google/wiki40b huggingface dataset:
Klooritrifluoridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa klooritrifluoridi on olomuodoltaan väritöntä kaasua. Yhdiste on helposti nesteytettävissä väriltään kellertäväksi tai vihertäväksi nesteeksi. Klooritrifluoridi on yksi reaktiivisimmistä tunnetuista yhdisteistä ja erittäin vahva hapetin. Reaktiivisuudeltaan ja hapetuskyvyltään se on fluorin luokkaa ja reagoi lähes kaikkien, myös jalojen, metallien, metallioksidien ja epämetallien kanssa jo huoneenlämpötilassa muodostaen fluorideja. Se reagoi jopa radonin kanssa ja kuumennettaessa ksenonin kanssa muodostuu ksenontetrafluoridia. Yhdiste voi toimia sekä Lewis-happona että -emäksenä ja sekä luovuttaa että vastaanottaa fluoridi-ionin. Aine syövyttää useita muoveja ja kumeja ja reagoi puun ja asbestin kanssa. Veden ja orgaanisten liuottimien kanssa klooritrifluoridi reagoi erittäin voimakkaasti jopa räjähtäen. Yhdisteelle resistenttejä materiaaleja ovat perfluoratut polymeerit, huoneenlämpötilassa teräs ja korkeammissa lämpötiloissa kupari ja erityisesti nikkeli ja Monel-metalli. Klooritrifluoridin joukossa on usein epäpuhtautena vetyfluoridia, joten se syövyttää myös lasia.

Valmistus ja käyttö

Klooritrifluoridia valmistetaan nikkelistä valmistetuissa reaktoreissa kuumentamalla kloorin ja fluorin seosta noin 290 °C:n lämpötilaan. Reaktio on kiivas ja vaatii lämpötilan seuraamista, koska korkeammissa lämpötiloissa klooritrifluoridi hajoaa kloorifluoridiksi ja reaktiossa käytetään fluoriylimäärää. Yhdiste puhdistetaan reaktiolla kaliumfluoridin kanssa, jolloin muodostuu kaliumklooritetrafluoridia. Tämä yhdiste hajoaa kuumennettaessa klooritrifluoridiksi. Yhdisteen vuosittainen tuotanto on useita satojatuhansia tonneja vuodessa.
Klooritrifluoridin tärkein käyttökohde on polttoainekäyttöön tarkoitetun uraanin puhdistus. Uraani reagoi yhdisteen kanssa muodostaen helposti haihtuvaa uraaniheksafluoridia, joka voidaan rikastaa polttoainekäyttöön. Yhdistettä voidaan käyttää myös uraanin puhdistamiseen esimerkiksi plutoniumista, koska plutoniumin fluoridi ei ole helposti haihtuva. Yhdistettä voidaan käyttää myös puolijohdeteollisuudessa matalassa lämpötilassa tapahtuvaan piin etsaukseen ja hapettimena ammoniakkia ja hydratsiinia tai metyylihydratsiinia sisältävissä rakettien polttoaineissa. Toisessa maailmansodassa Natsi-Saksa käytti klooritrifluoridia palopommeissa.
Harjun stadion

Historia

Jyväskylän urheilutoiminnan kehittyminen 1910-luvulla aiheutti tilanteen, jossa Hippoksella majaa pitäneen raviurheilun ja muun toiminnan välille syntyi kitkaa ja muut lajit alkoivat puuhata omaa kenttähanketta. Yleisurheilukilpailuja käytiin kuitenkin Hippoksen raviradalla aina 1920-luvun puoleen väliin saakka kunnostamalla rata erityisesti niitä varten. Samoihin aikoihin oli kuitenkin heitetty ilmaan ajatus urheilukentästä suositulle retkeily- ja virkistysalueelle, Harjulle. Asiaa puitiin kokouksesta kokoukseen kunnes vuonna 1923 saatiin lopullinen päätös Harjun stadionin rakentamisesta. Kenttä vihittiin käyttöön vuonna 1926.
Harju oli suomalaisen huippupesäpallon tapahtumien näyttämönä 1930-luvulta aina 1960-luvulle saakka. 1950-luvulla valtaisan suosion saaneen pesäpallon takia stadionille rakennettiin 2 000-paikkainen katsomo. Kuuluisaksi kenttä tuli paikallisotteluiden kaudella, jolloin tavanomaiset katsojamäärät olivat 4 000–6 000 hengen suuruisia. 
Jalkapalloa Harjulla on pelattu 1930-luvulta lähtien. Harjun yleisurheilupaikat modernisoitiin ensi kerran vuonna 1950, jolloin jo stadioniksi muodostuneella areenalla pidettiin ensimmäiset Kalevan kisat. Jalkapalloilijoiden oli määrä siirtyä Hippokselle 1960-luvulla, mutta kun Hippoksen kentästä tulikin lopulta hiekkakenttä, siirtyivät pesäpalloilijat vuonna 1968 sinne jalkapallon jäädessä Harjulle. Päätökseen vaikutti keskeisesti Pesäpalloliiton linjaus kieltää SM-sarjan pelit nurmikentillä.
Harjun stadionia on kunnostettu useaan otteeseen. Merkittävimmät muutostyöt on tehty esimerkiksi vuosina 1964–1965, jolloin radoille valettiin kumiasfatti. Katsomo katettiin vuosina 1979–1981. Seuraava suurempi kasvojenkohotus tehtiin Kalevan kisoja 1992 silmällä pitäen, jolloin kentälle rakennettiin tilapäiset istuinkatsomot lähes 10 000 hengelle. Rakenteet tuotiin suoraan jalkapallon EM-kilpailujen jäljiltä Tukholman seudun stadioneilta. 
Veteraanien EM-kisoja 2000 varten stadion päätyi jälleen remonttiin. Vanha betoninen kaarrekatsomo purettiin ja tilalle rakennettiin mm. huoltotilat, pukuhuoneet, kokoustila, kahvio sekä toimistotilat katsomoiden yläosaan. Remontin kustannukset olivat noin 700 000 euroa.

Ominaisuudet

Harjulla on kiinteitä katsomopaikkoja noin 2 100, joista katetussa pääkatsomossa 1 600, avokatsomossa 500. Lisäksi stadionilla on siirrettäviä katsomoita.

Ennätykset

Harjun Stadionilla pelattujen jalkapallo-otteluiden yleisöennätys on JJK:n nimissä. 6. elokuuta 2011 HJK:ta vastaan pelattua ottelua seurasi 5 576 katsojaa.
Anders Johan Ramsay

Anders Johan Ramsay (24. marraskuuta 1744 Sahalahti – 11. elokuuta 1811 Elimäki) oli everstiluutnantti ja Savon ja Karjalan läänin maaherra vuosina 1791–1803. Hän syntyi luutnantti Gustaf Wilhelm Ramsayn ja hänen puolisonsa Anna Juliana Tauben perheeseen. Anders Johan Ramsayn lapsia ovat Gustaf Adolf Ramsay s. 23. maaliskuuta 1794, Karl August Ramsay s. 10. marraskuuta 1791 ja Anders Edvard Ramsay s. 23. maaliskuuta 1799.

Elämänvaiheita

Ramsay aloitti 14-vuotiaana sotilasuransa Uudenmaan prikaatissa, ja osallistui 17-vuotiaana Pommerin sotaan. Sodan jälkeen 1762 hänestä tuli Tukholman tykistön adjutantti. Ramsay palasi Savon prikaatiin 1770, jossa hänet ylennettiin 1779 majuriksi. Ramsay halunut mukaan "anjalakapinaan". Hän naimisiin 42-vuotiaana vuonna 1786 Barbara Petersenin kanssa. Vuonna 1789 kuningas Kustaa III ylensi Ramsayn everstiluutnantiksi. Hän siirtyi 1791 Savon ja Karjalan maaherraksi. Ramsay osti 1797 Tavastilan tilan Elimäeltä. Vuonna 1803 hän erosi maaherran tehtävästä. Ramsay kuoli vuonna 1811. Hänet haudattiin Elimäen hautausmaalle.
USS Monterey (BM-6)

Valmistus

Alus tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 20. joulukuuta 1889. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1891 kumminaan neiti Kate C. Gunn ja otettiin palvelukseen 13. helmikuuta 1893 päällikkönään Lewis Kempff.

Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin satamien suojaksi Tyynenmeren laivueeseen ja se oli sijoitettuna Mare Islandin laivastontelakalle. Ensimmäisten viiden vuoden aikana alus teki useita matkoja Yhdysvaltain länsirannikon satamiin harjoituksissa ja ammunnoissa. Joka keväissä ammunnoissa alus matkasi alas Kalifornian rannikkoa tai käväisi Washingtonissa. Huhtikuusta elokuuhun 1895 alus matkasi Etelä-Amerikan rannikkoa Peruun Callaoon vieraillen matkalla Acapulcossa, Mazatlanissa ja Panamassa.
Yräysjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 121,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee metsäalueella neljän mäen välissä. Siihen laskee vain yksi pieni suo-oja ja järven laskuoja lähtee sen etelään työntyvästä lahdesta. Laskuoja laskee Kirveysjärven kautta Tervajärveen. Järvi on 850 metriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. Ympäristössä ei ole peltomaata tai laajoja soita. Sen rannoille on rakennettu vain vapaa-ajan asuntoja, joita on lähes parikymmentä. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3110.

Historiaa

Vuosien 1954 ja 1963 peruskartoissa järven ympäristö oli erämaata, vaikka Lempäälän ja Kangasalan kirkonkylien välinen maantie ohitti järven tuolloin. Tilanne muuttui äkillisesti, kun tilanne vuoden 1975 kartassa oli aivan toinen.
Gahččanjávri

Gahččanjávri on järvi Norjan Koutokeinossa. Järven pinta-ala on 4,71 km². Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Kungfutsen rauhanpalkinto

Kungfutsen rauhanpalkinto (kiin.: 孔子和平獎; pinyin: Kǒng Zǐ Hépíngjiǎng ) on rauhanpalkinto, joka jaettiin ensi kertaa vuonna 2010. Palkinnon sai Taiwanin varapresidentti Lien Chan. Palkinnonjakotilaisuus on päivää ennen kuin Nobelin rauhanpalkinto jaetaan.
Vuoden 2011 palkinnon saajaehdokkaiksi nimettiin Venäjän presidentti Vladimir Putin, Saksan liittokansleri Angela Merkel, Microsoftin perustaja Bill Gates, YK:n entinen pääsihteeri Kofi Annan, Etelä-Afrikan presidentti Jacob Zuma sekä Yuan Longping, hybridiriisin kehittänyt tutkija.
Remembrance

Remembrance on vuonna 1982 julkaistu draamaelokuva, joka kertoo Nato-koulutukseen saapuvista laivastosotilaista. Elokuvan pääosia esittävät mm Roger Adamson, John Altman, Dawn Archibald, Sean Arnold, Al Ashton, Dicken Ashworth, John Barrett ja Jesse Birdsall. Gary Oldman tekee elokuvassa pienen roolin Daniel-nimisenä miehenä. Elokuvan on ohjannut Colin Gregg. Elokuva oli Oldmanin ensimmäinen.
Bum Phillips

Oail Andrew ”Bum” Phillips (29. syyskuuta 1923 – 18. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän pelasi Lamarin ja Stephen F. Austin Staten yliopistoilla sekä ennen maailmansodan aikaista palveluaan Yhdysvaltain merijalkaväessä että sen jälkeen. 
Phillips toimi Houston Oilersin (1975–1980) ja New Orleans Saintsin (1981–1985) päävalmentajana sekä San Diego Chargersin (1967–1970) ja Houston Oilersin (1974) puolustuskoordinaattorina. Oilers eteni hänen valmennuksessaan kahdesti AFC:n mestaruusotteluun, kausina 1978 ja 1979, mutta hävisi molemmilla kerroilla Pittsburgh Steelersille. NFL-seurojen lisäksi Phillips valmensi muutamia high school- ja yliopistojoukkueita.  
Myös Bum Phillipsin poika Wade Phillips on valmentanut NFL-tasolla.
Virtuaaliassistentti

Virtuaaliassistentti (engl. Virtual assistant, lyh. VA) on yksi Internet-ajan mukanaan tuomista ammattinimikkeistä. Nimikkeessä oleva virtuaalinen-sana viittaa siihen, että työ tehdään assistentin toimipisteestä käsin tietotekniikkaa hyödyntäen. 
Virtuaaliassistentin ydintehtävä on avustaa asiakastaan erilaisten rutiinien hoitamisessa. Monet virtuaaliassistentit ovat kuitenkin erikoistuneet johonkin erityisalaan, kuten tiedottamiseen, markkinointiin, kansainvälistymiseen tai kotisivujen ylläpitoon.
Virtuaaliassistentiksi ryhtyvällä henkilöllä on yleensä työkokemusta erilaisista toimistoalan töistä, kuten laskutuksesta, kirjanpidosta, tiedottamisesta, matkajärjestelyistä, vienti- ja tuontitoiminnoista tai markkinointiassistentin tai toimistosihteerin töistä. Osa virtuaaliassistenteista toimii yrittäjämäisesti tarjoten osaamistaan ostopalveluna, osa virtuaaliassistenttipalveluihin erikoistuneen yrityksen kautta, kuten Zirtual Yhdysvalloissa. Virtuaaliassistentti eroaa sekä omasta työntekijästä että vuokratyöntekijästä, sillä virtuaaliassistentit toimivat itsenäisesti määrittäen omat palkkionsa, toimintatapansa ja työaikansa. Virtuaaliassistentit huolehtivat itse lakisääteisistä ilmoituksista, veroista ja työnantajamaksuista tai vaihtoehtoisesti heidän palveluyritys hoitaa nämä heidän puolestaan. 
Virtuaaliassistentin ja asiakkaan välinen työsuhde kestää useita vuosia. Virtuaaliassistentin käyttäminen on joustavaa: asiakkaalla on jatkuvasti käytettävissään tuttu assistentti, mutta asiakas maksaa vain toteutuneista toimeksiannoista säästäen muun muassa tila- ja laitehankinnoissa sekä työnantajakuluissa. Toisaalta, erikoisosaamista varten virtuaaliassistentteja on mahdollista rekrytoida vain tiettyjä tarkoin määriteltyjä tehtäviä varten. Vaikka asiakasyrityksen koko ei ole rajoite, niin virtuaaliassistentteja käyttävät yleisimmin yksinyrittäjät sekä pienet ja keskisuuret yritykset, sillä niissä ei ole aina mahdollisuutta palkata useita eri (toimisto)alojen osaajia.
Virtuaaliassistenttien pioneerinä pidetään yhdysvaltalaista Stacy Briceä, joka vuonna 1997 perusti yrityksensä AssistU. Suomessa toimii useita virtuaaliassitenttiyrityksiä, joista ensimmäinen on vuonna 2003 tamperelaisten verkostosihteerien perustama Moniverso. Muita palveluntarjoajia ovat esimerkiksi Virta Virtuaalitoimisto, Taskforce, MyAgent.fi, OmaSihteeri.fi ja Wannadon virtuaali-ja läsnätyötä tarpeen mukaan yhdistelevä assarikauppa.fi.
Niilo Pelttari

Nikolai (Niilo) Pelttari (13. huhtikuuta 1886 Oulunsalo – 27. helmikuuta 1940 Turku) oli suomalainen agronomi, maamieskoulun johtaja ja maalaisliiton kansanedustaja.
Pelttarin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Pelttari ja Anna Sofia Prokkala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui agronomiksi 1913. Pelttari oli Oulaisten maamieskoulun opettajana 1913–1917, Ilomantsin maamieskoulun johtajana 1917–1918, Itä- ja Suur-Savon maamieskoulun johtajana Rantasalmella 1919–1921, Pohjois-Pohjanmaan maamieskoulun johtajana Oulujoella 1921–1930 sekä Lounais-Suomen savialueen maamieskoulun johtajana Loimaalla 1930–1940. Pelttari toimi myös Pohjois-Pohjanmaan, Rantasalmen ja Loimaan maamieskoulujen havaintotilojen hoitajana. 
Pelttari oli kansanedustajana 1924–1927 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Saviseudun osuuskaupan hallituksen puheenjohtajana. 
Niilo Pelttari oli naimisissa vuodesta 1917 Aina Ines Ihanelma Korhosen kanssa.
Elohopea(I)bromidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa elohopea(I)bromidi on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se muuttuu väriltään tummemmaksi valon vaikutuksesta, koska se hajoaa osittain metalliseksi elohopeaksi. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee väkeviin happoliuoksiin ja kuumaan ammoniumkarbonaattiliuokseen.
Aleksandr Rumjantsev

Aleksandr Jurjevitš Rumjantsev (ven. Алекса́ндр Ю́рьевич Румя́нцев) (s. 26. heinäkuuta 1945 Kuška, Turkmenistan) on venäläinen fyysikko ja diplomaatti, entinen Venäjän Suomen-suurlähettiläs.
Rumjantsevin erikoisala on kokeellinen kiinteän olomuodon fysiikka. Hän valmistui vuonna 1969 ja työskenteli pitkään Kurtšatovin atomienergiainstituutissa, jonka johtajaksi hän eteni 1994. Hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuonna 1997 ja akateemikko eli täysjäsen 2000. Vuosina 2001–2004 Rumjantsev oli Venäjän atomienergiaministeri ja  sen jälkeen ministeriön tehtäviä jatkaneen Rosatomin johtaja 2004–2005.
Venäjän täysvaltainen Suomen suurlähettiläs Rumjantsev oli 2006–2017. Nykyisin hän on diplomaattikunnan vanhin.
Piiskaherne

Ulkonäkö ja koko

Piiskaherne on monivuotinen pieni pensas, joka voi kasvaa 3 metriä korkeaksi Sen oksat ovat vihreät ja vahapintaiset ja kasvavat pystysuorassa. Lehtiä on harvassa. Ne ovat kapeita ja 1–3 cm pitkiä. Tuoksuvien kukkien halkaisija on noin 2,5 cm. Siemenet kehittyvät 5–10 cm pitkiin palkoihin.
Kasvi on alkujaan kotoisin Välimeren seudulta.
Kuolleiden aamunkoitto

Juoni

Sairaanhoitaja Ana Clark palaa kotiin työpäivän jälkeen eikä kuule radiosta tulevaa hätäsanomaa, jossa tiedotetaan nopeasti leviävästä viruksesta joka herättää kuolleet henkiin vertahimoitseviksi zombeiksi. Anan mies Luis saa pureman, ja tämä joutuu pakenemaan kodistaan. Ana kohtaa muutaman muun selviytyjän, joiden mukana tämä suuntaa viereiseen ostoskeskukseen. 
Ostoskeskuksessa he kohtaavat vartijoita, jotka eivät luota tulokkaisiin. Kadun toisella puolella ihmiset huomaavat asekauppaan loukkuun jääneen miehen, Andyn. Terry huomaa pian rekan ajavan kohti keskusta, jonka kyydissä on kahdeksan selviytyjää joista kaksi ovat loukkaantuneet. Ihmisten tajutessa että infektio leviää pureman välityksellä, Ana ja Kenneth tappavat rekkalastin sairastununeet ihmiset.
Ihmisten illallistamassa Andre vie sähköt keskusken ja auttaa Ludaa synnytyksessä, mutta tämä kuolee ja muuttuu zombiksi. Osa ihmisistä suuntaa ostoskeskuksen alimpaan kerrokseen saadakseen sähköt takaisin ja löytävät kulkukoiran, Chipsin. Zombit alkavat tulvia kerrokseen, syöden Bartin elävältä. Loput eloonjääneet polttavat paikalle tunkeutuneet zombit. Samaan aikaan ylhäällä Norma ampuu Ludan. Vauvaa pitelevä Andre ampuu Norman, ja Norma Andren. Ana saapuu paikalle ja huomaa vauvan muuttuneen zombiksi, ampuen tämän.
Ihmiset alkavat suunnittelemaan pakoa ostoskeskuksesta. Steve ehdottaa, että voisivat purjehtia hänen jahdillaan pois Amerikasta. Ihmiset pitävät sitä ainoana vaihtoehtonaan ja alkavat rakentaa panssaroituja autoja. Kenneth ehdottaa ruuan viemistä Andylle Chipsin avulla ennen lähtöä. Andy saa pureman Chipsin tullessa sisään asekauppaan. Nicole lähtee hakemaan koiraa muiden huomaamatta, jolloin osa ihmisistä lähtee tämän perään. Ihmiset pelastavat Nicolen ja Chipsin sekä tappavat Andyn. Kerättyään tarpeeksi aseita he poistuvat viemärin kautta takaisin ostoskeskukseen, jolloin zombit tunkeutuvat sisään salareitistä ja tappavat Tuckerin. Ihmiset pakenevat hissien kautta autoilleen, ja aloittavat matkansa. 
Pian toinen autoista kolaroituu Glenin ja Monican saadessa surmansa. Ana tappaa zombiksi muuttuneen Steven, jolta hän nappaa samalla jahdin avaimet. Perillä auto rysähtää laituriin kiinni, ja CJ käskee muita juoksemaan jahdille. Hän itse ei ehdi ulos autosta, ja tappaa itsensä räjäyttämällä autossa olevat propaanitankit. Ennen purjehdusta Michael kertoo että häntä purtiin kaupungissa. Tämä ampuu itsensä, ja Ana, Kenneth, Terry, Nicole ja Chips aloittavat matkansa. 
Elokuvan lopputekstien jälkeinen materiaali näytetään Steven kameran läpi. Selviytyjät saapuvat zombien täyttämälle saarelle ja jää epäselväksi, mitä heille tapahtuu.
Metameria (biologia)

Metameria tarkoittaa biologisena käsitteenä eläinten jaokkeisuutta. Ruumiinosien rakenteet toistuvat samanlaisina ruumiin pituusakselilla. Metameria on tyypillistä selkärangattomilla, esimerkiksi nivelmadoilla ja niveljalkaisilla.
Oulun sarjakuvaseura

Ruutukaava

Oulun sarjakuvaseura julkaisi viiden vuoden ajan Ruutukaava-verkkosarjakuvalehteä, joka ilmestyi noin kuusi kertaa vuodessa. Lehdessä julkaistiin suomalaista sarjakuvaa, jonka tekijät ovat pääosin Oulusta tai Pohjois-Suomesta. 
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 2011. Toistaiseksi viimeinen numero ilmestyi marraskuussa 2016.
Täysosuma (vuoden 1941 elokuva)

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai kielteisiä arvioita, kuten Uuden Suomen M. V.:ltä, joka ei pitänyt elokuvaa täysosumana, sillä ”se ei ole jaksanut maaliin saakka”. Marja Linturin (Helsingin Sanomat) mukaan se on ”tyypillinen  SF:n iloittelu”. Hans Kutter (Hufvudstadsbladet) toteaa kuitenkin, että Leminen on ”kunnianhimoinen, hänellä on laaduntajua”. Myös Olavi Vesterdahl (Aamulehti) kiittää, että Leminen on saanut elokuvaan ”hilpeän ja kevyen hengen, joka paikka paikoin saavuttaa kerrassaan nautittavan veikeän ja huvittavan ilmapiirin.”
Myöhemmpien televisioesitysten yhteydessä erään kriitikon mukaan elokuvan alkupuolella on notkeaa komiikkaa. Elokuvassa on myös todettu olevan harvinaislaatuista kansainvälisyyttä, ja kiittäen kriitikko toteaa, että korostetun luokkatietoisissa miljöissä sukkuloivassa elokuvassa ei idylliä pilata ”rahvaanomaisella fassilla, vaan satiiri kunnioittaa sivistystä”.
Heinäsirkkasinfonia

Heinäsirkkasinfonia (saks. Grillen-Sinfonie, Grillen-Symphonie) (TWV 50:1) on Georg Philipp Telemannin viimeistään vuonna 1766 säveltämä ryhmäkonsertto (Concert à 9 parties). Teoksen sävellajina on G-duuri ja soitinnuksena poikkihuilu (ja/tai pikkolohuilu), chalumeau, oboe, kaksi kontrabassoa (tai violonea) ja continuon sisältävä jousiorkesteri. Teos on kolmiosainen (tempomääreinä Etwas lebhaft – Tändelnd – Presto) ja tyylilajiltaan säveltäjän oman määritelmän mukaan kirjoitettu "nach welscher, französischer, engländischer, schottischer u. polnischer Schreibart".
Säveltäjän omakätinen käsikirjoitus Heinäsirkkasinfoniasta on nykyisin Berliinin valtionkirjaston kokoelmissa signumilla Mus. ms. autograph Telemann 3; aiemmin se oli osa Telemannin pojanpojan Georg Michael Telemannin (1748–1831) oppilaan, baltiansaksalaisen säveltäjä ja suurkeräilijä Georg Poelchaun (1773–1836) kokoelmia. Samassa käsikirjoituksessa on myös Telemannin "musiikillinen idylli" Toukokuu (Der Mai, TWV 20:4).
Hännsler-Verlag on julkaissut Heinäsirkkasinfoniasta Peter Thalheimerin toimittaman laitoksen vuonna 1978 (Hänssler Edition 39.801/01).
Boris Vian

Elämäkerta

Boris Vian syntyi Ville-d’Avray’ssa, Pariisin esikaupungissa. Koulutukseltaan hän oli insinööri ja hän työskenteli standardointivirastossa. Työnsä vastapainoksi hän sävelsi lauluja, soitti jazz-musiikkia, käänsi ja kirjoitti kirjoja käyttäen pseudonyymiä Vernon Sullivan. Kirjat joutuivat usein kiellettyjen kirjojen listalle moraalittomuutensa vuoksi.
Omalla nimellään hän julkaisi teokset L’Arrache-Cœur, L’Herbe rouge ja L’Automne à Pékin. Vian tunnetaan erityisesti romaanistaan L’Écume des jours (1947), joka on käännetty suomeksi nimellä Päivien kuohu (1972). Hän on kääntänyt ranskaksi varsinkin Raymond Chandlerin tuotantoa. Vian kirjoitti useisiin jazz-alan julkaisuihin ja teki Duke Ellingtonia ja Miles Davisiä tunnetuiksi Ranskassa. Hän soitti trumpettia jazz-klubeilla. Hän kuului Alfred Jarryn perustamaan patafyysikkojen seuraan. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vasta kuolemansa jälkeen. Vian kuoli sydänkohtaukseen 23.6.1959 ollessaan katsomassa J’irai cracher sur vos tombes -romaanistaan tehtyä elokuvaversiota.

Laulut

Vianin lauluista tunnetuin on sodanvastainen laulu ”Le Déserteur”, jonka Ranskan hallitus tuomitsi esityskieltoon. Laulu on käännetty ainakin 41 eri kielelle. Laulun on suomentanut Tuula Saarikoski ja levyttänyt Kaisa Korhonen (1970) ja Liisa Tavi (1979).
Östersundin raatihuone

Östersundin raatihuone (ruots. Östersunds rådhus) on rakennus Östersundin kaupungissa, Jämtlandin läänissä Ruotsissa. Se on rakennettu vuosina 1909–1912 arkkitehti Frans Bertil Wallbergin piirustusten pohjalta. Rakennusmestarina toimi Johan August Hellström. Rakennus edustaa kansallisromanttista tyyliä, jossa moderni pohjoiseurooppalainen tiiliarkkitehtuuri kohtaa jämtlantilaisen rakennusperinteen.
Pikku Tähilammi

Maantiede

Järven pinta-ala on 9,5 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee toistakymmentä suo-ojaa Pikkulamminsuolta. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 750 metriä pitkä luonnollinen laskuoja Iso Tähilammiin.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Teurolta ja Nummenkylältä. Hattulan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee 150 metrin etäisyydellä.
Jakub Černý

Ura

Černý on HC Litvínovin kasvatti. Hän edusti joukkuetta 16-vuotiaaksi asti kevääseen 2003 saakka, jonka jälkeen Černý siirtyi HC České Budějoviceen. Siellä kolmannella kaudellaan 2005–2006 hän teki myös debyyttinsä miesten peleissä pelaamalla neljä ottelua 2. Národní hokejová ligan HC Strakonicessa.
Kaudeksi 2006–2007 Černý palasi HC Litvínoviin, jossa hän pelasi Extraliigan tulokaskautensa. Černý teki liigan runkosarjassa 28 ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös kaksi sarjatasoa alempana SK HC Baník Mostin riveissä, joita Černý edusti kauden loppuun ja oli nostamassa seuraavaksi kaudeksi 1. Národní Hokejová Ligaan. Joukkue tuli hänelle kolmen ottelun verran tutuksi myös kaudella 2007–2008, joka oli Černýn ensimmäinen kokonainen Extraliigassa. Hän HC Litvínovissa 51 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8.
Kausi 2008–2009 oli Černýlle pisteiden valossa paras Extraliigassa tehdessään 48 ottelussa tehot 17+9=26. Hän oli HC Litvínovin kolmanneksi paras maalintekijä František Lukešin ja Viktor Hüblin jälkeen.
Huhtikuussa 2011 Černý teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue TPS:n kanssa. Černý epäonnistui TPS:ssa, ja hän teki 30 ottelussa vain neljä pistettä. Hän tippui kolmos- ja nelosketjuihin, ja hänen sopimuksensa lopulta purettiin. Joulukuussa Černý palasi Litvínoviin.

Maajoukkue

Černý pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005.
Abisko Östran rautatieasema

Asemarakennus

Abisko Östran asemarakennus on samassa suuressa tiilirakennuksessa kuin alkuperäinen sähköradan muuttaja-asema, joka rakennettiin radan sähköistyksen myötä vuonna 1915. Muuttajalaitteistolla muutettiin valtakunnan sähköverkosta saatavan sähkön 50 hertsin taajuus sähkövetureille sopivaksi 162/3 hertsin taajuudelle.