google/wiki40b huggingface dataset:
Dahomeyn kuninkaat

Dahomeyn kuninkaat  (Fonin-kielellä Ahosu) hallitsivat Dahomeyn kuningaskuntaa, joka oli nykyisen Beninin eteläosissa vuodesta 1600 vuoteen 1900, jonka jälkeen ranskalaiset kielsivät kuningaskunnan poliittisen auktoriteetin. 
Hallitsijat olivat merkittävässä asemassa Fonien esi-isien kunnioittamiseen liittyvissä vuosittaisissa tapaamisissa. Hallitsijoiden saavuttama tärkeä asema aiheutti sen, että Ranska myönsi maanpakoon pakotetun kuninkaan paluun seremonialliseksi Dahomeyn kuninkaaksi vuonna 1910. Vuodesta 2000 lähtien kuninkuuden hyväksymisestä on kilpailtu, eikä siihen ole tähän mennessä löydetty poliittista ratkaisua. Kuninkaiden palatsit ja hallintokeskus olivat Abomeyssa.
Aluksi historiankirjoitus esitteli Dahomeyn kuninkaat absoluuttisina hallitsijoina, jotka omistivat virallisesti kaiken valtakunnan omaisuuden ja ihmiset. Historioitsijat  ovat korostaneet viime aikoina, että merkittävä poliittinen kilpailu rajoitti kuninkaan valtaa, ja että Dahomeyssä oli myös naishallitsija Hangbe, joka suurelta osin oli pyyhitty pois aikaisemmista historioista.

Dahomeyn ensimmäinen kuningas

Dahomeyn kuninkaista on laadittu useita luetteloita ja monet niistä mainitsevat Dahomeyn kuningaskunnan alkaneen eri aikoina. Eri lähteissä mainitaan Do-Aiklin, Dakodonu, tai Houegbadja Dahomeyn ensimmäisinä kuninkaina. Suullisen perinteen mukaan Do-Aklin olisi siirtynyt Abomeyn tasangolle Alladasta. Dakodonu loi ensimmäisen asutuksen ja perusti kuningaskunnan. Myös Houegbadjaa, joka rakennutti palatsin ja loi paljon yhteisön rakenteita on usein pidetty Dahomeyn ensimmäisenä kuninkaana. Suullinen perinne pitää kuitenkin kiinni siitä, että kaikki kuninkaat kuuluivat Aladaxonou -dynastiaan. Nimen uskotaan periytyvän Alladan kaupungista, jonka Dahomey valloitti 1700 -luvulla. Historioitsijat uskovat, että tämä yhteys luotiin oikeuttamaan Alladan kaupungin hallitsemista, ja että yhteydet Alladan kuninkaalliseen sukuun olivat todennäköisesti rajallisia. Useimmiten suullisessa perinteessä Houegbadjaa pidetään ensimmäisenä kuninkaana, jonka tunnustaminen tapahtui ensimmäisessä Dahomeyn vuotuisessa tapaamisessa.
Pohjois-Illinois’n yliopiston ammuskelu

Pohjois-Illinois'n yliopiston ammuskelu tapahtui torstaina 14. helmikuuta 2008, kun mies ampui useita ihmisiä Pohjois-Illinois'n yliopistossa DeKalbissa, Illinois'ssa, Yhdysvalloissa. Tapaus sattui noin kello kolme iltapäivällä paikallista aikaa. Teon suoritti 27-vuotias Stephen Phillip Kazmierczak, joka tappoi viisi ihmistä ja haavoitti lisäksi viittätoista. Tekijä ampui tämän jälkeen itsensä ennen poliisien tuloa.
Elisabeth Nauclér

Charlotte Elisabeth Helene Nauclér (s. 7. maaliskuuta 1952 Eda, Värmlanti, Ruotsi) on ruotsalaissyntyinen ahvenanmaalainen entinen kansanedustaja ja juristi. Nauclér on Ahvenanmaan vaalipiirin ensimmäinen naiskansanedustaja. Hänen isänsä Per Nauclér on Värmlannin metsäsuomalaisia ja äitinsä Karen Nauclér (o.s. Narvestad) norjalainen.
Nauclér opiskeli juristiksi Uppsalassa ja muutti ahvenanmaalaisen miehensä Ben Listherbyn kanssa Suomeen. Nauclér työskenteli pitkään Ahvenanmaan maakuntahallituksessa: ensimmäisessä virassaan hän aloitti vuonna 1979 ja työskenteli siellä aina vuoteen 2006, jolloin Nauclérin hoitama kansliapäällikön virka lakkautettiin. Nauclér sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1981.
Nauclér valittiin eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa Ahvenanmaan porvarillisten puolueiden (C, FS, Lib. ja Ob.) muodostamalta Borgerlig Allians -yhteislistalta, joka sai 85,6 prosenttia äänistä. Nauclér sai 4 388 ääntä. Häntä ei valittu enää kansanedustajaksi vuoden 2015 vaaleissa.
Dimetyyliglutaraatti

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa dimetyyliglutaraatti on väritöntä nestettä, jolla on makea tuoksu. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Dimetyyliglutaraattia valmistetaan esteröimällä metanolilla seosta, joka sisältää glutaarihapon lisäksi meripihkahappoa ja adipiinihappoa. Tuotteena muodostuu niin sanottujen kaksiemäksisten happojen estereiden seos, joka sisältää dimetyyliglutaraatin lisäksi dimetyylisukkinaattia ja dimetyyliadipaattia. Nämä esterit voidaan erottaa toisistaan tislaamalla. Dimetyyliglutaraattia voidaan käyttää joko yksinään tai seoksena dimetyyliadipaatin ja dimetyylisukkinaatin kanssa. Sitä käytetään liuottimena muun muassa maalinpoistoaineissa, kynsilakanpoistoaineissa, teollisissa puhdistusaineissa, polyesterien ja epoksidien liuottimena sekä hartsien liuottimena. Runsaasti sitä käytetään muun muassa autoteollisuudessa.
Isotrappi

Ulkonäkö ja koko

Koirasisotrappi on metrin pituinen, siipien kärkiväli 240 cm ja painoa jopa 16 kiloa. Naaras on kolmanneksen pienempi ja painaa alle 8 kiloa. Selkäpuoli on ruskea, vatsapuoli valkoinen, kaula pitkä ja harmaa. Rinta ja kaulan sivut ovat punaruskeat. Maailman suurin lentävä lintu on eri lähteiden mukaan joko isotrappi tai kuningastrappi.

Levinneisyys

Isotrappi pesii Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä lauhkeilla alueilla Aasiassa, Espanjasta Mongoliaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopanpuoleiset linnut eivät juuri muuta, Aasian linnut talvehtivat jonkun matkaa etelämpänä. Isotrappi on luokiteltu maailmanlaajuisesti vaarantuneeksi.

Ravinto

Isotrappi on kaikkiruokainen, se syö siemeniä ja hyönteisiä.
Chaleo Yoovidhya

Chaleo Yoovidhya (thaiksi เฉลียว อยู่วิทยา, 17. elokuuta 1923 Pichit, Thaimaa – 17. maaliskuuta 2012 Bangkok) oli thaimaalainen liikemes, energiajuoma Red Bullin kehittäjä ja Thaimaan rikkain ihminen.
Jack Costanzo

Jack Costanzo (24. syyskuuta 1922 Chicago, Illinois – 18. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen lyömäsoittaja, jonka tyyliä ovat jazz, easy listening ja latinalaisamerikkalainen musiikki. Hän painotti enemmän bongo- kuin congarumpujen merkitystä. Hän opiskeli kumpaakin rumpua ja teki 1940-luvulla opiskelutarkoituksessa kolme matkaa Havannaan. Hän kiersi vuosina 1947–1948 Stan Kentonin kanssa ja sitten 1949–1953 Nat King Colen kanssa. Costanzo jatkoi työtään Colen ja Kentonin kanssa välillä myös 1950-luvulla, mutta hänellä oli myös oma yhtyeensä, joka levytti 1950-luvulla ja kiersi Lontoossa vuonna 1961.
1950-luvulla Costanzo teki yhteistyötä myös Peggy Leen, Pérez Pradon, Harry Jamesin, Charlie Barnetin ja Pete Rugolon kanssa. Hän teki comebackin 1990-luvun lopussa ja julkaisi sitten albumit Back from Havana (2001), Scorching the Skins (2002) ja Chicken and Rice (2006).
RS-26 Rubež

RS-26 Rubezh (ven. РС-26 Рубеж, NATO:n koodinimi SS-X-31 tai SS-X-29B ) on venäläinen, liikuteltavalta alustalta laukaistava mannertenvälinen, kiinteäpolttoaineinen monikärkiohjus. Se perustuu aiempaan RS-24 Yars-ohjukseen, jonka lyhyempi versio se on. Ohjus voidaan varustaa kärjillä, jotka pyrkivät harhauttamaan torjuntaohjukset. Se voidaan myös varustaa tarkoilla Avantgard-kärjillä. Se on sijoitettu asemiinsa vuonna 2018.

Ominaisuudet

Ohjus on 12-30 metriä pitkä. Se on ehkä 2.1 m leveä. Paino 20-80 tonnia.
Lentonopeus 6.806 km/s.

Kantomatka

Ohjuksen on katsottu rikkovan keskimatkan ohjussopimusta, vaikka se on virallisesti mannartenvälinen. Sen kantomatka on nimittäin testien mukaan 2000-5800 km. Niinpä se muistuttaa aiempaan RDS-10 Pioneer/ SS-20 Saber ohjusta. Näin RS-26 on lyhennetty versio RS-24:sta, saman tapaan kuin SS_20 oli aikoinaan lyhennetty malli SS16 Sinneristä.

Taistelukärjet

Esim 3-6 150-500 kt taistelukärkeä. Jopa 16 100-150 kt harhautus/ohjausradanmuutoksiin kykenevää 100-150 kt kärkeä.  Monta jopa 5 megatonnin kärkeä, tai yksi yli 5 magatonnin kärki.
Kärjet voivat olla myös tarkasti maaliinsa ohjautuvia HGV-tyypin sukkulamaisia kärkiä.
Tarkkuus 90-250 metriä.
Lentopallon Euroopan liiga

Kilpailujärjestelmä

Euroopan liigassa on kolme alkulohkoa, joissa pelataan kotona ja vieraissa tuplaottelut kuuden viikonlopun aikana eli otteluita tulee kullekin joukkueelle yhteensä kaksitoista alkulohkoissa. Alkulohkonsa voittaja . Mikäli lopputurnauksen järjestäjänä toimiva isäntämää on alkulohkossaan voittajana pääsee kyseisen lohkon paras maa isäntämaan lisäksi lopputurnaukseen. Lopputurnauksessa pelaa neljä joukkuetta mukaan lukien isäntämää.
Joukkueet pelaavat turnauksessa heti alkuun välieräottelut, jonka voittaja etenee Euroonpan liigan finaaliin.

Voittajat

Historian ensimmäisen Euroopan liigan voitti Tšekki, joka löi Venäjän kotikentällään pelatussa finaalissa. Kaudella 2005 finaaliin oli raivannut jälleen tiensä Venäjä sekä yllättäen Suomi, joka pelasi finaaliturnauksessa B-maajoukkueellaan. Suomi ei pystynyt antamaan finaalissa vastusta, ja näin Venäjän voitti isäntämaana kisat. Kaudella 2006 Euroopan liiga sai jälleen uuden voittajan kun Hollanti löi tiukassa finaalissa Kroatian Turkissa pelatussa lopputurnauksessa.
Kaudella 2007 Espanjassa pelattu lopputurnaus päättyi jälleen isäntämaan voittoon, kun Espanja voitti Portugalin historian tiukimmassa finaalissa. Kauden 2008 finaalissa Slovakian maajoukkue otti sen historian ensimmäisen Euroopan liigan voiton Hollannista erin 3-1.

Suomen menestys

Suomen A-maajoukkue on osallistunut Euroopan liigaan kausilla 2004 sekä 2005. Kaudella 2004 joukkue ei selviytynyt finaaleihin, mutta kaudella 2005 se pelasi itsensä lopputurnaukseen. Lopputurnauksessa pelasi A-maajoukkueelta nuorennettu ryhmä sillä avainpelaajat keskittyivät MM-karsintoihin. Se ei A-maajoukkueen peliesitystä haitannut, kun Suomi otti komeasti hopeaa. Finaalissa kovemmaksi joukkueeksi osoittautui jo samassa alkulohkossa esiintynyt Venäjä. Joukkueen passari Simo-Pekka Olli valittiin Euroopan liigan finaalien parhaimmaksi passariksi, ja hakkuri Mikko Oivanen parhaimmaksi hyökkääjäksi.
Eläkerahasto

Eläkerahasto (engl. pension fund) tarkoittaa pääomaa, jonka eläkeyhtiö tai eläkelaitos on koonnut eläkkeiden maksamiseen. Järjestelmää nimitetään myös eläkevakuutukseksi. Rahasto saa varoja työeläkemaksuina vakuutettavilta ja heidän työnantajiltaan. Se myös maksaa eläkettä siihen oikeutetuille.
Rahasto on institutionaalinen sijoittaja, joka pyrkii sijoittamaan saamansa varat tuottaviin mutta melko riskittömiin kohteisiin tulevien eläkevastuiden kattamiseksi. Tätä osaa varoista nimitetään rahastoiduksi pääomaksi eli eläkerahastoksi. Nykyisten eläkkeiden maksamiseen tarvitaan kuitenkin myös helposti rahaksi muutettavaa likvidiä pääomaa. Rahasto punnitsee tarkkaan, missä suhteessa se pitää likvidin ja sijoitetun pääomansa. Monissa Euroopan maissa on yksi keskitetty eläkerahasto, esimerkiksi Norjan öljyrahasto eli valtiollinen sijoitusrahasto. Se ei sijoita pääomaansa lainkaan Norjaan, jotta varat olisivat turvassa mahdolliselta Norjan talouden romahtamiselta.
Suomen työeläkeyhtiöiden sijoitusmahdollisuudet laajenivat 2007, kun vakavaraisuussääntöjä muutettiin ja riskisijoitukset tulivat mahdollisiksi. Säädösten mukaan varat on silti sijoitettava tuottavasti ja turvaavasti. Suomessa on useita vahvoja työeläkevakuutusyhtiöitä, suurimpina Ilmarinen ja Varma.
Tarasque

Tarasque on Pyhän Martan legendaan liittyvä taruolento.

Legenda

Onachus-merikäärmeen ja Leviatan-merihirviön liitosta syntyi suuri sininen vesilohikäärme, Tarasque. Se terrorisoi eteläisen Rhônen laakson asukkaita kunnes Pyhä Martta tuli apuun.
Joissakin kuvauksissa Tarasque oli itse paholainen.
Kauan sitten hirmuinen lohikäärme nousi merestä ja ui ylös Rhône-jokea. Se asettui suoseudulle Avignonin eteläpuolelle, ja siitä päivästä lähtien ei mikään eikä kukaan ollut turvassa lohikäärmeen tuliselta hengitykseltä ja sapelihampailta. Se upotti veneitä, tuhosi kaikki sillat ja söi ne, jotka tohtivat koettaa joen ylitystä. Moni urhea mies kaatui yrittäessään kaamean pedon surmaamista. 12. valtavan katapultin heittämät kivet vain kimposivat takaisin hirviön suomuista ja miekat eivät siihen tehonneet.
Epätoivoiset kyläläiset suunnittelivat kotiseutunsa jättämistä, kun yllättäen saapui nuori kaunis nainen, joka tunnistettiin heti Pyhäksi Martaksi. Hän oli juuri pelastanut erään pojan hukkumiselta ja oli muutenkin saavuttanut mainetta hyvillä töillään ja ihmeteoillaan. Kyläläiset anelivat pyhimystä pelastamaan heidät hirviöltä, ja Martta suostui auttamaan sillä ehdolla, että kylä kääntyisi kristinuskoon. Hän lähti paljain jaloin suolle vain risti suojanaan ja kesytti Tarasquen kiehtovan kauniilla laulullaan. Hirviö ryömi vedestä lepäämään hänen jalkojensa juureen. Martta sammutti lohikäärmeen tulen vihkivettä pirskottamalla, leikkasi sitten palmikkonsa, sitoi ne hirviön kaulaan ja talutti hirviön kylään. Mutta vaikka peto oli nyt lauhkea kuin lammas, ihmiset kävivät sen kimppuun ja tappoivat sen kivillä ja kepeillä.
Chrysler Turbine Car

Chrysler Turbine Car oli kaasuturbiinikäyttöinen auto, jonka kaasuturbiinia Chrysler Corporation valmisti vuosina 1962-1964. Kaasuturbiini oli sodan aikana kehittynyt lentokonekäyttöön ja sen siirtäminen ajoneuvoihin oli tutkimisen arvoista. Chrysler oli aloittanut kaasuturbiinin kehittämisen 1930-luvulla. Turbiinimoottorissa ei ole hankaavia pintoja, joten se on kestävämpi kuin mäntätyyppinen polttomoottori. Turbiinimoottoria voi käyttää hyvin laajalla polttoainekirjolla, mutta lisäaineena käytetty lyijy-yhdiste, kuten tetraetyylilyijy aiheuttaa moottorin tukkeutumisen. Autoja valmistettiin 55 kpl, joista 5 oli prototyyppejä. 50 kappaleen sarja tehtiin perustuen Ghian suunnittelemiin ja valmistamiin koreihin. Tuotantosarjaan saatiin neljännenpolven turbiinimoottori, joka tuotti 130 hevosvoimaa ja vääntöä 600 Nm.  Näitä autoja annettiin 203 kuljettajalle koekäyttöön. Suuren kierrosnopeuden vuoksi auto oli värinätön ja matkustajille hiljainen. 
Chryslerin kehittämä turbiinimoottori oli tuplaturbiini, jossa turbiinit olivat omilla akseleilla. Näistä toisella pyöritettiin vetoakselia ja toisella kompressoria. Kompressoriakseli pyöri noin 18-22 000 kierrosta minuutissa ja vetoakseli maksimissaan 45 700 kierrosta. Lentokoneeseen verrattuna autoissa täytyy huomioida toistuvat pysähdykset, jolloin turbiini ei saa pysähtyä. Lentokonekäytössä alennusvaihde ei hidasta vapaasti pyörivää moottoria. Auton pysäytysongelma pystyttiin ratkaisemaan kaksoisturbiinilla. Pakokaasujen lämpö otettiin talteen regeneraattoreilla.
Turbiinimoottorin ongelmana on suuri polttoaineen kulutus sekä typen oksidien suuri määrä pakokaasuissa. Koekäyttöautoissa käyttöä vaikeutti turbiinin viive, noin 1 sekunti, ennen kuin kierrokset saatiin tarpeeksi korkeiksi liikkeelle lähtöä varten. Myös moottoria pidettiin tehottomana verrattuna jo tuolloin tarjolla olleisiin yli 300 hevosvoiman mäntämoottoreihin. Turbiinimoottorien valmistaminen suurissa määrin olisi vaatinut suuria investointeja. Chrysler joutui toteamaan, että he eivät saa turbiinikäyttöisestä autosta voittoa tuottavaa mallia ja kehitysprojekti lopettiin. Suurin osa autoista romutettiin. Yhdeksän autoa on säilynyt museoissa ja keräilijöillä.
RSCC

RSCC (engl. Russian Satellite Communications Company, ven. ФГУП «Космическая связь» (ГПКС), FGUP "Kosmitšeskaja svjaz) on venäläinen satelliittitietoliikennettä välittävä yhtiö.

Tausta ja toiminta

Vuonna 1967 Molnija-1-tietoliikennesatelliitti alkoi lähettää TV- ja radio-ohjelmia satelliittivälitteisesti Neuvostoliittoon. Neuvostoliiton viestintäministeriö perusti helmikuussa 1968 "Tietoliikennenoodin numero 9", jonka tehtävä oli satelliittitietoliikenteen toteuttaminen. Tästä valtionyhtiöstä kehittyi 1990-luvulla RSCC-yhtiö. 
RSCC:llä on geostationaarisen kiertoradan tietoliikennesatelliittien konstelaatio. Satelliitit ovat "broadcast"- eli ohjelmia välittäviä satelliitteja. Yhtiöllä on myös maanpäällisiä radiolinkkejä ja kuituoptista tiedonsiirtoa ja se toimii myös puheluiden ja laajakaistan välittämisessä Venäjälle.

Satelliitit

Vuonna 1998 RSCC tilasi NPO PM:ltä Ekspress-A-tietoliikennesatelliitin. Ranskalainen Alcatel
rakensi sen radiohyötykuorman. Syyskuussa 2010 RSCC tilasi kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, Express-AM8, Express-AT1 ja Express-AT2, Thales Alenia Space -yhtiöltä siten, että venäläinen Rešetnjov-yhtiö rakentaa satelliittirungot ja Thales Alenia radiohyötykuorman. 
 
Vuonna 2011 yhtiö tilasi Rešetnjovilta kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, joihin Thales Alenia Space rakentaa tietoliikennelaitteet. 
Maaliskuussa 2012 RSCC tilasi kaksi tietoliikennesatelliittia Astriumilta. 
Vuonna 2015 laukaistaan RSCC:n ja Eutelsatin yhteisrahoitteinen tietoliikennesatelliitti asemaan 26 itäistä pituutta.
Valkjärvi (Heinola, Makkaramäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Austrotritia finlandica

Koko ja ulkonäkö

A. finlandica on melko kookas, ruskea, kupera ja sileäpintainen punkki, jonka prodorsumin (eturuumis) pituus on 500 μm, leveys 350 μm ja korkeus 330 μm sekä notogasterin (takaruumis) pituus 970 μm, leveys ja korkeus 690 μm.

Levinneisyys

Laji kuvattiin tieteelle vuonna 2006 näytteistä, jotka oli kerätty Korppoon saaristosta vuosina 1983–1985. Edelleenkin kaikki löydetyt A. finlandica -yksilöt on löydetty lounaissaaristosta. Houtskarin Näsbyn ja Turun Ruissalon esiintymiä lukuun ottamatta saaret, joilta punkkeja on löytynyt ovat pinta-alaltaan alle yhden neliökilometrin suuruisia.
A. finlandica on lähinnä maapallon trooppisille alueille keskittyneen Austrotritia-suvun ainoa Euroopasta tavattu laji.

Elinympäristö ja elintavat

Austrotritia-suvun punkkien elintavoista tiedetään maailmanlaajuisestikin hyvin vähän. A. finlandicaa on löydetty lehtipuiden karikkeen joukosta ja lahoista kannoista, jotka sijaitsevat lähellä rantaviivaa. Ruissalossa neljä punkkia löytyi rantaviivan tuntumassa kasvaneen pihlajan onkalossa olleen lahoavan puuaineksen joukosta. Yksilömäärät ovat olleet kullakin löytöpaikalla pieniä.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 A. finlandican arveltiin olevan mahdollisesti silmälläpidettävä laji (NT).
Etelä-Afrikan Grand Prix 1962

Etelä-Afrikan Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. joulukuuta 1962 Prince George Circuit -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden neljäs.
Vilijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,3 metriä mpy.
Wasa Teater

Wasa Teater on Vaasassa toimiva ruotsinkielinen ammattiteatteri. Teatteria ylläpitää Svenska Österbottens Förbund för utbildning och kultur (SÖFUK) -niminen kuntayhtymä. Teatteri on Pohjanmaan alueteatteri.

Historia

Historiankirjojen mukaan Vaasassa on näytelty ainakin jo vuodesta 1814 lähtien. Ensin näytelmiä esitettiin salpietarin keittoon tarkoitetussa ladossa, mutta 1820-luvulla päästiin Seurahuoneen salonkiin. Näytelmäharrastus vakiintui entisestään, kun vuodesta 1863 lähtien esityksiä voitiin pitää Vaasan Raatihuoneella toimineen koulun tiloissa. Kaupunkiin perustettiin myös teatteriyhdistys ja suomenkieliset vaasalaiset perustivat oman harrastusryhmän.
Wasa Teaterin perustamiskokous pidettiin maaliskuussa 1919, jolloin oli jo vuosien ajan haaveiltu pysyvää teatteria Vaasaan. Wasa Teaterin näyttämötoiminta alkoi kuitenkin tilapäisessä teatterisalissa, joka järjestettiin Hotelli Ernstin ylempään kerrokseen, Kirkkopuistikon ja Hietasaarenkadun kulmaukseen. Talo oli jo aiemmin muodostunut jonkinlaiseksi kulttuurikeskukseksi Vaasassa, ja Wasa Teaterille päätettiin kunnostaa taloon pysyvät tilat. Hotellin suuresta salista ja muutamista hotellihuoneista tehtiin näyttämö, pukuhuoneet, maskeeraushuone ja lämpiö. Teatterin ensimmäiseksi johtajaksi valittiin Ernst Ahlbom, ja ensimmäiseksi näytäntökaudeksi kiinnitettiin 18 näyttelijää, joista kahdeksan värvättiin Ruotsista. Marraskuussa 1919 teatteri avasi ovensa yleisölle.
Teatteri tuhoutui täysin tulipalossa vuonna 1953, mutta sille päätettiin rakentaa uusi talo samalle tontille. Tontin jäljelle jääneet rakennukset lahjoitettiin Stiftelsen Wasa Teater -säätiölle, joka järjesti laajoja rahankeräyksiä uuden nykyaikaisen teatteritalon rakentamiseksi. Talon suunnittelijoiksi valittiin arkkitehdit Bertel Liljeqvist och Sam Salvesen, ja uudisrakennus valmistui 1955. Siitä lähtien teatteri on toiminut samoissa tiloissa. Kiinteistöön kuuluu lisäksi työpajoja sisältävä puurakennus sekä Kirkkopuistikkoon rajoittuva, vuonna 1912 rakennettu jugendtalo, jossa sijaitsee teatterin hallinto sekä pienin näyttämö, Vasallen.
Vuonna 1981 teatterista tuli Pohjanmaan ruotsinkielinen alueteatteri. Vuodesta 1997 lähtien Wasa Teateria on ylläpitänyt Svenska Österbottens förbund -kuntayhtymä. Teatterin kiinteistö peruskorjattiin vuosina 1997–1998.
Labrador City

Talous ja liikenne

Kaupunki perustettiin 1960-luvulla Iron Ore Company of Canadan kaivosmiesten asutuskeskukseksi. Rautamalmin louhinta on edelleen kaupungin tärkein elinkeino.
Kaupunkiin on maantieyhteys, sekä rautatieyhteys Quebec North Shore and Labrador Railwayn malmirataa pitkin. Alueen ainoa lentokenttä on Wabushin lentoasema, ja sinne liikennöivät säännöllisesti Air Canada Jazz, Air Labrador ja Provincial Airlines.

Tunnukset

Labrador Cityn kaupunginvaakunassa on kuvattuna paperikääröä pitelevä tunturipöllö, musta lapio sekä punainen vuori. Symbolit kuvastavat kaivoskaupungin elinehtoa. Vaakunassa on myös kaksi karibua, jotka kuvastavat alueen villiä luontoa.
Kaupungin motto on Kamistaitusset, nascopien sana joka tarkoittaa ahkerien työläisten maata.
Soulset

Soulset oli suomalaisten jazzmuusikoiden Martti "Edward" Vesalan ja Seppo "Paroni" Paakkunaisen vuonna 1968 perustama soul-musiikkia soittanut yhtye. Laulajaksi he löysivät Tukholmasta sudanilaissyntyisen Al Sharpin. Yhtye voitti Sofiassa nuorisofestivaalin pop-yhtyeiden sarjan kesällä 1968. Soulset toimi ajoittain myös Ringan ja Kaksosten, M. A. Nummisen, Pekka Strengin ja Sirkka Keiskin taustayhtyeenä.
Soulset soitti ensimmäisen keikkansa SKDL:n vappujuhlassa Helsingin Suurkirkon portailla vuonna 1968. 
Yhtyeen ainoa varsinainen levy oli vuonna 1969 julkaistu Nykysuomalaista - Contemporary Finnish, jonka raidoilla 1–5 soittaa Soulset laulajanaan nyt Harri Saksala ja 6–9 Edward Vesala Jazz Band. Levyllä kokoonpano oli Saksala (laulu, huuliharppu), Paakkunainen (huilu, saksofonit), Ilja Saastamoinen (kitara), Mamba Koskinen (piano), Heikki "Häkä" Virtanen (sähköbasso) ja Vesala (rummut). Tämän levyn lisäksi Soulsetiltä ilmestyi harvinainen rajoitetulle ryhmälle jaettu Yksi, kaksi, kolme, neljä souljumppaa.

Muuta

Soulsetin kappale The Dish on mukana Love Recordsin "Reunion" -kokoelma-albumilla. Soulset soittaa kahdella Pekka Strengin Magneettimiehen kuolema -albumin vuoden 2003 CD-julkaisun bonusraidalla.
Leili

Leili (myös putina tai hinkki) on usein puusta tai nahasta valmistettu noin 2-3 litran kanto- ja säilytysastia, jolla voidaan kuljettaa mm. vettä tai viinaa pitkien matkojen päähän. Leilissä on yleensä nahkainen hihna ja kehikko on leveydeltään noin 15-28 cm pitkä. Leiliä on käytetty jo muinoin ennen juomapullon keksimistä.