google/wiki40b huggingface dataset:
Neuvostoliitto (lehti)

Historia ja sisältö

Kirjailija Maksim Gorkin perustama lehti ilmestyi aluksi venäjän lisäksi myös englanniksi, ranskaksi sekä saksaksi ja ennen toista maailmansotaa lehteä alettiin julkaisemaan vielä espanjaksi vuonna 1937. Muita kieliä olivat kiina (1950), korea (1954), japani (1955), arabia, serbokroaatti, urdu ja hindi (1956), suomi ja romania (1957), unkari (1958), mongoli (1960), bengali (1967), vietnam (1968) sekä italia (1969).
Neuvostoliitto-lehteä oli parhaimmillaan myynnissä yli 130 maassa. Sen kääntämisesti ja painamisesta huolehti Moskovassa toiminut kirjankustantamo Progress. Lehden julkaisu lopetettiin joulukuussa 1991 Neuvostoliiton lakkauttamisen myötä.

Sisältö

Suurimman osan ajastaan nelivärisenä ilmestynyt lehti sisälsi artikkeleita muun muassa Neuvostoliiton taloudesta, tieteestä, teknologiasta, taiteesta, kulttuurista ja urheilusta sekä myös maan tavallisten kansalaisten elämästä. Pääpaino oli Neuvostoliiton taloudellisten, tieteellisten ja teknisten saavutuksien esittelyssä. Lehdessä oli myös palsta, jossa vastattiin lukijoiden Neuvostoliittoa koskeviin kysymyksiin sekä lapsille ja naisille tarkoitetut osiot. Luoteeltaan se oli propagandistinen, mutta ei kuitenkaan sisältänyt ideologisia artikkeleita.
Neuvostoliitto-lehti tunnettiin alusta lähtien laadukkaasta kuvajournalismistaan. Sen valokuvaajina toimi lukuisia alan merkittäviä neuvostoliittolaisia nimiä, kuten Max Alpert, Anatoli Garanin, Jevgeni Haldei, Boris Ignatovitš, El Lisitski, Mark Markov-Grinberg, Georgi Petrusov, Aleksandr Rodtšenko ja Arkadi Šajkhet. Lehden kuvituksen tasoa korosti myös painamiseen käytetty poikkeuksellisen hyvälaatuinen paperi.
Alppivaris

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 39–40 senttimetriä, siipien kärkiväli 73–90 senttimetriä ja paino 200–450 grammaa. Itäiset populaatiot ovat suurimpia. Koiras on hiukan naarasta kookkaampi. Höyhenpuku on kiiltävänmusta. Vanhan linnun nokka ja koivet ovat punaiset, nuoren linnun nokka enemmänkin oranssi. Nokka on melko pitkä ja hieman alaspäin käyrä. Muistuttaa paljon alppinaakkaa, joka on hieman pienempi ja pitkäpyrstöisempi, ja jonka nokka on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Alppivaris on euraasialainen laji, jonka esiintyminen ulottuu Britteinsaarilta lännessä Keski-Aasian kautta aina Kiinaan Keltaiselle merelle saakka.
Lajista tunnetaan noin kahdeksan alalajia. Nimialalaji pyrrhocorax elää Britteinsaarilla ja alalaji erythrorhamphus (Vieillot, 1817) muualla Etelä-Euroopassa; alalaji barbarus (Vaurie, 1954) Kanariansaarilla ja Luoteis-Afrikassa; alalaji docilis (S.G.Gmelin, 1774) eteläisestä Jugoslaviasta Kreikan kautta Turkkiin, Levanttiin, Kaukasukselle, Afganistaniin, Iraniin ja Keski-Aasiaan; alalaji centralis (Stresemann, 1928) Keski-Aasiasta Mongoliaan, Altaille, Transbaikaliin ja Kashmiriin; alalaji himalayanus (Gould, 1862) Himalajalla, Nepalissa, Pohjois-Yunnanissa, Sichuanissa ja Keski-Gansussa; alalaji brachypus (Swinhoe, 1871) muualla Kiinassa ja alalaji baileyi (Rand ja Vaurie, 1955) Etiopian Simienin kansallispuistossa ja Balevuorilla.
Euroopassa elää 86 000–210 000 alppivarista. Sen elinalue on kooltaan noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta siirtyy usein talveksi vuorilta alas laaksoihin. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Aasiassa sijaitsevalla pääesiintymisalueella laji elää vain vuoristoissa 1 200–3 600 metrin korkeudella. Euroopassa ja Lähi-idässä se elää myös rannikoiden jyrkänteillä, taajamissa ja raunioilla.

Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti kallionkolossa tai -ulkonemalla, joskus rakennuksessa, pöntössä tai maankolossa. Se on löyhästi risuista, kasveista, sammalista ja juurista rakennettu. Molemmat puolisot rakentavat, koiras on alussa aktiivisempi ja naaras tekee viimeistelyn. Naaras munii 14,6 grammaa painavia munia 3–5, joskus 6. Haudonta alkaa yleensä ensimmäisen munan ilmestyttyä. Naaras hautoo 17–18 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja naaras lämmittää niitä 2–3 viikkoa. Ne ovat lentokykyisiä 31–41 päivän ikäisinä. Ensipesintä tapahtuu tavallisesti 3-vuotiaana, joskus 2-vuotiaana ja usein vasta 4-vuotiaana.

Ravinto

Kesäaikaan pääravintoa ovat maassa elävät hyönteiset ja muut selkärangattomat, talviaikaan vilja, siemenet ja marjat. Ruokailee pareittain tai parvissa lyhytkortisilla avomailla (laitumilla), kallioilla, pelloilla, rannoilla jne. Laji on kaikkiruokainen ja se syö myös raatoja, pikkunisäkkäitä, liskoja, linnunmunia ja -poikasia, jätteitä jne.
Viinijärven Urheilijat

Historia

Kylän ensimmäinen urheiluseura oli Taipaleen Voimistelu- ja Urheiluseura Vekara, joka perustettiin Taipaleen kylässä, nykyisellä Viinijärvellä, 10. toukokuuta 1914.
Viinijärven Urheilijat on tunnettu erityisesti pesäpalloilusta. Naispesäpalloilun nousu alkoi vuonna 1974. Silloiseen mestaruussarjaan, myöhemmin Superpesikseen ViU nousi 1984, jossa se pelasi vuodesta 1985 vuoteen 2000. Vuonna 1987 seura voitti hopeaa, 1988 pronssia, 1989 hopeaa, 1990 kultaa, 1991 hopeaa, 1992 pronssia ja 1996 pronssia. Pesäpallon Suomen Cupin seura voitti 1990-luvun taitteessa neljästi peräkkäin.
Vuonna 1989 Viinijärvellä pelattiin naisten Itä–Länsi-ottelu.

Viime vuodet

2007 ViU nousi takaisin naisten Superpesikseen, kun joukkueiden määrä nostettiin marraskuussa 12:een. ViU oli sijoittunut Ykköspesiksen runkosarjassa toiseksi. ViUn kakkosjoukkue pelaa ykköspesiksessä (2008).
2009 ViU Sijoittui runkosarjassa 7:ksi mutta putosi sitten jatkosta hävittyään puolivälierissä Lapualle kolme kertaa.
Vuoden 2010 ViU:n superpesisjoukkue säilytti sarjapaikkansa voittamalla karsintapeleissä Jyväskylän Valon voitoin 3–0.
Vuonna 2012 ViU sijoittui neljän parhaan joukkoon.
Viinijärvellä pelattiin kaudella 2010 myös F-, E-, D- ja C-tyttöjunioreiden aluesarjoja ja naisten maakuntasarjaa, jonka joukkueen runkona toimi ViU:n C-tyttöjoukkue. 
ViU:n kotikenttä Viinijärvellä sai hiekkatekonurmen 1994. Tekonurmi uusittiin vuonna 2014. Joukkue harjoittelee talvella Jyrin hallilla, sekä Joensuu-areenassa.
Miesten joukkue pelasi Suomensarjassa viimeksi 1964–1965.
Naisten joukkue luopui Superpesiksen sarjapaikastaan kauden 2016 päätteeksi pelaajapulaan vedoten. Seura keskittyi junioritoimintaan.
Droidit

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi pitää Droidien seikkailuja sympaattisina ja antaa niiden VHS-julkaisulle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ullapool

Ullapool (gaeliksi Ulapul) on rannikkokylä Skotlannin ylämailla. Kylästä on lauttayhteys Leodhàs agus na Hearadh'n saarelle koko Hebridien saariryhmän suurimpaan kaupunkiin Stornowayhin.
Varoitusmerkintä

Kansainvälisiä varoitusmerkintöjä

Muita yleisiä varoitusmerkintöjä ovat esimerkiksi voimakkaan magneettikentän merkki ja laser-säteilystä varoittava merkki. Katso myös liikenteen varoitusmerkit.

Käytöstä poistuvat

Euroopan unionin direktiivin 67/548/EEC (Säädetty 27. kesäkuuta 1967) mukaiset varoitusmerkit.
Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen.
Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen. Katso myös myrkyllisyys.

Varoitus- ja turvallisuustoimenpidelausekkeet

Varoituslausekkeet eli R-lausekkeet antavat lisätietoja varoitusmerkin kertomasta vaarallisesta ominaisuudesta. Turvallisuustoimenpidelausekkeet eli S-lausekkeet antavat tietoa kemikaalin turvallisesta käytöstä.
Marlboro-mies

Marlboro-mies on Marlboro-savukemerkin mainoshahmo. Se keksittiin Yhdysvalloissa, jossa Marlboro-miestä käytettiin savukemainoksissa vuosina 1954–1999.

Historia

Marlboro-miehen hahmon kehitteli vuonna 1954 Leo Burnett. Ne ovat karkeita karjapaimenia, jotka esiintyvät luonnossa pelkän savukkeen kanssa. Mainosten alkuperäinen tarkoitus oli lisätä filtterillä varustettujen savukkeiden suosiota. Niitä pidettiin tuohon aikaan usein feminiinisinä. Mainoskampanjaa on usein pidetty yhtenä mainonnan historian parhaista. Cowboy-hahmon lisäksi on ollut muunkin tyyppisiä Marlboro-miehiä, mutta ne eivät ole olleet yhtä suosittuja.
Vuonna 2006 Allan Lazar, Dan Karlan ja Jeremy Slater laittoivat Marlboro-miehen ykkössijalle kirjassaan The 101 Most Influential People Who Never Lived (Vaikutusvaltaisimmat ihmiset, jotka eivät koskaan eläneet).

Hahmon esittäjiä

Näyttelijä ja kirjailija William Thourlby oli ensimmäinen Marlboro-mies. Muita ovat olleet muun muassa Charley Conerly, Jim Patton, Darrell Winfield, Dick Hammer, Brad Johnson, Bill Dutra, Dean Myers, Robert Norris, Wayne McLaren, David McLean, Buster Hobbs ja Tom Mattox.
Australialainen George Lazenby, joka näytteli James Bondia elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa, oli Euroopan Marlboro-mies.

Marlboro-miesten kuolemat

Ainakin kolme entistä Marlboro-miestä on kuollut tupakoinnin aiheuttamiin sairauksiin. David Millar kuoli keuhkoahtaumatautiin vuonna 1985 ja Wayne McLaren keuhkosyöpään 51-vuotiaana heinäkuussa 1992. David McLean, joka esiintyi monissa televisiomainoksissa ja lehti-ilmoituksissa 1960-luvun alkupuolelta, kuoli myös syöpään 73-vuotiaana vuonna 1995. Vuosina 1978–1981 Marlboro-miestä esittänyt Eric Lawson kuoli keuhkosairauteen tammikuussa 2014 72-vuotiaana.
Mämmijärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,4 metriä mpy.
Mundakielet

Mundakielet on austroaasialaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan Pohjois-Intiassa ja Bangladeshissa. Kieliryhmä jaetaan pohjoiseen ja eteläiseen haaraan. Puhutuimmat mundakielet santali, mundari ja ho kuuluvat pohjoiseen haaraan, ja eteläisiä mundakieliä ovat muun muassa kharia, juray ja sora.
Andy Ward

Ura

Ward innostui rumpujen soitosta jo nuorena nähtyään erään yhtyeen esiintyvän koulussaan. Ward rakensi oman settinsä keksipurkeista venyttämällä kuorma-auton renkaan sisäkumin niiden päälle. Lopulta Wardin vanhemmat ostivat hänelle kuitenkin oikean rumpusetin, ja pian sen jälkeen hän ryhtyi ammattilaiseksi. Viisitoistavuotiaana Ward tutustui Geoff McCellandiin, jonka kanssa perusti Misty Romance -nimisen yhtyeen. Basistiksi tuli Doug Ferguson, joka oli myös tuleva Camel-jäsen.
Misty Romance kuitenkin hajosi, jolloin basisti Ferguson muutti Guildfordiin, missä tapasi tulevan Camel-kitaristi Andrew Latimerin. He perustivat Brew-nimisen yhtyeen ja pyysivät Wardin rumpaliksi. Brew keikkaili Etelä-Englannissa, mutta kun Doug Ferguson joutui poistumaan maasta väliaikaisesti, siirtyi nyt 16-vuotias Ward bluesartisti Champion Jack Dupreen taustayhtye Shadesiin. Shadesin kanssa Ward esiintyi muun muassa kanssa kolmipäiväisellä rock- ja bluesfestivaalilla Essenissä Länsi-Saksassa. Samalla festivaalilla esiintyvivät myös muun muassa Deep Purple- ja Pink Floyd -yhtyeet. Yhtyeen esittämä blues ei kuitenkaan saanut vastakaikua yleisöltä.
Ward aloitti jälleen yhteistyön Andrew Latimerin kanssa, ja mukaan otettiin yhdysvaltalainen basisti Paul St. George. He nauhoittivat Latimerin vanhoja sävellyksiä Abraham-nimiselle saksalaiselle levy-yhtiölle, mutta albumia ei julkaistu. Basisti Doug Fergusonin ottaessa Paul St. Georgen paikan yhtyeessä, oli koossa jälleen Brew'n kokoonpano. Pian mukaan tuli kosketinsoittaja Peter Bardens, ja näin syntyi Camel. Camel nousi menestykseen erityisesti vuoden 1975 The Snow Goose -albumin myötä. Ward pysyi yhtyeessä Nude-albumin kiertueeseen asti. Tuolloin Wardin kaksisuuntainen mielialahäiriö johti huume- ja erityisesti alkoholiongelmaan. Ward ei enää soittanut seuraavalla, vuonna 1982 julkaistulla The Single Factor -albumilla, itsemurhayrityksessä syntyneen käsivamman vuoksi.
Muutama kuukausi Camelista lähdön jälkeen vuonna 1983 Ward liittyi Marillion-yhtyeeseen. Hän ei kuitenkaan levyttänyt yhtyeen kanssa keikoilla äänitettyjä bootlegejä lukuun ottamatta. Wardin aika yhtyeessä jäi lyhyeksi musiikillisten ja henkilökohtaisten erimielisyysksien vuoksi. Tämän jälkeen Wardilla oli useita lyhyitä projekteja, ja välillä hän oli töissä tehtaalla. Hän soitti muun muassa muutaman keikan Gong Gong -yhtyeen kanssa, jonka hän oli perustanut yhdessä läheisen ystävänsä, entisen Camel-basisti Richard Sinclairin, kanssa. Yhtyeestä muodostui vuonna 1991 Caravan of Dreams, joka keikkaili erityisesti Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja julkaisi myös albumin.
Vuonna 1998 kaksisuuntainen mielialahäiriö alkoi jälleen saada Wardista yliotteen. Hän sai lopulta diagnoosin ja hoitoa sairauteensa. Sairaus estää Wardilta osallistumisen kiertueille, mutta studiotyöskentelyä hän on jatkanut. Vuonna 2003 hän liittyi jälleen nuoruusvuosiensa Brew-yhtyeeseen yhdessä Andrew Latimerin ja Doug Fergusonin kanssa. Brew julkaisi vuonna 2002 myös albumin.
Opportunity

Opportunity eli "Mahdollisuus" (virallinen lyhenne on MER-B) on toinen NASAn kahdesta luotaimesta sen Mars Exploration Rover Missionissa. Opportunity laskeutui onnistuneesti Marsin pinnalle 24. tammikuuta 2004 kello 21:05 PST (25. tammikuuta 05:05 UTC). Opportunityn kaksonen Spirit laskeutui Marsin pinnalle kolme viikkoa aiemmin 3. tammikuuta.
NASA julisti luotaimen virallisesti kuolleeksi 13. helmikuuta 2019. Alun perin 90 Marsin vuorokauden (eli noin kolmen Maan kuukauden) pituiseksi tarkoitettu tehtävä kesti lopulta 5351 Marsin vuorokautta eli yli 15 Maan vuotta.
Andrei Lomakin

Andrei Lomakin (3. huhtikuuta 1964, Voskresensk, Neuvostoliitto – 9. joulukuuta 2006, Detroit, Yhdysvallat) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Lomakin voitti jääkiekon olympiakultaa vuonna 1988.
Lomakin pelasi NHL-urallaan Philadelphia Flyersissa ja Florida Panthersissa. Hän kuoli 2. joulukuuta 2006 pitkällisen sairauden jälkeen.
Jaakko Aspara

Jaakko Aspara (s. 1981) on suomalainen liiketaloustieteilijä ja professori. Aspara on vuodesta 2014 lähtien ollut nimitettynä Svenska Handelshögskolanin (Hanken) Christian Grönroosin mukaan nimetyssä professuurissa, erityisalanaan strateginen markkinointi ja palveluliiketoiminta. Vuodesta 2018 Aspara on toiminut korkeakoulun vararehtorina (prorektor), vastuualueenaan tutkimus.
Ennen Hankenille siirtymistään Aspara toimi Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun markkinoinnin ja muotoiluliiketoiminnan johtamisen (design business management) professorina. Aspara on myös Turun yliopiston kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen dosentti, alanaan strateginen markkinointi.
Aspara on kauppatieteiden tohtori Helsingin kauppakorkeakoulusta (2007), taiteen tohtori Taideteollisesta korkeakoulusta (2009) ja diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta (2004).
Asparan erikoisalueita ovat innovaatiot ja uudet liiketoimintamallit; kaupalliset ja kasvuinvestoinnit; kuluttaja- ja sijoittajamarkkinoiden dynamiikka; sekä kuluttajakäyttäytyminen ja markkinatutkimus. Aspara on ollut vierailevana tutkijana ja professorina New Yorkin yliopistossa Yhdysvalloissa (NYU, 2008-2009) ja Maastrichtin yliopistossa Hollannissa (2010). Hän on edelleen vieraileva tutkija Maastrichtin yliopiston Marketing-Finance-laboratoriossa sekä Temple-yliopiston Big Data and Mobile Analytics -tutkimuskeskuksessa.
Aspara oli tiettävästi 26-vuotiaana Helsingin Kauppakorkeakoulun professorin viranhoitajaksi nimitettäessä Suomen nuorin professori.
Min Morgon

Min Morgon oli suomalainen ruotsinkielinen aamutelevisio-ohjelma, jota esitti Yle Fem. 
Ajankohtaista keskustelua, lastenohjelmaa (BUU-morgon) ja uutisia (Yle Nyheter TV-nytt) sisältänyttä ohjelmaa esitettiin tammikuusta 2010 kesäkuuhun 2014. Arkiaamujen suorien lähetysten lisäksi ohjelmasta esitettiin arki-iltaisin suomeksi tekstitetty puolen tunnin tiivistelmä Aamusta iltaan (ruots. Från morgon till kväll). Syksyllä 2014 ruotsinkieliset aamu-uutiset siirrettiin takaisin osaksi Yle TV1:n Aamu-tv:tä ja Yle Femillä alkoi keskusteluohjelma Efter Nio.
Ohjelman ensimmäisinä juontajina toimivat Sonja Kailassaari, Cilla Mattheiszen ja Mårten Svartström. Myöhemmin juontajina olivat myös muun muassa Matilda Gyllenberg, Eva Kela, Henrik von Pfaler ja Bettina Sågbom.
Min Morgon oli tuotantoyhtiö Cityportalin ja Yle Femin yhteistuotanto. Ohjelman tekoa rahoittivat Yleisradion lisäksi Svenska folkskolans vänner, Svenska kulturfonden ja Säästöpankkisäätiöt (Sparbanksstiftelserna).
Everton Kempes dos Santos Gonçalves

Everton Kempes dos Santos Gonçalves (3. elokuuta 1982 Carpina, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Kempes. Hänen seuransa oli Chapecoense. Kempes menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Montrealin maailmannäyttely

Montrealin maailmannäyttely (myös Expo 67) oli Montrealissa Kanadassa 27. huhtikuuta – 29. lokakuuta 1967 järjestetty maailmannäyttely. Näyttelyyn, jonka teemana oli ”Ihminen ja hänen maailmansa”, osallistui 62 valtiota näytteileasettajina ja yli 50 miljoonaa vierailijaa. Näyttely järjestettiin Kanadan satavuotisjuhlavuotena ja siitä muodostui juhlavuoden päätapahtuma. Maailmannäyttelyä on pidetty hyvin onnistuneena tapahtumana.
Näyttelyalue sijaitsi Montrealin keskustan eteläpuolella vanhalla satama-alueella (Cité du Havre) sekä Saint Lawrence -joen Sainte-Hélènen ja Notre-Damen saarilla, joista jälkimmäinen luotiin maailmannäyttelyn lähistöltä ruopatusta ja muualta kuorma-autoilla kuljetetusta täyttömaasta. 
Suomi ei osallistunut näyttelyyn omalla paviljongillaan, vaan oli osallisena yhteispohjoismaisessa paviljongissa, jonka teemana oli ihmisten yhtenäisyys. Suomesta näyttelyyn vietiin muun muassa Paavo Nurmen patsas. Menestystä saavutti muun muassa keraamikko Birger Kaipiainen, joka sai maailmannäyttelystä Grand Prix -palkinnon Orvokkimeri-teoksellaan.
Rocket League

Pelaaminen

Pelissä pelataan autoilla, joissa on rakettimoottorit. Autoilla pystyy hyppimään ja lentämään rakettimoottorien avulla sekä ajamaan seiniä pitkin.
Pelissä on kaksi joukkuetta, kaksi maalia ja yksi pallo, joka on peliareenan keskellä. Tätä on tarkoitus puskea autoilla vastustajajoukkueen maaliin, jolloin oma joukkue saa pisteen. Se joukkue, joka saa eniten pisteitä tietyn aikarajan sisällä, voittaa pelin. Peliareenalla on alustoja joiden päältä ajaessa pelaaja saa rakettiinsa lisää polttoainetta. Pelissä voi myös tuhota vastustajajoukkueen pelaajien autoja ajamalla niitä päin kovassa vauhdissa. Tuhoutuneet autot palaavat peliin lyhyen ajan päästä.

Pelimuodot

Rocket Leaguen pääpelimuodossa yritetään saada palloa maaliin kuten jalkapallossa, mutta pelissä voi pelata myös koripallon tai jääkiekon kaltaisia pelimuotoja.
Rocket Leaguessa on myös pelimuotoja nimeltä Rumble ja Dropshot. Rumble pelimuodossa pelaajat saavat erikoisvoimia jotka voivat auttaa pelaajia tekemään maalin tai puolustamaan vastustajan hyökkäystä.
Dropshotissa yritetään saada maali siten, että pallo yritetään pompauttaa vastustajan puolella, joka tekee reikiä kenttään.

Autot

Pelin autoja on mahdollista muokata haluamansa mukaan ja eri automalleja on monia. Autojen maalipintaa, renkaita, rakettimoottorin erikoitehosteita ja "päällystettä"/hattua voi vaihtaa.
Torger Enckell

Torger Carolus Enckell (22. huhtikuuta 1901 Kurkijoki – 1. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä vuonna 1924. Enckell kuului 1920-luvulta lähtien suomenruotsalaisen modernismin huomattaviin edustajiin. 
Enckell opiskeli vuosina 1919–1921 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Alvar Cawénin johdolla ja teki opintomatkoja Pariisiin ja Roomaan vuosina 1925–1926. André Derainin tiedetään olleen hänelle yksi tärkeä taiteellinen esikuva. Enckellin maalauksille on ominaista välittömyys ja intiimiys sekä varhaisvuosien jälkeen kolorismiin ja ranskalaisen värimaalauksen tyyliin suuntautunut vahva värien käsittely. Enckellin maalausten keskeisen osan muodostavat henkilötutkielmat, muotokuvat ja omakuvat, mutta teosten aiheina on myös maisemia ja asetelmia. Piirustuksilla ja grafiikalla on lisäksi tuotannossa merkittävä osa.
Enckell oli yksi vuonna 1956 syntyneen Prisma-taiteilijaryhmän perustajajäsenistä, ja hän osallistui ryhmän kaikkiin yhteisnäyttelyihin. Ryhmän muita jäseniä olivat Yngve Bäck, Gösta Diehl, Ragnar Ekelund, Unto Pusa, Sigrid Schauman ja Sam Vanni. Enckell toimi vuosina 1958–1963 myös maalauksen opettajana Vapaassa taidekoulussa, viimeiset kolme vuotta koulun rehtorina.
Enckellin vanhemmat olivat professori Karl Enckell (1853–1937) ja Vesta Charlotta Edgren (1871–1947), ja hänen veljiään olivat kirjailijat Olof Enckell (1900–1989) ja Rabbe Enckell (1903–1974). Kuvataiteilija Carolus Enckell (1945–2017) on Enckellin lapsi.
Tasainen suppeneminen

Tasainen suppeneminen on funktiojonon ominaisuus, joka on pisteittäistä suppenemista vahvempi. Sitä voi kuvailla karkeasti niin, että funktion arvot suppenevat samanaikaisesti jokaisessa pisteessä kohti rajafunktiota.
Tasaisesta suppenemisesta seuraa käytännöllisiä tuloksia funktiojonojen integraaleille, derivaatoille ja summille.

Matemaattinen määritelmä

Olkoon  jokin väli,  jono funktioita  ja väli . Jono  suppenee välillä  tasaisesti kohti funktiota , jos
Yhtäpitävä ehto tasaiselle suppenevuudelle on, että jokaista lukua  kohti on luku  siten, että kun , niin
kaikissa pisteissä .
Tasaisen suppenemisen määritelmä voidaan yleistää reaalifunktioilta metrisille avaruuksille määritellyille kuvauksille.

Ominaisuuksia

Jos funktiojono suppenee tasaisesti jollakin välillä, se suppenee tasaisesti sen jokaisella osavälillä. Tasaisesti suppeneva funktiojono suppenee myös pisteittäin kohti samaa rajafunktiota.
Kaikki pisteittäin suppenevat funktiojonot eivät suppene tasaisesti. Tavallinen ja helppo esimerkki tällaisesta jonosta on funktiot 
 
välillä . Tämä jono suppenee pisteittäin kohti funktiota 
 jolloin jos se suppenisi tasaisesti, se suppenisi tasaisesti kohti samaa funktiota. Toisaalta kuitenkin pätee
eli arvo ei suppene nollaan kun . Täten jono ei suppene tasaisesti.
Tasainen suppenevuus on ehto, mikä vaaditaan, että raja-arvon oton ja Riemannin integraalin välinen järjestys voidaan vaihtaa.
Donát Bánki

Donát Bánki (6. kesäkuuta 1859 Bakonybánk, Itävalta (Unkari) – 1. elokuuta 1922 Budapest, Unkari) oli insinööri ja keksijä, jonka ansioihin kuuluu muun muassa kaasuttimen keksiminen yhdessä János Csonkan kanssa.

Elämäkerta

Bánki syntyi pienessä kylässä Komáromin läänissä. Hänen isänsä oli ollut armeijan lääkärinä Unkarin kapinan 1848-1849 aikaan, ja välitti kansallismielisen ajattelutapansa lapsilleen. 
Donát Bánkin ollessa yhdeksänvuotias hänen isänsä sai piirilääkärin paikan Lovászpatonassa. Paikallinen jättimäinen vesimyllyn ratas teki nuoreen Donátiin lähtemättömän vaikutuksen.
Bánki suoritti tutkintonsa Budapestin teknillisessä yliopistossa. Vuonna 1881 Bánki työskenteli Unkarin valtion rautateiden (MÁV) konepajalla, mutta jo 1882 hän sai työpaikan Ganz-yhtymällä. Aluksi Bánki toimi suunnittelijana, mutta siirtyi sittemmin johtotehtäviin. Samalla hän teki paljon tutkimustyötä polttomoottoritekniikan alalla yhdessä teknillisen yliopiston testilaboratorion johtaja János Csonkan kanssa. Ganz-yhtymä otti sarjavalmistukseen Bánkin ja Csonkan yhteistyössä kehittämää Bánki-Csonka -moottorin. Merkittävin heidän keksinnöistään oli 1893 patentoitu kaasutin; tämä ratkaisi ottomoottoreiden ongelmana olleen polttoaineen ja ilman sekoitussuhteen säätämisen moottorin kuormituksen mukaan. Kunnia kaasuttimen keksimisestä on usein annettu aiheetta Wilhelm Maybachille, joka jätti patenttihakemuksensa vastaavanlaisesta ratkaisusta noin puoli vuotta Bánkin ja Csonkan jälkeen.
Vuonna 1894 Bánki patentoi keksimänsä korkeapainemoottorin joka oli varustettu vesiruiskutusjäähdytyksellä.
Bánki siirtyi luennoimaan teknilliseen yliopistoon vuonna 1899. Vuonna 1902 hän sai auton etuvetotekniikkaan liittyvän patentin, 1903 saatu patentti koski höyryturbiinia ja 1917 hän patentoi Bánki-vesiturbiinin, joka mahdollisti pienimuotoisen sähköntuottamisen alhaisin kustannuksin.
Bánki poltteli jatkuvasti piippua tai sikaria. Vapaa-aikanaan hänen mieliharrastuksensa oli maalaaminen.
Bánki työskenteli yliopistolla vuoteen 1922 asti, jolloin hän kuoli.