Thermopylain taistelu

Tausta

Vuonna 484 eaa. Kserkseen armeija saapui Vähään-Aasiaan ja rakensi sillan Hellespontoksen yli. Kreikkalaiset kaupunkivaltiot liittoutuivat pian Spartan johdolla. Uskonnollisista syistä kaupunkivaltiot eivät kuitenkaan lähettäneet kuin osan sotilaistaan vastustamaan persialaisia, ja toisaalta kreikkalaisten keskinäinen liittouma oli varsin hatara ja rikkonainen, sekä perustui lähinnä kansallistunteen varaan ja keskinäisten sotien rauhanehtoina annettuihin periaatelupauksiin (mikäli tuon ajan ajattelumallista voidaan käyttää termiä "kansallinen"), sillä kaupunkivaltiot olivat myös kilpailijoita keskenään ja pyrkivät näin ollen ajattelemaan vain omaa parastaan. Esimerkiksi Ateena ei lähettänyt yhtään hopliittiaan tähän taisteluun, koska pelkäsi kreikkalaisten nousevan kapinaan. 
Spartasta lähti vain 300 hopliittia kuningas Leonidaan johdolla, koska armeija ei saanut poistua kaupungista uskonnollisen karneia-festivaalin aikana. Thermopylain sola valittiin taistelupaikaksi, koska siellä kreikkalaisten olisi helpompi puolustautua heitä monin kerroin vahvempia persialaisia vastaan. Kreikkalaisia oli ehkä yhteensä 7000.

Taistelu

Kserkses saapui paikalle elokuussa. Hän ei uskonut, että pieni kreikkalaisjoukko pystyisi vastustamaan hänen armeijaansa ja antoi kreikkalaisille neljä päivää aikaa perääntyä solasta. Kreikkalaiset muodostivat falangin, joka kattoi koko solan. Herodotoksen mukaan kreikkalaiset löivät heitä vastaan hyökänneet persialaiset taistelun kahtena ensimmäisenä päivänä. Kolmantena päivänä Kserkses lähetti parhaimmat sotilaansa, persialaiset "Kuolemattomat", heitä vastaan. Myös tämä hyökkäys epäonnistui. 
Toisena päivänä eräs kreikkalainen Efialtes loikkasi persialaisten puolelle ja kertoi Kserkseelle toisesta solasta, jota pitkin pääsisi kreikkalaisten selustaan. Sitä puolusti vain 1000 miestä Fokiksen maakunnasta. Fokislaiset perääntyivät puolustamaan omaa kaupunkiaan ja persialaiset pääsivät kiertämään kreikkalaisten selustaan. Leonidas ymmärsi, että tilanne oli toivoton ja lähetti pois kaikki paitsi omat 300 spartalaistaan. Ennen viimeistä taistelua vain 108 spartalaista oli vielä hengissä. Lakedaimonin lain, soturien lain, mukaan spartalaiset eivät saaneet koskaan perääntyä taistelukentältä. Erään teorian mukaan tämä laki johti siihen, että spartalaiset eivät kyenneet taktisiin manöövereihin, ja siten nimenomaan heidän kukistumiseensa kansana myöhemmin. Myös 600 thespialaista päätti taistella spartalaisten rinnalla. Kaikki spartalaiset ja Leonidas itse kuolivat seuranneessa taistelussa.

Legenda

Thermopylai on jäänyt historiaan maineikkaimpana esimerkkinä spartalaisesta sotilaskunniasta ja -kurista. Sitä pidetään myös historian kaikkien aikojen urhoollisimpana puolustustaisteluna. Herodotoksen mukaan kun Dienekes, eräs Spartan sotilas, kuuli liittolaisten sanovan persialaisten määrästä, että heitä on niin paljon, että heidän nuolensa pimentävät auringon, hän vastasi lakonisesti: "No hyvä, sitten saamme taistella varjossa".
Taistelupaikalle Thermopylain solaan pystytettiin myöhemmin muistomerkki, jossa luki kaatuneiden spartalaisten muistoksi Simonideen kirjoittama muistolause:
Vieras, Spartaan vie tämä viesti / tässä uinumme käskyä noudattaen / Lakedaimonin lain. Toinen suomennos kuuluu:
Vieras, Spartaan vie tämä viesti / me lepäämme tässä / täyttäen käskyä lain / maallemme uhrautuen.
Toisessa Thermopylain muistomerkissä on kirjoitettuna kuningas Leonidaan vastaus kuningas Kserkseen airuelle, joka tuli vaatimaan kreikkalaisia luopumaan aseistaan: "Tulkaa hakemaan" (m.kreik. μολὼν λαβέ, molōn labé).
Suomalaisessa sotilasperinteessä taistelu on innoittanut Thermopylain laulun.

Fiktiossa

Thermopylain taistelu on aiheena muun muassa seuraavista fiktiivisissä teoksista: