google/wiki40b huggingface dataset:
Artturi Raula

Artturi Raula (vuoteen 1926 Johannes Artturi Ludvig Virtanen, 13. elokuuta 1893 Maaria – 7. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen mainonnan ja markkinatutkimuksen uranuurtaja, joka perusti Suomen Gallup Oy:n ja toimi 26 vuotta sen toimitusjohtajana 1945–1971.
Artturi Raula pääsi ylioppilaaksi 1914 ja suoritti 1917 filosofian kandidaatin tutkinnon oppiaineinaan englanti, saksa ja venäjä. Venäjän vallankumousta hän seurasi Valtionrautateiden konttoriharjoittelijana Pietarissa. Vuosina 1918–1921 hän matkusteli Suomen Tietotoimiston toimittajana Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Vuodesta 1921 Raula siirtyi liike-elämään ja toimi ensin General Motorsin Suomen-osaston hoitajana Tukholmassa ja sitten Suomen Valtamerentakaisen Kauppayhtiön tehtävissä. Vuonna 1932 Raula siirtyi kumiyhtiö Goodyear Oy:n konttoripäälliköksi ja 1942 mainostoimisto Oy SEK Ab:n apulaisjohtajaksi.
Sotien jälkeen 1945 päätettiin Raulan myötävaikutuksella perustaa Suomeenkin markkinatutkimusyritys Suomen Gallup Oy. Raula nimitettiin sen toimitusjohtajaksi, ja tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1971 saakka. Pian Gallupilla oli jo noin 150 haastattelijaa eri puolilla Suomea ja ensimmäisinä toimeksiantajinaan kansainvälisten yritysten lisäksi Oy Alkoholiliike Ab, SOK ja Yleisradio. Raula toimi 1950-luvulla lyhyesti myös Oy Mainos Taucher Ab:n osastopäällikkönä ja 1952–1972 Sanoma Osakeyhtiön tutkimustehtävissä.
Artturi Raula oli Euroopan markkinatutkijain liiton ESOMARin ja Maailman mielipidetutkijain yhdistyksen Suomen edustaja 1946–1964. Vuonna 1928 oli perustamassa Reklaamimiesten Kerhoa, josta sittemmin on kehittynyt MARK Suomen Markkinointiliitto.

Julkaisuja

Vuonna 1929 Raula suomensi yhdysvaltalaisen Claude Hopkinsin teoksen Elämäni mainosmiehenä vuonna 1930 perustetun Myynti- ja Mainoskoulun oppikirjaksi. Vuonna 1932 syntyi oppikirja Mainonnan perusteet, jota Arvo Litukan uudistamana käytettiin oppikirjana vielä 1960-luvullakin. 1950-luvun alun ASLA-Fulbright-stipendimatkastaan Raula kirjoitti kirjan Miten Amerikassa tehdään ja tutkitaan mainontaa (Taucher 1952). Raula toimi lisäksi Mainostaja-lehden päätoimittajana 1939–1954 ja kirjoitti useita artikkeleita Liiketaito-lehteen ja Helsingin Sanomiin.

Palkintoja

Artturi Raulan saamiin huomionosoituksiin kuuluvat Pohjoismaisen Markkinointiliiton kultamitali 1959 sekä Mainonnan monitaho -palkinto 1969.
Elokuu (yhtye)

Historia

Elokuu-projekti sai alkunsa, kun tuottaja Jonas W. Karlsson soitti Nopsajalalle tuottamaansa omintakeista musiikkia keväällä 2011. Kaksikko alkoi työstää musiikkia yhdessä ja sekoittivat swingiä ja jazzia suomirapiin. Myöhemmin mukaan lisättiin iskelmämusiikin vaikutteita ja Elokuu oli saanut ”cityhumppa”-tyylinsä. Nopsajalka ei aluksi ajatellut tekevänsä kappaleita omaan käyttöönsä, mutta hänen soitettuaan Elokuu-demopätkiä Junolle keikkareissujen yhteydessä innostui kumpikin asiasta yhä enemmän. Junon lähdettyä projektiin mukaan oli Elokuu lopulta syntynyt.
20. tammikuuta 2012 Elokuu julkaisi ensimmäisen singlensä ”Soutaa huopaa” digitaalisesti. Kappale nousi julkaisunsa jälkeen Suomen iTunesin ostetuimmaksi kappaleeksi, oli kolme viikkoa peräkkäin Spotifyn kuunnelluin kappale, nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja kappaleeseen kuvattu musiikkivideo oli Suomen tv-kanavien esitetyin video. ”Soutaa huopaa” oli myös parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla. Yhtyeen toinen single ja musiikkivideo julkaistiin kappaleesta ”Saatilla” 5. huhtikuuta 2012. Se puolestaan nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan 8. sijalle. Kolmas musiikkivideo julkaistiin 10. elokuuta 2012 kappaleesta ”Kullankaivaja”. Elokuun debyyttialbumi Hääväki saapuu julkaistiin 11. huhtikuuta 2012 EMI:n kautta. Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle julkaisuviikollaan.
Elokuun toinen albumi, Pöytä on katettu, julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Se sijoittui kahdeksannelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumin esikoissingle "Tänään lähtee" julkaistiin saman vuoden helmikuussa, ja se nousi Suomen virallisen singlelistan 12. sijalle. Toinen single "Valvoo" julkaistiin kesällä 2013. Kummastakin singlestä on julkaistu myös musiikkivideot.
Yhtye soitti viimeisimmän keikkansa joulukuussa 2013. Nopsajalka on sittemmin ilmoittanut lopettaneensa keikkailun.
Umpimähkä (ohjelma)

Umpimähkä oli Yleisradion vuosina 2003–2004 esitetty televisiosarja, jossa äitien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden naisista) ja isien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden miehistä) kilpailivat siitä, kumpi onnistuu vastaamaan paremmin lasten kysymyksiin. Useimmat kysymykset olivat aikuisten lapsilta kuulemia ja ohjelmaan lähettämiä, jolloin juontaja luki kysymyksen ääneen, mutta pienemmän osan kysymyksistä kysyi lapsi erikseen kuvatussa insertissä. Kun molemmat joukkueet olivat vastanneet, jompikumpi juontaja kertoi perusteellisen vastauksen kysymykseen. Yle kuvaa ohjelmaa sekoitukseksi hauskaa keskusteluohjelmaa, tiedeohjelmaa ja tietokilpailua.
Ohjelmaa juonsivat Antti Korhonen ja Lorenz Backman. Korhosta kutsuttiin ohjelmassa dosentti Korhoseksi ja Backmania dosentti Backmaniksi. Vuonna 2003 kaikki kilpailijat olivat vaihtuvia, mutta vuonna 2004 ohjelmassa oli vakiokilpailijoina Meku Manner ja Jaakko Heinimäki. Ohjelmaa tuotti Broadcasters ja sitä esitettiin Yle TV2 -verkossa.
Umpimähkä oli Venla-palkintoehdokkaana parhaan game show’n sarjassa vuonna 2003.
Modern Drummer

Modern Drummer on Modern Drummer Publicationsin kuukausittain julkaisema rumpuihin ja perkussioon liittyvä aikakauslehti. Ensimmäinen Modern Drummer julkaistiin vuonna 1977 ja täten se on vanhin rumpuihin liittyvä lehti. Modern Drummer sisältää rumpaleiden haastatteluita, tuote-esittelyjä ja tekniikkavinkkejä rumpujen soittamiseen.
Armenialainen brandy

Armenialainen brandy on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa valmistettavaa brandya. Sitä on valmistettu vuodesta 1887. Jeravanissa on kaksi kilpailevaa tehdasta, Ararat ja Noy. Ararat-tehdas valmistaa useita brandymerkkejä. Yhtiön lippulaiva on 20 vuotta tammitynnyrissä kypsytetty Nairi. Ararat-tehtaan omistaa nykyään ranskalainen Pernod Ricard, joka hankki tehtaan oikeudet vuonna 1998. Noy (suomeksi Nooa) on toinen jerevanilainen brandytehdas. Se on armenialaisessa omistuksessa.
Rolls

Historia

Kaikkien aikojen ensimmäinen Rolls oli grillikioski, joka palveli Seinäjoen Kauppakadulla. Yrityksen toinen toimipiste avattiin Seinäjoen Torikeskukseen, minkä jälkeen Rolls laajeni Lapualle, Kauhajoelle ja Kauhavalle. Ensimmäinen Pohjanmaan ulkopuolinen ravintola avattiin Kuusamoon. Vuonna 2012 ketjulla oli yhteensä 72 ravintolaa ja vuonna 2018 rikkoontui sadan ravintolan rajapyykki. Ketjujohtaja Jouko Huumo on arvioinut haastattelussa, että vuosittain avataan keskimäärin 5-10 uutta Rolls-ravintolaa .

Liiketoiminta

Rolls toimii yrittäjävetoisella franchising-periaatteella, pääosin muun liiketoiminnan yhteydessä shop-in-shop-konseptilla. Useimmat ravintolat toimivat esimerkiksi kauppakeskuksessa tai huoltoasemalla. Ketju ei peri yrittäjiltä liittymismaksua tai sopimuksen purkamiseen liittyviä sanktioita.

Tuotteet

Kaikilla ketjun hampurilaisilla on Suomalaisen Työn Liiton myöntämä Avainlippu-tunnus, joka viestii kotimaisesta työstä. Rolls käyttää hampurilaissaan pohjanmaalaisen Ole’s Fast Foodin pihvejä, Snellmanin pekonia, suomalaisia luomukananmunia sekä satokauden salliessa Juvalla kasvatettua ja pakattua salaattia. 
Valikoiman suosituimmat hampurilaiset ovat Mama, Papa ja Baby, joista Mama on koko ketjun myydyin tuote. Kyseiset tuotteet ovat olleet listalla yrityksen alkuajoista lähtien. Grilliruoan ja konseptitarjonnan väliin sijoittuva Rolls on laajentanut viime vuosina valikoimaansa muun muassa gluteenittomilla ja kasvisruokavalioon sopivilla tuotteilla.
Elokuussa 2019 Rollsin Vegan-hampurilainen sijoittui Ilta-Sanomien kasvishampurilaisten makuvertailussa toiselle sijalle.

Promobändi

Rolls-ketjulla on oma promobändi Rock & Rolls Cover Band. Bändi kiertää ketjun ravintoloissa ja markkinointitapahtumissa ympäri Suomen. Yhtyeessä on mukana ketjujohtaja Jouko Huumo ja hallintopäällikkö Tommi Oksanen. Ketjujohtaja Huumo on kertonut haastattelussa, että bändin kanssa kiertäminen on parempi tapa tulla kauppiaiden luokse kuin kravatti tiukalla ja puku päällä . Keikkojen aikana myydään usein myös eurolla juustohampurilaisia, joita on parhaimmillaan myyty 4000 kappaletta yhden päivän aikana .
Paneurooppa-liike

Paneurooppa-liike (alun perin suomeksi Pan-Eurooppa -liike) on Richard Coudenhove-Kalergin ajatuksille perustuva, 1920-luvulla muodostunut liike, jonka tavoitteena oli järjestää Länsi-Eurooppa kristilliseksi valtioliitoksi, jotta se saavuttaisi keskinäisen rauhan ja toisaalta pystyisi taloudellisesti kilpailemaan Neuvostoliiton kanssa. Aatteen keskeisenä perustana oli kristillisen elämänkatsomuksen vastaisten aatteiden kuten ateismin, nihilismin ja konsumerismin karkoittaminen eurooppalaisista yhteiskunnista.

Suomessa

1930-luvun alussa Eino Kaila kannatti Paneurooppa-liikettä.
Paavo Väyrynen on kirjoittanut kommentaarin Coudenhove-Kalergin ajatuksista.
Suomessa paneurooppalaisuutta on käytetty perusteluna niin Euroopan unionin pidättämiseen jäsenvaltioiden välisenä valtioliittona kuin myös eurooppalaisen yhteistyön pidemmälle viemisenä liittovaltioon saakka. 
Turun kauppakorkeakoulun yhteyteen on perustettu Pan-Eurooppa-instituutti.
Elävän kuvan museo

Elävän kuvan museo on Helsingissä sijaitseva Kansallisen audiovisuaalisen instituutin museo, joka keskittyy ensisijaisesti Suomen elokuvakulttuuriin.
Museon yli 10 000 esineen kokoelma kuvaa työtä elokuva-alan eri alueilla. Pääosa kokoelmasta sijoittuu ajallisesti 1930-luvulta nykyhetkeen. Kokoelmaan kuuluu elokuvauksessa, laboroinnissa ja elokuvan esityksessä käytettyjä laitteita, tarpeistoa, pukuja ja paperitavaraa, kuten pääsylippuja ja elokuvajulisteita. Museo kerää myös elokuvaa edeltäneen ajan kuvanesitysperinteeseen kuuluvaa aineistoa, kuten taikalyhtyjä. Kokoelmia kartutetaan lahjoituksilla ja jossain määrin myös ostoin.
Museo sijaitsi Helsingissä Kalasataman taiteilijatalossa, Verkkosaarenkadun kulmassa osoitteessa Vanha talvitie 9, noin 400 m Kalasataman metroasemalta pohjoiseen. Elävän kuvan museo sulki näyttelytilansa Kalasatamassa 4.6.2015.
Avtograf

Avtograf (ven. Aвтограф, engl. 'Autograph') oli venäläinen, alkujaan Neuvostoliitossa perustettu rock-yhtye. Sen tyylilajina on ns. progressiivinen rock. Yhtye levytti vielä 2000-luvulla. Se on ollut eräitä kaikkein ensimmäisistä, laajemmin tunnustusta saavuttaneista neuvostovenäläisistä musiikillisista nuorisoyhtyeistä. Avtografia pidetäänkin alan pioneerina.
Avtograf oli ensimmäinen Neuvostoliiton rock-yhtye, joka menestyi läntisillä musiikkimarkkinoilla. Se osallistui vuonna 1985 pidettyyn Live Aid for Africa -konserttiin Moskovasta käsin ainoana itäeurooppalaisena rockyhtyeenä. Konsertin idea-isä oli Sir Bob Geldof.
Avtograf-yhteen perusti vuonna 1979 Aleksandr "Saša" Sitkovetski. Yhtye hajosi vuonna 1990, mutta muodostettiin uudelleen vuonna 2005.
Arthur Berkut alias Artur V. Mikhejev on vaikuttanut myös muissa yhtyeissä, kuten Aria.
Melamiini

Melamiini elintarvikkeissa

Vuonna 2007 Yhdysvalloissa kuoli 1500 kissaa ja koiraa Kiinassa vehnägluteenista valmistettuun melamiinia sisältäneeseen lemmikkiruokaan. Vuonna 2008 Kiinan elintarvikevirasto löysi melamiinia Marsin valmistamista M&M’s -makeisista ja Snickers-minipatukoista sekä Nestlén valmistamista KitKat-patukoista. Tämän seurauksena tuotteet vedettiin myynnistä Kiinan lisäksi myös Etelä-Koreassa.

Melamiini maitojauheessa Yhdysvalloissa 2008

Melamiinia on löydetty 2008 elintarvikkeista myös Yhdysvalloissa Nestlén ja Bristol-Myers Squibbin äidinmaidonkorvikkeesta.
Ylikersanttikala

Levinneisyys

Ylikersanttikalaa tavataan Atlantin trooppisten osien koralliriutoilla. Indopasifisella merialueella elää sen lähisukulaislaji Abudefduf vaigiensis. Vankeudessa niitä elää ympäri maailmaa, sillä se on suosittu meriakvaariokala.

Ravinto

Ylikersanttikalat syövät levää ja planktoneliöitä: äyriäisiä ja pikkukaloja. Nuoret yksilöt puhdistavat myös levää, loisia ja kuollutta ihoa suurten merikilpikonnien pinnalta. Ne itse välttävät saaliiksi joutumista liikkumalla parvissa.

Lisääntyminen

Kutuaikana koiras puhdistaa palan kalliota roskista ja tälle alustalle naaras laskee munat. Koiras jää vartioimaan mätiä kuoriutumiseen asti ja häätää jokaisen lähelle tulleen olennon.
Dufunan ruuhi

Dufunan ruuhi on noin 8000 vuotta vanha ja sen löysi vuonna 1987 fulbetilainen paimen Nigeriassa, Dufunan kylän liepeiltä, Funen kuvernementissa Yobessa. Löytöpaikka sijaitsee lähellä Komadugu Ganan- jokea, joka laskee Tsanjärveen. Löydös on Afrikan vanhin ruuhi.
Paimenen kaivaessa maahan kaivoa, juottaakseen karjaansa, tapasi hän syvältä savessa puisen rakenteen. Hän kertoi löydöstään kylän päällikölle, joka välitti tiedon eteenpäin. Ruuhen nostoa valvoi nigerialais-saksalainen tutkijaryhmä apunaan paikalliset asukkaat. 
Ruuhi on 8,40 metriä pitkä ja suurimmillaan noin 50 senttimetriä leveä ja korkea. Runko on noin 5 senttimetriä paksu ja se on veistetty "mustaan puuhun", jonka lajia ei pystytty määrittämään. Ruuhen ajoitukset antoivat 7264 ± 55 BP ja 7670 ± 110 BP., mikä sijoittaa sen 6500−6000 eaa. Ruuhi konservoitiin ja sitä säilytetään Damaturun museossa.
Flamingo Music

Flamingon menestyksen alkuvoimat

Flamingon tuotantotiimiin kuuluivat Vexi Salmi ja Kassu Halonen sekä myöhemmin Kisu Jernström. Kolmikko vastasi myös monen menestyshitin teosta. Flamingo-merkillä pyrittiin julkaisemaan trendikästä popmusiikkia. Flamingon ensimmäinen albumijulkaisu on Carolan Sydämeen jäi soimaan blues (1986). Kirkan R.O.C.K. ja Edu Kettusen Lentäjän poika kultalevyjä seurasi Loirin huumorihahmon Jean-Pierre Kuselan albumi Naurava kulkuri, joka myi 92 000 kappaletta. Vuoden 1987 tulokkaan Hectorin Nuku idiootti myi kultaa. Vicky Rosti pääsi vuonna 1987 Eurovision laulukilpailuun kappaleella ”Sata salamaa”.

Flamingo maksaa velkaa

Vuodessa Flamingo sai Suomessa 7,8 prosentin markkinaosuuden. Silti yritys siirtyi velkaisena Naim Sadikilta Vexi Salmen johtoon. Neljässä vuodessa velka puoliintui. Vuonna 1988 Hectorin  Varjot ja lakanat  myi jo 56 000 kappaletta. Vuosien tauon jälkeen Irwiniltä ilmestyi syksyllä 1988 Rentun ruusu, joka nosti kansantaiteilijan uransa suurimpaan suosioon. Albumia myytiin yli 125 000 kappaletta. Näitä suuremmaksi osoittautui Kirka, kun vuoden 1988 Syksyn Sävelen Surun pyyhit silmistäni albumista tuli Suomen siihen mennessä myydyin pitkäsoittolevy 214 196 kappaleen myynnillä.
Loirin joululevystä Sydämeeni joulun teen muodostui kestoklassikko. Kultalevyraja ylittyi vuonna 1989 ja edelleen myyvän levyn myyntiluvut nousivat 177 788 kappaleeseen. Levy on yhdeksänneksi myydyin Suomessa. Kim Lönnholmin albumia Minä olen muistanut myytiin yli 114 000 kappaletta. Kirkan Anna käsi -albumi päätyi yli 111 000 kotiin. Flamingon ja Levytuottajien markkinaosuus nousi kotimaisessa musiikissa 18 prosenttiin.

Hiipuva 1990-luku

Vuonna 1990 Kirka jatkoi 103 000 kappaleen  Ota lähellesi -albumilla ja Hector Yhtenä iltana noin 65 000 kappaleen myynnillä. Tammikuussa 1991 Irwin Goodman menehtyi keikkamatkalla ja edellinen albumi Ai ai ai kun nuori ois nousi  myyntilistoille. Koostettu Viimeiset laulut myi yli 35 000 kappaletta. 1990-luvun uutuutena Samuli Edelmannin menestysalbumi Peggy – Pienestä kii myi yli 86 000 levyä. Vuoden 1992 alun Puolikuun albumi Makeaa myrkkyä kerrytti myyntiä 33 000 kappaletta. Loppuvuoden Nyt loppuu todellisuus -albumia myytiin jo yli 55 000 kappaletta. 
Vaisuna vuonna 1993 levyttivät muun muassa Tony Montana, Markku Aro ja Lea Laven. Vuonna 1994 Kirkakin myi enää parikymmentä tuhatta kappaletta ja Puolikuu 13 000 kappaletta. Flamingon viimeiseksi toimintavuodeksi jäi 1995. Viimeisimpiin albumeihin lukeutuivat Fredin Tuuli kuvia kuljettaa ja Jussi Hakulisen Vieraskirja.

Flamingon tuotanto myydään

Virallisesti Flamingon ja Levytuottajien yritystoiminta ajettiin alas vuonna 1996. Valtaosa katalogista myytiin Warner Music Finland Oy:lle, mutta esimerkiksi Reijo Taipaleen, Kirkan, Kim Lönnholmin ja Samuli Edelmannin oikeudet päätyivät BMG:n kautta Sony Musicille ja Puolikuun sekä Edu Kettusen oikeudet Universal Musicille. Lisäksi osa lasten- ja joululauluja on päätynyt Poptorin omistukseen.
Yhtiölle levyttäneitä artisteja olivat muun muassa Samuli Edelmann, Puolikuu, Vicky Rosti, Hector, Irwin Goodman, Kirka, Vesa-Matti Loiri, Edu Kettunen ja Kai Hyttinen.
Robin Walsh Leamy

Robin Walsh Leamy (s. 27. heinäkuuta 1934 Wellington) on uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Societas Mariaen papiksi 21. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Rarotongan hiippakunnan johtoon Cookinsaarille 9. tammikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Denis George Browne, jota avustivat John Hubert Macey Rodgers ja Petero Mataca.
Leamy erosi tehtävistään Rarotongan piispana 8. marraskuuta 1996, jolloin hän sai nimityksen Aucklandin vihkipiispaksi.
Steevy Chong Hue

Maajoukkueura

Chong Hue valittiin toukokuussa 2013 Maanosaliittojen cupiin osallistuneeseen Tahitin maajoukkueeseen. Hän ratkaisi Oseanian mestaruuden Tahitille vuoden 2012 Oseanian-mestaruuskilpailuiden finaalissa Uutta-Kaledoniaa vastaan ja näin Tahiti pääsi osallistumaan Maanosaliittojen cupiin.
Nicholas Negroponte

Nicholas Negroponte (s. 1943 New York City) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja kolumnisti. Hän on eräs MIT Media Labin perustajista ja sen Chairman Emeritus.
Negroponte oli 1992 perustamassa Wired-lehteä ja ensimmäinen siihen sijoittanut. Hän kirjoitti vuosina 1993–1998 lehteen kolumnia. Negroponte luopui vuonna 2006 MIT Media Labin johtajuudesta organisoidessaan Kannettava tietokone jokaiselle lapselle -järjestöä.
Negroponten isoveli John Negroponte oli Yhdysvaltain kansallisen tiedustelun (DNI) ja CIA:n johtaja 2005–2007. 
Negroponte tunnetaan myös uutisten digitalisoitumisesta kertovasta teoriastaan Daily Me, jota hän käsittelee kirjassaan Digitaalinen todellisuus. Teorian mukaan digitaaliset uutismediat seuraavat lukijan kiinnostuksen kohteita koskien eri uutissisältöjä ja näiden tietojen avulla suosittelee uusia, vastaavanlaisia sisältöjä.
Kuullottaminen

Kuullottaminen eli freesaus on ruoka-aineen kuumentamista ja pehmentämistä vähässä rasvassa siten, että siihen tulee hiukan väriä, mutta niin ettei se ruskistu. Kuullotus tehdään kattilassa, padassa tai paistinpannussa. Sipulit kuullotetaan läpikuultaviksi, jauhot jätetään vaaleiksi ja kasvikset saadaan nopeasti kuumiksi.
Paratiisimonarkki

Levinneisyys

Paratiisimonarkkia tavataan Itä-, Kaakkois- ja Etelä-Aasiassa. Lajin on kuvattu olevan levinneisyysalueellaan pääasiassa yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Parkway Drive

Historia

Parkway Drive perustettiin loppuvuodesta 2002. Se sai nimensä jäsenten kotikaupungissa Byron Bayssä Australiassa sijaitsevasta Parkway Drive -kadusta. Tämän kadun varrella sijaitsi Ben Gordonin vanhempien talo, ”Parkway House” jonka kellarissa yhtye alkoi harjoittelemaan. Yhtyettä alkoi kokoamaan Winston, Ben ja Luke. Mukaan pyydettiin myös Benin tuntema ”Weird metal guy” Jeff Ling. Yhtyeen ensimmäisiin jammeihin kokoontui heidän lisäkseen entinen basisti Brett Versteeg. Kun he alkoivat pohtimaan yhtyeen nimeä, he halusivat tietoisesti välttää metallimusiikin kliseitä kuten, blood, death, black, tears, wings, dying. Kahden kuukauden harjoittelun jälkeen koitti bändin ensimmäinen esiintyminen Byron Bay Youth Activity Centressä. Yleisöä oli paikalla noin 20 henkilöä. Esiintymisen jälkeen heidän puheilleen tuli yksi I Killed Prom Queenin jäsenistä ja ehdotti heille yhteisen albumin äänittämistä. Parkway Driven jäsenillä ei ollut tätä ennen yhtään studiokokemusta, aikaisemmat demot oli äänitetty treenikämpällä neliraiturilla. Ensimmäinen split-albumi I Killed Prom Queenin kanssa julkaistiin yhtyeen oltua kasassa vain muutaman kuukauden. Ensimmäistä albumia seurasi yhtyeen ensimmäinen Australian kiertue. Yhtye on esiintynyt Suomessa yhteensä kuusi kertaa, viimeksi Tuskassa 1. heinäkuuta 2018.
Ambronay

Ambronay on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 2146 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ambronayn pinta-ala on 34 neliökilometriä.
Metsätöpösieppo

Levinneisyys

Metsätöpösieppoa tavataan Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Intervalli (fysiikka)

Intervalli on kahden tapahtuman etäisyys neliulotteisessa aika-avaruudessa. Intervallissa lasketaan niin kahden tapahtuman etäisyys kuin niiden aikavälikin. Suhteellisuusteorian mukaan havaitsija, joka kulkee tietyllä nopeudella v suhteessa tapahtumaan, laskee jonkin tapahtuman etäisyydeksi ja ajaksi eri tuloksen, kuin henkilö, jonka nopeus saman tapahtuman suhteen on 0. Nämä muutokset näkyvät, kun siirrytään havaitsijasta toiseen Lorentzin muunnoksen avulla. Ne eivät kuitenkaan vaikuta intervallin arvoon. Intervalli on aina sama havaitsijan nopeudesta tai paikasta riippumatta. Intervalli s lasketaan alla olevalla kaavalla: tapahtumien etäisyyden r, valonnopeuden c ja tapahtumien aikavälin t avulla. 
 
Intervalli ei ole normaali etäisyyden arvo kuin esimerkiksi metri, koska se voi saada myös negatiivisia arvoja. Intervalli on yksi toimiva tapa todistaa Lorentzin muunnoksen kaavat oikeiksi, koska intervalli ei muutu, kun siirrytään näiden avulla koordinaatistosta (havaitsijasta) toiseen.
Edvin Ingberg

Edvin Viktor Ingberg (12. toukokuuta 1884 Helsinki – toukokuu 1961 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli teatterinäyttelijänä erityisesti Svenska Teaternissa Helsingissä, ja hänellä oli lisäksi useita elokuvarooleja.
Ingberg aloitti uransa vuonna 1902 Folkteaternissa, näytteli vuosina 1905–1913 Turun ruotsalaisessa teatterissa ja vuodesta 1913 alkaen Helsingin Svenska teaternissa.
Ingbergille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1954.
Timo Koponen (suurlähettiläs)

Timo Heikki Koponen (s. 1942) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on ollut ministerineuvos Kööpenhaminassa 1981–1985, toimistopäällikkö ulkoministeriössä 1985–1989, Suomen suurlähettiläs Jakartassa 1989–1992 ja Bukarestissa 1992–1996. Hän on ollut suurlähettiläs myös Reykjavikissä 2000–2004.
Nancy A. Collins

Nancy Averill Collins (s. 1959) on yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Häneltä on suomennettu Bram Stoker -palkittu esikoisromaani Musta yö – tummat lasit (1989).
Angband (tietokonepeli)

Pelaaminen

Pelissä tavoitteena on luoda ja kehittää hahmoa (joka voi olla esimerkiksi hobittimaagi tai örkkisoturi, monet Keski-Maan lajit ovat käytettävissä), laskeutua luolaston sadanteen kerrokseen, tuhota Sauron ja Morgoth ja tuoda maanpinnalle Silmarillion-jalokivi, joka on upotettu rautaiseen kruunuun.
Moriaan verrattuna Angbandia on laajennettu huomattavasti, ja siihen on lisätty paljon elementtejä Tolkienin kirjoista. Angbandissa on enemmän erilaisia hirviöitä, loitsuja, esineitä ja pelaajan valittavissa olevia rotuja. Uusia pelillisiä elementtejä olivat uniikit hirviöt (kuten Smeagol), uniikit esineet eli artefaktit (kuten mahtisormus), hirviöholvit, joista pelaaja voi löytää arvokkaita aarteita mutta voimakkaita hirviöitä, ja pelihahmon oman talon, johon voi tallettaa löydettyjä esineitä. Lisäksi pelin grafiikkaa ja vihollisten vaikeusastetta oli parannettu.

Kehitys ja historia

Angbandin loivat englantilaisen Warwickin yliopiston opiskelijat Alex Cutler ja Andy Astrand. Kehitystyössä heitä auttamassa oli useita ihmisiä ja työn tuloksena syntyi pelin versio 1.0 vuonna 1990. Angbandin lähdekoodin parissa jatkoi Sean Marshin, Geoff Hillin ja Charles Teaguen muodostama ryhmä, joka työsti pelistä version 2.4. Se pyöri ainoastaan Unixilla, mutta pian se käännettiin useille eri järjestelmille. Työtä jatkoi Charles Swiger, joka aikomuksenaan siistiä pelin koodia julkaisi Angbandin version 2.6.2 vuonna 1994. Seuraavana vuonna ylläpitäjäksi siirtynyt Ben Harrison kirjoitti pelin version 2.7.0 suurilta osin uudestaan. Ylläpitäjän häntä seurasi Robert Rühlmann, joka jatkoi vuoteen 2006 Julian Lightonin ottaessa kehitysvastuun. Angbandin nykyinen ylläpitäjä on Andrew Sidwell.