google/wiki40b huggingface dataset:
Ville Repo

Ville Olavi Repo (5. elokuuta 1929 Sortavala – 20. huhtikuuta 2000 Espoo) oli suomalainen kustannusjohtaja, kirjailija ja kääntäjä. Yleisradion entinen pääjohtaja Eino S. Repo oli hänen vanhempi veljensä. Ville Repo oli naimisissa vuodesta 1954 kasvatustieteen maisteri Emmi Inkeri Wariksen kanssa, jonka isä oli professori Heikki Waris.
Revon vanhemmat olivat metsäkasööri, konttorinjohtaja, lehden toimittaja, maallikkosaarnaaja Vihtori Repo (Wiktor Repolainen, 1878–1929) ja Hilja Iina Krank (1886–1973). Hän pääsi ylioppilaaksi 1947 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1953. Repo teki opintomatkat Yhdysvaltoihin 1948–1949 ja 1954–1955.
Ville Repo toimi Gummeruksen kirjallisena johtajana 1957–1963 ja Weilin+Göösin kirjallisena johtajana sekä kirjankustannustoiminnan johtajana 1963–1987.
Ville Repo tunnetaan osallistumisestaan 1960-luvun alun kirjasotiin sekä tulevan menestyskirjailijan Kalle Päätalon löytäjänä. Päätalon ensimmäinen romaanikäsikirjoitus oli ehtinyt kiertää kaikki suuret suomalaiset kustantajat ennen kuin se saapui 1957 Gummerukselle. Repo huomasi Päätalon kertojanlahjat käsikirjoituksen puutteista huolimatta. Repo ja Päätalo muokkasivat tämän jälkeen käsikirjoitusta ja se ilmestyi kirjana syksyllä 1958 nimellä Ihmisiä telineillä. Kirja oli välitön menestys, ja siitä alkoi Päätalon yli 40 vuotta kestänyt yhteistyö Gummeruksen kanssa. 
Toukokuussa 1962 Gummeruksen kustantama ja Pentti Saarikosken kääntämä Henry Millerin romaani Kravun kääntöpiiri määrättiin takavarikoitavaksi sen saatua epäsiveellisten julkaisujen valvontalautakunnan kielteisen lausunnon. Gummeruksen toimitusjohtaja Mauno Salojärvi tuomittiin 3. heinäkuuta 1962 Jyväskylän raastuvanoikeudessa epäsiveellisten julkaisujen levittämisestä annetun lain 1 pykälän 1 momentin nojalla sakkoihin ja Kravun kääntöpiirin jäljellä ollut painos takavarikoitiin hävitettäväksi. Oikeudessa läsnä ollut Pentti Saarikoski puhkesi tämän tuomion kuultuaan kättentaputuksiin ja sai sakot oikeuden häpäisystä. Teos julkaistiin vuonna 1970 uudelleen ilman ongelmia yhteiskunnallisten asenteiden muututtua. Vuonna 1997 kirjasta ilmestyi 7. painos, jossa on mukana liitteenä Pentti Saarikosken ja Ville Revon välistä kirjeenvaihtoa kirjasodan ajalta.
Ville Repo oli tunnettu amerikkalaisen runouden asiantuntijana. Hän toimi myös kääntäjänä ja suomensi muun muassa yhteistyössä Kersti Juvan kanssa A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoja.
Huvila kukkulalla (elokuva)

Juoni

Elokuva sijoittuu vuoden 1938 Italiaan, Toscanan maaseudulle Firenzen ulkopuolelle. Juuri leskeksi ja rahattomaksi jäänyt englantilaisnainen Mary Panton (Kristin Scott Thomas), jonka edesmennyt aviomies tuhlasi heidän omaisuutensa uhkapeleihin ja alkoholiin, asuu varakkaan englantilaisystävänsä, Sir Edgar Swiftin (James Fox), huvilassa. Ikääntyvä Bengalin kuvernööriksi nimitettävä Sir Edgar kosii Marya, joka vastaa harkitsevansa kosintaa muutaman päivän ajan. Vaikka Mary ei rakastakaan Sir Edgaria, avioliiton kautta hän saisi paremman elämän. Mary jää yksin huvilaan, kun Sir Edgar lähtee Roomaan hoitamaan asioita. Mary tapaa eräissä juhlissa salaperäisen amerikkalaisen Rowley Flintin (Sean Penn), ja heidän välilleen syttyy odottamaton intohimon kipinä.

Tuotanto

Huvila kukkulalla kuvattiin vuonna 1998 Italian Toscanassa, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Firenze ja Siena. Sen tuotantoyhtiöinä olivat October Films, Intermedia Films ja Mirage Enterprises.

Julkaisu ja vastaanotto

Huvila kukkulalla julkaistiin Britanniassa 14. huhtikuuta 2000 ja Yhdysvalloissa 5. toukokuuta 2000, ja sen teatterilevittäjinä olivat United International Pictures Britanniassa ja USA Films Yhdysvalloissa. Yhteensä se tuotti maailmanlaajuisesti 3 740 113 dollarin lipputulot. Suomessa Huvila kukkulalla ei saanut teatterilevitystä, mutta Sandrew Metronome Distribution Finland Oy julkaisi sen videolle vuonna 2000.
Huvila kukkulalla on saanut elokuvakriitikoilta vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 46 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,2/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 59 arviointiin, joista 27 oli ”tuoreita” ja 32 ”mätiä”. 1 134 käyttäjästä 35 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 31 arvostelun perusteella elokuva on saanut 57 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 2 470 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6/10. Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Blue Piccolo

Kappaleet

Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita.
Ultraviolettikatastrofi

Ultraviolettikatastrofin ratkaisu

Max Planck ratkaisi ongelman esittämällä, että sähkömagneettinen energia ei seurannut klassista määritelmää vaan, että se pystyi vain oskilloimaan tai emittoimaan tietyn kokoisia energiapaketteja, joiden suuruus on suhteessa taajuuteen (kuten Planckin laki esittää). Tällä on se vaikutus, että mahdollisten moodien lukumäärä vähenee annetulla energialla korkeilla taajuuksilla kuten myös keskimääräinen energia noilla taajuuksilla. Säteilyteho lähestyy lopulta nollaa taajuuden kasvaessa äärettömyyksiin ja kokonaissäteilytehosta tulee äärellinen.
Säteilytehon kaava ideaalisysteemiä (musta kappale) varten oli yhdenmukainen kokeiden kanssa ja sitä alettiin kutsua Planckin laiksi mustan kappaleen säteilystä. Aikaisempien kokeiden perusteella Planck pystyi määrittelemään sen parametrin arvon, joka nykyisin tunnetaan Planckin vakiona. Energiapaketteja alettiin myöhemmin kutsua fotoneiksi ja ne olivat avainasemassa sähkömagneettisuuden kvanttimäärittelyssä.
Douglas C-54D-koneen katoaminen 1950

Lento

Lentokone oli osa ensimmäistä Strategic Support Squadronia, Strategic Air Commandia. Kahdeksan hengen miehistön lisäksi se kuljetti 36 matkustajaa, joista kaksi oli siviilejä: nainen ja hänen poikansa. Aikaisempi yritys lähteä liikkeelle viivästyi yhden moottorin ongelman vuoksi. Lennon reitti oli Anchoragesta Alaskasta Great Fallsiin Montanaan. Viimeinen radiokontakti saatiin myöhään iltapäivällä koneesta, jonka jälkeen se katosi.

Etsintä

Tunti sen jälkeen, kun se ei saapunut Montanaan, käynnistettiin "Operaatio Mike". Etsintään osallistui noin 85 amerikkalaista ja kanadalaista lentokoneita, jotka etsivät 350 000 neliökilometriä Tyynenmeren suunnasta päin.
Tammikuun 30. päivänä etsinnässä mukana ollut 57. Fighter Wing C-47, ilmavoimien sarjanumero 45-1015, joutui lentoturmaan McClorton vuoristossa Whitehorse'n lähellä. Sen miehistön jäsenet loukkaantuivat, mutta kuolemantapauksia ei ollut. Lentäjä käveli 13 km Alaskan-moottoritielle.

Jälkiseuraukset

Etsinnät peruutettiin virallisesti 20. helmikuuta ja kaikki matkustajat todettiin kuolleiksi.
Dick Clark

Richard Wagstaff "Dick" Clark (30. marraskuuta 1929, Mount Vernon − 18. huhtikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen televisio- ja radiopersoona. Hänet tunnetaan mm. show’sta American Bandstand, jonka juontajana hän toimi vuosina 1957–1989. Hän valmistui Syracusen yliopistosta vuonna 1951.
Clarkin tunnettu Dick Clark's New Year's Rockin' Eve -ohjelma nähtiin ensimmäistä kertaa 31. joulukuuta 1972. Vuosina 1973–1988 hän juonsi Pyramid-tietokilpailua. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet otettiin vuonna 1993 Rock and Roll Hall of Fameen "muiden kuin esittäjien" luokassa. Hän on ollut vuodesta 1990 lisäksi Radio Hall of Famessa.
Clark sairasti kakkostyypin diabetesta ja joutui 8. joulukuuta 2004 sairaalahoitoon saatuaan aivoinfarktin. Hän kuitenkin kuntoutui ja teki selvistä puheongelmistaan huolimatta paluun televisioon omassa Dick Clark's New Year's Rockin' Eve -ohjelmassaan uudenvuodenaattona 2005.
Clark oli moninkertainen Emmy-voittaja ja sai lisäksi mm. Peabodyn. Hän solmi kolmannen avioliittonsa vuonna 1977. Clark kuoli sydänkohtaukseen 82-vuotiaana.
Bruno (jalkapalloilija)

Vankeustuomiot ja paluu pelikentille

Bruno pidätettiin heinäkuussa 2010 epäiltynä 25-vuotiaan entisen naisystävänsä, malli Eliza Samudion murhasta. Samudio oli kadonnut noin kuukautta ennen. Poliisin mukaan Bruno sieppasi avustajiensa kanssa naisen ja kuljetti tämän maatilalle, jossa tämä pahoinpideltiin ja kuristettiin hengiltä. Lopuksi ruumis oli paloiteltu ja syötetty koirille. Bruno kiisti syytteet.
Bruno todettiin joulukuussa 2010 riodejaneirolaisessa oikeusistuimessa syylliseksi Eliza Samudion sieppaukseen ja yritykseen pakottaa tämä tekemään abortti ja tuomittiin 4,5 vuodeksi vankeuteen.
Maaliskuussa 2013 Bruno tuomittiin Samudion murhasta 22 vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen.
Tuomari katsoi, että "Brunon vankilassa viettämät kolme vuotta ennen tuomiota oli ylimitoitettu", ja Bruno vapautettiin vankilasta jo helmikuussa 2017 niin sanotun habeas corpus -menettelyn perusteella. Maaliskuussa 2017 Boa Esporte -jalkapalloseura ilmoitti solmineensa Brunon kanssa kahden vuoden sopimuksen.
Mirjam Mustonen

Aura Mirjam Mustonen (o.s. Suurkari, ent. Elovaara, 4. maaliskuuta 1915 Huittinen – 4. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja, sairaanhoidon opettaja ja opetusneuvos. Hän vastasi Satakunnan sairaanhoitajakoulutuksesta ja toimi Porin sairaanhoitajaopiston, myöhemmin Porin sairaanhoito-oppilaitoksen, opettajana ja myöhemmin rehtorina 26 vuotta, vuodesta 1951 aina eläkkeelle jäämiseensä asti. Mustosen aikana sairaanhoitajien opetusta uudistettiin merkittävästi, ja Porissa aloittivat Suomen ensimmäiset sairaanhoidon miesopiskelijat 1960-luvulla.
Mirjam Mustosen vanhemmat olivat Huittisten kirkkoherra Gustav Stenros sekä Hilma Emilia (Elli) Stenros, o.s. Lindstedt. Mirjam Mustosen ensimmäinen aviomies, pastori Ensio Elovaara, kaatui jatkosodassa Nuijamaalla vuonna 1941. Hänen toinen aviomiehensä oli rovasti Matti A. Mustonen.
Akwa Ibom

Akwa Ibom on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee Atlantin rannikolla maan kaakkoisosassa. Akwa Ibomin pinta-ala on 7 081 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Akwa Ibomissa oli noin 3 920 000 asukasta. enemmistö asukkaistaon kristittyjä.
Akwa Ibomin pääkaupunki on Uyo. Se on satama- ja yliopistokaupunki. Eket on merkittävä öljyntuotannon keskus.
Akwa Ibom on raakaöljyn ja -kaasuntuotantoaluetta. Kuitenkaan öljyn tuoma varallisuus ei ole levinnyt osavaltion omille kansalaisille. Vuodesta 1999 alkaen osavaltion johto on äänekkäästi vastustanut öljyrahojen ohjautumista liittovaltion hallituksen käyttöön, ja 2000-luvulla Akwa Ibomiin onkin saatu matkapuhelinverkko, uusia teitä, tekniikkapainotteinen yliopisto, voimalaitos ja maatalouden ja turismin kehittämisohjelmia. Myös lentokenttää suunnitellaan.
Agnus Dei

Agnus Dei (suom. Jumalan Karitsa) on läntisen kristinuskon jumalanpalveluksen eli messun eukaristisen riitin osa, ja kyseisen osan aikana laulettava rukous. Perinteisenä messutekstinä se on myös yksi messusävellyksen osa. Lisäksi termillä voidaan viitata Jumalan Karitsa -kuva-aiheeseen.

Käyttö

Agnus Dei -rukous on osa messun ordinariumia, pysyvää rakennetta. Se ei muutu kirkkovuoden aikana. Sitä käytetään kaikissa latinalaisen riitin katolisissa liturgioissa sekä suurimmassa osassa katolisesta kirkosta reformaatiossa erkaantuneista kirkoista, myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Agnus Dei lauletaan messussa kommuunioriitin aikana. Sitä edeltävät eukaristinen rukous, Herran rukous ja Herran rauha. Agnus Dei:n yhteydessä voidaan käyttää leivän murtamista (lat. fractio) ja siihen voi liittyä leivän murtamisen sanat. Sitä seuraa kommuunio, ehtoollisen nauttiminen.
Tridentiinisen messun sielunmessussa tekstissä korvataan kohta miserere nobis tekstillä dona nobis pacem ja viimeisellä kerralla korvataan dona nobis pacem pyynnöllä dona eis requiem sempiternam (Anna heille ikuinen rauha). Ortodoksisessa kirkossa ei käytetä tätä rukousta, mutta murrettaessa pyhitettyä leipää lausutaan rukous "Murretaan ja osiin jaetaan Jumalan Karitsa, joka on murrettava, mutta samalla jakaantumaton, aina syötävä, mutta ei koskaan kuluva, vaan siitä osallistuvia pyhittävä."

Merkitys

Nimitys karitsa viittaa juutalaiseen eläinuhrikulttiin, erityisesti pääsiäislampaan uhraamiseen. Uhrikulttiin kuului se, että virheetön eläin uhrattiin vuosittain juutalaisen kansan syntien sovitukseksi. Jeesuksen ristinkuolema tapahtui juutalaisen pääsiäisen aikaan. Kristillisessä ajattelussa Jeesuksen nähdäänkin olevan täydellinen Jumalan Karitsa, joka synnittömänä uhrina sovittaa kaikkialla ja kaikkina aikoina kaikkien ihmisten synnit. Tämän kertakaikkisen uhrin jälkeen vuosittaista eläinuhria ei enää tarvita.
Rukousta lauletaan messussa eukaristian yhteydessä, koska pyhitettyjen ehtoollisaineiden katsotaan olevan Kristuksen ruumis ja veri. Niiden katsotaan tuovan Kristuksen uhrin läsnä olevaksi. Siten kristityt osallistuvat uhriin ja tulevat osalliseksi sen lahjasta, Jeesuksen toteuttamasta syntien kantamisesta. Rukouksen keskeinen merkitys onkin kiittää ja ylistää Jeesusta syntien anteeksiannosta.
Amerikanhaapana

Koko ja ulkonäkö

Amerikanhaapana muistuttaa muodoltaan haapanaa. Lennossa se on mahdollista sekoittaa myös morsiosorsaan. Soidinasussa uroksella on vaaleanpunertavat kyljet ja rinta, musta selkä ja siivet, hohtavan valkeat läikät siivessä ja valkea alavatsa. Sen pää on harmahtava, silmän takana kirkkaanvihreä läikkä ja päälaella valkea raita. Nokka on vaaleanharmaa. Naaras muistuttaa erittäin paljon haapananaarasta ja on äärimmäisen vaikea erottaa tästä. Soidinajan ulkopuolella koiras sulkii eklipsipukuun ja tällöin muistuttaa naarasta. 
Pituus 50 cm, siipien kärkiväli 80 cm. Meluisa laji, koiras viheltelee vuui-voivoi, naaras vaakkuu kvaa-ak.

Levinneisyys

Amerikanhaapana pesii Pohjois-Amerikan luoteisosissa Alaskassa, Kanadassa, Suurilla Järvillä sekä paikoin Uudessa Englannissa. ja muuttaa talveksi etelämmäksi aina Meksikonlahdelle, Tyynen valtameren ja Atlantin rannikoille. Muuttomatkoilla amerikanhaapanoita harhautuu Eurooppaan säännöllisesti. Suomessa vuosittainen vierailija, lähestulkoon kaikki havainnot koskevat koiraita naaraiden vaikeasta määritettävyydestä johtuen.
Amerikanhaapana pesii myös Islannissa, joskin se on siellä harvinainen.

Elinympäristö

Avoimet kosteikot, suot ja rantaniityt.

Lisääntyminen

Pesii maassa suojaisassa paikassa lähellä vesirajaa, kermanvärisiä munia tulee 6–12.

Ravinto

Amerikanhaapana syö vesikasveja ja niiden juuria, maissa myös mehevää ruohoa, sekä toisinaan hyönteisiä ja etanoita.
Nick Jonas

Nuoruus ja yksityiselämä

Nick Jonas syntyi Dallasissa Texasissa 16. syyskuuta 1992. Hänen vanhempansa ovat Denise, entinen viittomakielen opettaja ja laulaja, sekä Paul Kevin Jonas Senior, joka on lauluntekijä, muusikko ja toimi ennen vihkijänä kirkossa. Jonas Wyckoffissa New Jerseyssä, ja hänen äitinsä opetti häntä kotona. Hänen sukunsa juuret ulottuvat Irlantiin, Italiaan, Saksaan ja cherokee-intiaaneihin.
Kun hän oli 13-vuotias, Jonas sai diagnoosin tyypin 1 diabeteksestä, ja hän käyttää siksi insuliinipumppua. Hän on kehittänyt The Change for the Children -säätiön, jolla on viiden eri yhteistyökumppaninsa kanssa tavoitteena kerätä rahaa ja lisätä tietoisuutta diabeteksestä.
Syyskuussa 2007 laulaja Miley Cyrus kertoi Seventeen-lehdelle seurustelevansa Jonaksen kanssa. Pari erosi vuoden 2007 lopulla. 
Jonas on seurustellut myös Selena Gomezin kanssa. Hän seurusteli myös itseään kahdeksan vuotta vanhemman laulaja Delta Goodremin kanssa mutta pari erosi alkuvuodesta 2012. Heinäkuussa 2018 hän meni kihloihin näyttelijä Priyanka Chopran kanssa. Pari avioitui joulukuussa 2018.

Broadway

Nickin ura alkoi hänen ollessaan kuusivuotias, hän oli parturissa äitinsä kanssa ja managerin kuullessa Nickin laulavan, otti heihin yhteyttä. 7-vuotiaana hän alkoi esiintyä Broadwayllä. Hän esiintyi näytelmissä Charles Dickensin joulutarina (vuonna 2000), Annie Get Your Gun (vuonna 2001 Little Jakena), Kaunotar ja Hirviössä (vuonna 2002 Chipinä) ja Les Misérablesissa (vuonna 2003 Gavrochena). Kun Les Misérablesin näytökset loppuivat, Nick esiintyi The Sound of Musicissa (Kurtina) Paper Mill Playhousessa. Nick on palkattu elokuussa 2011 Los Angelesin Hollywood Bowlissa alkavaan Hairspray -musikaalin päärooliin. Hänen roolihahmonsa on teini-idoli Link Larkin.Vähän myöhemmin kun Nickin lahjat huomattiin,löydettiin Joe ja Kevin ja heidän musikaalisuus,josta sitten Jonas Brothers syntyi.

Televisio

Nick ja hänen veljensä vierailivat Hannah Montana -sarjan jaksossa "Me and Mr. Jonas and Mr. Jonas and Mr. Jonas".
Nick, Joe, ja Kevin kuvasivat Disney Channelille elokuvan Camp Rock, jossa he esittävät bändiä nimeltä "Connect Three". Joen hahmo "Shane Gray" on bändin päävokalisti ja elokuvan miespäähahmo; Nick esittää "Natea", kitaristia; ja Kevin esittää "Jasonia", joka on myös yhtyeen kitaristi. Elokuvaan on ilmestynyt myös jatko-osa Camp Rock 2: The Final Jam ja soundtrack.
Fernando Cerchio

Fernando Cerchio (7. elokuuta 1914 Luserna San Giovanni – 19. elokuuta 1974 Mentana) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Cerchio opiskeli taideakatemiassa ja Rooman kokeellisessa elokuvakeskuksessa ja työskenteli sen jälkeen dokumenttielokuvien ohjaajana Luce-instituutissa. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvansa oli La buona fortuna vuonna 1946. Toisen maailmansodan jälkeen Cerchio ohjasi lähes kolmekymmentä viihde-elokuvaa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista komedioihin.
Elokuvaaja Carlo Cerchio on Fernando Cerchion poika.
Verkkopalvelu

Operatiiviset verkkopalvelut

Kun verkkoa hyödyntämällä tapahtuu jokin muutos Internet-järjestelmän ulkopuolella, voidaan puhua todellisista operatiivisista palveluista. Muutoksia ovat esimerkiksi rahan siirtyminen tililtä toiselle (pankit), tuotteen siirtyminen varastosta eteenpäin (verkkokaupat) tai istuimen tuleminen varatuksi lentokoneesta (sähköiset varausjärjestelmät).

Viestinnälliset verkkopalvelut

Viestinnällisissä verkkopalveluissa palvelun hyöty käyttäjälle perustuu palvelussa olevaan tekstiin, kuviin ääneen tai elävään kuvaan eli hyöty perustuu ruudulla näkyvään ja kaiuttimista kuuluvaan sisältöön. Käyttäjä kokee, että tärkeintä oli informaatio tai viihteellisyys, joka sisällössä tarjottiin. Käyttäjän ei yleensä tarvitse tai kannata lukea uudestaan samaa artikkelia tai sisältöä, mutta mikäli informaatio koettiin tärkeäksi, käyttäjä todennäköisesti palaa takaisin palveluun saadakseen ruudulle näkyviin uutta, edellistä vastaavaa sisältöä. Teksti, kuvat ja ääni ovat viestinnällisen verkkopalvelun ydin.

Julkiset verkkopalvelut

Julkiset verkkopalvelut ovat tietoverkkojen kautta kansalaisille, yrityksille ja yhteisöille ja toisille hallinnon yksiköille tarjottavia palveluja, jotka voivat ulottua yksinkertaisesta tietojen etsinnästä ja tarkistamisesta aina vuorovaikutteisten palvelujen tarjoamiseen ja mahdollisuuksiin osallistua asioiden valmisteluun ja päätöksentekoon.  Toinen määritelmä julkisille verkkopalveluille on, että julkiset verkkopalvelut ovat julkishallinnon kansalaisille, yrityksille ja yhteisöille verkon kautta tarjoamia palveluja. Verkkona on tällöin Internet tai sen WWW (World Wide Web) sekä siihen liitetyt puhelin- ja mobiililaitekanavat.

Verkkopalveluiden kehittäminen

Verkkopalveluiden kehittäminen on monien eri alojen osaamista tarvitseva kokonaisuus, jossa on sekä viestinnällisiä että teknologisia haasteita. Esimerkiksi Overmyer (2000) on todennut verkkopalveluiden kehittämisen olevan ensisijaisesti viestinnällinen haaste, jossa käyttäjäkokemuksen ja viestinnän suunnittelun rooli on suurempi kuin perinteisempien tietojärjestelmien suunnittelussa. 
Globalisaation tuoma kansainvälistyminen näkyy myös vahvasti verkkopalveluiden kehittämistyössä ja yhä useampia verkkopalveluita tuotetaan monikielisinä.  Monikieliset verkkopalvelut tuovat mukanaan myös monenlaisia haasteita. Saman verkkopalvelun käyttäjät voivat olla kovin kaukana toisistaan niin maantieteellisesti kuin kulttuurisesti.
Jaakko Hirvonen

Jaakko Hirvonen on suomalainen entinen pesäpalloilija joka edusti Joensuun Mailaa, Puijon Pesistä ja Seinäjoen Maila-Jusseja. Hän lopetti uransa vuoden 2011 jälkeen.
Tomblaine

Urheilu

Alueen johtavan jalkapallojoukkueen AS Nancy-Lorrainen kotistadion Stade Marcel-Picot sijaitsee Tomblainessa. 
Kaupunki on ollut Ranskan ympäriajon etappikaupunkina vuosina 2012 ja 2014.
Talvipäivänseisaus

Juhlapäivänä

Monet kansat ovat vanhoista ajoista viettäneet vuotuista juhlaa talvipäivänseisauksen aikoihin. Aurinkovuoteen kuuluvat seisauspäivät sekä kevätpäiväntasaus ja syyspäiväntasaus ovat olleet merkittäviä taitekohtia. Vuoden vaihtuminen on usein laskettu jostakin niistä alkavaksi.
Muinaisten germaanisten kansojen talvijuhlan yulen paikka vaihteli kuukalenterin vuoksi joulukuun alusta tammikuun alkuun. Kristinuskon leviämisen myötä yule yhdistettiin kristilliseen jouluun ja sen paikka vakiintui. Suomen kielen sanat joulu ja juhla tulevat talvipäivänseisauksen juhlan muinaisgermaanisesta nimestä. Muinaiset roomalaiset viettivät 17. ja 23. joulukuuta välisenä aikana keskitalven Saturnalia-juhlaa. Talvipäivänseisauksena, roomalaisen kalenterin mukaan 25. joulukuuta, oli Sol Invictuksen eli Voittamattoman auringon päivä.   
Kristillistä joulua vietetään 25. joulukuuta Jeesuksen syntymäjuhlana. Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa päätettiin ryhtyä juhlimaan Jeesuksen syntymäjuhlaa roomalaisen kalenterin Voittamattoman auringon päivänä sen syrjäyttämiseksi. 
Tietyt sekulaariset järjestöt järjestävät talvipäivänseisauksen juhlia. Muun muassa amerikkalaiset ateistit ovat ehdottaneet, että maailman valtiot pitäisivät juhlapäivinä koko maapallolle yhteisiä luonnonkierron tapahtumia: tasauspäiviä ja seisauspäiviä. 
Yulea juhlitaan vieläkin. Esimerkiksi wiccat voivat sytyttää kokkoja päivän pitenemisen kunniaksi.
Nelikopteri

Nelikopteri (myös quadkopteri tai quadrokopteri, engl. quadcopter) on neljällä vaakasuoralla pyörivällä roottorilla varustettu multikopteri. Suurin osa multikoptereista on nelikoptereita. Nelikoptereiden roottoreista kaksi pyörii myötäpäivään ja kaksi vastapäivään. Kuluttajille myytävät nelikopterit ovat malliltaan X-kirjaimen muotoisia, mutta kilpailuissa käytetään usein nopeampia H-kirjaimen muotoisia malleja. Kauko-ohjattavat nelikopterit ovat yleistyneet 2010-luvun alussa.
Tim Blake

Tim Blake (s. 2. helmikuuta 1952 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen kosketinsoittaja. Hänet tunnetaan Crystal Machine -yhtyeestään, jossa hän soittaa syntetisaattoria ranskalaisen Patrice Warrinerin toimiessa valotaiteilijana. Crystal Machine oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka toivat syntetisaattorit ja laserit keikoille 1970-luvun alkupuoliskolla.
Muita yhtyeitä, joiden riveissä Blake on soittanut ovat muun muassa Gong ja Hawkwind.