Rap

Rap, hip hop -musiikin alalaji,  on 1970-luvulla New Yorkissa afroamerikkalaisten ja latinalaisamerikkalaisten keskuudessa syntynyt populaarimusiikin tyyli, joka on kehittynyt lähinnä soulin ja funkin pohjalta. Hip hopille on tunnusomaista loppusoinnullinen ja rytminen puhelaulu eli räppäys (engl. rapping) sekä toisten kappaleiden lainaaminen eli samplaaminen (engl. sampling).

Historia

Rapin katsotaan kehittyneen New Yorkin Bronxin kaupunginosassa puistoissa ja kaduilla järjestetyissä juhlissa, joissa DJ:t soittivat ennakkoluulottomasti tanssittavaa soulia, diskoa, funkia ja rockia. Varhaisten rap-DJ:den esikuvia olivat Nicky Sianon ja Francis Grasson kaltaiset disko-DJ:t. Ensimmäisenä rap-DJ:nä pidetään jamaikalaissyntyistä DJ Kool Herciä, joka ryhtyi pidentämään kappaleiden tanssittavimpia kohtia (break) soittamalla niitä peräjälkeen kahdella levysoittimella. Rap-musiikki ja samplaaminen perustuvat tähän Kool Hercin oivallukseen toiston tehokkuudesta.
Tärkeä osa hip hop -tapahtumia olivat myös MC:t (lyhenne sanoista Master of Ceremony), jotka nostattivat tunnelmaa lausumalla mikrofoniin lyhyitä riimejä ja hokemia. Musiikista vastaavat DJ:t jäivät pian juhlissa taka-alalle, kun MC:t viihdyttivät yleisöä räppäämällä. 1970-luvun kuuluisia MC:itä ovat esimerkiksi Busy Bee, Kool Moe Dee ja Melle Mel, joka saavutti myöhemmin menestystä Grandmaster Flash & The Furious Five -yhtyeessä.
Rap-musiikin yhteydessä kehittyi myös breakdancena tunnettu akrobaattinen tanssityyli.

1970-luvun loppu

Yksi ensimmäisistä levytetyistä ja yhä kaikkein tunnetuimmista rap-kappaleista on Sugarhill Gang -yhtyeen Rapper's Delight, joka nousi vuonna 1979 Yhdysvaltain pop-listan sijalle 36. Rapper's Delight on uudelleensoitettu versio Chic-yhtyeen diskoklassikosta ”Good Times”, mutta laulun sijaan siinä räpätään.

1980-luku

Seuraavat maailmanlaajuiset rap-hitit kuultiin vasta vuonna 1982, jolloin ilmestyi Grandmaster Flash & The Furious Fiven ”The Message” ja Afrika Bambaataa & The Soul Sonic Forcen ”Planet Rock”. Jälkimmäinen innoitti voimakkaasti elektroksi kutsuttua elektronisen musiikin alalajia. Sen riffi oli lainattu Kraftwerkin kappaleesta ”Trans-Europa Express”. Samana vuonna hip hopin äänimaailmaa mullisti Queensin kaupunginosasta tuleva Run-D.M.C.: diskovaikutteet saivat tehdä tilaa monotonisille rumpukoneille ja joitakin vuosia myöhemmin sampleille, jotka ovat nykyaikaisen hip hopin perusta.
1980-luvun tunnetuimmat hip hop -yhtyeet olivat Run-D.M.C.:n lisäksi Eric B. & Rakim, poliittisesti kantaa ottava Public Enemy ja gangsta rap -yhtye N.W.A.. Samplauksen yleistyttyä 1980-luvun puolivälin jälkeen James Brownin 1970-luvun musiikista ja muista tuon vuosikymmenen funk-klassikoista tuli merkittävä osa hip hopia. Yksi eniten samplatuista kappaleista on James Brownin ”Funky Drummer”, jonka rumpukomppia on lainattu satoihin hip hop -kappaleisiin.

1990-luku

1990-lukua dominoivat muun muassa Mobb Deep (ryhmä), N.W.A (ryhmä), Outkast (ryhmä), Cypress Hill (ryhmä), Ice-T, Coolio, Tupac (kuoli 1996), Eazy-E (kuoli 1995), Dr. Dre, Snoop Dogg ja Ice Cube Yhdysvaltojen länsirannikolla (West Coast) sekä The Notorious B.I.G. (kuoli 1997), Wu-Tang Clan, Nas, Gang Starr ja Jay-Z itärannikolla (East Coast). 
1990-luvulla syntyi monia nykyisin rapin klassikkoina pidettäviä albumeita kuten Tupacin All Eyez on Me (1996), Dr. Dren The Chronic (1992), Snoop Doggin Doggystyle (1993), Ice Cuben Death Certificate (1991), The Notorious B.I.G.:n Ready to Die (1994), Outkastin Aquemini (1998), Nasin Illmatic (1994), Jay-Z:n Reasonable Doubt (1996) ja Wu-Tang Clanin Enter the Wu-Tang (36 Chambers) (1993) sekä Wu-Tang Forever (1997).

2000-luvun alku

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen suuria hip hop -tähtiä olivat esimerkiksi 50 Cent,  Lil Wayne, Eminem, Jay-Z ja Nas. Myös vuonna 1996 edesmenneeltä Tupacilta julkaistiin neljä albumia postuumisti. Monet 1990-luvun artisteista, kuten Nas, Jay-Z ja Snoop Dogg, ovat jatkaneet aktiivisesti soolouraansa 2000-luvulla.
Merkittävimpiä albumeja olivat muun muassa Jay-Z:n The Blueprint (2001) ja The Black Album (2003), Eminemin The Marshall Mathers LP (2000), The Gamen Doctor's Advocate (2006), Commonin Be (2005). 
Eminem oli ensimmäinen valkoihoinen räppäri, joka on myynyt miljoonia albumeita. 2000-luvulla kuuluisuuteen alkoi nousta Eminemin, D12:n ja muiden detroitilaisten aktien myötä myös Detroit uutena räppikaupunkina.

2010-luku

2010-luvun suuria nimiä rap-musiikin saralla ovat olleet muun muassa Drake, Kendrick Lamar, Logic ja J. Cole. Vuosikymmenen hyvin menestyneitä albumeja ovat muun muassa Kendrick Lamarin To Pimp A Butterfly (2015), Draken Take Care (2011) ja Kanye Westin My Beautiful Dark Twisted Fantasy (2010).
2010-luvulla trap-musiikki on ollut suosittua.
Vuonna 2017 Forbes uutisoi hip-hop/R&B -musiikin tulleen suosituimmaksi musiikin tyylilajiksi Yhdysvalloissa.