google/wiki40b huggingface dataset:
Urkonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Urkonvuoren juurella peltomaiden ympäröimänä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja peltomaan suoja-aluetta. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa ja yksi kiinteä asunto. Järven läheltä kulkee yhdystie 3230.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy. Siihen laskee kaksi Välimaan suunnalta tulevaa järveä ja sen laskuoja Honkaoja virtaa etelään laskien Sappeenjärveen, joka laskee vuorostaan heti Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Urkojärvi” ja sen rannalla sijaitsi torppa, jonne tuli maantie Tursolan kylästä. Järven laskuojan varret oli raivattu niityiksi ja niiden läheisyydessä sijaitsi kaksi torppaa ja Humalanojan talo. Humalanojan talo on ilmeisesti sijainnut Humalaojan yhtymäkohdassa.
Sukupuoli-identiteetti

Sukupuoli-identiteetti tarkoittaa yksilön käsitystä omasta sukupuolestaan.
Sukupuoli-identiteetti on alun perin lääketieteellisen psykologian professori John Moneyn 1960-luvulla kehittämä käsite, joka tarkoittaa yksilön kokemusta omasta sukupuolestaan. Moneyn kehittämän teorian mukaan tyttöjen ja poikien erilainen käyttäytyminen ei johtunut biologisista tekijöistä vaan kasvatuksesta, joka johtaisi siihen, että lapsi omaksuu tytön tai pojan sukupuoli-identiteetin vähän yli kahden vuoden ikään mennessä.  
Nykyisin ajatellaan usein, että sukupuoli-identiteetti muodostuu monitekijäisesti biologisen, anatomisen, sosiaalisen sukupuolen ja psykologisen samastumisen mukaan. Lapselle kehittyy varhaislapsuudessa niin sanottu ylisukupuoli-identiteetti, jonka aikana lapsi muodostaa käsityksen miehenä ja naisena olemisesta sekä omasta sukupuolestaan tai sitten lapsi alkaa kokea itsensä sukupuolettomaksi. CSI-käsitettä käytetään toisinaan myös tarkoittamaan kromosomien, sikiöaikaisten sukupuolielinten ja hormonaalisesti ohjatun erilaistumiskehityksen tuloksena ilmenevää fyysistä ulkomuotoa.  
Sukupuoli-identiteettiä ei pidä sekoittaa sukupuolirooliin, jolla viitataan siihen, miten naisten ja miesten käyttäytyvän kussakin kulttuurissa ja historiallisessa tilanteessa. Myös seksuaalinen orientaatio eli suuntautuminen kuuluu sukupuoli-identiteetin osa-alueisiin. Sukupuoli-identiteetin ja sukupuoliroolin (eli sosiaalisen sukupuolen) ero ilmenee esimerkiksi ihmisillä, jotka kokevat olevansa toista sukupuolta, kuin heidän kehonsa (lääk. transsukupuoli), erotettuna ihmisistä, jotka ilmentävät pukeutumisella sukupuolensa feminiinistä tai maskuliinista puoltaan (lääk. transvestismi). Pukeutumisen avulla ihminen voi ilmentää kuuluvansa sosiaalisen sukupuolen tasolla toiseen sukupuoleen, kuin hänen yhteisön kautta oletettu sukupuolensa on (ks. myös drag queen, drag king). Sukupuolen ristiriitaa kokevat haluavat kuitenkin elää pysyvästi toisessa sukupuolen roolissa ja tähän liittyy usein myös kehodysforia.
Sukupuoli-identiteettiä ei pystytä tutkimaan eläinkokeilla. Esimerkiksi rotilla tehtävät eläinkokeet rajoittuvat sukupuolelle tyypillisen käyttäytymisen havainnointiin.
Autistiset ihmiset kokevat tavanomaiset sukupuoliroolit itselleen usein epäluonteviksi ja keinotekoisiksi. Kaksikymmentä prosenttia vuonna 2012 suoritetun kansainvälisen kyselyn naisvastaajista ilmoittikin kokevansa itsensä muuksi kuin biologisen sukupuolensa edustajaksi. Lisäksi havaittiin, että epätyypillinen sukupuoli-identiteetti korreloi positiivisesti henkilön autististen piirteiden kanssa etenkin naisilla.
Savo (saari)

Toinen maailmansota

Saaren sijainnin takia se joutui olemaan osana toista maailmansotaa. Saaren läheisyydessä taisteltiin niin sanottu Ironbottom Soundin taistelu, jossa liittoutuneet taistelivat Japanin laivastoa vastaan.
Dzūkijan kansallispuisto

Dzūkijan kansallispuisto (liett. Dzūkijos nacionalinis parkas) on alueeltaan suurin Liettuan kansallispuistoista. Tämä pinta-alaltaan 585,19 neliökilometrin suuruinen kansallispuisto sijaitsee maan eteläosassa Alytusin läänin Varėnan kunnallispiirin alueella. Varsinaisen kansallispuiston vieressä sijaitsee tiukemmin suojeltu Čepkeliain luonnonpuisto.
Markus Nummi

Markus Nummi (s. 24. marraskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hän on humanististen tieteiden kandidaatti vuodelta 1982. Hän on opiskellut elokuva-alaa sekä Suomessa, Ruotsissa että Tanskassa.
Nummi on kirjoittanut näytelmät Ratsastus halki veden (I. Nummen kanssa, 1990) ja Herra Valo (I. Nummen kanssa) sekä näyttelykuunnelma Osiriksen (2000) ja oopperalibreton Vapauden vangin (säv. I. Kuusisto, 2007). Nummi on sekä käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvat The Heimola Story (yhdessä I. Nummen kanssa, 1984), Mutta kun olen runoniekka (I. Nummen kanssa, 1989), Sanansaattaja (1990), Minuuttidraama (1992) ja Hyvän tekijät (1997). Hyvän tekijät on komedia kahdesta naisesta, jotka päättävät ryhtyä toteuttamaan hyviä aikeitaan ihmisille, mutta kaikki päättyy lopulta katastrofaalisesti. Tämän lisäksi Nummi on käsikirjoittanut veljensä Ilari Nummen ohjaaman kauhuelokuvan Kauhun millimetrit (1992) ja elokuvan Puutarhurit (2004).
Nummen teos Kadonnut Pariisi sai tammikuussa 1995 J. H. Erkon palkinnon parhaasta esikoisteoksesta.
Nummi on kirjoittanut artikkeleita, novelleja, esseitä, sekä elokuva- ja tv-arvosteluja useisiin lehtiin ja muihin julkaisuihin. Hän oli kolumnistina Kiasma-lehdessä vuosina 1997–1999 ja Helsinki-infossa vuosina 2002–2005. Hän oli Heimola-filmi ry:n johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1986–1999, Nuoren voiman liiton hallituksen jäsen vuosina 1995–1997.
Nummi on runoilija Lassi Nummen poika.
Nummen tuotantoa on käännetty englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, venäjäksi ja viroksi.
Sotilasarvoltaan Nummi on luutnantti.
Viron Helsingin-suurlähetystö

Viron Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Helsingin Kaivopuistossa Itäisen Puistotien ja Kalliolinnantien risteyksessä. Suurlähettiläs on vuodesta 2014 Margus Laidre.

Rakennuksen historia

Lähetystörakennuksen rakennutti Viron valtio Oskar Kallaksen vuonna 1919 ostamalle tontille. Ennen nykyistä rakennusta tontilla sijaitsi kirjaaja P. W. A. Behsen 1870-luvulla rakennuttama huvila. Viron lähetystö toimi puutalon yhdessä asunnossa, kunnes lähettiläs Hans Rebanen aloitteesta lähetystölle päätettiin vuonna 1931 rakentaa uudisrakennus samalle tontille. Suunnittelukilpailun voitti virolainen arkkitehti Konstantin Bölau ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1933. Kaksikerroksinen talo edustaa funktionalistista tyyliä. Se oli aikanaan ensimmäinen Viron lähetystöksi rakentama talo.
Viimeinen lähettiläs ennen Viron miehitystä oli Aleksander Warma. Hän jätti lähetystötalon 6. elokuuta 1940, jolloin Neuvostoliitto julisti Viron osaksi aluettaan. Warma ei luovuttanut taloa, vaan sinetöi sen ovet ja jätti avaimet vartiointiliikkeelle. Neuvostoliiton lähetystö otti rakennuksen haltuunsa muutaman päivän kuluttua saatuaan siihen poliisin virka-apua. Jatkosodan aikana Suomi antoi rakennuksen Neuvostoliiton etuja Suomessa valvoneen Ruotsin lähetystön hallintaan, sodan jälkeen sen otti haltuunsa ensin valvontakomissio ja sitten Neuvostoliitto. Talossa toimivat Neuvostoliiton konsulaatti ja kaupallinen edustusto kunnes ne siirtyivät vuonna 1952 Tehtaankadulle valmistuneeseen uuteen Neuvostoliiton suurlähetystön taloon, minkä jälkeen entinen Viron lähetystö oli lähetystöhenkilökunnan kirjastona, kauppana ja klubihuoneistona. Neuvostoliitto vaihtoi sen ja eräitä muita tontteja Suomen valtion kanssa Tehtaankadulla sijaitsevaan tonttiin, jolle rakennettiin Neuvostoliiton kaupallisen edustuston uusi talo. Eduskunta hyväksyi vaihtokaupan vuonna 1968, mutta rakennus luovutettiin suomalaisille vasta syyskuussa 1973. Talosta kaavailtiin läheisen Helsingin hovioikeuden lisätiloja, mutta hanke jäi toteutumatta ja rakennus tyhjilleen, kunnes se myytiin vuonna 1977 Bulgarialle.
Viron itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991 vanhan lähetystörakennuksen takaisin saaminen kangerteli, ja lähetystö toimi Fabianinkadulla. Suomen valtio osti rakennuksen takaisin Bulgarialta ja vaihtoi sen Viron kanssa Tallinnassa sijaitsevaan vanhaan Suomen lähetystörakennukseen. Talo palautui Viron suurlähetystön käyttöön helmikuussa 1994.
Ellen Gilchrist

Ellen Gilchrist (s. 20. helmikuuta 1935) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on julkaissut romaaneja, novellikokoelmia, runoutta ja esseitä. 
Gilchrist voitti vuonna 1984 National Book Award -kirjallisuuspalkinnon novellikokoelmallaan Victory Over Japan. Kokoelma julkaistiin suomeksi vuonna 1988 nimellä Paratiisin pilvinen reuna.
Mikaelin katedraali (Iževsk)

Mikaelin katedraali (ven. Собор святого Архистратига Михаила) on katedraali Iževskin kaupungissa Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Katedraali on nimetty arkkienkeli Mikaelin mukaan. Mikaelin katedraali on ortodoksinen kirkko. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1897 ja se saatiin valmiiksi vuonna 1915. Katedraali tuhottiin vuonna 1937, koska silloisessa Neuvostoliitossa yritettiin poistaa uskonto valtiosta kovin ottein. Vuonna 2004 katedraalia alettiin rakentaa uudestaan ja se saatiin alkuperäiseen kuntoon vuonna 2007. 67 metriä korkean katedraalin suunnitteli venäläinen arkkitehti Ivan Charushin.
Autotekniikka

Autotekniikka on yksi ajoneuvotekniikan osa-alueista. Autotekniikkaan kuuluu mm. auton rakenne ja toiminta, tuotanto, turvallisuus, ympäristövaikutukset ja käyttö.
Kuten muunkin tekniikan, autotekniikankin tieteellinen perusta on luonnontieteellinen.
Suomessa autotekniikkaa voi opiskella ammattikorkeakouluissa sekä teknillisissä yliopistoissa, joista opiskelijat valmistuvat insinööreiksi (AMK) sekä diplomi-insinööreiksi.
Rubellius Plautus

Sukutausta

Plautus oli äitinsä Julian kautta sukua Juliusten-Claudiusten dynastialle. Hän oli Drusuksen, Tiberius Caesarin ainoan pojan, lapsenlapsi ja Tiberiuksen ja hänen veljensä Drusuksen lapsenlapsen lapsi. Iso-isoäitiensä Vipsania Agrippinan ja Antonia minorin kautta hän oli sukua myös Marcus Vipsanius Agrippalle ja Marcus Antoniukselle, mutta ei Augustukselle. Hän oli Octavia minorin, joka oli sukua Julius Caesarille, jälkeläinen.
Plautuksen isä oli Gaius Rubellius Blandus. Tämän suku oli kotoisin Tiburista ja kuului equites-luokkaan. Julia oli aiemmin ollut naimisissa serkkunsa Nero Caesarin kanssa, ja Rubellius Blandus oli hänen toinen miehensä.
Vuosien 43 ja 45 välillä Juliasta tuli keisarinna Valeria Messalinan juonittelujen viaton uhri. Eräs syy saattoi olla se, että Messalina näki nuoren Plautuksen uhkana pojalleen Britannicukselle. Keisari Claudius ei suojellut sukulaistaan, ja Julia teloitettiin. Hänet tunteneet ihmiset kuitenkin tiesivät hänet hyveelliseksi.
Plautus nai Antistia Pollittan, Lucius Antistius Vetuksen tyttären. Heidän lastensa nimiä ei tiedetä. Yksikään heistä ei selvinnyt Neron puhdistuksista vuonna 66.

Neron kateus

Junia Silana, keisarinna Agrippina nuoremman kilpailija ja Messalinan rakastajan entinen vaimo, syytti vuonna 44 Agrippinaa suunnitelmasta syöstä keisari Nero vallasta ja sijoittaa Plautus valtaistuimelle. Nero ei tehnyt tuolloin vielä mitään, mutta ajan kanssa hänen suhteensa Silanaan lämpeni, kun taas suhde hänen äitiinsä huononi. Vuonna 60 nähtiin komeetta, ja juorut Neron kukistumisesta ja Plautuksen noususta valtaistuimelle kasvoivat. Nero ajoi Plautuksen perheineen maanpakoon Asia Minoriin.
Sukutaustan lisäksi Neron kateutta lietsoi Plautuksen korkea stoalainen moraali, jonka Nero näki suorana loukkauksena itselleen. Plautus vetäytyi julkisesta elämästä, mutta se ei estänyt häntä koskevia huhupuheita. Vuonna 62 Plautuksen huhuttiin suunnittelevan vallankaappausta itäisen armeijan voitokkaan komentajan Gnaeus Domitius Corbulon kanssa. Nero määräsi Plautuksen teloitettavaksi. Hänen päänsä tuotiin Roomaan. Nero pilkkasi, kuinka kauhea Plautuksen pitkä nenä on.
Samoihin aikoihin Nero vangitsi myös Musonius Rufuksen. Vuonna 66 teloitettiin Plautuksen leski, lapset ja appi. Samoin Nero alkoi vainota tämän ystäviä Thrasea Paetusta ja Barea Soranusta.
Mohamed Diamé

Seurajoukkueura

Créteilissä Ranskassa syntynyt ranskalaisen äidin ja senegalilaisen isän lapsi Diamé aloitti ammattilaisuransa RC Lensin kakkosjoukkueessa. Vuonna 2007 hän siirtyi Espanjan alasarjoissa pelaavaan CD Linaresiin, jonka jälkeen Diamén uudeksi seuraksi tuli Segunda Divisiónin Rayo Vallecano. Rayon aikana Espanjan suurseurat Real Madrid CF ja FC Barcelona sekä Englannin suurseura Arsenal FC olivat kiinnostuneita Diamésta, mutta vuonna 2009, vain yhden Rayo-kauden jälkeen hän siirtyi Valioliigan Wigan Athleticiin. Diamé oli Wiganin aikanaan yksi joukkueen avainpelaajista. 
Vuonna 2012 hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen West Ham Unitediin, vaikka moni muukin suurempi joukkue oli kiinnostunut Diamésta. Pelattuaan kaksi vuotta lontoolaisseurassa Diamé siirtyi niin ikään Valioliigassa pelanneeseen Hull Cityyn syksyllä 2014. Vuonna 2016 hän siirtyi Newcastle Unitediin.

Maajoukkueura

Vuonna 2011 Diamé pelasi ensimmäisen pelinsä Senegalin jalkapallomaajoukkueessa. Hän olisi voinut valita maajoukkueekseen myös äitinsä kotimaan Ranskan. Kesällä 2012 Diamé kuului yhtenä kolmesta yli-ikäisestä pelaajasta Senegalin joukkueeseen kesäolympialaisissa. Hän kuului Senegalin joukkueeseen myös Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2015.
Abu Musa

Muuta

Ranskalainen Stephane Lherbier ja hänen mukanaan saarta lähestynyt saksalainen Donald Klein otettiin kiinni 29. marraskuuta 2005 luvattomasta veneellä saapumisesta alueelle ja he saivat puolentoista vuoden vankeustuomiot. Kolme kalastamassa ollutta suomalaista otettiin kiinni 2. kesäkuuta 2007 saaren tuntumasta. Iranin mukaan heidän aluksensa oli rikkonut aluevesirajaa. Miehet vapautettiin kuulustelujen jälkeen.
Runo K. Kurko

Runo K. Kurko on suomalainen aseharrastaja ja turvallisuuskouluttaja. Hän on NRA Kansallisen kivääriyhdistyksen puheenjohtaja sekä yksi sen perustajista.
Kurkon isä oli palkkasotilaana tunnetuksi tullut Kaarlo Kurko.
Galeria Kaufhof

Galeria Kaufhof (tunnetaan yleisemmin lyhyemmässä muodossaan Kaufhof) on saksalainen tavarataloketju, jolla on lukuisia tavarataloja ympäri Saksaa. Ketjun tuotevalikoimaan kuuluvat vaatteet, elektroniikka, huonekalut, vapaa-ajan tuotteet, lelut, kirjat ja paperituotteet, kosmetiikka, korut ja kellot, laukut, alusvaatteet ja sukat, kodin tuotteet, alkoholituotteet sekä elintarvikkeet (Galeria Gourmet).
Yrityksen perusti Leonhard Tietz vuonna 1879 ja sen kasvatti ketjuksi hänen poikansa. Sodan aikana 35 ketjun 40 tavaratalosta vaurioitui pommituksissa. Nimen Kaufhof yritys otti käyttöön 1953, ja vuonna 1996 yritys myytiin Metro-yhtiölle, joka liitti siihen belgialaisen Innon.
Maaliskuun 25. päivänä 2019 Karstadt & Galeria Kaufhof esitteli sulautuneen yhtiön Galeria Karstadt Kaufhofin uuden logon. Myös he avasivat uuden verkkosivunsa galeria.de samana päivänä.
Suomenruotsalainen viittomakieli

Historia

Suomenruotsalaisen ja suomalaisen viittomakielen historian alku on yhteinen, mutta 1800 luvun loppupuolella kielet lähtivät jakaantumaan Suomessa harjoitetun oralismin seurauksena, kun suomenkielisistä ja ruotsinkielisistä perheistä tulleet lapset erotettiin omiin kouluihinsa. Oralismin mukaan kuurojen tulee oppia puhumaan ja hylätä viittomakieli. Lapset rikkoivat jatkuvasti koulussa ja sen ulkopuolella ollutta kieltoa käyttää viittomakieltä. Vasta 1970-luvun alkupuoliskolla kyseisestä metodista luovuttiin ja viittominen tuli sallituksi. Suomen ainoa suomenruotsalaisille kuuroille tarkoitettu koulu Porvoossa lakkautettiin vuonna 1993. Tämän seurauksena monet suomenruotsalaista viittomakieltä käyttävät perheet muuttivat Ruotsiin.
Vuonna 2002 julkaistiin ensimmäinen suomenruotsalainen viittomakielen sanakirja ”Se vårt språk!” – ”Näe kielemme!”. Samana vuonna Suomenruotsalaiset kuurot Finlandssvenska teckenspråkiga vietti kymmenvuotisjuhliaan.
Suomenruotsalainen viittomakieli tunnustettiin itsenäiseksi viittomakieleksi vasta vuonna 2005.
Vuonna 2015 suomenruotsalainen viittomakieli sai Suvi–verkkosanakirjaan oman sivustonsa.
Hatsuyuki (1906)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928. Alus on romutettu.
Suure

Suureen arvo - lukuarvo ja yksikkö

Jos halutaan viitata suureen arvon osaan, käytetään aalto- ja hakasulkeita. Jos pituuden arvo on , on pituuden lukuarvo  ja pituuden yksikkö on  Siten on

Suureiden ja yksiköiden järjestelmät

Tarkemmin suureita ja niiden yksiköitä esitellään kansainvälistä yksikköjärjestelmää käsittelevässä artikkelissa. Siinä esitellään myös vain tieteellisemmässä käytössä olevat suureet.
Savanniorneero

Levinneisyys

Savanniorneeroa tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rillilukkinen

Levinneisyys

Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Singaporesta se on hävinnyt. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuotostunturi

Vuotostunturi sijaitsee Sallan kunnassa Keminniemen alueella. Tunturi kohoaa 452 metrin korkeuteen. Sallan kirkonkylältä tunturille on matkaa noin 40 kilometriä. Laella on puutonta ja kivikkoista joten hyvät näkymät joka suuntaan. Tunturin länsipuolella kiemurtelee Vuotosoja ja laskee Vuotoslampeen.
Skate punk

Skate punk syntyi 1980-luvulla Kaliforniassa. Se on punkin ja etenkin hardcoren alagenre. Skate punkia voidaan pitää eräänlaisena sekoituksena muita punkin alagenrejä, vaikutteita otetaan esimerkiksi ska punkista. Skate punk -yhtyeitä ovat mm. NOFX, Millencolin, Blink-182, Sum 41 ja +44. Suomalaisia skate punk-yhtyeitä ovat mm. Freak-Ed, The Knob, The Odorants, So What, Twenty Bucks ja So Called Plan. Skate punkia ei tule sekoittaa tyyliltään hieman samankaltaiseen ska punkiin.
Nina Rintala

Nina Rintala on turkulainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka on päätyökseen mainostoimisto Zeelandissa. Hän on suunnitellut muun muassa kirjankuvituksia ja postimerkkejä. Hän on suunnitellut viisitoista postimerkkiä.
Rintala on valmistunut Lahden muotoiluinstituutista vuonna 1989 graafiseksi suunnittelijaksi. vuoden 2002 vuoden kaunein postimerkki oli rintalan Kirkkoreki. Vuoden 2008 kaunein postimerkki on hänen suunnittelemansa Pakkasyö. Samoin vuoden 2013 vuoden kaunein postimerkki Tallilyhty. Hän suunnitteli muun muassa koko postimerkkiarkin ja keräilijöille tarkoitetun ensipäiväkuoren ja -leiman
Muita Rintalan postimerkkejä ovat vuoden 2012 joulumerkki, jonka aihe on kolmiomainen joulukuusi, sekä pääsiäisaiheinen postimerkki, sirkusaiheinen Eurooppa-merkki sekä tuunattavat vihannesmerkit.
Rintala on suunnitellut myös postikortteja, kuten: Joulusydän, Pääsiäistipua, Jääkarhuemo ja poikaset.
Rintala on suunnitellut Wäinö Aaltosen museon museomaskotti Wampulan.
Tombaugh Regio

Tombaugh Regio on NASAn antama epävirallinen nimi kääpiöplaneetta Pluton pinnalla olevalle vaalealle alueelle. Alue tunnetaan myös lempinimellä sydän, koska alue muistuttaa ulkonäöltään sydänsymbolia. Alueen muodon havaitsi ensimmäisenä New Horizons -luotain kesällä 2015, vaikka vaalea alue olikin havaittu Pluton pinnalla jo kymmeniä vuosia sitä ennen. Tarkimmat kuvat alueesta saatiin heinäkuun 2015 puolivälissä.
Alue on nimetty Pluton löytäjän, tähtitieteilijä Clyde Tombaugh'n mukaan. "Regio" on latinaa ja tarkoittaa aluetta.
Törmäkukka

Ulkonäkö

Törmäkukka on monivuotinen kasvi, ja se kasvaa rypäissä, jotka ovat noin 0,6 metriä korkeita ja noin 0,9 metriä leveitä.

Lehdet

Törmäkukan lehdet ovat harmaanvihreät ja melko karvaiset.

Kukka tai kukinto

Kasvin kukat ovat aluksi punaisensinipunaisia, mutta ne muuttuvat myöhemmin sinertäviksi. Törmäkukka kukkii heinäkuusta syyskuuhun. Siemenet kypsyvät elo–syyskuussa. Kukat ovat kaksineuvoisia. Kukkien pölytyksen hoitavat perhoset ja mehiläiset.

Levinneisyys

Törmäkukka kasvaa Euroopassa, Britannia mukaan lukien, napapiiriltä etelään Pohjois-Afrikkaan ja itään Siperiaan ja Länsi-Aasiaan. Suomessa törmäkukkaa on tavattu Pohjois-Pohjanmaalla ja Uudellamaalla harvinaisena satunnaiskasvina.

Elinympäristö

Kasvi elää hiekkaisessa, savisessa, happamassa, neutraalissa ja emäksisessä maaperässä. Varjossa se ei viihdy. Se vaatii kostean tai kuivan maaperän.
Törmäkukkaa tavataan kuivilla ja aurinkoisilla ruohikkomailla, kallioisilla rinteillä ja avoimissa metsissä.

Käyttö

Törmäkukka on ihanteellinen kasvi muun muassa perhos- ja kivikkopuutarhoihin. Kasvin makealta tuoksuvat kukat houkuttelevat perhosia.
Aminaalit

Aminaalit eli aminoasetaalit tai geminaaliset diamiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa samaan hiiliatomiin on sitoutunut kaksi aminoryhmää eli ne ovat asetaalien typpianalogeja. Aminaalien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla R₂C(NR₂)₂, missä R merkitsee hiilivetyryhmää. Aminaalien rakenne esiintyy useissa alkaloideissa.

Ominaisuudet

Aminaalit ovat suhteellisen pysyviä yhdisteitä. Happamissa vesiliuoksissa ne kuitenkin helposti hydrolysoituvat aldehydieksi tai ketoneiksi ja amiineiksi. Rengasrakenteiset aminaalit ovat avoketjuisia yhdisteitä stabiilimpia. Mikäli aminaaliryhmän viereiseen hiileen on sitoutunut vetyatomi hajoaa aminaali helposti kuumennettaessa muodostaen enamiinin.
Taipumattomat miehet

Juoni

Taipumattomat miehet kertoo veljeksistä Ben ja Clint Allisonista (Clark Gable ja Cameron Mitchell), jotka lähtevät ajamaan karjaa Texasista Montanaan. Matkalla he pelastavat intiaanien kynsistä Nella Turnerin (Jane Russell), joka päättää liittyä miesten matkaan. Matkalla syntyy niin romantiikkaa ja valinnanvaikeuksiakin – pääseekö karja koskaan perille Montanaan?

Tuotanto

Tuottajat William A. Bacher ja William B. Hawks ostivat Henry Wilson Allenin romaanin elokuvaoikeudet 10 000 dollarilla. Taipumattomat miehet -elokuvan kuvaukset kestivät huhtikuusta kesäkuuhun 1955, jolloin elokuvan työnimenä oli The Tall Man. Elokuva kuvattiin CinemaScope-elokuvausmenetelmällä Meksikon Durangossa ja Los Organes Valleyssa sekä Idahon Sun Valleyssa 3 115 000 dollarin budjetilla.

Julkaisu ja vastaanotto

Taipumattomat miehet sai ensi-iltansa Los Angelesissa 22. syyskuuta 1955. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 5. lokakuuta 1955 ja New Yorkin ensi-ilta oli 11. lokakuuta 1955. Suomen ensi-ilta oli 18. toukokuuta 1956. Taipumattomat miehet tuotti ilmestymisvuotenaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa kuusi miljoonaa dollaria. Yhteensä elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 12 miljoonaa dollaria. Taipumattomat miehet oli 20th Century Foxin vuoden 1955 menestyneimpiä elokuvia. Elokuva jakoi paikkansa Billy Wilderin ohjaaman ja Marilyn Monroen tähdittämän komediaelokuvan Kesälesken kanssa. 20th Century Fox julkaisi elokuvan DVD:nä 15. elokuuta 2006.
Fodil Hadjadj

Ura

Hadjadj aloitti jalkapalloilun kotimaassaan MC Algerin junioreissa 10-vuotiaana ja siirtyi myöhemmin 16-vuotiaana Ranskaan Nantesin junioreihin.
Ammattilaisuransa Hadjadj aloitti 20-vuotiaana tehdessään sopimuksen Nantesin edustusjoukkueen kanssa vuonna 2003. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi takaisin Algeriaan ja kasvattaja seuraansa MC Algeriin vuonna 2005. Joukkueen riveissä Hadjadj saavutti heti ensimmäisillä kausilla menestystä MC Algerin voitettua muun muassa Algerian cupin kahdesti peräkkäin.

Maajoukkueura

Hadjadj pelasi Algerian maajoukkueessa vuosina 2003–2007. Tuona aikana hän pelasi yhteensä kymmenen maaottelua ja oli mukana vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa. Ensimmäisen maaottelunsa Benhamou pelasi 4. syyskuuta 2003 Qataria vastaan.