Vapaaehtoinen paluu

Avustettu vapaaehtoinen paluu ja uudelleenkotouttaminen (lyhyesti ”Vapaaehtoinen paluu”, engl. Assisted Voluntary Return and Reintegration, AVRR) - toimintojen kautta avustetaan siirtolaisia palaamaan kotimaihinsa. Vapaaehtoisen paluun tavoitteena on tarjota siirtolaisille mahdollisuus ihmisläheiseen ja ihmisoikeuksia kunnioittavaan paluuseen ja uudelleenkotoutumiseen. Kohderyhmänä ovat siirtolaiset, jotka eivät voi tai halua jäädä maahan ja jotka tarvitsevat tukea paluu- ja matkajärjestelyissä.
Yksi kansainvälisesti suurimmista vapaaehtoisen paluun toimijoista on Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö IOM, jolla on erilaisia vapaaehtoisen paluun hankkeita ympäri maailmaa.
Vapaaehtoisen paluun hankkeiden toimeenpano vaatii monien eri toimijoiden yhteistyötä: mukana ovat siirtolaiset, lähtö- että paluumaiden viranomaiset sekä kansalaisyhteiskunta.
Vapaaehtoisen paluun tulee perustua henkilön omaan, tietoiseen ja harkittuun päätökseen lähtömaahan paluusta ilman painostusta. Tämän edistämiseksi IOM:n hankkeisiin kuuluu myös neuvontaa siirtolaisille kaikissa paluuvaiheissa.

Historia

IOM:n vapaaehtoisen paluun ja paluutuen ohjelmat eri puolilla maailmaa ovat vuodesta 1979 lähtien avustaneet yli 1,2 miljoonaa ihmistä palaamaan vapaaehtoisesti kotimaihinsa. Vuosina 2000-2010 tämä luku on ollut yli 400 000 palannutta, keskimäärin 25-30 000 vuodessa.

Tavoitteet

Vapaaehtoisen paluun ja paluutuen hankkeet ovat Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestö IOM:n keskeisimpiä toimintoja, joilla avustetaan vuosittain tuhansia siirtolaisia turvallisessa kotiinpaluussa. Vapaaehtoisen paluun hankkeiden tarkoituksena on myös edistää kansainvälistä keskustelua ja yhteistyötä maahanmuuttohallinnan alalla niin lähtö- kuin paluumaissa.
Paluutuen myöntäminen palaajille heidän kotimaassaan on olennainen osa kestävää paluuta. Paluumaissa IOM tarjoaa yhteistyökumppaneidensa kanssa palaajille sosio-ekonomista tukea omavaraisuuden ja yhteisön kehittämiseksi. Pysyvien tulosten ehtona on kuitenkin palaajien omien yhteisöjen sekä paluumaiden yleinen sosio-ekonominen kehitys.

Tukimuodot lähtö- ja paluumaissa

Vapaaehtoisen tuetun paluun ja paluutuen toimintoihin voi sisältyä:

Rahoitus

Suurin osa IOM:n vapaaehtoisen paluun hankkeiden rahoituksesta tulee hankerahoituksien kautta.
Vapaaehtoisen tuetun paluun ja paluutuen hankkeita EU-maissa tukee mm. Euroopan komissio. Mukana kansallisten hankkeiden rahoituksessa on myös kansallisia toimijoita, kuten ministeriöitä, virastoja ja muita rahoittajia.

Vapaaehtoinen tuettu paluu ja paluutuki Suomessa

Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö IOM on Suomessa mukana monissa hankkeissa, jotka käsittelevät vapaaehtoista paluuta, kotoutumista, siirtolaisuutta ja kehitystä sekä ihmiskaupan vastaista työtä. IOM:n Helsingin toimisto on järjestänyt vapaaehtoisia paluita vuodesta 1998 lähtien. Kolmivuotinen hanke vuosina 2010-2012 loi käytäntöjä vapaaehtoisen paluun vakiinnuttamiseksi Suomeen.

”Vapaaehtoisen paluun kehittäminen”-hanke 2010-2012

Vuonna 2010 IOM aloitti yhteistyössä Suomen Maahanmuuttoviraston kanssa vapaaehtoisen tuetun paluun ja paluutuen kehittämishankkeen (DAVRiF), joka kesti vuoden 2012 loppuun asti. Tavoitteena oli vakiinnuttaa vapaaehtoista paluuta koskevaa neuvontaa, tiedotusta ja paluuverkostoa Suomessa. Ennen vuotta 2010 mahdollisuus hakeutua vapaaehtoiseen paluuseen Suomessa oli saanut vain vähän huomiota, ja siirtolaisten vapaaehtoista paluuta koskevat käytännöt vaihtelivat suuresti riippuen hakijan tilanteesta, hakemuksen jättämisen ajankohdasta ja hakijan asumispaikkakunnasta. Vapaaehtoisen paluun DAVRiF-hankkeeseen hakeutui vuosien 2010-2012 aikana yli 1000 henkilöä, joista 858 palasi kotimaahansa IOM:n avustamana.