google/wiki40b huggingface dataset:
Taapelointi

Taapelointi tai tapulointi on samanlaisen sahatavaran järjestämistä samoihin pinoihin, taapeleihin tai tapuleihin. Taapeloinnilla varmistetaan sahatavaran asianmukainen kuivuminen. Taapelointi tehdään yleensä käsin, mutta vaikkapa traktorista on apua esimerkiksi taapelin siirtämisessä. Taapelointi onkin monien päivittäinen rutiinityötehtävä esimerkiksi sahoilla.
Nykyään taapeloinnin on sahoilla syrjäyttänyt koneellinen kuivaus. Taapelointia käyttävät enää omaa raaka-ainetta sahaavat yksityiset.

Taapelin kokoaminen

Taapeloinnissa tuore, määrämittaiseksi sahattu puuaines ladotaan päällekkäin niin, että kerrosten väliin tulee puutavaran toisistaan erillään pitävä rimoitus. Rako mahdollistaa ilman kiertämisen kuivumisprosessin aikana. Valmiin taapelin päälle rakennetaan vielä katos, jotta sadevesi ei pääse kastelemaan kuivumassa olevaa puuta. Sahojen lautataapelit saattoivat olla parhaimmillaan useiden metrien korkuisia.
Taapeli kootaan seuraavasti: aluksi maahan laitetaan pariton määrä alustoja, useimmiten EURO- tai FIN-lavoja. Niiden päälle laitetaan muutama rima tai vastaava puukappale pystysuoraan, joiden päälle aletaan koota vaakasuoraan pinottavaa sahatavaraa, esimerkiksi lautoja tai lankkuja tasaisin, sentin tai kahden välein koko alustan leveydeltä niin, että esimerkiksi laudassa mahdollisesti oleva kuorikohta tulisi alaspäin. Sahatavara täytyy pinota siten, että koko taapelin painopiste olisi mahdollisimman lähellä keskimmäisen alustan keskikohtaa, jotta taapelia mahdollisesti siirrettäessä se ei keikahtaisi kummallekaan puolelle.
Kun ensimmäinen kerros on saatu valmiiksi, laitetaan niiden päälle pystysuoraan taas tasaisin välein rimoja tai vastaavia puukappaleita, jotta eri kerrosten väliin jää ”hengitysrako”. Riittävän väljästi rakennetussa taapelissa puutavara kuivuu hyvin ja se näyttää muutenkin siistiltä. Sen jälkeen pinotaan samaa sahatavaraa samalla menetelmällä uusi kerros. Taapelin voi tehdä aina niin korkeaksi kuin itse yltää.
Pyhä Felix IV

Pyhä Felix IV (k. 530) oli paavina 12. heinäkuuta 526 – 20. syyskuuta 530 (tai 22. syyskuuta). Hän muotoili kirkon mielipiteen armosta ja vapaasta tahdosta, kun häntä oli pyydetty ottamaan kantaa Galliassa levinneeseen semipelagiolaisuuteen. Felix yritti nimetä Bonifatius II:n  omaksi seuraajakseen. Senaatti reagoi kieltämällä keskustelun paavin seuraajasta edellisen paavin elinaikana. Vastustajat kannattivat Dioscorusta, mutta tämän valtakausi keski vain 22 päivää, ja yleensä seuraavaksi paaviksi lasketaan Bonifatius II.
(Huomautus numeroinnista: Katso Pyhä Felix III.)
Koskitapakulo

Esiintyminen

Koskitapakulot elävät Perussa noin 40 000 neliökilometrin alalla.

Elinympäristö

Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Jukka Nuortio

Jukka Nuortio (Johan Emil Nyström 1912-2002) oli suomalainen juoksija. Hän aitoi hopealle 400 metrillä Kalevan kisoissa vuosina 1934 ja 1935. Hän oli syntynyt Kajaanissa ja asui myöhemmin Myllykoskella. Nuortion seura oli Kajaanin Kipinä.
Napa Valley

Napa Valley on viininviljelyalue Yhdysvalloissa Kaliforniassa Napan piirikunnassa. Siellä on yli 300 viinitarhaa. Se on ilmastollisesti, maantieteellisesti ja geologisesti suosiollinen viininviljelylle. Ensimmäinen kaupallinen viinitarha sinne perustettiin 1858.
Laaksossa viljellään useita erilaisia rypäleitä: Sauvignon Blanc, Chardonnay, Pinot Noir, Zinfandel, Merlot ja Cabernet Sauvignon
HMS Concord (R63)

Valmistus

Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista. Sen köli laskettiin 18. marraskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1945. Alus valmistui 20. joulukuuta 1946.

Palvelus

Alus siirrettiin 1957 koululaivaksi ja se  myytiin romutettavaksi 22. lokakuuta 1962.
Turpa

Ulkonäkö

Turpa on leveäotsainen, suurisuinen ja lihavan oloinen särkikala. Lähinnä se muistuttaa säynettä (Leuciscus idus) ja seipiä (Leuciscus leuciscus), mutta myös sorva (Scardinius erythrophthalmus), särki (Rutilus rutilus), toutain (Aspius aspius) ja vimpa (Vimba vimba) ovat melko samannäköisiä lajeja.  Leveänlitteän pään ohella sen erottavat kuitenkin suuremmat ja tummareunaisemmat suomut, joita kylkiviivalle mahtuu vain 44–46 (säyneellä 55–61, seipillä tästä väliltä). Turvan vatsa- ja peräevät ovat punertavat tai kellertävät, rintaevät keltaiset, selkä- ja pyrstöevät tumman harmaat. Vatsaevien etureuna on selkäevän etureunan etupuolella.

Levinneisyys

Turvan levinneisyys Euroopan sisävesissä ulottuu Britteinsaarilta ja Välimereltä Uralille ja pohjoisessa Ruotsin ja Suomen eteläosiin. Suomessa turpaa ei kuitenkaan tavata järvissä, vaan ainoastaan Itämeren rannikkovesissä ja siihen laskevissa joissa, joihin kala nousee kutemaan. Levinneisyys ulottuu Kaakkois-Suomesta Kokemäenjoelle. Se suosii sameita ja reheviä jokia.

Elintavat

Turpa kutee touko-kesäkuussa yleensä sora- tai hiekkapohjaisilla alueilla, kasvillisuuden seassa. Turpa kasvaa Suomessa suhteellisen hitaasti, viidessä vuodessa vain 14-senttisiksi. Se voi elää yli 20-vuotiaaksi ja saavuttaa usean kilon painon. Suomen 2000-luvun ennätysturpa oli 3,27-kiloinen Kymijoesta virvelillä saatu kala.
Turvan ravintoa ovat ensisijaisesti hyönteistoukat, kotilot, pienet simpukat ja madot, mutta se syö myös vesikasveja.

Kalastus ja käyttö

Turpaa ei pidetä hyvänä ruokakalana, mutta se on suosittu onkikala varsinkin Keski-Euroopassa, riittävän suuri ja vahva vastus urheilukalastajalle.
My Stealthy Freedom

My Stealthy Freedom on kansanliike , jonka aloitti Iranissa syntynyt toimittaja ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa  ja Yhdysvalloissa toimiva aktivisti Masih Alinejad vuonna 2014. Liike alkoi Facebook- sivulta My Stealthy Freedom, jossa iranilaiset naiset lähettävät valokuvia ilman huivia ja vuoden 2016 loppuun mennessä sivu oli ylittänyt miljoonan Facebookin tykkäyksen. Aloite on saanut laajaa kansainvälistä ja kansallista kattavuutta  ja sitä on arvostettu ja arvosteltu. 
Facebook-sivu Stealthy Freedom perustettiin 5. toukokuuta 2014  ja se on tarkoitettu paikaksi lähettää kuvia naisista ilman hijabia (huivia).   Monet naiset ovat ottaneet kuvia ilman hijabia eri paikoissa: puistoissa, rannoilla, markkinoilla ja kaduilla.   Alinejad sanoi, että kampanja alkoi melko yksinkertaisesti: 

Kerran postasin kuvan itsestäni Lontoossa, vapaana, ilman huivia. Sain monilta iranilaisilta naisilta viestejä joissa sanottiin: Älä julkaise kuvia sieltä, sillä kadehdimme sinua. Pian julkaisin itsestäni uuden kuvan, jossa ajoin kotikaupungissani (Iranissa), taas ilman huivia. Sanoin iranilaisille naisille: Lyön vetoa, että voitte tehdä saman. Monet heistä lähettivät minulle kuviaan ilman huiviaan, joten loin sivuston nimeltä My Stealthy Freedom. Jos olisin Iranissa tätä sivustoa ei olisi olemassa. Nyt nuo äänettömät naiset voivat ilmaista itseään, ensimmäisen kerran 30 vuoden jälkeen.
- M. Alinejad
Muutamassa päivässä sivu oli saanut yli 100 000 tykkäystä ja vuoden 2015 alussa se nousi jopa 760 000 seuraajaan  Vuoden 2016 loppuun mennessä se oli ylettänyt 968 000 tykkäykseen. 
BBC:n vuonna 2014 tekemässä haastattelussa Alinejad korosti, että naiset, jotka ovat lähettäneet valokuvansa, eivät ole naisaktivisteja, vaan vain tavallisia naisia, jotka puhuvat sydämestään. Moniin kuviin oli liitetty kuvatekstejä, joista osa oli runollista, ja toiset olivat ilkikurisia tai häpeällisiä. Monet kuvatekstistä ovat korostaneet valinnan oikeutta tai valinnanvapautta.   
Toukokuussa 2017 Alinejad käynnisti Valkoisen Keskiviikon- kampanjan, joka rohkaisi naisia poistamaan huivinsa keskiviikkoisin tai käyttämään valkoista huivia protestin merkkinä.

Reaktiot

Sedigheh Karimi, Melbournen yliopiston tutkija väitti vuonna 2014, että virtuaalinen ympäristö, kuten My Stealthy Freedom, tarjoaa mahdollisuuksia itsenäiselle edustukselle ja uusien identiteettien käyttöönotolle.  Gholam Khiabany, Lontoon yliopiston Goldsmiths- median ja viestinnän osaston johtaja, on kiitollinen Alinejadin kampanjasta  samoin kuin Victoria Tahmasebi-Birgani, naisten ja sukupuoliopintojen professori Toronton yliopistossa. Vuonna 2015 ihmisoikeuksia ja demokratiaa käsittelevä Geneven huippukokous antoi Alinejadille naisten oikeuksia koskevan palkinnon.    
Kesäkuun alussa 2014 Iranin valtion televisio esitteli tarinan, jonka mukaan Masih Alinejad oli huumeiden aiheuttamassa hallusionaatiomaisessa tilassa kun hän poisti vaatteensa ja kolmesta miestä raiskasi hänet poikansa edessä.   Alinejad sanoi, että tarina on väärä.
Criteria Studios

Criteria Studios on Miamissa, Floridassa sijaitseva äänitysstudio, jonka Mack Emerman perusti vuonna 1958. Vuonna 1999 studio nimettiin uudelleen muotoon The Hit Factory Criteria Miami. Studiossa on äänitetty yli 200 Yhdysvalloissa kultaa tai platinaa myynyttä äänitettä. Niihin lukeutuvat ”Layla”, ”I Got You (I Feel Good)”, Eat a Peach ja Hotel California.
Federation of American Scientists

Federation of American Scientists (FAS) on Manhattan-projektissa ensimmäistä ydinasetta kehittäneiden tiedemiesten vuonna 1945 perustama järjestö.
FAS perustettiin, koska tiedemiehet kokivat eettiseksi velvollisuudekseen vaikuttaa tietämyksellään ja kokemuksellaan Yhdysvaltojen tärkeisiin kansallisiin ratkaisuihin, erityisesti ydinaseita koskevissa asioissa.
Vuonna 1946, FAS julkaisi esseekokoelman "One world or none". Kirjassa tiedemiehet, mm. Niels Bohr, Albert Einstein ja Robert Oppenheimer, varoittavat ydinaseiden vaarallisuudesta.
Nykyisin FAS:in organisaatiossa on mukana 68 Nobel-palkittua tiedemiestä. FAS:in toiminta-alueita ovat nykyisin myös mm. tavanomaisten aseiden rajoittaminen, joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen ja terveyteen liittyvä informaatioteknologia.
Kravun kääntöpiiri (romaani)

Suomennoksen kohtalo

Oikeusministeriön pyynnöstä asetettu lautakunta ”epäsiveellisten julkaisujen levittämisen ehkäisemiseksi” katsoi toukokuussa 1962 yksimielisessä lausunnossaan Kravun kääntöpiirin loukkaavan useissa kohdin siveellisyyttä, ja oikeusministeriö määräsi Jyväskylän raastuvanoikeuden takavarikoimaan teoksen. Päätös synnytti suurta huomiota ja julkisuudessa kysyttiin, voiko lautakunta, johon ei kuulunut yhtäkään kirjallisuuden asiantuntijaa, arvioida teoksen taiteellisen arvon, ja miksi kiellettiin vain teoksen suomenkielisen laitoksen myynti, kun sitä oli saatavissa myös ruotsin ja englannin kielellä. Lisäksi huomautettiin, että Suomi oli ainoa länsimaa, jossa Millerin teos takavarikoitiin. Yhdysvalloissa teoksen julkaisukielto oli kumottu vuonna 1961.
Suomennoksen vuonna 1997 ja sen jälkeen julkaistuissa painoksissa on sivuilla 331-356 Henry Millerin korkeimmalle oikeudelle osoittama kirje, jonka on suomentanut Heikki Salojärvi. Lisäksi mukana on suomentaja Pentti Saarikosken ja Gummeruksen kirjallisen johtajan Ville Revon kirjeenvaihtoa. Kravun kääntöpiirin ensimmäinen painos takavarikoitiin oikeuden päätöksellä vuonna 1962. Suomennos julkaistiin vasta 1970, kun toimitusjohtaja Mauno Salojärvi siirsi tehtävät Pekka Salojärvelle.
T. J. Thyne

Taustaa

T.J. Thyne kävi high schoolin Planossa, Texasissa. Hän kävi myös Etelä-Kalifornian yliopistossa teatteriohjelmaa ja valmistui vuonna 1997. Vuonna 2001 hän oli mukana perustamassa Theatre Junkies -ryhmää, joka tarjoaa työsopimuksia ja ammattimaista kehitystä näyttelijöille Los Angelesissa.

Ura

Thyne esittää tällä hetkellä Tri Hodginsia televisiosarjassa Bones. Hän on myös esiintynyt muun muassa tv-sarjoissa Frendit, 24, O.C., My Wife and Kids, CSI: New York, Huff, Boston Legal, Siskoni on noita, Koti kuntoon, Ilman johtolankaa, Jack & Bobby, Muodon vuoksi, CSI, NCIS Rikostutkijat, Todistettavasti syyllinen, Angel, Good Morning, Miami, Half & Half, Kenan & Kel,Grounded for Life, Dharma ja Greg, That '80s Show, Titus, Just Shoot Me!, ja Walker, Texasista.
Hän näytteli myös vuoden 2007 lyhytelokuvassa, Validation.
Homer Bailey

David Dewitt ”Homer” Bailey, Jr. (s. 3. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan aloitussyöttäjä. Bailey syntyi La Grangessa, Teksasissa, ja valmistui La Grange High Schoolista vuonna 2004. Cincinnati Reds varasi Baileyn vuoden 2004 varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen seitsemäntenä varauksena. Bailey teki MLB-debyyttinsä seuran riveissä 8. kesäkuuta 2007. Hänen pelipaitansa numero Cincinnati Redsissä on 34.
Soldat

Aseet

Soldatissa aseiden keskinäinen tasapaino on suhteellisen hyvä: mikään ase ei ole merkittävästi muita parempi. Aseet voidaan luokitella ensisijaisiin ja toissijaisiin.
Sininen aukko

Sininen aukko on kalkkikivisessä merenpohjassa oleva jyrkkäreunainen aukko. Se erottuu ympäröivästä matalammasta vedestä tummemman sinisenä. Aukot ovat syntyneet kuivalle maalle jääkauden aikana sadeveden kuluttaessa kalkkikiveä tuhansien vuosien kuluessa.
Maailman syvin meressä oleva sininen aukko sijaitsee Etelä-Kiinan merellä Paracelsaarilla (kiinalaisille Xisha-saaret) ja on nimeltään Lohikäärmeaukko, joka on yli 300,89 metriä syvä ja sen yläosan halkaisija on 130 metriä. Aukossa elää yli 20 kalalajia, vaikka aukossa yli sadan metrin syvyydessä sen vesi on lähes hapetonta.
Lauri Mononen

Lauri Ilmari Mononen (22. maaliskuuta 1950 Joensuu – 5. elokuuta 2018 Joensuu) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia jääkiekkoammattilaisia Pohjois-Amerikassa.
Mononen oli Joensuun Kiekko-Poikien kasvatti. Pääsarjassa hän pelasi kuitenkin ensimmäisen kerran Lahden Reippaan paidassa 1967. Kahden Lahden kauden jälkeen Mononen siirtyi monien muiden tavoin Aimo Mäkisen rakentamaan Jokereihin. Hän viettikin Helsingissä neljä vuotta, joista yksi kului Karhu-Kissoissa. Ennen Amerikkaan siirtymistään Mononen pelasi vielä kauden 1974–1975 TPS:ssa. Tämän jälkeen alkoi hänen ulkomaankiertueensa, joka keskeytyi vain yhtenä HIFK:n kautena 1977–1978. Pääsarjauransa Mononen lopetti Kiekkoreippaassa 1983. Yhden Suomen mestaruuden voittanut Mononen teki SM-sarjassa ja -liigassa 248 ottelussa 157 maalia ja antoi 95 maalisyöttöä.
Pohjois-Amerikassa Mononen pelasi kaksi kautta: 1975–1977 WHA-liigan Phoenix Roadrunners -joukkueessa. Toisella kaudellaan Mononen pelasi yhdessä Seppo Revon ja Juhani Tammisen kanssa. Ketjua kutsuttiin nimellä ”Lappline”. Phoenixin suomalaisnelikon täydensi puolustaja Pekka Rautakallio. Mononen pelasi WHA:ssa yhteensä 142 runkosarjaottelua pistein 36+50. Mononen kävi pelaamassa myös Sveitsin sarjassa, kun hän edusti kolme vuotta SC Berniä, jossa voitti myös maan mestaruuden.
Mononen pelasi maajoukkueessa 145 A-maaottelua tehden pisteet 51+37. MM-kisoissa hän edusti Suomea kuudesti ja olympialaisissa kerran. Vuoden 1972 MM-kilpailuissa Mononen teki pisteet 9+6, joka pysyi Suomen MM-kisaennätyksenä, kunnes Saku Koivu teki 4 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä vuonna 1999.
Myös Lauri Monosen veli Erkki on maajoukkuetason jääkiekkoilija.
Kiekkouransa jälkeen Lauri Mononen toimi ravintola-alan yrittäjänä Joensuun Karsikossa.
Nour Hadhria

Ura

Hadhria siirtyi ammattilaiseksi allekirjoitettuaan sopimuksen Club Africainin kanssa 13. tammikuuta 2008. Hän pelasi kauden 2007–2008 aikana yhdessä liigaottelussa ja saavutti kauden päätteeksi ensimmäisen Tunisian-mestaruutensa. Hadhria teki ensimmäisen maalinsa Stade Tunisienia vastaan pelatussa ottelussa 23. huhtikuuta 2009.
Heinäkuussa 2011 Hadhria siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella CA Bizertiniin.
Lulu (yritys)

Lulu on kirjapainoyritys, joka toimii Pohjois-Carolinan Morrisvillessä Yhdysvalloissa. Sen perusti vuonna 2003 Bob Young, eräs Red Hatin johtajista, joka luonnehti yritystä "kokeelliseksi omakustanneyritykseksi".
Lulu on yksi suurimmista omakustannekirjoja tuottavista yrityksistä. Kirjojen julkaiseminen Lulun kautta on ilman erillisiä lisäpalveluja maksutonta, ja kaikki toiminta tapahtuu automaattisesti Internetin välityksellä. Kirja toimitetaan joko verkkosivuilla olevan muokkausjärjestelmän kautta, tai lähettämällä valmiiksi ladottu kirja PDF-muodossa. Tekijä voi ostaa kirjansa verkkosivujen kautta, tai voi antaa kirjan myytäväksi Lulun verkkokaupan kautta. Lisämaksusta kirjalle voidaan hankkia ISBN-numero ja se voidaan laittaa myytäväksi isojen verkkokauppojen, kuten Amazon.com, kautta. Tekijät saavat pitää kirjojensa tekijänoikeudet. Kirjat painetaan eri digipainojen kautta tilauksen mukaan.
Kirjojen lisäksi Lulu painaa myös ohjekirjan kanssa pakattuja tietokoneohjelmia. aikakauslehtiä, kalentereja, CD- ja DVD-levyjä, ja myy soittoääniä.
Hietamäen rautatieasema

Historia

Hietamäen rautatieasema on valmistunut vuonna 1924, yhtä aikaa koko Uudenkaupungin radan valmistumisen kanssa. Neljänkymmenen toimintavuoden jälkeen asema alennettiin seisakevaihteeksi 1.10.1963, jolloin myös lipunmyynti asemalla lopetettiin. Vuonna 1970 liikennepaikka muutettiin seisakkeeksi, jolloin myös tavaraliikenne asemalla loppui. Tämän jälkeen asema oli vuosia asuinkäytössä. Aseman tiloissa kokoontui myös paikallinen partiolippukunta.
Liikennepaikalla pysähtyi aseman sulkemisen jälkeenkin tarvittaessa osa rataosalla liikennöineistä henkilöjunista, aina vuonna 1990 tapahtuneeseen liikennepaikan lopulliseen lakkautukseen asti. Lakkautusta edeltävän viimeisen aikataulukauden aikana liikennepaikalla pysähtyi tarvittaessa ainoastaan yksi työläisliikenteeseen tarkoitettu junapari päivässä, juna 373 aamulla ja juna 378 iltapäivällä.
Asema sivurakennuksineen on ollut toukokuusta 2008 lähtien yksityisomistuksessa oltuaan useiden muiden lakkautettujen suomalaisten rautateiden liikennepaikkojen tavoin Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalla. Ennen kauppaa huonoon kuntoon päässeen aseman tiloissa oli vuokralla paikallinen partiolippukunta.

Asema ja muut rakennukset

Mallipiirustusten mukaan tehdyn asemarakennuksen on suunnitellut rautatiehallituksen arkkitehti Jarl Ungern Aseman itäpäädyssä sijaitsi alun perin iso varasto ja lastauslaituri ja länsipäädyssä puolestaan oli puuvaja ja pienempi varasto. Kaksikerroksisen keskiosan alakerrassa sijaitsi yhdistetty porraskomero ja eteinen, niiden perässä lipunmyynti- ja odotussali sekä kaksi toimistohuonetta. Yläkerrassa sijaitsi alun perin asemamiehen keittiön ja kahden huoneen asunto. Tilaan on kuulunut myös noin viisi hehtaaria peltomaata asemamiehen viljeltäväksi. Asemarakennus on perustettu harkkoperustukselle, se on vuorattu pystyllä lomalaudoituksella ja sen ikkunat ovat ristipuitteiset. Asemarakennuksen lisäksi tontilla on myös suunnilleen samanikäiset kellari ja sauna. Alun perin tontilla sijaitsi myös vesitorni, josta höyryveturit ottivat vesitäydennystä. Torni kuitenkin purettiin vuonna 1987.

Koppelin talo

Aseman kanssa samaan aikaan sen välittömään läheisyyteen rakennettiin myös Koppelin talo, jonka alakerrassa toimi kauppa ja kahvila aseman perustamisesta aina 1930-luvun lopulle asti. Nykyään myös Koppelin tila on kokonaan asuinkäytössä.
Vuoden 2009 jalkapallon sopupeliskandaali

Vuoden 2009 jalkapallon sopupeliskandaali on marraskuussa 2009 julki tullut skandaali, jossa useiden eri maiden jalkapallosarjojen tuloksia on järjestetty. Eniten sovittuja pelejä pelattiin Saksassa, jossa 32 alemman sarjatason peliä oli sovittu ennalta.
Poliisi tutki noin 200 ottelua eri puolilla Eurooppaa. Kaikkein eniten epäiltyjä otteluita oli pelattu Saksassa (32). Tutkintaan sisältyi myös Belgia, Sveitsi, Kroatia, Slovenia, Turkki, Unkari, Bosnia ja Hertsegovina. Osallisiksi epäiltiin 200 ihmistä. Pidätettynä oli 15 saksalaista ja kaksi sveitsiläistä.

Oikeuskäsittelyt

Bochumin piirikunnan oikeusistuin tuomitsi huhtikuussa 2011 yhden vedonlyöjän ja kaksi vedonvälittäjää yli kolmen vuoden vankeustuomioihin.He olivat myöntäneet syyllisyytensä 32 manipulointitapaukseen. Toukokuussa vedonvälittäjät Ante Sapina ja Marijo Cvrtak tuomittiin Bochumissa viiden ja puolen vuoden vankeuteen.
Maaliskuussa 2013 välittäjä Milan Sapina tuomittiin 10 kuukauden vankeuteen
Hemiselluloosa

Hemiselluloosat ovat useista polysakkarideista kuten arabinoksylaanista koostuvia heteropolymeerejä, joita esiintyy kasvin soluseinissä yhdessä selluloosan sekä ligniinin kanssa. Puun solurakenteessa hemiselluloosa sijaitsee selluloosan muodostamien fibrillien seassa väliaineena, ja muodostaa ristisidoksia ligniinin kanssa, mikä vaikuttaa mm. soluseinän rakenteen joustavuuteen. Pitoisuudet vaihtelevat soluseinämän rakenteellisten osien välillä. Hemiselluloosan rakenne on amorfinen ja se on helposti hydrolysoitavissa entsyymien, happojen, tai emästen avulla. Hemiselluloosien tyyppi ja pitoisuudet vaihtelevat havu-ja lehtipuiden välillä. Erilaisia hemiselluloosatyyppejä ovat esimerkiksi ksylaani, glukuroksylaani, arabinoksylaani, glukomannaani ja ksyloglukaani. Hemiselluloosat rakentuvat monosakkarideista kuten ksyloosi, mannoosi, galaktoosi, ramnoosi, ja arabinoosi, jotka ovat D- ja L-pentoosi-, että heksoosiryhmien sokereita.
Hildegard Knef

Hildegard Frieda Albertine Knef (28. joulukuuta 1925 Ulm – 1. helmikuuta 2002 Berliini) oli kirjailija ja keskeisiä sodanjälkeisiä saksalaisia näyttelijöitä ja laulajia, joka teki merkittävän uran sekä Saksassa että Yhdysvalloissa. Hän on leimautunut vapautuneeksi ja itsevarmaksi nykyaikaiseksi saksalaiseksi naishahmoksi, joka ei ole pelännyt ilmaista mielipiteitään.
Knef on julkaissut useita kirjoja, joista tunnetuin on omaelämäkerta Lahjahepo – kertomus elämästäni (Der geschenkte Gaul – Bericht aus einem Leben', 1970). Kirja kertoo Knefin elämästä toisen maailmansodan aikaisessa Saksassa. Teos on toisen maailmansodan jälkeisen Saksan myydyimpiä kirjoja. Sitä on myyty yli miljoona kappaletta. Knefin toinen tunnettu teos Tuomittu (Das Urteil, 1975) kertoo rintasyövästä toipumisesta. Knef on edelleen erittäin kiistelty mutta ihailtu taiteilija Saksassa. Hän aiheutti vuonna 1950 yhden suurimmista saksalaisen elokuvan ja katolisen kirkon skandaaleista esiintymällä alastomana elokuvassa Syntinen nainen (Die Sünderin). Hän elvytti saksalaisen chanson-perinteen.
Knefin elämäkerta vedettiin myynnistä keväällä 2007.
Sara Jane Moore

Sara Jane Moore (s. 15. helmikuuta 1930) on yhdysvaltalainen nainen, joka yritti ampua presidentti Gerald Fordin vuonna 1975. Moore tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen, josta hän pääsi ehdonalaiseen 32 vuoden päästä joulukuussa 2007.
Moore oli ollut tekemisissä vasemmistoradikaalien kanssa, ja hän uskoi presidentin murhan aloittavan vallankumouksen. Hän oli ollut kirjanpitäjänä People In Need -ruokajakelussa, joka perustettiin Patty Hearstin kidnapanneen Symbioottinen vapautusarmeija -terroristijärjestön vaatimuksesta. Hän oli myös FBI:n ilmiantaja. Juuri ennen murhayritystä Yhdysvaltain salainen palvelu takavarikoi Moorelta .45-kaliiperin revolverin – hän osti uuden aseen.
Moore yritti ampua presidenttiä St Francis Hotellin edessä San Franciscossa 22. syyskuuta 1975, eli 17 päivää sen jälkeen, kun Charles Mansonin seuraaja Lynette Fromme oli yrittänyt tappaa Fordin Sacramentossa. Moore seisoi väkijoukossa noin 12 metrin päässä presidentistä ja laukaisi .38-kaliiperisen revolverin tätä kohti. Mooren vieressä seisonut entinen sotilas Oliver W. Sipple sai kuitenkin tönäistyä hänen kättään, jolloin luoti osui hotellin seinään. Yksi henkilö loukkaantui lievästi rakennuksesta kimmonneesta luodista.
Puolustusasianajajat olisivat halunneet vedota mielenterveysongelmiin, mutta Moore tunnusti syyllisyytensä, ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Vuonna 1979 Moore karkasi vankilasta, mutta hänet saatiin kiinni muutamassa tunnissa ja siirrettiin liittovaltion vankilaan.
Koska Moore oli suorittanut tuomiostaan 30 vuotta, käyttäytynyt hyvin eikä häntä pidetty uhkana muille, liittovaltion silloisten sääntöjen mukaisesti hän pääsi ehdonalaiseen vapauteen. Moore pääsi vankilasta 31. joulukuuta 2007, noin vuosi presidentti Fordin kuoleman jälkeen. Toukokuussa 2009 hän antoi televisiohaastattelun The Today Show:lle. Hän kertoi katuvansa tekoaan.
Sara Jane Moore ja Lynette Fromme ovat ainoat naiset, jotka ovat yrittäneet tappaa Yhdysvaltain presidentin.
Olten

Sijainti

Olten sijaitsee tiheästi asutulla Sveitsin keskitasangolla, Aarejoen rannalla, viitisenkymmentä kilometriä Baselista kaakkoon.

Liikenne

Olten on rautatieliikenteen solmukohta. Sieltä lähtee rautatie seitsemään suuntaan, sillä SBB:n pääradat Baseliin, Zürichiin, Luzerniin, Berniin ja Solothurniin risteävät Oltenissa. Lisäksi Oltenista lähtee rata Burgdorfin kautta Berniin sekä vanhan Hauensteinin tunnelin kautta Baseliin.
Moottoritiet A1 ja A2 ohittavat Oltenin eteläpuolelta.

Urheilu

Oltenilainen EHC Olten pelaa jääkiekkoa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä.