Atlasterrieri

Ulkonäkö

Atlasterrierin pää on korvien välistä litteä ja siinä on erottuva, joskaan ei jyrkkä otsapenger. Silmät ovat mantelinmuotoiset, väriltään joko tumman- tai pähkinänruskeat, keltaiset, meripihkanväriset, koboltinsiniset, vihreät tai jopa läpikuultavat. Korvat ovat taittuneet ja v:n muotoiset. Niska on kohtuullisen pitkä ja rintakehä laaja. Alkuperämaassa häntä saatetaan typistää, mutta sen voi jättää myös pitkäksi. Luonnonmukainen häntä riippuu levossa alhaalla ja kaartuu selän ylle koiran ollessa valpas tai keskittynyt. Typistetyn hännän tulee olla pystyssä kannettu.
Rodusta on kaksi karvamuunnosta, sileä ja karkea. Kaikki värit sallitaan valkoista lukuun ottamatta, minkä lisäksi kaksivärisillä yksilöillä valkoisen osuuden tulee rajoittua kasvokuvioon, kaulan alueelle, rintakehään ja varpaisiin. Yleisimpiin vaihtoehtoihin lukeutuvat punainen ja merle. Koko jaetaan kolmeen eri luokkaan, jotka määritellään korkeuden mukaan: pieni on 33-38 cm, kääpiö 28-33 cm ja toy 23-28 cm. Painorajat menevät osittain ristiin: pieni painaa 6-8 kg, kääpiö 4,6-6,9 kg ja toy 2,7-5,4 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, omapäinen, energinen ja nopea oppimaan uusia asioita. Oppimiskyvystään huolimatta sitä ei ole aina helppo kouluttaa, koska jääräpäisyyttään se myös koettelee omistajansa auktoriteettia. Se tulee monia muita terriereitä paremmin toimeen muiden koirien kanssa, mutta sillä on kuitenkin usein suuri ego. Sillä on voimakas saalisvietti ja se vaatii paljon liikuntaa. Aktiviteetteja vaille jätetty yksilö saattaa herkästi haukkua, kaivella ja pureskella kiellettyjä esineitä. Atlasterrieriä käytetään sekä seurakoirana että luolametsästykseen.

Alkuperä

Long islandilainen Jack Russell -terrieri-kasvattaja Lauren Wolfe pani 1980-luvun lopulla merkille rodulleen tyypillisen kaksivärisyyden aiheuttamat terveysongelmat. Hän päätti tämän vuoksi alkaa jalostaa omaa, yksiväristä linjaa, jonka kantakoiriksi hän valitsi vuonna 1990 kaksi punaista koiraa. Aluksi hän luuli näitä puhdasrotuisiksi, mutta ne osoittautuivatkin sittemmin olleen Jack Russell -terrierin ja borderterrierin risteytyksiä. Kenties juuri koirien sekarotuisen taustan johdosta, Lauren päätti luoda kokonaan uuden rodun pelkän värilinjan sijaan. Niinpä hän risteytti nämä kaksi punaista yksilöä Jack Russell -terriereidensä kanssa. Tämän lisäksi hän jalosti Jack Russell -terrierin ja patterdalenterrierin risteytyslinjaa, jonka sittemmin yhdisti punaiseen Jack Russell -terrieri-borderterrieri-linjaansa. Myöhemmin hänen onnistui hankkia jalostusohjelmaansa merle-värinen metsästyslinjainen amerikanrottaterrieri, joka yhdessä poikansa - merle-värisen risteytyksen, jonka emo oli ollut patterdalenterrieri - kanssa toi linjaan myös merlen värityksen.
Jalostuslinja ja uuden rodun kantapopulaatio oli täten muodostettu. Laurenin oli kuitenkin vaikea keksiä sille sopivaa nimeä, kunnes hän sattui vilkaisemaan ostamassaan tiekartastossa ollutta maapallon kuvaa. Koska hänen jalostuskantaansa kuului koiria eri puolilta maailmaa Brittein saarilta ja Saksasta aina Suomeen ja Australiaan asti, sai hän silloin idean käyttää nimitystä atlasterrieri. Vuonna 2001 perustettiin The Atlas Terrier Association (ATA), mutta toistaiseksi rotua ei ole tunnustettu virallisesti missään järjestössä.

Terveys

Vaikka rodun jalostuksen tarkoituksena on alun perin ollut luoda terveempi vastine Jack Russell -terrierille, myös sille tyypillisen merle-värin taustalla vaikuttava geeni on yhteydessä terveysongelmiin. Tämän vuoksi ATA yrittää edelleen panostaa terveystutkimuksiin ja tarkasti valikoivaan jalostukseen.