google/wiki40b huggingface dataset:
Artem Lobov

Vapaaottelu

Lobov aloitti vapaaottelemisen Cage Warriors -promootiossa 2010. Hänen ensimmäinen ottelu oli Patrick Vickersia vastaan 27. marraskuuta 2010, jonka Lobov hävisi tuomariäänin.

Ultimate Fighter

Lobov oli mukana Ultimate Fighterissa 2015, jolloin hän aluksi epäonnistui pääsemään mukaan hävittyään karsintaottelussa Mehdi Baghdadille tuomariäänin. Joukkueen valmentajana ollut Conor McGregor toi takaisin Lobovin, kun kumpikin valmentaja sai tuoda yhden ottelijan lisää, joka hävisi karsintakierroksella. Lobov pääsi tämän myötä suoraan lopputurnaukseen, jossa hän pudotti ensimmäisellä kierroksella Chris Gruetzemacherin tyrmäyksellä ja toisella kierroksella Julian Erosan myöskin tyrmäyksellä. Voiton myötä Lobov eteni loppuotteluun ja otteli ensimmäisen UFC-ottelunsa Las Vegasissa.

UFC

Lobov kohtasi 11. joulukuuta 2015 Ultimate Fighterin kevytsarjan loppuottelussa Ryan Hallin, jolle hän hävisi tuomariäänin (27–30, 26–30, 26–30).
Helmikuussa 2016 Lobov siirtyi höyhensarjaan ja hävisi myös toisen ottelunsa UFC:ssä Alex Whitelle tuomariäänin (27–30, 27–30, 27–30). Elokuussa Lobov kohtasi UFC 202 -tapahtumassa Chris Avilanin, jonka hän voitti tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27). Lobov jatkoi voittokulkuaan marraskuussa Teruto Ishiharaa vastaan, joka päättyi Loboville tuomariäänin (30–27, 30–27, 29–28). Se oli samalla ensimmäinen kerta, kun Lobov otteli UFC-tapahtuman pääkortilla.
Huhtikuussa 2017 Lobov kohtasi höyhensarjan neljänneksi rankatun Cub Swansonin UFC Fight Night: Swanson vs. Lobov -tapahtumassa. Se oli samalla ensimmäinen kerta Loboville esiintyä UFC-tapahtuman pääottelussa. Hän hävisi viisieräisen ottelun tuomariäänin (49–46, 49–46, 50–45). Molemmat ottelijat palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Elokuussa ilmoitettiin Lobovin ottelevan seuraavaksi Andre Filiä vastaan lokakuussa 2017. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin (27-30, 27-30, 27-30).

Yksityiselämä

Lobov syntyi ja eli ensimmäiset vuotensa Nižni Novgorodissa. Hänen perheensä asui kolme vuotta myös Argentiinassa ennen kuin asettui Irlannin Dubliniin. Hän aloitti kamppailulajien harrastamisen opiskellessaan liiketaloutta ja espanjaa Dublin City Universityssä. Lobov on saanut Irlannin kansalaisuuden, ja tehdessään UFC-debyyttinsä hän oli asunut maassa lähes 13 vuotta.
Spenceriaaninen kirjoitus

Spenceriaaninen kirjoitus on kehittäjänsä Platt Rogers Spencerin mukaan nimetty kirjoitustyyli. Se oli suosittu Yhdysvalloissa vuosina 1850–1925.
Saul Kripke

Modaalilogiikka

Kripke oli mahdollisten maailmojen semantiikan kehittäjä suomalaisen Jaakko Hintikan ja ruotsalaisen Stig Kangerin ohella. Mahdollisten maailmojen semantiikan nk. K-tulkinta on nimetty Kripken mukaan.

Naming and Necessity

Kripken kolme luentoa muodostavat hyökkäyksen deskriptivistä (Frege, Russell) referenssin teoriaa vastaan, jonka mukaan nimi (esimerkiksi Aristoteles) on vain kuvauksen (esimerkiksi filosofi, Platonin oppilas) lyhenne. Nimi poimii aina sen olion, joka tyydyttää kuvauksen, joka nimeen liittyy. Kripke esittää useita esimerkkejä, joiden tarkoitus on osoittaa deskriptivismi mahdottomaksi. (Esimerkiksi Aristoteles olisi voinut kuolla 2-vuotiaana, eikä häneen liittyisi silloin lainkaan em. ominaisuuksia. Kuitenkin tuntuu mielettömältä kiistää, etteikö hän todella olisi Aristoteles.) Vaihtoehdoksi Kripke esitti kausaalista referenssin teoriaa. Sen mukaan nimi viittaa objektiin kausaalisen yhteyden perusteella, joka välittyy puhujayhteisöjen läpi. Nimi on Kripken sanoin kiinteä nimittäjä (rigid designator), joka poimii aina saman objektin kaikista mahdollisista maailmoista. Tämän jälkeen kausaalisia referenssin teorioita ovat kehittäneet muun muassa Micheal Devitt, Keith Donnellan ja Hilary Putnam. Kaikki eivät kuitenkaan teoriaa ole hyväksyneet, tunnetuimpina John Searle, Richard Rorty ja Alonzo Church. Putnam on myös muuttanut näkemystään.
Kripke myös teki tunnetuksi käsitteen a posterioriset välttämättömyydet, asiantilat, jotka ovat välttämättä tosia, mutta ne voidaan tietää ainoastaan empiirisen tutkimuksen perusteella. Esimerkiksi ”Aamutähti on Iltatähti”, ”Cicero on Tullius” ja muut identiteettiväitteet, joissa eri nimet viittaavat samaan objektiin.
Vuonna 1973 nimellä Reference and Existence pidetyissä luennoissa Kripke jatkoi Naming and Necessityn tematiikkaa. Luentoja ei ole kuitenkaan julkaistu.

Wittgenstein-tulkinta

Nimellä Wittgenstein on Rules and Private Language julkaistuissa luennoissa, Kripke esittää kiinnostavan tulkinnan Wittgensteinin myöhäisajattelusta, joskin hänen tulkintaansa on kritisoitu historiallisesta epätarkkuudesta. Monet filosofit käyttävätkin Kripken kirjasta nimitystä ”Kripkenstein”, sillä monia sen argumenteista Wittgenstein olisi tuskin itse hyväksynyt.
Kansallinen arkeologinen museo (Ateena)

Historia

Kreikan kansallinen museo perustettiin alun perin vuonna 1829. Alkuvaiheessa se toimi Aíginan saarella. Kun pääkaupunki siirrettiin Ateenaan ja kaupungissa alettiin tehdä huomattavia antiikin kohteiden tutkimus- ja kunnostustöitä, myös museo siirrettiin kaupunkiin. Näin syntyi nykyinen Kansallinen arkeologinen museo. Nykyisen museorakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1866 ja se valmistui vuonna 1891.

Rakennus

Museon suurikokoinen rakennus edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Ludwig Lange ja Panagiótis Kálkos sekä sen nykyisen julkisivun Ernst Ziller. Rakennusta on laajennettu 1900-luvun aikana useaan otteeseen.
Museorakennus on kaksikerroksinen. Siinä on useita siipiä, joiden välissä on atriumpihoja. Rakennuksessa on yhteensä 65 salia, joista suurin osa on näyttelykäytössä. Museossa on myös mm. luentosaleja, kirjakauppa sekä kahvila.
Koko museon lähiympäristöstä käytetään usein nimitystä Mouseío. Museon lähimmät metroasemat ovat Viktória ja Omónoia.
Jakkara

Jakkara eli palli on selkänojaton ja käsinojaton tuoli. Jakkarassa on yleensä kolme tai neljä jalkaa.
Tyypillisiä jakkaroita ovat lastenjakkarat ja ennen maataloudessa käytetyt lypsyjakkarat. Oma tyyppinsä on matala jalkajakkara, jota käytetään muun istuimen vierellä jalkojen lepuuttamiseen. Baareissa käytettävät baarijakkarat ovat normaalia tuolia tai jakkaraa korkeampia, jotta baaritiski olisi niillä istuville suhteessa samalla korkeudella kuin se on seisoville asiakkaille.

Pianojakkara ja rumpupalli

Käsi- ja selkänojaton jakkara on myös muun muassa pianistin ja muun kosketinsoittajan sekä rumpusettiin kuuluva rumpalin istuin. Pianojakkarassa ja rumpupallissa on korkeussäätö istuinkorkeuden sovittamiseksi soittajan ja soittimen mukaan. Tavanomaisin jalkatyyppi on tällöin yksi keskiputki, joka laajenee alaosassa kolmeksi tai neljäksi tukijalaksi.
Rumpupallin jalkarakenne on yleensä kokoontaitettava ja muistuttaa rakenteeltaan kameranjalustaa pikalukkoineen ja saranoituine metallisine jalkoineen ja niiden tukivarsineen. Rumpupallin istuinosa on pyöreä tai satulamallinen ja pehmustettu.
Pianojakkaran keskiputki on usein ruuvikierteinen, jolloin istuinkorkeutta voi säätää istuinosaa pyörittämällä. Flyygelin soittoistuimena käytetään yleensä nelijalkaista, puusta valmistettua leveähköä suorakulmaista ”flyygelipenkkiä”, jonka istuinosa on pehmustettu ja varustettu rakenteen sisään piiloutuvalla korkeudensäätömekanismilla.
Crow

Juoni

Elokuva kertoo  Eric Draven -nimisestä miehestä, joka eräänä iltana kotiinsa saapuessaan löytää jengiläisiä kodistaan, raiskaamassa tulevaa vaimoaan Shellyä. Ericiä ammutaan, ja hän putoaa ikkunasta ulos ja kuolee. Vuotta myöhemmin varis herättää Ericin eloon, jotta hän voisi kostaa murhaajilleen.

Kuolintapaus

Päänäyttelijä Brandon Lee sai kuvauksissa tapaturmaisesti surmansa, kun hänen vastanäyttelijänsä Michael Massee ampui häntä mahaan aseella, jonka piti sisältää vain paukkupatruunoita. 
Aseeseen oli ennen kohtalokasta kohtausta ladattu oikeita patruunoita, joista oli poistettu ruuti. Syystä tai toisesta kiireiseltä työryhmältä jäi huomaamatta patruunan nalli. Jossakin vaiheessa ennen ammuntakohtausta asetta oli käsitelty niin, että patruunassa ollut nalli laukesi, jolloin syntyi riittävästi työntövoimaa luodille työntyä aseen piippuun. Kuvauspäivänä aseista vastannut spesialisti lähetettiin ennen ammuntakohtausta kotiin, jolloin aseesta jäi vastaamaan kuvausten lavastaja. Hän ei ollut täysin tietoinen turvallisuusmääräyksistä, joten aseen tarkastus ennen sen käyttöä jäi väliin. Näistä syistä johtuen ei piipussa ollutta oikeaa luotia havaittu ajoissa. Kohtauksessa käytettyjen paukkupatruunoiden vähäinen, mutta riittävä mustan ruudin määrä sai piipussa olleen oikean luodin vauhtiin ja tämä koitui Brandon Leen kohtaloksi. Elokuva saatettiin kaikesta huolimatta loppuun Brandon Leen kunniaksi.

Jatko-osat

Crow 2 – enkelten kaupunki (1996) on Crow-sarjan toinen osa. Jatko-osan päähenkilö on Ashe (Vincent Perez). Hän herää kuolleista, koska oli poikansa kanssa väärässä paikassa, väärään aikaan. Vuotta ennen heräämistä hän oli vahingossa todistanut huumejengin tekemää murhaa. Ashe ja hänen poikansa murhataan huumepomon käskystä. Ashe alkaa raivoissaan tappaa poikansa murhaan osallisia, mutta huomaamattaan samalla rakastuu häntä auttavaan kuolevaiseen, Sarahiin (Mia Kirshner).
The Crow – Stairway to Heaven (1998) on sarjasta tehty 22-osainen minisarja, jonka pääosassa on Mark Dacascos.
The Crow: Pelastus (2000) on elokuvan kolmas osa, jonka pääosissa ovat Eric Mabius ja Kirsten Dunst.
The Crow: Wicked Prayer (2005) on sarjan neljäs osa. Päähenkilöitä näyttelevät Edward Furlong, Tara Reid ja David Boreanaz. James ”Jimmy” Cuervo (Furlong) ja tämän morsian, Lily, murhataan juuri ennen näiden vihkimistä muinaisessa riitissä, jonka tarkoituksena on tehdä Lucrez Crash (Boreanaz) nimisestä kirkolle ja maailmalle katkeroituneesta entisestä papista Saatana ja nostaa Helvetti maan päälle. Jimmy herää kuolleista kostamaan Lucille ja tämän jengille.
Mäkiinpäällys

Mäkiinpäällys on Suomenlahden Suursaaressa sijaitseva 126 metriä korkea mäki, jolla sijaitsee yksi Struven ketjun kolmiomittauspisteistä.
Mäkiinpäällys on yksi Suursaaren neljästä korkeasta, kauas merelle näkyvästä mäestä Pohjoiskorkian (113 m), Haukkavuoren (142 m) ja Lounatkorkian (176 m) ohella. Mäkiinpäällys on huipuista toiseksi pohjoisin. Kallioperä idässä ja korkeammilla kukkuloilla on porfyyriä, lännessä gneissiä sekä liusketta. Muualla kalliossa on leveitä, vaaleampia graniittivanoja. Kukkuloiden välisissä laaksoissa on moreenia ja useita pirunpeltoja eli suuria alueita, joissa on pelkkää kiveä.
Mäkiinpäällyksellä on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon joidenkin kohteidensa osalta kuuluvan, Euroopan pohjoisesta etelään halkovan Struven ketjun suojelluista mittauspisteistä, Mäki-Pälys (60°04′27″N, 26°58′11″E). Vähän sen pohjoispuolella on toinen piste, Totška Z (60°05′07″N, 26°57′40″E). Nämä ovat nykyään ketjun ainoat Venäjän federaation valtioalueella olevat pisteet. Muut mittauspisteet ovat Norjan, Ruotsin, Suomen, Viron, Latvian, Liettuan, Valko-Venäjän ja Ukrainan alueilla.
Monsteriauto

Monsteriauto (engl. monster truck) on isokokoinen ajoneuvo, jonka tyypillisimmät tunnusmerkit ovat äärimmäisen isot renkaat ja jousitus. Autot on yleensä muotoiltu pickup-tyylisiksi. Monster truckeja käytetään yleisön viihdyttämiseen ja joissain tapauksissa ne esiintyvät motocrosskilpailuissa, tractor pulling -kilpailuissa ja romuralleissa.
Pääsääntöisesti monster truck -näytös sisältää monster truckin murskaamassa pienempiä autoja isoilla renkaillaan. Nämä autot voivat ylittää suurimman osan ihmisen rakentamista esteistä, joten niissä on kaukosäätöinen sammutuskatkaisin ehkäisemään onnettomuuksia, jos kuljettaja menettää ajoneuvon hallinnan.
Menneinä vuosina monet monster truck -kilpailut ovat loppuneet ”freestyle”-osuuteen, joka muistuttaa skeittausta jättiläismäisillä autoilla, kuljettajat ovat vapaita valitsemaan oman reitin radalta.
Tunnetuin monster truck -liiga on leluyhtiö Mattelin lelutuotesarja Hot Wheelsin tuottama Monster Jam. Suomeen liiga saapuu joka lokakuu Hartwall Areenalle, Helsinkiin.
Joka vuosi Las Vegasissa järjestetään Monster Jams world final, joka on luultavasti tämän hetken tunnetuin monster truck -tapahtuma.

Autojen tekniikkaa

Monster truckit vaativat suuren painonsa takia tehokkaan moottorin ja useimmissa autoissa tehoa on yli tuhat hevosvoimaa. Paino ja usein suoritetut hypyt asettavat jousitukselle tiukat vaatimukset, ja kaikissa autoissa iskunvaimentimia onkin kolme tai enemmän.
Autoissa ei käytetä äänenvaimentimia, joten melu on tapahtumissa erittäin kova.
Hyötyjärvi (Joutsa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,8 metriä mpy.
Gavin MacLeod

Gavin MacLeod (synt. Allan George See, 28. helmikuuta 1931 Mount Kisco, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan eritoten pitkäkestoisista roolihahmoistaan teleiviosarjassa The Mary Tyler Moore Show (1970–1977) jossa hän näytteli uutisreportteria, sekä Lemmenlaiva (1977–1986) jossa hän näytteli kapteeni Merrill Stubingia. 
MacLeod syntyi ja kasvoi New Yorkin osavaltiossa. Hän valmistui Ithaca Collegesta ja palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän on saanut uransa aikana kaikkiaan viisi Golden Globe -ehdokkuutta. MacLeod ei ole keskittynyt yksinomaan televisioon, vaan on saanut arvostusta myös elokuvanäyttelijänä.
Lemmenlaivan saaman suosion jälkeen MacLeod on toiminut myös risteily-yhtiö Princess Cruisesin edustajana ja lähettiläänä. Hän on myös Kaliforniassa sijaitsevan Palm Springsin kaupunginjohtaja.
MacLeod oli naimisissa Joan Rootvikin kanssa vuoteen 1972 saakka ja meni vuonna 1974 naimisiin Patti Steelen kanssa, josta kuitenkin erosi vuonna 1982, mutta meni hänen kanssaan uudestaan naimisiin vuonna 1985 tultuaan sitä ennen uskoon.
Pacific Gas and Electric Company

Tuotanto

PG&E osti 20 vuoden sopimuksella Copper Mountainin aurinkovoimalan, joka on Yhdysvaltain suurin.
Yhtiö omistaa Diablo Canyonin ydinvoimalan, jossa on kaksi painevesireaktoria, joiden teho yhteensä on 2 240 MW.
Yhtiön omistama Humboldt Bay Generating Station Kaliforniassa on maakaasuvoimala, joka otettiin käyttöön syyskuussa 2010. Sen nettoteho on 163 MW.
Olbernhau

Liikenne

Kaupunkiin pääsee Erzgebirgsbahnin junalla Chemnitzistä, joka on noin tunnin junamatkan päässä.
Aleksei Homjakov

Aleksei Stepanovitš Homjakov (ven. Алексей Степанович Хомяков; 13. toukokuuta (J: 1. toukokuuta) 1804 Moskova – 5. lokakuuta (J: 23. syyskuuta) 1860 Rjazan) oli venäläinen kansallismielinen runoilija ja maallikkoteologi, jota pidetään vaikutusvaltaisen slavofiilisen liikkeen perustajana.
Homjakov oli nuorena lahjakas koulussa ja hänellä oli monipuolinen kielitaito. Hän suoritti Moskovan yliopistossa matematiikan pääsykokeen, mutta ei jatkanut opintojaan pidemmälle. Osallistuttuaan sotilaana Venäjän–Turkin sotaan hän vietti loppuelämänsä Moskovassa omistautuen pääasiassa kirjalliselle toiminnalle. Homjakov kirjoitti muun muassa runoja, filosofisia ja poliittisia esseitä sekä tutkielmia taloustieteestä ja teologiasta. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa ilmestyi 1844 ja se herätti huomiota isänmaallisten teemojensa ansiosta. Hän kirjoitti myös kaksi Venäjän historiaa käsitellyttä näytelmää, Jermak ja Vale-Dmitri. Nikolai I:n ajan ankaran sensuurin vuoksi Homjakov saattoi julkaista vain osan töistään ja hänen tärkeimmät uskonnolliset ja historialliset tutkielmansa julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Homjakovin katsotaan perustaneen alkuaan lähinnä venäläisten kirjailijoiden parissa vaikuttaneen slavofiilisen suuntauksen, joka edusti vastareaktiota pyrkimyksille länsimaistaa Venäjää. Slavofiilit uskoivat, että kehityksen Venäjällä pitäisi kulkea sen omaa tietä, jota edusti varsinkin Pietari Suuren aikaa edeltänyt kansallinen traditio sekä ortodoksinen kirkko. Homjakov vastusti länsimaista sekularisaatiota ja materialistisia aatteita. Hän pohti myös runsaasti kristillistä teologiaa ja tuli siihen tulokseen, että juuri ortodoksisuus kykeni saavuttamaan tasapainon ihmisten vapauden ja kristittyjen yhtenäisyyden välillä, kun taas katolinen kirkko oli hukannut vapauden ja protestantit yhtenäisyyden. Hän käytti monimerkityksistä termiä sobornost kuvaamaan ihanteellista uskovien yhteisöä. Homjakovilla oli myös idealisoitu käsitys venäläisistä talonpojista, jotka hänen mukaansa edustivat kristillisen yhteiskunnan perustavia ominaisuuksia, nöyryyttä ja veljeyttä.
Homjakov valittiin vuonna 1857 jäseneksi Venäjän tiedeakatemiaan. Hän julkaisi muun muassa vertailevan kielitieteellisen tutkielman venäjästä ja sanskriitista. Homjakov kuoli koleraan saatuaan tartunnan eräältä talonpojalta, jota oli yrittänyt hoitaa.
Homjakov oli naimisissa runoilija Nikolai Jazykovin sisaren kanssa.
Peter Grünberg

Elämäkerta

Grünberg syntyi Plzeňissä vuonna 1939. Kaupunki kuului Böömin–Määrin protektoraattiin, jonka kansallissosialistinen Saksa oli aiemmin miehittänyt. Kaupunki kuuluu nykyään Tšekkiin. Hänen vanhempansa olivat insinööri Feodor A. ja Anna Grünberg. Hänen insinööri-isänsä joutui maailmansodan jälkeen vankileirille ja kuoli siellä 1945. Muu perhe karkotettiin kansalaisuutensa vuoksi Saksaan. He asettuivat Hessenin osavaltiossa sijaitsevaan Lauterbachin kaupunkiin, missä Grünberg suoritti lukio-opinnot. 
Vuonna 1962 Grünberg sai Fysiikasta välitutkinnon Frankfurt am Mainin Johann Wolfgang Goethe -yliopisto ja siirtyi 1963 opiskelemaan Darmstadtin teknilliseen yliopistoon, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1969. Tohtoriksi väiteltyään hän toimi kolme vuotta tutkijana Ottawassa Carleton-yliopistossa, ja vuonna 1972 hän aloitti Jülichin tutkimuskeskuksen kiinteän aineen fysiikan tutkimusosastolla. Hän työskenteli siellä vuoteen 2004, jolloin jäi eläkkeelle. Hän on kuitenkin jatkanut uraansa vielä eläköitymisen jälkeenkin. Jülichin tutkimuskeskuksen lisäksi Grünberg työskenteli vuosina 1984–1985 Argonnen kansallislaboratoriossa Yhdysvalloissa, vuodesta 1992 Kölnin yliopiston professorina ja kuuden kuukauden ajan vuonna 1988 Tōhokun yliopiston Tsukuban tutkimuskeskuksessa.
Grünberg on palkittu useita kertoja uransa aikana. Nobelin fysiikanpalkinnon hän jakoi vuonna 2007 Albert Fertin kanssa. Grünebrg ja Fert löysivät vuonna 1988 toisistaan riippumatta suuri magnetoresistanssi -ilmiön. Sillä tarkoitetaan sähkävastuksen äkillistä muuttumista, kun materiaali, joka on muodostunut vuorottelevista ferromagneettisista ja epämagneettisista kerroksista, altistetaan suurelle magneettikentälle.  Löytö on mahdollistanut gigatavukoon kiintolevyjen valmistamisen. Nobelin lisäksi Grünberg on saanut lisäksi muun muassa Japani-palkinnon (2007) ja Wolfin palkinnon (2007).
Victor Kraatz

Ura

Victor Kraatz ja Shae-Lynn Bourne saavuttivat MM-kilpailuissa neljä peräkkäistä pronssimitalia vuosina 1996–1999. Naganon olympialaisissa 1998 he sijoittuivat neljänneksi. He voittivat neljän maanosan mestaruuskilpailuissa kultaa vuonna 1999 ja uusivat voittonsa vuonna 2001, jolloin he sijoittuivat MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2002 he saavuttivat MM-hopeaa ja sijoittuivat Salt Lake Cityn olympialaisissa neljänneksi. Vuonna 2003 he voittivat neljän maanosan mestaruuden ja uransa ainoan maailmanmestaruuden.
Kraatz on pituudeltaan 178-senttinen. Häntä ja Bournea ovat valmentaneet Uschi Keszler, Natalia Dubova, Tatjana Tarasova ja Nikolai Morozov. Kraatz on naimisissa suomalaisen taitoluistelijan Maikki Uotilan kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Marathónas

Nykyinen kaupunki ja kunta

Vuosina 1925–1930 Marathónaksen yläpuoliseen laaksoon rakennettiin Ateenan vedensaannin turvaamiseksi pato, jonka kautta muodostui Marathónaksen tekojärvi. Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat Marathonin taistelun paikan ja siellä olevien hautojen lisäksi muut antiikin Marathonin löydökset sekä Marathonin arkeologinen museo. Marathónaksen Schiniáksessa sijaitsee Ateenan vuoden 2004 olympialaisten soutustadion. Schiniáksen rannalla järjestettiin olympialaisten purjehdustapahtuma ja Marathónaksesta lähtivät sekä miesten että naisten maratonjuoksut.
Nykyinen Marathónaksen kunta muodostui, kun Marathónas, Grammatikó, Néa Mákri ja Varnávas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan suurin asutus on Néa Mákrin kaupunki.
William Simons

Nuoruus

Simons syntyi Swanseassa, Etelä-Walesissa vuonna 1940 Eileen ja Sydney Simonsille. Isä Sydney oli asianajaja, joka palveli kapteenina Welchin rykmentissä alueella toisen maailmansodan aikaan. Sodan päätyttyä perhe muutti Lontooseen. Simons teki ensimmäisen elokuvaroolinsa 10-vuotiaana Phyllis Hambledonin romaaniin perustuvassa elokuvassa No Place for Jennifer. Nuoruudessaan hän esiintyi myös elokuvissa Where No Vultures Fly (1951) ja Not so Dusty (1956). Sairastuttuaan pahaan akneen 15-vuotiaana Simons vetäytyi kulissien taakse ja työskenteli näyttämömestarina neljän vuoden ajan, minkä jälkeen hän päätti ryhtyä aikuisnäyttelijäksi.

Ura

Simons aloitti uransa aikuisnäyttelijänä Granada Stables -teatterissa Manchesterissä 1960-luvun alussa.  Sen jälkeen hän näytteli muun muassa televisionäytelmissä sekä televisiosarjoissa Doctor Who ja Crown Court. Simons näytteli myös kolmessa eri roolissa saippuasarjassa Coronation Street vuosina 1968, 1972 ja 1987.
Simons esiintyi usein poliisin roolissa jo ennen Sydämen asialla -sarjaa. Hän näytteli poliisia ensimmäistä kertaa saippuasarjassa Emmerdale vuonna 1976, minkä jälkeen hänet nähtiin konstaapeli Tackerayn roolissa rikossarjassa Cribb 1980-luvulla ja tarkastaja Foxin roolissa rikossarjassa The Inspector Alleyn Mysteries 1990-luvulla. Omien sanojensa mukaan Simons näytteli poliisia niin monta kertaa, että hän arveli tulevansa haudatuksi poliisin univormussa.
Vuonna 1992 Simons aloitti tunnetuimmassa roolissaan mukavuudenhaluisena konstaapeli Alf Ventressinä draamasarjassa Sydämen asialla. Vaikka roolihahmo Ventress tupakoi paljon, ei Simons itse tupakoinut lainkaan, vaan kuvauksissa käytettiin yrttisavukkeita. Simons oli mukana sarjassa sen kaikilla tuotantokausilla, ja hän vieraili myös sen spin-offissa Kyläsairaala. Sarjan päättymisen jälkeen Simons nähtiin vielä pienessä roolissa sarjassa Casualty vuonna 2014.

Yksityiselämä

Simons oli kahdesti naimisissa. Hän avioitui ensimmäisen vaimonsa Janie Lowtherin kanssa vuonna 1968. Simons jäi leskeksi vuonna 2002, ja viisi vuotta myöhemmin hän avioitui Jackie -nimisen naisen kanssa. Liitto kesti Simonsin kuolemaan saakka.
Vuonna 1994 hän osti ensimmäisen vaimonsa Janien kanssa talon Goathlandista, jossa Sydämen asialla -sarjaa kuvattiin. Vuonna 2008 hän kuitenkin myi talonsa sarjan myötä tulleen julkisuuden vuoksi ja muutti Lontooseen. Simonsilla oli asunto myös Ranskassa.
Simons toimi kasvojen epämuodostumista kärsiviä tukevan Changing Faces -hyväntekeväisyysjärjestön suojelijana. Hän kuoli 78-vuotiaana 21. kesäkuuta 2019.
HMS Phoebe (F42)

Palvelus

Alus myytiin 1992.
Coriano

Historia

Coriano on kokenut vuosisatojen aikana useita hallitsijoita. Se on ollut umbrien, etruskien ja roomalaisten siirtokuntana. Myöhemmin Corianon valloittivat sekä Malatestan - että Borgian suvut, venetsialaiset, Espanjan armeija ja Kirkkovaltio. Vuonna 1528 paavi Klemens VII lahjoitti Corianon Sassatellin perheelle Imolasta palkkioksi avusta Malatestan sukua vastaan. 
Syyskuussa vuonna 1944 Corianossa käytiin Toiseen maailmansotaan liittynyt taistelu, jossa liittoutuneiden tarkoituksena oli vapauttaa Rimini sekä Pohjois-Italia. Taistelu oli verinen ja siinä kuoli 1940 brittisotilasta liittolaisineen, jotka ovat haudattuina paikalliseen hautausmaahan.

Nähtävyydet

Corianon ympäristö on kaunista maaseutua oliivilehtoineen, vehnäniittyineen ja lukuisine viinitarhoineen. Aluetta kutsutaan seitsemän linnan kunnaksi, ja siellä onkin nähtävyytenä seitsemän keskiaikaista linnaa. Tärkein niistä on kunnostettu Corianon linna. Muita linnoja ovat Cerasolo, Passano, Mulazzano, Besanigo, Monte Tauro ja Vecciano.