Itsenäisen Kirgisian historia

Itsenäisen Kirgisian historia alkaa siitä, kun Kirgisia irtaantui Neuvostoliitosta.
Maaliskuussa 1991 88,7 % kirgisialaisista äänesti Neuvostoliitossa pysymisen puolesta. Neuvostoliiton vallankaappauksen jälkeen elokuussa 1991 presidentti Askar Akajev ja varapresidentti German Kuznetsov kuitenkin erosivat kommunistisesta puolueesta, jonka koko johto erosi, ja korkein neuvosto julisti tasavallan itsenäiseksi. Akajev valittiin presidentiksi ilman vastaehdokkaita lokakuussa 1991 ja uudelleen 1995.
Ensimmäisinä itsenäisyysvuosina presidentti Akajev tuki talouden vapauttamista ja sai kansainvälistäkin tunnustusta. Talousuudistusten tarvoitteena oli tehdä maasta "Keski-Aasian Sveitsi." Maan Neuvostoliiton hajoamisen jälkeiset talousvaikeudet eivät ole kuitenkaan merkittävästi helpottaneet. Kirgisia liittyi Itsenäisten valtioiden yhteisö ön1991. ja Yhdistyneisiin kansakuntiin sekä ETYJiin 1992.

Presidentinvalta vakiintuu

Akajevin valta sai huolestuttavia piirteitä 1990-luvun edetessä. Lehtimiehiä ja oppositiopoliitikkoja alettiin vangita. Vuonna 1993 korruptioepäily aiheuttivat suuren skandaalin, josta johtuen varapresidentti Feliks Kulov erosi joulukuussa. Presidentti sai jatkaa kauttaan kansanäänestyksen jälkeen. Perustuslakiuudistus epäonnistui 1994 ja presidenttiä syytettiin vallan haalimisesta itselleen. Hän vastasi syyttäen kommunistipuoluetta lain voimaantulon estämisestä. Uudistukset saatiin viimein voimaan lokakuussa 1994 kansanäänestyksen jälkeen ja ensimmäiset vapaat vaalit saatiin järjestettyä helmikuussa 1995. Suurin osa kaksikamarisen parlamentin, Jogorku Keneshin paikoista meni puolueiden ulkopuolisille ehdokkaille. Uuden perustuslain voimaansaamisen jälkeen uudet parlamenttivaalit järjestettiin 1996. Perustuslaillinen oikeus päätti heinäkuussa 1998, että Akajev voi pyrkiä vielä kolmannelle kaudelle.
Vuonna 1998 äänestettiin jälleen perustuslain lisäyksistä ja helmikuussa ja maaliskuussa 2000 kaksi parlamenttivaalien kierrosta. Ulkomaisten tarkkailijoiden mukaan vaaleja ei voitu pitää vapaina tai oikeudenmukaisina.
Kirgisia liittyi joulukuussa 1998 ensimmäisenä entisenä neuvostotasavaltana Maailman kauppajärjestöön (WTO). Elo–syyskuussa 1999 islamilaiset militantit kaappasivat lukuisia panttivankeja ja valtasivat kyliä Tadžikistanin rajalla. Taistelut jatkuivat elokuussa 2000. Kirgisialle järjestyksen ylläpito ja ääriliikkeiden vastainen toiminta oli tärkeää, ja se liittyi vuonna 2001 pian syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen Yhdysvaltain rinnalle terrorismin vastaiseen sotaan tarjoamalla Yhdysvaltain käyttöön lentotukikohdan.

Oppositio voimistuu

Akajev valittiin uudelleen viisivuotiskaudelle marraskuussa 2000. Tammikuussa 2002 opposition johtava edustaja Azimbek Beknazarov vangittiin, mikä johti mellakoihin ja poliisi ampui viisi hänen vapauttamistaan vaatinutta mielenosoittajaa Žalal-Abadissa maaliskuussa 2002.
Opposition Feliks Kulov tuomittiin toukokuussa 2002 kymmeneksi vuodeksi vankeuteen virka-aseman väärinkäytöksistä. Pääministeri Kurmanbek Bakijev joutui eroamaan mellakoiden kuolonuhrien vuoksi, jonka jälkeen pääministerinä toimi Nikolai Tanajev. Marraskuussa 2002 oppositio ilmoitti marssivansa pääkaupunkiin ja vaativansa presidentin eroa, jolloin poliisi pidätti suuren joukon mielenosoittajia. Presidentti Akajev aloitti perustuslain uudistuksen, joka sisälsi laajan avoimen osallistumisen yhteiskunnan toimiin. Uudistettu perustuslaki hyväksyttiin helmikuussa 2003 kansanäänestyksessä.
Kesäkuussa 2003 parlamentin alahuone myönsi presidentti Akajeville ja kahdelle muulle neuvostoajan johtajalle immuniteetin syytteitä vastaan,  minkä toivottiin johtavan Akajevin luopumiseen vallasta. Oppositio ilmoitti muodostavansa liiton hallituspuolueita vastaan vuoden 2005 vaaleissa.