google/wiki40b huggingface dataset:
Kirkkoharjun jätinkirkko

Sijainti

Kohde sijaitsee Kälviän Hillillä Pertunhuhdassa, Kälviänjoen ja seututien 757 välissä, yli 100 metriä tiestä pohjoiseen. Kohde sijaitsee kivikkoisella mäellä ja sen pohjoispuolelta kulkee metsätie.

Jätinkirkko

Jätinkirkoksi otaksuttu rakenne muodostuu neljästä kivivallista. Vallita ovat 2–3 metriä leveitä ja niiden pituudet ovat 8–18 metriä. On edelleen tutkimatta, muodostaako rakennelma jätinkirkon. Se on osittain tuhoutunut metsän äestyksessä.
Marianna Ridderstad ilmoitti jätinkirkon mitoiksi 60–30 metriä ja hänen taulukossaan jätinkirkossa olisi kolminkertaiset vallit. Vallien sivu osoittaa 22° pohjoissuunnasta kohti luodetta.

Ympäristö

Samalla mäelle tunnetaan kolme kiviröykkiötä, joiden läpimitat ovat 3–7 metriä. Ne on ajoitettu, samoin kuin vallitikin, kivikauden lopulle tai pronssikaudelle. Paikalta on löydetty kvartsi-iskoksia, jotka viittaavat asuinpaikan olemassaoloon. Iskoslöydöt ovat vallien sisäpuolelta.
Ridderstad on huomannut alueella pystyyn nostetun kiven, jonka muoto on kolmiomainen.

Tutkimuksia

Kohdetta on katsastettu inventoinnissa vuonna 1981 (Hannu Kotivuori ja Jyri Saukkonen) ja tarkastuksessa vuonna 1989 (Mirja Miettinen), jolloin löydettiin merkkejä asuinpaikasta.
Scarlet Knight

Scarlet Knight on ruotsalaisen Stefan Melanderin omistama ja valmentama, vuonna 1998 Yhdysvalloissa syntynyt amerikanravuri, joka asuu ja kilpailee Ruotsissa. Scarlet Knight oli nuorena halpa ori, sillä Melander maksoi siitä huutokaupassa vain 17 000 Yhdysvaltain dollaria. Urallaan Scarlet Knight on saanut useita suurkilpailuvoittoja ja voittanut muun muassa kuuluisan Hambletonianin.
Fasaanit (suku)

Symboliikka

Länsimaisessa symboliikassa fasaani ei ole tärkeä lintu. Se on käsitetty rinnakkaiseksi feeniks-linnulle, etenkin kultafasaani, jonka uloste antoi antiikin kansanuskomusten mukaan voimaa. Kiinassa fasaanin käheää huutoa on pidetty ukkosen vertauskuvana, sateen ennusmerkkinä ja liitetty maailmankaikkeuden alkuprinsiippiin jangiin. Fasaanin on uskottu kykenevän muuttamaan itsensä osteriksi tai käärmeeksi ja olevan sitten jinin ruumiillistuma (ks. jin ja jang). Kultafasaani oli yksi keisarin kahdestatoista arvomerkistä ja symboloi kuningatarta. Silti se on herättänyt enemmän kielteisiä kuin myönteisiä mielikuvia. Fasaanin huutoa on pidetty tulvan, siveettömyyden, viettelyksen ja yliluonnollisen turmion vertauskuvana.
Najef bin Abdul Aziz

Najef bin Abdul Aziz Al Saud (arab. نايف بن عبد العزيز آل سعود‎), joskus myös Naif, (1934 – 16. kesäkuuta 2012) oli Saudi-Arabian kruununprinssi ja maan pitkäaikainen sisäministeri.
Najefia pidettiin veljeään kuningas Abdullahia vanhoillisempana. Hänet nimitettiin kruununprinssiksi syksyllä 2011 toisen veljensä Sultan bin Abdul Azizin kuoltua.
Holmajärvi (Jällivaara, Kalixjoki)

Maantietoa

Järvi on 5,2 kilometriä pitkä, 2,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 651 hehtaaria eli 6,51 neliökilometriä. Järvi alkaa yläjuoksun puolella Isosaaresta, jonka kummaltakin puolelta vesireitin vedet laskevat järven saaristoiseen länsipäähän. Länsipää muodostaa kaksi kilometrisen lahden, joka on yli puoli kilometriä leveä. Lahden pohjoisranta päättyy Aitiniemeen, jonka taakse jää suojaisa Aitilahti. Järven lounaisranta muodostaa niemen, jonka pohjoiskärki muodostaa pohjoisrannan kanssa järven luusuan.
Järven rantaviivan pituus on 20,3 kilometriä ja rannat ovat harvaan asuttua seutua. Haja-asutusalueen asutuskeskittymät sijaitsevat Holmajärven kylässä, joka sijaitsee luusuassa, ja kaakkoispään niemessä sijaitsevassa Saivorovassa, joka muodostaa kapean kannaksen Holmanjärven ja Kaalasjärven väliseen uomien ja järvien sokkeloon. Holmajärven kylän kautta kulkee tie 870, joka loppuu lännessä Nikkaluotkaan. Saivorova on kylä ilman kiinteää tieyhteyttä. Kiirunan ja Jällivaaran kuntaraja kulkee järven keskilinjaa myöten.

Historiaa

Holmajärvi mainitaan vanhoissa veroluetteloissa nimellä Ulma Tresk (1594 ja 1595). Järvellä kalastivat Siggevaran tai Lullebynin saamelaiset, jotka kuuluivat Jukkasjärven pitäjän itäosiin.

Vesistösuhteet

Järven valuma-alueen pinta-ala on 1 285 neliökilometriä  ja sen vedenpinnan korkeus on 463,9 metriä mpy. Järven luusuan keskivirtaama (MQ) on 26,9 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) 166 m³/s. Kun Laukkujärvestä tulee keskivirtaamana 25,8 m³/s, ei järven omalta lähialueelta tule tulovirtaamaa kuin keskimäärin 1,1 m³/s. Suurin järveen laskevista tunturipuroista on Áitejohka, jonka lähteet sijaitsevat pohjoisilla tuntureilla. Järvi saa siten suurimman osan vedestään Laukkujärvestä ja Holmajärveä voi tämän vuoksi luonnehtia läpivirtausjärveksi. Holmajärvi laskee Kalixjoen järviketjussa seuraavana tulevaan Kaalasjärveen. Kaikki järviketjun järvet kuuluvat Kalixjoen vesistön pääuomaan, joka on järvien välissä ja niiden jälkeen merelle asti nimeltään Kalixjoki.
Antalya

Historia

Kaupungin perusti ilmeisesti Pergamonin kuningas Attalos II noin vuonna 150 eaa. Kuollessaan vuonna 133 eaa. hän jätti sen roomalaisille. Roomalaiset ja heidän jälkeensä Bysantti hallitsi kaupunkia yhteensä liki tuhat vuotta. 1100-luvulla oli seldžukkien vuoro, ja vuonna 1420 osmanit ottivat vuorostaan kaupungin hallintaansa. Antalya mainitaan jo Uudessa testamentissa Attalia-nimellä.

Matkailu

Antalayan lentoasema palvelee myös muihin lähellä oleviin lomakohteisiin kuten Alanyaan, Side ja Kemeriin saapuvia matkailijoita. Matkailu Antalyassa keskittyy lähinnä vanhan keskustan ja sataman itä- ja länsipuolilla muutaman kilometrin päässä olevien uimarantojen lähettyville, Laraan ja Konyaaltiin, sillä keskusta-alueen läheisyydessä molemmin puolin rannikko on hyvin jyrkkää.
Antalyan kaupungin alueella ja sen lähellä on useampia vesiputouksia. Kuljettaessa keskustasta Laran rantaan vievää tietä ohitetaan alempi Düdenin putous, jossa joki putoaa sananmukaisesti mereen (40 m). Putouksen viereen, pitkin jyrkkää rantaa, on rakennettu puisto. Puistossa on ravintola ja palveluita. Muita näkemisen arvoisia putouksia Antalyan hallintoalueella vähän kauempana ovat muun muassa Kursunlun putoukset ja Manavgatin putoukset (Side).
Liikkuminen on Antalyassa matkailijallekin melko helppoa. Keskustaan vievät pääkadut kulkevat pitkin rannikkoa. Muutaman minuutin välein kulkevat pikkubussit (dolmus) poimivat kyytiinsä mistä tahansa keskusta-alueen ulkopuolella, samoin kuin kaupunkiliikenteen punavalkoiset linja-autot. Keskusta-alueella kulkevat raitiovaunut. Antalyasta toisiin kaupunkeihin pääsee myös julkisilla kulkuvälineillä. Linja-autoasema on Konyaalti-rannan suunnassa, hieman enemmän sisämaassa.
Antalya muuttuu jatkuvasti ja sitä rakennetaan. Viime vuosina Antalyaan on alkanut nousta myös yhä suurempia ostoskeskuksia. Yksi suosituimmista ostoskeskuksista on Migros Konyaaltissa. Kauppakeskuksessa on sekä turkkilaisten, että eurooppalaisten ketjujen liikkeitä. Kauppakeskuksen lähellä on suuri puisto, jonka aitojen sisäpuolella on muun muassa Antalyan kaupungin ooppera ja baletti sekä kulttuurikeskuksena toimiva "Lasipyramidi". Kadun toisella puolella on huvipuisto. Samalla suunnalla on myös Mini City, puisto, jossa on pienoismalleina useita Turkin rakennettuja ja luonnon nähtävyyksiä.
Keskustan pääkaduilla on myös pikaruokapaikkoja sekä kansainvälisten ketjujen ravintoloita. Antalyan rannoilla on myös vesipuistoja.
Amfetamiinit

Amfetamiinit ovat kemiallisia yhdisteitä, jotka sisältävät amfetamiinin (alfametyylifenetyyliamiini) kemiallisen rakenteen. Amfetamiineja voidaan valmistaa efedriinistä, joka on Efedra sinica -kasvissa esiintyvä alkaloidi. Amfetamiinit kuuluvat fenyylietyyliamiineihin ja ovat fenyylietyyliamiinin synteettisiä johdannaisia.
Alfametyylifenetyyliamiinissa oleva fenetyyliamiini on amfetamiinin esiaste, jossa ei ole alfa-metyyliryhmää. Fenetyyliamiini on lyhenne fenyylietyyliamiini-sanasta. Laajemmassa mielessä amfetamiineja ovat kaikki alfametyylifenyylietyyliamiinit, eli fenyylietyyliamiinit joilla on samassa hiilessä amiinin kanssa metyyliryhmä, esimerkiksi metamfetamiini jossa amiinin typessä on amfetamiiniin nähden ylimääräinen metyyliryhmä.
Amfetamiineja ovat muiden muassa dekstroamfetamiini, levoamfetamiini ja metamfetamiini. Useita amfetamiineja käytetään päihteinä ja amfetamiinit luokitellaan poikkeuksetta huumausaineiksi. Amfetamiineja käytetään kuitenkin myös lääkkeinä esimerkiksi ADHD:n hoidossa. ADHD:n hoidossa käytetään dekstroamfetamiinin ja levoamfetamiinin seosta lääkeaineena Adderall. MDMA (ekstaasi) on huumeena käytettävä amfetamiini.
Substituoituihin amfetamiineihin ja katinoneihin kuuluva bupropioni on tupakoinnin lopettamisessa ja masennuksen hoitamisessa käytettävä lääke. Khat-kasvin sisältämät kemikaalit katinoni ja katiini ovat myös amfetamiineja.
Tornberg

Tornberg on yksi ruotsinpuoleisen Tornionjokilaakson vanhimmista pappissuvuista. Suvun kantaisänä pidetään oululaista kauppiassukua edustanutta Nicolaus Nicolai Ulopolitanusta (1605-1676). Suvun jäsenet ovat vaikuttaneet pappeina, kauppiaina ja virkamiehinä mm. Tornionjokilaaksossa, Kautokeinossa ja Kuusamossa. Kautokeinossa suvun jälkeläiset kantavat nimeä Tornensis. Suvun vaiheita on tutkinut mm. Erkki I. Aikkila.
Bronisław Geremek

Bronisław Geremek (6. maaliskuuta 1932 – 13. heinäkuuta 2008) oli puolalainen liberaali poliitikko, joka loi myös huomattavan uran akateemisessa maailmassa historioitsijana.

Elämäkerta

Varsovassa syntynyt Geremek pelastui lapsena natsien sinne perustamasta ghetosta, mutta hänen rabbi-isänsä kuoli Auschwitzissa. Geremek valmistui Varsovan yliopistosta vuonna 1954 ja väitteli tohtoriksi 1960. Hän erosi kommunistisesta puolueesta 1968 protestiksi Tšekkoslovakian miehitykselle ja oli 1980-luvulla oppositioliike Solidaarisuuden johtajia.
Geremek oli mukana neuvottelemassa Puolan siirtymisestä kommunistivallasta demokratiaan 1989. Hän oli Puolan parlamentin alahuoneen Sejmin jäsen 1989-2001. Geremek toimi Puolan ulkoministerinä vuosina 1997–2000 ja Unia Wolności -puolueen puheenjohtajana 2000–2001. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004.
Geremekistä tuli apulaisprofessori 1989 ja professori 1993; hänelle myönnettiin lisäksi kymmeniä kunniatohtorinarvoja. Työstään demokraattisen Puolan ja Euroopan yhdentymisen hyväksi Geremek sai lukuisia tunnustuksia, kuten Bundesverdienstkreuzin, Aachenin Karlspreisin (1998) ja puolalaisen Valkoisen kotkan ritarikunnan ritariuden (2002).
Geremek kuoli auto-onnettomuudessa 13. heinäkuuta 2008.
Tuottavuusmalli

Tuottavuusmallien vertailun periaate

Tuottavuuden mittausmallien vertailun periaate on tunnistaa malleissa esiintyvät ominaisuudet ja ymmärtää niiden erot. Tätä tehtävää helpottaa se tosiasia, että mallien ominaisuudet voidaan tunnistaa niiden kaavamuotoilujen perusteella yksiselitteisesti. Mallivertailun perusteella voidaan tunnistaa ne mallit, jotka soveltuvat tuottavuuden mittaamiseen. Kriteerinä tässä erottelussa on tuotantoteoria. Mallin avulla on pystyttävä kuvaamaan tuotantofunktio.
Mallivertailun periaate käy ilmi oheisesta kuvasta. Vertailussa on kaksi ulottuvuutta. Horisontaalinen vertailu tarkoittaa liiketoiminnan mallien vertailua. Vertikaalinen mallivertailu tarkoittaa mallivertailua taloudellisen toiminnan tasojen välillä eli liiketoiminnan, toimialan ja kansantalouden tasojen väillä. Liiketoiminta, toimiala ja kansantalous ovat tuotantotoiminnan kokonaisuuksia, joiden kokonaistuottavuuden kehitystä voidaan mitata.
Mallivertailun johtopäätös on yksiselitteinen. Kaikilla talouden kolmella tasolla eli liiketoiminnan, toimialan ja kansantalouden tasolla vallitsee yhtenäinen käsitys siitä, mitä tuottavuus on, miten sitä pitäisi mallintaa ja mitata. Vertailu paljastaa eroja, jotka voidaan ymmärtää lähinnä mittausaineiston erilaisesta tarkkuudesta johtuviksi. Liiketoiminnan tuottavuusmalli on voitu kehittää tarkemmaksi kuin kansantalouden malli siitä syystä, että liiketoiminnassa mittausaineisto on tarkka. Tarkan mittauksen vaatimus on, että mittauskohde on laadultaan homogeeninen. Liiketoiminnan mittausaineistossa voidaan varmistaa, että mitattavat erilaiset tuotoksen ja panoksen erät ovat sisäisesti homogeenisia.
Kansantalouden tason malleissa joudutaan turvautumaan perusdatasta yhdisteltyyn tietoon, joka yhdistelyn takia heikentää mittausaineiston tarkkuuta. Yhdistely johtaa siihen, että mitatun määrän vaihteluun sisältyy myös laadun vaihtelua.
Länsirintamalta ei mitään uutta

Länsirintamalta ei mitään uutta (saks. Im Westen nichts Neues) on Erich Maria Remarquen kirjoittama ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva romaani. Kirja ilmestyi Saksassa vuonna 1929. Se oli hyvin suosittu, ja sitä myytiin ensimmäisen puolentoista vuoden aikana 2,5 miljoonaa kappaletta 25 eri kielellä. Aikojen kuluessa kirja on käännetty 32 kielelle, ja sitä on myyty yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Remarque muutti 1931, jo ennen kansallissosialistien valtaannousua, ensin Sveitsiin ja sitten Ranskaan ja myöhemmin vielä Yhdysvaltoihin, ja menetti myös Saksan kansalaisuuden 1938. Kansallissosialistit eivät hyväksyneet pasifistiseksi katsomaansa teosta, vaan teos päätyi 1933 kirjaroviolle, koska se oli ”kirjallinen petos suursodassa sotineita kohtaan”.
Kirja perustuu osittain Remarquen omiin kokemuksiin, kun hän osallistui sodan viimeisiin vuosiin Saksan armeijassa. Kirjan päähenkilöitä ovat 18-vuotiaina sotaan joutuneet Paul Bäumer, Leer, Albert, Müller, Kemmerich, Haie ja Tjaden, joiden vanhempi isähahmo on suutari Katczinsky. Kirjassa kuvataan tarkoituksettomia hyökkäyksiä ja rintamaelämän kurjaa arkea. Aluksi kuvataan koulutusvaihetta, jossa heitä kouluttaa simputtava korpraali. Kirjassa kritisoidaan myös poikien keskikouluopettajaa, joka innostaa sotaan tietämättä kuitenkaan, mitä se on, ja sitä kautta tuomitaan epäsuorasti myös kulttuuriin sisältyvät sotaisat asenteet. Teoksen paatoksellinen loppupuoli kumpuaa rintamalla haavoittuneen Remarquen vakaumuksesta, ettei sota anna ihmiselle mitään, mutta voi viedä häneltä kaiken.
Teos toimi vastavetona Ernst Jüngerin sotaa ihannoivalle teokselle Teräsmyrskyssä (1920), joka puolestaan oli ollut Henri Barbussen sotaromaanin Tuli (1916) antiteesi.
Sanonta ”länsirintamalta ei mitään uutta” sai alkunsa ensimmäisen maailmansodan aikana. Lausahdusta käytettiin ilmaisemaan Saksan ja Ranskan rintamalinjojen muuttumattomuuta. Kumpikin rintamalinja pysyi paikoillaan, vaikkakin järjettömiä hyökkäyksiä riitti. Uudet aseet, etenkin konekiväärit tuhosivat hyökkääjän joukot tehokkaasti, mikä esti etenemisen mihinkään suuntaan.
Armas Hämäläisen suomennos ilmestyi Kustannusosakeyhtiö Kirjan kustantamana vuonna 1929.
Vuonna 1930 valmistui kirjaan perustuva Oscar-palkittu elokuva Länsirintamalta ei mitään uutta, jonka on ohjannut Lewis Milestone. Vuonna 1979 kirjan pohjalta tehtiin televisioelokuva sarjaan Hallmark Hall of Fame. Kirjasta tehtiin myös uusi samanniminen elokuva vuonna 1979.
Spektroskooppinen kaksoistähti

Spektroskooppisen kaksoistähden spektri

Spektroskooppisen kaksoistähden spektrissä viivat vaeltavat kiertoliikkeen tahdissa Dopplerin ilmiön takia. Spektriä tarkasteltaessa huomataan, miten tähden tai tähtien spektriviivat heilahtelevat ajan mukana. Välillä viivat ovat välillä siirtyneet punaiseen päin, välillä ne ovat oikealla kohdallaan ja välillä siirtyneet siniseen päin. Tämä spektriviivojen huojunta kielii tähden säteisnopeuden säännöllisestä vaihtelusta, eli soikeasta rataliikkeestä. Näin tähden spektriviivojen liikkeestä pystytään havaitsemaan jopa näkymätön tähti tai planeetta, joka huojuttaa vetovoimallaan keskustähteään. Toisissa spektroskooppisissa kaksoistähdissä näkyy mitattaessa kahden tähden spektriviivat, toisissa yhden.
Jos havaitaan kaksi spektriä, päätähden spektri ja sivutähden spektri, sivutähden viivat ovat spektrissä aina siirtyneet toiseen suuntaan kuin päätähden viivat. Esimerkki kaksiviivaisesta spektroskooppisesta kaksoistähdestä on HD 80715. Esimerkiksi jos päätähden spektriviivat siirtyvät punaiseen päin, sivutähden viivat siniseen toisiaan.
Jos tähdet ovat suunnilleen yhtä kirkkaita, spektrissä näkyy suuren osan aikaa kahden tähden spektrit päällekkäin. Näin on Mizarin ja Beta Aurigaen tapauksessa. Jos toinen tähti on hyvin himmeä, havaitaan vain toisen tähden spektriviivojen siirtymistä säännöllisesti.  Tämä johtuu siitä, että kirkkaampi tähti hukuttaa himmeämmän valoonsa. Tämän tyyppilnen on Alfa-2 Geminorum eli Castor.
Hermannus Contractus

Hermannus Contractus (myös Hermann von Reichenau, Hermannus Augiensis, Hermann rampa; 18. heinäkuuta 1013 – 24. syyskuuta 1054) oli saksalainen matemaatikko, joka oli tärkeä henkilö arabialaisen matematiikan, tähtitieteen, tieteellisten välineiden levittämisessä Keski-Eurooppaan keskiajalla. Hän oli myös historiankirjoittaja, oppinut, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Hermann syntyi Altshausenissa, nykyisessä Etelä-Saksassa. Hänen isänsä oli Altshausenin herttua. Hermann aloitti opinnot reichenaulaissa Cloister-nimisessä koulussa syyskuussa vuonna 1020. Nuoruudessaan hän sairasti erästä tautia, minkä seurauksena hän halvaantui ja sai lisänimet rampa ja contractus. Liikkuminen ja puhuminen tuottivat hänellä suuria vaikeuksia. Rajoittuneisuudestaan huolimatta hän käänsi useita arabiankielisiä tieteellisiä tekstejä latinaksi. Vaikka hän käänsikin arabiankielisiä tekstejä, hänen ei uskota osanneen lukea juuri lainkaan arabian kieltä, vaan hänen arabian kielen taidot rajoittuvat puhumiseen.
Contractus kirjoitti teokset De Mensura Astrolabii ja De Utilitatibus Astrolabii, joissa hän esittelee arabialaista keksintöä astrolabia. Matematiikassa hän tutki muun muassa kertomista ja jakamista, vaikkakin hän käytti numeroiden esittämiseen roomalaisia numeroita.
Chilen lippu

Chilen lippu, joka tunnetaan myös nimellä La estrella solitaria (yksinäinen tähti), on Chilen tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan lipuksi 18. lokakuuta 1811. Se koostuu neljästä osasta. Lipun vasemmassa yläkulmassa on sinisellä pohjalla valkoinen tähti. Tähti johdattaa Chilen edistykseen ja kunniaan. Se kuvaa myös tasavallan yhtenäisyyttä. Sininen kuvaa kirkasta taivasta ja Tyyntämerta. Valkoinen vaakaraita kuvaa Andien lunta. Punainen vaakaraita puolestaan kuvaa vapauden puolesta vuodatettua verta. Chilen lipun suunnitteli yhdysvaltalainen Charles Wood. Aluksi tähti oli mukana vain valtiolipussa, mutta jo 1800-luvulla se alettiin merkitä myös kansallislippuun.
Shamisen

Shamisen (jap. 三味線) eli samisen on banjon tapainen kolmikielinen japanilainen kielisoitin. Sen esimuoto, käärmeennahkakalvoinen jabisen　(蛇皮線) kulkeutui Okinawalta päin Japaniin 1560-luvulla. Lukuisten rakenteellisten muutosten jälkeen soitin saavutti kansansuosion. Sillä säestettiin kansanlauluja, runonlaulantaa ja sen soiton opiskelu kuuluu yhä geishojen, perusopetukseen. He ovatkin perinteisesti taitavia soittimen soittajia. Shamisen on myös yksi tärkeimmistä kabukiteatterin soittimista. 
Käyttötarkoituksen mukaan shamisenin rakenne voi hieman vaihdella. Nagauta-shamisen (長唄三味線)　on ohutkaulainen ja suhteellisen kevytrakenteinen. Gidayū-shamisenin (義太夫三味線) kaula on paksumpi ja kaikukoppa hieman isompi. Koillis-Japanissa kehittynyt melko painavarakenteinen tsugaru-shamisen (津軽三味線) on nykyään nuorisonkin keskuudessa varsin suosittu.
Soittimen kaikukoppa on parikymmentä senttiä pitkä neliömäinen "rumpu", ja se on valmistettu neljästä punaveripihkapuun eli padouk-puun (Pterocarpus macrocarpus) kappaleesta. Kaula on hyvin ohut ja kolmisen kertaa kaikukoppaa pitempi. Erikoista pitkän kaulan rakenteessa on, että kuljettamisen helpottamiseksi se voidaan taitavasti tehtyjen liitoskohtien kohdalta katkaista kolmeen osaan ja tarvittaessa taas koota ennalleen. Halpojen harjoitussoittimien kaula on tehty yhdestä puusta, eikä siinä ole liitoskohtia. Soittimen kokonaispituus on noin 94 senttiä. Kaula on valmistettu intianpalisanterista tai punaisesta santelipuusta. Harjoitussoittimien kaula on tavallisesti pehmeämpää padoukia. Perinteisesti shamisenin kaikukopan kalvot ovat kissan tai koiran nahkaa, mutta nykyään valmistetaan myös synteettisiä kalvoja. Shamisenin kielet on yleensä tehty silkistä ja nykyään varsinkin ylin kieli myös nailonista. Viritystapit on valmistettu tavallisesti eebenpuusta (mustapuu = Diospyros-lajit), josta myös viulun otelauta ja viritystapit yleisimmin valmistetaan. Soitinta soitetaan bachi-nimisellä puisella, norsunluusta valmistetulla tai muovisella kämmenessä pidettävällä isolla plektralla, jota pidellään niin, että pikkusormi ja peukalo jäävät yhdelle, muut sormet plektran kahvan toiselle puolelle. Vasemman käden peukalonhankaan pujotetaan virkattu tai muusta neulekudoksesta valmistettu suojus, jotta kämmen liukuisi pehmeästi kaulaa pitkin asemien vaihdoissa. 
Shamisenin ääni on hyvin erikoinen. Se muistuttaa hieman banjon sointia, mutta sawarin ansiosta soittimen ääni kuulostaa myös intialaisen sitarin ääneltä. Shamisenin 1. ja 2. kieli ylittävät kaulan yläpäässä yläsatulan, mutta alin kieli ohittaa sen. Alinta kieltä näppäiltäessä tai sen resonoidessa muiden kielten äänen kanssa se koskettaa virityskotelon reunaa ja muodostaa länsimaalaisen korvaan hyvin erikoisen, surisevan äänen. Shamisenin yleisimmät viritykset tunnetaan nimillä: honchōshi　(本調子), ni-agari　(二上がり) ja san-sagari　(三下がり).
KNM Viking (1891)

Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1891 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna. Alus luokiteltiin valmistuessaan panssarikansiristeilijäksi 1,4 tuuman panssarikannen perusteella.

Palvelus

Viking modernisoitiin 1903, minkä jälkeen sen aseisuksena oli kaksi 4,7 tuuman 44 pituuskaliiperin, neljä kahdentoista naulan ja kuusi kolmen naulan tykkiä sekä yksi 16 tuuman torpedoputki. Alus poistettiin palveluksesta 1920, minkä jälkeen se oli vuodesta 1924 alkaen Norjan punaisen ristin sairaalalaivana.
Jussi Fahler

Elämä

Fahler syntyi Kankaanpäässä mäkitupalainen Kaarle Kustaa Fahlerin ja Maria Fahlerin perheeseen. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli sahatyömiehenä Porin maalaiskunnassa ja toimi vuoteen 1918 saakka myös Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton puhujana Satakunnassa.
Suomen sisällissodan jälkeen Fahler oli vangittuna poliittisista syistä 1918–1919 ja työskenteli seuraavaksi SDP:n Satakunnan piirin puhujana vuoteen 1821 saakka. Tämän jälkeen hän oli Osuusliike Kansan palveluksessa Huittisissa, Merikarvialla, Keikyässä ja Porin maalaiskunnassa 1921–1927. Eduskuntaan Fahler valittiin vuoden 1927 vaaleissa. Hän oli myös presidentin valitsijamies vuonna 1925. 
Kansanedustajakautensa jälkeen Fahler työskenteli Helsingissä ensin osuusliikkeen asioitsijana ja vuosina 1935–1955 virastoapulaisena Helsingin yliopiston metsätieteen laitoksella.

Perhe

Fahler oli naimisissa vuodesta 1922 lähtien Thyra Margit Nordvallin kanssa.
Propyleenidiamiini

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa propyleenidiamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen pistävä haju. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja on myös hygroskooppista. Propyleenidiamiini liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostaa niiden kanssa atseotrooppisia seoksia. Propyleenidiamiini on kiraalinen yhdiste, mutta yleensä sitä käytetään raseemisena seoksena. Aine on muiden amiinien tavoin vahvasti emäksistä. Propyleenidiamiini on ärsyttävää ja voi emäksisyytensä vuoksi syövyttää ihoa ja silmiä joutuessaan niiden kanssa kosketuksiin.
Propyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,2-dibromipropaanin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Teollisesti tyypillisempi tapa on kuitenkin ammoniakin ja propyleenioksidin tai aminopropanolien välinen reaktio. Yhdistettä käytetään polttoaineiden ja voiteluaineiden lisäaineena. Lisäksi propyleenidiamiinista valmistetaan lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. Yhdessä kuparisulfaatin kanssa sitä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina elohopean ja elohopeayhdisteiden tunnistamiseen.
Haris Seferović

Seurajoukkueura

30. tammikuuta 2010 italiasseura Fiorentina ilmoitti tehneesä sopimuksen Seferovićin kanssa, jonne hän siirtyi Grasshopper Club Zürichistä.  Hän siirtyi pelaamaan seuran reservijoukkueeseen.
4. elokuuta 2011 hän siirtyi lainasopimuksella sveisiläisseura Neuchâtel Xamaxiin. Hän pelasi myös seuraavan kauden 2012–2013 lainalla, ensiksi Leccessä, josta hän vahtoi maisemaa tammikuun siirtoikkunan aikana siirtyessään Novaraan loppukaudeksi.
Kesällä 2013 Seferović siirtyi nelivuotisella sopimuksella espanjalaisseura Real Sociedadiin.