssa ”superyhtyeen” Audioslave, joka julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 2002. Samana vuonna julkaistiin postuumisti singlenä Renegades-albumin kappale ”Renegades of Funk”.

2007–2008

Audioslaven hajottua Rage Against the Machine esiintyi loppukesästä 2007 Wu-Tang Clanin kanssa Rock the Bells -festivaleilla Yhdysvalloissa. RATM:in paluuesiintyminen tapahtui aikaisemmin alkukesästä Coachella-festivaaleilla. Myöhemmin yhtye lähti kiertueelle, jonka viimeinen konsertti oli 3. syyskuuta 2008 Minneapolisissa.
Etiopianherttu

Levinneisyys

Etiopianherttua tavataan Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Etelä-Sudanissa ja Sudanissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Roldán Rodríguez

Roldán Rodríguez Iglesias (s. 9. marraskuuta 1984 Valladolid) on espanjalainen autourheilija. Hän ajoi GP2-sarjassa kaudet 2007–2009 Piquet Sports ja Fisichella Motor Sport -talleissa saavuttaen neljä palkintosijaa. Ennen GP2-uraansa Rodríguez on ajanut muun muassa Espanjan F3-sarjaa, jossa hän sijoittui kaudella 2006 loppupisteissä toiseksi. Rodríquez kilpaili Aasian GP2-sarjassa kaudet 2008–2010 voittaen yhden kilpailun. Rodríquez testasi Minardin Formula 1 -autoa kaudella 2005 ja Force Indian autoa talvella 2007–2008.
.ae

.ae on Arabiemiraattien Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1992 ja sitä hallitsee .ae Domain Administration (aeDA).

.ae:n uudelleen valtuuttaminen

.ae oli alun perin valtuutettu UUNETille. Myönnettyään, että tunnusta pitäisi hallinnoida maan sisällä, tunnus siirrettiin Etisalatille. Siitä alkaen Etisalat on ollut vastuussa tunnuksen toiminnasta.
GITEX 2006:n aikana TRA ilmoitti, että .ae siirretään Etisalat/UAEniciltä TRA:lle.

Rekisterinpitäjien välinen yhteys

Rekisterinpitäjät voivat siirtää tunnuksiaan toiselle sillä ehdolla, että he antavat tunnuksen salasanan. Salasanan voi saada takaisin .aeDA:n nettisivujen kautta password-recovery.aeda.net.ae. Tämän salasanan saamisen jälkeen rekisterinpitäjät voivat toimittaa sen hankitulle rekisterinpitäjälle, joka voi siirtää sen ilman, että on tekemisissä tappiollisen rekisterinpitäjän kanssa.

Tunnuksen hinnoittelu

.ae-tunnuksen hinta on 30 USD - 200 USD, riippuen tarjoajasta ja tuen tasosta, ja tunnukseen sisältyvistä palveluista.
.ae:n hinnat ovat pudonneet huomattavasti sitten sen käyttöönoton. Ennen elokuuta 2008 Etisalatin tarjoamien tunnusten hinta oli 41 USD vuodessa, kun taas ac.ae, org.ae, gov.ae ja sch.ae tarjosivat sen noin 20 USD hintaan. Kansainväliset tarjoajat veloittivat noin 100-200 USD kattaakseen rekisteröintiprosessin.
Elokuun 2008 jälkeen .ae-tunnuksen rekisteröinnin hinta kansainvälisillä tarjoajilla laski niinkin alas kuin 30 USD. Etisalatin hinta on korjaantunut 41 USD.

Tunnuslaskuri

Gitex2008:n aikana aeDA:n tunnuslaskuri näytti yli 90 000 rekisteröityä tunnusta, tehden siitä laajimman Arabian alueen maatunnus-rekisterin.

IDN- ja arabialaiset tunnukset

Televiestintäalan ja .ae-tunnuksen hallinnoitsija (aeDA) osoittivat suurta kiinnostusta tehdäkseen UAE:sta ensimmäisen maan, joka tarjoaa tunnuksia arabialaisilla kirjaimilla. Tämä saadaan valmiiksi, kun ICANN saa kaikki valmistelut päätökseen ja ei-latinalaiset kirjaimet tulevat ensi kertaa käyttöön TLD-tasolla.
DRI

DRI (lyhenne sanoista Direct Rendering Infrastructure) on X-ikkunointijärjestelmän liityntärajapinta, jonka kautta käyttäjätason ohjelmistot voivat kommunikoida suoraan näyttökortin kanssa ohittaen X-palvelimen. DRI:tä käytetään lähinnä Mesa 3D:ssa tuomaan laitteistokiihdytys OpenGL:ään.
EMG (yhtiö)

EMG (Electro-Magnetic Generator) on amerikkalainen yhtiö, joka valmistaa pääasiassa sähkökitaran ja basson mikrofoneja. Yhtiöllä on tarjolla sekä aktiivisia että passiivisia mikrofoneja. Vuonna 1976 perustettu yhtiö käytti alkujaan nimeä Dirtywork Studios ja vuodesta 1978 nimeä Overlend, kunnes otti nykyisen nimensä käyttöön vuonna 1983.

Mikrofonit

Yhtiö on saanut mainetta yhtenä maailman parhaimmista sähkökitaran mikrofonien valmistajista. EMG:n mikrofoneja käytetäänkin useiden kitaravalmistajien (mm. ESP:n) kalleimmissa malleissa. EMG valmistaa niin aktiivi- kuin passiivimikrofoneja, mutta yhtiö on tunnettu nimenomaan aktiivimikrofoneista. EMG:n passiivimikrofonit kuuluvat erilliseen HZ-sarjaan. Aktiivimikrofonit eroavat passiivimikrofoneista siten että niissä on pieni sisäänrakennettu yhdellä tai kahdella 9V paristolla toimiva etuvahvistin joka tuottaa voimakkaan ulostulosignaalin. Tämä antaa mikrofoneille heleän soinnin ja tuottaa kontrolloidun särön (engl.distortion) soittajan halutessa. Tämä on tehnyt EMG-mikrofoneista hyvin suositun nimenomaan rock- ja heavy metal kitaristien keskuudessa.
EMG:n mikrofoneja käytetäänkin yleensä rock- ja heavy metal kitaristien suosimien kitaravalmistajien merkeissä, esimerkiksi ESP, Jackson Guitars ja B.C. Rich. Mikrofonit voidaan myös jälkiasentaa, mutta tämä kannattaa harkita eikä ole suotavaa jos soitin on harvinainen sillä muutostyöt laskevat arvoa ja saattavat muuttaa ratkaisevasti instrumentin alkuperäistä sointia.
EMG:n yksikelaiset mikrofonit taas ovat ulostulosignaaliltaan hiljaisia, mutta niiden sointi on hyvin heleä ja kellomainen. Tämä antaa rajattomat mahdollisuudet EMG:n mikrofonien käytölle erilaisissa musiikkityyleissä. Hyvä esimerkki yhtiön yksikelaisten mikrofonien kellomaisesta soinnista on kuultavissa esimerkiksi Dire Straitsin kappaleella Local Hero/Wild Theme.
EMG:llä on myös valikoima lisätarvikkeita mikrofoniensa sointivalikoimaa laajentamaan. Pääpiirteisesti näitä ovat kitaran ja erityisesti basson mikrofoneille tarkoitetut, soittimen runkoon asennettavat taajuuskorjaimet.
Yhtiön mikrofoneja voidaan käyttää myös kahdella 9V paristolla jolloin jännite on 18V, myös 27V (kolme paristoa) on mahdollinen. Lisätty jännite aiheuttaa äänen säröytymistä herkemmin, ja lisää ääneen ns. headroomia. Kuitenkin monet muusikot sanova että kahdellakin paristolla saadaan aikaan jo dramaattinen muutos, mutta kolmella paristolla sointi ei enää muutu ratkaisevasti, ja kolme paristoa saattaa myös rikkoa itse mikrofonit.
Yhdysvaltain dollari

Historia

Yhdysvaltain kongressi antoi luonteeltaan symbolisen päätöslauselman dollarista Yhdysvaltain rahayksikkönä 6. elokuuta 1786, mutta vasta Alexander Hamiltonin aloitteesta kongressi sääti virallisen asetuksen dollarista laillisena maksuvälineenä (Coinage Act) 2. huhtikuuta 1792.
Ensimmäiset dollarit olivat samanpainoisia ja samaa koostumusta kuin Espanjan kahdeksan realin kolikko, eli Espanjan dollari tai peso, ja ne kiersivät rinnan. Ne painoivat 550,209 graania ja sisälsivät 93,055 % hopeaa eli 25,560 grammaa. Vuoden 1792 lailla määrättiin Yhdysvaltain dollariin 371,25 graania hopeaa ja 24,75 graania kultaa (15:1). Vuonna 1834 kullan määrää vähennettiin 23,2 graaniin (1,5 grammaa) ja hiukan myöhemmin hopean ja kullan suhteeksi määrättiin 16:1 (23,22 graania kultaa).
Sisällissodan aikaan laskettiin liikkeelle ensimmäiset dollarimääräiset paperirahat (nk. vihreäselkäiset dollarit), joita ei voinut vaihtaa kullaksi. Kulta- ja hopeakolikoita laskettiin silti edelleen liikkeelle ja vuonna 1878 metallikanta palautettiin. Vuonna 1900 bimetallismista (hopea ja kulta) luovuttiin ja dollari sidottiin kultakantaan. Dollariin tuli 23,22 graania kultaa, mikä vastasi yhtä troy-unssia 20 $ hintaan. Puolen dollarin hopeakolikoita laskettiin liikkeelle aina vuoteen 1969.
New Deal -talousohjelmassa 1933 kultakolikot ja muukin kulta vedettiin liikkeeltä ja lunastettiin liittovaltion haltuun 20,67 dollarin hinnalla unssilta. Dollarin hintaa alennettiin 13,71 graaniksi, eli yksi troy-unssi 35 dollarin hintaan. Toisen maailmansodan jälkeisessä Bretton Woodsin järjestelmässä kaikki muut valuutat olivat sidoksissa kiinteällä vaihtosuhteella dollariin ja siten epäsuorasti kullan hintaan. Vuoteen 1963 asti dollarin setelissä oli Yhdysvaltojen keskuspankin lupaus vaihtaa dollarit kultaan pyynnöstä. 
Kultakanta oli voimassa Yhdysvalloissa vuoteen 1971. Vuosien 1971 ja 1975 välillä käytettiin erinäisiä vaihtosuhteita, kunnes dollari päästettiin 1975 kellumaan vapaasti. Samalla myös Bretton Woods -järjestelmä romuttui.
Vuoden 2009 lopulla YK:n ja Persianlahden öljynviejämaiden (OPEC) keskuudessa alettiin käydä keskusteluja Yhdysvaltojen dollarin korvaamisesta johtavana kaupantekovaluuttana jollakin muulla. Syynä tähän oli Yhdysvaltain suuri velka ja työttömyys. Uuden valuutan käyttöönoton tarkoituksena oli rikkoa riippuvaisuussuhde Yhdysvaltojen keskuspankin Federal Reserve Systemin kanssa.
Verna Hillie

Henkilökohtainen elämä

Hillie meni naimisiin Frank Gill, Jr. kanssa vuonna 1933 ja he erosivat vuonna 1952. heillä oli kaksi lasta, joista toinen on näyttelijä Pamela Lincoln. Vuonna 1952 hän meni naimisiin NBC:n johtaja Richard Linkrounin kanssa. He erosivat 11 vuoden kuluttua.
Oskars Bārs

Elämäkerta

Oskars Bārs syntyi Dobelessa Kuurinmaalla 17. lokakuuta 1848. Hän oli ensimmäisiä niistä, jotka valmistuivat Riian polyteknisestä instituutista. Bārs työskenteli Jelgavan johtavana arkkitehtina, kunnes hän perusti oman arkkitehtitoimistonsa. Bārs suunnitteli yli 90 rakennusta. Suurin osa Bārsin rakennuksista edustaa eklektistä jugendia, mutta hänen myöhemmät rakennuksensa edustavat rationaalista jugendia, jossa fasadeista on riisuttu turha koristelu. Bārs kuoli Riiassa 9. tammikuuta 1914. Tunnetuimpia Bārsin suunnittelemia rakennuksia oli Jelgavan synagooga.
Ballograf

Historia

Ballografin perusti itävaltalainen Eugen Spitzer Göteborgissa vuonna 1945. Vuonna 1959 ranskalainen BiC osti Ballografin tarkoituksenaan päästä Pohjoismaiden toimistotarvikemarkkinoille. Vuonna 2004 BiC päätti myydä Ballografin, mistä lähtien Jan Johansson ja Tommi Kvist ovat kummatkin omistaneet yrityksestä 50 prosenttia. Ballografin kynät tuotetaan edelleen Göteborgin lähistöllä tehtaassa, joka työllistää noin 30 ihmistä. Kyniä valmistetaan vuosittain yli neljä miljoonaa kappaletta.
Johann Adolf Hasse

Johann Adolph Hasse (25. maaliskuuta 1699 – 23. joulukuuta 1783) oli saksalainen säveltäjä, joka sai koulutuksensa Italiassa. Koulutuksensa aikana hän tutustui muun muassa Alessandro Scarlattiin. Hasse omaksui italialaisen sävellystyylin niin perinpohjaisesti, että hän sai italialaisilta lempinimen il caro Sassone (rakas saksi). 
Vuonna 1727 hänestä tuli Venetsian konservatorion kapellimestari. Hän avioitui 1730 tunnetun laulajattaren Faustina Bordonin kanssa, ja kirjoitti hänelle useita päärooleja oopperoissaan. 
Vuonna 1731 Hasse siirtyi Dresdenin hovin palvelukseen. Hänet palkattiin hovioopperan kapellimestariksi ja hänen vaimonsa oopperan laulajaksi. Hän vaikutti Dresdenissä vuoteen 1763, jolloin Saksin vaaliruhtinas ja Puolan kuningas August III kuoli lokakuussa  ja hänen seuraajansa Friedrich Christian saman vuoden joulukuussa. Ns. seitsenvuotinen sota oli juuri päättynyt, hovi joutui taloudellisiin vaikeuksiin, niinpä Hasse joutui jättämään Dresdein hovin. Hän matkusti Wieniin, jossa hän sävelsi hovioopperalle, mutta siirtyi sieltä lopulta Venetsiaan. Dresdenissä hän sävelsi kummankin vaaliruhtinaan hautajaisiin musiikkia, August III:n hautajaisin C-duuri Requiemin (in C) ja Friedrich Christianin hautajaisiin Es-duuri Requemin. 
Hän sävelsi uransa aikana 120 oopperaa ja 14 oratorioita,viisi Te Deumia  kantaatteja, messuja ja monenlaista instrumentaalimusiikkia.  Suurin osa hänen teoksistaan tuhoutui preussilaisten piirittäessä Dresdeniä, jonka vaaliruhtinas oli kokoamassa hänen koottuja teoksiaan. Suurin osa hänen oopperoistaan oli sävelletty Pietro Metastasion librettoihin.
The Mist – usva

Juoni

Elokuvassa raju myrsky iskee pikkukaupunkiin Mainen osavaltiossa. Rajun myrskyn jälkeen koko kaupunki peittyy sumuun. Joukko ihmisiä jää loukkuun pieneen elintarvikemyymälään, mukanaan taiteilija David Drayton ja hänen viisivuotias poikansa Billy. Pian ihmiset huomaavat, että usvan varjoissa liikkuu verenhimoisia olioita toisesta ulottuvuudesta.
Hypernova

Hypernova on supernovaakin suurempi räjähdys, joka voi syntyä, kun erittäin suuri tähti romahtaa elinkaarensa lopussa. 1990-luvulle asti hypernova määriteltiin supernovaksi, jossa vapautuu yli 10⁴⁸ joulea energiaa. Tämä on noin 100 kertaa enemmän kuin tavanomaisten tyypin II supernovien räjähdyksessä vapautuu. Hypernovat voivat olla pitkän matkan gammapurkausten alkuperä.
1990-luvun jälkeen hypernova alettiin määritellä supernovaksi, joka syntyy kaikkein massiivisimpien tähtien, hyperjättiläisten (joiden massa on 100-300 kertaa Auringon massa), luhistuessa. Nikkelin isotoopin ⁵⁶Ni:n uskotaan olevan hypernovasta lähtevän valon tärkein lähde.
Lähellä ilmenevä hypernova voisi aiheuttaa vakavaa vahinkoa Maalle, mutta yhdenkään hyperjättiläisen ei uskota olevan niin lähellä, että siitä olisi todellista uhkaa Maalle. Astrofyysikko Brian Thomasin johtama ryhmä Kansasissa on esittänyt hypoteesin, jonka mukaan hypernova olisi saattanut aiheuttaa joukkosukupuuton Maassa 440 miljoonaa vuotta sitten. Asiasta ei kuitenkaan ole olemassa mitään todisteita.