google/wiki40b huggingface dataset:
Luistinrata

Luistinrata on luisteluun tarkoitettu ulkotilassa sijaitseva avoin jääalue, joka voidaan perustaa joko luonnonjäälle tai tekojäälle. Ratoja on vaihtelevan kokoisia ja ne voi olla tarkoitettu virkistys- tai urheilukäyttöön. Luistinrata voidaan varustaa kaukalolla ja sillä voidaan harjoittaa erilaisia jääurheilulajeja, kuten jääkiekkoa, jääpalloa, taitoluistelua, pikaluistelua tai järjestää esimerkiksi yleisöluistelua tai erilaisia tapahtumia. Myös retki- ja matkaluistelua varten toteutetaan ratoja luonnonjäille.
Luonnonjäällä oleva luistinrata sijaitsee tavallisesti joen, järven tai meren jäällä paikassa, jossa jää on riittävän vahvaa kantaakseen luistelijan painon. Tekojäärata toteutetaan yksinkertaisimmin laskemalla vettä pakkassäällä urheilukentän pinnalle ja tasaamalla muodostuvan jään pinta. Lämpimämmissä olosuhteissa voidaan jäädyttämiseen käyttää kentän pinnan alapuolella kulkevia jäähdytysputkia tai jopa käyttää kentällä kokonaan keinotekoista pinnoitetta. Luistinradan pinta pidetään tasaisena jäänhoitokoneen avulla. Yleiseen käyttöön tarkoitetut luistinradat voivat olla maksuttomia, kuten esimerkiksi Suomessa kuntien ylläpitämät radat, tai maksullisia. Rakennusta, jonka sisälle on sijoitettu tekojäärata, kutsutaan jäähalliksi. Ennen jäähallien yleistymistä luistinradat olivat useammin erilaisten kilpailujen tapahtumapaikkana.
NHL-kausi 1965–1966

NHL-kausi 1965–1966 oli National Hockey Leaguen historian 49. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toe Blaken valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 13. ja seuran koko historian 14. Stanley Cup -mestaruus. Detroit Red Wingsin maalivahti Roger Crozier arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja hänelle myönnettiin Conn Smythe Trophy. Canadiens-puolustaja Jean-Guy Talbot puolestaan juhli jo uransa seitsemättä Stanley Cup -voittoa.
Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksin Bobby Hull, joka sai Art Ross Trophyn ohella Hart Memorial Trophyn. Hull keräsi 65 ottelussa 97 tehopistettä, joista 54 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Maalimäärä 54 oli tuolloin NHL:n uusi ennätys. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Detroit Red Wingsin Norm Ullman, joka teki 12 ottelussa 6 maalia ja antoi 9 maaliin johtanutta syöttöä eli keräsi yhteensä 15 tehopistettä. Parhaan tulokkaan palkinto Calder Memorial Trophy myönnettiin Toronto Maple Leafsissa pelanneelle Brit Selbylle.
NHL-palkinnoista kaudella 1965–1966 jaettiin ensimmäisen kerran Lester Patrick Trophy. Palkinnon ensimmäinen voittaja oli Jack Adams.
Nordisk Panorama

Nordisk Panorama (suom. pohjoismainen panoraama) on pohjoismainen lyhyt- ja dokumenttielokuvien festivaali, jota on järjestetty vuosittain syyskuussa vuodesta 1990 alkaen. Ensimmäiset parikymmentä vuotta festivaali järjestettiin vaihtuvissa kaupungeissa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa ja Islannissa, mutta vuodesta 2013 alkaen tapahtumapaikkana on ollut Ruotsin Malmö, jossa festivaalia järjestävät Malmön kaupunki ja alueellinen elokuvakomissio Film i Skåne.

1990 Grimstad

Etelä-Norjan Grimstadissa pidetyn ensimmäisen Nordisk Panoraman järjesti vapaiden elokuvantekijöiden muodostama Nordisk Filmkontakt -järjestö.

1991 Aarhus

Tanskan Århusissa (nyk. Aarhus) pidetyillä toisilla elokuvajuhlilla palkittiin muun muassa Roy Andersson (Härlig är jorden), Marja Pensala (Pimeys) ja Paul-Anders Simma (Let’s Dance).

1992 Vaasa

Vaasassa järjestetyillä kolmansilla Nordisk Panorama -festivaaleilla nähtiin kilpailusarjan lisäksi muun muassa Stefan Jarlin retrospektiivisarja. Pääpalkinnolla palkittuja olivat ruotsalaiset dokumentaristi Lars Westman (Se döden) ja animaattori Cesar Galindo (”Viisi minuuttia Amerikan sieluille”).

1993 Kristianstad

Ruotsin Kristianstadissa pidetyillä juhlilla suomalaiset menestyivät erinomaisesti. Palkinnon saivat Markku Pölönen (Onnen maa, paras lyhytelokuva), Kiti Luostarinen (Sanokaa mitä näitte, paras dokumentti) ja John Webster (Pölynimurikauppiaat, yleisöpalkinto).

1994 Reykjavik

Reykjavikissa vuonna 1994 Thomas Vinterberg sai sekä lyhytelokuva- että yleisöpalkinnon elokuvastaan Poika, joka kulki takaperin. Kunniamaininnan saivat muun muassa Esa Illi (Kili-Kali) ja Katariina Lillqvist (Kamarihaikara).

1994 Bergen

Norjan Bergenissä pääpalkinnon saivat norjalaiset Joachim Solum ja Thomas Lien (Syvyyden yksinäisyys) sekä ruotsalaiset Fredrik von Krusenstjerna (Förräderi) ja Reza Parsa (Gränsen).
Ylä-Toulampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,8 metriä mpy.
Castlevania Adventure

Juoni

On vuosi 1576, kun verenhimoinen kreivi Dracula herää jälleen henkiin vallatakseen maailman ja tuhotakseen kaiken hyvän. Pääosassa on ensimmäisestä Castlevaniasta tutun Simon Belmontin esi-isä, Christopher Belmont, joka päättää haastaa Draculan. Ennen matkaansa kohti Draculan demonista linnaa, Castlevaniaa, hän kaivaa esille legendaarisen Vampyyrintappaja-ruoskansa.

Kritiikki

Castlevania: The Adventure ei ollut ilmestyessään menestys, sillä se oli aikataulullisesti myöhässä ja se ilmestyi kauppojen hyllyille keskeneräisenä, mistä syystä pelissä on havaittavissa puutteita, kuten tasojen vähyys, lisäaseiden poisjääminen ja heikohko äänenlaatu. Lisäksi hahmon liikettä ei pidetty sulavana NES-alustoille tehtyihin peleihin verraten.

Erilaisia versioita

Castlevania: The Adventure julkaistiin Japanissa ja Euroopassa värillisenä Game Boy Colorille, osana Konami GB Collection -kokoelmaa. Vuonna 2009 pelistä tehtiin uudistetumpi versio nimeltään Castlevania: The Adventure ReBirth, joka tehtiin WiiWare -pelinä Wiille.

Muussa mediassa

IDW Publishing julkaisi vuonna 2005 pelin tarinaan pohjautuvan viisiosaisen sarjakuvan nimellä Castlevania: The Belmont Legacy.
Teerenpeli

Teerenpeli Yhtiöt -konserni on vuonna 1994 perustettu ravintola-, panimo- ja tislaamotoimintaa sekä franchising-liiketoimintaa harjoittava perheyhtiö.

Historia

Vuonna 1994 Lahden Vapaudenkadulle avattiin Teerenpeli-olutravintola. Seuraavana vuonna käynnistyi pienimuotoinen panimotoiminta ravintolan yhteydessä. Ensimmäinen panimo oli keittokooltaan vain 60 litraa. Vuonna 1997 keittokapasiteettia lisättiin 250 litraan ja siiderien tuotanto aloitettiin. Tämä keittolaitteisto on edelleen käytössä ja sillä valmistetaan erikoisoluita Ravintola Teerenpelissä Helsingissä. Vuonna 2002 panimo siirrettiin Ravintola Taivaanrannan kellaritiloihin Lahdessa. Samana vuonna aloitettiin mallasviskin tislaaminen. Vuonna 2009 Teerenpeli rakensi oman panimorakennuksen Lahden Lotilan teollisuusalueelle ja hankki pullotuslaitteiston. Entiset panimotilat otettiin kokonaisuudessaan käyttöön viskin valmistukseen.
Teerenpelin ensimmäinen olut oli puolukalla maustettu tumma lager Puolukka Lysti. Esimmäisenä vuotena olutta tuotettiin 2 000 litraa, nykyään Teerenpeli valmistaa lähes puoli miljoonaa litraa olutta ja siideriä vuodessa. Vuosittain valmistuu myös noin 100 000 litraa viskiä kypsymään tynnyreihin.
Teerenpeli-olutravintolat sijaitsevat Lahdessa, Helsingissä, Tampereella, Turussa, Lappeenrannassa, Jyväskylässä ja Oulussa.

Palkinnot

Teerenpelin Laiskajaakko palkittiin 1. sijalla Suomen Paras Olut 2011 -kilpailussa, sarjassa "Tumma lager enintään 4,7 %, pakatut oluet". Teerenpeli voitti myös kaksi 2. sijaa eri sarjoissa.
Amiensin taistelu

Taistelun tausta

Ennen Amiensin taistelua 8. elokuuta 1918 Saksa oli vuonna 1918 edennyt melko lähelle Pariisia ns. Kevätoffensiivissa, mutta joutunut taas vetäytymään Marnen toisessa taistelussa.
Hyökkäyksessä käytettiin taktiikkaa, joka oli tullut tutuksi Hamelin taistelussa. Laskuvarjoilla pudotettiin huoltotarvikkeita eteneville joukoille, panssarit tukivat hyökkääviä joukkoja, jotka etenivät siirtyvän tulipeitteen suojassa. Panssarit suojasivat joukkoja, ja myös kuljettivat tarvikkeita. Britit onnistuivat hyvin salaamaan hyökkäyksen, ja hyökkäsivät ilman edeltävää tulivalmistelua. Tulitus aloitettiin vasta sitten, kun jalkaväki alkoi hyökätä.

Taistelu

Hyökkäys alkoi sumuisena aamuna 4:20 8. elokuuta, 1918. Brittiläiset, kanadalaiset ja australialaiset joukot valtasivat pian Saksan etulinjan, ja etenivät noin 4 km 7:30 mennessä. Noin 8:30 sumu alkoi hälvetä ja paljasti kaikkien nähtäväksi panssareita, ratsuväkeä ja eteneviä jalkaväkirivejä. Monet Saksan tykistöasemat oli vallattu, mutta jäljelle jääneet tuhosivat monia ympärysvaltain tankkeja. Ympärysvaltain ratsuväki pääsi linjojen läpi, RAF:n koneet ahdistelivat saksalaisia ja tulittavat panssariautot pitivät vetäytyvät saksalaiset liikkeessä. Melkein 25 kilometriä pitkä aukko oli murrettu saksan linjaan. Hyökkäystä edisti se, että Saksan viestiyhteydet oli onnistuneesti katkaistu.
Ensimmäisenä hyökkäyspäivänä ympärysvallat etenivät yli 13 kilometriä, mikä oli eräs sodan suurimmista etenemisistä. Saksalaisia antautui runsaasti, kun heidän taistelumoraalinsa huononi. Saksalaisten komentaja Ludendorff kutsuikin ensimmäistä hyökkäyspäivää Saksan armeijan mustaksi päiväksi. Seuraavina päivinä hyökkäys jatkui 11. päivään asti, muttei niin mahtavasti edeten, koska mm. tykistön ammukset vähenivät.

Lopputulos

Hyökkäyksessä oli mukana 534 panssaria. Koko hyökkäys tuotti 22 000 haavoittunutta ja kuollutta brittien, Kanadan, Australian ja Ranskan joukoille, mutta Saksan joukoille 74 000. Amiensin taistelu oli ympärysvaltain kauan havittelema läpimurto, joka ajoi länsirintaman liikkumaan kohti Saksaa. Taistelu aloitti satapäiväisenä hyökkäyksenä tunnetun jakson, joka johti saksalaisten joukkojen vetäytymiseen ja lopulta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen 11. marraskuuta 1918 solmittuun aselepoon.
Bang Bang!

Vastaanotto

Box Office India julisti elokuvan ”semihitiksi”.
Gyldendalske Boghandel

Gyldendal eli Gyldendalske Boghandel, virallisesti Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag A/S on Kööpenhaminassa toimiva tanskalainen kirjankustantamo, jonka on vuonna 1770 perustanut Søren Gyldendal.
Siitä erosi vuonna 1925 itsenäiseksi yritykseksi sen norjalainen osasto Gyldendal Norsk Forlag, joka on Norjan suurimpia kustannusyhtiöitä.
Happy Death Day

Happy Death Day on vuonna 2017 ilmestynyt kauhukomediaelokuva. Elokuvan ohjasi Christopher Landon ja sen pääosia näyttelevät Jessica Rothe, Israel Broussard ja Ruby Modine. Elokuvassa syntymäpäivänään murhattu opiskelija herää yhä uudestaan kuolinpäiväänsä ja yrittää selvittää kuka hänen tappajansa on ja estää kuolemansa.
Elokuvalle ilmestyi jatko-osa Happy Death Day 2U vuonna 2019.
M

M suomen kielessä

M-kirjaimella merkitään suomessa (ja monissa muissakin kielissä) konsonanttia, joka tavallisesti ääntyy bilabiaalisena nasaalina [m]. Sellaisissa lainasanoissa, joissa m:ää seuraa v tai f, se voi suomessa ääntyä dentilabiaalisena [ɱ], esim. triumviraatti, kamfertti, amfora.
M-kirjaimen lisäksi [m]-äännettä merkitään suomen kielessä myös n-kirjaimella yhdistelmissä np ja nm.
Tarja Ylitalo

Tarja Ylitalo (o.s. Suhonen, s. 5. maaliskuuta 1951 Lieksa)  on suomalainen iskelmälaulajatar, jonka uran menestyksen päivät osuivat 1980-luvulle.

Ura

Tarja Ylitalo levytti ensimmäiset levytyksensä jo 1969, mutta menestystä täytyi odottaa vielä yli kymmenen vuotta. 70-luvulla Ylitalo toimi Tuomo Ylitalon orkesterin solistina. Vuonna 1978 hän sai levytyssopimuksen Matin ja Tepon levy-yhtiö M&T Tuotannossa. Seuraavana vuonna levytys ”Kerrasta poikki” lähetettiin Syksyn Sävel -kilpailuun, mutta laulu ei päässyt loppukilpailuun asti. Siitä huolimatta laulu nousi Jokamiehen listalla ykköseksi ja siitä tuli paitsi Tarja Ylitalon läpimurtohitti, myös yksi vuoden 1980 suosituimmista iskelmistä. 
Tarja Ylitalo oli 1980-luvun alussa yksi kysytyimpiä artisteja Suomessa. Kolme ensimmäistä pitkäsoittoa myivät timanttilevyyn oikeutettavan määrän ja neljäskin vielä kultaa. Suosituimpia hittejä olivat muun muassa ”Mustankippee”, ”Miks’ ei aina voi olla lauantai”, ”Ei tämä tyttö lempeä anele”, ”Yöjuna” sekä ”Tyttö Pohjolasta”. Hyvin monissa Ylitalon lauluissa korostettiin maaseudun rauhallisuutta verrattuna vilkkaaseen kaupunkilaiselämään. 
Vuonna 1990 Tarja Ylitalo levytti kappaleen ”Syys surumielinen”, joka samalla esitteli uudistuneen, rauhallisemman ja vakavamman Tarja Ylitalon. Samanlaista tyyliä jatkettiin vielä seuraavillakin levyillä, mutta ilman suurempaa menestystä. Vuonna 2017 ilmestyi tuplasingle "Muistoja lapsuuden / Ulapan aava".
Tarja on osallistunut Syksyn Sävelen finaaliin kolmesti lauluilla ”Ei tämä tyttö lempeä anele” (vuonna 1983, sijoitus 3.), ”Ollaan yhdessä” (1988) ja ”Syys surumielinen” (1990) sekä kerran Euroviisukarsintoihin vuonna 1988 laululla ”Maata vaadin, taivaanrantaa”. Laulu on levytetty, mutta sitä ei ole koskaan julkaistu tallenteena.

Yksityiselämä

Tarja Ylitalo asuu Pellossa aviomiehensä Tuomon kanssa.

Kirjallisuudessa

Olli Karhi on kirjoittanut Tarja Ylitalon elämäkertakirjan Kerrasta poikki: Tarja Ylitalon tie tähtiin (Karas-Sana, 2002).
Deoksinojirimysiini

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet

Deoksinojirimysiini eristettiin ensimmäisen kerran mulpereihin kuuluvasta lajista Morus bombycis. Tämän jälkeen sitä on löydetty myös muista mulperien suvun lajeista ja eräistä muistakin kasveista sekä eräiden Bacillus- ja Streptomyces-sukujen bakteerien tuottamina. Deoksinojirimysiini ja sen johdannaiset estävät disakkaridaaseja esimerkiksi sakkaraasia. Täten esimerkiksi sakkaroosin pilkkoutuminen ja imeytyminen elimistössä heikkenee. Tätä voidaan mahdollisesti käyttää diabeteksen hoidossa ja eräät deoksinojirimysiinin johdannaiset kuten miglitoli ja emiglitaatti ovat markkinoilla. Mulperien lehdistä valmistettua teetä markkinoidaan terveysvaikutteisena, mutta deoksinojirimysiinin pitoisuus ei ole siinä riittävän korkealla tasolla, jotta se olisi tehokasta. Yhdisteellä on myös HIV:tä vastustavia ominaisuuksia. Deoksinojirimysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +47.
Deoksinojirimysiinin tuotanto perustuu eristämiseen mulpereiden lehdistä, mutta bioteknillisiä tuotantomenetelmiä kehitetään.
Bandhagenin metroasema

Bandhagenin metroasema on Tukholman metron asema Bandhagenissa. Bandhagenin asema avattiin 22. marraskuuta vuonna 1954. Se on osa T-bana 1 -linjaa (vihreä linja), ja sijaitsee Sturebyn ja Högdalenin metroasemien välissä. Etäisyys Slussenin metroasemalle on 6,5 kilometriä.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 6 500 matkustajaa päivässä.
Convair Metropolitan

Käyttö Suomessa

Finnairin käyttöön Metropolitan tuli 1950-luvun alussa Helsinki-Vantaan lentoaseman tultua Suomen päälentokentäksi. Finnairin viimeinen Convair Metropolitan -kone teki viimeisen aikataulunmukaisen reittilentonsa 30. huhtikuuta 1980 lentämällä Kuopiosta Mikkelin kautta Helsinkiin.
Kar-Air tilasi kaksi Convair Metropolitania Yhdysvalloista vuonna 1957. Erik Bruunin suunnittelema koneiden maalauskuvio on monien asiantuntijoiden mielestä hienoin, mitä millään kyseistä konetta käyttäneellä yhtiöllä on ollut. OH-VKN:stä on maalattu näköiskappale alkuperäisiin Kar-Airin väreihin Malagan lentokentän 50-vuotisjuhlia varten, sillä OH-VKN oli ensimmäinen kentälle koskaan laskeutunut kone (1959). Näköiskappaleen omistaa Malagan ilmailumuseo.
SAS:n luovuttua Metropolitan-koneistaan vuosien 1975–1976 vaihteessa Finnairin koneiden varaosien saanti vaikeutui entisestään. Varaosia ei saanut enää lainaksi Ruotsista ja Finnairilla oli edelleen käytössään viisi konetta.
Suomalaiskoneiden punaviolettien istuinten, vaaleiden seinien ja vaaleiden verhojen sopusuhtaisuutta häiritsi vain melu. Ennen äänenvaimentimien asennusta sisällä olo muistutti sepelimyllyssä istumista. Uusiin suihkukoneisiin verrattuna koneella lentämisessä oli käsityön tuntua. Koneen matkustamon paineensäätökin tapahtui hyvin yksinkertaisesti: perämies piti nousussa ja laskussa ohjaamon sivuikkunaa auki säätäen sitä rukkaskädellään ikkunan alla olevan mittarin näytön mukaan. Pakkasella paineensäätö kyllä viilensi melkoisesti ohjaamoa ja sateella perämies sai sylinsä täyteen lunta tai vettä vuodenajasta riippuen. Finnairilla Convaireille ei sattunut yhtään onnettomuutta niiden 27 vuoden palvelusjakson aikana. Finnairilla oli käytössään kaikkiaan kuusi Metropolitania, myös CV 340 -tyyppiä vuonna 1957. Konetyypin käyttö alkoi lentoyhtiön osalta vuonna 1953.

Museokoneita Suomessa

Suomen ilmailumuseossa on yksi Finnairin käyttämä Metropolitan (OH-LRB).

Postimerkkejä

Convair Metropolitanista julkaistiin Suomessa postimerkki 31. lokakuuta 1958. Sen arvo oli 34 markkaa ja painos 2 000 000. Samanlainen merkki uudella 45 markan päällepainetulla arvolla julkaistiin 5. huhtikuuta 1959 painokseltaan 850 000 kappaletta sekä samalla 45 markan arvolla myös 2. marraskuuta 1959 painokseltaan 5 000 000 kappaletta.
Kauriolampi (Savitaipale, Tornio)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 19,2 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 1,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0010 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 15,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Asuttaminen

Asuttaminen on väestön siirtymistä, ja uuden asutuksen perustamista alueelle, jossa siirtyvällä väestöllä ei ole aikaisempaa asutusta. Asutettavalla alueella tosin saattaa asua aiempaa väestöä, alkuasukkaita. Asuttamiseen osallistuvaa ihmistä voidaan kutsua uudisasukkaaksi.
Robert Paredes

Robert Paredes (10. helmikuuta 1948 San Diego, Kalifornia – 20. elokuuta 2005 Coralville, Iowa) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, puhallinsoittaja ja kuvataiteilija. Hän aloitti sävellysopintonsa San Diegon osavaltionyliopistossa David Ward-Steinmanin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli useita aineita Iowan yliopistossa, josta hän sai Master of Arts -arvon vuonna 1989 ja filosofian tohtorin arvon 1990. Iowassa Paredes sai muun muassa elektronisen musiikin opetusta Kenneth Gaburolta.
Paredes esiintyi huilistina, klarinetistina ja saksofonistina. Hän esitti puhaltimilla taidemusiikkia, jazzia ja lisäksi muun muassa klezmertyylistä musiikkia. Hänen soittoaan kuullaan useilla levytyksillä. Myös Paredesin kuvataidetta esiteltiin näyttelyissä Yhdysvalloissa. Hän kirjoitti muun muassa esseitä.
Paredes opetti Iowan yliopistossa sävellystä, jazzimprovisaatiota ja transkriptointia. Hän myös johti siellä elektronisen musiikin studiota. Hänen sävellystensä joukossa on muun muassa elektroakustisia teoksia.
Paredesilla oli taiteilijaresidenssejä Yhdysvalloissa, Australiassa ja Brasiliassa. Viimeisen sävellyksensä hän sävelsi uruille (Fleeting Ecologies in an Ontology of Halting). Hän kuoli syöpään 2005.
Pummiharmonia

Pummiharmonia on oululainen vuonna 2008 perustettu hip hop -kollektiivi, johon kuuluvat Jöse, Aapo, Tatu ja Áilu Valle. Yhtyeen jäsenet vaihtelivat mutta nykyinen kokoonpano muodostui vuonna 2012. Pummiharmonian "Mitä sie tehet" on valittu YleX:n vuoden tehokkaimmaksi kotimaiseksi biisiksi. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, Parasta ennen ja Bardo. Yhtyeen tuorein single ”Ydin” julkaistiin 22. lokakuuta 2016 musiikkivideon saattelemana.
Kulkurin masurkka

Arviot

Aikalaisarvioissa aihe todettiin tyhjiin kalutuksi. Jurkka pääosassa saa kiitosta, mutta Paula Talaskivi katsoo ohjaaja Tarkaksen saavan liian vaativia aiheita. Elokuvaa sinänsä hän luonnehtii sanoin: ”murheellinen tapaus”.
Eräässä myöhemmässä televisioajan arviossa todetaan, että kestävintä antia elokuvassa on Esko Töyrin kuvaus, joka ”hivelee maisemia kuin naisen kasvoja”.
Mercedes-Benz B-sarja

Yleistä

A-sarjan tavoin myös B-sarjan auto on etuvetoinen, joten se poikkeaa huomattavasti Mercedes-Benzin muista malleista, jotka ovat pääasiallisesti taka- tai nelivetoisia. Auton konseptimalli tunnettiin nimellä CST (Compact Sports Tourer) ja se esiteltiin yhdessä suuremman GST:n (Grand Sports Tourer) kanssa, josta tuli myöhemmin Mercedes-Benz R-sarja.
Vuoden 2006 Euro NCAP -kolaritestistä B-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Vuonna 2011 testattu toisen sukupolven malli ansaitsi sekin viisi tähteä.
Koei-Kan

Alkuperä

Eizo Onishi perusti Koei-Kanin 1952 ja varsinaisesti ensimmäinen Dojo perustettiin 2. huhtikuuta 1954 Kanagawan prefektuurissa. Onishi oli harjoitellut okinawalaista karatea Kanken Toyaman ja Juhatsu Kiyodan opeissa. Hän harjoitteli myös kiinalaisia kamppailulajeja muun muassa Koichi Kyon opissa. Onishilla oli myös taustaa muista japanilaisista kamppailulajeista, kuten judosta, kendosta ja jodosta.
Karvala (Kivennapa)

Karvala oli ennen talvisotaa noin 40 talon kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Kivennavan kirkolle oli Karvalasta vähän toistakymmentä kilometriä matkaa, Venäjän rajalle vain neljä kilometriä. Lintulan luostari oli kolmen kilometrin päässä ja Lintulan luostarin kohdalta kääntyikin tie Karvalaan. Karvala oli kumpuilevaa hiekkamaata ja kylän osia kutsuttiin mäkien mukaan. Myllyojanmäki, Likasenmäki, Termosenmäki, Kailoosmäki, Pahnasuonmäki, Kylämäki ja Selkiinmäki. Asukkaiden mukaan kutsuttuna Juosilan, Kurjosen, Siikalan, Termosen, Kiurun, Terosen, Maidellin, Veijalaisen, Munnen ja Hieppilän mäet.
Nykyisin kylän paikalla ei ole asutusta.
Välinehuoltaja

Välinehuoltaja on vastuussa sairaanhoidossa tarvittavien välineiden ja laitteiden käyttövalmiudesta: hän pesee ja desinfioi ne sekä varmistaa niiden toimivuuden. 
Välinehuoltaja työskentelee esimerkiksi sairaalan tai terveyskeskuksen välinehuoltokeskuksessa, leikkaussalissa tai laboratoriossa. 
Välinehuoltajan ammattitutkinnon ja erikoisammattitutkinnon voi suorittaa toisella asteella näyttötutkintona.
Ivar Vapaa

Ivar Vapaa (20. helmikuuta 1885 Taipalsaari – 1973 Berkeley, Alameda) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti.
Vapaa kävi kansakoulun, liittyi jo Suomessa sosialidemokraatteihin ja oli suurlakon aikana paikallisen lakkokomitean sihteerinä. Hän saapui merimiehenä Yhdysvaltoihin, työskenteli sekatyömiehenä ja liittyi Amerikan sosialistipuolueeseen. Hän toimi vähän aikaa Toveri-lehdessä, opetti Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1920 lähtien pitkään Duluthissa Industrialistin päätoimittajana.
Hjalmar Andersen

Elämä ja urheilu-ura

”Hjallis” Andersen syntyi Rødøyn kunnassa Nordlandin rannikolla. Hän eli lapsuusvuotensa Trondheimin Lademoenissa työläisten alueella, jossa urheilu ja yhdessäolo olivat olennainen osa ihmisten elämää.
Kansainvälisen debyyttinsä Andersen teki Sankt Moritzin olympiakisoissa 1948. Hän voitti karsintakilpailun 1 500 metrille, mutta ei silti tullut valituksi Norjan kisajoukkueeseen kyseiselle matkalle. 10 000 metrin joukkueeseen hänet valittiin, mutta jää oli niin surkeassa kunnossa ettei hän koskaan luistellut maaliin saakka.
Andersen oli 1950-luvun alussa kiistatta maailman paras luistelija. Vuosien 1950–1952 aikana hän voitti kolme yleisluistelun maailmanmestaruutta, kolme Euroopan mestaruutta ja kolme olympiakultaa Oslosta 1952 (1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä). 5 000 metrillä hän voitti 11 sekunnin erolla seuraavaan, ja 10 000 metrillä eroa syntyi lähes 25 sekuntia.
Olympiakisojen jälkeen Andersen lopetti luistelun mutta palasi radoille vuonna 1954 ja voitti 5 000 ja 10 000 metrin matkat EM-kisoissa Sveitsin Davosissa sijoittuen lopputuloksissa toiseksi. Yhteensä Andersen voitti Euroopan-mestaruuskilpailuista kolme kulta- ja kaksi hopeamitalia. Cortina d'Ampezzon 1956 olympialaisissa hän sijoittui kuudennelle sijalle 10 000 metrillä.
Uransa aikana Andersen teki neljä maailmanennätystä. 10 000 metrin ennätys 16.57,4 vuodelta 1949 oli kautta aikain ensimmäinen 17 minuutin alitus.
Andersen oli 1950-luvulla myös kansallisen tason kilpapyöräilijä.
Andersen kuoli oslolaisessa Ullevålin sairaalassa 27. maaliskuuta 2013 90 vuoden iässä. Hänet oli viety sairaalaan kotona tapahtuneen kaatumisen vuoksi.