google/wiki40b huggingface dataset:
Sytokalasiinit

Sytokalasiinit ovat eräiden sienten aineenvaihduntatuotteita. Esimerkiksi sytokalasiini E:tä tuottaa Aspergillus clavatus. Sytokalasiineilla on kyky sitoa aktiinifilamentteja ja estää aktiinin polymerisaatiota ja pidentymistä. Aktiinin polymerisaation eston ansiosta sytokalasiinit voivat muuttaa solumorfologiaa ja estää erilaisia solun prosesseja, kuten jakautumista sekä aiheuttaa jopa solun apoptoosin. Sytokalasiineilla on myös kyky läpäistä solukalvoja ja estää solun translokaatioreaktiota. Sytokalasiinit pystyvät vaikuttamaan myös muihinkin biologisiin prosesseihin kuin aktiinin polymerisoitumiseen. Esimerkiksi sytokalasiini A ja sytokalasiini B voivat myös inhiboida monosakkaridien kuljetusta solukalvon läpi, sytokalasiini H voi vaikuttaa kasvien kasvuun sytokalasiini D voi estää proteiinisynteesiä ja sytokalasiini E estää angiogeneesiä Sytokalasiinit auttavat tutkijoita ymmärtämään aktiinin merkitystä erilaisissa biologisissa prosesseissa, kuten aktiinin polymerisaatiossa, solun liikkumisessa, poimuuntumisessa, jakautumisessa ja kutistumisessa. Sytokalasiinien käyttö on ollut niin tärkeässä roolissa, että tutkijat ovat kehittäneet kaksi synteettistä sytokalasiinia.
Pauliina Feodoroff

Pauliina Feodoroff (s. 1977 Inari) on kolttasaamelainen elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja. 
Feodoroff valmistui Teatterikorkeakoulun ohjauksen ja dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2002. Vuonna 2007 hänet palkittiin Kritiikin kannuksilla esikoiselokuvastaan Non Profit. Elokuva sai ensi-iltansa Skábmagovat – Kaamoksen kuvat -festivaalilla Inarissa tammikuussa 2007. Non Profit tuotettiin Suomenkin oloissa poikkeuksellisen pienellä, vain runsaan 20 000 euron budjetilla. Tuotantoprosessi kesti kymmenen vuotta.
Feodoroff on syntyperältään kolttasaamelainen ja hän on esiintynyt aktiivisesti saamelaiskulttuurin ja saamelaisten oikeuksien puolestapuhujana. Saamelaisneuvoston puheenjohtajana hän on toiminut kaksivuotiskauden 2007–2008.
Feodoroff aloitti vuoden 2009 alussa Teatteri Takomon taiteellisena johtajana yhdessä Milja Sarkolan kanssa.
Tasakylkinen kolmio

Tasakylkinen kolmio on sellainen kolmio, jossa kaksi sivua ovat keskenään yhtä pitkät. Englantilainen nimitys  tasakylkiselle kolmiolle on isosceles triangle, joka tulee kreikankielestä iso (sama) ja skelos (jalka).

Kanta

Tasakylkisellä kolmiolla yksi sivu on yleensä erimittainen kuin muut sivut. Tätä kutsutaan kannaksi. Kannan pituus on pisimmillään lähes kaksi kertaa kyljen pituus. Tasakylkisiä kolmioita kohdataan usein sovelluksissa, jossa ihmisen rakennelma on pystytetty symmetrisesti. Nimitys "kanta" lienee käytännöllistä perua. Esimerkiksi niin sanotut A-tikkaiden muoto on tasakylkinen kolmio, jossa kanta on luonnollisella tavalla kolmion alin sivu.
Jos kanta on samanpituinen kuin kylki, on kyseessä tasasivuinen kolmio.

Kylki

Tasakylkisessä kolmiossa on kaksi yhtäpitkää sivua, joita kutsutaan kyljiksi. Kyljen pituus on lyhimmillään hieman pitempi kuin kannan puolikas, mutta se voi olla kuinka pitkä hyvänsä. Samoin kuin johdettiin nimitys "kanta", voidaan sana "kylki" johtaa käytännön tilanteista, jossa tasakylkinen kolmio on "kannallaan" ja "kyljet" ovat kolmion sivuilla.

Kantakulmat ja huipun kulmanpuolittaja

Tasakylkisessä kolmiossa kantakulmat ovat yhtä suuret. Tämä nähdään seuraavalla päättelyllä, jossa hyödynnetään yleisen kolmion  kulmien summan ominaisuutta:  . Taitetaan ensin tasakylkinen kolmio kahtia niin, että yhtä pitkät kyljet yhtyvät. Silloin taitekohta muodostaa janan kolmion huipusta sen kannalle. Koska kyljet yhtyvät, jakaa taitos huippukulman kahteen yhtäsuureen kulmaan . Kantakulmat yhtyvät myös, koska kanta on suora, ja siksi nekin ovat yhtäsuuret  ja näin on molemmissa puoliskoissa kaksi vastinkulmaparia yhtä suuret. Näillä perusteluilla todetaan tasakylkisen kolmion kantakulmat yhtäsuuriksi ja taitoksen synnyttämän janan olevan huipun kulmanpuolittaja.

Sisään piirretty ympyrä

Tasakylkisen kolmion sisään piirretyn ympyrän säde on  Jos kolmio on suorakulmainen tasakylkinen kolmio, on säde

Merkilliset pisteet

Kylkien korkeusjanat leikkaavat toisensa huipun halkaisijalla pisteessä, joka on kolmion ortokeskus.
Kantakulmien puolittajat kohtaavat kolmion halkaisijalla pisteessä, joka on kolmion sisään piirretyn ympyrän keskipiste. Keskipiste on yksi kolmion merkillisistä pisteistä. Keskipiste jakaa halkaisijan suhteessa 2 : 1 siten, että lyhyempi osa jää kolmion kannan puolelle.
Kolmion kylkien keskinormaalit leikkaavat kolmion huipun halkaisijalla pisteessä, joka on kolmion ympäri piirretyn ympyrän keskipiste. Myös tämä piste on kolmion merkillisiä pisteitä.
Kylkien keskijanat leikkaavat kolmion huipun halkaisjalla pisteessä, joka on kolmion painopiste.
Huipun puolittaja jakaa tasakylkisen kolmion kahdeksi yhteneväksi suorakulmaiseksi kolmioksi. Kaikki tasakylkisen kolmion merkilliset pisteet sijaitsevat symmetrisesti kolmion halkaisevalla janalla. Koska neljä edellistä pistettä ovat halkaisijalla, on se samalla osa Eulerin suoraa.

Steiner ja Lehmus

Jos kolmion kaksi kulmanpuolittajaa ovat yhtäpitkät, on kolmio tasakylkinen kolmio.
Pietro Nardini

Pietro Nardini (12. huhtikuuta 1722 Livorno – 7. toukokuuta 1793 Firenze) oli italialainen viulisti ja säveltäjä. Hän kuului 1700-luvun merkittävimpiin viulisteihin.

Elämä ja ura

Nardini oli 12-vuotiaasta saakka Padovassa Giuseppe Tartinin oppilaana ja työskenteli hovin viulistina Stuttgartissa vuosina 1753–67. Stuttgartin-vuosina Nardinin kuulijoiden joukossa oli Leopold Mozart. Stuttgartista Nardini palasi Livornoon. Hän huolehti Tartinin asioista tämän vakavan sairauden aikana, kunnes tämä kuoli helmikuussa 1770. Tämän jälkeen Nardini sai paikan musiikillisena johtajana herttuan hovissa Firenzessä; tässä asemassa hän pysyi kuolemaansa edeltäneeseen vuoteen saakka. 
Nardinia kommentoivat tämän eläessä Johann Schobert, Charles Burney ja Adalbert Gyrowetz. Burney kuuli sekä Nardinin että Niccolò Paganinin soittoa ja piti Nardinia näistä kahdesta suurempana.
Nardini oli kysytty opettaja.

Tuotanto

Nardinin viulusävellykset eivät ole runsaslukuisia, mutta niitä pidetään arvossa soittotekniikan harjoittelussa. Häneltä aiemmin kateissa olleen, mutta sittemmin löydetyn konserton saattoi julkaisukuntoon viulisti Zvi Zeitlin. Teoksen kustantaja oli G. Schirmer.
Nardini käytti teoksissaan samaa sonaatin muotoa kuin Tartini. Nardini sävelsi myös jousikvartettoja ja cembalomusiikkia, vaikka suurin osa hänen tuotannostaan onkin viululle sävellettyä.
Isidis Planitia

Isidis Planitia on Marsissa oleva suuri tasanko, joka on muinainen valtava törmäyskraatteri. Sen lähellä on suuri tumma alue Syrtis Major. Isidis Planitiaa suurempia kraattereita ovat ainoastaan Hellas ja Argyre.
Michael Ruse

Michael Ruse (s. 21. kesäkuuta 1940 Birmingham) on brittiläissyntyinen tieteenfilosofi. Hän opiskeli Bristolin yliopistossa Englannissa ja McMasterin yliopistossa Kanadassa. Hän on opettanut Guelphin yliopistossa Kanadassa ja Floridan valtionyliopistossa Yhdysvalloissa.
Useita kirjoja julkaissut Ruse tunnetaan varsinkin työstään evoluutioteorian ja kreationismin välisen kiistan parissa. Hänestä tuli vuonna 1986 American Association for the Advancement of Sciencen ja Royal Society of Canadan jäsen.
Surguja

Surguja on Keski-Intiassa sijaitsevan Chhattisgarhin osavaltion pohjoisin piirikunta. Vuonna 2001 alueella asui 1 972 094 henkeä Piirikunnan pääkaupunki on 66 000 asukkaan Ambikapur. Alue on tunnettu luonnonkauneudestaan ja historiallisesta arkkitehtuuristaan, ja se on Chattisgahin suosituimpia turistikohteita. Monet Ramayanan tapahtumat sijoittuvat Surgujan alueelle.
Aki Tuominen

Ura

Tuominen on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän pelasi joukkuessa lähes koko junioriuransa ajan, mutta noin puolet A-juniorikaudestaan 1995–1996 Tuominen pelasi myös Karhu-Kissoissa. Tultuaan yli-ikäiseksi HIFK:n A-nuorissa hän siirtyi kaudeksi 1998–1999 I-divisioonajoukkue Hyvinkään Ahmoihin, jossa tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14. Kaudeksi 1999–2000 Tuominen palasi HIFK:hon ja siirtyi se SM-liigajoukkueeseen. Hänen SM-liigan tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Ahmat tulivat Tuomiselle kuitenkin tutuksi vielä kahdella ensimmäisellä SM-liigakaudella muutaman ottelun lainoista. Kaudella 2000–2001 hän pelasi Mestistä myös Forssan Palloseurassa.
Kaudeksi 2002–2003 Tuominen siirtyi Saimaan Palloon, jossa hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+6=11. Vuodet 2003–2005 Tuominen pelasi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligan Landshut Cannibalsissa. Hänelle joukkuetta suosittelivat Landshutin silloinen valmentaja Esko Nokelainen sekä joukkueessa omalla pelaajaurallaan pelannut Matti Hagman. Kauden 2005–2006 Tuominen aloitti Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa, mutta hän siirtyi kesken kauden helmikuussa 2006 loppukaudeksi Mestis-joukkue Vaasan Sportiin paikkaamaan loukkaantumisia. Tuominen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Tuominen palasi 2. Bundesligaan kaudeksi 2006–2007 siirtyessään ESC Moskitos Essenin riveihin. Kauden 2007–2008 hän pelasi Norjan GET-liigassa Furuset Ishockeyn riveissä. Tuominen oli tehoilla 8+15=23 joukkueen tehokkain puolustaja sekä kolmanneksi paras pistemies maanmiestensä Teemu Kuusiston ja Pete Suonpään jälkeen. Hän sijoittui GET-liigan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi kolmen muun pelaajan kanssa. Alkukauden 2008–2009 Tuominen pelasi Mestistä Kiekko-Vantaassa, josta hän siirtyi lokakuussa 2008 Ruotsin I-divisioonaa pelanneeseen Örebro HK:hon. Hän oli keväällä 2009 nostamassa joukkuetta HockeyAllsvenskaniin.
Myös kauden 2009–2010 Tuominen aloitti Kiekko-Vantaassa, jonka kanssa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen elokuussa 2009. Joulukuussa Tuominen jätti kuitenkin joukkueen ja siirtyi loppukaudeksi Italian Serie A:ssa pelaavaan SG Pontebbaan.
Vuodet 2010–2012 Tuominen pelasi Suomi-sarjaa HC Keski-Uusimaan riveissä voittaen molempina kausina hopeaa toimiessaan joukkueen kapteenina. Hän voitti molempina kausina myös Suomi-sarjan puolustajien pistepörssin. Kaudella 2010–2011 Tuominen oli myös HCK:n paras pistemies. Kaudella 2011–2012 hän voitti myös Suomi-sarjan puolustajien maali- ja syöttöpörssin. Tuominen oli kauden päätteeksi nostamassa HCK:ta Mestikseen kaudeksi 2012–2013. Hän teki joukkueen kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2012, mutta purki sen kuitenkin jo elokuussa vedoten siviilielämän ja jääkiekon yhteensovittamisen vaikeuteen.
Xiaomi Redmi 6

Muotoilu

Xiaomi Redmi 6 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD 2:1-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 Megapikseliä ja toinen on 5 Megapikseliä. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1923

Ruotsin mestarit

Västerås SK: Bertil Reuter, Manne Johansson, Erik "Hyttan" Karlsson, Georg "Lolle" Jonsson, Oskar Fröjd, Folke Johansson, Bernt Eriksson, Algot "Kusen" Rylander, Erik Reuter, Fridolf Ryman ja Hjalmar Bergkvist.
Peroksinitriitti

Peroksinitriitti tai peroksonitriitti on anioni, jonka kaava on ONOO⁻. Peroksinitriitti on hyvin vahva hapetin.
Peroksinitriitti-ioni on nitraatti-ionin isomeeri. Peroksinitriitti on peroksityppihapokkeen protonoitumisessa muodostuva ioni. Peroksityppihappo luovuttaa protoninsa noin pH:ssa 6,8. Ioni on vahva hapetin mutta suhteellisen pysyvä emäksisissä liuoksissa sekä eräät yhdisteet kiinteänäkin. Väriltään peroksinitriitti-ioneja sisältävät liuokset ovat keltaisia. Siitä muodostuu happokäsittelyllä peroksityppihapoketta, joka on pysymätön ja hajoaa muodostaen hydroksyyliradikaaleja. Peroksinitriittianionista on kaksi isomeerista muotoa, cis- ja trans-peroksinitriitti-ionit, joista cis-isomeeri on liuoksessa vallitseva. Typpiatomin ja peroksiryhmän hapen välillä on kaksoissidoksen luonnetta.
Peroksinitriitti-ioneja muodostuu hapetettaessa nitriittisuoloja vetyperoksidin avulla. Tämän menetelmän seurauksena liuos sisältää epäpuhtautenaan muun muassa nitraatti-ioneja. Jotta tällä menetelmällä saataisiin nitriitti-ionit hapettumaan merkittävissä määrin peroksinitriitti-ioneiksi, reaktio on suoritettava 0 °C lämpötilassa. Peroksinitriittejä voidaan valmistaa myös fotokemiallisesti nitraateista UV-valoa käyttämällä tai röntgensäteiden tai elektronipommituksen seurauksena. Muita tapoja ovat natriumatsidin otsonointi ja nitriittiestereiden hydrolyysi emäksen avulla.
Peroksinitriitti-ioni on suhteellisen pysyvä emäksisissä liuoksissa, esimerkiksi pH:ssa 12 useita kuukausia. Se muuntuu hitaasti nitraatti-ioniksi tai hajoaa nitriitti-ioniksi ja happikaasuksi. Peroksinitriitti-ioni on vahva hapetin ja kykenee hapettamaan esimerkiksi jodidi-ionin hypojodihapokkeeksi. Se pystyy hapettamaan myös esimerkiksi vetyperoksidin hapeksi. Pelkistyessään peroksinitriittianionista muodostuu nitriittianioni. Tietyissä tapauksessa ioni voi toimia myös pelkistimenä. Esimerkiksi permanganaatti-ioni hapettaa sen pelkistyen manganaatti-ioniksi.

Biokemia

Eliöissä peroksinitriittiä muodostuu superoksidi-ionien reagoidessa typpimonoksidin kanssa. Reaktio on nopea ja nopeampi kuin esimerkiksi superoksididismutaasin katalysoima superoksidin hajotusreaktio. Peroksinitriitti on voimakas hapetin ja hapettaa esimerkiksi kysteiiniaminohapon sivuketjujen tioliryhmiä, mikä voi johtaa toimimattomiin entsyymeihin. Se on myös voimakkaasti nitraava yhdiste, joka nitraa muun muassa proteiinien tyrosiiniaminohappoja. Se reagoi myös metioniini- selenokysteiiniaminohappojen kanssa. Peroksinitriitti-ionilla on havaittu olevan rooli muun muassa hermoston sairauksissa, tulehdussairauksissa sekä sydän- ja verisuonitaudeissa.
Digrafi

Digrafi eli digramma tarkoittaa yhden äänteen merkkinä olevaa kahden kirjaimen ryhmää. Digrafeja ovat esimerkiksi suomessa ng, ruotsissa hj ja englannissa sh. 
Digrafia ei tule sekoittaa ligatuuriin.
Helly Luv

Lapsuus ja nuoruus

Luv syntyi Iranissa, josta hänen perheensä pakeni heti Luvin syntymän jälkeen pakolaisleirille Turkkiin. Vajaan vuoden kuluttua perhe sai turvapaikan Suomesta ja heidät sijoitettiin asumaan Lahteen. Tanssia ja pianonsoittoa harrastanut Luv muutti 18-vuotiaana Los Angelesiin luomaan omaa laulajan- ja näyttelijänuraansa.

Musiikki- ja elokuvaura

Luvin ensimmäinen single Risk it All julkaistiin vuonna 2013. Kappaleesta tehdyn musiikkivideon johdosta hän on kertonut saaneensa tappouhkauksia ääri-islamilaisilta ryhmiltä. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Luv teki kurdilaisessa elokuvassa Mardan, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2014.

Muuta

Helly Luv on perustanut Luv House -nimisen Kurdistanissa toimivan eläinsuojelujärjestön. Hänen äitinsä kuului Kurdistanin itsenäisyyden puolesta taisteleviin peshmerga-sisseihin ja myös Luv on vieraillut heidän luonaan Pohjois-Irakin kurdialueilla. Heinäkuussa 2014 hän oli paikalla ääri-islamilaista Isis-järjestöä vastaan käytyjen taistelujen aikana.
Haverön kirkko

Haverön kirkko (ruots. Haverö kyrka) on Ruotsissa Ången kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. 
Kirkko on rakennettu vuoden 1850 tienoilla samalle paikalle, jossa aikaisempi kivikirkko sijaitsi. Vanhasta kirkosta on osia nykyisessä sakaristossa. Samalla paikalla on sijainnut kirkko jo 1200-luvulla ja se on vanhin dokumentoitu kirkon paikka Norrlandissa.
Päätös kirkon rakentamisesta tehtiin vuonna 1835. Piirrokset teki Theodor Engberg 1842 ja Kaarle XIV Juhana hyväksyi ne samana vuonna. Valmiina rakennus oli 1850 ja käyttöön se vihittiin 14. maaliskuuta 1852.
Kirkossa oleva puuveistos arkkienkeli Mikaelin taistelusta lohikäärmettä vastaan on tehty Kölnisä vuoden 1200 tienoilla ja se on luultavasti vanhin säilynyt Mikaelin kuva Ruotsissa. Marmorisen kastemaljan kirkkoon lahjoitti vuonna 1923 silloinen kirkkoherra P. J. Söderberg.
Merten paholaiset

Juoni

Richard Widmark esittää entistä yhdysvaltalaista sukellusveneupseeria, joka saa tehtäväkseen estää sukellusveneellä maailmanlaajuinen ydinsota.
Elokuva on Bella Darvin ainoa naispääosa.
Laura Tesoro

Muuta

Tesoron äidinkieli on flaami. Hänen äitinsä on belgialainen ja isä italialainen.
Bianca Perie

Bianca Ghelber-Perie o.s Perie (s. 1. kesäkuuta 1990) on romanialainen moukarinheittäjä.
Perie hallitsi moukarinheittoa nuorten arvokilpailuissa. Hän voitti lajinsa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän sai pronssia universiadeissa 2011.
Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 72,04 m. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 67,24 m. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Perien ennätys moukarinheitossa on 73,52 metriä vuodelta 2010.
Polyyppikalat

Lajit ja anatomia

Polyyppikalojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen kolme tai neljä sukua ja 15–25 lajia. Lajeja ovat muun muassa polyyppikala (Nomeus gronovii) ja sinieväpolyyppikala (Psenes pellucidus). Polyyppikalalajien koko vaihtelee keskikokoisesta kookkaaseen ja ne voivat saavuttaa tyypillisimmin 15–100 cm:n pituuden. Aikuiset kalat ovat ruumiinmuodoltaan solakoita, mutta varsinkin nuoret kalat Psenes-suvussa ovat korkearuumiisia. Heimon kaloilla on kaksi selkäevää, joista etummainen on piikikäs. Pyrstöevä on hieman haarautunut ja aikuisilla polyyppikaloilla on vatsaevät, jotka puuttuvat poikasilta. Polyyppikalalajien suomut ovat kooltaan melko pienet. Lajit ovat väriltään tyypillisesti harmaita tai sinertäviä ja eräillä lajeilla ruumiissa on sinertäviä tai tummempia täpliä ja juovia erityisesti nuorena.

Levinneisyys ja elintavat

Polyyppikalalajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Aikuiset kalat liikkuvat tyypillisesti lähellä pohjaa noin 50–600 metrin syvyydessä, kun nuoret kalat elävät lähempänä pintaa. Kalat muodostavat toisinaan suuriakin parvia, jotka elävät meduusojen läheisyydessä. Lajien ravintoa ovat meduusat, eläinplankton ja toisinaan myös pienemmät kalat.
John Loder

Ura

Loder aloitti elokuvauransa Saksassa 1926 (Rouva ei halua lapsia). Sieltä hän siirtyi Hollywoodiin, jossa hän esiintyi muun muassa Paramountin ensimmäisessä äänielokuvassa The Doctor's Secret (1929). 1930-luvulla hän palasi Britanniaan, jossa hänestä tuli suosittu elokuvatähti. Kun toinen maailmansota syttyi Loder palasi Yhdysvaltoihin, mutta hän sai pääosia vain B-elokuvissa ja pikkurooleja muissa elokuvissa. Hän esiintyi Broadwayllä ennen kuin palasi Britanniaan 1950-luvun alussa. Parin elokuvan jälkeen hän vetäytyi vaimonsa kanssa ranchilleen Argentiinaan. Hän teki vielä kaksi elokuvaa (1965 ja 1970).
Todistajan vakuutus

Todistajan vakuutuksen kaava

Todistajan vakuutuksen kaava on: "Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunniani ja omantuntoni kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta." 
Aiemmin käytössä ollut todistajanvala kuului seuraavasti: ”Minä N. N. lupaan ja vannon kaikkivaltiaan ja kaikkitietävän Jumalan kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta.”
Lain mukaan seuraavat eivät anna vakuutusta: alle 15-vuotiaat, henkilö joka on mielenterveydellisistä syistä kyvytön ymmärtämään vakuuden merkitystä, asianomistaja joka ei vaadi rangaistusta, samasta teosta syytetty jolla on välitön yhteys käsiteltävään syytökseen tai joka on saanut tästä tuomion aiemmin sekä nimetön todistaja.

Totuusvakuutus

Asianosaista, joka ei ole syytetty, voidaan kuulustella totuusvakuutuksen nojalla. Tällaisen vakuutuksen kaava on:
"Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunnian ja omantuntoni kautta, että minä lausumassani kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta."

Asiantuntijan vakuutus

Oikeudessa asiantuntijana kuultava henkilö antaa asiantuntijan vakuutuksen: "Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunniani ja omantuntoni kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta."
Hiroyuki Itō

Hiroyuki Itō (jap. 伊藤 裕之, Itō Hiroyuki) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on toiminut ohjaajana, käsikirjoittajana, pelimekaniikan suunnittelijana sekä äänitehostevastaavana työnantajansa Square Enixin tuottamissa Final Fantasy -peleissä. Itsestään hän käyttää toisinaan taiteilijanimeä Shiomi.

Ura

Kahdessa ensimmäisessä Final Fantasy -pelissä Itō työskenteli ohjemointivirheitä korjaavana ohjelmoijana; Final Fantasy III:ssa hänen tehtävänään oli luoda ääniefektejä. Ryhdyttyään Final Fantasy IV:n taistelusuunnittelijaksi hän kehitti yhden Final Fantasy -sarjan merkittävimmistä konsepteista, Active Time Battle -taistelujärjestelmän. Aikaisemmista osista poiketen tämä toiminto ei perustunut pelihahmoille jaettaviin iskuvuoroihin, vaan hahmojen nopeuden määräämällä vauhdilla etenevään mittariin, jonka täyttyessä pelaaja voi osoittaa hahmolleen jonkin komennon. ATB:tä on käytetty kuudessa pääsarjan pelissä, Final Fantasy X-2:ssa sekä joissakin Final Fantasyyn kuulumattomissa peleissä (esimerkkinä Chrono Trigger). Itōn suunnitteli myös Final Fantasy XII:n reaaliaikaisen Active Dimension Battlen.
Itōn ohjaamia pelejä ovat Final Fantasy IX ja Final Fantasy VI, jonka hän ohjasi Yoshinori Kitasen kanssa. Hän on työstänyt myös muita kuin vain Squaren pelejä, kuten Grandia II ja Disney's Party.