google/wiki40b huggingface dataset:
Esa Mäkelä (merikapteeni)

Esa Mäkelä (s. 1946) on suomalainen merikapteeni. Punkalaitumella syntynyt Mäkelä oli Silja Linen palveluksessa liki 30 vuotta aina vuoteen 2001 asti ja sen jälkeen Royal Caribbean Cruises -yhtiöllä risteilyalusten rakentamisen valvojana vuoteen 2008, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Vuonna 1966 ylioppilaaksi päässyt Mäkelä mieli heti opiskelemaan laivanrakennusta Teknilliseen korkeakouluun. Ensiyritys ei tuottanut opiskelupaikkaa, ja Mäkelä lähti ja jäi merille. Nuoren jungmannin ensimmäinen laiva oli ahvenanmaalaisen Rederiaktiebolaget Gustaf Eriksonin M/S Saggö. Merikapteenin pätevyyskirjan Mäkelä sai vuonna 1974.
60-vuotissyntymäpäivähaastattelussaan Mäkelä mainitsi uransa varrelta erityisen muistettaviksi tapahtumiksi Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssin vuonna 1989 sekä valvomansa Silja Serenaden rakentamisen.
Unohtumattomimman tehtävän hän sai hoitaakseen, kun matkustaja-autolautta M/S Estonia joutui merihätään ja upposi varhain aamuyöllä 28. syyskuuta 1994. Mäkelä oli tuolloin Estonian avunpyyntöön ensimmäisenä vastanneen ja uppoamispaikalle toisena Viking Linen M/S Mariellan jälkeen ehtineen M/S Silja Europan päällikkö. Esa Mäkelä johti pelastustehtäviä tapahtumapaikalla Turun Meripelastuskeskuksen pyynnöstä.
Pärskäjuuret

Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa tavataan luonnonkasvina pohjanpärskäjuurta Luoteis-Norjassa ja Suomessa Utsjoella. Lisäksi etelänpärskäjuurta ja tummapärskäjuurta kasvaa villiintyneinä koristekasveina. Pohjoismaiden pärskäjuuret ovat 0,5–1,5 metriä korkeita ruohoja, joilla on leveät varressa kierteisesti sijaitsevat lehdet ja kukintona runsaskukkainen kerrannainen latvaterttu. Pärskäjuuret ovat myrkyllisiä.
Enrique Pérez Serantes

Enrique Pérez Serantes (29. marraskuuta 1883 Tui, Espanja – 18. huhtikuuta 1968) oli Kuubassa uransa luonut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Cuban arkkihiippakuntaan 10. syyskuuta 1910 ja nimitettiin Camagüeyn hiippakunnan johtoon 24. helmikuuta 1922. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Valentín Zubizarreta y Unamunsaga, jota avustivat Severiano Sainz y Bencamo ja José Manuel Dámaso Rúiz y Rodríguez. Pérez Serantes asetettiin virkaansa 2. syyskuuta.
11. joulukuuta 1948 Pérez Serantes sai nimityksen Santiago de Cuban arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 84-vuotiaana virassa.
Coxeterin diagrammi

Coxeterin diagrammi, Coxeterin–Dynkinin diagrammi eli Coxeterin graafi on geometriassa graafi, jolla kuvataan monitahokkaan tai muun polytoopin symmetriaa. Coxeterin diagrammi esittää, millä tavoin monitahokas tai muu polytooppi voidaan ajatella muodostettavaksi lähtemällä yhdestä sen kärkipisteistä, jolloin sen muut kärkipisteet saadaan tämän pisteen peilikuvina yhdestä tai useammasta peilistä tai heijastavasta hypertasosta. Oleellisesti samalla tavalla saadaan kaleidoskoopissa syntymään erilaisia symmetrisiä kuvioita. Jokainen graafin solmu esittää tällaista ajateltua peiliä, ja haaraan liittyvä luku vastaa peilien välistä diedrikulmaa. Jos haaraan ei ole merkitty lukua, tämän oletetaan olevan 3.
Graafina diagrammi esittää Coxeterin ryhmää. Sen jokainen solmu esittää peiliä ja jokainen haara kahden peilin välistä diedrikulmaa.
Coxeterin diagrammeja muistuttavat läheisesti myös Dynkinin diagrammit, jotka eroavat Coxeterin diagrammeista kahdessa suhteessa: ensinnäkin haarat, joihin on merkitty luku "4" tai suurempi ovat suunnattuja, kun taas Coxeterin diagrammit ovat suuntaamattomia, toiseksi Dynkin diagrammien on toteutettava se kristallografinen lisäehto, että niissä saa esiintyä vain merkinnöillä 2, 3, 4 tai 6 varustettuja haaroja. Dynkinin diaggammit vastaavat juurisysteemejä ja samalla puoliyksinkertaisia Lien algebroja, joiden luokitteluun niitä myös käytetään.

Kuvailu

Diagrammilla voidaan esittää myös polytoopit lisäämällä renkaita solmujen ympärille. Rengas tarkoittaa, että kyseessä on aktiivinen peili, jota käytetään konstruoitaessa polytooppi heijastusten avulla. Jotta diagrammi esittäisi polytooppia, siinä on oltava vähintään yksi aktiivinen solmu.
Renkaat osoittavat samalla, onko generoiva piste peilissä vai sen ulkopuolella. Peili on aktiivinen eli muodostaa heijastuksen vain, jos pisteet ovat peilin ulkopuolella, joten rengas ilmaisee, että generoiva piste on peilin ulkopuolella ja siitä muodostuu heijastus.
Graafin viivat eli kaaret merkitään kokonaisluvuilla n, jotka tarkoittavat diedrikulmaa 180/n.  Jos kaareen ei ole merkitty lukua, sen oletetaan olevan 3. Jos n=2, kulma on 90 astetta eivätkä peilit vaikuta toisiinsa, ja kaari voidaan jättää huomioon ottamatta. Kahta yhdensuuntaista peiliä voidaan merkitä symbolilla ∞ (ääretön).
Periaatteessa n peiliä voidaan esittää täydellisellä graafilla, jossa on mukana kaikki n·(n-1)/2 kaarta. Käytännössä mielenkiintoisissa peilien konfiguraatioissa osa peileistä on toisiinsa nähden kohtisuorassa, jolloin niitä vastaavat kaaret voidaan jättää pois kuviosta.
Polytoopit ja laatoitukset voidaan muodostaa käyttämällä näitä peilejä ja yhtä ainoaa generoivaa pistettä, josta tulee yksi polytoopin tai laatoituksen kärkipisteistä. Muut kärkipisteet saadaan tämän peilikuvina yhden tai useamman peilin kautta. Polytoopin särmät ovat jonkin pisteen ja sen peilikuvan toisiinsa yhdistäviä janoja. Tahkot voidaan muodostaa saatujen särmien muodostamina renkaina ja niin edelleen.
Luodesjärvi

Maantietoa

Järven pituus on 500 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Se sijaitsee Luoteen kylän luoteispuolella ja 2,5 kilometriä Liesijärvestä koilliseen soistuneessa metsämaastossa, jota on hieman ojitettu. Järveen on kaivettu kuusi ojaa, joista etelärannasta lähtee järven laskuoja. Oja yhtyy Vähä-Pahlasesta ja Iso-Pahlasesta alkavaan laskuojaan, joka vuorostaan yhtyy Liesijärveen laskevaan Papinojaan. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 94 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja järvi on autio. Sinne ei kulje teitä ja lähin tie on 500 metrin päässä järven ohittava seututie 332.

Vedenlaatu

Veden laatua on tutkittu kerran tammikuussa 1990. Vesi oli tuolloin ruskeaa mutta kirkasta ja sen humuspitoisuus oli korkea. Veden happamuudentaso oli hieman laskenut ja aiheuttaa vaikeuksia esimerkiksi ravuille. Veden ravinnepitoisuudet olivat lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Järvi ei ole kovin syvä, joten sen vesi vaihtuu nopeasti.
Torttila

Torttila on Harjavallan kaupunginosa, joka sijaitsee Kokemäenjoen eteläpuolella yhdystie 2453:n varrella parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Sen rakennuskanta muodostuu pääosin 1950–1960-lukujen omakotiasutuksesta, mutta alueella on myös vanhoja maatiloja, jotka ovat samaa kulttuurihistoriallista kokonaisuutta Nakkilan puolella sijaitsevan Lammaisten kylän kanssa. Torttila, Lammainen ja Kokemäenjoen pohjoispuolella sijaitseva Pirilä muodostavat Lammaistenlahden kulttuurimaiseman, joka kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Torttilaan ulottuu osa myös Harjavallan suurteollisuuspuistosta, ja lisäksi valtatie 2:n varrella on Bolidenin sekä Norilsk Nickelin tuotantolaitosten prosessijätteiden läjitysalueita. Vuonna 2018 saksalainen BASF ilmoitti rakentavansa Torttilaan akkutehtaan, jonka on tarkoitus aloittaa tuotantonsa vuoden 2020 lopussa.

Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Torttilan kylästä ovat 1400-luvun puolivälistä, mutta asutusta on ollut jo paljon aikaisemmin. Vanhan Torttilan kylän alueelta on löydetty muun muassa pronssikautisia röykkiöhautoja sekä asuinpaikka Kiukaisten kulttuurin ajoilta. Torttila ja Lammainen olivat 800-luvulla syntyneen historiallisen Huovintien päätepisteitä Kokemäenjoen suulla. 1760-luvulla Torttila toimi muutaman vuoden markkinapaikkana, kun tapahtuma siirrettiin Merikarvialta Pohjanlahden rannikkokaupunkien porvariston keskinäisten riitojen vuoksi. Torttilan markkinapaikka toimi ruotujakolaitoksen aikana myös armeijan harjoituskenttänä. 
Sotavuosien jälkeen Torttilan asukasmäärä alkoi voimakkaasti kasvamaan Harjavaltaan perustetun suurteollisuuden myötä. Vuonna 1949 valmistui arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema koulu, joka lakkautettiin 1990-luvun alussa, ja lopulta rakennus purettiin 2018.
Limittäinen geeni

Limittäinen geeni on viruksessa tai solussa oleva geeni, jota voidaan lukea ainakin kahta geeniä, koska ne ovat osaksi samoja. Esimerkiksi b-hepatiittiviruksessa on monta limittäistä geeniä. Limittäiset geenit ovat tyypillisiä pienille genomeille. Ne ovat välttämättömiä virukselle Phi-X174, jossa on 11 geeniä vain 5386 emäsparia. Esimerkiksi noin 0,5 miljoonan emäsparin noin 500 geenistä 44 menee osin toistensa päälle. Limittäiset geenit pyrkivät suojamaan geeniä mutaatioilta. Tämä on vahvistetu simuloimalla ykisnkertaistetun geenin kehitystä Avida-nimisellä tietokonesysteemillä.
Bogaarden

Bogaarden on paikka Pepingenin kunnassa Flanderin Brabantin provinssissa, Belgiassa. Sen asukasluku on noin 406 1. tammikuuta 2006 tehdyn laskennan mukaan. Pinta-alaa kunnalla on 4,94 neliökilometriä ja asukastiheys neliökilometrillä on 82.
Tšernobylin ydinvoimalaitos

Tšernobylin ydinvoimalaitos (ukr. Чорнобильська атомна електростанція, ЧАЕС, Tšornobylska atomna elektrostantsija, TšAES, ven. Черно́быльская атомная электростанция, ЧАЭС, Tšernobylskaja atomnaja elektrostantsija, TšAES) oli Pohjois-Ukrainassa Kiovan alueella sijaitseva ydinvoimalaitos, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1970. Voimalaitoksen etäisyys Prypjatin kaupungista on kaksi kilometriä, Tšernobylin kaupungista 18 kilometriä, Valko-Venäjän rajasta 16 kilometriä ja Kiovasta 110 kilometriä.

Uusi aurinkovoimala

Ydivoimalan alueelle on rakenteilla aurinkovoimalaitos. Ensimmäiset paneelit on kytkettu sähköverkkoon vuonna 2018 ja laitosta on tarkoitus laajentaa 100 MW tehoon. Alue sopii hyvin aurinkovoiman tuotantoon koska saastumisen johdosta se on poissa muusta käytöstä hyvin pitkään, ja ydinvoimalaitoksen jäljiltä infrastruktuuri sähkön välittämiseen  on pitkälti olemassa.
Aurinkovoimalaitoksesta on suunniteltu 1 000 megawatin kokoista. Maan hinta on erittäin halpaa suojavyöhykkeellä.
Heinoo

Heinoo on kylä Sastamalan kaupungissa Rautaveden länsirannalla Pirkanmaalla. Se oli aikoinaan Karkun kunnan toinen taajama keskustaajaman lisäksi, nykyisin sitä ei lasketa enää taajamaksi. Nykyisin kylässä on noin 300 asukasta.
Heinoo paloi 1881 ja rakennettiin sittemmin uudelleen. Kylää on kutsuttu myös Heinoseksi ja Heinoo on siitä kansanomainen muunnos. Kylästä loppui koulu 1980-luvun loppupuolella. Heinoossa on ollut myös kauppa ja pankki. Kylässä on myös useita eri yhdistysten ylläpitämiä kokoontumistiloja. Heinoossa on myös kesällä 2016 valmistunut beach kenttä.
Heinoossa sijaitsee entinen Heinoon rautatieasema. Sen asemarakennus valmistui Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan junaliikenteen alkamisen aikoihin vuonna 1895. Rautatieasema alennettiin seisakkeeksi vuonna 1965. Heinoon seisake lakkautettiin vuonna 1983.
Elias Anttila

Elias Anttila (11. huhtikuuta 1915 Kojonmaa, Loimaa – 1996) oli suomalainen itseoppinut kuvanveistäjä.
Kojonmaan Anttilan torpassa syntyneen Elias Anttilan vanhemmat olivat Juho Kustaa Myllymäki ja Iida Pauliina o.s. Suvitie. Perhe otti sukunimekseen Anttila torppansa mukaan. Elias oli 9-lapsisen perheen nuorin. Hänen äitinsä kuoli 1918 espanjantautiin. Elias oppi lukemaan jo kotona ja harrasti muun muassa savipatsaiden muotoilua. Hän ei lahjoistaan huolimatta päässyt jatkamaan opintojaan oppikoulussa tai taidealan oppilaitoksissa.
Elias Anttila oli aluksi työssä kotitilallaan ja toimi sitten ankkurintekijänä Ferrarian tehtailla. Pääosan elämästään yli 30 vuotta hän oli öljy-yhtiö Shellin palveluksessa Loimaalla alkaen vuodesta 1937. Sotavuosina Anttila oli komennettuna Rovaniemellä Shellin huoltoasemalla ja hän loukkasi täällä selkänsä onnettomuudessa niin pahoin että joutui pitämään siitä lähtien hankalia tukiliivejä.
Anttila käytti realistisissa näköisveistoksissaan aiheina usein eläimiä kuten ilvestä, metsoa ja karhua. Hän sai 1960-luvulla oman ateljeen Kojonmaan ulkorakennukseen. Anttila teki muistomerkkejä tilaustyönä pääasiassa Loimaan seudulle mutta myös muualle Suomeen. Hän teki myös mitaleja ja harrasti runonlausuntaa. Anttila itse piti päätyönään pronssiveistosta Onkipoika, joka oli ensimmäinen Loimaalle hankittu varsinainen julkinen taideteos. Se paljastettiin 5. heinäkuuta 1962.
Anttila oli 1948 perustetun Loimaan taiteenystävien perustajajäseniä ja Loimaan Taideseuran kunniajäsen.
Being Julia

Juoni

Vuoden 1938 Lontoossa kuuluisa näyttelijä Julia Lambert ja hänen managerimiehensä Michael Gosselyn elävät vapaassa avioliitossa. Julia tapaa Tom Fennelin, itseään puolta nuoremman kunnianhimoisen miehen ja rakastuu häneen lyhyen suhteen jälkeen. Tom kuitenkin valloittaa pian nuoren aloittelevan näyttelijän Avice Chrichtonin ja yrittää suostutella tälle roolin Julian uudessa näytelmässä. Julia matkustaa ulkomaille äitinsä luo, ja palatessaan hänellä on valmiina tehokkaan tuntuinen kostosuunnitelma…
Johan Lilius

Johan Lilius  (17. tammikuuta 1724 Längelmäki – 1803) oli hovioikeudenneuvos ja Aurora-seuran perustajia. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra Henrik Lilius ja Hedvig Margareta Wanochius.
Lilius oli vaikuttajana Suomen kirjallisuuden kasvuun osallistumalla muun muassa Aurora-seuran julkaiseman lehden  Åbo Tidningar toimittamiseen kirjoittamalla siihen kahdeksan artikkelia.  Hän oli Turun Soitannollisen Seuran jäsen, kuten myös hänen veljenpoikansa Gustaf Adolf Lilius.
Valasikloviiri

Ominaisuudet ja käyttö

Valasikloviiri on aihiolääke ja ihmisen elimistössä se hydrolysoituu entsymaattisesti asikloviiriksi, joka on varsinainen aktiivinen yhdiste. Asikloviiri estää virusten DNA-polymeraasientsyymiä. Valasikloviiri imeytyy parammin kuin asikloviiri ja on siksi tehokkaampaa. Yhdistettä käyteään muun muassa Herpes simplex-, Varicella-zoster- ja sytomegalovirusten aiheuttamien infektioiden esimerkiksi vyöruusun hoitoon. 
Valasikloviiri on hyvin siedetty lääkeaine. Mahdollisia haittavaikutuksia ovat pääkipu, oksentelu ja ripuli. Immuunivasteeltaan alentuneille potilaille valasikloviiri saattaa suurina annoksina aiheuttaa luuydinkatoa. 
Valasikloviiriä valmistetaan asikloviirin ja valiinijohdannaisen esimerkiksi N-bentsyylivaliinin välisellä reaktiolla, jossa muodostuu esteri. Lopuksi suojaryhmänä toimiva bentsyyliryhmä poistetaan vedyttämällä.
Mnemosyne

Mnemosyne (m.kreik. Μνημοσύνη) oli kreikkalaisessa mytologiassa muistin jumalatar, titaani, joka synnytti Zeukselle muusat eli runottaret. Hän oli Gaian ja Uranoksen tytär. Alkuperäiset Boiotian mytologian mukaiset muusat olivat Mneme, Aoide ja Melete. Kreikan runottaria kuviteltiin olevan enemmän, tavallisesti yhdeksän. Antiikin taiteilijat kutsuivat avukseen luomistyötä tehdessään aina kuhunkin alaan kuuluvan muusan.
Cosmopolitan (drinkki)

Cosmopolitan on vodkapohjainen kuivahko drinkki. Se valmistetaan cocktaillasiiin ja koristellaan limeviipaleella.
Michael Latta

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Latta pelasi juniorikiekkoa OHL:ssä Ottawa 67's:ssä ja Guelph Stormissa.
14. huhtikuuta 2010 Nashville Predators teki Lattan kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Hän pelasi sopimuksensa aikana vain Predatorsin AHL:ssä pelaavassa farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. 
Kaudella 2012–2013 3. huhtikuuta 2013 NHL:n siirtorajalla Predators kauppasi Lattan Martin Eratin kanssa Washington Capitalsiin vastineeksi Filip Forsbergistä.
Latta teki NHL-debyyttinsä Capitalsissa kaudella 2013–2014. Ensimmäisen maalinsa Latta teki 15. marraskuuta 2013 Detroit Red Wingsiä vastaan.
Viljo Hytönen

Viljo Hytönen (15. lokakuuta 1879 Juva – 1937) oli suomalainen raittiusaatteen edistäjä ja filosofian tohtori.
Hytösen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Hytönen ja Kristiina Putkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofan kandidaatksi 1907 ja filosofian lisensiaatksi 1913. Hytönen väitteli tohtoriksi 1913, väitöskirjan aiheena oli Suomen valtion paloviinapolitiikka vuosina 1826-1866.
Hytönen toimi Kylväjä-lehden toimittajana 1904–1907 ja Raittiuden ystävien sihteerinä 1911–1915. Hän oli sosiaalihallituksen 1. aktuaari vuodesta 1919 ja toimi 1920–1937 köyhäinhoidon ylitarkastajana.
Hytönen oli Kotimaisen työn liiton johtokunnan puheenjohtajana 1918 ja Raittiuden ystävien keskushallituksen puheenjohtajana 1918.
Ursus (olut)

Historia

Cluj-Napoca oli vanha roomalainen varuskuntakaupunki, mistä tietotaito oluen panemiselle alueella sai alkunsa.  Vuonna 1878 kaupunkiin perustettiin ensimmäinen virallinen panimo, Czell.  
1. tammikuuta vuonna 1928 panimon nimeksi vaihdettiin Ursus. Romanian valtio otti 11. kesäkuuta 1948 panimon valtion omistukseen. Valtion omistuksessa yhtiön rakenteita järjesteltiin uudelleen, ja vuonna 1748 perustettu Timișoaran panimo sulautettiin pääyhtiöön.
Ursus oli ensimmäinen yksityistetty yhtiö Romaniassa vuoden 1989 vallankumouksen jälkeen. Vuonna 1996 panimojätti SABMiller osti yhtiön. 
18. marraskuuta vuonna 2010 yhtiö ilmoitti lopettavasa Cluj-Napocan panimon ja siirtävänsä tuotannon muihin pisteisiin; näin Ursuksen 132-vuotinen historia kaupungissa päättyi.
Joosef I (keisari)

Joosef I (26. heinäkuuta 1678, Wien – 17. huhtikuuta 1711, Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Unkarin ja Böömin kuningas sekä Itävallan arkkiherttua.
Joosef oli keisari Leopold I:n ja palatsikreivitär Eleanoran vanhin poika. Joosefista tuli Unkarin kuningas vuonna 1687 ja Roomalaisten kuningas 6. tammikuuta 1690. Hän avioitui vuonna 1699 Wilhelmina Amalian kanssa, ja he saivat kolme tytärtä.
Joosefista tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuonna 1705, kesken Espanjan perimyssodan.
Joosef kuoli isorokkoon Wienissä vuonna 1711. Hänen veljensä Kaarle seurasi Joosefia keisarikunnan hallitsijana.
Citius, altius, fortius

Citius, altius, fortius (suom. nopeammin, korkeammalle, voimakkaammin/rohkeammin) on latinankielinen lentävä lause ja Olympialiikkeen motto. Moton kehitti nykyaikaisten olympialaisten isä, paroni Pierre de Coubertin, vuonna 1894 omaksuttuaan sen dominikaani-isä Henri Didonilta.
Karkaisu

Karkaisussa teräskappale kuumennetaan, jonka jälkeen se jäähdytetään vedessä. Tämän ansiosta kappaleen kovuus voi jopa nelinkertaistua.
Lolita Davidovich

Lolita Davidovich (s. 15. heinäkuuta 1961) on kanadalainen näyttelijä.
Itäeurooppalaisille vanhemmille syntynyt Davidovich on esiintynyt elokuvien ohella muiden muassa televisiosarjoissa L-koodi ja CSI.
Davidovich on naimisissa elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Ron Sheltonin kanssa.
Beetfage

Beetfage eli Betfage oli Betanian naapurikylä Jerusalemin liepeillä lähellä Öljymäen lakea. Se mainitaan yhdessä Betanian kanssa palmusunnuntain juhlakulkueen lähtöpaikaksi. Vuonna 1876 Öljymäeltä löydettiin ristiretkien aikainen kivipaasi, jossa kuvataan Betanian ja Beetfagen tapahtumia ja jossa näkyvät vielä sanat "Betfage" ja "aasi". Löytöpaikalle pystytettiin fransiskaanien kappeli.
Vepsä (Kuhmo)

Vepsän kylä sijaitsee Etelä-Kuhmossa Vepsänjoelta Nurmesrajalle saakka. Lännessä on naapurikylänä Katerma ja idässä Korpisalmi.

Asuttaminen

Vepsälle on tullut ensimmäinen asukas 1600-luvulla Pihlajanvaaralle (nykyinen Toivola). Myöhemmin asukkaita tuli lisää Vepsänjärven rannoille sekä myös Kuhmon kirkonkylälle päin. Varhaisina aikoina oli toistakymmentä taloa sekä joitakin pienempiä mökkejä, joista pulavuosina moni autioitui. Toimeentulo oli silloin paljolti kalastuksen ja metsästyksen sekä muutaman lehmän ja ns. pienkarjan varassa. Myöhemmin metsätyöt antoivat mahdollisuuksia lisäansioihin.

Maanviljely nykyään

Traktoreiden ja muiden koneiden yleistyessä 1950-luvulla peltojen pinta-alat lisääntyivät vähitellen. Nykyisin on Vepsällä maidontuotantoon erikoistuneita karjatiloja kuusi. Viljelysalat ovat vuokrapellot mukaan luettuna keskimäärin 40 ha:n paikkeilla ja työkoneet ovat tarvittavan tehokkaita.
Mikko Myllylahti

Mikko Myllylahti (s. 1980 Oulu) on suomalainen runoilija ja elokuvantekijä. Myllylahden runoja on aiemmin ilmestynyt MotMot 2002 -runouden vuosikirjassa sekä Reviiri-antologiassa. Hän on myös saanut kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Myllylahti on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston elokuva- ja lavastustaiteen laitokselta vuonna 2012. Hän on kotoisin Torniosta ja asuu Karkkilassa.
Chiang Rain roomalaiskatolinen hiippakunta

Hiippakunnan perustaminen

25. huhtikuuta 2018 antoi paavi Franciscus päätöksen Chiang Rain hiippakunnan perustamisesta ja sen erottamisesta Chiang Main hiippakunnasta. Hiippakunnan alueeksi määriteltiin neljä Pohjois-Thaimaan provinssia, Chiang Rai, Nan, Phayao ja Phrae sekä  Ngaon alue Lampangin provinssista. Uuteen hiippakuntaan tuli 16 seurakuntaa, 47 pappia sekä 18 062 jäsentä, jotka muodostavat 0,7% hiippakunnan alueen väestöstä. Hiippakunnan pinta-alaksi tuli 37 839km².
Kuolema pukee häntä

Juoni

Madeline Ashton ja Helen Sharp eivät siedä toisiaan ja Helenille viimeinen pisara on, kun Madeline vie Helenin kihlatun tohtori Ernest Menvillen vihille. Helen vajoaa masennukseen ja seitsemän vuotta myöhemmin hänestä on tullut ylipainoinen ja rapistunut ulkonäöltään. Helenin päivänsä kuluvat syömällä ja televisiota katselemalla. Yllättäen hänen elämänsä saa uuden suunnan, kun hän joutuu mielisairaalaan. 
Kun on kulunut 14 vuotta Madelinen ja Ernestin häistä, pariskunnan elämä on kaikkea muuta kuin auvoisaa. Molemmilla on alkoholiongelma, ja Ernestin kirurginura on vaihtunut hautausurakoitsijan töihin. Pariskunta saa kutsun Helenin kirjan julkistamistilaisuuteen ja Madeline järkyttyy huomatessaan Helenin vanhenemisen sijaan nuorentuneen monen vuoden jälkeen. Madeline päättää lähteä etsimään apua päihdeongelmaansa ja saa salaperäiseltä naiselta, Lisleltä, eliksiiriä, joka takaa ikuisen kauneuden ja nuoruuden.
Helen yrittää taivutella Ernestiä myrkyttämään vaimonsa, koska Helenistä Madeline on syypää Ernestin onnettomaan elämään. Lopulta mies työntää vaimonsa alas portaita. Paniikissa Ernest soittaa Helenille, mutta saa huomata Madelinen olevan vakavista vammoista huolimatta elossa. Ernest yrittää palauttaa vaimolleen mahdollisimman luonnollisen ilmeen ja vahingossa paljastaa Madelinelle tappoyrityksen. Madeline ampuu haulikolla Heleniä vatsaan, mutta hänkin on juonut samaa eliksiiriä eikä kuole. 
Kun naiset saavat omat kinansa selvitettyä, he pyytävät Ernestiä korjaamaan heidän ulkonäkönsä. Mies suostuu sillä ehdolla, ettei hänen vastaisuudessa tarvitse olla naisten kanssa missään tekemisissä. Ernestin korjaukset osoittautuvat kuitenkin väliaikaisiksi, ja naiset päättävät yrittää saada Ernestinkin juomaan samaa eliksiiriä. Naiset vievät miehen Lislen juhliin, ja Lisle epäonnistuu taivuttelussaan saada Ernest juomaan eliksiiriä. Ernest onnistuu lopulta pakenemaan, ja Helen ja Madeline toteavat joutuvansa elämään toistensa kanssa – ikuisesti.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kehui elokuvan erikoistehosteita ja sanoi sen huippunäyttelijöiden ”hölmöilevän koko rahan edestä”. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.