Dubrovnik (1931)

Valmistus

Alus tilattiin 4. elokuuta 1929 Yarrowilta. Aluksen suunnittelu noudatti brittiläistä suunnittelua lukuun ottamatta raskaampaa aseistusta. Pääaseiksi määritettiin neljä Skodan 14 senttimetrin tykkiä, joissa oli silmiinpistävän pitkät 56 pituuskaliiperin putket. Tykeissä käytettiin kartussilaukauksia ja niiden kranaatit painoivat 88 paunaa. Ne oli asennettu takaa avoimiin torneihin. Ammushissit olivat sähkökäyttöisiä. Apuaseina oli kuusi Skodan 40 millimetrin ilmatorjuntatykit, joista kaksi kaksiputkista asennettiin savuhormien väliin ja kaksi yksiputkista pääkannelle taaemman taistelunjohtotilan viereen. Torpedoaseistuksena oli kaksi kolmiputkista Brotherhoodin torpedoputkea, jotka asennettiin keskilaivaan. Sukellusveneiden torjuntaan aluksella oli kaksi syvyyspomminheitintä ja kaksi telinettä, joissa oli yhteensä kymmenen syvyyspommia. Alkuperäisissä piirustuksissa oli myös lentokoneelle varattu tila kuten Alankomaiden kuninkaallisen laivaston aluksilla, mutta sitä ei toteutettu. Lentokone korvattiin torpedoputkien väliin asennetulla kaksiputkisella Skodan 8,35 cm L/35 tykillä, jolle aluksella oli 600 laukausta. Pääaseiden tulenjohtojärjestelmä oli Alankomaista ja viestikalusto Belgiasta. Järjestelmien hankinta monesta lähteestä aiheutti myöhemmin käytössä ongelmia.
Voimanlähteenä aluksella oli Yarrowin toimittamat 200 psin höyrykattilat esilämmittimellä, jotka tuottivat 42 000 hevosvoimaa. Aluksella päästiin 4. toukokuuta 1932 Arranin maililla kuuden tunnin täydellä teholla ajetussa koeajossa 37,2 solmua.
Dubrovnikin köli laskettiin 10. kesäkuuta 1930 ja alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1931. Alus liitettiin laivastoon toukokuussa 1932.

Palvelus

Ennen toista maailmansotaa aluksen 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin ruotsalaisilla Boforsin toimittamilla 37 millimetrin tykeillä. Italia valtasi aluksen 17. huhtikuuta 1941 Kotorissa.

Premuda

Regia Marina siirsi aluksen muutostöitä varten telakalle, jossa sen kansirakenteista poistettiin takaosassa olleet tilat. Ne korvattiin 20 millimetrin tykkien alustalla. Lisäksi 8,35 senttimetrin tykki poistettiin ja se korvattiin aluksi 4,7 tuuman 15 pituuskaliiperin valaisutykillä, mikä vaihdettiin myöhemmin kaksiputkisella 37 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Komentosillalle asennettiin uusi tulenjohtotorni ja etsintävalonheittimet korvattiin 20 millimetrin tykeillä.
Se liitettiin helmikuussa 1942 Regia Marinaan nimellä Premuda. Alus suojasi palvelukseen oton jälkeen Italiasta Pohjois-Afrikkaan matkanneita saattueita. Se osallistui kesäkuussa 7. viirikön mukana Harpoon/Vigorous-saattueiden estämiseen. Aluksen saattuetehtävät jatkuivat Tunisian kukistumiseen saakka. Alus siirrettiin muutostöitä varten telakalle Genovaan, mistä Saksa valtasi aluksen 8. syyskuuta 1943 Italian antauduttua liittoutuneille.

TA32

Vallattu alus piti aluksi muuttaa yöhävittäjien suuntima-alukseksi. Aluksen tykkiaseistus korvattiin 4,1 tuuman yksiputkisilla tykeillä ja sille asennettiin takakannelle Freya-valvontatutka. Lisäksi torpedoputket poistettiin ja yläkannelle asennettiin kaksi 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Tilanteen muuttuessa ilmavoimat eivät enää tarvinneetkaan alusta ja 18. kesäkuuta 1944 annettiin määräys muuttaa alus torpedoveneeksi 10. torpedovenelaivueeseen korvaamaan tuhoutunut alus.
Alus liitettiin Kriegsmarineen 18. elokuuta 1944 10. torpedovenelaivueeseen nimellä TA32. Se tulitti elokuun lopulla liittoutuneiden asemia Secchiossa ja lokakuussa alus oli Genovan lahdella. Maaliskuussa 1945 alus laski miinoja TA24:n ja TA29:n kanssa. TA32:n kanssa olleet alukset tuhoutuivat matkan aikana. Sen miehistö upotti aluksensa 24. huhtikuuta 1945 Genovan satamaan, kun saksalaiset evakuoivat kaupungin.