google/wiki40b huggingface dataset:
Strandvägen

Strandvägen (aikaisemmalta nimeltään Ladugårdslands Strandgata) on rantakatu Tukholman Östermalmin kaupunginosassa. Se reunustaa Östermalmin merenrantaa. Puistokatu rakennettiin alun perin Tukholman vuoden 1897 näyttelyä varten Djurgårdenin sillalle johtavaksi edustavaksi kulkuväyläksi.
Strandvägen on nykyisin yksi kaupungin tunnetuimpia sekä ylellisimpiä katuja. Sen toista reunaa reunustavat näyttävät, historialliset kivitalot, kun taas toista reunustaa hallitsee venelaituri sekä lahdelmat Nybroviken ja Ladugårdsviken. Puistokadun asunnot ovat myös kaupungin ja koko Ruotsin kalleimpia, ja niitä asuttavat myös eri maiden suurlähetystöt.
Meidän Festivaali

Meidän Festivaali on vuonna 1997 perustettu vuosittainen musiikkitapahtuma, jonka nimi oli vuoteen 2010 saakka Tuusulanjärven kamarimusiikki. Tapahtuman järjestäjänä toimii Järvenpään Sibelius-seura.
Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi 1997–1998 Olli-Pekka Karppinen. Alkuvuosina tapahtuman konsertit olivat klassisen kamarimusiikin konsertteja. Vuosina 1999–2006 tapahtuman taiteellisina johtajina toimivat viulistiveljekset Jaakko ja Pekka Kuusisto, joista jälkimmäinen on jatkanut yksin tapahtuman taiteellisena johtajana vuodesta 2007 lähtien. Syksyllä 2018 taiteellisena johtajana aloittaa Kamus-kvartetti.
Meidän Festivaali kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin. Monien tapahtuman konserttien esityspaikkoina on ollut Tuusulanjärven taiteilijayhteisön taloja, kuten Villa Kokkonen, Ainola, Suviranta, Halosenniemi ja Erkkola.

Tunnustus

Meidän Festivaali on palkittu Finland Festivalsin Vuoden Festivaali 2011 -nimikkeellä sekä vuoden 2013 musiikin valtionpalkinnolla.
Kim Wist

Kim Wist on espoolainen ammattitaikuri, joka on ollut alalla yli 20 vuotta.
Hän on Suomen Taikurit ry:n kunniapuheenjohtaja.
Hänellä on laaja ohjelmisto lähitaikuudesta suurille lavoille sekä lastentaikuudesta isoihin yritystapahtumiin. Suomen Taikurit ry järjestää vuosittan Ravintolataikuuden SM-kilpailun, jossa tuomareina toimivat maallikot. Ennen finaalia on karsinta ja viisi parasta pääsee finaaliin, jossa maallikot valitsevat voittajan. Kim Wist on osallistunut kisaan neljä kertaa ja kahdesti voittanut sekä kahdesti ollut toisella sijalla.
Tanskalainen tyttö (elokuva)

Juoni

1920-luvun Kööpenhaminassa kuvittaja ja taiteilija Gerda Wegener (Alicia Vikander) pyytää taidemaalarimiestään Einar Wegeneriä (Eddie Redmayne) toiminaan hänen naismallinsa sijaisena. Einar viihtyy naisten vaatteissa ja naisen roolissa. Gerdan maalaamien muotokuvien suosio saa hänet maalaamaan lisää tauluja ja Einar pitää naismallina olemisesta. Pikkuhiljaa Einar tunnustaa itselleen ja vaimolleen haluavansa elää naisena nimellä Lili Elbe. Lopulta Lili Elbestä tulee ensimmäinen leikkauksella miehestä naiseksi sukupuolensa korjannut ihminen. Gerda tukee häntä, vaikka heidän avioliittonsa kärsii kun Lili käy läpi suuren muutoksen. Lilin lapsuudenystävä Hans Axgil (Matthias Schoenaerts) ilmaantuu parin elämään ja hänen ja avioparin välille syntyy mutkikas kolmiodraama.
Stromae

Varhaiselämä

Belgiassa syntyneen Paul Van Haverin isä oli menestynyt ruandalainen arkkitehti ja äiti flaami. Isä katosi perheen kuvioista pian van Haverin syntymän jälkeen ja lopulta 1990-luvun puolivälissä perheelle selvisi, että tutseihin kuulunut isä oli saanut surmansa Ruandan kansanmurhassa keväällä 1994. Perheen äiti jäi neljän pojan ja yhden tytön yksinhuoltajaäidiksi brysseliläiseen lähiöön. Tämä rohkaisi lapsiaan harrastamaan urheilua ja musiikkia, joten vuonna 1996 van Haver aloitti 11-vuotiaana opintonsa Académie Musique de Jette -musiikkikoulussa opiskellen musiikin teoriaa ja rumpujen soittoa. Reputettuaan julkisen koulun äiti pani tuolloin 16-vuotiaan van Haverin jesuiittojen ylläpitämään sisäoppilaitokseen Godinneen. Vuonna 2007 hän aloitti elokuvataiteen opinnot brysseliläisessä INRACI:ssa (Institut de radioélectricité et de cinématographie). 
Kouluaikana van Haver muodosti ystäviensä kanssa pienen rap-ryhmän. Vuonna 2000 hän esiintyi räppärinä nimellä Opmaestro, mutta muutti myöhemmin taiteilijanimensä Stromaeksi, joka muodostui vaihtamalla sanan ”Maestro” alku- ja loppuosat päittäin. Van Haverin varhaiset musiikilliset vaikutteet olivat Jacques Brel sekä kuubalainen son ja kongolainen rumba. Hän ei ole aina tuntenut itseään Belgiasta kotoisin olevaksi ja van Haver on kokenut yhteyttä myös ruandalaisiin juuriinsa. Tietty ”ulkopuolisuus” onkin toiminut Stromaen artistipersoonan vetovoimatekijänä.
Van Haver on kasvatettu ranskankieliseksi belgialaiseksi, mutta hän hallitsee myös äitinsä kielen, flaamin. Hän korostaa belgialaisuutta ja kaksikielisyyttä vallonit-flaamit-vastakkainasettelun sijaan. Lokakuussa 2013 Brysselin Grand-Placella pidetyssä kaupungin valloniyhteisön juhlassa (Fête de la Fédération Wallonie-Bruxelles) hän sanoi flaamiksi: In Brussel spreken we Frans en Vlaams, oké? (suom. Brysselissä me puhumme ranskaa ja  flaamia, okei?).

Ura

18-vuotiaana Stromae perusti rap-ryhmän nimeltä ”Suspicion”, jossa oli mukana räppäri J.E.D.I. He tekivät kappaleen ja videon ”Faut qu’t’arretes le rap...”. Myöhemmin J.E.D.I. päätti jättää duon.
Vuonna 2007 Stromae julkaisi ensimmäisen EP:nsä nimeltään Juste un cerveau, un flow, un fond et un mic. Vuonna 2008 hän teki neljävuotisen levytyssopimuksen Because Musicin ja Kilomaîtren kanssa. Vuonna 2009 Stromae oli harjoittelijana musiikkikanava NRJ:llä Brysselissä. Musiikkimanageri Vincent Verbelen vaikuttui Stromaen kyvyistä hänen ensimmäisellä singlellään ”Alors on danse” ja päätti soittaa sen ensimmäisen kerran NRJ-kanavalla. Kuuntelijat reagoivat innokkaasti kappaleeseen ja Stromaen ura käynnistyi kunnolla. Hän nousi nopeasti singlelistan kärkeen Belgiassa.
Vertigo/Mercury ja Universal Music France tekivät kansainvälisen levytyssopimuksen Stromaen kanssa. Toukokuussa 2010 ”Alors on danse” sijoittui singlelistan ykköseksi Ranskassa, Alankomaissa, Kreikassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Italiassa, Tanskassa, Belgiassa ja oli ykkössijalla myös Billboardin European Hot 100 Tracks -listalla. Suomen tanssilistalla kappale nousi ykkössijalle heinäkuussa 2010.
Marvin Dienst

Marvin Christopher Dienst (s. 24. helmikuuta, 1997 Worms) on saksalainen moottoriurheilija.

Ura

Dienst aloitti uransa Karting-sarjoista vuonna 2007 sijoittuen kyseisenä vuonna Champions Cup Super Mini -luokan kolmanneksi. Hän voitti samana vuonna myös Saksan ADAC Kart Masters -luokan mestaruuden. Vuonna 2009 Dienst sijoittui kolmanneksi Saksan ADAC KF3-luokassa. Vuonna 2011 kilpaili Saksan Junior Kart Championship -luokassa sijoittuen viidenneksi.
Vuonna 2012 Dienst aloitti kilpauransa Formula BMW Talent Cup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Dienst siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan keräten yhden voiton ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Dienst jatkoi sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Dienst kilpaili uudessa ADAC Formula 4 -sarjassa saavuttaen kahdeksan voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden.
Hispaniolanhiirihaukka

Koko ja ulkonäkö

Hispaniolanhiirihaukka on eurooppalaista hiirihaukkaa selvästi pienempi petolintu. Sen pituus on 36-41 cm. Yleisväri on harmaanruskea, koiras on harmaampi kuin naaras.

Levinneisyys

Hispaniolanhiirihaukan elinalueeseen on alun perin kuulunut Haiti, Dominikaaninen tasavalta sekä läheisiä pikkusaaria, mutta nykyisin siitä on varmoja havaintoja vain Dominikaanisessa tasavallassa.
Se on vaähentynyt sekä metsänhakkuun että suorien vainojen takia.

Lisääntyminen

Hispaniolanhiirihaukan pesä on tyypillisesti isossa puussa. Pesä rakennetaan helmi-maaliskuussa ja muninta on käynnissä maaliskuussa tai huhtikuussa.

Ravinto

Hispaniolanhiirihaukan ravintoa ovat liskot ja käärmeet, hiiret ja muut jyrsijät sekä linnut. Viljelijät ovat surmanneet niitä paljon suojellakseen kanojaan, vaikka 90% hiirihaukan ravinnosta koostuu matelijoista.
Ihmisen suolisto

Suolisto (lat. intestinum) on osa ruoansulatuselimistöä. Ruuansulatuselinten lasketaan alkavan mahalaukusta ja päättyvän peräaukkoon. Suolistoon kuuluvat ohutsuoli ja paksusuoli. Suoliston tehtävänä on irrottaa ja imeä ihmisen syömästä ja juomasta materiaalista kaikki hyödyllinen ravinto ja hivenaineet. Suolisto toimii autonomisesti eli ihmisen tahdosta riippumatta.

Sigmasuoli

Sigmasuoli on S-kirjaimen muotoinen ja noin 40 cm:n mittainen osa paksusuolta. Se yhdistaa peräsuolen ja laskevan koolonin toisiinsa. Sigmasuolesta on käytetty myös nimitystä vemmelsuoli. Muotonsa ansiosta suoli pystyy erottelemaan suoliston tuottamaa kiinteää ja kaasumaista ainesta. Suolen muoto mahdollistaa suolistokaasujen väliaikaisen varastoimisen ja vapauttamisen ilman samanaikaista ulosteen erittämistä peräsuoleen.

Muuta

Suolisto on kunnossa, kun ei ole vaivoja, kuten ripulia tai ummetusta.
Kylvö

Kylvö tai kylväminen tarkoittaa siementen laittamista maahan. Kylvö suoritetaan joko kasvukauden alussa (Suomessa kevätkylvö eli touonteko) tai lopussa (syyskylvö). Kevätkylvön ajankohdan ratkaisevat lähinnä maan riittävä lämpötila (n. 5 °C) ja kosteus. Liian kylmässä ja märässä maassa siemenet itävät hitaasti, maa rikkaruohottuu helposti, ja raskailla koneilla ajettaessa liian aikaisin ennen maan riittävää kuivumista tehtyjen kylvötöiden seurauksena voi olla myös maan tiivistyminen. Syyskylvö on suoritettava niin ajoissa, että kasvi ehtii kehittyä talvehtimiskykyiseksi. Kasvilajien kylvöjärjestyksen ratkaisee niiden vaatima kasvuaika ja hallankestävyys.
Eri viljan kylvömenetelmät voidaan luokitella mm. muokkausmenetelmien mukaan: suorakylvö, kylvö perusmuokattuun maahan, kylvömuokkaus ja kylvö sänkeen ilman perusmuokkausta sekä tavanomainen muokkaus ja kylvöketju.
Ammattimaisessa viljanviljelyssä kylvö suoritetaan nykyisin koneellisesti, kylvökoneilla, joilla saavutetaan suuri kylvönopeus ja –tarkkuus. Myös muiden kaupallisten kasvien, kukkien ja taimien siemenkylvössä kennostoihin käytetään konetta, jolloin mm. istutussyvyyttä voidaan kontrolloida. Kylvökoneiden teknistyessä, viljelytekniikassa kylvön yhteydessä voidaan kylvää samanaikaisesti useita siemenlajikkeita, käyttää lannoitteita yhdistettynä maanmuokkaukseen.
Takajärvi (Kokemäki)

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järvi on paljon suurempi, mutta se on kasvamassa umpeen. Siihen johtaa monet suo-ojat. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 5,8 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kynsijärvenojaan ennen laskemistaan Kokemäenjokeen Kokemäen Kynsikankaalla. Järven rantaviiva on 0,75 kilometriä pitkä ja ranta on avosuota. Suon molemmin puolin kulkee metsätiet, jotka johtavat Kauvatsankylään.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli "Takojärvi". Kartan mukaan järvi oli nykyistä suurempi ja muodoltaan pitkänomainen, kun se nykyään on pyöreämpi. Takajärvestä ei silloin laskenut ojaa, jollainen sillä on nykyään. Vuonna 1869 tehtiin tutkimus järven laskemiseksi. Talollinen Karl Kustaa Oittisen käytti tutkimuksen tietoja tehdessään vuonna 1871 anomusta järvenlaskun suorittamiseksi. Totetutetun järvenlaskun tarkoituksena oli hankkia lisää heinäniittyjä karjan rehuksi, kuten siihen aikaan oli tavallista.
Schae Harrison

Schae Harrison (s. 27. huhtikuuta 1963 Anaheim Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin tv-roolinsa on ohjelmassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän esitti Darla Einsteiniä. Schae aloitti sarjassa 1989 ja oli pitkään vain pienessä sivuosassa, myöhemmin Darlasta tuli Thorne Forresterin vaimo ja sitä kautta keskeisempi hahmo. Hahmo ja sitä kautta Schae poistuivat kuitenkin sarjasta heinäkuussa 2006 Darlan kuollessa Taylorin ajaman auton alle.
Harrisonilla on joulukuussa 2003 syntynyt poika, Haven Jude Cain, näyttelijä Mick Cainin kanssa.
Niinimaa

Niinimaa on kylä Alavuden kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla.
Niinimaalla kuvattiin Sisko Istanmäen romaaniin perustuva elokuva Liian paksu perhoseksi. Niinimaan läpi rakennettiin Haapamäki–Seinäjoki-rata 1870-1880 -luvuilla. Niinimaalla on junapysäkki, joka ei kuitenkaan enää ole käytössä.
Suomensarja (jalkapallo)

Suomensarja (joskus myös Suomi-sarja) oli Suomen jalkapallon toiseksi korkein sarjataso vuosina 1941–1972. Vuonna 1936 käynnistynyt Itä–Länsi-sarja kuitenkin vastasi toiminnaltaan Suomensarjaa. Vuosina 1930–1935 toisena sarjatasona pelattiin aluksi piirikohtaisia karsintoja joiden parhaat ratkaisivat mestaruussarjaan nousijat ns. B-sarjassa, mutta kiinteä Suomensarjan kaltainen toiminta alueellisine lohkoineen, joissa myös säilytettiin sarjapaikka seuraavalle kaudelle, käynnistyi 1936.

Historia

Ensimmäisen kerran Suomessa pelattiin valtakunnallista sarjaa, Suomen sarjaa propagandatarkoituksessa kaudella 1926-1927. Kilpailuun osallistui kymmenkunta joukkuetta ympäri Suomen. Syksyllä sarjan heikoimmat joukkueet pudotettiin siitä pois ja kärkijoukkueet pelasivat sarjan muutamaa ottelua vaille loppuun keväällä 1927. Sarjan voittajaksi selviytyi Helsingin Palloseura. Sarjassa ei ollut alun perinkään tarkoitusta ratkaista Suomen mestaruutta, mutta kilpailuun lahjoitti Turun Sanomat kiertopalkinnon, Karhunpyytäjä-patsaan, josta Palloliiton päätöksen mukaan pelattaisiin sarjamuotoisesti. Kaudeksi 1928-1929 taloudellisesti hankala Suomen sarja pilkottiin kolmeen osaan: Etelä-Suomen sarja, Pohjanmaan sarja ja Savon sarja. Joissakin yhteyksissä nimeä Suomensarja käytettiin vuosien 1930-1935 mestaruussarjasta ja sen alapuolelle perustetusta B-sarjasta yhdessä. Kahunpyytäjä-patsas joutui lopullisesti HPS:n haltuun sen voitettua sarjamestaruuden kesällä 1935. Nimitykset Mestaruussarja ja A-sarja olivat myös yleisiä ylimmästä sarjatasosta puhuttaessa.
Suomensarja nimikettä ei virallisesti käytetty vuosina 1936-1940. Ylimmän sarjatason nimeksi vakiintui Mestaruussarja ja toinen sarjataso käytti nimeä Itä-Länsi -sarja, joka nimensä mukaisesti jakautui Itäsarjaan ja Länsisarjaan, ja nämä kumpikin 1-4 alueeseen. Kaudeksi 1940-1941 toisen sarjatason nimeksi palautui B-sarja ja se pelattiin yksikohkoisena. Nimi vaihtui Suomensarjaksi kaudelle 1941-1942, mutta sodan vuoksi sarjaa ei onnistuttu käynnistämään ennen kautta 1943-1944. Tällä ensimmäisellä Suomensarja kaudella pelasivat Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton seurat yhdessä, mutta vuosina 1945-1948 liitoilla oli kummallakin omat Suomensarjansa, kunnes yhteisiä sarjoja alettiin jälleen pelata loppukesällä 1948.
Syksyllä 1969 sarja nimettiin sarjauudistuksen yhteydessä II divisioonaksi. Vuonna 1973 toiseksi ylimmäksi sarjatasoksi perustettiin koko maan kattava yksilohkoinen 1. divisioona (nyk. Ykkönen). 2. divisioona (nyk. Kakkonen) jatkoi Suomen kolmanneksi korkeimpana sarjatasona.
Sarjajärjestelmä muuttui vuosien saatossa useaan otteeseen. Suomensarjaa pelattiin alueellisissa lohkoissa, joiden parhaat joukkueet karsivat pääsystä mestaruussarjaan. Lohkojen määrä vaihteli kahden ja kuuden välillä.
Lohjan ilotulitus

Poisvedettyjä tuotteita

Joulukuussa 2008 uutisoitiin, että yrityksen myymä Jättitykki-niminen ilotulite vedettiin pois markkinoilta käyttöohjevirheen vuoksi. Virhe syntyi, kun ilotulitteen kylkeen liimattavassa ohjeessa maata vasten tulevan puolen osoittava nuoli merkittiin väärin päin. Ilotulitteessa ei itsessään ole vikaa, mutta käyttöohjeessa kehotetaan käyttäjän laittamaan ilotulite maahan ylösalaisin, mistä aiheutuu vaaratilanne.
Clearwater (joki Idahossa)

Joen kulku

Joki lasketaan alkavaksi sen keski- ja etelähaarojen yhtymäkohdasta Bitterrootvuorilla Kooskian kaupungissa. Joki virtaa luoteeseen, kunnes Orofinon kaupungin jälkeen kääntyy länteen ja siihen yhtyy joen pohjoinen päähaara. Joki laskee Snakejokeen Lewistonin kaupungissa.
Joen keskinen päähaaraa muodostuu Lochsa- ja Selwayjokien yhtyessä Lowellissa noin 30 kilometriä Kooskiasta itään. Lowellista se virtaa länteen noin 37 kilometriä ennen yhtymistään eteläiseen päähaaraan.
Eteläinen päähaara saa alkunsa pienempien jokien yhtyessä noin 50 kilometriä Kooksiasta kaakkoon. Se virtaa ensin länteen ja sitten pohjoiseen yhteensä noin 100 kilometriä ennen yhtymistään keskiseen päähaaraan Kooksiassa.

Historia

Syyskuun 26. päivä vuonna 1805 Lewisin ja Clarkin retkikunta leiriytyi joen varrelle vastapäätä paikkaa, jossa joen pohjoinen sivuhaara laskee jokeen. Retkikunta valmisti keltamännyistä viisi kanoottia, joilla he jatkoivat matkaansa kohti Columbiajokea ja Tyyntämerta 7. lokakuuta. Retkikunta saavutti Snakejoen 10. lokakuuta, Columbian 16. lokakuuta ja Tyynenmeren 24. marraskuuta.
Paluumatkallaan itään retkikunta saapui joelle 5. toukokuuta 1806. 13. toukokuuta he leiriytyivät joen varrelle noin 30 kilometriä yläjuoksuun aiemmasta leiripaikastaan odottamaan, että lumi sulaisi vuorilla riittävästi niiden ylitystä varten. He jatkoivat matkaansa kohti Saint Louisia 10. kesäkuuta.
Ksenonlamppu

Lainsäädäntö ajoneuvokäytössä

Ajoneuvojen kaasupurkausvalojen (HID, High Intensity Discharge) tuottaessa yli 2 000 lumenia, niihin sovelletaan ECE-säännöksiä. Lainsäädännön mukaan valaisimien yhteydessä pitää olla puhdistusjärjestelmä ja automaattinen korkeudensäätö vuosimallista 10/2000 eteenpäin. Umpiossa tulee lisäksi olla DC-, DR-, tai DCR-merkintä. Puhdistusjärjestelmä estää valonsäteitä pirstoutumasta ja muuttamasta väriään, jotta valaisimet eivät häikäisisi vastaantulevia ja kiinnittäisi liikaa huomiota. Automaattinen korkeudensäätö estää myös vastaantulevia häikäistymiseltä.
Nykyään niin sanotut jälkiasennus-ksenonit ovat yleistyneet autoissa, joissa ei niitä ole vakiona. Tämä on aiheuttanut paljon kysymyksiä laillisuudesta. Pääsääntönä on että ”valaisimen täytyy olla kokonaisuudessaan hyväksytty siinä käytettävälle polttimolle. Normaaliin halogeenivalonlähteelle tarkoitettuun umpioon ei saa asentaa kaasupurkausvalonlähdettä.” Jos xenonvalaisimet ovat jälkiasenteiset, myös ajovalojen pesulaite on pakollinen.
Ksenon-lamppuja varten pitää olla D-umpio (ksenon-hyväksytty). H-kantainen jälkiasennussarja ei ole koskaan laillinen, koska polttimosta ei löydy E-hyväksyntää.
Kotaka (1887)

Taustaa

Vuoden 1885 laivasto-ohjelmassa esitettiin, että Japani varustaisi kolme laivastoa. Kuhunkin laivastoon tulisi kuusi risteilijää ja kuusi tykkivenettä, joiden tukena olisi rahtialuksen kuljettama joko kahdeksan pienen aluksen torpedovenelaivue sekä toinen kuudesta panssaroiduista torpedoveneestä koottu laivue. Viimeksi mainittu oli uusi idea, ja sen vuoksi Japani tilasi koealus Kotakan Yarrowilta.

Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta Japanin esittämien vaatimusten mukaan. Alus toimitettiin osina Japaniin, jossa se kasattiin. Köli laskettiin Japanissa 7. syyskuuta 1886 Yokosukan laivastontelakalla, ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1887. Alus valmistui 10. lokakuuta 1888.
Aluksen kansi ja kyljet konehuoneen kohdalta suojattiin yhden tuuman paksuisella panssarilla. Sen aseistuksena oli neljä yhden naulan pikatykkiä sekä neljä torpedoputkea, joista kaksi oli keulassa ja kaksi perässä. Torpedoputkista oli mahdollista laukaistA 14 tuuman Schwartzkopf-torpedoita, joiden kantama oli 400 metriä ja nopeus 22–24 solmua. Suunnitelma osoittautui epäonnistuneeksi, ja alus jäikin tyyppinsä ainoaksi.

Palvelus

Alus upotti torpedoimalla Weihaiwein taistelussa Kiinan keisarikunnan laivaston panssariristeilijä Laiyuanin. Alus poistettiin alusluettelosta huhtikuussa 1908 ja se romutettiin vuonna 1927.
Fernando Llorente

Ura

Llorente on edustanut koko ammattilaisuransa bilbaolaista Athleticia, johon hän liittyi juniorina kaudella 1996–1997. Kaudeksi 2003–2004 hän nousi seuran kolmosjoukkueeseen Basconiaan ja kaudeksi 2004–2005 kakkosjoukkueeseen Athletic B:hen.
Kauden 2004–2005 puolivälissä Llorente sai näyttöpaikkansa myös Athleticin edustusjoukkueessa ja teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa 16. tammikuuta 2005 ottelussa Espanyolia vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän teki hattutempun Espanjan cupin Copa del Reyn ottelussa Lanzarotea vastaan, mikä loi suuria odotuksia tuolloin 19-vuotiaan nuorukaisen tulevaisuudesta. Loppukaudesta hän pelasi säännöllisesti edustusjoukkueessa, onnistui sarjaotteluissa kolmesti maalinteossa ja esiintyi myös yhdessä UEFA Cupin ottelussa.
Kahden heikomman vuoden jälkeen Llorentesta tuli kaudella 2007–2008 Athleticin ykköshyökkääjä ja 11 maalillaan joukkueen paras maalintekijä.
Kaudeksi 2013–2014 Llorente siirtyi Juventukseen. Siirto oli ilmainen. Kesällä 2015 Llorente lähti ilmaissiirrolla Sevillaan. Kesällä 2016 Englannin Valioliigan Swansea City osti hänet, ja vuotta myöhemmin hän siirtyi saman sarjan Tottenham Hotspuriin, jossa hän pelasi kaksi kautta.

Maajoukkue

Llorente pelasi nuorten MM-kilpailuissa kesällä 2005. Hän teki turnauksessa viisi maalia, joista neljä syntyi alkulohko-ottelussa Chileä vastaan.
Ensiesiintymisensä tuolloin Vicente del Bosquen valmentamassa Espanjan maajoukkueessa Llorente teki 19. marraskuuta 2008 harjoitusottelussa Chileä vastaan. Aikaisemmin hän on pelannut myös epävirallisessa Baskimaan joukkueessa. Llorente valittiin Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Scott Kelman

Scott Kelman (s. 7. toukokuuta 1981) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Phoenix Coyotes varasi Kelmanin NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen viidentenätoista pelaajana vuoden 1999 varaustilaisuudessa.
Italian Grand Prix 2012

Vapaat harjoitukset

Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Paul di Restan tilalla. Ma Qinghua teki historiaa ajamalla ensimmäisenä kiinalaisena virallisessa F1-kisaviikonloppuosiossa. Qinghua ajoi harjoituksissa Narain Karthikeyanin tilalla.
Kiviniemi (Oulu)

Palvelut

Kiviniemessä on päiväkoti, peruskoulun ala-aste ja päivittäistavarakauppa.
Martial industrial

Martial industrial on industrialin ja neofolkin pohjalta kehittynyt elektroninen musiikkilaji. Se yhdistelee industrialia, eurooppalaista marssimusiikkia, historiallisia puheraitoja, (neo)klassisia ja dark ambient -vaikutteita. 
Martial industrialin juuret ovat 80-luvulla, jolloin industrial-yhtye Laibach käytti marssirytmejä ja totalitaristista estetiikkaa. Neofolk-artisti Douglas Pearce (Death In June) ja Boyd Rice tekivät tahoillaan samaa omista taiteellisista lähtökohdistaan. 90-luvulta lähtien genreä ovat kehittäneet mm. Puissance, Blood Axis, Der Blutharsch ja Von Thronstahl. Martial industrial -yhtyeiden määrä ja genren tunnettuus ovat kasvaneet 2000-luvulla, vaikka edelleen kyse on hyvin marginaalisesta musiikkityylistä. 
Martial industrial yhdistetään joskus äärioikeistolaisuuteen, samoin kuin neofolk. Genrellä on sekä faneja että vastustajia, jotka pitävät musiikkityyliä vähintään metapoliittisena, vaikka musiikissa ei viitata ajankohtaiseen politiikkaan.  Artistien omat kannat kysymykseen politiikasta ovat jakautuneita. Esimerkiksi saksalainen Triarii on ilmaissut musiikin olevan historian käsittelyä varten ja vastustavansa kaikkia ääriryhmiä.  Von Thronstahl sen sijaan on kritisoinut modernia demokratiaa ja tuonut esiin musiikin ideologisia päämääriä, menemättä kuitenkaan käytännön tasolle.