google/wiki40b huggingface dataset:
Mittateoria

Mittateoria on matematiikan ala, joka tutkii sigma-algebroja, mittoja, ulkomittoja, mitallisia funktioita ja integraaleja. Mittateoriaa käytetään erityisen paljon analyysissä ja todennäköisyyslaskennassa.

Historiaa

Mittateoria on alun perin kehittynyt ongelmasta määritellä vaikeille joukoille 'koko', jota voisi intuitiivisesti ajatella esimerkiksi pinta-alana/tilavuutena. Mittateoreettisia ajatuksia esiintyi jo antiikin Kreikassa, kun Arkhimedes halusi määrittää tarkkaa arvoa ympyrän pinta-alalle. Hän itse asiassa kehitti alkeellista integrointia muistuttavan ekshaustiomenetelmän. Kuitenkin itse ala on 1900-luvun keksintö. Mittateorian pioneereihin kuuluu mm. Henri Lebesgue, Georg Cantor, Émile Borel, Constantin Carathéodory ja Alfréd Haar. Henri Lebesgue kehitti mm. vallankumouksellisen Lebesguen mitan ja -integraalin, joiden historiasta on enemmän artikkelissa Henri Lebesgue. Georg Cantor ja Émile Borel määrittelivät myöhemmin mitalliset joukot ja Borel-joukot. Constantin Carathéodory kehitti mittateorian yleistä teoriaa määrittelemällä mm. ulkomitan ja yleisen mitan. Alfred Haar tunnetaan Haarin mitasta, jonka avulla voidaan määritellä eräänlainen intuitiivisesti pinta-alan/tilavuuden kaltainen käsite lokaalikompakteihin topologisiin ryhmiin. 
Osoittautuikin, että mittateorian määritelmät sopivat hyvin vastaamaan monimutkaisten ja patologisten joukkojen geometriaan. Sillä pystyttiin määrittelemään joukoille mm. dimensio, joka kertoo enemmän joukon hienorakenteesta kuin esimerkiksi perinteinen topologinen dimensio. Tästä enemmän artikkelissa Hausdorffin dimensio. Itse asiassa vuonna 1919 A.S. Besicovitš kehitti geometrisen mittateorian vastaamaan joukkojen ja mittojen geometrisiin kysymyksiin.
Mittateoriasta on ollut sovelluksissa paljon hyötyä. Mittateorian synty mullisti mm. todennäköisyyslaskennan. Andrei Kolmogorov kehitti todennäköisyyslaskennalle mittateoreettiset aksioomat ja määritteli todennäköisyyden mittana ja tapahtumat sigma-algebrana. Nykyään todennäköisyyslaskennan mittateoreettista tutkimusta kutsutaan todennäköisyysteoriaksi.
Sinilakkimonarkki

Levinneisyys

Sinilakkimonarkkia tavataan vain Taveunin saarella Fidžissä. Sen lajimäärää ei tunneta, mutta sen vähenevän trendin takia se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Laigueglia

Historia

Ensimmäiset kirjalliset tiedot Laiguegliasta ovat peräisin 1100-luvulta, jolloi se kuului Genovan tasavallan hallinta-alueeseen. Kalastus on ollut alueella tärkeä elinkeino. 1100- ja 1200-luvuilla alueelle muutti paljon katalonialaisia, jotka hankkivat elantonsa keräämällä korallia. Merirosvot ovat usein tehneet kaupunkiin hyökkäyksiä, joista vakavimmat tapahtuivat 1500-luvun puolivälissä.
Manilaid

Maantiede

Manilaid on Pärnumaan toiseksi suurin saari Kihnun jälkeen. Saaren levein kohta on 500 metriä leveä, ja sen korkein kohta on 5,2 metriä merenpinnasta. Saaren mataluuden takia se saattaa myrskyjen aikaan jakautua kolmeksi eri saareksi. Saarella on niittyjä ja ruovikoita, mutta ei juurikaan metsää. Saaren halki menee yksi tie. Saaren keskellä sijaitsee Kokkõkivi, Pärnumaan suurin siirtolohkare. Kivi on 3,4 metriä korkea ja sen tilavuus on 20 kuutiometriä. Saari on ollut vuodesta 1991 luonnonsuojelualuetta. Saarella on tavattu 338 eri kasvilajia, joista 12 on suojeltuja. Lintulajeja alueella pesii 81. Lisäksi saarella tavataan Virossa harvinaista haisukonnaa. Nisäkkäistä saarella asuu muun muassa supikoira, minkki ja jänis, satunnaisesti saarella on käynyt myös hirvi ja villisika.

Historia

Ensimmäinen maininta saaresta kirjallisissa lähteissä on vuodelta 1560. Saari oli Pootsin kartanon heinämaata ja kihnulaiset kalastajat käyttivät sitä pysähdyspaikkana. Vuonna 1933 saarelle muutti 22 perhettä eli 79 henkilöä ahtaaksi käyneeltä Kihnun saarelta. Tähän oli saatu erityinen lupa Viron tasavallalta. Saari jaettiin tulokkaille yhtä suuriksi tiloiksi. Samana vuonna saarelle rakennettiin kahdeksan metrin korkuinen majakka. Vuoden 2005 tammikuussa saari kärsi pahoin myrskyssä ja jäi lähes kokonaan veden alle. Myrskyn vahinkoja on sittemmin korjailtu.

Kulttuuri

Kihnulaisten tulokkaiden myötä Manilaidille siirtyi myös kihnulainen kulttuuri. Perinteinen kulttuuri on säilynyt etenkin naisten keskuudessa. Näkyvin kulttuurin ilmentymä ovat naisten edelleen yleisesti pitämät kansallispuvut. Kulttuurin säilymistä uhkaavat muun muassa muutto saarelta pois ja turismi.
S/v Estelle

Make Fair Trade Greener

Purjehduskausien 2007 ja 2008 aikana Estelle kiersi Itämeren ja Britteinsaarten rannikkokaupunkeja kampanjoimassa Make Fair Trade Greener -hankkeen merkeissä. Käyntisatamia olivat muun muassa Rostock, Gdansk sekä Tall Ships' Races -kiertueen satamat Itämerellä.
Make Fair Trade Greener -hanke oli Uusi Tuuli ry:n yhdessä italialaisten Pangean ja LiberoMondon, kreikkalaisen Gaian ja maltalaisen KKG:n kanssa toteutettu tiedotusprojekti. Hanke oli pääosin EU:n rahoittama, ja se keskitti tiedottamaan reilusta kaupasta ja ympäristöasioista sekä herättämään keskustelua reilun kaupan ympäristövaikutuksista ja tasa-arvoisemmista Etelän ja Pohjoisen välisistä suhteista.
Osana hanketta kehitettiin yhdessä hankekumppanien kanssa materiaalia, jota käytetään peruskouluissa oppituntien pitämiseen reilusta kaupasta ja ympäristöasioista. Sekä opettajia että Uuden tuulen ja muiden järjestöjen vapaaehtoisia koulutetaan hyödyntämään materiaaleja. Lisäksi hankkeen osana tehtiin tutkimus kansainvälisen tavarakuljetuksen ympäristövaikutuksista.

Education for global sustainability, responsible consumption and fair trade

Vuosina 2008-2010 Uusi Tuuli ry toteutti kolmivuotista hanketta Education for global sustainability, responsible consumption and fair trade, joka jatkoi Make Fair Trade Greener -hankkeen teemojen käsittelyä ja keskittyi uutena aihekokonaisuutena muun muassa tuulivoiman käyttöön kuljetuksissa ja energian tuotannossa. Hanke oli EU-rahoitteinen, ja se toteutettiin yhteistyössä virolaisten, puolalaisten ja unkarilaisten yhteistyökumppaneiden kanssa.
Hankkeen aikana S/V Estelle teki kaksi kampanjakiertuetta Itämeren ja Pohjanmeren rannikkokaupungeissa. Vuonna 2008 kiertuesatamia olivat Helsinki, Tallinna, Hampuri, Bergen, Den Helder, Rotterdam, Malmö ja Gdansk. Estelle osallistui myös Tall Ships' Races -kiertueen jälkimmäiseen kilpailuosuuteen Norjan Bergenistä Hollannin Den helderiin.

Laivan myynti ja myöhemmät vaiheet

Uusi Tuuli ry. päätti vuoden 2010 kevätkokouksessaan luopua laivanvarustustoiminnastaan ja keskittyä toiminnassaan muihin osa-alueisiin, kuten fillarikirppiksen toimintaan ja hanketoimintaan.
Laivanvarustustoiminnasta luopumisen taustalla oli tarve keskittää yhdistyksen voimavaroja ja toisaalta halu löytää Estellelle uusia toimintamahdollisuuksia. Keväällä 2012 ilmoitettiin, että alus on myyty Ship to Gaza Swedenille, Ruotsissa toimivalle aktivistijärjestölle ja että sen avulla aiotaan murtaa Gazan saartoa.
Lokakuussa 2012 Estelle lähti avustuslastissa Gazaa kohti, ja sen mukana matkusti useita länsimaisia kansanedustajia. Aluksen kapteenina purjehduksella toimi suomalainen Mika Jämiä. Miehistössä oli mukana myös toinen Suomen kansalainen, puosu Wellu Koivisto. Israelin laivasto valtasi aluksen kansainvälisellä merialueella ja pakotti sen Ashdodin satamaan. Estelle on siitä alkaen ollut takavarikoituna Israelissa. Israelilainen tuomioistuin julisti takavarikon päättyneeksi syksyllä 2014, mutta alus on edelleen Israelissa.
Kovaa peliä

Juoni

Elokuvassa Cruise esittää nuorta lukiolaispoikaa Stefen "Stef" Djordjevicia. Stefen asuu Ampipen kaupungissa USA:ssa. Kaupungin elinkeinoelämä rakentuu suuren metallitehtaan ympärille. Stefen kuitenkin haluaa välttää keskiverron kaupunkilaisen kohtalon eli hän ei halua jäädä loppuelämäkseen työskentelemään metallitehtaaseen, jossa hänen isänsä ja veljensä työskentelevät. Hänen lippunsa poispääsyyn Ampipesta on amerikkalainen jalkapallo. Hänen tarkoituksenaan on päästä jalkapallostipendin avulla opiskelemaan arkkitehtuuria johonkin USA:een yliopistoon. Stefenin päämäärä on yhteinen hänen parhaan kaverinsa, Chris Pennin esittämän Brianin kanssa. Stefenin elämää myös värittää rakkaussuhde Lea Thompsonin esittämään kauniiseen Lisaan, jonka intohimona on musiikki ja kuorossa soittaminen.
Stefen ja Brian pelaavat kumpikin koulun jalkapallojoukkueessa, jota valmentaa Craig T. Nelsonin esittämä konekirjoitusopettaja Nickerson, joka myös haaveilee ammattilaisjalkapalloilusta valmentamisen saralla. Nickerson siis päättää ketkä pelaajat pääsevät näyttämään taitojaan joukkueessa kykyjenetsijöille ja tätä kautta saamaan jalkapallostipendin johonkin hienoon yliopistoon. Elokuvan käännekohta tuleekin yhdellä epäonnistuneella pelimatkalla. Ampipen joukkue häviää niukasti periviholliselleen Walnut Heightsille. Pelin jälkeen pukuhuoneessa Nickerson rupeaa syyttämään pelaajia ja Stefenin mielestä hän on epäoikeudenmukainen. Nickersonille ja Stefenille tulee suuri riita ja Nickerson erottaa Stefenin joukkueesta. Stefen palaa Ampipeen epämääräisen jengin kyydissä. Jengi meneekin sotkemaan Nickerosonin taloa ja pihapiiriä häviöstä katkerina. Stefen yrittää estellä heitä huonolla menestyksellä. Porukan lähtiessä pakoon Nickerson kerkiää näkemään, että Stefen oli jengissä mukana. Nyt Stefenillä ei ole pienintäkään mahdollisuutta päästä takaisin joukkueeseen.
Brian on saamassa lapsen tyttöystävänsä kanssa ja menossa naimisiin. Häntä ei enää kiinnosta lähteä pois Ampipesta. Näyttää siltä, että Stefen joutuukin jäämään metallitehtaaseen loppuelämäkseen. Lopulta Stefen kuitenkin saa sovittua erimielisyytensä Nickersonin kanssa ja tämä tarjoaa Stefenille jalkapallostipendiä samaan yliopistoon, jonka päätoimiseksi jalkapallovalmentajaksi hänet on valittu.

Muuta

Elokuvan ohjaaja Michael Chapman laittoi Cruisen ja Thompsonin opiskelijoiksi eri lukioihin, koska halusi heidän muistavan millaista elämä lukiossa on. Heidän lukiokomennuksensa päättyivät kuitenkin lyhyeen. Jo Cruisen toisena päivänä joku tunnisti hänet elokuvasta Henkeen ja vereen. Thompson oli lopulta neljää päivää lukiossa. Tuona aikana moni poika kysyi häntä treffeille ja hän jäi myös kiinni tupakanpoltosta.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi kutsui Kovaa peliä elämänmakuiseksi kasvutarinaksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ribbe

Ribbe (myös norj. svineribbe) on perinteinen norjalainen jouluruoka. Ribbe valmistetaan sian kyljestä, jossa on kamara mukana.

Historia

Ruokalaji tunnetaan 1800-luvulta ensimmäisistä norjalaisista keittokirjoista. Tuolloin talonpoikaisperinteet suolatun ja kuivatun lihan käyttöön olivat muuttumassa ja raudan käyttö paistinuuneissa mahdollisti paremmin lihan uunikypsennyksen. Ruokalaji tunnetaan jo vuodelta 1831 peräisin olevassa, ensimmäisessä norjalaisessa Maren Elisabeth Bangin kokoamassa keittokirjassa nimellä Ribbensteg.
Ribbe oli vierasvara- ja juhlaruokaa. Siitä tuli ajan myötä suosittu jouluruoka joko jouluaaton tai joulupäivien pöytään.

Valmistus

Sika teurastettiin yleensä myöhäissyksyllä, jolloin kylmä ilma mahdollisti lihan säilymisen jouluun saakka ilman suolaustakin. Kylkiliha saatettiin myös upottaa suolanesteeseen ja liottaa ennen ruoanlaittoa.
Kylkiluut katkaistiin, ja lihaan hierottiin suolaa ja pippuria. Kylki paistetaan joko paistinuunissa tai paremman puutteessa pannulla. Paistotavat vaihtelivat esimerkiksi lisänesteen käyttämisen suhteen. Joskus liha saatettiin keittää ennen paistoa mureaksi.
Ruokalajia on tarjoiltu makkaran, medisterkakkujen ja perunan kera. Ribben oheen kuuluu usein kotona pantu olut tai viinaryyppy.
Teräväinen (Padasjoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,5 metriä mpy.
HMS Cleopatra (33)

Palvelus

HMS Cleopatra siirrettiin alkuvuodesta 1942 Gibraltarille ja se purjehti 9. helmikuuta edelleen Maltalle, missä alus välittömästi vaurioitui lentopommin osumasta. Korjausten yhteydessä alukselta poistettiin puolentuuman konekiväärit, jotka korvattiin viidellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Korjausten jälkeen alus siirtyi maaliskuun alussa Välimeren laivastoon Aleksandriaan, missä se liitettiin 15. risteilijäviirikköön, jonka mukana se osallistui toiseen Ison-Syrtin taisteluun.
HMS Cleopatra suojasi kesäkuussa saattueita operaatioissa Harpoon/Vigorous ja elokuussa tulitti Rhodoksen maakohteita osana operaatio Pedestalia. Alus liitettiin tammikuussa 1943 Force K:hon ja sijoitettiin Maltalle ja edelleen Force Q:hon Bôneen (nyk. Annaba). Kummassakin yksikössä aluksen tehtävänä oli estää akselivaltojen saattueiden kulku Pohjois-Afrikan ja Italian välillä.
HMS Cleopatra liitettiin 12. risteilijäviirikköön, jonka mukana se osallistui kesäkuussa Sisilian maihinnousuun, jonka jatkona alus tuki maihinnousseiden maavoimien taistelua. Maihinnousun vuoksi aluksen ilmatorjuntaa oli vahvistettu kuudennella 20 millimetrin tykillä. Alukseen osui 16. heinäkuuta italialaisen sukellusveneen Dandolon laukaisema torpedo, joka aiheutti suurta tuhoa. Alukselle tehtiin tilapäiskorjaukset Maltalla, ja se purjehti lokakuussa Yhdysvaltoihin Philadelphiaan varsinaisia korjauksia varten.
Telakalla tehtyjen korjausten aikana alukselta poistettiin Q-torni ja neljä 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle asennettiin neliputkinen kahdennaulan ilmatojuntatykki Q-tornin paikalle, ja sille asennettiin lisäksi viisi kaksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. HMS Cleopatra palasi telakalta marraskuussa 1944, ja se siirrettiin 1945 Itä-Intian osastoon, jossa alus oli syyskuussa ensimmäinen takaisin vallattuun Singaporeen purjehtinut sotalaiva.
Sodan päätyttyä HMS Cleopatra palveli 5. risteilijäviirikössä Itä-Intian osastossa, kunnes palasi 7. helmikuuta 1946 Portsmouthiin huoltoon. Aluksen palattua palvelukseen se liitettiin Kotilaivaston 2. risteilijäviirikköön, kunnes se siirrettiin 1951 Välimerelle. Alus palasi 12. helmikuuta 1953 Chathamiin palveluksesta poistettavaksi. HMS Cleopatra saapui 15. joulukuuta 1958 Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
Kyniska

Kyniska Spartalainen (m.kreik. Κυνίσκα, s. n. 440 eaa.) oli antiikin kreikkalainen spartalainen prinsessa. Hän on historian ensimmäinen nainen, joka on merkitty Olympian kisojen voittajaksi.
Kyniska oli kuningas Arkhidamos II:n tytär ja tätä seuranneiden kuninkaiden Agis II:n ja Agesilaoksen sisar. Hänen äitinsä nimi oli Eupoleia ja sisarensa Proauga. Naisten nimet viittaavat mahdollisesti hevosharrastukseen. Kyniskan itsensä nimi tarkoittaa ”Pientä koiraa”, mikä saattaa puolestaan viitata metsästysharrastukseen. Hänen isoisänsä Zeuksidamoksen lempinimi oli Kyniskos.
Olympian kisojen voittajien luettelossa Kyniskan nimiin on kirjattu nelivaljakkoajojen voitto olympiadien 96. ja 97. eli vuosien 396 ja 392 eaa. kisoissa. Laji oli kisojen arvostetuin. Itse kisoihin saivat ottaa osaa urheilijoina vain miehet, mutta Kyniskan voitto oli mahdollinen, koska hevosvaljakkoajojen voittajaksi nimettiin ohjastajan sijasta valjakon omistaja, kyseisissä tapauksissa Kyniska. Kyniskalla on ollut mahdollisuus varustaa kallis valjakko kisoihin isältään perimänsä omaisuuden turvin sekä siksi, että spartalaiset naiset olivat monin tavoin muita kreikkalaisia itsenäisempiä. Pausaniaan mukaan Kyniskalla oli suuri halu voittaa kisat. Sekä antiikin lähteet että nykytutkijat ovat kuitenkin erimielisiä siitä, missä määrin hän oli todella itsenäinen toimija ja missä määrin toimi voittojen aikaan kuninkaana toimineen veljensä Agesilaoksen päämäärien ajamiseksi.
Kyniskan voittojen kunniaksi Olympiaan pystytettiin kaksi patsasta, joista toinen esitti itse Kyniskaa ja toinen hänen valjakkoaan ohjastajineen. Patsaat veisti Apelleas Megaralainen. Toisen patsaan jalustassa ollut piirtokirjoitus tunnetaan sekä arkeologisena löytönä että Kreikkalaisesta antologiasta. Siinä hän kertoo olevansa kuninkaiden tytär ja sisar ja ainoa nainen kreikkalaisista, joka sai kantaa kisojen voittajan seppelettä. Pausaniaan mukaan Spartassa oli Kyniskalle omistettu heroon. Se sijaitsi Platanistassa lähellä paikkaa, jossa spartalaiset nuoret urheilivat. Spartassa Kyniskan valjakko on saattanut osallistua paikallisen Hyakinthia-juhlan kilpailuihin. Muutoin Kyniskasta tiedetään vain vähän.
Myöhemmin Olympian kisojen voittajiksi merkittiin myös muita naisia, mutta kukaan heistä ei saavuttanut Kyniskan mainetta.
Polvilumpio

Polvilumpio (lat. patella) on kolmionmuotoinen luu, joka sijaitsee nelipäisen reisilihaksen jänteessä. Se liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven koukistuessa ja ojentuessa. Polvilumpio yhdistää nelipäisen reisilihaksen jänteet yhdellä alapuolisella jänteellä sääriluuhun. Kyseisiä jänteitä tarvitaan jalan ojentamiseen.
Ugala

Ugala tai Viljandin draamanteatteri Ugala (vir. Viljandi Draamateater Ugala) on vuonna 1920 perustettu teatteri Viljandin kaupungissa Virossa. Sen nykyinen rakennus on vuodelta 1981.
The Hunting of the President

The Hunting of the President on vuonna 2004 kuvattu dokumenttielokuva, joka kertoo Bill Clintonin ja Hillary Clintonin elämästä. Elokuvan pääosia esittävät Clintonien lisäksi muun muassa Paul Begala, Sidney Blumenthal, David Brock, Jerry Falwell ja Paula Jones. Morgan Freeman toimii elokuvan kertojana. Elokuvan ovat ohjanneet Nickolas Perry ja Harry Thomason. Elokuva perustuu kirjaan The Hunting of the President: The Ten Year Campaign to Destroy Bill and Hillary Clinton, jonka kirjoittivat Joe Conason ja Gene Lyons. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundancen elokuvajuhlilla.
Gianni Solaro

Gianni Solaro (oikealta sukunimeltään Lorenzon, 11. elokuuta 1926 Rooma) on italialainen näyttelijä.
Solaro on esittänyt erilaisia sivurooleja lukuisissa viihde- ja taide-elokuvissa, mutta ei ole koskaan saanut varsinaisia pääosia. Hänen veljensä on näyttelijä Livio Lorenzon.
Kärkölän kirkko (Pusula)

Kärkölän kirkko on vuonna 1842 valmistunut puukirkko Pusulan Kärkölässä Lohjalla. Se on rakennettu kyläkirkoksi aikana, jolloin kylästä kulki pääkirkolle Pusulaan vain kinttupolku. Kirkon alttaritauluna on taiteilija Eeli Jaatisen maalaama Terijoen kirkon alttaritauluksi alkujaan maalattu Kristus asettaa myrskyn.
Eeli Jaatinen kuului Vallilan rykmenttiin (JR47), joka jatkosodan aikana oli sijoitettuna Terijoelle. Jaatinen maalasi taulun Terijoen kirkon sakastissa ja se ehti olla paikoillaan yhdessä jumalanpalveluksessa. Terijoki sijaitsi lähellä rintamaa ja taulua maalatessaan taiteilija joutui ajoittain pakenemaan kranaatteja kirkon kellariin. Sodan jälkeen maalaus päätyi takaisin Jaatiselle. Kärkölän asukkaat ja entiset kyläläiset järjestivät keräyksen, jonka tuotolla (33000mk) he ostivat taulun Jaatiselta. Keräyksen alkuunpanijana oli kylässä 1920-1930-luvuilla toiminut opettaja. Maalaus sijoitettiin kirkkoon vuonna 1948, kun sodan vuoksi pitämättä jäänyt 100-vuotisjuhla järjestettiin.
Kyläkirkkoa käytetään varsinaisiin jumalanpalveluksiin vain suurimpina kirkkopyhinä ja kesällä. Se on myös suosittu kaste- ja vihkikirkko ja siellä järjestetään kesäisin konsertteja.
Jelsk

Liikenneyhteydet

Liikenneyhteyksistä tärkeimpiä ovat pohjoisessa sijaitsevasta naapurikaupunki Mazyristä (noin 35 km) saapuva ja Ukrainan rajalle (noin 25 km) vievä P31 kantatie sekä samansuuntainen rautatie. Toinen kantatie (P126) luo yhteyden idässä sijaitsevaan Narouljaan ja kolmas (P148 + P36) läntiseen naapurikaupunkiin  Leltšytsyyn.

Tšernobylin vaikutuksia

Vuoden 1986 ydinonnettomuuden seurauksena Tšernobylin luoteispuolella sijaitsevan Jelskin piirin alueelle levisi radioaktiivista saastetta ja alue saastui pääosin lievästi. Pahimmin saastuneilta alueilta kuitenkin yhdeksän kylää, joissa asui 2123 ihmistä, asutettiin uudestaan toisaalle.
Topi Taavitsainen

Seuraura

Taavitsainen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Taavitsainen oli TPS:n paras pistemies ja maalintekijä sekä kaudella 2007–2008 B-nuorissa tehoilla 11+17=28. Kaudella 2010–2011 hän oli TPS:n A-nuorten kapteeni ja toiseksi paras pistemies tehoilla 9+26=35. Taavitsainen sai kauden aikana kokemusta miesten peleistä TPS:n edustusjoukkueessa myös kahdeksan ottelun verran European Trophy -turnauksessa ja Mestiksessä alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta kahden ottelun verran.
Kaudella 2011–2012 Taavitsainen teki SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunssa 27. joulukuuta 2011 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Taavitsainen sai ottelussa jääaikaa 8.30 minuuttia. Taavitsainen pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua ja vietti kautensa lähinnä A-nuorissa.
Kaudeksi 2012–2013 Taavitsainen siirtyi II-divisioonajoukkue Kaarinan Kiekko-Poikiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 42+36=78, joilla Taavitsainen sijoittui koko sarjan pistepörssissä kolmanneksi. Kauden 2013–2014 päätteeksi hän oli nostamassa KaKiPoa seuraavaksi kaudeksi Suomi-sarjaan. Taavitsainen jatkoi kaudella 2014–2015 kuitenkin uraansa Mestis-joukkue TuTossa. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 22+11=33. Taavitsainen jakoi Mestiksen maalipörssin neljännen sijan Jukureiden Jaakko Turtiaisen ja Tomi Wileniuksen kanssa.
Taavitsainen palasi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella TPS:ään. Hän teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigan avausottelussa 24. elokuuta 2016 norjalaista Lørenskog IK:ta vastaan. Ensimmäisen SM-liigamaalinsa Taavitsainen teki 6. lokakuuta 2016 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kaikkiaan Taavitsaisen ensimmäinen SM-liigakausi toi 54 runkosarjaottelussa tehot 5+5=10, kuudessa playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä ja neljässä CHL-ottelussa kaksi maalia. Kesken kauden 2017–2018, helmikuussa 2018 TPS lainasi hänet loppukaudeksi KooKoohon.
Kaudeksi 2018–2019 Taavitsainen palasi vuoden mittaisella sopimuksella TuToon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.

Maajoukkueura

Taavitsainen on pelannut 11 nuorten maaottelua.
Corbin Bleu

Ura

Corbin Bleu aloitti uransa mallina Targetin, Toys R Us:in ja Tommy Hilfigerin asiakkaana. Jo kaksivuotiaana Corbin esiintyi Life Cerealin, Bountyn, Hasbron ja Nabiscon mainoksissa. Nelivuotiaana hän aloitti mallinuransa Ford Modeling Agency'ssa, New Yorkissa. Hieman myöhemmin hän kiinnostui tanssimisesta, joten hänen vanhempansa ilmoittivat hänet jazz- ja balettitunneille. Corbin oli ensimmäisiä Debbie Allen Dance Academy'n oppilaita. Kuusivuotiaana hän pääsi ensimmäiseen isoon työhönsä, Broadway-näytelmään "Tiny Tim Is Dead", jossa hän näytteli hylättyä, orpoa mykkäpoikaa.
Huomattuaan miten intohimoisesti Corbin seurasi isänsä jalanjälkiä, Reiversien perhe muutti Los Angelesiin vuonna 1996. Pian hän sai roolin televisiosarjasta High Incident ja hetkeä myöhemmin hän vieraili suositussa televisiosarjassa Teho-osastossa.
Corbin esiintyi myös pienissä rooleissa elokuvissa kuten Soldier, Family Tree, Mystery Men ja Galaxy Quest, ennen kuin hän sai isomman roolin vuonna 2004 elokuvasta Operaatio: Luvaton. Elokuvan menestyksen jälkeen Bleu valittiin Lento 29 –sarjaan, joka kertoo teineistä jotka joutuvat pulaan saarelle. Corbinilla oli myös pieni rooli Ned's Declassified School Survival Guide –sarjassa Nickelodeonilla.
Vuonna 2006 hänellä oli sivurooli menestyselokuvassa High School Musical, joka voitti myös Emmy-palkinnon. Bleu esiintyi myös aiemmin kahdessa Hannah Montana jaksossa. High School Musicalin suuren suosion seurauksena Disney päätti tehdä toisen Disney Channel -elokuvan, johon Corbin sopi täydellisesti; Jump in!.
Laulanaja Corbin Bleu on julkaissut yhden albumin Yhdysvalloissa, Another Side vuonna 2007, sekä kaksi singleä, Push It to the Limit ja Deal With It. Corbinilla ei ole ikinä ollut vakituista tyttöystävää.
Näyttelemisen hän aloitti 24-vuotiaana saippuaoopperassa "One Life to Live" 2013.