google/wiki40b huggingface dataset:
Union

Historia

Union oli aluksi pääkaupunkiseutulaisten ammattiautoilijoiden omistama. Alkuperäinen nimi oli Bensiinin-Kuluttajain Oy (BK), ja yritys perustettiin vuonna 1931. Josafatin kallioilla 8. kesäkuuta 1931 pidettyyn perustamiskokoukseen osallistui 117 helsinkiläistä taksiautoilijaa. BK valitsi tavarantoimittajakseen Suomalainen Nafta Oy:n, joka toi maahan neuvostoliittolaista bensiiniä. Yhtiön ensimmäinen oma huoltoasema sijaitsi Helsingin keskustassa osoitteessa Heikinkatu 17 (nyk. Mannerheimintie), mutta huoltoasemarakennus jouduttiin purkamaan Postitalon tieltä vuonna 1935. Jo Bensiinin-Kuluttajain Oy:n ensimmäisinä toimintavuosina sen markkinaosuus nousi 17 prosenttiin ja sen huoltoasemia perustettiin Helsingin ulkopuolelle kahdeksaan muuhun kaupunkiin. BK:n tavarantoimittaja Suomalainen Nafta Oy myytiin yhdysvaltalaiselle Gulfille vuonna 1937.
Vuonna 1947 Bensiinin-Kuluttajain Oy:n omistuspohja laajeni, kun pääkaupunkiseudun kuorma-autoilijat tulivat mukaan alun perin taksimiesten omistamaan yhtiöön. Vuonna 1949 sopimuskiistat yhtiölle öljyä toimittaneen Gulfin kanssa kärjistyivät, ja BK joutui luovuttamaan kaikki jakeluasemansa Gulfille. Vuonna 1951 BK:n tavarantoimittajaksi tuli Oy Trustivapaa Bensiini Ab, joka oli siirtynyt neuvostoliittolaiseen omistukseen vuonna 1948. 
Yhtiön nimi vaihdettiin vuonna 1953 Oy Union-Öljy Ab:ksi. Tunnukseksi valittiin punavalkoinen siivekäs öljytippa. Vuoteen 1963 mennessä Unionilla oli jo 162 asemaa, ja öljytipan rinnalle otettiin käyttöön sini-puna-valkoinen tunnus. 1960-luvulla Unionin huoltoasemaverkosto laajeni, ja ensimmäiset elementtiasemat valmistuivat 1964. Ensimmäinen autonpesukone aloitti toimintansa 1965, ja myös ensimmäiset itsepalveluasemat rakennettiin saman vuosikymmenen aikana. Tiettävästi Suomen ensimmäiset itsepalvelumittarit otettiin käyttöön vuonna 1961 Helsingissä Unionin Mannerheimintien huoltoasemalla, joka jouduttiin vuonna 1969 purkamaan hotelli Hesperian tieltä.
Vuonna 1967 Keskusosuusliike Hankkija hankki osake-enemmistön yhtiöstä. Tämän seurauksena Unionin polttoöljytoimitukset kasvoivat yhden vuoden aikana peräti 85 prosenttia, mikä oli pois polttoöljyt Hankkijalle aiemmin toimittaneelta Gulfilta. 1970-luvun alussa huoltoasemia oli ehtinyt kertyä jo kolmisensataa. Tammikuussa 1979 BP:n huoltoasemat liitettiin Unionin verkostoon. Tämän myötä Union nousi maan kolmanneksi suurimmaksi huoltoasemaketjuksi. Lopullisesti Suomen BP fuusioitiin siihen 1983.
Olympiavuonna 1980 aloitettiin Suomen Olympiakomitean tukeminen. Huoltoasemien ilmettä muutettiin, ja osa kahvioista muutettiin Punahilkka-kahvioiksi. 1980-luvulla otettiin myös käyttöön uusi huoltamotyyppi, joissa oli pääpainona automatkaajan palveleminen. Neste osti enemmistön Unionista vuonna 1983.  Syksyllä 1990 Neste nosti omistusosuuttaan 98 prosenttiin. Vuotta myöhemmin Union- ja Finnoil-ketjut yhdistettiin lopulta Neste-ketjuksi.
Grendel

Grendel on varhaiskeskiaikaisessa anglosaksisessa Beowulf-eepoksessa esiintyvä hirviö. Tarun mukaan se sai alkunsa raamatullisesta Kainin suvusta, josta sikisivät "juuttaat ja hiidet, ilkeät peikot sekä jättiläiset." Grendel oli hylkiö, joka oli tuomittu vaeltamaan maan päällä. Se riehui daanien kuninkaan Hrothgarin valtakunnassa tappaen monia, kunnes gööttien päällikkö Beowulf surmasi sen.
Useat kirjallisuuskriitikot ovat tulkinneet Grendelin pakanallisuuden fyysisen ja moraalisen pahuuden henkilöitymäksi. Beowulfin kamppailun on puolestaan nähty symboloivan anglosaksisen Englannin heräävää kristillisyyttä.

Grendelin tarina

Aluksi Grendel piileskeli sumuisella suolla lähellä Hrothgarin hovia, Heorotia. Se kuunteli katkerana juhlista kuuluvaa ilonpitoa. Grendel odotti, että sotilaat joisivat itsensä humalaan oluesta. Äänten hiljentymisestä Grendel päätteli monien olevan juovuksissa, ja se hyökkäsi palatsiin. Se tappoi ja söi 30 ihmistä. Siitä alkoi kaksitoista talvea kestävä kauhun aika. Daanit eivät uskaltaneet palata hoviin.
He myös rukoilivat vanhoja jumaliaan avuksi, mutta tilanne ei helpottunut yhtään.
Kun daanit olivat jo menettäneet toivonsa, saapui gööttien hovista Beowulf, voimamies ja hirviöiden, jatulien, meritursaiden ja näkkien tappaja. Hän purjehti daanien maille 14 miehen kanssa ja tarjoutui tappamaan hirviön. Gööttien miehille raivattiin sali, jossa uroot istuivat lavitsoille ja juomalaskija kaatoi nestettä kirjavasta kannusta, hilpeys valtasi suuren seurueen.
Seuraavana yönä saapui Grendel, hyökkäsi kuninkaan hoviin, "simasaliin", ja söi yhden soturin. Beowulf haastoi sen painiin. Mikään miekka ei peikkoon pystynyt. He painivat pitkään, kunnes Beowulf väänsi Grendelin käden irti, ja hirviö pakeni suolle.
Beowulfin kunniaksi pidetään suuret juhlat, mutta seuraavana yönä Grendelin emo vei kostoksi Hrothgarin suosikkisoturin. Beowulf haettiin kiireesti apuun.
Beowulf lähti seuraamaan sitä lammen rantaan, josta löytyy surmatun soturin Æscheren pää. Beowulf ottaa Hrunting-miekkansa ja lähtee hirviön perään. Miekka ei edelleenkään tehonnut vedenalaisesta hovista tavattuun hirviöön.
Beowulf löysi aseröykkiöstä valtavan muinaisen miekan. Miekalla Beowulf tappoi hirviöemon, leikkasi kuolleen Grendelin pään irti ja vei sen hoviin voitonmerkiksi katkaistun käden viereen. Jatulien miekka suli hirviön verestä, mutta kahva jäi daanien aarteeksi. Beowulf palkittiin runsain aartein, hän palasi kotimaahansa ja hallitsi maataan viisikymmentä talvea.
Kenneth Vermeer

Seurajoukkueura

Vermeer aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Ajaxissa, jossa hän oli alkuvuodet pääosin Maarten Stekelenburgin ja Dennis Gentenaarin varamaalivahtina. Hän kävi lainalla vuonna 2007 Willem II Tilburgissa. Stekelenburgin ja Gentenaarin vaihdettua maisemaa Vermeeristä tuli Hollannin suurseuran ykkösmaalivahti. Hän on pelannut Ajaxin paidassa myös Mestarien liigaa. Vermeer on voittanut Eredivisien mestaruuden neljästi: kausina 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014. Viimeisellä kaudellaan Ajaxissa Vermeer menetti ykkösvahdin paikan Jasper Cillessenille ja kesällä 2014 hän siirtyi Feyenoordiin.

Maajoukkueura

Vermeer on voittanut Hollannin U21-joukkueen kanssa ikäluokkansa Euroopan-mestaruuden kahdesti vuosina 2006 ja 2007. Hän oli myös Hollannin olympiajoukkueessa vuoden 2008 kesäolympialaisissa. Hän teki debyyttinsä Hollannin jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2012 Saksaa vastaan. Hän teki ennätyksen pisimpään nollan pitäneenä Hollannin maajoukkuemaalivahtina pidettyään nollan Saksaa, Viroa ja Romaniaa vastaan. Nollaputki rikkoutui vasta Kiinaa vastaan.
HMS Daring (1893)

Koeajot

Alusta testattiin ensimmäisen kerran 17. tammikuuta 1894 Lower Hopessa, jolloin se suoritti useita koeajoja. Niissä todettiin lukuisia ongelmia, kuten savuhormien kuumenemista ja perän tärinää. Kahdenteentoista koeajoon alukselle asennettiin jäähdyttävä väliseinä konehuoneen kummallekin puolelle sekä jäähdytysmatot savuhormien ympärille, mutta lämpötilaa ei kyetty hallitsemaan. Konehuoneen olosuhteet olivat mahdottomat, mikäli luukut suljettiin, ja jäähdytysmatoilla saavutettiin ainoastaan palovammojen vähenemistä.
Alus teki kulutuskokeet 18. syyskuuta ja ajoi 9,908 solmun nopeudella kaksitoista tuntia yhdellä kattilalla. Se ajoi 37,73 merimailia tonnilla hiiltä.
Se poistettiin palveluksesta 1911 ja myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi.
Jarruvalo

Jarruvalo on punaista valoa taaksepäin lähettävä valaisin. Sen tehtävä on osoittaa milloin ajoneuvo aloittaa jarrutuksen. Jarruvalot vähentävät peräänajon riskiä merkittävästi, koska niiden ansiosta takana oleva kuljettaja havaitsee edelläajavan jarrutuksen nopeammin. Jarruvalojen toiminta on kytketty suoraan jarrupolkimeen, eli jarruvalot palavat aina kun jarrupoljinta painetaan. Käsijarrun kytkeminen ei kuitenkaan aiheuta takajarruvalojen syttymistä. Jarruvalaisimen lampun teho tulee olla vähintään viisi wattia, mutta yleisesti käytetään 21 watin jarruvalopolttimoita, koska jarruvalon on oltava erottuva myös kirkkaassa päivänvalossa. Jarruvalaisimia tulee olla takana vähintään kaksi kappaletta sijoitettuna ajoneuvon molemmin puolin.
Keskijarruvalaisin on punaista valoa taaksepäin näyttävä jarruvalo, joka sijaitsee ajoneuvon takana keskellä ja muita jarruvaloja korkeammalla. Sen tulee toimia samanaikaisesti muiden jarruvalojen kanssa, eikä sitä saa peittää esimerkiksi tummennuskalvolla. Mikäli keskijarruvalo asennetaan takalasin sisäpuolelle, se ei saa heijastaa valoa eteenpäin eikä saa peittää näkyvyyttä taakse häiritsevästi. Keskijarruvalo on pakollinen 01.10.2000 jälkeen käyttöönotetuissa henkilöautoissa ja vapaaehtoinen sitä aiemmin käyttöönotetuissa autoissa.
Keskijarruvalaisimissa käytetään esimerkiksi hehkulamppuja, teholedejä tai neonputkia. Kaikissa on tavoitteena nopea syttyminen ja kirkas valo, joka välittää tiedon jarruttamisesta tehokkaasti takanatulevan ajoneuvon kuljettajalle.
Huomiovaloista erillään olevan keskijarruvalon ansiosta jarrutus havaitaan helpommin esimerkiksi näkyvyyden ollessa huono. Lisäksi jonossa ajettaessa keskijarruvalo näkyy edelläajavien autojen läpi ja yli. Keskijarruvalon on todettu vähentävän peräänajoja.

Jarrujen varoitusvalo

Ajoneuvon mittaristossa on jarrujen varoitusvalo. Sillä on henkilöautoissa kaksi tehtävää: se toimii käsijarrun kytkemisen merkkivalona sekä ilmaisee jarrunesteen liian vähäisen määrän. Kuorma-autossa sama valo varoittaa paineilmajarrujen liian alhaisesta paineesta ja käsijarrun kytkemisestä. Jarrujen varoitusvalo ei toimi samaan aikaan ajoneuvon takajarruvalojen kanssa.
Espanjan Grand Prix 1979

Espanjan Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta 1979 Jaraman radalla Espanjassa. Kilpailun voitti Ligierillä ajanut ranskalainen Patrick Depailler, jolle voitto oli uran toinen ja viimeinen.
Joona Leppälä

Joona Leppälä (s. 4. huhtikuuta 1993) on suomalainen YouTube-persoona, joka tekee videoita nimimerkillä ZoneVD.
Leppälä muutti 2016 vuoden kesällä Rovaniemeltä Jyväskylään. Hänen kotipaikkakuntansa on Ylivieska. Leppälällä on yli 214 000 tilaajaa YouTubessa. Hän aloitti videoiden tekemisen vuonna 2008 ilmaveivausvideoilla ja vloggaamisen vuonna 2013. Vuonna 2009 hän esitti Talent Suomi -ohjelmassa ilmaveivausta ja pääsi finaaliin.

Torviduo-kanava

Vuonna 2016 Leppälä perusti Tuomas Männistön (YouTubessa nimellä Torppe) kanssa yhteisen Torviduo-kanavan. Kanavalle he tekevät pelivideoita monista erilaisista peleistä. Torviduo-kanavalla on yli 38 000 tilaajaa.
Van Partible

Van Partible (oik. Efram Giovanni Bravo Partible, s. 1971 Manila, Filippiinit) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tunnetaan erityisesti luomastaan animaatiosarjasta Johnny Bravo.

Elämäkerta

Partible oli kiinnostunut jo nuorena piirtämisestä ja usein piirteli kuvia sarjakuvakokoelmastaan. Vasta yliopistossa Partible otti piirtämisen vakavasti ja opiskelikin Los Angelesissa Loyola Marymountin yliopistossa animaattoriksi. Tuolloin hän teki ensimmäisen lyhytanimaatioelokuvansa "A Mess O' Blues".

Ura

Valmistuttuaan vuonna 1993 Loyola Marymountin yliopistosta, Partiblella ei ollut vielä portfoliota tai tarvittavaa kokemusta, jota animaatioyhtiöt vaativat. Usein kuukausien ajan hän työskenteli paikallisella ala-asteella. Seitsemän kuukautta myöhemmin Partible kuuli Hanna-Barbera -yhtiön vuosittain pitämästä tilaisuudesta, jossa kuka tahansa voi tuoda seitsemän minuutin mittaisen animaation näytteille. Satojen hakijoiden joukosta Partible valittiin tekemään näyttämästään sarjasta kokonainen animaatiosarja 13. jakson verran. Näin Johnny Bravo sai syntynsä.
Partiblen tavoitteena oli tehdä tyyliltään vanhanaikaisen Hanna-Barbera piirretyn. Hän sai apua useilta kokeneimmilta animaattoreilta ja jopa itse Joseph Barbera oli suunnittelussa mukana.
Hänen uusin animaatiosarjansa on Disney Channelilla esitetty Shorty McShorts' Shorts, joka sai Annie ehdokkuuden vuonna 2007. Nykyisin Partible opettaa työnsä ohella animointia Loyola Marymountissa.
Sahalininhusky

Ulkomuoto

Tämä rotu on pystykorva, joka on sukua japaninpystykorvalle ja akitalle. Säkäkorkeus vaihtelee 56-66 cm:n ja paino 30-40 kg:n välillä.
Korvat ovat pienet ja terävät, toisinaan hieman eteenpäin taittuneet tai riippuvat. Tämän rodun väri vaihtelee paljon, mukaan lukien kuparinpunaisen ja mustan. Karvapeite on hienoa ja tuuheaa ja pohjavilla erittäin tiheää. Se muistuttaa grönlanninkoiran karvaa.

Alkuperä

Nimitys karafuto-ken tulee Karafutosta, Sahalinin japanilaisesta nimestä ja koiraa tarkoittavasta sanasta ken. Tämä siis todistaa rodun maantieteellisen alkuperän. Tätä rotua käytetään nykyisin harvoin; sen vuoksi Japanissa on jäljellä vain muutama kasvattaja.

Tutkimusretki Etelämantereella

Tämän rodun väitetään tulleen kuuluisaksi japanilaisten vuoden 1958 huono-onnisesta tutkimusretkestä Etelämantereelle. Sinne jouduttiin jättämään hätäevakuoinnin seurauksena 15 rekikoiraa. Tutkijat uskoivat apuryhmän saapuvan muutaman päivän kuluessa, joten he jättivät koirat ulos ketjuihin pienen ruokavaraston kanssa. Sää kuitenkin kääntyi huonoksi eikä ryhmä koskaan saavuttanut päämääräänsä.
Lähes vuotta myöhemmin uusi retkikunta saapui paikalle ja huomasi, että koirista kaksi, Taro ja Jiro, olivat selviytyneet, ja niistä tuli saman tien sankareita. Taro vietiin takaisin Sapporoon ja se eli Hokkaidon yliopistolla kunnes kuoli vuonna 1970. Sen jälkeen se täytettiin ja laitettiin näytteille yliopiston museoon. Jiro kuoli Etelämantereella vuonna 1960 luonnollisista syistä, ja sen jäännöksiä säilytetään Japanin luonnontieteellisessä museossa Ueno Parkissa.
Rotu saavutti suosiota vuonna 1983 valmistetun elokuvan, Tarosta ja Jirosta kertovan Nankyoku Monogatarin, myötä. Vuonna 2006 tehty toinen elokuva Eight Below, kertoi fiktionaalisen version tapahtumista, mutta ei viitannut rotuun. Sen sijaan elokuvassa esiintyy vain kahdeksan koiraa: kaksi alaskanmalamuuttia ja kuusi siperianhuskyä.
Akashi (1938)

Valmistus

Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1934 hankintoja. Sen köli laskettiin 18. tammikuuta 1937 ja alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1938. Alus otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1939.

Palvelus

Alus upposi ilmahyökkäyksessä 30. maaliskuuta 1944 Palaulla. Se poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta.
Metropolitan Community Church

Metropolitan Community Church (MCC) on maailman ensimmäinen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille suunnattu kirkollinen ryhmä. Se aloitti toimintansa Kaliforniassa syksyllä 1968. Sen perustaja Troy D. Perry oli aiemmin ollut helluntailainen pastori, mutta hänen uransa oli päättynyt 1960-luvun alussa homoseksuaalisuuden johdosta.
Kirkkokunnan toiminta on laajentunut eri puolille maailmaa. Kirkko on toiminut samaa sukupuolta olevien avioliittojen tunnustamisen puolesta. Muut opit ovat kuitenkin enimmäkseen lähellä perinteistä kristinuskoa. Vuonna 1991 Metropolitan Community Church sai tarkkailijajäsenen aseman Kirkkojen maailmanneuvostossa.
DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali

DocPoint on Helsingissä järjestettävä elokuvafestivaali, joka keskittyy dokumenttielokuviin. Se on yksi Pohjoismaiden suurimmista dokumenteille omistetuista tapahtumista.
Festivaalin järjestää vuosittain tammikuussa DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaaliyhdistys ry. DocPoint esittelee uusia kotimaisia ja kansainvälisiä dokumenttielokuvia, klassikoita ja erityisesti lapsille suunnatun dokumenttisarjan. Lisäksi järjestetään seminaareja, luentoja, konsertteja sekä elokuva-alan opiskelijoille ja ammattilaisille suunnattu koulutustilaisuus Masterclass.

Järjestäjä

Järjestävä yhdistys on perustettu vuonna 2001. Yhdistyksen tavoitteena on vahvistaa, syventää ja monipuolistaa dokumenttielokuvan asemaa ja sen tuntemusta Suomessa.
Festivaalia johtaa taiteellinen johtaja yhdessä toiminnanjohtajan kanssa. Taiteellisena johtajana on ollut vuosina 2001–2004 Arto Halonen, 2004–2007 Kristina Schulgin, vuonna 2008 Virpi Suutari, vuosina 2008-2011 Erkko Lyytinen, vuosina 2011-2013 Erja Dammert, vuosina 2013–2016 Ulla Simonen ja vuodesta 2016 lähtien Iris Olsson.

Palkinnot

DocPointin yhteydessä jaetaan dokumenttien tekijöille tunnustuksia. Aho & Soldan -elämätyöpalkinto on tarkoitettu ansioituneelle suomalaiselle dokumenttielokuvaohjaajalle, ja se on myönnettu vuodesta 2002 lähtien. Apollo-palkinto jaetaan suomalaista dokumenttielokuvaa merkittävästi edistäneelle ja sen parissa erityisesti ansioituneelle henkilölle tai yhteisölle. Se on myönnetty vuodesta 2006 lähtien.
Marjanpoimuri

Marjanpoimuri (myös marjapoimuri tai poimuri) on työväline, jota käytetään helpottamaan metsämarjojen, erityisesti mustikan ja puolukan, poimintaa. Perinteinen marjanpoimuri on valmistettu ohuesta pelti- tai muovilevystä ritiläpohjaiseksi laatikoksi, jonka päällä on kädensija. Laatikon avoimessa päässä pohjaritilä jatkuu harvana kampana, jonka yläpuolisesta kapeasta aukosta marjat putoavat poimuriin, kun sitä kallistetaan. Kun poimuria liikutellaan marjanvarvuissa, marjat irtoavat, ja kun poimuria kallistetaan taaksepäin, marjat putoavat poimurin säiliöön. Samalla lehtiä ja roskia putoaa ritiläpohjan läpi, mutta niitä jää myös yleensä marjojen sekaan. Siksi poimurilla poimitut marjat vaativat enemmän perkaamista kuin käsin poimitut.
Uudenaikaisemmissa poimureissa voi olla pitkä varsi, jolloin poimija voi käyttää poimuria kumartumatta.
Poimureita voi olla myös kokoontaitettavina, jolloin poimurin voi ottaa mukaan esimerkiksi koiraa kävelytettäessä tai tunturivaellukselle. Tällaiset poimurit ovat pienempiä, ja ne voidaan kiinnittää esimerkiksi vyöhön tai reppuun.
Leo Puustinen

Leo Armas Puustinen (s. 1951 Nilsiä) on suomalainen upseeri ja eversti evp, joka toimi mm. Kuopion sotilasläänin komentajana 1. elokuuta 2002 – 31. joulukuuta 2006.
Hän on käynyt Kadettikoulun valmistuen vuonna 1974 huoltolinjalta.
Puustinen toimi vuodesta 2009 Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan puheenjohtajana. Hän erosi kaupunginvaltuutetun tehtävästä syksyllä 2010 muutettuaan toiselle paikkakunnalle. Hän kuului Kokoomuksen valtuustoryhmään.
Puustinen on toiminut myös Sotainvalidien Veljesliiton Pohjois-Savon piirin puheenjohtajana sekä jäsenenä Kuopion Osuuspankin hallintoneuvostossa (2004–2009) ja Suomi-yhtiön (Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi) edustajistossa 2009–2012.
Lekyytti

Lekyytti (muinaiskreikaksi λήκυθος, lekythos) on antiikin Kreikassa käytetty pitkänomainen, suiposti alaspäin kapeneva kapeakaulainen ruukku, joka on tarkoitettu öljyn säilyttämiseen. Kuppimaisen suuosan terävä sisäreuna esti öljyn läikkymisen.
Lekyytin matalasta jalasta lähtevä vartalo on hoikka, ja siinä on yksi pysty kädensija kiinni kapeassa kaulassa. Useimmiten lekyytti on maalattu käyttäen valkopohjatekniikkaa.
Lekyytti täytettiin öljyllä jumalille uhrattaessa ja asetettiin vainajan haudalle. Sitä löytyy haudoista myös siksi, että sitä käytettiin naimattomien miesten ruumiiden voitelussa.
Reporiipi (Pello)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lankojärven alueella (67.94), jonka Lankojärven lähialueeseen (67.941) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152 metriä mpy.
Klooritetrasykliini

Ominaisuudet, historia ja käyttö

Klooritetrasykliini on huoneenlämpötilassa kirkaankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hieman etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Klooritetrasykliini ei liukene dietyylieetteriin. Yhdiste voi hajota valon vaikutuksesta. Klooritetrasykliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on -275.
Ensimmäisen kerran klooritetrasykliinin eristi B. M. Duggar vuonna 1945 Streptomyces aureofaciens-kannasta ja se on ensimmäinen eristetty tetrasykliineihin kuuluva yhdiste. Yhdisteen rakenteen selvitti Robert Burns Woodward ryhmineen vuonna 1952. Klooritetrasykliinin biotekninen tuotanto laajassa mittakaavassa alkoi 1948. Nykyäänkin yhdistettä valmistetaan bioteknisesti S. aureofaciens-sädesienen avulla. 
Klooritetrasykliinin antibioottiset vaikutukset perustuvat muiden tetrasykliinien tavoin siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin ja estää bakteerien proteiinisynteesin. Aine on laajakirjoinen antibiootti ja se tehoaa grampositiivisiin bakteereihin, mykoplasmaan ja eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Monet gramnegatiivisista bakteereista ovat klooritetrasykliinille resistenttejä. Nykyään klooritetrasykliiniä käytetään ihmislääketieteessä lähinnä silmä- ja ihotulehdusten hoitoon.Eläinlääketieteessä klooritetrasykliiniä käytetään sikojen, lehmien, hevosten ja lampaiden bakteeritautien hoitamiseen ja ehkäisyyn ja sitä voidaan lisätä muun muassa eläinten rehuun.
Carltonin piirikunta

Carltonin piirikunta sijaitsee Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltion itäosassa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa siellä oli 35 386 asukasta. Osa Fond du Lacin intiaanireservaatista sijaitsee piirikunnan alueella. Piirikunta perustettiin 23. toukokuuta 1857 ja on saanut nimensä Reuben B. Carltonin, yhden alueen ensimmäisistä siirtolaisista, mukaan.
Taistelu Rhodoksesta

Juoni

Ateenalainen sotasankari Darius saapuu rentoutumaan Rodokselle, jonka satamaan on juuri pystetty Rodoksen kolossi. Kuningas Kserkseen tyrannia on synnyttänyt saarelle kapinaliikkeen, ja kuninkaan neuvonantaja Thar suunnittelee vallankaappausta foinikialaisten avulla. Darius tavoittelee kolossin suunnittelijan Khareen tytärtä Dialaa, joka on mukana Tharin juonessa. Peliokleen johtamat kapinalliset pyytävät apua Dariukselta, joka joutuu mukaan saaren levottomuuksiin. Samalla hän tutustuu kapinapäälliköiden sisareen Mirteen. Darius pyytää apua petolliselta Dialalta ja joutuu vangituksi kolossin sisään. Foinikialaisten ryhtyessä valtaamaan saarta kapinalliset hyökkäävät kolossia vastaan, joka tuhoutuu maanjäristyksessä. Kapinalliset pakenevat kaupungista ja Darius ja Mirte saavat toisensa.

Tuotanto ja teemat

Taistelu Rhodoksesta on Sergio Leonen ensimmäinen virallinen ohjaustyö. Sitä ennen hän oli saattanut loppuun Mario Bonnardin aloittaman Pompeijin viimeiset päivät (1959) ja toiminut amerikkalaisten elokuvantekijöiden apuohjaajana. Elokuva on kuvattu Supertotalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Espanjassa ja Rooman Cinecittàn studioilla. Rodoksen satamana toimii Laredo Biskajanlahden rannalla. Muita kuvauspaikkoja ovat Manzanares el Realin kalliomuodostelmat Madridin pohjoispuolella sekä Ciudad Encantadan sienimäiset kalliot Cuencassa. Välimerta esittää Santillanan tekojärvi. Elokuvassa on paljon väkivaltaisia taistelu- ja kidutuskohtauksia sekä ratsastusjaksoja, jotka viittaavat Leonen tuleviin spagettiwesterneihin.
Leonen elokuvaa pidetään yhtenä peplum-tyylilajin merkkiteoksista. Se on värikäs spektaakkeli, joka on täynnä toimintaa, näyttäviä lavasteita ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Elokuvan puutteita ovat sen liiallinen pituus ja heikko käsikirjoitus.
Elokuvan teemat on osittain lainattu Alfred Hitchcockin Vaarallisesta romanssista (1959). Niistä keskeisin on Rodoksen kolossin ilmentämä ihmiskunnan suuruudenhulluus, johon liittyy fasismin ja autoritarismin kritiikkiä. Toisaalta myöskään elokuvan kapinalliset eivät kykene minkäänlaiseen kansaa hyödyttävään toimintaan, vaan ainoastaan luonnonvoimat pystyvät aiheuttamaan vallankumouksen. Rory Calhounin esittämä parodinen sankari Darius edustaa hyväntahtoista, mutta tietämätöntä ja naivia amerikkalaisuutta, jonka odotetaan ulkopuolisena korjaavan toisten aiheuttamat sotkut. Calhounin ”väsynyt välinpitämättömyys” toimi myöhemmin Clint Eastwoodin henkilöhahmojen esikuvana Leonen westerneissä.

DVD-julkaisut

Elokuvan 14 minuutilla lyhennetty amerikkalainen versio on saatavilla Warner Brothersin hyvälaatuisena DVD:nä. Se on julkaistu alkukielillä Italiassa ja Ranskassa.
Edgar Winter

Ringo Starr & His All-Starr Band

Edgar Winter kuului Beatles-lyömäsoitinmuusikko Ringo Starrin Ringo Starr & His All-Starr Bandin kokoonpanoon 2008–2011. Winter soitti kosketinsoittimia ja saksofonia sekä lauloi. 
Yhtye teki levytyksen nimeltä Live at the Greek Theatre 2008, jossa on mukana myös Edgar Winterin menestyskappale ”Freeride”.