google/wiki40b huggingface dataset:
Rekursantti

Rekursantit olivat salakatolilaisia anglikaanivallan alla anglikaanikirkon nuorissa vaiheissa Englannissa sekä laajemmin ja myöhemmin otettuna kaikilla brittien hallinnoimilla alueilla. Sanat rekursantti ovat peräisin latinasta, latinan sanasta "recursare", joka tarkoittaa: vastustella / esittää vastalause. Rekursanttien omaksumaa kantaa sanotaan rekursanssiksi. Rekursantit eivät osallistuneet anglikaanien kirkollisiin menoihin, tai eivät muuten hyväksyneet tai omaksuneet kaikkia anglikaanen tapoja. He olivat silloin nuoren anglikaanivallan alaisia vastaanhangoittelijoita, ja heitä vainottiin varhaisissa anglikaanivallan vaiheissa. Salakatolilaisuudesta tehtiin jopa rangaistava teko.
William Cavendish (Devonshiren 5. herttua)

William Cavendish (1748–1811) oli Devonshiren 5. herttua, brittiläinen aatelismies ja whig-poliitikko. Hän oli pääministeri William Cavendishin vanhin poika.
Cavendish oli naimisissa kaksi kertaa, hänen ensimmäinen vaimonsa oli Georgiana Cavendish, tunnettu kaunotar, uhkapeluri ja politiikan taustavaikuttaja. Heille syntyi yksi poika, William ja kaksi tytärtä. Herttua sai kaksi lasta myös vaimonsa parhaan ystävättären Elizabeth Fosterin kanssa. Georgianan kuoltua Cavendish meni naimisiin Elizabethin kanssa.
Cavendish rahoitti whig-puolueen vaalityötä voimakkaasti, ja tämän ja perheensä perinteen takia häntä pidettiin puolueen tosiasiallisena johtajana, ja hän vaikutti Charles James Foxin valintaan. Hänelle tarjottiin ministerin paikkoja joista hän kieltäytyi kolme kertaa. Tuon ajan tärkeimmät poliitikot tapasivat toisiaan Cavendishin järjestämissä kutsuissa, ja myö hänen vaimonsa osallistui aktiivisesti poliittiseen toimintaan.
Pullach im Isartal

Maantiede

Pullach sijaitsee Isar-joen varrella, joen länsipuolella. Pullachin naapurikaupunkeja ovat Grünwald, joka sijaitsee joen vastakkaisella puolella, sekä Baierbrunn ja München. Pullachin länsipuolella sijaitsee kunnallishallinnoton metsäalue.

Historia

Pullach mainitaan kirjallisesti ensimmäisen kerran asiakirjassa, jolla Herttua Tassilo III lahjoitti maata Schäftlarnin luostarille vuonna 776. Arkeologiset löydöt osoittavat alueen olleen asuttu jo noin 1500-2000 eaa. Alueella ovat aikojen saatossa asuneet niin keltit kuin roomalaisetkin. Keskiajalla paikkakuntaa kutsuttiin nimellä Poahloh, Puachloch tai Pohloh.
Kun Pullachin kautta kulkevat rautatiet Maximiliansbahn (1854) ja Isartalbahn (1891) rakennettiin, Pullachista tuli suosittu vapaa-ajan matkailukohde müncheniläisille. Vuonna 1894 aloitti toimintansa vesi- ja höyryvoimalaitos Höllriegelskreuthin kunnanosassa. Tämä loi pohjan Höllriegelskreuthin kehittymiselle teollisuusalueeksi.  Vuonna 1903 Gesellschaft für Linde's Eismaschinen -niminen kylmäkoneyritys perusti sinne yhden ensimmäisistä teollisista ilmanerotuslaitoksista. Yrityksestä kehittyi nykyinen kaasualan konserni Linde AG. Lindellä on edelleen suuri toimipiste Höllriegelskreuthissa.
Chiaia

Chiaia (äännetään: ˈkjaja) on asuinalue Napolin rannalla. Sitä ympäröivät idässä Piazza Vittoria ja lännessä Mergellina. Sen keskeinen maamerkki on suuri puisto Villa Comunale. Asuinalue on alun perin rakennettu 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa, kun Napolin espanjalaiset hallitsijat avasivat kaupungin länteen historiallisista rajoistaan.
1700-1800-luvulla Chiaia oli ulkomaisten matkailijoiden suosima asuinalue. Chiaian pääkaduilla on kalliiden muotimerkkien myymälöitä. Nykyisin Chiaia on Napolin varakkaimpia asuinalueita. Keskustassa ei ole merkittäviä oppilaitoksia.
Uusklassinen Villa Pignatelli on nykyisin museo. Sen rakennutti 1820-luvulla brittiläinen sir Ferdinand Acton.
Chiaiassa syntyi ja vietti lapsuutensa renessanssirunoilija Laura Terracina.
Suomalaisen kulttuurifilosofian vuosisata

Suomalaisen kulttuurifilosofian vuosisata on Mikko Salmelan väitöskirja vuodelta 1998. Salmela tarkastelee kuuden 1900-luvun suomalaisen filosofin ajattelua. Filosofit ovat Edvard Westermarck, Eino Kaila, J. E. Salomaa, Erik Ahlman, Sven Krohn ja Georg Henrik von Wright.
Armas Antila

Armas Valfrid Antila (13. maaliskuuta 1903 Lapua – 15. toukokuuta 1953 Lapua) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Antilan vanhemmat olivat pankinjohtaja Valfrid Antila ja Iida Katariina Rintala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja suoritti teologian erotutkinnon 1926. Antila toimi Kainuun kristillisen kansanopiston johtajana 1930–1948 ja Herättäjäyhdistyksen toiminnanjohtajana 1948–1953. Hän sai rovastin arvon 1948.
Antila toimitti 1942–1943 Ristirahvas : hengellinen kuukausijulkaisu Itä-Karjalaa varten-nimistä lehteä.
Armas Antila oli naimisissa vuodesta 1927 Kerttu Pasasen kanssa.
Hamdi Marzouki

Ura

Marzouki aloitti uransa kotimaassaan Tunisiassa Club Africainin joukkueessa, jossa hän voitti Tunisian cupin vuonna 2000. Marzouki oli myös mukana vuoden 2002 MM-kisoissa Tunisian maajoukkueessa.
HMS Cornwall (F99)

Palvelus

Alus oli ensimmäisen merilordin lippulaivana hänen osallistuessaan 1996 Pietarissa Venäjän laivaston 300-vuotisjuhlallisuuksiin. Sen jälkeen alus oli Naton pysyvän Atlantille sijoitetun laivasto-osaston lippulaivana. Alus oli 2001 osa kuninkaallisen laivaston osastoa, joka tuki maajoukkojen hyökkäystä Afganistaniin.
Toisen kerran alus oli Naton Atlantin laivaston lippulaivana 2003, jolloin se myös tuki operaatio Active Endeavouria Välimereltä.
Vuonna 2001 alus osallistui Adeninlahdella merirosvouden torjuntaan. Aluksen palattua 26. huhtikuuta Plymouthiin se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta.
Bilgola

Sijainti

Bilgola sijaitsee Tyynenmeren rannalla Barrenjoeyn niemen kupeessa Avalon Beachin ja Newport Beachin välissä.

Historia

Nimi "Bilgola" tulee aboriginaalien sanasta Belgoula, joka tarkoittaa "pyörteistä vettä".  
Bilgolan alueen omisti McLurcanin perhe 1900-luvun alusta lähtien. Rouva McLurcan oli kuuluisa keittokirjansa ansiosta. Perheen suurta kotitaloa ympäröivät palmupuut, joista alue on erittäin tunnettu.
1960-luvulla suunniteltiin, että Bilgolan pohjois- ja eteläpäätyjen väliin rakennettaisiin silta. Siltaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu, vaan pieni määrä maata lisättiin poistamaan terävä kulma rannan eteläisessä päädyssä.
Volkswagen Passat (B6)

Volkswagen Passat (2005–2010)

Viidennen sukupolven Passat esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2005. Se perustuu nimestään huolimatta samalle A6-pohjalevylle kuin Škoda Superb, SEAT Alhambra ja Volkswagen Sharan. 
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Passat sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Bensiinimoottorit olivat aluksi 1,6 8V (102 hv), 1,6 FSI (115 hv) ja 2,0 FSI (150 hv). Dieselmoottoreina olivat pumppusuutintyyppiset 1,9 TDI (105 hv) ja 2,0 TDI (122/140 hv). Syksyllä 2005 tulivat turboahdettu 2,0 TFSI (200 hv), 3,6 V6 FSI (280 hv) ja 2,0 TDI:n 170-hevosvoimainen versio. Lisäksi keväällä 2006 esiteltiin 3,2 V6 FSI (250 hv). 
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007 esiteltiin Passat R36, jossa on turboahdettu 300-hevosvoimainen 3,6-litrainen VR6-moottori. Alusta on tavallisia malleja matalampi ja korin muotoilu on urheilullinen. 
Syksyn 2007 uutuusmoottorit olivat turboahdetut bensiinimoottorit 1,4 TSI (122 hv) ja 1,8 TSI (160 hv). Vuoden 2008 alussa 2,0 TSI (200 hv) korvasi 2,0 TFSI:n. Keväällä 1,6 FSI poistui ja 2,0 TDI muuttui yhteispaineruiskutteiseksi, tehovaihtoehtoina 140 sekä 170 hevosvoimaa. Vuoden lopulla tuli myös 110-hevosvoimainen versio, joka korvasi 1,9 TDI:n.  

Alkuvuonna 2009 esiteltiin 1,4 TSI:n maakaasua polttoaineenaan käyttävä versio. Syksyllä uutuutena oli yhteispaineruiskutteinen 1,6 TDI (105 hv).
Suomi–Venäjä-Seura

Suomi–Venäjä-Seura (SVS) on Suomen ja Venäjän välinen ystävyysseura.
Seuralla on keskustoimisto Helsingissä sekä viisi piirijärjestöä ja 282 paikallisosastoa (2008). Jäsenmäärä on noin 12 500 ja jäsenten keski-ikä noin 60 vuotta (2014). Seuran jäsenlehti Kontakt ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Suomi–Venäjä-Seura saa Suomen valtiolta yli 1,1 miljoonaa euroa joka vuosi. Tämä on yli puolet ystävyysseuroille jaettavasta 2,1 miljoonasta eurosta.

Historia

Seura perustettiin vuonna 1944 nimellä Suomi–Neuvostoliitto-Seura. Neuvostoliiton romahdettua nimeksi tuli Suomen ja Venäjän kansojen ystävyysseura ja lopulta nykyinen nimi.
SVS ylläpiti Lenin-museota Tampereella vuoden 2013 loppuun asti. Vuoden 2014 alusta museo siirtyi Työväenmuseo Werstaan alaisuuteen.
Järjestön puheenjohtajana toimi kesäkuusta 2014 marraskuuhun 2015 asti Paula Lehtomäki. Suomen PEN -sananvapausjärjestön ex-puheenjohtaja Jukka Mallinen kirjoitti Talvitien ja Lehtomäen palauttaneen seuran "Kremlin käsikassaraksi".
Järjestön valtuuston puheenjohtajana toiminut Heikki Talvitie erosi tehtävästään helmikuussa 2016. Talvitie kuului Pietari-säätiön hallitukseen, jonka jäseniltä PRH vaatii yhteensä yli 10 miljoonan euron vahingonkorvauksia vahingoista, joita on aiheutunut lainvastaisista päätöksistä ja laiminlyönneistä Pietarin Suomi-taloon liittyen. Myöhemmin Helsingin käräjäoikeus hylkäsi PRH:n kanteen vanhentuneena.
Katri Kulmuni toimi yhdistyksen puheenjohtajana marraskuusta 2015 alkaen ja luopui puheenjohtajuudesta kesäkuussa 2019 tultuaan nimitetyksi elinkeinoministeriksi.
.tw

.tw on Taiwanin Internet-maatunnus, jota ylläpitää TWNIC. Eri toisen tason tunnuksille on eri rekisteröintirajoitukset. Tunnus otettiin käyttöön 1989.
Skotlannin hallintoalueet

Skotlannin hallintoalueet (engl. council area) käsittävät 32 paikallishallinnollista aluetta, joilla on omat vaaleilla valitut valtuutetut ja päättäjät. Nykyinen aluejako on ollut käytössä 1. huhtikuuta 1996 lähtien.
Sédhiou

Maantiede ja ilmasto

Sédhoun kunnan pinta-ala on 20 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Diendén arrondissementtiin ja maalaiskuntaan, etelässä Djirédjin arrondissementtiin ja Sansamban maalaiskuntaan sekä idässä Casamancejokeen. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotoinen sademäärä on 900–1200 millimetriä. Lämpötilat vaihtelevat 16 ja 39 asteen välillä.

Väestö

Asukkaista 31,7 prosenttia on mandinkoja, 20,3 prosenttia fulbeja, 14,4 prosenttia balanteja, 3,4 prosenttia wolofeja ja 3 prosenttia soninkeja. Kaupungissa asuu myös lähes kaikkien muiden Casamancen kansojen edustajia. Muslimeja on 92,5 ja kristittyjä 7,4 prosenttia.

Historia

Ranskalaiset perustivat Sédhiouun kauppa-aseman 1830-luvulla ja linnoituksen vuonna 1842. Se toimi alueen hallinnollisena keskuksena vuoteen 1908, jolloin hallinto siirretiin Ziguinchoriin. Sédhioun departementti ja kunta on perustettu vuonna 1960. Se liitettiin Koldan alueeseen vuonna 1984 ja vuonna 2008 siitä tuli aluekeskus.

Liikenne, talous ja palvelut

Sédhiousta on päällystetyt maantieyhteydet Trans-Gambian valtatielle ja Koldaan. Väestön pääelinkeino on maatalous. Kaupungissa on lyseo ja poliklinikka. Ranskalaisessa linnoituksessa toimii kulttuurikeskus.

Matkailu

Sédhiou on unelias pikkukaupunki, jonka ainoa hotelli houkuttelee lähinnä metsästäjiä. Kaupungissa on myös muita majoituspalveluja. Paikallisia nähtävyyksiä ovat linnoitus, vilkas torialue sekä pelikaanien ja flamingojen asuttama ”Paholaisen saari” Casamancejoella.
Morsekartio

Morsekartio on moottorista tulevan akselin ja työkalu- tai kappaleenkiinnittimen välinen itsekeskittävä kiinnitys- ja lukitusstandardi, jota käytetään muun muassa pylväsporakoneissa, moottoreissa sekä sorveissa.
Iivana Vasleinpoika

Ivan Vasiljevitš Patrikejev eli Ivan Bulgak (ven. Иван Васильевич Булгак Патрикеев, n. 1440–1498) oli keskiaikainen venäläinen ruhtinas ja Pihkovan ja Novgorodin namestnik eli korkein käskynhaltija. Vuonna 1475 hän kohosi Moskovan pajarihallitukseen.
Ivan Patrikejevin suku kuuluu gediminideihin ja polveutuu siis Liettuan pakanakuninkaasta Gediminasista. Patrikejevin sukuhaaralla, Golitsyneillä, oli sukupolvien ajan korkeita asemia Novgorodin ja Pihkovan myöhäiskeskiaikaisissa tasavalloissa, sekä kartanoita, linnoituksia ja maita Karjalassa, Inkerissä ja Vatjanmailla. Erään perimätiedon mukaan Golitsyn-suku sai nimensä nahkahansikkaasta (ven. golitsa), jota Ivan käytti.
Ivan Vasiljevitšin isä oli ruhtinas Vasili Jurjevitš (k. 1450), ja tämän puolestaan ruhtinas Juri Patrikejevitš. Ruhtinas Mihail Bulgakov oli Ivan Vasiljevitšin poika.
HMS Dasher (D37)

Palvelus

Testattaessa satamassa aluksen moottoreita HMS Dasher syttyi tuleen, minkä vuoksi se palautettiin telakalle korjattavaksi. Alus palasi palvelukseen elokuussa, minkä jälkeen sille siirrettiin neljä Fairey Swordfish -torpedokonetta ennen merelle lähtöä. Alus purjehti Halifaxiin liittyäkseen Britteinsaarille matkaavaan saattueeseen HX207.
HMS Dasher lähti 30. elokuuta Halifaxista osana saattuetta HX205. Alus erkani 11. syyskuuta saattueesta sen saavuttua määränpäähänsä. Se jatkoi matkaansa Clydeen telakalle, jossa se varustettiin saattueiden suojaamiseen tarvittavalla kalustolla.
HMS Dasher määrättiin lokakuussa tukemaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alukselle siirrettiin 15. lokakuuta 12 Hawker Sea Hurricanea sekä 804 ja 891 laivueiden henkilöstö. Se aloitti 27. lokakuuta matkansa saattueen mukana Gibraltarille, jossa se liittyi keskiseen maihinnousuosastoon. Osaston muut alukset olivat HMS Biter, HMS Argus, HMS Largs, HMS Aurora ja HMS Jamaica.
HMS Dasher kuljetti operaation päätyttyä lentokoneita Välimerelle, minkä jälkeen se siirrettiin maaliskuussa 1943 Clydeen telakalle modernisoitavaksi. Aluksen lentokantta pidennettiin 42 jalkaa, minkä jälkeen se otti kannelleen Fairey Swordfish koneita.
HMS Dasher suojasi ensimmäistä Jäämeren saattuettaan onnistuneesti, mutta hieman toisen lähdön jälkeen aluksen konehuoneessa havaittiin vika. Alus palasi Forth of Clydeen, jossa se räjähti 27. maaliskuuta. Aluksella sai surmansa kaikkiaan 379 henkeä sen 528 hengen miehistöstä, vaikka se oli satamassa helposti avustettavissa.
Sei Ashina

Igarashi Aya (jap. 五十嵐彩) eli Sei Ashina (jap. 芦名 星; s. 22. marraskuuta 1983 Fukushima) on japanilainen näyttelijä, joka tunnetaan varsinkin Kamen Rider Hibiki -sarjasta. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Silk (2007).
Piiraan maku makea

Juoni

Flavia on 11-vuotias tyttö, joka asuu leski-isänsä ja kahden isosiskonsa kanssa englantilaisessa Bishop's Laceyn kylässä vanhassa sukukartanossa. Nokkela Flavia on taitava kemisti. Eräänä päivänä kartanon portailta löytyy kuollut lintu, jonka nokkaan on tökätty vanha postimerkki. Myöhemmin Flavia kuulee isänsä huoneesta riitelyä, jota ei ole hänen kuultavakseen tarkoitettu. Tilanne kääntyy vielä huonompaan, kun puutarhasta löytyy eräänä varhaisena aamuna ruumis. Paikallinen poliisi saapuu tutkimaan tapausta ja epäilysten kohteeksi joutuu Flavian isä. Flavia haluaa pelastaa isänsä ja alkaa tutkia tapausta omin keinoin.
Käsienpesu

Käsienpesu on käsien puhdistamista lian tai mikro-organismien poistamiseksi. Käsienpesua voi harjoittaa vedellä tai vedettä, toisten nesteiden avulla tai saippuan kanssa. Tilanteissa, jossa hanavettä tai saippuaa ei ole mahdollista saada, muita vaihtoehtoja käsienpesuun ovat muun muassa veden kaataminen riippuvasta kanisterista tai tuhkan käyttäminen veden sijasta.
Eric Wagner

Eric Wagner on yhdysvaltalainen metallimusiikin laulaja, joka tunnetaan parhaiten uraauurtavan doom metal -yhtye Troublen solistina. Wagner jätti Troublen 1995 ja perusti yhtyeen nimeltä Lid  kitaristi Danny Cavanaghin kanssa. Lid julkaisi albumin In the Mushroom 1997. Wagner perusti Troublen uudelleen vuonna 2002. Hän oli mukana Foo Fighters -jäsen Dave Grohlin metallimusiikkihankkeessa Probotissa vuonna 2004.
Wagner tunnetaan persoonallisesta, karheasta lauluäänestään. Hän kirjoitti kaikki Troublen sanoitukset, ja aiheet vaihtelivat Wagnerin kiinnostusten mukaan: alkuaikoina hän haki innoitusta Raamatusta, mutta myöhemmin aiheet muuttuivat psykedeelisemmiksi, ja sanoitukset alkoivat käsitellä huumausaineita sekä harhanäkyjä. Raamatulliset ja kantaa ottavat aiheet ovat selkeimmin esillä yhtyeen kahdella ensimmäisellä, maineekkaalla albumilla Psalm 9 ja The Skull. 
2. toukokuuta 2008  virallisella Troublen kotisivulla ilmoitettiin, että Wagner jätti yhtyeen, koska hänellä ei ollut enää kiinnostusta tehdä kiertueita. Hänen tilalleen tuli entinen Warrior Soul -solisti Kory Clarke.
Vaarallinen nainen

Juoni

Vaarallinen nainen kertoo revyytyttö Edith "Eadie" Chapmanista (Harlow), joka on päättänyt mennä naimisiin miljonäärin kanssa. Hänen ensimmäinen mahdollisuutensa kuolee yllättäen, jolloin hän alkaa tavoitella toista, iäkästä Thomas Randall "T.R." Paigea (Barrymore). Kun Paigen poika, T.R. "Tom" Paige Junior (Tone) rakastuu häneen, Eadielle koituu pulmia.
Jakov Kulnev

Elämäkerta

Jakov Kulnevin isä oli vähävarainen aatelinen, joka sotapalveluksesta erottuaan toimi Ludzan kaupunginpäällikkönä. Hänen äitinsä oli katolinen saksalainen. Kulnev opiskeli veljensä Ivanin kanssa maavoimien sotakoulussa ja valmistui vuonna 1785 luutnantiksi. Hän osallistui Turkin ja Puolan vastaisiin sotatoimiin. Vuonna 1807 everstiluutnantiksi kohonneen Kulnevin johtajama Grodnon rykmentti osallistui venäläisten ja Napoleonin armeijan välisiin taisteluihin Itä-Preussissa. Jo tuolloin Kulnev tuli tunnetuksi rohkeana, päättäväisenä ja toimeliaana upseerina.

Suomen sota

Kulnev oli Suomen sodan alussa everstiluutnantti, husaarirykmentin komentaja ja suhteellisen tuntematon sotapäällikkö. Hän johti huhtikuussa 1808 venäläisten kärkijoukkoa, joka ahdisteli perääntyvää Ruotsin armeijaa. Kulnev komensi joukkoja Yppärin (16. huhtikuuta) ja Siikajoen (18. huhtikuuta) taisteluissa. Taistelut olivat Ruotsin armeijan pääjoukon ensimmäiset sodassa. Syyskuun 1808 alussa Kulnev komensi venäläisiä joukkoja Ruonan ja Salmen taistelussa. Hän komensi Oravaisten taistelussa 14. syyskuuta Venäjän armeijan yhtä kolmannesta, ja johti venäläisten toimia taistelun alkuvaiheessa. Kulnev komensi venäläisiä Yppärin ja Viirteen taisteluissa marraskuussa 1808. Kulnev komensi myös osastoa, joka hyökkäsi venäläisten valtaamalta Ahvenanmaalta maaliskuussa 1809 Ruotsiin Grisslehamniin.
Kulnev on yksi Suomen sodan synnyttämistä legendoista. Hän eteni lähes aina venäläisten armeijan edellä komentaen kärkijoukkoa ja oli valpas tiedustelija.

Myöhempi ura ja kuolema

Vuonna 1810 Kulnev osallistui turkkilaisten kanssa Šumenin ja Batinin luona käytyihin taisteluihin. Venäjän isänmaallisen sodan alkuvaiheessa hänen joukkonsa suojasivat Pietarin suuntaa ja saavuttivat menestystä Kljastitsyn taistelussa 31. elokuuta 1812. Taistelua seuranneena päivänä Kulnevin etujoukot törmäsivät Nicolas Charles Oudinotin pääjoukkoihin ja joutuivat vetäytymään Drissajoen taakse. Vetäytymisen aikana vihollisen tykinkuula repi irti Kulnevin molemmat jalat ja hän kuoli välittömästi lähellä Kljastitsyn kylää. Kljastitsyn kylä sijaitsee nykyisen Valko-Venäjän Vitebskin alueen Rossonyn piirissä.
Kulnev haudattiin aluksi Sivošinon kylän lähelle. Vuonna 1831 hänen jäännöksensä siirrettiin Rēzeknen kihlakunnassa sijainneeseen Ilsenbergin kartanoon.
Fabian Wilnis

Fabian Wilnis (s. 23. elokuuta 1970 Paramaribo, Suriname) on entinen alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Wilnis pelasi urallaan NAC Bredassa, De Graafschapissa, Ipswich Townissa ja Grays Athleticissa.
The Dressmaker

Arviot

Arto Pajukallio pitää Tv-maailmassa julkaistussa arviossaan elokuvaa "naistenleffana". Elokuvassa on herkullisia juonenkäänteitä, ja se sisältää viitteitä Australiassa suosittuun drag-kulttuuriin. Musiikissa on spagettiwesternin sointeja.
Ironic

Musiikkivideo

Musiikkivideon on ohjannut Stéphanie Sednaoui. Videon alussa Morissette on huoltoasemalla ja kävelee autoonsa kahvikuppi kädessään. Sitten hän alkaa ajamaan autoa talvimaisemassa ja aloittaa ensimmäisen säkeistön laulamisen. Kertosäkeeseen tultaessa toinen Morissette tulee kuvaan. Hän on vihreässä villapaidassa ja istuu takapenkillä. Kun ensimmäinen kertosäe loppuu, kolmas Morissette tulee kuvaan. Hän on keltaisessa villapaidassa ja on myös takapenkillä. "Keltainen" Morissette laulaa ja syö samaan aikaan. Toisessa säkeistössä neljäs ja viimeinen Morissette tulee kuvaan. Hän on punaisessa villapaidassa istuen etupenkillä. Hän kiipeää ulos ikkunasta toisessa kertosäkeessä ja osuu melkein siltaan mutta hymyilee silti palatessaan istumaan. Sitten kamera palaa takaisin ajavaan Morissetteen, hän ottaa hatun pois päästään ja heittää sen takapenkille. Kun Morissette laulaa kappaleen outroa hän ajaa yhä autoa talvimaisemassa, kunnes auto hajoaa (mahdollisesti bensan loputtua, joka voi olla itsessään ironista, koska video alkoi huoltoasemalta). Morissette (joka ajoi autoa) nousee ulos autosta ja kaikki hänen "matkustajansa" ovat kadonneet.
Moisio (muinaissuomalainen suurtila)

Moisio on muinaissuomalainen suurtila, jollaisia oli Suomessa ainakin rautakaudella niin sanottuna ristiretkiaikana. 
Moisioita tunnetaan erityisesti Varsinais-Suomesta. Nousiaisten Moisio on toistaiseksi ainoa kohde, josta on tehty rikkaita arkeologisia löytöjä.
Moisio-nimisillä paikoilla on usein myös yhteys keskiaikaisten kirkkojen paikkoihin. Ainakin Mynämäellä, Nousiaisissa, Paimiossa ja Lohjalla kirkko on rakennettu pitäjän ainoan Moisio-nimisen talon maalle. Tästä on päätelty, että lounaisrannikon kirkonpaikat olivat saaneet alkunsa näille ristiretkiaikaisille suurtiloille perustetuista saarnahuoneista. 
Ruotsin vallan voimistuessa 1200-luvun lopulla ja 1300-luvulla Moisiot ovat joutuneet kruunun tai kirkon omistukseen. Tämän on nähty olleen osoitus vallanvaihdosta yhteiskunnassa. Tällaisia kruunun tai kirkon omistamia taloja on ollut Liedossa, Piikkiössä, Uskelassa, Nousiaisissa ja Mynämäellä. Vallanvaihdon seurauksena tuskin kukaan suomalaisista suurtalonpojista pääsi nousemaan myöhemmin uuden Ruotsin vallan aatelissäätyyn. Tästä huolimatta 1300-luvulla Hyvälempi- ja Mielivalta-nimiset henkilöt esiintyvät aatelisvaltakirjoissa, mutta suomalaiset nimet katoavat myöhemmin. 
Keskiajalla Moisio-nimellä tunnetut suurtilat eivät enää monissa tapauksissa koostuneet laajoista tiluksista tai kartanolääneistä, vaan ne olivat vauraita vertaistensa joukossa. Moisioiden isännät eivät pystyneet välttämättä tarjoamaan varustettua ratsua kuninkaan palvelukseen, ja täten he eivät voineet nousta Ruotsin vallan aikana Alsnön säännön mukaisesti vapaasäätyyn.

Moisiot muualla

Suomen sanalla moisio on etymologinen vastine viron sanaan mõis (paikannimissä myös genetiivimuodossa mõisa). Myös virossa moisioita lienee ollut jo esihistoriallisella ajalla, mutta sana viittaa nykyään pääasiassa aateliskauden baltiansaksalaisiin kartanoihin. Sanalla Moisio on etymologiset vastineet myös liivin, vatjan ja inkeroisen kielissä. Lisäksi sana on virosta lainattu lätin kieleen (muiža ’kartano’) ja joidenkin arveluiden mukaan venäjään (мы́за).