google/wiki40b huggingface dataset:
Shaun Donovan

Elämä ja ura

Donovan syntyi New Yorkissa. Hän valmistui kandidaatiksi Harvardin yliopistosta 1987.  Sittemmin hän on opiskellut Harvardin yliopistossa maisteriksi tutkinnon pääaineena liikkeenjohto ja valmistui vuonna 1995. Lisäksi hän suoritti 1995 Harvardissa myös toisen maisterin tutkinnon pääaineena arkkitehtuuri.
Valmistuttuaan Donovan työskenteli kiinteistöalalla. Hän lainoitti pienimuotoisia ja voittoa tavoittelemattomia kiinteistöhankkeita ja hoiti edullisia kiinteistöjen kehittämisprojekteja. Hän toimi myös arkkitehtina New Yorkissa ja Italiassa. 
Donovan toimi vuosina 1995-1998 New Yorkin kiinteistöviraston palveluksessa. Hän vastasi pääasiassa väestön asuttamiseen liittyvistä kysymyksistä. Vuonna 1998 presidentti Bill Clinton nimitti hänet valtion asuntoministeriöön virkamieheksi.  Maaliskuussa 2000 hänestä tuli ministeriön asuntoasiain alivaltiosihteeri.  Hänen vastuualueeseensa sisältyivät erityisesti vähävaraisen väestönosan asuntoasiat. Hän ehti hoitaa noin 2 miljoonan perheen asuttamisen. Tämän tehtävän hän jätti maaliskuussa 2001.
Sittemmin Donovan on vuosina 2001–2002 toiminut vierailevana luennoitsijana New Yorkin yliopistossa. Hän teki samanaikaisesti tutkimusta valtion tukemasta asumisesta. Yliopistosta hän siirtyi 2002 sijoitusyhtiö Prudential Mortgage Capital Co:n toimitusjohtajaksi. Yhtiön toimialaan kuuluivat rakennuslainat. Yhtiö hoiti esimerkiksi sittemmin konkurssin tehneen rahoituslaitos Fannie Maen lainoja sekä liittovaltion asuntoviraston rahaliikennettä. 
Donovan nimitettiin 2004 New Yorkin kaupungin kiinteistöviraston päälliköksi. Hän vastasi kaupungin kehittämisestä ja rakennussuojelusta. Tässä virassa hän aloitti vuoteen 2013 kestävän 7,5 miljardin dollarin arvoisen hankkeen asuntojen rakentamiseksi 500 000 pieni- ja keskituloiselle ihmiselle. Donovan keskittyi erityisesti pienten rakennusyrittäjien tukemiseen. Hänen aloitteestaan luotiin 200 miljoonan dollarin suuruinen rahasto, josta voittoa tuottamattomat kiinteistöyritykset ja pienurakoitsijat voivat hakea tukea tontin hankkimiseen.
Vuonna 2008 Donovan jäi virkavapaalle, koska toimi vuoden 2008 presidentinvaaleissa avustajana Obaman kampanjassa.
Shaun Donovanista tuli 2009 järjestyksessään 15. Yhdysvaltain asuntoasioista ja kaupunkikehityksestä vastaava ministeri eli asuntoministeri. Presidentti Barack Obama nimitti hänet virkaansa ja senaatti hyväksyi hänen nimityksensä 22. tammikuuta 2009. Virkavalansa hän vannoi 26. tammikuuta. Ministerinä Donovan ajoi erityisesti alueellista kehittämistä ja liikennesuunnittelua. Tavoitteena oli työllisyyden lisääminen. Hankkeissa korostui erityisesti paikallisten toimijoiden aktivoiminen. 
Toukokuussa 2014 presidentti Obama nimitti Donovanin liittovaltion hallinto- ja budjettitoimiston johtajaksi. Senaatti hyväksyi Donovanin nimityksen heinäkuussa 2014 äänin 75-22. Hän vannoi virkavalansa ja aloitti budjettitoimiston johtajana 5. elokuuta 2014. Hänen seuraajakseen ministerinä nimitettiin Julián Castro.
Pyhä Agatha

Pyhä Agatha on kristitty marttyyri, joka syntyi Sisiliassa joko Cataniassa tai Palermossa, ja tapettiin noin vuonna 250 Cataniassa. Hän on Catanian suojeluspyhimys.
Tarinan mukaan roomalainen hallitsija rakastui Agathaan, mutta koska Agatha ei pitänyt hänestä, alkoi hallitsija vainota häntä hänen kristinuskonsa takia. Agathan rinnat hakattiin pois, mutta ne kasvoivat ihmeen kautta uudelleen. Agatha esitetään usein kantamassa leikattuja rintojaan vadilla. Rintojen muodon vuoksi häntä on pidetty kellontekijöiden suojeluspyhimyksenä. Viime aikoina hänet on nostettu myös rintasyöpäpotilaiden suojeluspyhimykseksi.
Hallitsija raivostui Agathalle käyneestä ihmeestä entistäkin enemmän, ja Agatha tuomittiin poltettavaksi roviolla. Hän kuitenkin pelastui tuomioltaan maanjäristyksen vuoksi. Myöhemmin hän kuoli vankilassa.
Agathaa pidetään myös Maltan suojeluspyhimyksenä, sillä hänen esirukouksensa kerrotaan pelastaneen Maltan turkkilaisten maahanhyökkäykseltä vuonna 1551. Hänen muistopäiväänsä vietetään 5. helmikuuta, jolloin katoliset nunnat leipovat rinnan muotoisia pullia pyhimyksen muistoksi.
Ferjani Sassi

Seurajoukkueura

Sassi aloitti ammattilaisuransa CS Sfaxienissa kaudella 2010–2011, siirryttyään nuorten joukkueesta edustukseen tammikuussa 2011. Hän pelasi avauskaudellaan kaksi ottelua ja onnistui heti kerran maalinteossa. Sassin toinen kausi oli menestyksekkäämpi pelattuaan 23 sarjaottelua tehden myös niissä yhden maalin. Sfaxien sijoittui edelliskauden tapaan Tunisian pääsarjassa kolmanneksi. Kolmannella kaudellaan 2012–2013 Sassi juhli kauden päätteeksi Tunisian mestaruutta. Hän pelasi tällä kertaa 18 sarjaottelua tehden niissä kolme maalia. Lisäksi Sassi oli voittamassa CAF Confederation Cupin mestaruutta, kun Sfaxien voitti loppuottelussa TP Mazemben. Kaudella 2013–2014 Sassi huomattavasti enemmän otteluita Tunisian pääsarjassa 29 ottelun verran. Myös maalinteossa hän onnistui viidesti, kun Sfaxien sijoittui kolmanneksi Tunisian pääsarjassa. Kaudella 2014–2015 Sassi pelasi kauden ensimmäisen puoliskon, jossa hän oli mukana yhdeksän ottelun verran. Hän kuitenkin siirtyi tammikuussa 2015 Ranskaan.

FC Metz

Sassi siirtyi FC Metzin riveihin tammikuussa 2015 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Ligue 1:ssä 15. helmikuuta 2015 EA Guingampia vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden aikana 13 sarjaottelua ja teki ainoan maalinsa vierasottelussa Bordeaux'ta vastaan, joka päättyi 1–1. Metz kuitenkin putosi kauden päätteeksi Ligue 2:een jäätyään sijalle 19. Kaudella 2015–2016 Sassi pelasi 26 sarjaottelua Ligue 2:ssa, kun Metz sijoittui kolmanneksi.

Esperance

Sassi palasi takaisin Tunisiaan heinäkuussa 2016 tällä kertaa Espérancen riveihin.

Maajoukkueura

Sassi pelasi ensimmäisen maaottelunsa 8. kesäkuuta 2013 MM-karsintaottelussa Sierra Leonea vastaan.
Sassi pelasi ensimmäiset arvokisansa 2015 Afrikanmestaruuskilpailuissa, jossa turnaus päättyi puolivälieriin.
Kesäkuussa 2018 Sassi valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän onnistui maalinteossa avausottelussa Englantia vastaan rangaistuspotkusta.
Mana Poolsin kansallispuisto

Mana Poolsin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Zimbabwessa, eteläisessä Afrikassa. Se sijaitsee Sambesi-joen varrella, missä tulvat muuttavat vuosittain niittymaan mataliksi järviksi ja lammikoiksi. Kun tulvalammikot kuivuvat hitaasti kuivan kauden kuluessa, ne houkuttelevat eläimiä juomaan. Alue on yksi Afrikan tunnetuimmista paikoista, joissa voi nähdä suuria villieläimiä: virtahepoja, krokotiileja ja kuivalla kaudella norsuja ja puhveleita.
Mana tarkoittaa šonan kielellä neljää, ja nämä neljä ympärivuotista lammikkoa ovat syntyneet kuroutumalla Sambesijoen meanderimutkista.
Mana poolsin kansallispuiston pinta-ala on 2 500 neliökilometriä. Matkailunähtävyytenä se tarjoaa vähemmän palveluita kuin muut eteläisen Afrikan kansallispuistot. Puisto on Unescon maailmanperintökohde.
Pavel Grudinin

Pavel Nikolajevitš Grudinin (ven. Па́вел Никола́евич Груди́нин; s. 20. lokakuuta 1960, Moskova) on venäläinen yritysjohtaja ja poliitikko.
Grudinin on kommunistisen puolueen ehdokas Venäjän presidentinvaaleissa 2018. Grudinin on puolueen yllätysehdokas. Äänestyksessä Grudininin valintaa kannatti 300 ja vastusti 11. Valintahetkellä 23. joulukuuta Grudinin ei ollut kommunistisen puolueen jäsen.
Grudinin on julkistanut presidentinvaaleihin liittyvän poliittisen manifestin 20 шагов Павла Грудинина (Pavel Grudininin 20 askelta). Grudininin poliittisia ajatuksia on köyhyyden vastainen taistelu. Manifestissa Grudinin esittää presidentin kausien rajoittamista perustuslailla kahteen ja talousjärjestelmän lännestä riippuvuuden vähentämistä. Grudininin mielestä Venäjän pitäisi lähteä Maailman kauppajärjestöstä (WTO), johon Venäjä on liittynyt jäseneksi 22. elokuuta 2012. Grudinin mielestä Venäjällä pitäisi luopua arvonlisäverosta, joka muodostaa kolmanneksen valtion verotuloista ja on veroista suurituottoisin. Grudinin haluaisi vapauttaa Bolotnajan aukion vangit.
Grudinin on syntynyt Moskovassa ja on opiskellut Moskovassa mekaniikan insinööriksi maataloustekniikan yliopistossa. Grudinin on toiminut Moskovan liepeillä sijaisevan Lenin-sovhoosin toimitusjohtajana. Sovhoosi on yksi suurimmista hedelmien ja kasvisten tuottajista Moskovan tarpeisiin sekä Venäjän suurin mansikoiden tuottaja.
Grudinin on sanonut: "Нельзя быть богатым в бедной стране" ('Emme voi olla rikkaita köyhässä maassa').
Eero Valjakka

Eero Markus Antero Valjakka (17. joulukuuta 1937 Helsinki – 22. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jota on pidetty erityisesti asuntosuunnittelun merkittävänä asiantuntijana.
Valjakka kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1955 ja opiskeli sen jälkeen Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1966. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli arkkitehtina ensin Helsingin kaupunginsuunnitteluviraston palveluksessa vuosina 1967–1968, minkä jälkeen hän perusti kollegansa Simo Järvisen kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Valjakka ja Järvinen hahmottelivat yhdessä Espooseen uutta asemakaavaa ja asuntoalueita Olarin ja Kuitinmäen alueille. Olarin aluetta he suunnittelivat pääosin vuosina 1968–1973 (niin sanottu Vanha Olari) ja Kuitinmäen aluetta sen jälkeen 1980-luvun alkupuolelle saakka. Valjakan ja Järvisen suunnitelmissa nousevat esiin muun muassa alueiden läpi kulkevien kävelyteiden keskeinen asema sekä uudisrakennuksia hallitseva tiiliarkkitehtuuri. Kuitinmäkeen he suunnittelivat asuintalojen lisäksi ostoskeskuksen ja toimistorakennuksia. Olarin–Kuitinmäen aluetta on myöhemmin luonnehdittu Suomen laajimmaksi ja eheimmäksi yhtenäiseksi moduulikonstruktivistiseksi kaupunkikokonaisuudeksi.
Omaa arkkitehtitoimistoa Valjakka piti vuodesta 1985 lähtien. Suunnittelutyönsä ohella hän opetti 1970- ja 1980-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa asuntosuunnittelua.
Valjakkaa on pidetty yhtenä Suomen parhaimmista asuntosuunnittelun ja asuinrakentamisen asiantuntijoista. Helsingin yliopiston taidehistorian professori Riitta Nikulan mukaan Valjakka pyrki eleettömän tyylikkäässä arkkitehtuurissaan aidosti tavallisen ihmisen asumisen parantamiseen. Valjakan ja Järvisen yhdessä laatimia Espoon uusien asuinrakennusalueiden toteutuneita suunnitelmia on pidetty hyvänä esimerkkinä onnistuneesta nykyaikaisesta kaupunkisuunnittelusta. Vuonna 1975 he saivat yhdessä rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon.
Johannes Anyuru

Johannes Anyuru (s. 22. maaliskuuta 1979) on ruotsalainen kirjailija ja runoilija.
Anyurun romaani Myrsky nousee paratiisista palkittiin vuonna 2012 Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnolla ja oli ehdolla myös August-palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Anyurun romaani He hukkuvat äitiensä kyyneliin voitti August-palkinnon ja P. O. Enquist -palkinnon 2017 ja Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2019.
Anyurun isä on ugandalainen ja äiti ruotsalainen.
Alajärven lukio

Alajärven lukio on Alajärven  kaupungin ylläpitämä lukiokoulutuksen yksikkö. Lukion tämänhetkinen rehtori on Marko Timo. Lukiossa on noin 200 oppilasta.
Christian Rapp

John Christian Rapp (22. toukokuuta 1928 Helsinki – 4. heinäkuuta 2004 Espoo) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Rapp pelasi kiekkouransa 1949–58 HIFK:ssä tehden SM-sarjassa 58 ottelussa tehot 49+17. Hän voitti yhden pronssimitalin kaudella 1954–55.
Maajoukkueessa Rapp pelasi yhteensä 33 ottelua. Oslon talviolympialaisissa 1952 hän oli Suomen tehokkain pelaaja.
Piispanhiippa

Koko ja ulkonäkö

Piispanhiipan lakki on epämääräisen muotoinen ja se muistuttaa hieman korvasientä. Sienen lakki on tumman punertavan ruskea ja noin kymmenen senttiä korkea. Lakki on muodoltaan satulamainen tai piispan hiippaa muistuttava, josta sieni on saanut nimensä. Ohutmaltoinen ja ontto lakki on laakeapoimuinen. Piispanhiipan ontto ja vaalea jalka on melko lyhyt. Itiöt ovat kooltaan noin 18-25 x 7-10 mikrometriä. Maultaan sieni on mieto, tuoksuton.
Piispanhiipan itiölavassa voi esiintyä pieni kotelosieni, Sphaeronaemella helvellae.

Samankaltaisia lajeja

Pohjanpiispanhiippa (Gyromitra ambigua) on hyvin samankaltainen laji. Sen jalan sävy on heikon violetti ja sen itiöt ovat piispanhiipan itiöitä pienempiä. Varma lajinmääritys on siten mahdollista vain mikroskoopilla. Ryöppäämättömät pohjanpiispanhiipat ovat aiheuttaneet myrkytysoireita, joten molempien lajien sienet kannattaa varmuuden vuoksi ryöpätä ennen ruoanlaittoa.Pohjanpiispanhiippa kasvaa paljaalla maalla.

Kasvuaika ja -paikka

Piispanhiipan itiöemät kasvavat syksyllä, elokuun lopulta aina marraskuuhun asti. Niitä tavataan yleisimmin kangasmetsissä, hakkuualueilla, lahojen kantojen yhteydessä, metsäteillä ja niiden ojien varsilla. Piispanhiippa on yleisempi Etelä- kuin Pohjois-Suomessa.

Käyttö

Piispanhiippa on syötävä sieni, joskin se pitää ryöpätä. Sitä voi käyttää korvasienen tavoin. Piispanhiipan voi sekoittaa pohjanpiispanhiippaan, jonka tiedetään aiheuttaneen myrkytystapausten kaltaisia herkistymisreaktioita. Piispanhiippa säilyy kuivatettuna ja pakastettuna.
Valjaskoruahven

Koko ja ulkonäkö

Valjaskoruahven kasvaa enimmillään 12 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on yleisväriltään vihertävänkeltainen. Koiras on violetti tai  purppuranpunainen, sen evät ovat keltaiset ja silmän alla kulkee leveä oranssi juova.  Koiraan selkäevän kolmas ruoto edestä laskien kasvaa pitkäksi lipputangoksi.

Alkuperä

Valjaskoruahventa tavataan Tyynenmeren länsiosan keskiosissa Australian Suurelta valliriutalta Filippiineille, Palaulle ja Mikronesiaan asti. Se elää riuttojen ulkorinteillä.

Käyttäytyminen

Valjaskoruahven muodostaa suuria parvia, joissa on paljon enemmän naaraita kuin koiraita. Se on yksi aggressiivisimmista meriahvenlajeista.

Ravinto

Valjaskoruahven syö lähinnä planktonia.
Patrick Marleau

Ura

Marleau on edustanut Kanadaa maajoukkuetasolla useasti ja pelannut 41 A-maaottelua tehoin 14 + 8 = 22. Marleau on saavuttanut maajoukkueessa muun muassa maailmancupin voiton 2004, MM-kultaa 2003 ja MM-hopeaa 2005. Marleau valittiin San Josen kauden pelaajaksi kaudella 2003–2004.
Marleau pelasi 600. NHL-ottelunsa 14. tammikuuta 2006 Montrealia vastaan. Ilman kauden 2004–2005 työsulkua hän olisi ollut nuorin pelaaja, joka on yltänyt tähän.
Kaudeksi 2017–2018 koko uransa San Joseta edustanut Marleau siirtyi kolmevuotisella sopimuksella Toronto Maple Leafsiin.
19. lokakuuta 2017 Marleau saavutti 18. pelaajana 1500 pelatun NHL-ottelun rajan Toronton kohdatessa Detroit Red Wingsin. 
Kesäkuussa 2019 Marleau kaupattiin Torontosta Carolina Hurricanesiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuuteen. Muutama päivä siirron jälkeen uutisoitiin Hurricanesin ostaneen hänen sopimuksensa ulos, minkä myötä Marleau on vapaa siirtymään mihin tahansa seuraan.

Yksityiselämä

Marleau on naimisissa Christina Marleaun kanssa ja heillä on Landon-niminen poika, joka syntyi 16. lokakuuta 2006.
Marleau perusti entisen jääkiekkoilija Trent McLearyn kanssa vuonna 2001 säätiön, jonka tarkoitus on tukea vähäosaisten lasten liikunnan harrastamista.
USS Higgins (DDG-76)

Palvelus

Alus on palveluksessa.
Riitta Ahonen

Riitta Sisko Ahonen (23. maaliskuuta 1956 Tuusniemi) on suomalainen proviisori, farmasian tohtori ja Itä-Suomen yliopiston apteekkiopin professori.
Hän valmistui Kuopion yliopistosta proviisoriksi 1982, farmasian lisensiaatiksi 1987 ja tohtoriksi 1993. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1993) oli otsikoitu Särkylääkkeiden käyttö ja kulutus Suomessa.
Ahosen saamiin tunnustuksiin kuuluu muun muassa Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarin arvo.
Jensenin epäyhtälö

Matematiikassa Jensenin epäyhtälöllä, nimetty tanskalaisen matemaatikko Johan Jensenin mukaan, voidaan arvioida konveksin funktion integraaleja.

Yleinen väittämä

Epäyhtälö voidaan kirjoittaa myös yleisemmässä muodossa mittateorian avulla. Se voidaan ilmaista myös todennäköisyysteorian avulla. Nämä väittämät ovat yhtäpitäviä.
Sebastian Hess

Sebastian Hess (s. 1971, München) on saksalainen sellisti. Hän opiskeli Würzburgissa ja Münchenissä Julius Bergerin ja Helmar Steihlerin johdolla. Vuosina 1990-1994 hän opiskeli Lontoossa ja myöhemmin hän on saanut opetusta myös Mstislav Rostropovitšilta. 
Hess on esiintynyt useilla festivaaleilla ympäri Eurooppaa ja Kaukoidässä. Hän on levyttänyt muun muassa Naxokselle ja Intermedium Recordsille.
Vähäjärvi (Kangasala, Vähä-Pento)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on pyöreähkö, mutta sen länsipäässä työntyy länteen yli 100 metriä pitkä kapea lahti. Se sijaitsee Vähä-Penton lähellä Pentojärven pohjoispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Jonkin matkan päässä järven ohittaa metsäautotiet.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,8 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme suo-ojaa, joista yksi toimii myös laskuojana. Se yhtyy heti Pentojärvestä alkavaan Pento-ojaan, joka yhtyy Karhuojaan sen alajuoksulla. Karhuoja laskee Längelmäveden Enonselkään.
Aleksandr Raskatov

Aleksandr Mihailovitš Raskatov (Алекса́ндр Миха́йлович Раска́тов; s. 9. maaliskuuta 1953) on venäläinen säveltäjä.

Elämä

Aleksandr Raskatov oli johtava toimittaja Krokodil-lehdessä ja opiskeli sävellystä Albert Lemanin ja Tihon Hrennikovin oppilaan Moskovan konservatoriossa. Raskatov oli jäsen Neuvostoliiton säveltäjien unionissa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen hän on kuulunut Venäjän säveltäjien unioniin. 1990-luvun alussa hän muutti Saksaan ja vuonna 2004 Ranskaan.

Musiikki

Raskatovin musiikki on saanut vaikutteita muun muassa Modest Mussorgskilta ja Anton Weberniltä. Monet hänen töistään perustuvat venäläisten runoilijoiden kuten Aleksandr Blokin tai Joseph Brodskyn teksteihin. Hänen alttoviulukonserttonsa 'Path-Put-Chemin-Weg' oli tilaustyö Juri Bašmetin ja Valeri Gergijevin 50-vuotissyntymäpäiville ja ensiesitettiin Le Chatelet'ssä tammikuussa 2003. Dokumenttifilmi esityksestä esitettiin Hollannin kansallisella TV-kanavalla (NTR).
Irina Schnittke, säveltäjä Alfred Schnittken leski antoi Raskatoville luottotehtävän rekonstruoida Schnittken yhdeksäs sinfonia, joka valmistui vuonna 2007.
Vuonna 201 hänen oopperansa ”Koiran sydän” ensiesitettiin Hollannin kansallisoopperan toimesta Amsterdamissa yhteistyössä Englannin kansallisoopperan kanssa, missä se esitettiin lokakuussa 2010. Simon McBurneyn tuotanto esitettiin myös Milanon La Scalassa vuonna 2013 Opéra National de Lyon'issa vuonna 2014.
Eräs hänen viimeaikaisista teoksistaan 'A White Nights Dream' ensiesitettiin Royal Festival Hallissa Lontoossa syyskuussa 2011. Tämä johti toiseen tilausteokseen ”Green Mass”, joka ensiesitettiin niin ikään Vladimir Jurowskin johtaman Lontoon filharmonisen orkesterin ja Cambridgen Clare Collgen kuoron esittämänä vuonna 2016.
Suinun Väihi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Vuohijoen valuma-alueeseen (35.613) se kuuluu.
Laibachin konferenssi

Laibachin konferenssi oli Laibachissa (nykyään Ljubljana Sloveniassa) 26. tammikuuta – 12. toukokuuta 1821 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa Pyhään Allianssiin kuuluneet suurvallat antoivat Itävallalle valtuudet kukistaa Napolissa kesäkuussa 1820 puhjennut vallankumous. Kokous oli jatkoa edellisenä syksynä järjestetylle Troppaun konferenssille.
Laibachin konferenssiin osallistuivat Itävallan, Preussin ja Venäjän hallitsijat ministereineen, Molempain Sisiliain ja Sardinia-Piemonten kuninkaat sekä Modenan ja Toscanan herttuat. Kokous päätti Molempain Sisiliain kuningaskunnan uuden perustuslain kumoamisesta ja valtuutti Itävallan palauttamaan absoluuttisen monarkian sotilaallisella väliintulolla. Konferenssin ulkopuolelle jääneet Englanti ja Ranska eivät hyväksyneet päätöstä, mikä kannusti napolilaiset yrittämään vastarintaa. Itävalta kuitenkin kukisti kumouksen sekä Napolissa että Piemontessa kevään 1821 aikana. Venäjän Aleksanteri I:n aloitteesta Troppaun ja Laibachin päätökset hyväksyttiin neliliiton nimissä, minkä tarkoituksena oli lähentää neliliittoa vastavallankumoukselliseen Pyhään Allianssiin. Käytäntö jatkui seuraavana vuonna Veronan konferenssissa. Englannin ja Ranskan pidättäytymisen vuoksi nämä kokoukset kuitenkin tosiasiassa merkitsivät kongressijärjestelmän merkityksen heikkenemistä.
Dark World

Juoni

Kyllästynyt LAPD etsivä Harry Boydin täytyy selvittää kadonneita henkilöitä yhdessä parinsa Bobin kanssa, ennen kuin hänen pomonsa allekirjoittaa Boydin eropaperit.
Wilhelm Busch

Wilhelm Busch (15. huhtikuuta 1832 Wiedensahl, Hannover – 9. tammikuuta 1908 Mechtshausen) oli saksalainen taidemaalari ja runoilija, joka tunnetaan parhaiten satiirisista kuvakertomuksistaan. Näistä tunnetuin lienee Max ja Moritz, joka julkaistiin suomeksi ensimmäisen kerran 1918.
Busch opiskeli ensin Hannoverissa konetekniikkaa, sitten Düsseldorfin taideakatemiassa ja Antwerpenin kuninkaallisessa taideakatemiassa. Opinnot keskeytyivät 1853 Buschin sairastuttua lavantautiin, jolloin hän joutui palaamaan kotiin toipumaan. Seuraavana vuonna hän jatkoi opintoja Münchenin taideakatemiassa.
Buschin kuvakirjoja pidetään nykyisten sarjakuvastrippien edeltäjinä. Esimerkiksi Max ja Moritz toimi esikuvana Kissalan pojille.
Wilhelm Busch kirjoitti myös runoja loppusointuisin säeparein, kuten kuvakirjojensa tarinoita. Tämän lisäksi hän oli tuottelias taidemaalari ja teki yli tuhat öljyvärityötä, joita ei kuitenkaan myyty hänen elinaikanaan. Busch oli myös kuvanveistäjä.
Kalpalinna

Kalpalinna, viralliselta nimeltään Calpis Cross Center on Hämeessä, Janakkalassa sijaitseva laskettelukeskus, jonka on aikoinaan perustanut Eino Kalpala. Kesällä Kalpalinnassa maastopyöräilijöillä on mahdollisuus alamäkiajoon. Toiminta on jaettu kolmelle eri nimelle; Calpis Ski Center on talvisin toimiva laskettelukeskus, Calpis Bike Park on kesällä toimiva pyöräilypuisto ja Calpis Caravan Center on ympärivuoden toimiva asuntovaunuille tarkoitettu caravanalue.

Historiaa

Kalpalinnassa on ollut Suomen ja Euroopan ensimmäinen lumetusjärjestelmä 1963. Jo Kalpalinnan edeltäjään Kiianlinnaan rakennettiin Suomen ensimmäinen hiihtohissi vuonna 1950.
Barbapapa

Barbapapa on alkujaan Annette Tisonin ja Talus Taylorin luoma ranskalainen lastenkirjasarja, jonka pohjalta on Japanissa tehty myös kaksi piirrossarjaa. Nimi Barbapapa on peräisin ranskankielisestä makeishattaran nimestä. Sarjan hahmoja, barbapapoja, kutsutaan lyhyemmin barboiksi. Barbat ovat suurin piirtein päärynän muotoisia olentoja. Niiden varsinainen barbakikka on kuitenkin kyky muuntautua mihin tahansa muotoon. Kekseliäillä muodonmuutoksilla barbat ratkaisevat kohdalle sattuvat pulmat.
Barbaperheen vanhemmat ovat vaaleanpunainen Barbapapa ja musta Barbamama. Lapsia ovat punainen Barbapaavo, keltainen Barbapoju, sininen Barbapinko, vihreä Barbalala, violetti Barbapupu, oranssi Barbatipu ja musta ja karvainen Barbapörrö. Kullakin barbalapsella on oma erikoisharrastuksensa, jotka tulevat tarinoissa aina omalla tavallaan esiin. Barbapaavo on kiinnostunut urheilusta ja erilaisista mysteereistä, Barbapoju eläimistä ja luonnosta, Barbapinko tieteestä, Barbalala musiikista, Barbatipu kirjallisuudesta, Barbapupu kauneudesta ja Barbapörrö on taidemaalari.
Barbabapa-nimistä televisiosarjaa esitettiin kolmessa erässä vuosina 1974–1980. Uudempi sarja Barbapapa maailman ympäri tehtiin vuonna 1999. Vanhempaa televisiosarjaa on näytetty useaan kertaan Suomenkin televisiossa Pikku Kakkosessa 1980-luvulta alkaen. Vuonna 2019 tv-ensiesityksensä saa ranskalaisen Normaal Animationin tuotantoyhtiön tekemä esikouluikäisille tarkoitettu Barbapapa-piirrossarja, jonka jakelusta vastaavat ranskalainen TF1-kanava ja kansainvälisesti toimiva Nick Jr.. Sarjakuvana Barbapapa ilmestyi Kotiliedessä.