6. SS-vuoristodivisioona Nord

SS-taisteluryhmä Nordin muodostaminen

Alkuvuodesta 1941 useita asepalvelusiässä olleista Allgemeine SS:n jäsenistä koottuja SS-Totenkopf-rykmenttejä (saks. Totenkopfstandarten) siirrettiin Norjaan miehitystehtäviin. Helmikuussa 1941 SS-taisteluryhmä Nord muodostettiin pääosin SS-Totenkopf-rykmenteistä 6 ja 7 (loppukesästä 1941 taisteluryhmään liitettiin tilapäisesti myös rykmentti 9). Toukokuun loppuun asti yksikkö vartioi Norjan rannikkoa Kirkenesin ja Vardøn alueella, kunnes kesäkuun alussa se liitettiin pohjoiseen armeijaryhmään, Saksan XXXVI armeijakunnan alaisuuteen. SS-Nordin komentajaksi SS-Brigadeführer Herrmannin tilalle vaihtui samanarvoinen Karl-Maria Demelhuber. 
Pian vaihdoksen jälkeen Herrmann vetosi esikuntaan, että yksikkö kaipaisi 2–3 kuukauden verran taisteluharjoitusta. XXXVI armeijakunnan komentaja ratsuväenkenraali Hans Feige piti harjoituksia tarpeettomina ja vakuutti Herrmannille, että taisteluryhmän ”korkea moraali ja luja päättäväisyys” korvaisivat miesten puutteet taistelutaidoissa. 
Motorisoitu divisioona siirtyi Norjan Kirkkoniemestä Suomen rajan yli 7. kesäkuuta 1941. 8 000–9 000 miehen vahvuisen divisioonan ajoneuvokolonnan ohimarssi kesti kymmenen tuntia. Divisioona marssi  Jäämerentietä pitkin Vuotson ja Sodankylän kautta Rovaniemelle, jonne se saapui 10. kesäkuuta. Rovaniemen alueelle oli ryhmitettynä kaikkiaan runsaat 40 000 saksalaissotilasta, jotka siirtyivät 18. kesäkuuta kohti Sallaa ja Neuvostoliiton vastaista rajaa osana Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon.

Asemasota

Joulukuun 1941 ja syyskuun 1944 välisenä aikana divisioona asettui asemasotaan Kiestingin ja Louhen välisen tien varrelle. Sen yksiköt tekivät kaukopartiomatkoja ja iskuja Neuvostoliiton asemiin. Divisioona puolustautui myös useita hyökkäyksiä vastaan.
Kesäkuussa 1942 divisioonasta tehtiin 6. SS-vuoristodivisioona. Syyskuussa tanskalainen upseeri Gust Jonassen aloitti eliittikomppanian, SS-vapaaehtoishiihtokomppania Norjan (saks. SS-Freiwilligen-Schikompanie Norwegen) kokoamisen. Komppanian muodostivat norjalaiset, ruotsalaiset ja tanskalaiset sotilaat ja sitä käytettiin sissitehtävissä, kuten väijytyksissä ja kaukopartioissa helmikuusta 1943 alkaen. 
Saman vuoden heinäkuussa komppanian päällikkö Gust Jonassen kaatui taistelussa, mutta tammikuussa 1944 hiihtoyksiköstä tehtiin pataljoona. Aikaisemmin 1943 lokakuussa yksikköön oli liitetty norjalaisista koottu Norjalainen poliisikomppania 2. Maalis–huhtikuussa 1944 poliisikomppania siirrettiin muualle, mutta hiihtopataljoonaan liitettiin uusi 150-miehinen täydennysyksikkö.

Sodan loppuvaiheet

Kesäkuussa 1944 Neuvostoliitto hyökkäsi voimalla. Norjalaiset vapaaehtoiset kokivat suuria tappioita, 300 miehestä 135 kaatui. Jäljellä olevat norjalaiset siirrettiin motorisoituun SS-poliisikrenatööripataljoonaan 506. Samaan aikaan kun Suomi solmi erillisrauhan Neuvostoliiton kanssa, divisioona toimi takavartiona vetäytyvälle Saksan 20. vuoristoarmeijalle. Lapin sodan ajan divisioona vetäytyi 1 600 kilometrin matkan kohti Suomen ja Norjan rajaa käyden välillä viivytystaisteluita suomalaisten joukkojen kanssa. 
Joulukuussa 1944 divisioona ylitti rajan Norjan Mo i Ranassa, josta se siirrettiin junalla etelään. Ylitettyään Skagerrakin laivastosaattueessa divisioona saapui Tanskaan, jossa se uudelleenvarustettiin ja siirrettiin edelleen Kaakkois-Ranskaan. Siellä se ehti osallistua operaatio Nordwindiin, viimeiseen Saksan hyökkäykseen länsirintamalla. 6. SS-vuoristodivisioona Nord ei ehtinyt vaikuttaa operaation lopputulokseen, mutta yksi rykmenteistä onnistui tuhoamaan viisi yhdysvaltalaista komppaniaa Reipertswilleristä pohjoiseen.
Sodan viimeisinä kuukausina divisioona taisteli Vogeeseilla ja Saarin ja Moselin jokien ympäristössä, kunnes huhtikuussa vetäytyi Wormsin ja Boppardin kautta Reinin yli aina Baijeriin saakka, jossa se antautui yhdysvaltalaisille joukoille.