google/wiki40b huggingface dataset:
Suuri-Pelätty

Maantietoa

Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 8,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,4 metriä mpy.
Suomen käsipalloliitto

Suomen käsipalloliitto (SKPL) on vuonna 1941 perustettu suomalaisen käsipalloilun kattojärjestö. Sen tehtävänä on hallinnoida suomalaista joista erityisesti Suomen käsipallomaajoukkuetta, käsipallon SM-liigaa sekä muuta kansallista kilpailu- ja edustustoimintaa. Suomen käsipalloliiton nykyisenä toiminnajohtajana toimii Päivi Mitrunen.
Pomponius Bassus

Tiberius tai Flavius Pomponius Bassus (200-luku) oli roomalainen senaattori 200-luvulla. Hän oli kotoisin arvostetusta senaattorisuvusta ja oli yksi senaatin vanhimpia ja arvostetuimpia jäseniä 260 ja 270-luvulla. Bassus toimi konsulina vuonna 259 yhdessä Nummius Aemilianus Dexterin kanssa ja samoihin aikoihin hän saattoi olla African provinssin prokonsuli. Myöhemmin hän toimi useissa korkeissa viroissa, muun muassa comes Augustina.
Keisari Claudius Gothicuksen aikana Bassus nimitettiin Italian Correctoriksi (corrector totius Italiae). Claudius nimitti hänet myös senaatin johtoon (princeps senatus). Jossakin vaiheessa hän kuului myös pontifices-pappiskollegioon. Vuonna 271 Bassus oli toisen kerran konsulina yhdessä Aurelianuksen kanssa. Samoihin aikoihin hänet nimitettiin myös Rooman kaupunginprefektiksi (praefectus urbi), missä hän ei kuitenkaan toiminut täyttä kautta. Bassuksen vaimo oli eräs Pomponia Cratidia.
Fabrosaurus

Fossiilit

Paleontologi Leonard Ginsburg nimesi Fabrosauruksen vuonna 1964. Se nimettiin ranskalaisen tiedemiehen Jean Henri Fabren mukaan. Fabrosaurus oli yksi aikaisimmista lintulantioisista dinosauruksista. Sen luita ollaan löydetty Etelä-Afrikasta. Se opittiin toisen samankaltaisen Lesothosauruksen avulla.

Nimi

Se nimettiin sen osittaisen leukaluun avulla, jossa oli kolme hammasta.

Kuvaus

Fabrosaurus oli hyvin kehittynyt kävelemään kahdella jalalla. Fabrosaurus oli kevytrakenteinen dinosaurus ja sillä oli ontot luut, jonka ansiosta se pystyi juoksemaan nopeasti turvaan pedoilta. Fabrosaurukset kasvoivat yleensä yhden metrin pituisiksi.

Ravinto

Fabrosauruksella oli terävät hampaat ja ne olivat melko yksinkertaiset. Niiden leaut liikkuivat vain pystysuunnassa ja tällä tavalla sen oli pilkottava ravintonsa.
Mikrofilamentti

Rakenne

Mikrofilamentit ovat ohuita ja joustavia, kierteisiä säikeitä, jotka muodostuvat aktiinimolekyyleistä . Aktiini on pallomainen, polymerisoituva proteiini. Solun sisällä aktiinin osuus kaikista proteiineista on jopa 5 %. α-aktiinia on lihassoluissa ja β- ja γ-aktiinia on muissa soluissa, ja ne eroavat vain muutaman aminohapon suhteen toisistaan. Monomeeristä aktiinia kutsutaan G-aktiiniksi ja polymerisoitunutta aktiinia F-aktiiniksi.
Mikrofilamenttien halkaisija on noin 7 nm. Ne esiintyvät solussa yleensä kimppuina ja verkostoina, harvoin erillään. Mikrofilamentissa on plus- ja miinus- pää. Mikrofilamentit voivat kasvaa aktiinimonomeerien liittyessä kumpaan tahansa päähän, mutta säikeen kasvu on nopeampaa plus- päästä. Jokainen aktiinimonomeeri on sitoutunut ATP-molekyyliin. Kun aktiini on kiinnittynyt säikeiseen, ATP hydrolysoituu ADP:ksi. Irrallinen mikrofilamentti, joka ei ole liittynyt muihin proteiineihin, on epästabiili ja se voi purkautua molemmista päistään. Mikrofilamenttien muodostuminen ja hajoaminen on tasapainoreaktio, jota säätelee aktiinin määrä säikeen läheisyydessä. Tasapainotilassa säie purkautuu ja rakentuu koko ajan samalla nopeudella.

Tehtävät

Mikrofilamentit on löydetty eukaryoottisoluista, ja ne ovat välttämättömiä solujen liikkumiselle. Mikrofilamentit voivat muodostaa jäykkiä ja suhteellisen pysyviä rakenteita, kuten suoliston limakalvon mikrovilluksia ja sytoplasman supistuvia mikrofilamenttikimppuja. Mikrofilamentit voivat muodostaa myös väliaikaisia rakenteita, kuten solun keulasta ulostyöntyviä ulokkeita (filopodeja ja lamellipodeja), joiden avulla solu liikkuu ja supistusrenkaan, joka jakaa solun sytosolin kahtia eläinsolun jakautuessa.
Useimmissa eukaryoottisoluissa aktiinia on suurin pitoisuus solun kuoressa, joka sijaitsee solukalvon alla. Kuoressa mikrofilamentit muodostavat muiden aktiinia sitovien proteiinien avulla verkon, jonka tehtävänä on tukea solun pintaa. Aktiinin uudelleenjärjestäytyminen solun kuoressa tarjoaa mahdollisuuden myös solun muodonmuutoksille ja liikkumiselle. Monet solut liikkuvat ryömimällä pintaa pitkin. Liikkuminen tapahtuu aktiinin polymerisoituessa solun keulassa ja työntäessä solulimaa eteenpäin. Solu supistuu ja vetää itseään samalla eteenpäin.
Poikkijuovaisen lihaksen lihassyyn supistuksen saa aikaan kaksi proteiinia, aktiini ja myosiini. Ne ovat järjestäytyneet tietyllä tavalla perusyksiköksi, sarkomeeriksi. Lihassupistuksen aikana filamentit itsessään eivät lyhene, vaan liukuvat lomittain toisiaan kohti lyhentäen sarkomeeria. Lihassupistus vaatii Ca2+-pitoisuuden nousun, mikä mahdollistaa aktiinimolekyylin sitoutumiskohdan paljastumisen. Lepovaiheessa aktiinia peittävät säätelijäproteiinit, kuten tropomoduliini ja troponiini, estävät myosiiniväkästen tarttumisen siihen. Supistuksen aikana ATP:tä energianaan käyttävä myosiini voi nyt tarttua aktiiniin ja siirtää sitä eteenpäin kohti sarkomeeriin keskustaa. Kalsium-pitoisuuden vähentyessä säätelijäproteiinit estävät jälleen myosiinin tarttumisen aktiinin ja lihassyy veltostuu ulkoisten voimien vaikutuksesta.
Sune Eriksson

Sune Eriksson (s. 19. maaliskuuta 1939) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän edustaa liberaaleja. Eriksson oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen 1979–1999, tuona aikana hän oli myös maakuntahallituksen maaneuvoksena vuosina 1988–1991 ja maakuntapäivien puhemiehenä 1995–2000. Vuodet 2001–2003 hän toimi maakuntahallituksen sosiaali- ja terveysministerinä.
Dr. Hauschka

Dr. Hauschka on luonnonkosmetiikkasarja. Sarja sisältää sata erilaista tuotetta kasvojen, hiusten ja vartalon hoitoon sekä värikosmetiikkavalikoiman. Tuotesarja on saanut nimensä sen kehittäjän Rudolf Hauschkan mukaan.
Dr. Hauschka -kosmetiikkaa valmistaa saksalainen WALA Heilmittel GmbH. Dr. Rudolf Hauschka perusti WALA-nimisen yrityksen ja aloitti luonnonlääkkeiden tuotannon vuonna 1935 Ludwigsburgissa, Saksassa. Vuonna 1967 aloitettiin varsinaisten kosmetiikkatuotteiden valmistus.
Kaksi kaupunkia (vuoden 1911 elokuva)

Juoni

Lakimies Sydney Caron rakastuu Lucie Manetteen, joka on ranskalaisylimystön uhrin tytär. Kun Caron puolustaa syytettyä Charles Darneyta menestyksekkäästi, Lucie rakastuu ja avioituu Darnayn kanssa. Cartonin rakkaus Lucieta kohtaan jää yksipuoliseksi. Kun vallankumoustuomioistuin tuomitsee Darnayn kuolemaan, Darnayn kohtalo lepää Cartonin käsillä.
Voittamaton soturi

Juoni

Kreetan kuninkaan Minoksen vaimo paljastaa kuollessaan, että hänen vallanhimoisella tyttärellään Faidralla on Kreikassa kaksoissisar Ariadne. Faidra lähettää sotilaansa tappamaan Ariadnen, mutta Theseus ja tämän ystävä Demetrius pelastavat hänet. Miehet lähtevät Kreetalle selvittämään asiaa ja jättävät Ariadnen Theseuksen isän luokse Ateenaan. Faidran sotilaat surmaavat Demetriuksen ja Theseus putoaa paetessaan mereen, jossa hänet pelastaa merenjumalatar Amfitrite. Sillä välin ateenalaiset ovat kärsineet tappion kreetalaisille ja Ariadne on joutunut Faidran vangiksi. Theseus palaa Kreetalle, pelastaa Ariadnen ja tappaa ihmisuhreja vaativan Minotauroksen.

Tuotanto

Voittamaton soturi on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla ja Tor Caldaran maisemissa. Sen ohjaajana toimi aluksi Mario Bonnard, jonka sairastuttua työtä jatkoivat Alberto De Martino ja Giorgio Capitani. Lopulta ohjaajaksi nimettiin Silvio Amadio.
Elokuva on isolla budjetilla tehty näyttävä toimintaseikkailu. Sen suurin ongelma on käsikirjoitus, joka on täynnä aukkoja ja katkoksia. Se jättää myös lähes kokonaan hyödyntämättä Minotauros-myyttiin sisältyvät kauhuelokuvan mahdollisuudet. Nähtyään lopulta kömpelön hirviön katsoja voi olla tyytyväinen, ettei sitä näytetä elokuvassa enempää. Atleettinen Bob Mathias on näyttelijänä kovin jäykkä ja Rosanna Schiaffino näyttää molemmissa rooleissaan yhtä seksikkäältä mutta ilmeettömältä.
Manchester by the Sea

Juoni

Masentunut ja sulkeutunut Lee Chandler toimii avioeronsa jälkeen kiinteistöjen huoltomiehenä Bostonin liepeillä, minimipalkalla ja pienessä kellarihuoneessa asuen. Hän hoitaa työnsä hyvin ajoittaisista äkkipikaisuuskohtauksista huolimatta. Hänelle läheinen veli, teinipojan yksinhuoltaja Joe, kuolee yllättäen veljesten kotikaupungissa, Massachusettsin Manchesterissä. Kuolemansa varalta Joe on järjestellyt Leen 16-vuotiaan Patrickin holhoojaksi kertomatta asiasta Leelle, jolle asia tulee täytenä yllätyksenä. Poika ei halua lähteä tutusta elinpiiristään, ja Lee empii muuttoa takaisin Manchesteriin lähdettyään sieltä traumaattisten kokemusten jälkeen, jotka selviävät tarinan keskivaiheilla. Leen vierailu Manchesterissa pitenee hautajais- ja omaisuusjärjestelyjen takia, ja hän huomaa ettei enää saa murrosikäiseen Patrickiin yhtä hyvää kontaktia kuin ennen. Vähitellen setä ja poika kuitenkin lähentyvät, mutta elokuva päättyy ilman selvää loppuratkaisua.

Arvostelijat

Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Sundancen elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 96 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 8.9/10. Tulos perustuu 256 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 96 pistettä 100:sta, mikä merkitsee  ”yleisiä kehuja”.
Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja kutsui elokuvaa vuoden 2016 parhaaksi amerikkalaiseksi elokuvaksi. Arvostelussaan hän kirjoitti: ”Elokuva on psykologisesti vahva ja sellaisella taidolla koostettu, että elokuvalle voi antaa pitkän takuun. Tästä tulee aikuisemmalle yleisölle menestyselokuva täksi kevääksi, olen siitä varma.”  Hufvudstadsbladetin Hans Sundström antoi elokuvalle neljä tähteä ja kiitti sitä, kuinka elokuvassa ”yhdistellään saumattomasti erilaisia emotionaalisia tasoja, annetaan hiljaisuuden puhua”, ja luonnehti Casey Affleckia ”elokuvan ankkuriksi ja sieluksi”.
Vincent Martella

Vincent Martella (s. 15. lokakuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näyttelee Lapsuuteni luuserina -televisiosarjassa Chris Rockin koulukaveria Gregiä.
Martella on myös Disneyn sarjassa Phineas ja Ferb Phineaksen ääninäyttelijänä. Lisäksi hän on esiintynyt sarjassa The Walking Dead.
Myös Vincentin nuorempi veli Alexander on näyttelijä.
Vaasanpuistikko (Helsinki)

Vaasanpuistikko (ruots. Vasaskvären, epävirallisesti myös Vaasanaukio) on Helsinginkadun, Vaasanpolun ja Pengerpolun rajaama alue Helsingin Sörnäisten metroaseman läntisen uloskäynnin ympärillä, niin kutsutun Sörnäisten kurvin alueella. Vaikka Vaasanpuistikko sijaitsee Alppiharjun kaupunginosassa, mielletään se yleensä kuuluvaksi osaksi Kalliota. Vaasanpuistikko yhdistyy Vaasankatuun.
Vaasanpuistikon ympärillä sijaitsevat muun muassa metroasema, panttihuutokauppa, itsepuolustuskoulu, kuntosali, autokoulu ja S-market. Sen läheisyydessä on useita baareja, pizzerioita ja muita ravitsemusliikkeitä.
Helsingin kaupunginvaltuutettu Kimmo Helistö esitti vuonna 2007 aukion nimeämistä Arto Mellerin aukioksi runoilija Arto Mellerin mukaan, mutta esitys ei saanut vastakaikua.
Vaasanpuistikkoa kutsutaan joskus myös humoristisilla lempinimillä Piritori ja Ikuisen vapun aukio.
Annie Cannon

Annie Jump Cannon (1863–1941) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Wellesley Collegessa. Tulirokko sai hänet kuuroksi. Cannon työskenteli Harvardin observatoriossa. Hän tutki pitkäjaksoisia muuttuvia tähtiä. Niitä hän löysi noin 300. Hän teki laajan luettelon muuttuvista tähdistä ja 225 000 tähden spektrin luokittelun, jota kutsutaan Harvardin luokitteluksi. Cannon oli delawarelaisen senaattorin tytär.
Gazette des Beaux-Arts

Gazette des Beaux-Arts oli ranskalainen taidelehti, jonka perusti 1859 Édouard Houssaye päätoimittajaksi ryhtyneen Charles Blancin kanssa.
Oltuaan yli 140 vuotta maailmanlaajuinen taidehistoriallinen lehti Gazette des Beaux-Arts lakkasi ilmestymästä 2002, vuosi Daniel Wildensteinin kuoleman jälkeen. Hänen sukunsa hankki lehden omistukseensa 1928, ja hän oli ollut sen johdossa vuodesta 1963.
Ajoneuvon hiilidioksidipäästöt

Ajoneuvon hiilidioksidipäästöt tarkoittaa ajoneuvon käyttämän polttoaineen palamisen seurauksena syntyvää hiilidioksidimäärää. Hiilidioksidipäästöjä mitataan grammoina kilometrillä (g/km). Ajoneuvon polttoaineenkulutuksen ja hiilidioksidipäästöjen välillä on suora yhteys.

Päästöjen paino

Hiilidioksidia syntyy palaneen polttoaineen painoa enemmän, sillä polttoaineen hiili yhdistyy palaessa moottorin ottaman ilman happeen. Hiilidioksidimolekyyli (CO₂) sisältää yhden hiiliatomin ja kaksi happiatomia. Hiilen atomipaino on 12,0107 ja hapen 15,9994. Hiilidioksidipäästön painosta yli kaksi kolmasosaa on siis peräisin ympäröivän ilman hapesta.

Päästöjen vähentäminen

EU:n tavoitteena on saada vuoteen 2015 mennessä uusien autojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt alle 130 g/km, ja vuoteen 2020 alle 95 g/km. Suomessa vuoden 2012 alkupuolella noin puolet ensirekisteröidyistä henkilöautoista pääsi alle 140 g/km hiilidioksidipäästöihin, ja 82 % edes alle 160 g/km päästöihin.
Ajoneuvoveron määrä vuoden 2001 jälkeen käyttöönotetuissa autoissa riippuu hiilidioksidipäästöistä.
Vuonna 2006 Suomessa ensirekisteröityjen autojen hiilidioksidipäästö oli keskimäärin 179,3 g/km ja vuonna 2018 117,4 g/km.
ISA

ISA (lyhenne sanoista Industry Standard Architecture) on IBM PC:ssä 1981 esitelty laajennusväylä, joka säilyi käytössä 1990-luvun puoliväliin.
Alkuperäinen väylä oli 8 bittiä leveä rinnakkaisväylä ja kellotaajuudeltaan 4,77 MHz, joka oli synkronissa IBM PC:n 8088-suorittimen kellotaajuuteen. IBM AT esitteli 16-bittisen väylän, joka toimi 6 tai 8 MHz:n taajuudella, jolloin sen käytännön siirtonopeus oli korkeintaan noin 4 MB/s.
ISA-väylä oli aluksi synkronissa suorittimen kelloon, jolloin suorittimien kellotaajuuksien kasvaessa väylän nopeus kasvoi, kunnes jossain vaiheessa ilmeni yhteensopivuusongelmia. Käytännössä kortit toimivat 12–16 MHz taajuuksiin asti. Myöhemmät piirisarjat erottivat ISA-väylän suorittimen kellosta ja se sai signaalinsa eteläsillan kellogeneraattorista. 16-bittisen väylän vakionopeudeksi tuli 8 MHz, jota voi useimmilla emolevyllä nostaa jumppereilla.
8-bittiset ISA-kortit voivat osoittaa 1 MB muistia (jota 8088 tuki) ja käyttivät DMA 1 -linjaa ja jotain kahdeksasta Intel 8259:n  keskeytyslinjasta ja bus masterointia, kortin aloittamia DMA-siirtoja muistiin.
16-bittinen ISA laajensi kortin näkemän muistin 16 MB:iin, mahdollisuuden käyttää neljää eri keskeytyslinjaa ja neljää eri DMA-väylää. ISA-väylän DMA-siirtoja varten on edelleen varattava muisti fyysisen muistin ensimmäisen 16 MB:n alueelta.
ISA tunnettiin erityisen hankalasta konfiguroitavuudestaan. Jokaiselle lisäkortille piti varata oma yksilöllinen IRQ, I/O-osoitteet ja DMA-kanava, niistä vaihtoehdoista joita kukin kortti tuki, siten että ne eivät menneet päällekkäin. Säädöt tehtiin tyypillisesti laajennuskorttien dip-kytkimillä tai jumppereilla.
Microsoft kehitti tämän helpottamiseksi myöhemmin ISA PnP -standardin.
ISA-väylää yritettiin korvata moneen otteeseen. Vuonna 1987 IBM korvasi ISA:n PS/2-koneissaan omalla Micro Channel Architecture -väylällä (MCA) yrityksenä saada PC-arkkitehtuuri ja markkinat haltuunsa lisenssimaksujen avulla. Vastineeksi yhdeksän PC-valmistajaa liittoutui seuraavana vuonna ja esitteli 32-bittisen EISA-väylän. Juuri tämä joukko antoi alkuperäiselle väylälle nimen ISA, "teollisuusstandardin mukainen arkkitehtuuri." IBM oli itse käyttänyt AT-koneissaan väylästä nimeä "I/O Channel."
Kumpikaan standardi ei menestynyt. Myöhemmin ISA-väylän hitauden vuoksi kehitettiin mm. VLB-standardi näytönohjainkortin liittämiseksi 486-koneeseen.
Microsoftin PC 97 -standardi suositteli ISA-laajennuskorttipaikkojen jättämistä kokonaan pois. Myöhemminkin sitä käytettiin kuitenkin sisäisesti, jolloin mm. levykeasema ja sarjaportit näkyivät ISA-väylässä.
Markku Nieminen (raviohjastaja)

Markku Nieminen (s. 1956 Jyväskylä) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Nieminen on pitänyt omaa valmennustallia Ylöjärvellä Teivon raviradalla vuodesta 1985 lähtien. Sinä ennen hän toimi apuvalmentajana Martti Keskisen tallilla.
Vuodesta 1991 Niemisellä on ollut maaseututalli Viialassa Tolvilan kartanossa, josta hän luopui vuonna 2012. Nykyään Niemisellä on valmennuskeskus Urjalassa, jossa on kolme pientä tallia ja kolme työntekijää. Karsinapaikkoja Urjalassa on 23.
Hän on erikoistunut ohjastamaan ja valmentamaan lämminverihevosia.

Saavutukset

Vuonna 1976 alkaneella ohjastajan urallaan Nieminen on ajanut lähes 15 000 starttia, joista hän on voittanut 1 948 (tilanne 15.10.2011). Palkintorahoja Nieminen on ajanut 7,8 miljoonaa euroa. Valtaosa näistä on tullut hänen omilla valmennettavillaan. Nieminen on valittu Suomessa vuoden ravivalmentajaksi neljä kertaa, vuonna 1998 ja vuosina 2002–2004.
Markku Nieminen on urallaan saavuttanut kymmeniä suurkilpailuvoittoja sekä koti- että ulkomailla.

Tunnetuimpia hevosia

Niemisen tunnetuin hevonen on ollut tamma Passionate Kemp, jolla hän kilpaili menestyksekkäästi Suomessa, Ruotsissa ja Italiassa. Passionate Kempin lisäksi hän on valmentanut myös useita muita Kemppi-tallin hevosia. Muista hevosista tunnettuja ovat muun muassa Enoran Charlotta, Will Racing Lady, Mayday Birdland, Don Giovanni, Simb Chaplin, Quite An Avenger sekä useat ruotsalaisen Boko-kasvattamon hevoset, kuten Rae Boko ja Zimba Boko. Lämminverisiin keskittyneen Niemisen menestynein suomenhevonen on ollut Vokkerin Prinssi, jolla hän voitti suomenhevosten Derbyn.
Florian Ludwig

Florian Ludwig on saksalainen kapellimestari ja Hagenin oopperan ylikapellimestari.
Ludwig suoritti vuonna 1996 Münchenin musiikkikorkeakoulussa orkesterinjohdon loppututkinnon erinomaisin arvosanoin ja hänet hyväksyttiin mestariluokalle. Vuosina 1998-2001 Ludwig työskenteli kapellimestarina ja laulajien harjoittajana Mannheimin kansallisteatterissa. Syyskaudesta 2003 lähtien Ludwig on toiminut Bremenin oopperan ylikapellimestarina. Ludwig on myös vieraillut kapellimestarina ulkomailla, muun muassa Argentiinassa.
Suomessa Ludwig on vieraillut vuonna 2006 Nilsiän Opera Cava-festivaalilla johtaen Carl Maria von Weberin Paholaisen palkka-ampuja (Der Freschütz)-oopperan. Vuonna 2007 Ludwig vieraili samaisella festivaalilla johtaen Joonas Kokkosen Viimeiset kiusaukset -oopperan.
Antero Kivelä

Peliura

Kivelä edusti Suomea vuosien 1978 ja 1979 MM-kilpailuissa sekä Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. SM-kultaa hän voitti vuonna 1978 Ässien joukkueessa. Samana vuonna Kivelä palkittiin myös Urpo Ylönen -palkinnolla SM-liigan parhaana maalivahtina. 
Hän pelasi Ässien ykkösmaalivahtina vuosina 1974–1983, jonka jälkeen Kivelä menetti paikkansa Kari Takolle. Hänen lähdettyään Pohjois-Amerikkaan, nousi Kivelä jälleen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Ässien lisäksi hän pelasi kaudella 1984–1985 kuusi ottelua Joensuun Kiekko-Poikien I-divisioonajoukkueessa. Peliuransa jälkeen Kivelä valmensi vuosina 1992–1994 Kalajoen Junkkareita I-divisioonassa. Pelaajapulan vuoksi hän myös pelasi yhden ottelun hyökkääjäna.

Kaukalopallo ja ringette

Valmennettuaan jääkiekon juniorijoukkueita, Kivelä ryhtyi syksyllä 1999 Kaukalopalloliigassa pelanneen Porin Kärppien päävalmentajaksi. Vuonna 2002 hän alkoi valmentamaan Luvian Kiekon joukkuetta Ringeten SM-sarjassa.

Muuta

Kivelä työskentelee Porin kaupungilla työsuojeluvaltuutettuna. Hän on myös Porin kaupunginvaltuuston jäsen Vasemmistoliiton edustajana. Vuonna 1993 ilmestyi Lauri Järvisen kirjoittama Kivelän elämäkerta Antero Kivelä – Ässäjunkkari.
Koukkujärvi (Orivesi, Hanhilahti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vaavunjoen valuma-alueeseen (35.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,2 metriä mpy.
Ring 2

Juoni

Puoli vuotta on kulunut. Rachel Keller ja hänen poikansa Aidan ovat muuttaneet Seattleen karkuun Samaralta. Rachel aloittaa uuden työnsä Daily Astroniassa, paikallisessa uutislehdessä. 
Rachel ei ehdi tuntea oloansa turvalliseksi kauan, kun Samara on jo hänen takanaan valmiina työntöön. Rachel näkee Samaran uhrin, Jaken, kasvoilta ne merkit, jotka näkyvät Samaran tappamisen jälkeen. Ennen kuin Rachel lähtee autosta, jossa Jaken ruumis on, Samara ilmestyy ruumispussista huutaen: "Minä löysin teidät".
Rachel löytää videonauhan ja yrittää polttaa sen, mutta samaan aikaan Rachelin kodin televisioon ilmestyy kuva kaivosta, jonne Samara on hukutettu. (Viimeinen kuva kirotulla videolla) Samara nappaa Aidanin televisioon ja siitä alkavat oudot tapahtumat, joihin kuuluvat muun muassa Samaran ilmestyminen valokuviin ja peurojen hyökkäys.
Rachel käy myös Samaran oikean äidin luona, joka salaperäisesti kehottaa Rachelia tappamaan oman poikansa siinä toivossa, että kirotut henget jättäisivät heidät rauhaan.
Rachel päättää muuttaa jälleen pois ja lähtee evakkoon vähäksi aikaa työkaverinsa luo. Aidan kärsii oudosta kuumeesta ja on kylmissään, joten Rachel vie hänet lämpimään kylpyyn. Aivan kuin Samarakin, Aidan tuntuu pelkäävän kylpyammeen vettä. Rachelin tullessa takaisin hakemasta tavaroita kotoa, kylpyhuone tulvii vettä, ja kaikki vedet "valuvat" ylöspäin. Vähän aikaa Rachel luulee hukuttavansa Samara Morgania, mutta juuri työkaverin tullessa kylpyhuoneeseen poika muuttuu takaisin ennalleen. Työkaveri luulee Rachelia hulluksi ja vie Rachelin ja Aidanin sairaalaan. 
Erinäisten tapahtumien jälkeen Aidan pääsee sairaalasta kotiin, tapatuttaen samalla hoitajansa. Kotona Rachel järkyttyy huomatessaan Samaran tappaneen myös hänen työkaverinsa ja ymmärtäessään Samaran menneen poikansa sisälle ja koettaa laitatuttaa poikaansa nukkumaan. Mutta Aidan, eli Samara sanoo: "Kuolleet eivät koskaan nuku", joten Rachel nukuttaa Aidanin unilääkkeellä. 
Aidanin nukahtamisen jälkeen Rachel koettaa hukuttaa Samaran Aidanin sisällä kylpyammeeseen. Silloin Aidan herää ja sanoo: "Rachel, mitä sinä teet? Se olen minä.". Mutta Rachel hukuttaa ja pian Samaran haamu menee pois Aidanin ruumiista ja Aidan herää. Mutta Samara tulee takaisin ja viekin Rachelin television läpi kaivoon, josta Rachel kiipeää ylös itse Samara perässään. Lopulta nainen onnistuu kipuamaan ylös ja sulkee kaivon kannen.
Alan Nunn May

Alan Nunn May (2. toukokuuta 1911 – 12. tammikuuta 2003) oli englantilainen ydinfyysikko, joka toimi Harwellin, mahdollisesti myös Aldermastonin (ellei tarkoittanut samaa, mahdollisesti nimeä muutettu brittiläis-tyypillisesti) ydintutkimuskeskuksessa Isossa-Britanniassa. Hän tuli tunnetuksi vuotamalla salaista ydintutkimustietoa Neuvostoliittoon. Nunn May oli käynyt Cambridgen yliopiston.
Englannin ensimmäinen ydinvoimala oli nimeltään Calder Hall. Sittemmin rakennettiin Windscale, jonka nimeksi muutettiin Sellafield. Calder Hall käynnistettiin vuonna 1956, ollen kaikkein ensimmäisiä kaupallista laatua koko maailmassa.
Nunn Mayta tunnetumpia Neuvostoliiton vakoojia olivat poliittiset diplomaatit Kim Philby ja Guy Burgess sekä hänen omasta ydintutkimusyksiköstään saksalaissyntyinen kommunisti Klaus Fuchs.
Kellolampi (Iitti)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähi-alueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,3 metriä mpy.