google/wiki40b huggingface dataset:
Osvaldo Ríos

Osvaldo Ríos (synt. Osvaldo Ríos Alonso; 25. lokakuuta 1960 Carolina, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä, malli, laulaja ja kitaristi. Hänellä on armenialaiset sukujuuret. Hän on parhaiten tunnettu telenoveloista. Ríos on näytellyt lukuisissa saippuaoopperoissa kuten Abrazame muy Fuerte, Kassandra ja La Viuda de Blanco (1966).
Hän näytteli Alejandro de la Vegaa vuonna 2007 valmistuneessa telenovelassa Zorro – miekka ja ruusu.
Neulakaktukset

Tuntomerkit

Neulakaktukset ovat pienikokoisia, yksivartisia tai mätästäviä, enintään 20 cm korkeita. Varret ovat lieriömäisiä tai pallomaisia, joskus päältä painuneita, vihreitä tai harmahtavia, kyhmyisiä ja uurteettomia. Tiheä piikkipeite tavallisesti piilottaa varren alleen; piikit ovat vaihtelevia määrältään, väriltään ja suunnaltaan. Kaikkiaan piikkejä voi olla yhdessä areolissa jopa 45 kpl. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat kellomaisia, keltaisia, magentanpunaisia tai valkoisia. Kukkapohjus on paljas. Hedelmä on lieriömäinen tai pallomainen, vihertävä, myöhemmin punertavan ruskea ja kuiva. Sen pinnassa voi olla muutama suomu ja se avautuu pystysuoralla raolla. Kuihtunut kehä saa hedelmän näyttämään kannelliselta. Siemenet ovat mustanruskeita ja munamaisia tai päärynämäisiä.

Levinneisyys

Neulakaktukset ovat kotoisin Yhdysvaltain länsiosista: Koloradon tasangolta Kolumbia-joen laaksoon, Suurille tasangoille ja Kalliovuorille ulottuvalta alueelta. Monet lajit ovat kärsineet laittomasta keräilystä.
Moraalinen relativismi

Moraalinen relativismi eli moraalirelativismi viittaa etiikassa erilaisiin käsityksiin, joissa moraalin luonne on suhteellinen eli relativistinen, riippuvainen yhteisöstä tai yksilöstä.
Magnus Alopaeus (professori)

Magnus Alopaeus (17. syyskuuta 1775 Porvoo – 4. toukokuuta 1843 Askola) oli suomalainen opettaja ja pappi, joka sai professorin arvon.
Alopaeuksen vanhemmat olivat Porvoon piispa Magnus Jacob Alopaeus ja Ulrika Jusléen. Hän tuli ylioppilaaksi 1791 ja julkaisi opinnäytteenään tutkimuksen Porvoon kaupungin historiasta. Maisteriksi hänet vihittiin 1795. Vuonna 1797 hänestä tuli matematiikan dosentti, 1802 hän siirtyi Porvoon lukioon apuopettajaksi ja 1804 matematiikan lehtoriksi. Papiksi Alopaeus vihittiin 1811 ja hänestä tuli veljensä Pehr Alopaeuksen jälkeen Porvoon tuomiorovasti, kun tämä siirtyi isä Magnus Jacob Alopaeuksen jälkeen Porvoon piispaksi. Alopaeus oli itse kolmesti ehdolla piispan virkaan, mutta ei tullut valituksi. Hän erosi tuomiorovastin virastaan 1839 ja ryhtyi maanviljelijäksi Askolassa. Alopaeus, joka toimi Porvoon valtiopäivillä pappissäädyn sihteerinä, sai tehtävästä tunnustukseksi professorin arvonimen. Vuonna 1817 hänestä tuli myös teologian kunniatohtori. Alopaeus oli aktiivinen historian tutkija, joka keräsi erityisesti Porvoon hiippakuntaa ja sen oppilaitoksia koskevaa aineistoa. Osa tutkimustuloksista julkaistiin Adolf Neoviuksen teoksessa Ur Finlands historia. Publikationer ur de alopaeiska papperen (1889-1895).
Alopaeus kuoli naimattomana.
Tao Okamoto

Tao Okamoto (s. 22. toukokuuta 1985) on japanilainen malli ja näyttelijä. Hän esiintyy elokuvassa Wolverine.
Okamoto aloitti mallina vuonna 2006, jolloin hän työskenteli Elite-mallitoimistossa. Hänen ensimmäinen iso esiintymisensä tapahtui Emanuel Ungaron ja Martin Gratin muotinäytöksessä Pariisissa samana vuonna. Seuraavana vuonna hän osallistui New Yorkin muotoviikolle Marc Jacobsin ja Cyntia Steffen näytöksissä.
Okamoto on esiintynyt muun muassa Ralph Laurenin, Benettonin, HM:n ja GAPin mainoskampanjoissa.
Battistero di San Giovanni

Battistero di San Giovanni (suom. Pyhän Johanneksen kaste) Firenzessä on ilmeisesti Firenzen vanhin kirkko, jonka paikalla kerrotaan olleen Marsin temppeli. 1900-luvun kaivaukset paljastivat paikalla olleen roomalaisen kaupunkitalon ensimmäiseltä vuosisadalta. Sen jäänteistä on ilmeisesti rakennettu kristittyjen kastekappeli 300-ja 400-lukujen vaihteessa. Se oli kaupungin ensimmäinen tuomiokirkko ennen Santa Reparatan valmistumista.
Uusi kastekappeli rakennettiin samalle paikalle romaaniseen tyyliin noin vuonna 1059, kun Firenze oli vaurastunut merkittäväksi talousmahdiksi. Tuohon aikaan kasteita suoritettiin vain kaksi kertaa vuodessa, ja kasvavassa kaupungissa tarvittiin suuri kastekappeli. 
Rakennus on muodoltaan kahdeksankulmainen. Kupolin sisäpuolelle 1200-luvulla tehdyt bysanttilaistyyliset mosaiikit kertovat maailman luomisesta, Johannes Kastajan elämästä ja viimeisestä tuomiosta.
Battistero on tunnettu sinne rakennettujen kolmen pronssisen oviparin takia. Andrea Pisano teki 1300-luvulla kirkon eteläiset ovet ja pohjois- ja itäpuolen ovet teki 1400-luvulla Lorenzo Ghiberti. Michelangelo ylisti näitä ovia Paratiisin porteiksi.
Karakteritanssi

Karakteritansseiksi kutsutaan baletin liikekieleen sopiviksi mukaeltuja kansantanssiosioita, joita on usein balettiteoksissa. Karakteritanssi on siis eri maiden kansantansseja baletin liikekielelle muunnettuna – tai näkökulmaa vaihtaen balettia, johon on lainattu kansantanssin liikkeitä ja piirteitä. Karakteritanssi kuuluu osaksi perinteistä venäläistä klassisen baletin koulutusta ja useissa traditionaalisissa balettiteoksissa on pitkiä tanssikohtauksia eri maiden tansseista. Näissä ei yleensä käytetä varvastossuja tai tutu-hameita, vaan erilaisia kenkiä, saappaita ja kansallispuvuista mukailtuja asuja.
Karakteritanssia ja sen opetusohjelmaa on kehitetty erityisesti Venäjällä. Monet pohjana käytetyt kansantanssit ovatkin entisen Neuvostoliiton alueen tai ns. itäblokin maiden tansseja (valko-venäläisiä, moldovalaisia, unkarilaisia jne.). Myös espanjalaisia tansseja tai italialaisia tarantelloja kuuluu karakteritansseihin ja esiintyy balettiteoksissa. Karakteritanssin liikkeet ja metodiikka ei kuitenkaan ole maailmanlaajuisesti niin vakiintunutta kuin klassisen baletin. Termiä on alettu käyttää 1700-luvulla.
Jonathan Hyde

Jonathan Hyde (s. 21. toukokuuta 1948 Brisbane, Queensland) on australialais-syntyinen englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten J. Bruce Ismayn roolista vuoden 1997 elokuvassa Titanic, Allen Chamberlainin roolista elokuvassa Muumio sekä Sam Parrishin / Van Peltin kaksoisroolista elokuvassa Jumanji. Hyde on näytellyt myös muun muassa elokuvissa The Contract, Panaman räätäli, Anakonda ja Riku Rikas.
Karl Alzner

Ura

Alzner pelasi kaudella 2002–2003 ensimmäisen ottelunsa WHL:ssä, Calgary Hitmenin joukkueessa. Pääosin hän pelasi kauden kuitenkin vielä PIJHL-joukkue Richmond Sockeyesissa. WHL:n tulokaskausi 2003–2004 toi Alznerille 66 runkosarjaottelussa tehot 0+10=10. Kolmas kokonainen kausi 2006–2007 toi hänelle WHL:n yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 8+39=47. Alzner oli Hitmenin tehokkain puolustaja ja WHL:n puolustajien syöttöpörssin kahdeksas. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja myös kevään 2007 pudotuspeleissä tehoilla 1+12=13. Alzner valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen sekä koko CHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Kesällä 2007 Washington Capitals varasi Alznerin ensimmäisellä kierroksella ja koko varaustilaisuuden viidentenä pelaajana NHL:ään. Hänet varattiin myös toisena puolustajana Thomas Hickeyn jälkeen. Alzner pelasi varauksensa jälkeen vielä kauden 2007–2008 WHL:ssä. Hitmenin kapteenina toiminut Alzner oli tehoilla 7+29=36 joukkueen eniten syöttöjä antanut puolustaja sekä toiseksi tehokkain Paul Postman jälkeen. Hänet palkittiin kauden päätteeksi WHL:n vuoden pelaajana Four Broncos Trophylla, WHL:n parhaana puolustajana Bill Hunter Trophylla ja valittiin WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Alzner palkittiin myös koko CHL:n parhaana puolustajana ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2008–2009 Alzner siirtyi Washington Capitalsin organisaatioon. Hän aloitti kauden farmijoukkue Hershey Bearsissa, AHL:ssä ja pelasi suurimman osan kaudestaan siellä. NHL:n puolella Alzner pelasi yhteensä 30 ottelua tehoin 1+4=5. Peliaika jäi siellä vähäisemmäksi osittain Capitalsin palkkakaton vuoksi. Alzner debytoi NHL:ssä 26. marraskuuta 2008 Atlanta Thrashersia vastaan ja hänen ensimmäinen NHL-maalinsa syntyi 6. joulukuuta 2008 Toronto Maple Leafsin Vesa Toskalan taakse. Alzner palasi Bearsiin tammikuussa 2009, jolloin hän teki tilaa sairastuvalta palanneelle Tom Potille. Toisella kaudellaan 2009–2010 Alzner pelasi 21 NHL:n runkosarjaottelua tehden viisi syöttöpistettä. Hän pelasi vielä suurimman osan kaudestaan Bearsissa, jonka tehokkain puolustaja Alzner oli kevään 2010 pudotuspeleissä tehoilla 3+7=10. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Alzner pelasi myös yhden playoff-ottelun NHL:ssä Capitalsin kauden viimeisessä ottelussa neljännesvälierissä Montréal Canadiensia vastaan.
Kausi 2010–2011 oli Alznerille ensimmäinen kokonainen NHL:ssä ja hän pelasi Capitalsin kauden kaikki 82 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua. Alzner teki runkosarjassa tehot 2+10=12 ja pudotuspeleissä yhden syöttöpisteen. Hänen tulokassopimuksensa Capitalsin kanssa päättyi kevääseen 2011.
Metsästäjän eettiset ohjeet

Arvostuksen lisääminen

Metsästäjän tulee kunnioittaa luontoa ja riistaa sekä vaalia suomalaista metsätyskulttuuria ja vanhoja eränkäyntiperinteitä. Metsästäjän tulee olla aina avoin metsästyksen puolestapuhuja ja muistaa aina edustavansa kaikkia metsästäjiä.

Kestävän periaatteen toteuttaminen

Metsästäjän tulee aina metsästää kestävän periaatteiden mukaisesti, jolla tarkoitetaan pelkän metsätyksen lisäksi osallistumista riistakantojen arviointeihin ja sovittaa metsästys niiden sallimiin määriin. Metsästää valikoiden ja harkiten.

Riistaeläinten kunnioitus

Kaikki riistateläimet ovat samanarvoisia. Eläin tulee tunnistaa riistaeläimeksi ja ampua vain varmoilta etäisyyksiltä. Riistalle ei saa aiheuttaa tarpeetonta kärsimystä. Haavoittuneita ja loukkaantuneita eläimiä ei saa jättää luontoon, vaan ne pitää löytää ja ottaa talteen. Saalista on kunnioitettava ja käsiteltävä arvostaen.

Opiskelu ja kertaus

Metsästäjän tulee opiskella ja kehittää riistan ja luonnon tuntemustaan sekä kehittää lajituntemustaan ja ampumataitoaan.

Turvallinen metsästys

Asetta on aina käsiteltävä ikään kuin se olisi ladattu. Metsästäjän on aina oltaa selvillä muiden metsästäjien ja koiran sijainnista, enenkuin hän voi ampua. Aseella saa ampua vain turvallista taustaa vasten. Metsäsäjän on huomioitava asutus ja liikenne.

Suhde maanomistajiin

Metsäsäjän on keskusteltava ja neuvoteltava maanomistajan kanssa metsästyksestä ja riistanhoidosta.

Muut luonnossa liikkuja

Metsästäjän on muistettava ettei ole ainoa luonnonkäyttäjä. Hänen on oltava ystävällinen ja ymmärtäväinen muita luonnossa liikkujia kohtaan. Muiden ihmisten on koettava olonsa turvalliseksi.

Kollegojen kunnioitus

Metsästäjän on kunnioitettava muiden oikeutta metsästykseen. Reilu metsästyskaveri ei rehentele saaliillaan, eikä kadehdi muiden saaliita. Hänen tulee tehdä yhteistyötä lähialueen muiden metsästäjien kanssa ja olla reilu yhteistyössä. Lisäksi hänen on käyttäydyttävä niin kuin toivoisi muiden käyttäytyvän itseään kohtaan.
Rullafilmi

Rullafilmi on alun perin Eastman Kodakin vuonna 1888 keksimä valokuvausfilmin formaatti, joka mahdollisti ensi kertaa valoherkän kuvausmateriaalin lataamisen kameraan pimiön sijasta myös päivänvalossa. Rullafilmikokoja oli 1920-luvun paikkeilla kymmeniä erilaisia, mutta nykyisin valmistettavia rullafilmejä ovat enää keskikoon filmikameroissa käytettävät tyypit 120 ja 220.
Rullafilmi on valmistettaessa kierretty metallista, puusta tai muovista valmistetun puolan ympärille yhdessä sitä valolta suojaavan, filmirainaa hieman leveämmän paperirainan kanssa. Suojapaperin ja filmipuolan valotiiviiden päätylaippojen ansiosta rullafilmin voi ladata kameraan valoisassakin kuvauspaikassa, kun aiemmin kameran lataamiseksi oli aina hakeuduttava pimeään tilaan vaihtamaan lasinegatiiveja tai laaka- eli pakkafilmiä. Käytön helppoudellaan rullafilmi loi osaltaan perustan valokuvausharrastuksen yleistymiselle.
Yleisimmäksi rullafilmiksi muodostui yhä käytössä oleva 61 millimetriä leveä 120-koko, ja toinen yleinen rullafilmikoko oli vuosina 1912–1995 valmistettu, 46 millimetriä leveä 127-koko. Muita rullakokoja 1900-luvun alussa olivat 105, 117 ja 620, joissa filmi oli 61 mm leveää mutta puolat ja filminpituudet hieman erilaisia. 1920-luvulla markkinoilla oli kymmeniä rullafilmikokoja, joista monet jäivät lyhytikäisiksi. Ainoat 2000-luvulle tuotannossa säilyneet rullafilmikoot ovat 120 ja siitä kehitetty, vuonna 1965 esitelty 220. Siinä suojapaperia on vain filmirullan alussa ja lopussa, jolloin filmiä mahtuu 120-kokoiseen rullaan kaksin verroin enemmän.
Rullafilmiä käytetään eniten keskikoon filmikameroissa, joiden valmistajia ovat Bronica, Hasselblad, Holga, Mamiya, Pentax, Rollei ja Yashica. Suuren kuvakoon takia kuvan laatu on parempi kuin 1900-luvun loppupuolella suosioon nousseella kinofilmillä, joten rullafilmi jäi 1960-luvulta alkaen pääasiassa ammattikuvaajien käyttöön. Mustavalkoisen ja värinegatiivifilmin lisäksi rullafilmi voi olla diafilmiä.
Yhdelle 120-rullalle mahtuu kuvaamaan kamerasta riippuen 15–16 ruutua 6×4,5 cm koossa, 12 tai 13 ruutua 6×6 cm koossa, 10 ruutua 6×7 cm koossa, 8 ruutua 6×9 cm koossa jne. Suuressa panoraamakamerassa negatiivikoko saattaa olla 6×24 cm, jolloin yhdelle rullalle mahtuu vain 3 ruutua.
Rullafilmiä käyttävään kameraan asetetaan kaksi puolaa, yksi tyhjä ja yksi, jossa on filmiä. Aina kuvan oton jälkeen filmiä rullataan, ja otetut kuvat siirtyvät antopuolalta ottopuolalle. 120-rullafilmin suojapaperin takana kulkee filmiruutujen numerointi: filmiä siirrettäessä uuden ruudun numero tulee joissakin kameroissa näkyviin punaiseksi suojavärjätyllä lasilla tai muovilla päällystettyyn ikkunaan kameran takalevyssä. 220-rullafilmissä kokopitkää suojapaperia numerointeineen ei ole, ja 220-filmiä käytettäessä kameran mahdollinen numeronäyttöikkuna pitää peittää valotiiviiksi.
Monadnock Building

Monadnock Building (tunnetaan myös nimellä Monadnock Block) on pilvenpiirtäjä joka sijaitsee osoitteessa 53 West Jackson Boulevard, eteläisessä Chicagossa, Illinois:n osavaltiossa. Rakennuksen pohjoisen puolen on suunnitellut yritys nimeltä Burnham & Root. Rakentaminen alkoi vuonna 1891. Sen koristeelliset portaat ovat ensimmäinen alumiinirakenne jota käytettiin rakennustekniikassa. Eteläpuoli, joka rakennettiin vuonna 1893, oli Holabird & Roche:n suunnittelema ja väriltään ja profiililtaan alkuperäinen kaltainen, mutta muuten se edustaa koristeellisempaa tyyliä. Valmistuessaan se oli suurin toimistorakennus maailmassa. Rakennuksen menestys innoitti rakentamaan uuden ja tärkeän yrityskeskuksen etelämmäs.
Andre Iguodala

NBA-ura

Philadelphia 76ers valitsi Iguodalan vuoden 2004 NBA-varaustilaisuuden yhdeksäntenä varauksena. Heti tulokaskaudellaan hän pelasi avauksessa kaikissa 82 runkosarjaottelussa, ainoana Sixers-pelaajana. Hän oli myös joukkueestaan ainoa, joka teki tripla-tuplan kauden aikana.
Kaudella 2005–2006 Iguodala pelasi jälleen kaikissa otteluissa avausviisikossa. All-Star-viikonloppuna hän sijoittui donkkikisassa toiseksi Nate Robinsonin jälkeen ja hänet valittiin Rookie Challenge -ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi toista kauttaan pelanneiden joukkueen (Sophomores) voitettua tulokaspelaajien joukkueen (Rookies).
Allen Iversonin siirryttyä Denver Nuggetsiin joulukuussa 2006 Iguodalan odotettiin nousevan 76ersin uudeksi johtohahmoksi. Hän paransikin tilastojaan hyvin edellisistä kausista.
Iguodala pelasi Philadelphia 76ersissä kahdeksan kauden ajan. Hän oli näinä vuosina (2004–2012) neljästi joukkueensa eniten pisteitä tehnyt pelaaja ja teki parhaimmillaan lähes 20 pistettä per ottelu (korkein pistekeskiarvo 19,9 kaudelta 2007–2008). Elokuussa 2012 hän siirtyi Denver Nuggetsiin oltuaan osa neljän joukkueen välistä pelaajakauppaa, jossa muita siirtyneitä pelaajia olivat muun muassa 76ersin hankkima Andrew Bynum ja Los Angeles Lakersin hankkima Dwight Howard.
Iguodala on voittanut Golden State Warriorsissa NBA:n mestaruuden vuosina 2015, 2017 ja 2018.
Vuosikymmen

Vuosikymmen on kymmenen vuoden jakso, erityisesti jokin ajanlaskun kymmenluku.
Normaali vuosikymmenien nimeämistapa niin suomessa kuin muissakin kielissä perustuu vuosiluvun alkuosaan; esimerkiksi 1910-luku tarkoittaa vuosia 1910–1919. Varsinkin arkikielessä saatetaan lyhyyden vuoksi jättää vuosisata mainitsematta: ”60-luvulla” on tarkoitettu 1960-lukua, mutta nykyään ”10-luku” voisi viitata perustellusti myös vuosikymmeneen 2010–2019.
Vuosikymmeniä voidaan pitää merkittävänä ajanlaskun käsitteenä, sillä monesti puhutaan tiettyyn vuosikymmenen muodista, nuorisosta tai musiikista.
Vuosisadan ensimmäinen vuosikymmen on nimeltään ensikymmen. Esimerkiksi 2000-luvun ensikymmen alkoi 1. tammikuuta 2000 ja päättyi 31. joulukuuta 2009.
Hermann Einstein

Hermann Einstein (30. elokuuta 1847 – 10. lokakuuta 1902) oli Albert Einsteinin isä ja omisti Jakob Einstein & Co. -yrityksen yhdessä veljensä Jakob Einsteinin kanssa. Hermann Einstein oli naimisissa Pauline Kochin kanssa ja saivat kaksi lasta, Albert Einsteinin ja Maria Einsteinin.

Elämä

Hermann Einstein syntyi vuonna 1847 pienessä Bad Buchaun kylässä juutalaiseen perheeseen. Hänen äitinsä ja isänsä, Helene Moos ja Abraham Einstein, olivat menneet naimisiin kahdeksan vuotta aikaisemmin samassa kylässä. Hermann Einsteinilla oli kolme veljeä, August Ignaz Einstein, Heinrich Einstein ja Jakob Einstein sekä kaksi siskoa, Jette ja Friederike Einstein.
14-vuotiaana Hermann Einstein alkoi käydä reaalikoulua osavaltion pääkaupungissa Stuttgartissa. Einstein tunsi voimakasta vetoa matematiikkaan, mutta perheen taloudellisen tilan takia hän päätti ryhtyä kauppiaaksi ja opiskeli oppisopimuksella Stuttgartissa. Einstein päätti opiskelunsa reaalitutkintoon, joka mahdollisti tuolloin pääsyn ylempään säätyyn. Normaalin kolmivuotisen asepalveluksen sijasta reaalitutkinto oikeutti vain yhden vuoden pituiseen asepalvelukseen upseerikokelaana. Hermann Einsteinilla oli mahdollisuus ylentyä reservin upseeriksi, jos hän olisi käynyt kahdessa sotaharjoituksessa. Einstein ei kuitenkaan mennyt ja säästi paikallisen armeijan päänvaivalta, sillä tuolloin ei olisi ylennetty juutalaista upseeriksi kovinkaan mielellään.
Perheen perinteen mukaisesti Einstein alkoi kauppiaaksi, ja 1870-luvun alussa hän ryhtyi osakkaaksi serkkujensa Moses ja Hermann Levin yritykseen, joka sijaitsi Ulmissa. Yritys kauppasi untuvia ja höyheniä täkkeihin.
Juuri ennen kuin Hermann Einstein täytti 29 vuotta, hän meni naimisiin 18 vuotta vanhan Pauline Kochin kanssa, joka oli kotoisin Cannstattista. Vihkiminen suoritettiin 8. elokuuta 1876. Paria kuukautta aikaisemmin Paulinen sisar oli mennyt naimisiin Hermannin serkun kanssa. Hermannin serkun ja Paulinen siskon saamasta lapsesta tuli myöhemmin Einsteinin toinen vaimo. Ensimmäinen lapsi syntyi vuonna 1879 ja oli poika. Poika sai nimekseen Albert Einstein. Toinen lapsi syntyi vuonna 1881, joka sai nimekseen Maria "Maja" Einstein.
Hermann Einstein kuoli Milanossa sydämen vajaatoimintaan 10. lokakuuta 1902 55-vuotiaana.
Michel Tabachnik

Michel Tabachnik (s. 10. marraskuuta 1942) on sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa kotikaupungissaan Genevessä. Hän on pitkän uransa aikana johtanut useita orkestereita ja työskennellyt myös oopperataloissa. Säveltäjänä hän on julkaissut omia teoksiaan 1960-luvulta lähtien.
Tabachnik julkaisi romaanin Il était une fois un enfant (1999).

Auringon temppeli

Kuusitoista Auringon temppeli -kultin jäsentä kuoli Ranskan Vercorsissa joulukuussa 1995. Tabachnikia alettiin tutkia tapauksen johdosta vuonna 1996. Hän myönsikin olleensa yhteyksissä kulttiin, mutta kertoi, ettei tiennyt mitään kuolemista.
Tabachnikia vastaan nostettiin kuitenkin syyte, sillä syyttäjät uskoivat, että Tabachnik oli ollut johtavassa asemassa Auringon temppelissä. He vaativat Tabachnikille viiden vuoden tuomiota yllytyksestä kuolemiin, joiden liikkeen jäsenet uskoivat johtavan uuteen syntymään Siriuksella. Myös Jean-François Mayer, joka osallistui tutkimuksiin asiantuntijana, piti Tabachnikin asemaa kultissa korkeana. Hän ei kuitenkaan liittänyt Tabachnikia surmiin, vaan katsoi, että niiden takana oli Joseph di Mambro, joka itse kuoli kultti-itsemurhien yhteydessä vanhana ja sairaana.
Tabachnik vapautettiin syytteistä, ja päätös pysyi myöhemmin myös ylemmässä oikeusasteessa.
Ryan Adams

Syytökset seksuaalisista väärinkäytöksistä

The New York Times kertoi 13. helmikuuta 2019, että useat naiset (kuten entinen puoliso Mandy Moore ja Phoebe Bridgers) ovat sanoneet Adamsin tarjoutuneen avustamaan heitä heidän musiikkiurallaan ja sen jälkeen ahdistelleen heitä seksuaalisesti. Joissakin tapauksissa Adamsin sanotaan kostaneen, kun hänen lähentely-yrityksensä oli torjuttu, sabotoimalla heidän uraansa ja häiriköimällä tekstiviestein ja sosiaalisessa mediassa. Eräs syytteen esittänyt sanoi Adamsin lähettäneen hänelle avoimesti seksuaalisia tekstiviestejä, kun hän oli alaikäinen. Adams on kieltänyt syytteet. Seuraavana päivänä The New York Times kertoi, että FBI tutkii, onko Adams tehnyt rikoksen ollessaan avoimesti seksuaalisessa viestittelyssä alaikäisen fanin kanssa. SJM Concerts julkaisi 1. maaliskuuta 2019 lausunnon, että Adamsin Britanniaan ja Irlantiin 30. maaliskuuta 2019 alkavaksi suunniteltu kiertue oli peruttu ja liput korvataan ne ostaneille.
Jelets

Jelets (ven. Еле́ц) on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Doniin laskevan Sosna-joen rannalla 78 kilometriä Lipetskistä länteen. Kaupunki on Jeletsin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Jeletsissä haarautuvat Moskovaan, Valuikiin, Orjoliin, Grjaziin ja Lev Tolstoihin johtavat rautatiet. Kaupungin ohi kulkee Moskovan, Voronežin ja Donin Rostovin välinen M4-valtatie. Asukkaita on 112 200 henkeä (vuonna 2008).
Jelets mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1146 Rjazanin ruhtinaskunnan rajalinnoituksena. 1200–1300-luvuilla se oli lääniruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1237/1238 sen hävittivät Batu-kaanin joukot, vuonna 1316 Uzbek-kaani, vuonna 1365 Tegei-kaani ja vuonna 1395 Timur Lenkin joukot. Vuosina 1415 ja 1450 tataarit hävittivät jälleen kaupunkia. Vuonna 1483 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuonna 1591 Venäjän etelärajalla sijainneeseen Jeletsiin rakennettiin uusi linnoitus. Vuonna 1778 siitä tuli Orjolin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800–1900-luvun vaihteessa se oli huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus. Toisen maailmansodan aikana joulukuussa 1941 kaupunki oli lyhyen aikaa saksalaisten miehittämä.
Nykyään Jeletsissä on mm. koneenrakennus-, kemian, rakennusmateriaali- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunki on kuuluisa pitsinnypläyksen keskus. Nähtävyyksiä ovat 1700–1800-lukujen vaihteen kauppiastalot, 1800-luvulla rakennettu tupakkatehdas ja Konstantin Tonin suunnittelema Kristuksen taivaaseen astumisen katedraali (1889). Kaupungissa toimii Jeletsin valtionyliopisto, kotiseutumuseo sekä siellä lapsuutensa viettäneen kirjailija Ivan Buninin kotimuseo.