google/wiki40b huggingface dataset:
Plymouth

Maantiede

Plymouth sijaitsee Plym- ja Tamarjokien suulla. Joet laskevat Plymouthinlahteen, joka on suojaisa satamapaikka. Britannian laivasto on käyttänyt Plymouthia pitkään satamapaikkanaan.
Plymouthin pohjoispuolella ovat Devonin nummet, eteläpuolella Englannin kanaali. Kaupungin länsipuolella virtaava Tamar on myös Devonin ja Cornwallin kreivikuntien raja.

Historia

Plymouthin historia alkaa yli tuhannen vuoden takaa anglosaksien ajalta. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1254. Vuoteen 1439 saakka kaupungin nimi oli "Sutton".   
Sir Francis Drake lähti Plymouthista ensimmäisenä englantilaisena Tyynellemerelle, ja viisi vuotta myöhemmin hän kiersi koko maapallon. Palattuaan hän juoni Espanjan armadan tuhon. Mayflower lähti Plymouthista kohti Amerikkaa vuonna 1620.
Myös James Cook ja Charles Darwin aloittivat kuuluisat matkansa Plymouthista.
Maaliskuussa 1941 saksalaisten pommitukset tuhosivat kaupungin keskustaa pahoin.

Kulttuuri, koulutus ja urheilu

Plymouthin kaupunginmuseo koostuu yhdeksästä galleriasta ja kahdesta vaihtuvien näyttelyiden salista. Niiden lisäksi museoina on yksi talo Elisabet I:n ajalta ja kauppiaan talo 1500–1600-lukujen vaihteesta. 250 vuotta vanha Smeaton's Tower on entinen majakka ja nykyinen näkötorni.
Kaupungissa on yliopisto, jossa opiskeli lukuvuonna 2007–2008 lähes 20 000 opiskelijaa.
Kaupungin jalkapallojoukkue on Plymouth Argyle FC.
Imagine (tietokoneohjelma)

Lehdistössä

Amiga Magazine vertaili ohjelman versiota 2.0 Caligari -ohjelman versioon 2.0 vuonna 1992. Lehti esitteli ohjelman versiota 3.0 vuonna 1994.
Ohjelman versio 4.0 on julkaistu CU Amiga -lehden kansilevykkeellä vuonna 1997.
Jokivarsi (Alavus)

Jokivarsi on Alavuden kaupungissa sijaitseva kylä, joka sijaitsee noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta etelään. Kylä on tunnettu sen hyvin kehittyneestä yritys- ja harrastustoiminnastaan.

Harrastustoiminta

Kylän harrastus- ja lenkkeilymahdollisuudet ovat erinomaiset. Kylällä on muun muassa 1,5 kilometriä pitkä valaistu pururata, joka on talvisin hiihtäjien käytössä. Lisäksi hiihtäjille on myös lukuisia latuja ja hiihtoreittejä. 
Kesällä puolestaan pelataan paljon pesäpalloa. Jokivarrella on pelattu pesäpalloa yli 20 vuotta ja vuonna 2005 kylä sai oman pesäpallojoukkueen, Jokivarren Jytinän. Syksyllä 2013 kylän pesäpallojoukkue teki seurahistoriaa nousemalla kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle pesäpallon Suomensarjaan. Kylällä on vuosittain järjestetty toisena pääsiäispäivänä Jytinän perinteinen pääsiäishölkkä. Hölkkä on Etelä-Pohjanmaan suurimpia ja se kerää vuosittain noin 500 juoksijaa.

Yritystoiminta

Jokivarren yritystoiminta on hyvin kehittynyttä. Kylältä löytyy maatalouden lisäksi lukuisia eri alojen yrityksiä, kuten esimerkiksi sementtivalimo, metallirakenteiden valmistusta, puunkorjuuta ja kuljetusalan yrittäjiä.
Penaatit

Penaatit olivat alkujaan muinaisten roomalaisten varastotilojen suojelushenkiä, myöhemmin yleisemmin kotijumalia. Heitä palvottiin innokkaasti Roomassa antamalla uhrilahjoja heitä esittäville kuville ennen ruokailua.
Penaatit olivat kotijumalina roomalaisen uskonnon erikoisuus. Yhdessä muiden jumalien kanssa niiden uskottiin suojelevan taloa ja sen asujaimistoa. Penaatit olivat vastuussa tulisijasta ja varastohuoneesta – ne vahtivat, ettei hiillos päässyt sammumaan eivätkä rotat tunkeutumaan maustevarastoon. Nämä kotihenget myös innoittivat ruoanlaittajaa valmistamaan maukkaampia aterioita.
Penaattien latinankielinen nimi Di Penates on johdettu sanasta penus, ’varastohuone’; tämä osoittaa nimenomaan varastojen olleen pienjumalten alkuperäistä työmaata. Penaattien uskottiin olevan kuolleiden esi-isien henkiä, joten ne perheen muuttaessa siirtyivät tämän mukana uuteen asuintaloon. Penaattien sukupuolesta tai olemuksesta ei ollut yksimielistä käsitystä saatikka varmuutta, mutta niiden kerrottiin liikkuvan aina pareissa tai kolmittain ja jakavan työnsä. Tulisija oli penaattien alttari.
Muinaisessa Rooman kaupungissa oli penaateille omistettu oma pyhättö (aedes) Velia-vuorella.
Andrew McCutchen

MLB-ura

Pittsburgh Pirates varasi McCutchenin suoraan lukiosta vuoden 2005 MLB:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana. Hän teki MLB-debyyttinsä Piratesin joukkueessa 4. kesäkuuta 2009 ottelussa New York Metsiä vastaan.
Vahvana lyöjänä tunnettu McCutchen teki keväällä 2012 Piratesin kanssa kuuden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 51,5 miljoonaa dollaria. Vuosina 2011–2015 hänet valittiin MLB:n tähdistöotteluun ja kaudella 2013 National Leaguen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2018 McCutchen on edustanut San Francisco Giantsia ja New York Yankeesia.

Muuta

McCutchen valittiin yleisöäänestyksellä suositun MLB: The Show -pelisarjan vuoden 2013 version kanteen.
Nedeljko Čabrinović

Nedeljko Čabrinović (2. helmikuuta 1895 Sarajevo, Bosnia – 20. tammikuuta 1916 Theresienstadt, Itävalta-Unkari) oli bosnialainen serbinationalisti, joka oli mukana Musta käsi -salaseuran kesäkuussa 1914 Sarajevossa toteuttamassa Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhahankkeessa. Čabrinovićin yritys murhata Frans Ferdinand epäonnistui, mutta hieman myöhemmin toinen salaliittolainen Gavrilo Princip onnistui ampumaan arkkiherttuan. Murha käynnisti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen johtaneen tapahtumaketjun.

Varhaisemmat vaiheet

Bosnian serbeihin kuulunut Čabrinović kävi koulua 14-vuotiaaksi asti ja työskenteli sen jälkeen putkimiehenä, puuseppänä ja latojana. Hän muutti Itävallalle kuuluneesta Bosniasta Belgradiin Serbiaan, jossa hän sai työpaikan anarkistiseen kirjallisuuteen erikoistuneesta painoliikkeestä. Hän palasi Sarajevoon vuonna 1912, mutta osallistuttuaan kirjapainotyöläisten lakkoon hänet karkotettiin kaupungista viideksi vuodeksi, jolloin hän meni uudelleen Belgradiin. Čabrinović liittyi nyt  Dragutin Dimitrijevićin johtamaan Musta käsi -salaseuraan, jonka tavoitteena oli Bosnian yhdistäminen Serbiaan.

Frans Ferdinandin murhayritys

Itävallan kruununperillisen Frans Ferdinandin ilmoitettiin vierailevan Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914. Musta käsi koulutti ja varusti salamurhaiskua varten kolme Serbiassa asunutta bosnialaistaustaista nuorta miestä, Principin, Čabrinovićin ja Trifko Grabežin, jotka sairastivat kaikki parantumatonta tuberkuloosia ja tiesivät, että eivät eläisi enää kauaa. Vierailupäivänä kaikkiaan seitsemän salaliittolaista väijyi väkijoukon seassa eri paikoissa arkkiherttuan suunnitellun reitin varrella Appel-rantabulevardilla. Ensimmäisinä tilaisuuden saaneet Muhamed Mehmedbašić ja Veljko Čubrilović jänistivät viime hetkellä. Čabrinović sen sijaan heitti arkkiherttuan autoa käsikranaatilla sen kulkiessa hänen ohitseen kello 10.15. Kranaatti ponnahti auton laskostetulta kuomulta, vieri taaemman auton alle ja räjähti siellä. Räjähdys haavoitti vakavasti kahta kyydissä ollutta saattueen jäsentä ja kymmenet sivustakatsojat saivat vammoja kranaatinsirpaleista, mutta arkkiherttua säilyi vahingoittumattomana ja jatkoi matkaansa. Čabrinović yritti saamiensa ohjeiden mukaisesti itsemurhaa nielemällä syanidikapselin ja hyppäämällä viereiseen Miljackajokeen, mutta myrkky ei tehonnut ja joki oli kuivuuden vuoksi niin matala, että poliisit saivat helposti kiskottua hänet ylös. Noin puoli tuntia myöhemmin Princip onnistui ampumaan Frans Ferdinandin.
Čabrinović tuomittiin vuonna 1915 oikeudessa murhayrityksestä, mutta alle 20 vuoden ikäisenä häntä ei silloisen Itävallan lainsäädännön mukaan voinut tuomita kuolemaan, joten hän sai 20 vuoden vankeustuomion. Hän kuoli turberkuloosiin vankilassa Böömissä tammikuussa 1916.
Rübezahl-Sprungschanze

Historia

Jánské Láznĕen saks. Johannisbad rakennettiin A. Bergerin ollessa vastuussa Rübezahl-Sprungschanze vuonna 1921. Rübezahl-Sprungschanzessa järjestettiin kautta aikain ensimmäiset hiihdon MM-kilpailut. Maailmanmestaruuden vuonna 1925 voitti tšekkoslovakialainen Willen Dick, toiseksi sijoittui norjalainen Henry Ljungmann ja kolmanneksi sijoittui tšekkoslovakialainen Frantisek Wende. Yleisöä kilpailussa oli 3 000. MM-kilpailujen jälkeen mäestä järjestettiin kansallisia kilpailuja.
Välittömästi toisen maailmansodan jälkeen Rübezahl-Sprungschanze remontoitiin hyppykuntoon. Vuonna 1956 arkkitehti Karel Jarolímekin suunnittelema uusi mäki valmistui. Sen jälkeen mäessä järjestettiin vuosittain kansallisia kilpailuja vuoteen 1965 asti.
Ktooniset jumalat

Ktooniset jumalat (m.kreik. khthōn, maa, maaperä) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa maaperästä alkunsa saaviin maanalaisiin jumaluuksiin. Ktooniset jumalat liittyvät manalaan ja ennen kaikkea maan hedelmällisyyteen.

Ktooniset ja olympolaiset jumalat

Jotkut ktooniset kultit harjoittivat rituaaliuhreja. Kun uhrina oli eläin, se sijoitettiin joko kuoppaan (bothros) tai maanalaiseen kammioon (megaron), joskin joissakin kreikkalaisiissa ktoonisissa kulteissa käytettiin myös alttereita (bomos) "altar". Uhreja ei yleensä kulutettu polttamalla loppuun, vaan ne lähinnä kypsennettiin ja jaettiin palvojien kesken. Ktoonisia kultteja oli myös Kreikan ulkopuolella eivätkä ne kaikki harrastaneet rituaalisia uhrimenoja, tai vaihtoehtoisesti uhrasivat patsaita tai hedelmiä.
Vaikka Ktooniset jumalat yhdistettiinkin maaperän hedelmällisyyteen, se ei ollut heidän yksinoikeutensa. Myös olympolaiset jumalat huolehtivat jossakin määrin maan kukoistuksesta. Niinpä Demeter ja Persefone huolehtivat molemmat maan hedelmällisyydestä, mutta Demeteria palvottiin normaalisti olympolaisen kultin mukaisesti, kun taas Persefonella oli ktooninen. Kuitenkin ajoittain molempien palvontamenot olivat samanlaisia, ja jossakin myyteissä Demeteriin viitataan olympolaisena.
Jako näiden kahden kultin välillä ei ollutkaan kovin selvä ja tarkkaan rajattu. Erään olympolaiset jumalat kuten Zeus ja Hermes saivat ajoittain ktoonisia uhrilahjoja. Lisäksi eräitä jumaluuksia palvottiin vaikeasti luokiteltavilla menoilla. Tällainen on esimerkiksi Hekate, jolle uhrattiin teiden risteyksissä koiranpentuja.

Jumaluudet

Ktoonisiksi jumaluuksiksi lasketaan yleensä Hades, Persefone, Gaia, Demeter, Hekate, Iakkhos, Trofonios, Triptolemos, Erinykset sekä kuolleet sankarit.
Randolph Churchill

Randolph Henry Spencer Churchill (13. helmikuuta 1849 – 24. tammikuuta 1895) oli brittiläinen poliitikko, joka tunnetaan oman uransa lisäksi poikansa Winston Churchillin vuoksi. Myös hänen pojanpoikansa oli nimeltään Randolph Churchill, ja myös tämä toimi kansanedustajana.
Randolp Churchill oli konservatiivien kansansedustajana ensin Woodstockin vaalipiiristä vuosina 1874-1885 ja sitten Paddington Southista 1885-1894. Hän oli Intian asioista vastaava ministeri (Secretary of State for India) (1885-86), sen jälkeen alahuoneen puheenjohtajana 1886-1887 ja valtiovarainministeri (Chancellor of the Exchequer) saman ajan. Hän erosi, kun armeija vaati itselleen lisää ja lisää julkista rahoitusta.
Riku (Kangasala)

Riku on yksi Kangasalan osa-alueista ja kylistä, joka sijaitsee Kangasalan keskustasta koiliseen. Siellä sijaitsee Pikonlinnan sairaala.
Akseli Valtimo

Akseli Aleksanteri Valtimo ent. Puls (7. syyskuuta 1896 Pohja – 11. maaliskuuta 1940) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kustaa Puls ja Tilda Danielsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Aino Määttäsen kanssa.

Opinnot

Valtimo kävi kansakoulun ja taktiikan soveltamiskurssin Tuusulan päällystökoulussa vuonna 1928 sekä ilmatorjuntakurssin Muurilassa vuonna 1931 ja konekiväärikurssin Perkjärvellä vuonna 1933.

Jääkärikausi

Tämä pohjalainen nahkuri liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Missejoella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aajoen talvitaisteluihin. Hän suoritti pataljoonassa kengityskurssin.

Suomen sisällissota

Valtimo saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 25. maaliskuuta 1918. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Valtimo palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Pohjolan jääkäripataljoona. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Viipurin rykmentti. Hän toimi rykmentissä eri komppanioissa joukkueenjohtajana ja myöhemmin komppanianpäällikkönä. Armeijasta Valimo erosi 13. lokakuuta 1920 ja asettui viljelemään maata Kivennavalle vuoteen 1927 saakka, jolloin muutti Kanneljärvelle, missä hän jatkoi viljelijänä vuoteen 1937 saakka. Kanneljärvellä hän toimi myös paikallisen suojeluskunnan paikallispäällikkönä, kunnes astui takaisin armeijan palvelukseen 30. heinäkuuta 1937 ja hänet sijoitettiin nuoremmaksi upseeriksi Jääkäripataljoona 1:n konekiväärikomppaniaan.
Grégory Goffin

Grégory Goffin (s. 6. marraskuuta 1981) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Goffin on pelannut kotimaassaan Belgiassa pikkuseuroissa muun muassa 4. divisioonan RACS Couilletissa kaudella 2004–2005. Hän on kuulunut myös Luxemburgin pääsarjajoukkueen F91 Dudelangen miehistöön. Kaudella 2003–2004 Goffin voitti F91 Dudelangen joukkueessa hopeaa.
Kesken kauden 2005 Goffin siirtyi muutaman muun belgialaisen kanssa vantaalaisen AC Allianssin joukkueeseen, jonka omistaja oli vaihtunut ja syytetty sittemmin vedonlyöntihuijauksista. Ensimmäiseksi ja viimeiseksi jääneessä Allianssi-ottelussaan sateisessa säässä FC Hakaa vastaan Goffin päästi taakseen kahdeksan maalia. Hänen kerrottiin pelanneen selkävaivaisena ja polven nivelsiteet poikki.
Jorma Fred

Jorma Lemmitty Fred (alun perin Pohjola, 14. syyskuuta 1931 Nivala – 18. elokuuta 1997 Nurmo) oli suomalainen kansanedustaja ja toiminnanjohtaja.
Jorma Fred toimi ennen kansanedustajan uraansa muun muassa myymälänhoitajana, nuorisonohjaajana, seurakuntien taloudenhoitajana ja toiminnanjohtajana. Hänet valittiin eduskuntaan kristillisen liiton edustajaksi Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1975–1983 ja 1987–1991. Hän oli presidentin valitsijamies 1978 ja vaikutti myös Nurmon kunnanvaltuustossa.
Kansainvälinen Mirjam Helin -laulukilpailu

Kansainvälinen Mirjam Helin -laulukilpailu on Suomen Kulttuurirahaston järjestämä laulukilpailu. Se on alallaan yksi maailman merkittävimmistä. Ensimmäisen kilpailu oli vuonna 1984, ja sen jälkeen se on järjestetty viiden vuoden välein. Kilpailun on perustanut laulupedagogi, laulaja Mirjam Helin lahjoittamalla varat Mirjam ja Hans Helinin rahaston perustamiseksi Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen.
Kahdeksas Kansainvälinen Mirjam Helin -laulukilpailu järjestetään Helsingissä 20.–29. toukokuuta 2019.
Kilpailun aiempiin voittajiin kuuluvat muun muassa basso René Pape ja mezzosopraano Elina Garanca. Kilpailu on ollut vuodesta 1987 Kansainvälisten musiikkikilpailujen maailmanliiton (Fédération Mondiale des Concours Internationaux de Musique, Genève) jäsen.
Mirjam Helin -laulukilpailu on tarkoitettu nuorille laulajille, joilla jo on esiintymiskypsyyttä. Kilpailu jakautuu kahteen sarjaan, naislaulajien ja mieslaulajien.
Kilpailun ohjelmistovaatimukset ovat laajat (oratorio, lied, ooppera), joskin kilpailuohjelma tarjoaa laajan valinnanvapauden, sillä siihen ei vaadita tiettyjä lauluja tai säveltäjien teoksia. Semifinaalissa on kuitenkin esitettävä suomalaisen säveltäjän teos.
Kenneth McGriff

Kenneth ”Supreme” McGriff (s. 1961) oli pahamaineisen New Yorkin kaduilla hallinneen huumejengi ”Supreme Teamin” perustaja ja johtaja ennen kuin joutui vankilaan 1980-luvun lopussa. ”Supreme Teamin” tuoton sanotaan parhaimmillaan olleen 1980-luvun puolessa välissä 200 000 dollaria päivässä.

Irv ”Gotti” Lorenzo ja Murder Inc.

Vuonna 1989 Supreme tuomittiin 12 vuodeksi vankilaan rikollisen toiminnan ylläpitämisestä, ja vuonna 1987 alkaneessa oikeudenkäynnissä hän muun muassa myönsi olleensa ”Suprem Teamin” johtaja (supervisor, manager, organizer). Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1993, mutta joutui takaisin 1995 ja pääsi vapaalle taas vuonna 1997. Tämän jälkeen hän lyöttäytyi yhteen musiikkimoguli Irv ”Gotti” Lorenzonin kanssa, johon hän oli ystävystynyt tavatessaan tämän 1995. Tämä oli osa McGriffin suunnitelmaa siirtyä musiikki- ja elokuva-alalle, josta hän oli alkanut haaveilla istuessaan tuomiotaan. Hänen sanotaan vankilassa päättäneen siirtyä laillisiin liiketoimiin nähtyään niin monta hänen laillaan kaduilla varttunutta nuorta, jotka eivät enää ikinä olleet pääsemässä vapauteen.
Vuonna 1997 Irv ”Gotti” Lorenzo perusti veljensä kanssa levy-yhtiö ”Murder Inc.:n”, jonka kulissientakaisen omistajan sanotaan olleen McGriff, joka oletettavasti rahoitti yhtiön aloittamisen huumerahoilla. Toisten lähteiden mukaan Lorenzo sai rahat yhtiön aloittamiseen Def Jam -levy-yhtiölle tuottamistaan hiteistä.

Elinkautinen

Heinäkuussa 2001 poliisi pysäytti McGriffin autossaan Harlemissa, ja häneltä löydettiin luvaton ase ja paljon käteistä. Vuoden 2002 lopussa McGriff pidätettiin tapahtumasta seuranneesta aseen hallussapitosyytteestä. Istuessaan vankilassa McGriffiä vastaan nostettiin lisää syytteitä ja Murder Inc.:iä, sen omistajia sekä McGriffiä syytettiin rahanpesusta. Rahanpesusyytteistä luovuttiin myöhemmin. Rahanpesusyytteiden lisäksi McGriffiä vastaan nostettiin murha- ja huumekauppasyytteitä, ja helmikuussa 2007 McGriff tuomittiin elinkautiseen kolmen miehen murhan tilaamisesta ja erinäisistä huumerikoksista.

Supreme ja 50 Cent

McGriffin väitetään myös olleen rap-tähti 50 Centin vuonna 2000 tapahtuneen murhayrityksen takana. 50 Cent mainitsee McGriffin vuoden 2002 underground-kokoelma-albumillaan ”Guess Who’s Back?” kappaleella ”Fuck You”: ”50, Who shot ya?, you thunk it was ’Preme, Freeze or Tah Tah.”, vihjaten McGriffin osallisuuteen.
Murhayrityksen sanotaan saaneen alkunsa, kun 50 Cent kyseenalaisti Murder Inc. levy-yhtiön keulakuva-artisti Ja Rulen katu-uskottavuuden kappaleella ”Life’s On The Line”. Vuoden 2000 maaliskuussa 50 Centiä ammuttiin hänen isoäitinsä kotipihalla. 50 Cent kiidätettiin sairaalaan ja tämä selviytyi murhayrityksestä.
Vuonna 2005 käynnissä olleessa oikeudenkäynnissä, jossa syytettiin Murder Inc. -yhtiötä rahanpesusta yhteistyössä Kenneth McGriffin kanssa, syyttäjän todistaja ja entinen McGriffin rikoskumppani Jon Ragin todisti McGriffin olleen 50 Centin ampumisen tilaaja.
Cardcaptor Sakura

Juoni

Sakura Kinomoto on tavallinen ja reipas 10-vuotias tyttö, joka asuu pikkukaupungissa nimeltä Tomoeda. Eräänä päivänä ollessaan yksin kotona hän löytää siivotessaan isänsä kirjahyllystä salaperäisen kirjan. Kirjan kannessa lukee "The Clow". Kiinnostuneena Sakura avaa kirjan, minkä seurauksena kymmenet Clow-kortit lentävät karkuun kirjan sisältä.
Kirjasta ilmestyy myös Kerberos, sinetin vartija, joka esiintyy tilapäisessä muodossaan söpönä, keltaisena pehmoleluna, jolla on valkoiset siivet. Kerberos, joka saa Sakuralta lempinimen Kero, kertoo tytölle, että tämän täytyy kerätä kaikki kortit tai jotain todella pahaa tapahtuu. Kortteja on 52. Kerberos kertoo, että kun Sakura on saanut "Tuli"-kortin, niin hän saa takaisin taikakykynsä, ja kun Sakuralla on kortti "Maa", Kero saa takaisin oikean, hurjan ulkomuotonsa. Sakura suostuu tuohon vaativaan tehtävään muutamien mutkien jälkeen. Sakurasta tulee Cardcaptor, maagisten korttien kerääjä.
Pian kuvioihin ilmestyy kiinalainen poika, Syaoran Li (voidaan kirjoittaa myös Shaoran), joka on Japanissa vaihto-oppilaana vuoden. Syaoran on myös kiinnostunut Clow-korteista ja yrittää saada Sakuran keräämät kortit uhkailemalla Sakuraa. Sakura on saanut kovan kilpailijan. Sakura ei tiedä, mitä pahaa voi tapahtua, mikäli hän ei saa kerättyä kaikkia kortteja. Sarjassa selviää, mitä kaikkea voi tapahtua Sakuran kerätessä salaperäisiä voimia sisältäviä taikakortteja ja tavatessa sen myötä uusia ystäviä ja vihollisia.
Kristiina Bruun

Mirka Kristiina Rahman (o.s. Henttonen, s. 1970 Lappeenranta) eli kirjailijanimeltään Kristiina Bruun on suomalainen esikoiskirjailija, markkinointihenkilö ja luennoija.
Bruunin esikoisromaani Kaikki mikä on sinun ilmestyi elokuussa 2015 Schildts & Söderströmsin kustantamana. Se on Yhdysvaltoihin ja Bangladeshiin sijoittuva rakkaustarina. Kirjailijanimi Bruun on hänen äitinsä tyttönimi.
Rahman työskentelee Lappeenrannan kaupungin markkinointi- ja asiakaspalvelupäällikkönä sekä Lappeenrannan teknillisen yliopiston ja Saimaan ammattikorkeakoulun luennoijana. Lappeenranta voitti hänen johdollaan kuntamarkkinoinnin SM-kilpailuissa kilpailukyky- ja rekrytointisarjojen kultaa vuonna 2013. Rahmanilla oli pieni rooli Lappeenrannassa kuvatussa rikossarjassa Sorjonen (2016), jossa hän näytteli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtajaa.
Rahman kirjoitti ylioppilaaksi Lauritsalan lukiossa vuonna 1989, ja hänellä on tutkinnot yhdysvaltalaisista Dallasin ja Texasin (Arlingtonin) yliopistoista. Hänen miehensä on kotoisin Bangladeshista, ja heillä on kaksi poikaa.
Matts Carlgren

Matts Vilhelm Carlgren (s. 24. syyskuuta 1917 Danderyd, k. 23. elokuuta 1999, Tukholma ) oli ruotsalainen urheilujohtaja ja yritysjohtaja.
Matts Carlgren kuului ruotsalaiseen Kempen metsäteollisuussukuun. Hänen enojaan olivat tunnetut 1900-luvun alun ruotsalaiset metsäteollisuusjohtajat Frans ja Seth Kempe. Hän valmistui ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta vuonna 1944. Sen jälkeen hän toimi toimitusjohtajana Kempen suvun omistamassa historiallisessa ruotsalaisessa metallinjalostusyrityksessä Wedevågs bruks AB vuosina 1953–1962, jonka hallituksen puheenjohtajaksi hän valittiin vuonna 1967. Pääosan ammatillista urastaan Carlgren teki metsäteollisuuden yritysjohdossa. Hän toimi Kempen suvun omistaman metsäteollisuusyhtymä Mo och Domsjö AB:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1965–1973 ja edelleen 1981–1991 sekä yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1971–1981. 
Vuonna 1989 Carlgren oli käynnistämässä uutta ruotsalaista TV-kanavaa Nordic Channel, josta tuli myöhemmin Kanal 5. Carlgren oli 1990-luvun alkuun mennessä luonut henkilökohtaisen jättiomaisuuden, mutta vuoden 1991 kansainvälinen finanssikriisi kaatoi Carlgrenin omaisuuskeskittymän. Hänen täytyi luopua Kanal 5:n omistuksestaan, huutokauppafirma Bukowskista sekä sukutilastaan.
Carlgrenin ura ruotsalaisen urheilun järjestötoiminnassa oli pitkä. Hän toimi vuosina 1965-1973 Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1969 Ruotsin urheilun keskusjärjestön hallitukseen, jossa hän oli vuoteen 1975. Edellisenä vuonna 1968 hänet oli valittu Ruotsin olympiakomitean jäseneksi ja edelleen vuonna 1976 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisjäseneksi Sven Thofeltin KOK-uran päättyessä. KOK-ja Ruotsin olympiakomiteajäsenyys kestivät vuoteen 1992.
Matts Carlgrenin veljenpoika on Reinfeltin hallituksen ympäristöministeri keskustapoliitikko Andreas Carlgren.
Kumparepuisto

Kumparepuisto on puisto Kotkassa Otsolan kaupunginosassa. Puisto on rakennettu entisen kaatopaikan päälle.
Kumparepuiston korkein kohta kohoaa yli 45 metrin korkeuteen merenpinnasta. Korkeimmassa kohdassa on näkötorni. Puistossa on myös lasten leikkipaikka sekä frisbeegolfrata; talvisin kumpareiden rinteilla on laskettelumäkiä. Kumparepuistosta alkaa valaistu ulkoilureitti Kaarniemen Luovin leirikeskukseen. Kumparepuiston takana olevassa metsässä on myös paintballkenttä. Kumpareiden vieressä olevalla suoalueella on alppiruusuistutuksia, joihin pääsee tutustumaan pitkospuita pitkin.
Amarildo

Amarildo Tavares da Silveira (s. 29. kesäkuuta 1939, Rio de Janeiro, Brasilia) , paremmin tunnettu nimellä Amarildo on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä mm. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa.
Amarildon ura kesti vuodesta 1957 vuoteen 1974, jolloin hän pelasi Brasiliassa ja Italiassa mm. AS Romassa ja AC Milanissa. Vuonna 1962 hän voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut Brasilian joukkueessa loukkaantuneen Pelén tilalla.