google/wiki40b huggingface dataset:
Demoni Etrigan

Demoni Etrigan on Jack Kirbyn vuonna 1972 luoma kuvitteellinen sarjakuvahahmo. Etrigan seikkailee DC Comicsin sarjakuvissa.

Historia

Demoni syntyi yönä, jolloin Camelot, Kuningas Arthurin linna kukistettiin. Mahtava taikuri Merlin oli viimeinen, joka jäi puolustamaan linnaa noitakuningatar Morgaine Le Feyn yliluonnollisia joukkoja vastaan. Merlin laski irti Etriganin, Helvetin Demonin, Morgainen joukkoja vastaan. Mutta vaikka Etrigan aiheutti suurta tuhoa vihollisen keskuudessa, Merlin tiesi, että Camelot oli tuomittu. Hän langetti Etriganin ylle taian, joka muutti tämän ihmisen hahmoon. Etrigan eli ihmisen hahmossa seuraavat vuosisadat. Tiedossa ei ole palasiko hän paholaisen hahmoon näinä vuosina. Joka tapauksessa Etriganin ihmishahmo eli joitakin vuosia sitten Gotham Cityssä Jason Bloodin nimellä. Blood näytti olevan tietämätön paholaisminästään, kunnes hänen ylleen jälleen kerran langetettiin taika, joka muutti hänet Demoniksi. Sen jälkeen Blood on usein muuttunut Demoniksi taistellakseen Morgaine Le Feytä ja muita mystisiä paholaisia vastaan.
Aluksi Blood inhosi ja pelkäsi paholaisminäänsä ja yritti kerran jopa tuhota sen. Viime aikoina Blood on kuitenkin yrittänyt päästä tasapainoon kahden minänsä kanssa. Tässä hän ei ole täysin onnistunut, sillä hänen ihmisminänsä on tullut kylmemmäksi ja epäinhimilliseksi kun taas hänen paholaisminänsä on muuttunut julmemmaksi ja saanut samalla Bloodin älykkyyttä. Blood pelkää, että hänen ihmisminänsä vielä joskus sulautuu lopullisesti Etriganiin. Joka tapauksessa Etriga eroaa suuresti demonisista "sukulaisistaan" Helvetissä, sillä hän puolustaa ihmisyyttä paholaisvoimia vastaan. Etrigan tekee tämän ilmeisesti Jason Bloodin inhimillisen persoonallisuuden vaikutuksesta. Viime aikoina Etrigan on alkanut puhua runomitassa, mikä tekee kuulijoihin yleensä melkoisen vaikutuksen.Etrigan on yli-inhimillisen voimakas ja nopea.Hän pystyy myös käyttämään erilaisia loitsuja sekä ampumaan helvetin-tulta käsistään ja suustaan.

Muissa medioissa

Etrigan esiintyy useissa eri animaatiossa, jotka ovat Justice League, Justice League Unlimited, Batman pelottomat ja Batman. Etrigan myös esiintyy animaatioelokuvissa Flashpoint Paradox ja Justice League Dark.
Werner Elias Liuksiala

Werner Elias Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1. lokakuuta 1863 Kangasala. – 2. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kirjastonhoitaja ja kanslianeuvos.
Liuksialan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Agathon Meurman ja Alina Fredrika Tallqvist ja puoliso vuodesta 1897 Klara Elida Leistén (k. 1961). Ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä Aarno Liuksiala oli heidän poikansa.  Werner Elias Liuksiala tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian, suomen kielen ja maantieteen lehtori 1900–1931, ylioppilaskunnan kirjastonhoitaja 1887–1905, Kansallisteatterin taloudenhoitaja 1907–1927, eduskunnan taloudenhoitaja 1907–1935 ja kamreeri 1908–1909. Hämäläisen osakunnan kuraattorina Liuksiala toimi 1890–1900. Hänestä tuli kanslianeuvos 1933.
Hemosyaniini

Hemosyaniini on kuparipitoinen happea sitova proteiini. Siinä kaksi kupariatomia voi sitoa yhden happi (O₂) molekyylin. Hemosyaniini molekyyli on väriltään sininen ollessaan sitonut O₂-molekyylin ja väritön vapautettuaan sen. Hemosyaniini kuljettaa happea selkärangattomien, kuten nilviäisten, äyriäisten ja pääjalkaisten veressä, hemoglobiinin asemesta.

Molekyylin rakenne

UV-Spektroskopiassa Hemosyaniini osoittaa voimakasta absorbanssia 350 nm ja 580 nm aallonpituudella. IR-Spektroskopiassa happisidos (O-O) näkyy 755 cm⁻¹ aaltopituudella.

Hemosyaniini hapenkuljettajana

Hemosyaniini (1500 kDa) on paljon suurikokoisempi molekyyli kuin hemoglobiini (68 kDa) joten siksi se kulkeekin vapaasti nilviäisten veriplasmassa eikä ole sitoutunut soluihin kuten hemoglobiini punaisiin verisoluihin

Lääkinnällinen käyttö

Vuonna 2006 julkaistiin tutkimus, jossa Concholepas concholepas merikorva-lajin verestä eristetty hemosyaniini oli tehokas eturauhassyöpää ja virtsarakonsyöpää vastaan
Tom of Finland (musikaali)

Juoni

1930-luvulla Kaarinassa asuva opettajaperhe kannustaa nuorta Touko-poikaa tämän piirustusharrastuksessa. Pian syttyy talvisota, johon Toukokin joutuu. Touko itse on vartuttuaan sinut homoseksuaalisuutensa kanssa, toisin kuin hänen elämänkumppaninsa Veli.
Turun kaupunginteatterin esittelytekstin mukaan ”musikaali haastaa katsojat ajatusleikkiin, että Tom of Finland ja hänen taiteensa ovat olleet maailmanlaajuisesti eräs suurimmista vaikuttajista homojen vapautumisessa --verrattavissa Martin Luther Kingiin mustien oikeuksien puolestapuhujana”.

Vastaanotto

Tom of Finland -musikaali sai erittäin suopeat arviot kriitikoilta. Turun Sanomien Tomi Norha kiteytti teoksen ”täysosumaksi, jolle voi povata jopa kansainvälistä menestystä, kaikki edellytykset siihen ovat olemassa: aina ajankohtainen suvaitsevaisuuden teema, valmis ja vastaanottavainen yleisö, sekä erinomainen toteutus, jossa tarttuvat melodiat sidotaan toisiinsa selkeällä tematiikalla”. Helsingin Sanomien Lauri Meri piti nimiroolia esittävän Olli Rahkosen suoritusta erinomaisena mutta tarinaa hieman sekavana ja turhan elämäkerrallisena. Myös Turun Sanomien Outi Lahtinen piti Rahkosen roolityötä ”häikäisevän hyvänä”.
Lännenkylmänkukka

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen lännenkylmänkukka on heikosti mätästävä ja kasvaa kukkimisaikana 10–20 senttimetriä korkeaksi. Aluslehdet kasvavat kukinnan aikana ja lakastuvat syksyllä. Kohenevien lehtien ruoti on 3–15 cm pitkä. Lehtilapa on jopa yli 10 cm leveä ja kerrotusti pariliuskainen. Liuskat ovat hyvin kapeita. Varsilehdet kasvavat varren tyvestä yhdiskasvuisena suorana kiehkurana. Kooltaan ne ovat 2–5 cm pitkiä, valkokarvaisia ja liuskat ovat kärkiosistaan niukkaliuskaisia. Yksittäinen kukka on tavallisesti alla 10 cm:n pituisen kukkaperän päässä, mutta hedelmävaiheessa kukkaperä kasvaa jopa 25 cm pitkäksi. Kukan kehä on teriömäinen ja siinä on kuusi kehälehteä. Kehälehdet ovat 1,5–4 cm pitkiä, kaikki saman levyisiä ja väriltään sinisiä tai violetinsinisiä. Kehälehtien ulkopinta on valkokarvainen. Lännenkylmäkukka kukkii aikaisin keväällä. Hedelmistö koostuu noin 3 mm pitkistä pähkylöistä, joilla on 2–5 cm pitkä ota. Muiden kylmänkukkalajien tapaan myös lännenkylmänkukka on myrkyllinen kasvi.
Lännenkylmänkukka on monirotuinen ja siitä tunnetaan monia alalajeja. Esimerkiksi Ruotsissa tavataan nimirodun tarhakylmänkukan (ssp. vulgaris) lisäksi gotlanninkylmänkukkaa (ssp. gotlandica).
Lännenkylmänkukka muistuttaa suuresti hämeenkylmänkukkaa (P. patens) sekä myös etelänkylmänkukkaa (P. pratensis), jonka kanssa se voi myös risteytyä. Lajin tiedetään risteytyneen myös kangasvuokon (P. vernalis) kanssa.

Levinneisyys

Lännenkylmänkukkaa tavataan ainoastaan Euroopassa. Sitä kasvaa Itä-Ranskasta Unkariin ja Länsi-Ukrainaan ulottuvalla alueella. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Alppeihin ja Pohjois-Balkanille, pohjoisessa Saksaan, Puolaan, Tanskaan ja Ruotsiin. Lajia kasvaa myös Keski-Englannissa. Lännenkylmänkukka on Euroopassa hävinnyt monilta esiintymisalueiltaan. Suomessa lännenkylmänkukkaa tiedettiin kasvaneen vain yhdessä paikassa: Salon Kavilannummella. Tästä pienestä esiintymästä viimeinen havainto oli vuodelta 1938. Laji ilmeisesti hävisi keräilyn, pihoihin siirron sekä metsittymisen takia. Ensimmäiset maininnat Kavilannummen esiintymispaikasta ovat jo 1770-luvulta. Lännenkylmänkukka lienee ollut Suomessa muinaistulokas. Nykyään laji on levinnyt uudelleen Suomeen ja sen nykyinen ainoa kasvupaikka on Örön saarella.

Elinympäristö

Salon esiintymispaikassaan lännenkylmänkukka kasvoi hiekkapohjaisella mäntykankaalla pienellä aukiolla kärrytien varressa. Suomea lähimmät nykyiset kasvupaikat Ruotsissa ovat kuivia törmiä, laidunniittyjä ja hiekkaisia rantoja.
Pi pi pil... pilleri

Vastaanotto

Murskaavista arvosteluistaan huolimatta elokuva sai teatterikierroksellaan kahdeksalla esityskopiolla vajaat 44 000 katsojaa. Kolmoskanavan televisioesityksessä elokuun lopulla 1992 katsojia oli 477 000. Sen yhteydessä Jussi Karjalainen totesi Helsingin Sanomissa Pi pi pil... pillerin olevan ”Suomen kaikkien aikojen typerin elokuva. Ehkä. Toivottavasti.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Pi pi pil… pilleri saa 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. Myöhemmässä TV-maailman kolumnissa kriitikko Henri Waltter Rehnström huomauttaa, miten Mäkisen elokuvaan on lainailtu suoraan musiikkia sekä tematiikkaa amerikkalaisesta pornoelokuvasta Rollerbabies (1976).
Esteellisyys

Esteellisyys eli jääviys (ruots. jäv) viittaa virkatehtävissä esiintyvään eturistiriitaan. Se tarkoittaa virkamiehen tai luottamushenkilön sopimattomuutta osallistua asian käsittelemiseen tai ratkaisemiseen. Esteellisyys rikkoo hallinnon objektiviteettiperiaatetta, joka pyrkii turvaamaan hallintopäätöksen tai hallinnollisen menettelyn oikeellisuuden, puolueettomuuden ja objektiivisuuden.
Esteellisyys syntyy, mikäli virkamies tai luottamushenkilö on sellaisessa suhteessa käsiteltävään asiaan tai sen asianosaisiin, joka saattaa vaarantaa hänen puolueettomuutensa. Esteellisyyttä ei arvioida konkreettisesti vaan riittää, että puolueettomuus on objektiivisesti ajatellen saattanut vaarantua.
Esteellisyydestä seuraa, että esteellinen henkilö ei voi olla päättämässä asiasta, osallistua asian käsittelyyn eikä edes olla läsnä asiaa käsiteltäessä. Poikkeuksena läsnäolokieltoon on kunnanvaltuusto, jonka kokoukset ovat kaikille julkisia.
Esteellisen henkilön osallistuminen asian käsittelyyn on menettelyvirhe.
Friðrik Þór Friðriksson

Friðrik Þór Friðriksson (tai Fridrik Thor Fridriksson, s. 12. huhtikuuta 1953 Reykjavík) on islantilainen elokuvaohjaaja.
Friðrik on Baltasar Kormákurin (joka on näytellyt useissa Friðrikin elokuvissa) ohella tunnetuin islantilainen elokuvantekijä. Friðrik nosti Islannin elokuvataiteen kansainväliseen tietoisuuteen elokuvallaan Luonnon lapset (1991). Se on tarina kahdesta vanhuksesta, jotka tyytymättöminä elämäänsä vanhainkodissa karkaavat varastamallaan jeepillä kohti uutta loppuelämää. Elokuva palkittiin useilla eurooppalaisilla elokuvajuhlilla ja se asetettiin Oscar-ehdokkaaksi ei-englanninkielisten elokuvien kategoriassa.
Islannin olemattoman elokuvakoulutuksen vuoksi Friðrik on joutunut hankkimaan elokuvantekijän taitonsa itsenäisesti. Hänen muita ohjauksiaan ovat muun muassa omiin lapsuudenmuistoihin perustuva Elokuvapäiviä (Bíódagar, 1994), japanilaisturistin matkasta hyisessä Islannissa kertova Cold Fever (1995), toisen maailmansodan jälkeisestä Islantia kuvaava Pirunsaari (Djöflaeyjan, 1996) sekä mielisairaasta taiteilijasta kertova Kaikkeuden enkelit (Englar alheimsins, 2000).
Juha Jokinen (urheiluselostaja)

Juha Jokinen (s. 10. lokakuuta 1937 Nurmijärvi) on eläkkeellä oleva suomalainen urheiluselostaja. Alun perin Jokinen oli liikunnanopettaja.
Jokinen aloitti pitkän televisio-uransa Yleisradion freelance-toimittajana vuonna 1961. Hän selosti myös F1-kisoja. Eräitä kilpailuja olivat muun muassa kauden 1975 Anderstorp. Jokinen oli aloittanut selostukset F1:ssä 60-luvun lopulla ja 70-luvun alussa. Kausi 1975 oli Jokisen ensimmäinen pääsääntöinen selostuskausi. Kaudella 1979 Jokinen ryhdyttyään vakituiseksi toimittajaksi Yleisradioon aloitti myös vakituisena toimittajana F1:ssä. Kauteen 1982 mennessä Jokinen oli selostanut useita kilpailuja. Kaudella 1982 Jokinen selosti myös Monacon kilpailun joka Yleisradiossa usein nähtiin ennen Keken menestyksen vuosia. Keken kaudella F1:n suunta muuttui Suomessa ja niin myös selostajan työtehtävät. Ennen Keken mestaruuskautta F1:n selostaminen oli vain työtehtävä muiden joukossa. Keken kaudella asenteet olivat muuttuneet hyvin nopeasti.Jokinen oli paikan päällä myös Las Vegasissa, jossa Keijo "Keke" Rosberg varmisti maailmanmestaruutensa vuonna 1982. Jokinen sai kritiikkiä paitsi selostuksestaan, myös erityisesti siitä, ettei hän saanut Rosbergia haastateltua Urheiluruutuun tämän voiton jälkeen. Ennen Las Vegasin kilpailua Jokista oli yleisesti ottaen pidetty hyvänä selostajana F1:ssä. Puutteistaan huolimatta Jokista voidaan kuitenkin pitää suomalaisen formulaselostamisen isänä; Rosbergin voittokausi oli ensimmäinen kausi, jolloin Yleisradio lähetti laajamittaisesti omia toimittajiaan paikan päälle F1-kilpailuihin. Sitä ennen kilpailujen jutut olivat tasoltaan vaihtelevia ja lajia ei arvostettu koska sitä ei ymmärretty.
Jokinen toimi vuodesta 1979 Yleisradion vakituisena toimittajana vuoteen 1993 saakka.  Selostajan uransa Jokinen lopetti vuoden 1992 Barcelonan kesäolympialaisiin. F1-selostajan uransa hän oli päättänyt vuoden 1991 Barcelonan kilpailuun. Tuolloin Yle TV1:llä näytetyn suoran kilpailun jälkeen. Kommentaattorina hänellä oli kilpailussa mukana Peter Geitel. 
Kimaltelevista koruistaan ja kestorusketuksestaan tunnettu Jokinen muistetaan useiden suurien suomalaisten urheiluhetkien, kuten Tapio Korjuksen Soulin olympialaisten kultamitaliheiton selostajana. Hän toimi myös useiden vuosien ajan Ylen selostajana Wimbledonin tennisturnauksessa. Monien suomalaisten mieliin ovat syöpyneet myös Jokisen suunnistusjutut, erityisesti Jukolan viestistä. 
Jokinen lausui selostaessaan järjestysluvut omintakeisesti. Hän ei esimerkiksi sanonut norminmukaisesti kahdeskymmeneskolmas, vaan käytti muotoa kaksikymmentäkolmas. Jokisen mukaan aloite tuli kielitoimistolta ja hänen ystävältään suomen kielen professori Terho Itkoselta. Näyttelijä Pirkka-Pekka Petelius esittää Juha Jokista komediasarjoissa Pulttibois ja  Manitbois.
Juha Jokinen asuu osan vuodesta Espanjassa; häntä vaivaavan ihotaudin hoitaminen tarvitsee säännöllistä, voimakasta auringonvaloa. Juha Jokisen poika Antti J. Jokinen on kansainvälisesti tunnettu elokuvaohjaaja.
Vihan liekit

Juoni

Vuotuinen voittajakiertue oli tuloillaan. Voittajakiertueelle lähtee aina viimeisimmän Nälkäpelin voittaja. Voittajia on tänä vuonna poikkeuksellisesti kaksi, Katniss Everdeen ja Peeta Mellark. Ennen kiertuetta presidentti Snow vierailee Katnissin luona ja syyttää Katnissia kapinan lietsomisesta vyöhykkeillä. Hän tietää, että Katnissin ja Peetan suhde ei ole aivan niin aito kun he antavat ymmärtää. Edes Peetan kosinta ei pelasta tilannetta, sillä Peeta ei ole nyt se, jonka pitää tunnustaa rakkautensa, vaan Katniss. Katniss ei kuitenkaan ole hyvä tunteidensa näyttämisessä tai näyttelemisessä. Katnissia hämmentää myös Galen kuukausien takainen suudelma. Oliko sillä kuitenkaan mitään merkitystä?
Presidentti Snow antaa ilmoituksen, että Nälkäpelin voittajien täytyy kilpailla toisiaan vastaan seuraavassa Nälkäpelissä neljännesjuhlan kunniaksi. Katniss joutuu areenalle uudestaan, kieltäytymisyrityksistään huolimatta. Peeta ilmoittautuu kisaan vapaaehtoisena jo valitun Haymitchin tilalle pystyäkseen suojelemaan Katnissia areenalla. Kisaa edeltävänä iltana pidettävässä haastattelussa Katnissin stailaaja Cinna pukee Katnissin hääpukuun presidentin käskystä. Kesken haastattelun Katnissin puku alkaa palaa, ja se muuttuu matkijanärhen puvuksi. Cinna saa kärsiä liian rohkeasta asuvalinnastaan, sillä matkijanärhi symboloi meneillään olevaa kapinaa.
Selviytyäkseen kellomaiselta areenalta Katnissin on osattava sekä liittoutuminen että uskottava näytteleminen. Katniss sekä Katnissin ja Peetan ohjaaja Haymitch yrittävät pitää Peetaa elossa, kun taas Peeta yrittää pitää Katnissin hengissä. Nälkäpeli päättyy, kun eräs tribuutti Beetee keksii tuhota areenaa ympäröivän sähköisen kuvun. Capitol ei hyväksy sitä ja yrittää korjata tilannetta kaappaamalla tribuutit. Kapinalliset onnistuvat pelastamaan Katnissin, Beeteen ja vyöhykkeen 4 tribuutin Finnickin ilmatyynyalukseen hävityksen turvaamana, mutta Peeta ja loput elossa olevat tribuutit joutuvat Capitolin vangeiksi. Nälkäpeli on taas vihdoin ohi, mutta Katniss ei tiedä mitä tehdä. Hän joutuu paniikin valtaan herätessään ilmatyynyaluksessa, sillä hän luulee olevansa Capitolin vankina. Katniss lähtee injektioruisku kädessä etsimään Peetaa antaakseen tälle armokuoleman kidutuksen sijasta. Mutta Katniss törmääkin ohjaajaansa Haymitchiin, joka kertoo tälle kaiken. Capitol on saanut Peetan ja kiristää varmasti tälläkin hetkellä tietoja kapinoijista ja vyöhykkeestä 13, josta hän ei Katnissin kanssa edes tiennyt aikaisemmin. Capitol on raivoissaan mielenosoituksista, joita vyöhykkeillä järjestetään. Kostoksi ja varoittavaksi esimerkiksi Capitol tuhoaa vyöhykkeen 12, vaikkei se ole edes kapinoinut. Gale ei salaa asioita suojellakseen itseään, vaan paljastaa Katnissille totuuden: Vyöhykettä 12 ei enää ole. Ilmatyynyalus, jossa Katniss ja muut ovat, on matkalla turvaan vyöhykkeelle 13, jonka luultiin tuhoutuneen ja joka ei ole siitä syystä Capitolin vallan alaisena.
Elina Vähälä

Ura

Elina Vähälä suoritti solistidebyyttinsä 12-vuotiaana, orkesterina nykyinen Sinfonia Lahti. Hän on ollut myös Lahden orkesterin ”Vuoden Nuori Solisti” kaudella 1993–1994. Elina Vähälä on Young Concert Artists -kilpailun voittaja vuodelta 1999. Hän piti samana vuonna New Yorkin ensikonsertin, josta The New York Times antoi erinomaisen arvion. Vähälä on sittemmin konsertoinut laajalti Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Aasiassa, Afrikassa sekä Euroopan maissa solistina ja kamarimuusikkona.
Säveltäjät Aulis Sallinen ja Curtis Curtis-Smith ovat kirjoittaneet Elina Vähälälle ja pianisti-kapellimestari Ralf Gothónille kaksoiskonsertot. Vähälä oli myös John Coriglianon viulukonserton Punainen viulu Pohjoismaiden kantaesityksen solisti. Vähälä on kantaesittänyt ja levyttänyt BIS-levymerkille vuonna 2012 Jaakko Kuusistolta tilaamansa viulukonserton.
Syyskuussa 2015 Vähälä soitti erittäin harvoin esitetyn Sibeliuksen viulukonserton varhaisversion Hannu Linnun johtaman Radion sinfoniaorkesterin kanssa.
Vähälä on ollut Virtuosi di Kuhmo -kamariorkesterin perustajajäsen ja konserttimestari sekä taiteellisen suunnitteluryhmän jäsen. Vähälä on levyttänyt kaikki Joseph Haydnin viulukonsertot Alba-levymerkille Virtuosi di Kuhmon kanssa.
Vähälä toimi viulumusiikin professorina Detmoldin musiikkikorkeakoulussa Saksassa vuosina 2009–2012 ja on tällä hetkellä Karlsruhen musiikkikorkeakoulun professori. Hän on Viuluakatemia Ry:n perustajajäsen. Viuluakatemia tarjoaa mestarikurssimuotoista koulutusta nuorille suomalaisille erityislahjakkaille viulisteille.
Vähälä on soittanut Suomen Kulttuurirahaston omistamalla viululla, jota luultiin syksyyn 2011 saakka Antonio Stradivarin rakentamaksi vuodelta 1678. Viimeisten tietojen mukaan viulun rakentaja on Amati. Tällä hetkellä Vähälän soitin on Giovanni Battista Guadagnini vuodelta 1780.
Elina Vähälä oli naimisissa Ralf Gothónin kanssa ja on konsertoinut laajalti tämän kanssa.
Aachenin tuomiokirkko

Aachenin tuomiokirkko eli Aachenin katedraali (saks. Kaiserdom) on Saksan Aachenissa sijaitseva Pohjois-Euroopan vanhin katedraali. Kaarle Suuri rakennutti itselleen Aacheniin palatsin ja siihen Einhardin johdolla suuren kappelin, joka on karolingisen arkkitehtuurin tunnetuin muistomerkki. Palatsista on jäljellä vain tämä kappeli, josta tuli myöhemmin tuomiokirkko. Rakennustyöt alkoivat 786. Kaarle Suuri kuoli 814 ja hänet haudattiin omaan kirkkoonsa.
Nykyisen muotonsa katedraali on saanut vähitellen yli tuhannen vuoden kuluessa. Sen ytimessä on Kaarle Suuren palatsin kappeli. Tuomiokirkon nykyisiin rakenteisiin verrattuna se näyttää varsin pieneltä, mutta valmistuessaan se oli Alppien pohjoispuolen suurin muurattu kupoli.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde.

Historia

Tuomiokirkko oli kuudensadan vuoden ajan (936–1531) Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijoiden kruunauspaikka.
Goottilaisella kaudella katedraalia laajennettiin, jotta pyhiinvaeltajien joukot mahtuivat sisään. Laajennusosa vihittiin käyttöön Kaarle Suuren kuoleman 600-vuotisjuhlallisuuksissa.

Aarrekammio

Aachenin tuomiokirkon aarrekammiossa on monia myöhäisklassisia, karolinginisia ja ottolaisia sekä taide- että kirkkohistoriallisesti merkittäviä aarteita. Eräs näistä on Lotharin risti, joka valmistettiin Otto III:n tilauksesta n. vuonna 1000. Risti on puoli metriä korkea, ja se on tehty kullasta, filigraanista, jalokivistä ja cloisonné-emalista. Lisäksi ristiin on upotettu antiikin aikaisia gemmoja: sivussa oleva kuvaa kolmea sulotarta, kun taas keskellä oleva kamee kuvaa keisari Augustusta. Tapa koristella risti juontaa juurensa Ilmestyskirjasta, jonka mukaan taivaallinen Jerusalem tullaan rakentamaan jalokivistä, minkä myötä Rooman ensimmäinen kristitty kreisari Konstantinus otti tunnuksekseen jalokivikoristeisen ristin (lat. crux gemmata).
Afriqiyah Airwaysin lento 209

Lentokone

Kaapattu kone oli elokuussa 2007 ensilentonsa lentänyt Airbus A320-214 (rekisteritunnus 5A-ONB, valmistenumero 3236).

Lento ja kaappauksen kulku

Afriqiyah Airwaysin operoima A320-214 nousi 23. joulukuuta 2016 noin kello 10.10 paikallista aikaa Sebhan lentoasemalta Libyan sisäiselle lennolle, jonka määränpäänä oli Tripolin kansainvälinen lentoasema. Koneessa oli seitsemän miehistön jäsentä ja 111 matkustajaa, joista 82 oli miehiä, 28 naisia ja yksi vauvaikäinen lapsi. Kaksi nuorta libyalaismiestä kaappasi koneen hieman ennen kuin kone ehti aloittaa laskeutumisen alkuperäiseen määränpäähän sen lentäessä lentopinnalla 340. Libyalaismiehet väittivät pitävänsä hallussaan käsikranaatteja, ja vaativat koneen lentämistä Maltalle. Miehistö noudatti vaatimusta, ja kone laskeutui kello 11.32 paikallista aikaa Maltan kansainväliselle lentoasemalle, ja rullasi kiitotien 23 päähän. Lentoasema suljettiin muulta liikenteeltä ja tuolloin saapumassa olleet lennot ohjattiin Sisilian lentoasemille. Lentokenttä avattiin liikenteelle uudestaan kello 12.43. Noin puolen tunnin sulkemisella oli lopulta vaikutuksia noin 44 lentoon. Kaappaajat vapauttivat matkustajat kolmessa erässä, ensimmäisten päästessä pois koneesta noin kello 13.50. Kaappaajat antautuivat myöhemmin iltapäivällä, ja poistuivat koneesta noin kello 15.40. Kaikki koneessa olleet selvisivät elossa kaappauksesta. Antautumisensa jälkeen kaappaajat pidätettiin. Libyan ulkoministeri Taher Siala mukaan kaappaajat olivat pyytäneet turvapaikkaa Maltalta. Maltan pääministeri Joseph Muscat kuitenkin kielsi väitteen todenperäisyyden. Reutersin tietojen mukaan toinen kaappaajista oli Libyan entisen hallitsijan Muammar Gaddafin politiikkaa kannattavan puolueen johtaja. Hän heilutti Gaddafin hallintokauden aikaista Libyan täysvihreää lippua koneen ovella ennen antautumistaan. Kaappauksessa käytetyt aseet paljastuivat myöhemmin toimimattomiksi jäljitelmiksi.
Koneen matkustajat palasivat Tripoliin toisella Afriqiyah Airwaysin lennolla seuraavana päivänä, kaappaajien jäädessä kuulusteltavaksi Maltalle.
Castell de Sant Mori

Castell de Sant Mori on espanjalainen keskiaikainen linna. Linna sijaitsee Kataloniassa Gironan maakunnassa. Linna tunnetaan myös nimellä Castell de Rocaberti.

Historiaa

Linna rakennettiin 1000-luvulla ja se toimi kuninkaallisten ja aatelisten majoituspaikkana eri vuosisadoilla. Merkittävin vieras lienee ollut kuningatar Juana Enriquezin ja poikansa Ferdinand (josta myöhemmin tuli Ferdinand Katolinen). Linna jälleenrakennettiin raunioille ja kunnostettiin täysin 1500-luvulla, jonka myötä linnalle syntyi sen goottilainen renessanssityyli. Linna on ollut 1400-luvulta asti linnan rakentaneen lääninhallitsijan suvun hallussa.