google/wiki40b huggingface dataset:
Kolonisaatio

Kolonisaatio tarkoittaa siirtokuntien eli kolonioiden perustamista, asuttamista ja siirtoasutusta.
Kolonisaatio on laajamittaista väestön siirtymistä, jossa siirtolaiset säilyttävät vahvat yhteydet omaan tai esivanhempiensa entiseen maahan, mikä antaa heille merkittäviä etuoikeuksia uuden alueen muihin asukkaisiin nähden. Vallattu alue voi olla myös asumaton.
Kolonisaatio voi olla kolonialistista, jos sen takana on selkeästi kolonalistisia poliittisia järjestelmiä. Tällöin uudisasukkaat usein joko kokonaan syrjäyttävät edelliset asukkaat tai luovat lakeja ja muita järjestelmiä, jotka järjestelmällisesti asettavat alkuperäiset asukkaat heitä heikompaan asemaan.
Rajaseutujen kolonisaatiossa asutusta levitetään laajamittaisesti aiemmin hyödyntämättömille alueille. Usein tämä tapahtuu maan viljelemiseksi tai luonnonvarojen hankkimiseksi. Tällaiseen muuttoliikkeeseen on harvoin liittynyt erillisten poliittisten kokonaisuuksien perustamista, sillä se tapahtuu olemassaolevien asutusten reuna-alueilla. Tällaisen kolonisaation moderni esimerkki on han-kiinalaisten maanviljelijöiden levittäytyminen Sisä-Aasian laidunmaille 1800-luvulta alkaen. Pohjois-Amerikan kolonisaatio tapahtui idästä länteen Euroopasta tulleilla siirtolaisilla. Kehittyvä teknologia kuten rautatie nopeutti tällaista kolonisaatiota suuresti.
Kolonisaation toinen muoto on uudisasutusten perustaminen merentakaisille rannikoille. Tällaisia siirtokuntia olivat esimerkiksi foinikialaisten ja kreikkalaisten siirtokunnat antiikin ajalla sekä englantilaisten varhaiset siirtokunnat Pohjois-Amerikan itärannikolla. Uudisasukkaat ja alkuperäisasukkaat pysyttelivät erillään, eivätkä uudisasukkaat havainneet alkuasukkailla verotettavissa olevaa maataloutta. Siirtokunnat pyrkivät omavaraisuuteen emämaasta ja paikallisista asukkaista. Työvoima otettiin joko kasvavan yhteisön sisältä, kuten Pohjois-Amerikassa ja Australiassa, tai alkuperäisasukkaista, kuten Afrikassa. Kolmas tapa saada työvoimaa tällaisiin siirtokuntiin oli muualta tuotu orjatyövoima.
Alma Hongell

Alma Alexandra Hongell (o.s. Backlund; 15. lokakuuta 1849 Uusikaarlepyy – 6. tammikuuta 1935 Kokkola) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija. Hän käytti nimimerkkiä A***.
Hongell toimi jo 13-vuotiaana opettajana kotikaupungissaan Uudessakaarlepyyssä, ja hän piti siellä myös lainakirjastoa. Mentyään 1877 naimisiin merikapteeni Gustaf Hongellin kanssa hän muutti Kokkolaan, jossa perheellä oli talo Isokatu 32:ssa. Gustaf Hongellista tuli 1890 vaasalaisen parkkilaiva Melusinen kapteeni. Vuonna 1895 Melusine lähti hakemaan tiikkipuulastia Taka-Intiasta, ja tällä matkalla myös Alma Hongell oli mukana. Paluumatkalla laivassa puhkesi beriberitauti, johon kapteeni Hongell ja molemmat perämiehet menehtyivät. Alma Hongell joutui ottamaan vastuun laivasta, ja hän saikin sen maaliskuussa 1896 turvallisesti perille Falmouthiin Englantiin, jossa lasti purettiin, ja sieltä edelleen kotisatamaan Vaasaan. Merivakuutusyhdistys myönsi Hongellille keväällä 1897 pienen 40 markan kuukausieläkkeen sekä yhdistyksen kultaisen ansiomerkin.
Hongell kirjoitti useita lastenkirjoja sekä omalla nimellään että nimimerkillä A***.
Musta (hevosväri)

Genetiikka ja periytyminen

Musta väri on yksi hevosten kolmesta perusväristä, joista kaksi muuta ovat rautias ja ruunikko. Jokainen hevonen on pohjaväriltään eli geneettisesti jonkin näistä kolmesta väristä edustaja ja periyttää pohjaväriä sen mukaisesti, vaikka eläin saattaakin muiden väriin vaikuttavien tekijöiden vuoksi ulkonäöltään olla esimerkiksi täysin valkoinen. Perusvärien periytyminen  perustuu kahteen eri lokukseen (A ja E). Mustan hevosen E-lokuksessa ainakin yksi dominoiva alleeli E, joka mahdollistaa mustan pigmentin syntymisen, ja A-lokuksessa homotsygootti resessiivinen alleeli a, joka laajentaa mustan pigmentin esiintymään kaikkialla karvoituksessa. Mustan hevosen genotyyppi on siis A-lokuksen suhteen aa ja E-lokuksen suhteen EE tai Ee. E-lokuksen erilaiset genotyypit eivät nykykäsityksen mukaan erotu hevosen ulkonäössä mitenkään.
Käytännön seurauksena perusvärien genetiikasta on se, että kahden mustan hevosen jälkeläinen on yleensä musta tai joskus rautias, mutta ei koskaan ruunikko. Käytännössä hyvin tumma ruunikko (joko vanhempi tai jälkeläinen) saatetaan kuitenkin tunnistaa väärin mustaksi, ja hyvin kuloutunut musta taas tummanruunikoksi. Musta hevonen itse ei voi syntyä kahden rautiaan jälkeläisenä, vaan jommankumman vanhemman on kannettava E-geenin dominoivaa, mustan värin mahdollistavaa E-alleelia, eli oltava väriltään ruunikko tai musta. Jotkin musta- tai ruunikkopohjaiset väritykset kuten esimerkiksi hopeanruunikko on saatettu tunnistaa väärin rautiaaksi. Musta väri on resessiivisenä suhteellisen helppo vakiinnuttaa hevoskannan ainoaksi väriksi. Useankin mustan sukupolven jälkeen tosin saattaa syntyä rautiaita yksilöitä. Näin on käynyt esimerkiksi friisiläishevosten suhteen sekä joissakin mustissa shetlanninponisuvuissa.
Matenadaran

Matenadaran on Jerevanissa, Armenian pääkaupungissa oleva käsikirjoitusmuseo. Siellä on kirjojen ja käsikirjoitusten lisäksi satoja vuosia vanhoja miniatyyrejä. Miniatyyrikokoelma on noin 15 000 teoksen kokoinen ja se on ainutlaatuinen maailmassa.
Yhdistynyt kansallinen liike

Yhdistynyt kansallinen liike (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა, Ertiani Natsionaluri Modzraoba, ENM) on georgialainen puolue, jota johtaa on entinen presidentti Mikheil Saakašvili.
Hänet valittiin uudelleen lokakuussa 2013. Samalla pääsihteeriksi valittiin entinen pääministeri  Vano Merabišvili.
ENM on Georgian parlamentissa toiseksi suurin ryhmittymä. Vuoden 2012 vaalit voitti kuuden puolueen koalitio Georgialainen unelma, joka sai 85 paikkaa ja 55% äänistä. Yhdistyneen kansalliseen liikkeen ääniosuus oli 40%. Edelliset parlamenttivaalit pidettiin toukokuussa 2008. Niissä Yhdistynyt kansallinen liike sai 59,18 prosenttia äänistä. Oppositio piti vuoden 2008 vaaleja väärennettyinä.
Ammattiurheilu

Ammattiurheilu tarkoittaa urheilun harjoittamista kokopäiväisenä ammattina. Yksilöurheilijalle se usein merkitsee oman urheilulajin kilpailujen kiertämistä ja joukkueurheilijalle jossakin ammattilaisliigassa pelaamista.

Ammattiurheilu Suomessa

Joukkueurheilussa Suomen ainoa täysammattilaissarja on jääkiekon SM-liiga. Usean lajin sarjassa osa pelaajista on täysin ammattilaisia, mutta osa harjoittaa lajia puoliammattimaisesti käyden samaan aikaan muualla töissä tai opiskellen urheilun ohella. Tällaisia ovat muun muassa jalkapallon Veikkausliiga, Koripalloliiga ja Salibandyliiga. Suomalaisia joko kotimaassa tai ulkomailla kilpailevia ammattiurheilijoita oli vuonna 2008 tehdyn laskelman mukaan noin 500.
Kaivokselan kirkko

Rakennus

Kaivokselan kirkko valmistui 1969 Kaivokselan 1960-luvun aluerakentamisen yhteydessä. Vaalean, tiilijulkisivuisen kirkon suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki. Kirkko sijaitsee samalla pienellä mäellä kuin vuonna 1966 valmistunut Kaivokselan koulu. Kaikki Kaivokselan 1960-luvun rakennusvaiheen rakennukset, myös asuinrakennukset, ovat Ehojoen suunnittelemia ja Rakennustoimisto A. Puolimatkan rakentamia. Kaivoksela on yksi Vantaan kaupunkikuvallisesti arvokkaista alueista.
Kirkossa ulkoisesti kuutionmuotoiseen kirkkosaliin liittyy matalat siipirakennukset, jotka kiertyvät pienen sisäpihan ympäri. Puhdasvalettua betonia oleva erillinen kellotorni on kirkon takana kalliolla.
Kirkon urut olivat 20-äänikertaiset, vuodelta 1972 ja ne oli rakentanut sotkamolainen Urkurakentamo Tuomi. Alttarilla oli tekstiilitaiteilija Oili Mäen kuvakudos Tulkaa minun tyköni kaikki.

Tulipalo

Kaivokselan kirkko tuhoutui sisätiloiltaan tuhopoltossa varhain sunnuntaina 15. lokakuuta 2006. Kirkkosalin sisustus tuhoutui täysin, liekit olivat lyöneet ulos rikkoutuneesta kirkkosalin kattoikkunasta. Myös rakennuksen aula vaurioitui pahoin. Palolta säästyneet osat kärsivät savu- ja vesivahinkoja.

Suunnitelmia ja purkaminen

Vantaankosken seurakunta ilmoitti pian tulipalon jälkeen, että se ei tarvitse Kaivokselan kirkon tiloja ja ehdotti kirkon purkamista. Museovirasto ja Ely-keskus eivät hyväksyneet kirkon siipirakennuksen purkua. Lausunnossaan museovirasto ei puoltanut myöskään suunnitellun senioritalon kytkemistä siihen. Museoviraston käytössä olleen kuntotutkimuksen mukaan rakennus olisi kunnostettavissa.
Vantaan seurakuntien yhteinen kirkkovaltuusto päätti kesäkuussa 2011 purkaa kirkon, koska seurakuntayhtymällä ei ole varoja kirkon uudelleenrakentamiseen. Purkupäätöksestä tehtiin valitus, jonka kirkkohallitus hylkäsi tammikuussa 2012.
Vantaan kaupungin ympäristölautakunnan rakennuslupajaosto päätti antaa luvan kirkon purkamiseen joulukuussa 2013.
Kesällä 2014 aloitettu purkaminen päättyi saman vuoden elokuussa. Kirkon erillistä betonista kellotornia ei purettu.
Lushanin kansallispuisto

Lushanin kansallispuisto (myös Lushanin geologinen kansallispuisto) on kansallispuisto Lushanin vuoren alueella Kiinassa Jiangxin maakunnassa. Puisto levittäytyy 500 neliökilometrin alueelle Poyangjärven altaassa.
Lushan on merkittävä kansallinen matkailukohde Kiinassa. Siellä on ainutlaatuisia kvartäärikautisia pystysiirroksia upeiden maisemien joukossa: huippuja, laaksoja, kanjoneita, rotkoja, kivimuodostelmia, luolia ja vesiputouksia. Alueella on myös useita taolaisia, buddhalaisia temppeleitä ja kungfutselaisia maamerkkejä.
Vuonna 1996 puisto otettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Sotades Maroneialainen

Sotades Maroneialainen (muinaiskreikaksi Σωτάδης; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä palindromien kirjoittajista.
Sotades syntyi Maroneiassa Kreetalla. Hän eli Aleksandriassa Ptolemaios II Filadelfoksen aikana (285-246 eaa.). Eräs hänen runoistaan arvosteli sitä, että Ptolemaios oli nainut oman sisarensa Arsinoën. Tämän vuoksi hänet vangittiin. Hän onnistui pakenemaan Kaunoksen saarelle, mutta Ptolemaioksen upseereihin kuulunut Patroklos sai hänet kiinni. Sotades surmattiin ja heitettiin mereen.
Sotades kirjoitti joonian murteella satiirisia runoja, joista käytettiin nimitystä flyakes tai kinaidoi. Hän käytti omaa runomittaansa, joka on nimetty hänen mukaansa sotadiseksi runomitaksi. Siinä runosäe oli etu- ja takaperin sama. Siksi säkeitä on pidetty varhaisimpina tunnettuina palindromeina, ja Sotadesta muodon kehittäjänä.
Sotadeelta on säilynyt vain muutama aitoja katkelmia. Hänen runojensa nimiä olivat muun muassa Adonis, Amazon, Ilias ja Priepos. Stobaioksen kautta säilyneitä katkelmia pidetään yleisesti epäperäisinä. Ennius käänsi eräitä sotadisen tyylin mukaisia runoja latinaksi ja sisälsi ne osaksi satiireitaan sisältänyttä kirjaa nimellä ”Sola”.
Diran Noubar

Diran Noubar (oik. Frederic Diran Noubar Alexanian, s. 5. lokakuuta 1975 Lyon) on ranskalainen elokuvaohjaaja, joka on keskittynyt dokumenttielokuviin.
Noubarin ensimmäinen pitkä dokumentti Armenia, A Country under Blockade (2005) kertoi Turkin laittoman saarron vaikutuksista Armeniaan. Dokumentti esitettiin 2005 Myrtle Beach International Film Festival -tapahtumassa, samoin kuin Jerevanin kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, Golden Apricots -tapahtumassa. Dokumentin kertojaäänenä toimi System of a Down -yhtyeen armenialaistaustainen laulaja Serj Tankian. Noubar sävelsi itse dokumentin teemamusiikin.
Noubarin toinen pitkä dokumentti Over the Madness (2007) kertoo metalliyhtye Paradise Lostin 20-vuotisesta taipaleesta, jonka aikana yhtye on myynyt yli kaksi miljoonaa levyä ja myötävaikuttanut erittäin vahvasti goottimetallin syntyyn. 
Noubar on myös ohjannut musiikkivideon ”Baby”. Kappale on Serj Tankianin ensimmäiseltä sooloalbumilta Elect the Dead.
Noubar omistaa elokuvatuotantoyhtiö Kayane Productionsin sekä itsenäisen levy-yhtiön Antranik Recordsin. Kummatkin yhtiöt sijaitsevat Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Jerry Sanders

Gerald Robert "Jerry" Sanders (s. 14. heinäkuuta 1950) on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa sijaitsevan San Diegon kaupungin entinen pormestari. Hän edustaa Yhdysvaltojen republikaanista puoluetta.

Elämä ja ura

Jerry Sanders syntyi San Pedrossa Kaliforniassa vuonna 1950 ja opiskeli San Diegon yliopistossa. Hän työskenteli poliisin palveluksessa kaikkiaan 26 vuoden ajan (1973–1999) ja valittiin San Diegon pormestariksi 8. marraskuuta 2005.
Ágios Efstrátios

Maantiede

Ágios Efstrátios sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren pohjoisosien keskellä erillään muista saarista. Sen lähin suurempi saari on Límnos pohjoisessa. Etäisyys Límnokselle on noin 17 meripeninkulmaa (noin 31 kilometriä). Pohjoisiin Sporadeihin kuuluva Pipéri sijaitsee länsilounaassa noin 31 meripeninkulman (noin 57 kilometrin) päässä ja Lesbos kaakossa noin 42 meripeninkulman (noin 77 kilometrin) päässä.
Saaren korkein kohta on Simádi (298 metriä).

Nähtävyydet

Saarella on kolme luostaria, Moní Agíou Athanasíou, Moní Karakállou ja Moní Panagías, sekä lukuisia kirkkoja.
Eugenio Brunetta d’Usseaux

Kreivi Eugenio Giulio Maria Brunetta d'Usseaux (14. joulukuuta 1857 Vercelli –8. tammikuuta 1919 Pariisi) oli italialainen aatelismies ja kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuosina 1897–1919.
Brunetta d'Usseaux syntyi ranskalaistaustaiseen perheeseen ja kävi koulunsa Torinossa. Hän harrasti soutua ja ratsastusta ja oli yleisestikin kiinnostunut urheilusta. Brunetta d'Usseaux innostui paroni Pierre de Coubertinin ideasta järjestää nykyaikaiset olympialaiset antiikin olympialaisten hengessä.
Vuonna 1897 Brunetta d'Usseaux'sta tuli kansainvälisen olympiakomitean jäsen. Hän onnistui saamaan Roomalle vuoden 1908 olympialaiset, mutta Italian hallitus luopui kisojen järjestämisestä taloudellisten syihin ja järjestelyvaikeuksiin vedoten. Sen sijaan Lontoo järjesti kisat. 
Vuonna 1908 Brunetta d'Usseaux'sta tuli kansainvälisen olympiakomitean varapuheenjohtaja. Hän yritti saada olympialaisten ohjelmaan talviurheilulajeja ja ehdotti muun muassa erillisen talviurheiluviikon liittämistä Tukholman olympialaisiin 1912. Ruotsalaiset vastustivat ideaa, mutta vuoden 1916 olympialaisten ohjelmaan talviurheiluviikko lisättiin. Kisat kuitenkin peruttiin ensimmäisen maailmansodan vuoksi.
Brunetta d'Usseaux kuoli epäselvissä oloissa Pariisissa vuonna 1919. Viisi vuotta myöhemmin Chamonixissa järjestettiin ensimmäiset talviolympialaiset.
Real Sociedad Canina de España

Real Sociedad Canina de España eli Espanjan kennelliitto on FCI:n jäsen. Se perustettiin nimellä Real Sociedad Central de Fomento de las Razas Caninas en España (R.S.C.F.R.C.E.)  vuonna 1911.
Espanjan kennelliiton hyväksymät rodut, joita FCI ei tunnusta ovat alano español, andalusianpodenco, andalusianrottakoira, baskienpaimenkoira, fuerteventuranpaimenkoira (majorero), garafíanpaimenkoira, leóninpaimenkoira, maneto, navarranseisoja, valencianpodenco ja valencianrottaterrieri.
Keltapeippi

Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen keltapeipin pystyt kukintovarret kasvavat 20–40 senttimetriä korkeiksi. Kukkaversojen lisäksi kasvilla on runsaasti isolehtisiä, kukattomia pintarönsyjä. Varret ovat nelisärmäisiä. Vastakkain olevat lehdet ovat leveänpuikeita, tylppä- tai matalaan herttatyvisiä ja hammaslaitaisia. Ainakin rönsyjen lehdissä esiintyy vaaleita laikkuja. Kukinnon tukilehdet ovat varsilehtien kaltaisia. Keltapeipin kukat ovat melko suuria ja ne sijaitsevat kehässä verson ympärillä. Kukan säteittäinen verhiö on 7–10 mm pitkä, 5–10-suoninen ja sen liuskat ovat 1/4–1/3 torven pituudesta. Kirkkaankeltainen teriö on 15–25 mm pitkä ja selvästi vastakohtainen. Ylähuuli on korkea ja kupera, alahuuli on kolmeliuskainen, sivuliuskat ovat lähes yhtä isoja kuin kolmiomainen, suippo keskiliuska. Emin luotin liuskat ovat lähes tai aivan samanpituisia. Suomessa keltapeippi kukkii alkukesästä touko-kesäkuussa. Hedelmä on nelilohkoinen lohkohedelmä.
Keltapeipistä tunnetaan Pohjoismaissa kahta alalajia: nimialalaji täpläkeltapeippiä (ssp. galeobdolon) sekä kirjokeltapeippiä (ssp. argentatum). Näistä jälkimmäinen on kookkaampi, kapeampilehtisempi ja suurempikukkaisempi. Merkittävin ero on lehtien vaalea kuviointi, joka kirjokeltapeipillä on yhtenäinen kun taas täpläkeltapeipillä laikuttainen.

Levinneisyys

Keltapeippiä tavataan ainoastaan Euroopassa. Luontaisena sen levinneisyysalue ulottuu Pyreneiltä Romaniaan, Länsi-Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle. Länsi-Kaukasuksella on lisäksi muusta levinneisyysalueesta erillinen esiintymä. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Välimerelle lukuun ottamatta Sardiniaa, Sisiliaa sekä Keski- ja Etelä-Kreikkaa. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Skotlantiin, Etelä-Tanskaan ja -Ruotsiin sekä Itämeren etelä- ja itärantoja myöten Viroon saakka. Etelä-Norjassa, Keski-Ruotsissa ja Etelä-Suomessa laji on satunnainen tulokas. Suomessa keltapeippi on harvinainen mutta vakiintunut uustulokas lähinnä Lounais-Suomessa.

Elinympäristö

Keltapeippiä tavataan luontaisena multavissa lehdoissa, kuten Etelä-Ruotsin pyökkimetsissä. Suomessa lajia tavataan viljelyjäänteenä puistoissa, puutarhoissa ja joskus harvinaisena karkulaisena rehevissä metsissä.

Käyttö

Keltapeippiä viljellään myös koristekasvina. Erityisen hyvin se sopii maanpeitekasviksi, koska sen rönsyjen lehdet pysyvät talven yli vihreinä. Puutarhakasvina keltapeippi kasvaa parhaiten puolivarjoisalla paikalla. Alustaksi kasville kelpaa parhaiten syvämultainen maa, mutta se viihtyy myös useilla muilla kasvualustoilla.
Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan Korkeimman neuvoston päätöksellä 24. tammikuuta 1953. Lipussa oli punaisella pohjalla sosialismin keltainen sirppi ja vasara sekä viisisakarainen tähti. Lipun alalaidassa oli punainen raita ja sen yläpuolella kirkkaan sininen raita. Sinisen raidan selitettiin kuvaavan Kazahstanin pilvetöntä taivasta.
Aikaisemmassa, 1940-luvulla käyttöön otetussa lipussa oli punaisella pohjalla sosialismin tunnukset sekä kyrillisin kirjaimin sanat Казак ССР (Kazak SSR) ja Казахская ССР (Kazahskaja SSR). Tätä aiemmassa, vuonna 1937 käyttöön otetussa lipussa oli sosialismin tunnusten ohella punaisella pohjalla latinalaisin kirjaimin sanat QAZAQ SSR ja kyrillisin kirjaimin КАЗАХСКАЯ ССР (KAZAHSKAJA SSR).
Satu Suikkari-Kleven

Satu Suikkari-Kleven on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen suurlähettiläs Thaimaassa Bangkokissa 1. syyskuuta 2016 lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1998. Suikkari-Kleven on valtuutettu toimimaan myös Kambodžassa
Suikkari-Kleven toimi ennen Bangkokiin siirtymistään kansainvälisen oikeuden yksikön päällikkönä ulkoministeriön oikeuspalvelussa. Aikaisemmin hän on työskennellyt muun muassa ulkoministeriön poliittisella osastolla YK:n turvallisuusneuvostotiimin vetäjänä ja ihmisoikeuspolitiikan yksikössä.
Suomen edustustoissa Suikkari-Kleven on palvellut Oslon suurlähetystössä ja YK-edustustossa New Yorkissa. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa Euroopan neuvoston ihmisoikeuskomissaarin toimistossa Strasbourgissa sekä YK:n pakolaisjärjestössä UNHCR:ssä Genevessä ja Afganistanin toimistossa.
Blocco Studentesco

Blocco Studentesco eli BS on italialainen fasistinen vuonna 2006 perustettu valtakunnallinen poliittinen opiskelijajärjestö. Opiskelijablokki on äärioikeistolaisen Casa Poundin nuorisojärjestö. Järjestön puheenjohtaja on Francesco Polacchi.
Pita-Ten

Pita-Ten (jap. ぴたテン) on Koge-Donbon kirjoittama draamakomediallinen mangasarja, jonka pohjalta on tehty myös anime. Sarjan nimi on lyhennys sanoista Pitatto tenshi (jap. ぴたっと天使), jotka merkitsevät ”läheistä enkeliä”. Sarjassa seurataan koulupoika Kotarō Higuchin ja tämän naapuriin muuttavan Misha-enkeliharjoittelijan edesottamuksia Mishan yrittäessä päästä täysinoppineeksi enkeliksi.

Hahmot

Misha Outo enkelityttö joka muutti Kotaroun naapuriin. Misha on ylienerginen ja pöljä, eikä tajua mistään mitään. Mishan tavoite on saada Kotarou onnelliseksi ja tulla oikeaksi enkeliksi. Misha yrittää aina auttaa Kotarouta parhaansa mukaan, mutta tuntuu aina sotkevan asiat...
Kotarō Higuchi Kotarou on äitinsä menettänyt, kuudesluokkalainen poika joka asuu suurimmaksi osaksi yksikseen koska hänen isällään on paljon bisnesasioita. Kotarou opiskelee ahkerasti ja hänen pitäisi keretä tehdä vielä kotityötkin! Mishan tavattuaan hänen koko elämänsä muuttuu...
Shia Hiljainen ja kiltti tyttö jolla on usein mukanaan musta kissa Nyaa. Shia on demoni oppilas vaikka ei haluaisikaan tehdä mitään pahaa kellekään tai millekään. Shia asuu Mishan kanssa samassa asunnossa ja he tuntuvatkin olevan hyviä ystäviä, vaikka heidän pitäisi inhota toisiaan. (enkelit ja demonit ovat vihollisia)
Koboshi Uematsu Koboshi on ollut jo vuosia rakastunut Kotarouhun, muttei uskalla myöntää sitä tälle. Koboshi ei pidä Mishasta, sillä Misha roikkuu jatkuvasti Kotaroussa. Koboshi riitelee usein Takashin kanssa.
Takashi Ayanokoji Takashi on Kotaroun luokkakaveri. Takashia kutsutaan usein Ten-chaniksi. Takashi on hyvä koulussa eikä hänen tarvitse opiskella paljon ja myös tytöt tykkäävät Takashista, eli hän on toisin sanoen "naisten mies". Takashi on ihastunut Shiaan ja myöntää sen myöhemmin tälle.
Hiroshi "Dai-chan" Mitarai Ärsyttävä silmälasipäinen poika. Kotarōn, Koboshin ja Takashin luokalla. Pitää Mishasta. Hänellä on miljonääriperhe, joten hän saa kaiken minkä haluaa. Vihaa Takashia.
Kaoru Mitarai Hiroshin sisko. Pitää Takashista. Suuttuessaan Kaoru on murhanhimoinen ja juoksee ympäriinsä huitoen ruoskan tapaista asetta. Hän on hyvin hullu tapaus.
Sasha Mishan vanhempi sisko ja joskus hieman ylimielinen. Hän pitää siitä kun häntä kutsutaan nimellä "Sacchun". Hän vihaa yli kaiken demoneja. 
Nyaa Shian pieni musta kissa, joka käyttäytyy omituisesti. Nyaa on demoni ja vihaa Sashaa.
Aulikki Plaami

Aulikki Plaami on suomalainen laulaja, meedio ja selvänäkijä, joka aviomiehensä Seppo Plaamin kanssa perusti Yhdysvalloissa Gate of Heaven Chapel -kirkon 1996. Kirkko toimii Suomessa Kaariporttiystävät- ja Kaariportin Kappeli -nimisten yhdistysten kautta.
Plaami sanoo laulavansa transsitilassa jo kuolleiden laulajien äänellä ja tunnettujen kirjailijoiden antamilla lauluteksteillä, kun esittää tunnettujen laulajien kuten Aino Acktén tai Edith Piafin kaltaista musiikkia. Mieslaulajia kuten Elvistä tai Kirkaa kanavoidessaan hän laulaa alarekisterissä. Välijuontojen ajaksi hän muuttuu pieneksi enkelityttö Carmeniksi, terveysasioita neuvovaksi tohtori Fritz Hermanniksi tai kirkkonsa varsinaiseksi henkiseksi johtajaksi, Abbedissa-hahmoksi. Hänen muusikkomiehensä toimii laulujen säestäjänä ja kertoo saavansa sävelmät ”selväkuulona” tai automaattisävellyksinä kuolleilta säveltäjiltä, kuten Chopiniltä tai Sibeliukselta. Plaamit kuitenkin merkitsevät laulujen Teosto-tietoihin tekijöiksi itsensä ja asiantuntijat ihmettelevät, miksei kuolleiden mestarien tyyli ja erikoislaatu ilmene Plaamien sävellyksissä tai sanoituksissa.
Merkonomiksi opiskellut Aulikki Plaami joutui auto-onnettomuuteen 1976 ja tapasi Seppo Plaamin hakiessaan tältä henkiparannusta vammoihinsa. Aulikki Plaami sanoo alkaneensa saada viestejä henkimaailmasta vuonna 1981. Julkiset esiintymiset meediolaulajana hän aloitti 1984. 1990-luvun alussa hän sai hengeltä viestin mahdollisuuksista suuren meren rannalla ja muutti miehensä kanssa eri lähteiden mukaan Luxemburgiin tai Ruotsiin ja Euroopasta edelleen Kaliforniaan 1992 ja Havaijille 1999. Vuonna 1996 he saivat Yhdysvalloissa toimiluvan oman kirkon perustamiseen Kalifornian Newport Beachiin.
Plaamit palasivat Suomeen 2004 ja jatkoivat 1980-luvun loppupuolella aloittamaansa esiintymistoimintaa eri puolilla Eurooppaa.