google/wiki40b huggingface dataset:
Finnkino

Historia

Finnkino Oy perustettiin Helsingissä 28. lokakuuta 1967, kun suomalaiseen elokuvamaailmaan kaivattiin uutta yhtiötä, joka hoitaisi elokuvien myymisen elokuvateattereille. Yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin Arno Carlstedt, joka oli tuottanut Mikko Niskasen Käpy selän alla -elokuvan. Carlstedt hoiti toimitusjohtajan tehtäviä muutaman vuoden ajan. Hallituksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Spede Pasanen. 
Nykyisessä muodossaan yhtiö perustettiin syyskuussa 1986 kaikkiaan 34 elokuva-alan yrityksen yhteenliittymänä, joista merkittävin oli Mäkelöiden elokuvasuvun vuonna 1926 perustama Kinosto Oy. 
Vuodesta 1994 Finnkino kuului Rautakirja-konserniin. Maaliskuussa 2011 Sanoma myi Finnkinon ruotsalaiselle Ratos-pääomasijoitusyhtiölle 116 miljoonalla eurolla. Finnkinon pääkonttori on Helsingissä Mannerheimintie 113:ssa. Huhtikuussa 2015 Ratos myi Finnkinon brittiläiselle Bridgepoint-sijoitusyhtiölle.
Tammikuussa 2017 kiinalaisen Wanda Groupin omistama AMC ilmoitti ostavansa Finnkinon emoyhtiön Nordic Cinema Groupin pääomasijoitusyhtiö Bridgepointilta ja ruotsalaiselta mediayhtiö Bonnierilta lähes 870 miljoonalla eurolla.
Suomen-yksikön toimitusjohtaja irtisanottiin syyskuussa 2019, eikä Finnkinolla ole enää lainkaan toimitusjohtajaa Suomessa.
Latin Eagles

Tunnistus

Latin Eaglesin jäsenet tunnistavat toisensa harmaasta ja mustasta väristä. He käyttävät myös symboleja, kuten kotkan pään kuva tai lentävän kotkan kuva. He käyttävät myös Folk Nationin symboleja.

Jengin kehitys

Jo hieman syntymisensä jälkeen ALEN osallistui huumeiden kuljetukseen, ryöstöihin ja murhiin, joka tapauksessa lisäsivät rikollisuutta 1980-luvulla. 
ALEN on myös alkuperäinen Folk Nationin perustaja. He kuuluivat myös latinalaisten katujengien liittoon ULO:on (United Latino Organization). Tähän liittoon kuului myös esimerkiksi Maniac Latin Disciples ja  Insane Spanish Cobras, jotka olivat muiden ohella alkuperäisin Folk Nationin perustajia. 
Latin Eaglesin levitessä he joutuivat sotaan People Nation jengin, Almighty Latin King Nationin, kanssa. ALENilla on vieläkin sota alueista Latin Kingsin kanssa.
Kaarlo Metsävainio

Kaarlo Henrik Immanuel Metsävainio, vuoteen 1906 Gutzén (25. kesäkuuta 1890 Kolari – 16. elokuuta 1962) oli suomalainen filosofian tohtori ja rehtori.
Metsävainion vanhemmat olivat nimismies Henrik Immanuel Gutzén ja Elin Cecilia Hertmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 Kajaanin yhteiskoulusta. Metsävainio opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915, maisteriksi 1917 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1934. Kasvitieteen alan väitöskirja käsitteli suokasvien juuristoja. 
Metsävainio oli Oulun Suomalaisen yhteiskoulun maantieteen ja luonnonhistorian opettajana vuodesta 1918 alkaen ja Oulun yhteislyseon rehtorina 1931–1958. Hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi vuonna 1919 perustetun Oulun korkeakouluseuran sihteerinä 1919–1957.
Metsävainio maalasi vuonna 1910 Piippolan kirkon alttaritaulun Jeesus kolkuttaa ovelle.
Benedict To Varpin

Benedict To Varpin (s. 24. heinäkuuta 1936) on papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Rabaulin arkkihiippakuntaan 24. tammikuuta 1971 ja nimitettiin Bereinan hiippakunnan johtoon 30. lokakuuta 1979. Piispaksi konsekroinnin suoritti 19. maaliskuuta 1980 Louis Vangeke, jota avustivat George To Bata ja Firmin Martin Schmidt.
To Varpin sai 26. tammikuuta 1987 nimityksen Madangin koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 31. joulukuuta 1987 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 24. heinäkuuta 2001.
Hartausseura

Hartausseura tarkoittaa Suomessa sellaista jumalanpalvelusta, joka oli laissa erotettu varsinaisesta jumalanpalveluksesta.

Määritelmä 1930-luvun Suomessa

Hartausseuraksi katsottiin Suomessa sellainen kokous, jossa oli enemmän osanottajia kuin tavallisessa kotihartaudessa, mutta jota ei silti voitu katsoa yleiseksi jumalanpalvelukseksi.
Hartausseuran pitäminen evankelisluterilaisen seurakunnan jäsenten kesken ilman papiston välitöntä johtoa oli luvallista, mutta hartausseuraa ei saanut järjestää sillä ajalla, kun yleinen jumalanpalvelus toimitettiin, paitsi jos tähän oli hankittu erityinen lupa kirkkoherralta.
The Keeper (vuoden 2009 elokuva)

Juoni

Roland Sallinger on losangelesilainen poliisi, joka käy lähellä kuolemaa, kun hänen ahneeksi käynyt parinsa ampuu sairaalakuntoon. Välikohtauksen seurauksena Roland joutuu sairaalaan, josta hän lopulta pääsee pois kuntoutukseen. Los Angelesin poliisiyksikkö kuitenkin päättää pakottaa Rolandin eläkkeelle. Myöhemmin hänen vanha ystävänsä ja nykyisin rikas liikemies Conner Wells pyytää Rolandia työskentelemään tyttärensä Nikitan henkivartijana. Samaan aikaan rikospomo Jason Cross kiristää Nikitan poikaystävää Masonia sieppaamaan tyttöystävänsä, jotta hän saisi kiristettyä Conneria antamaan kallisarvoista maapalstaa.
Suomen Toverikuntien Liitto

Suomen Toverikuntien Liitto (STL, 1945–1952) oli vasemmistolainen entisten sotilaiden, metsäkaartilaisten, työvelvollisten ja näiden omaisten etujärjestö. Parhaimmillaan yli 30 000 jäsentä kerännyt STL oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton yhteisöjäsen vuosina 1946–1952. Liiton edeltäjiä olivat välirauhan 1940–1941 aikana toimineet työläisrintamamiesyhdistykset. Vuosina 1945–1946 järjestö tunnettiin nimellä Entisten Sotilaiden Toverikuntien Liitto (ESTL).
Vasemmistolaisia entisten sotilaiden yhteenliittymiä alkoi syntyä syksyllä 1944 jatkosodan päätyttyä, ja ensimmäinen maanlaajuinen kokous pidettiin 13. marraskuuta. Loppuvuodesta näihin kerääntyneet henkilöt alkoivat järjestäytyä toverikunniksi, joiden työtä johtamaan perustettiin 29. tammikuuta Tampereella Entisten Sotilaiden Toverikuntien Keskustoimikunta. Mukaan tuli alkuvaiheessa myös entisiä punakaartilaisia, jotka 1947 perustivat oman erillisen järjestönsä. Erilaisten korvausten saaminen mm. metsä- ja punakaartilaisille oli järjestön keskeinen vaatimus.
ESTL:n perustava kokous pidettiin 1. huhtikuuta 1945, jolloin järjestöön kuului 51 toverikuntaa ja noin 10 000 jäsentä. Toverikunnat kuuluivat alueidensa piirijärjestöihin ja niissä oli erillisiä kerhoja mm. sotilaille, metsäkaartilaisille, metsästäjille ja pienviljelijöille. Suurimmillaan järjestöön kuului vuoden 1946 alussa 220 jäsenjärjestöä ja yli 30 000 jäsentä. Liiton status alkoi kuitenkin laskea jo 1947, jolloin STL päätti liittokokouksessa yhdistää toimintoja SKDL:n kanssa. STL:n toimisto lakkautettiin ja siirrettiin SKDL:n hoidettavaksi. Piirijärjestöjen toiminnot siirrettiin SKDL:n piirien toverikuntajaostoille. STL:n oma toiminta alkoi supistua, mutta se jatkui virkistystoiminnan merkeissä ja sosiaalikysymysten parissa aina vuoteen 1952.
Keväästä 1945 alkaen ESTL julkaisi äänenkannattajaansa Toveri. Lehti jouduttiin lakkauttamaan taloudellisesti kannattamattomana vuonna 1947.
Paul Wittgenstein

Paul Carl Hermann Wittgenstein (11. toukokuuta 1887 Wien, Itävalta-Unkari — 3. maaliskuuta 1961 Manhasset, New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-amerikkalainen pianisti. Hän menetti oikean käsivartensa I maailmansodassa mutta jatkoi uraansa esittämällä, sovittamalla ja tilaamalla vasemman käden pianoteoksia.
Paul Wittgenstein syntyi vuonna 1887 Wienissä teollisuusmies Karl Wittgensteinin ja Leopoldine Wittgensteinin perheeseen, ja hänellä oli kaikkiaan kahdeksan sisarusta. Filosofi Ludwig Wittgenstein oli hänen pikkuveljensä. Perhe osallistui tiiviisti kulttuurielämään, ja Wittgensteinien luona vierailivat muiden muassa Joseph Joachim, Johannes Brahms, Gustav Mahler, Pablo Casals ja Richard Strauss. Paul musisoi jo nuorena heidän kanssaan.
Paul Wittgenstein opiskeli pianonsoittoa Malvine Breen ja Teodor Leszetyckin johdolla ja piti ensikonserttinsa vuonna 1913 Wienin Musikvereinissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin sotapalvelukseen; hän haavoittui Zamośćissa ja joutui venäläisten vangiksi, ja hänen oikea käsivartensa amputoitiin. Punaisen Ristin vankienvaihto-ohjelman ansiosta hän pääsi vuonna 1915 takaisin Wieniin. Hän palveli pääesikunnassa sodan loppuun saakka.
Sodan jälkeen Wittgenstein jatkoi pianistinuraansa. Hän sovitti tunnettujen säveltäjien teoksia vasemmalle kädelle ja tilasi uusia teoksia ja kehitti uudenlaisia soittotekniikoita. Maurice Ravel sävelsi hänelle pianokonserton vuonna 1929. Hänelle sävelsivät myös mm. Benjamin Britten, Paul Hindemith, Sergei Prokofjev ja Franz Schmidt. Wittgenstein  opetti pianonsoittoa Wienin Uudessa konservatoriossa vuodet 1931–1938. Hän avioitui vuonna 1934 oppilaansa Hilde Schanian (1915–2001) kanssa, ja heille syntyi kolme lasta.
Kun Itävalta liitettiin natsi-Saksaan, Wittgensteinin suku joutui ahtaalle, koska suvun juuret olivat juutalaiset. Paul Wittgensteinilta kiellettiin opetustyö ja konsertointi, ja hän joutui muuttamaan perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1938. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1946. Hän asui New York Cityssä ja opetti kaupungin konservatorioissa.
Teemu Vesterinen

Teemu Vesterinen (s. 19. syyskuuta 1977) on suomalainen stand up -koomikko, joka aloitti uransa vuonna 2001 Jyväskylässä. Hän on kotoisin Saarijärveltä ja muutti takaisin kotipaikkakunnalleen vuonna 2017 asuttuaan yli kymmenen vuotta Helsingissä. Hän on esiintynyt myös ruotsiksi ja englanniksi Suomessa, Ruotsissa ja Kanadassa. Hän on esittänyt stand upia televisiossa muun muassa Yle TV2:n Club Act!one- ja  Komiikkatehdas-ohjelmissa sekä Nelosen Stand up! -ohjelmassa.

Opinnot

Vesterinen opiskeli vuoden Jyväskylän kristillisessä opistossa viestinnän linjalla, armeijan jälkeen niinikään vuoden Kuopion Ammattikorkeakoulussa kaupan ja hallinnon koulutusohjelmassa ja myöhemmin kolme vuotta Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan suomen kieli, mutta lopetti sen stand up -uransa vuoksi.
Aikuisopiskelijana hän opiskelee TRE-stressinpurkumenetelmän ohjaajaksi.

Radio ja tv

Hän teki vuonna 2007 The Voice -kanavalla ohjelmaa nimeltä Kivelän ja Vesterisen ohjelma radiossa. Saman kanavan Heräämö-ohjelman juontajana ja käsikirjoittajana hän toimi lokakuusta 2011 lokakuuhun 2012 saakka. Vuosina 2003–2008 hän kirjoitti kolumneja sanomalehti Keskisuomalaiseen ja toimi Uutisvuoto-ohjelman taustatoimittaja/käsikirjoittajana kolme tuotantokautta vuosina 2010–2011. Keväällä 2013 hän kirjoitti vitsejä YleLeaks-ohjelmaan.
Vesterinen oli perustamassa ja käsikirjoittamassa ja esiintyjänä Noin viikon uutiset -ohjelmaa 2014 - 2016, jolloin ohjelma voitti ensimmäisen Kultainen Venla -palkintonsa.

Näytteleminen

Näyttelemisestä hänellä on hieman kokemusta muutamissa elokuvissa ja tv-sarjoissa tehdyistä sivurooleista. Varsinaisesti näyttelijänä hän debytoi kesällä 2018 Teatteri Eurooppa 4:n kesäteatterinäytelmässä, jonka toinen käsikirjoittaja hän on. Toinen käsikirjoittaja on Kalle Pylvänäinen.

Tuottajana

Vesterinen on perustanut Jyväskylään Seisomapaikka-klubin, joka toimii stand up -komiikan estradina edelleen. Hän järjestää myös Saarijärvellä Liikelataamolla Seisomapaikka-klubin nimen alla stand up -iltoja säännöllisesti. 
Hän on ollut perustamassa useita komiikkaklubeja ja toiminut myös Tomaatteja tomaatteja -festivaalin tuottajana muutaman kauden.

Harrastukset

Vesterinen harrastaa muun muassa jääkiekkoa, kiipeilyä, maastopyöräilyä ja luonnossa retkeilyä sekä lukemista ja kirjoittamista.
RBMK

Käyttö

RBMK-tyyppisiä eli grafiittihidasteisia kiehutusvesireaktoreita on maailmassa yhä käytössä kaikkiaan 11 kpl (2018), kaikki entisen Neuvostoliiton aluella. Myös Tšernobylin ydinvoimalaitoksen reaktorit edustivat kyseistä reaktorityyppiä.
Suomea lähimmät toiminassa olevat RBMK-voimalat ovat Leningradin ydinvoimala Sosnovyi Borissa Pietarista länsilounaaseen sekä Smolenskin ydinvoimalaitos Desnogorskissa (kolme 950 megawatin yksikköä). Liettuan Ignalinan ydinvoimalan viimeinen käytössä ollut reaktori (kaksi 1 450 megawatin yksikköä) ajettiin alas joulukuussa 2009. (Kuolan ydinvoimalassassa käytetään VVER-reaktoreita.)

Kyky tuottaa ydinasemateriaalia

RBMK-reaktorissa voidaan tuottaa ydinaseisiin tarvittavaa plutoniumia. Sähkön tuotantoon rakennetuilla laitoksilla tämä ei kuitenkaan ole ensisijainen tarkoitus.
Anetoli

Ominaisuudet

Anetoli on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Anetolilla on cis- ja trans-isomeerit joista trans-isomeeri on stabiilimpi. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Anetolilla on anismainen tuoksu ja se on makeaa. Anetolia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Erityisesti sitä on anisruohossa, fenkolissa, tähtianiksissa ja mäntyöljyssä.

Valmistus ja käyttö

Anetolia voidaan eristää kiteyttämällä fenkoli- tähtianis- ja mäntyöljyistä. Mäntyöljyä voidaan myös käsitellä emäksellä, jolloin sen sisältämä estragoli isomeroituu anetoliksi. Anetolia valmistetaan myös synteettisesti. Tyypillisin synteettinen tapa on anisolin ja propanoyylikloridin välinen Friedel–Crafts-asylointireaktio, jota seuraa karbonyyliryhmän pelkistys alkoholiksi ja eliminaatioreaktio hapon avulla.
Anetolia käytetään elintarviketeollisuudessa anisaromina ja sitä voidaan lisätä esimerkiksi alkoholijuomiin. Lisäksi sitä käytetään hajusteissa, hammastahnoissa, suuvesissä, valokuvauskemikaalina, limaa irrottavien vaikutusten vuoksi yskänlääkkeissä ja anisaldehydin valmistamiseen hapettamalla typpihapon tai kromiyhdisteiden avulla.
Juilliard School

Juilliard School on yhdysvaltalainen, New Yorkissa sijaitseva esittävien taiteiden koulu, jota pidetään yhtenä maailman parhaista oppilaitoksista musiikin ja näyttelijäntyön alalla. Koulu perustettiin vuonna 1905. Nykyisin koulussa on noin 800 opiskelijaa.
Koulussa on musiikin, tanssin ja näyttelijäntyön linjat.

Historia

Koulu perustettiin alun perin nimellä Institute of Musical Art vuonna 1905. Sen syntyä siivitti pula johtavasta musiikkioppilaitoksesta, ja amerikkalaisten oppilaiden siirtyminen eurooppalaisiin kouluihin opiskelemaan musiikkia. Oppilaitos sijaitsi aluksi Greenwich Villagessa, ja ensimmäisenä vuotena sisään otettiin 500 oppilasta. Vuonna 1910 koulu muutti Morningside Heightsiin uuteen rakennukseen, jossa nykyään toimii Manhattan School of Music.
Vuonna 1920 perustettiin Juilliard-säätiö, joka nimettiin liikemies Augustus Juilliardin mukaan: hän testamenttasi huomattavan summan rahaa musiikin edistämiseen Yhdysvalloissa. Vuonna 1924 säätiö osti uuden rakennuksen Manhattanin keskikaupungilta, ja perusti siihen Juilliard Graduate School -koulun. Vuonna 1929 tämä yhdistyi Institute of Musical Artin kanssa. Uuden koulun rehtoriksi tuli professori John Erskine, mutta molemmilla laitoksilla oli yhä erilliset dekaanit. Vasta vuonna 1946 annettiin uusi nimi: The Juilliard School of Music. Vuonna 1951 kouluun perustettiin tanssiopisto. Vuonna 2001 Juilliardissa aloitti jazzmusiikin osasto.

Esiintyvät ryhmät

Juilliardissa toimii joukko säännöllisesti esiintyviä ryhmiä niin kamarimusiikin, jazzin, orkesterimusiikin, kuin kuoromusiikin saroilta. Myös henkilökunnasta koostuvat kokoonpanot esiintyvät koulussa.
Lauri Viita

Muita tunnustuksia

Kirjailijan perintöä vaalii Tampereella Lauri Viita -seura. Se pitää yllä kirjailijan lapsuudenkotiin Tampereen Pispalaan vuonna 1977 perustettua museota.
Viidan tekstejä on yllättävissäkin paikoista. Hänen säkeitään on muun muassa Tampereen keskustan "Kivikirjasto"-muistomerkissä ja joidenkin hotelli Ilveksen 18. kerroksen huoneiden tapeteista.
Tampereen kaupungin kulttuuriraittien sarjassa on julkaistu Lauri Viita -raitti. Sivustolla on tulostettava esite sekä lyhyt esittelyvideo.

Elokuva

Heikki Kujanpää on ohjannut vuonna 2004 näytelmän ja sen pohjalta vuonna 2008 elokuvan Putoavia enkeleitä, joka kertoo Viidan ja Aila Meriluodon myrskyisästä avioliitosta. Elokuvassa Viitaa näyttelee Tommi Korpela.
Bandyliigakausi 1999–2000

Suomen mestarit

ToPV: Pasi Hiekkanen, Petteri Lampinen, Peter Stock, Mikko Aarni, Marko Miinala, Pekka Hiltunen, Alexander Tchermenin, Paulus Pörhölä, Rami Kekkonen, Veli-Matti Körkkö, Kari Salo, Jussi Karjalainen, Sakari Pörhölä, Erkki Koivuranta, Väinö Vierelä, Jari Vaattovaara, Igor Zolotarev, Jari Tallgren, Jukka Ohtonen. Valmentaja: Anders Strömbäck Paras maalintekijä oli Jari Vaattovaara 67, joka voitti myös pistepörssin pistein 103.
Heliodori

Heliodori eli kultaberylli on silikaattimineraaleihin kuuluvan beryllin keltainen värimuoto. Se on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 8. Sen pinnassa voi tapahtua valonvaikutuksesta tähti- ja kissansilmäilmiöt.

Esiintyminen

Ensimmäinen heliodori löydettiin Namibiasta. Nykyisin tätä jalokiveä louhitaan paljolti Brasiliassa. Heliodoria on löydetty myös Yhdysvalloista, Sri Lankasta, Ukrainasta, Uralin vuoristosta ja Ruotsista.

Työstäminen

Heliodorin hiontaan käytettyjä menetelmiä ovat viiste- ja pyöröhionta sekä plastinen hionta.
Tirlittan

Juoni

Kultatukkainen Tirlittan jää ”orpolapseksi” kun ukkonen iski hänen kotitalonsa taivaan tuuliin: ”Äidin pohjoiseen vei tuuli jäinen, isä lensi kauas etelään, ukkonen kun iski uhmapäinen, siskot myös ja veljet se vei mennessään.” Tirlittan itse lensi kanavaan. Hänelle on jäänyt vain okariinapilli käteen ja pyjama päälle ja sekin väärin päin. 
Tirlittan menee torille ja nälissään varastaa tomaatin. Poliisit veivät hänet kammarille jossa Tirlittan tiedusteli että: ”Milloin minut hirtetään?”. Ystävällisen poliisin avulla hän pakeni ja löysi itsensä luuvaloa sairastavan rouvan luota. Sytytettyään vanhan rouvan talon vahingossa tuleen, ja siinä sivussa parannettuaan rouvan luuvalon, hän pakeni jälleen. Etsiessään perhettään Tirlittan aiheutti kommelluksia säännöllisesti siellä ja täällä missä kulkikin. Myöhemmin Tirlittan liittyi sirkukseen, jossa hän ilmoittautui trapetsitaiteilijaksi. Kesken nuorallakävelyn hän havaitsi isänsä yleisössä, tarkkaavaisuus herpaantui ja hän putosi ja joutui sairaalaan. Onnettomuus teki Tirlittanista kuuluisan ja perhe saatiin sen ansiosta jälleen kokoon. Luuvalosta parantunut rouva rakennutti Tirlittanille uuden kodin tuhoutuneen tilalle.
Koko tarinan läpi Tirlittan keskustelee säännöllisesti ”taivaan isän kanssa” ja televisiotaltioinnin lopussa Tirlittan toteaakin, että: ”Voi kyllä että te sitten olette hienoja rouvia ja hienoja poliiseja ja kyllä te teitte minulle ihmeen. Mutta minähän olenkin taivaan isän lemmikki!”.

Muuta

Maunu Kurkvaara ohjasi kirjan pohjalta elokuvan Tirlittan vuonna 1958. Nimiroolissa näytteli Tarja Airaksinen. Kirjan pohjalta on tehty vuonna 1961 lyhyt musiikkinäytelmä, jonka musiikin sävelsi Ahti Sonninen. Yleisradio esitti vuonna 1969 näytelmästä Maija-Liisa Sutisen ohjaaman televisioversion, jossa Tirlittania näytteli Jaana Saarinen.
Suomen Kirjailijaliitto on vuodesta 1993 jakanut Tirlittan-palkinto-nimistä tunnustusta suomenkieliselle lasten- ja nuortenkirjallisuudelle.
Neil Kinnock

Perhe

Kinnock nai 1967 Cardiffin yliopistolla tapaamansa Glenys Parryn. Hänen vaimonsa oli Euroopan parlamentin jäsen Etelä-Walesista 1994–1999 ja Walesista 1999–2009 ja eurooppaministeri Gordon Brownin hallituksessa 2009.
Heillä on kaksi lasta, Stephen ja Rachel. Stephen Kinnock on naimisissa Tanskan sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan ja entisen pääministerin Helle Thorning-Schmidtin kanssa.
José Pardo y Barreda

José Pardo y Barreda (24. helmikuuta 1864 – 3. elokuuta 1947) oli perulainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä kaksi kautta, 1904–1908 ja 1915–1919. Hän edusti "siviilipuoluetta", Partido Civilista, joka oli perustettu vastustamaan korruptoitunutta sotilasvaltaa.
Anders Sunesen

Anders Sunesen (myös Andreas, Suneson, Sunesøn, latinaksi: Andreas Sunonis, 1167 – 1228) oli tanskalainen Lundin arkkipiisa. Hän oli toimessaan Absalonin kuolemasta 21.maaliskuuta 1201 lähtien vuoteen 1228 asti. Hän on kirjoittanut latinalaisen käännöksen Skoonen laista ja oli koko elämänsä mukana kristillisen maailmankatsomuksen integroimisessa lainsäädäntöön. Hän johti veljensä kanssa tanskalaisten Suomeen tekemää ristiretkeä vuonna 1202.
Suenesin onnistui saamaan käyttöön kirkkoa merkittävästi hyödyttäneet kymmenykset, vaikka se oli kohdannut vastustusta Skoonen väestöltä jo Absalonin aikana. Kouluttaakseen pappeja omiin ajatuksiinsa, erityisesti valtion ja kirkon yhdistämistä koskien, hän kirjoitti didaktisen runon, Hexaëmonin, joka koostuu 8,040 latinalaisessa heksametrissä olevasta säkeestä.
Sunese oli Absalonin veljenpoika ja uskonnollisen poliittisen eliitin jäsen. Hän oli matkustanut paljon ja opiskellut teologiaa ja filosofiaa Pariisissa, sekä oikeutta Bolognassa ja Oxfordissa. Hän omaksui Euroopassa vallinneet ideat Kristittyjen Ristiretkistä. Vuonna 1202 hän johti veljensä kanssa ristiretkeä Suomeen ja pyrki myös vaikuttamaan Paaviin, jotta tämä aloittaisi ristiretket myös Baltian kansoja vastaan. Lopulta hän sai luvan perustaa piispan istuimen Tallinnaan ja vuonna 1219 hän seurasi Valdemar II hänen sodassaan virolaisia vastaan, joka oli osa Pohjoisia ristiretkiä. Tanskan laajentumista oikeuttavan myytin mukaan, tanskan lippu, Dannebrog, ilmestyi taivaalle ja putosi Valdemar II käsiin kun Sunesen nosti kätensä ja rukoili Tanskan voittoa virolaisia vastaan käydyn Lyndanisen taistelun aikana 15. kesäkuuta 1219.
Hän asui viimeiset vuotensa koillis-Skoonessa, jossa hän kuoli vuonna 1228 Ivö Järvellä sijaitsevalla Ivön Saarella. On arveltu, että hänen kuolemansa on katsottu johtuvan leprasta. Anders Sunesen on haudattu sarkofagiin Lundin Katedraaliin.
21 (Adelen albumi)

Singlet

Albumilta julkaistiin viisi singleä, joista ensimmäinen, ”Rolling in the Deep”, on ollut suuri menestys maailmalla. Yhdysvalloissa single oli seitsemän perättäistä viikkoa singlelistan ensimmäisellä sijalla, ja sitä on myyty yli kahdeksan miljoonaa kappaletta vain Yhdysvalloissa, ja vuonna 2011 se oli maan digitaalisesti myydyin single. Toinen single ”Someone Like You” saavutti Yhdysvalloissa singlelistan ensimmäisen sijan, ja sitä on myyty maassa yli 3,75 miljoonaa kappaletta. Myös albumin kolmas single ”Set Fire to the Rain” nousi maan singlelistan ykköseksi.
Radiositeetti

Radiositeetti (engl. radiosity) on kolmiulotteisen grafiikan renderöintimenetelmä, joka mallintaa diffuusia valaistusta riippumatta katselijan paikasta. Heijastusten mallintamisen jälkeen voidaan käyttää muita perinteisiä menetelmiä lopullisen kuvan tekemiseen.
Menetelmä on sovellettu lämmön siirtymisestä tietokonegrafiikkaan vuonna 1984.
Radiositeetti toimii hyvin diffuusin valaistuksen kanssa mutta huonosti peilimäisen (engl. specular) valaistuksen kanssa kun taas säteenseuranta on hyvä peilimäisen valaistuksen kanssa ja huono diffuusin valaistuksen kanssa. Tästä johtuen radiositeettia käytetään usein säteenseurannan kanssa kaksivaiheisessa ratkaisussa. Menetelmä tuottaa pehmeitä varjoja ilman erikoiskäsittelyitä, mutta laskenta-aika voi kasvaa eksponentiaalisesti laskettavien pintojen mukaan O(n²).
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2011 15. kertaa. Kilpailut pidettiin Puolan Szczecinissä 8.–11. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Kilpailuissa kilpailtiin yksittäisellä matkalla alkuerissä, välierissä ja loppukilpailussa poikkeuksena naisten 800 metrin ja miesten 1 500 metrin vapaauinnit, joissa uitiin pelkät erät.

Mitalistit

Tulokset:
San Francisco 49ers

Historia

Vuonna 1946 aloittanut 49ers on Kalifornian vanhin ammattilaisjoukkue. He pelasivat All-America Football Conferencessa ennen kuin liittyivät NFL:ään vuonna 1950.
49ersilla on toiseksi eniten Super Bowl -mestaruuksia, jakaen tämän kunnian Dallas Cowboysin kanssa (5 mestaruutta).

Kotikenttä

Ninersit ovat pelanneet kotiottelunsa 70 207 ihmistä vetävällä Candlestick Parkilla vuodesta 1971 lähtien korvaten Kezar Stadiumin, jolla nykyisin pelataan enimmikseen haavipalloa. 49ersillä rakentaa uuden stadionin Santa Claran kaupunkiin, joka sijaitsee noin 50 kilometriä San Franciscon eteläpuolella. Alustavien suunnitelmien mukaan Levi's Stadiumin pitäisi olla pelikunnossa elokuussa 2014, rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 2012. Santa Clarassa sijaitsee ennestään 49ersin harjoituskeskus.