google/wiki40b huggingface dataset:
Elokuva Luotola

Historiaa

1920-luvun alun Lappeenrannassa elokuvia esittivät työväenyhdistys, vapaapalokunta ja yksityinen elokuvateatteri Star. Luotolat aloittivat toimintansa Jussi Luotolan johdolla vuonna 1929 ostamalla Starin. Teatterin nimeksi vaihdettiin Kino-Pirtti, ja se toimi Kino-Aulan valmistumiseen eli vuoteen 1938 asti. Kino-Pirtti sijaitsi Valtakadulla nykyisen kävelykatu Oleksin kulmalla.
Jussi Luotolan kuoltua vuonna 1947 teatterin johtamista jatkoi hänen vaimonsa Linda Luotola, jonka alaisuudessa avattiin toinen teatteri Nuijamies vuonna 1954. Vuodesta 1967 alkaen yritystä johti Jussi ja Linda Luotolan poika Matti Luotola vaimonsa Raijan kanssa. Tällöin yritys toimi nimellä Ky Matti Luotola.
Vuonna 1988 Luotolat ostivat Finnkinolta Kauppakadulla Lappeenrannan VPK:n talon yläkerrassa toimineet Adams-teatterit. Ne lopetettiin vuonna 2001. Vuonna 2003 yrityksen johtoon siirtyi Matti ja Raija Luotolan tytär Merja Luotola-Maarnela. Nykyinen yhtiö Elokuva Luotola Oy perustettiin vuonna 2004.
2010-luvulle tultaessa Elokuva Luotolan toiminta joutui vaakalaudalle. Kylpylän kaupunginosan yhdeksännessä korttelissa toimivien teatterien vuokrasopimus Etelä-Karjalan Osuuspankin kanssa päättyi vuoden 2016 lopussa. Vuonna 2007 vireillä olleessa asemakaavan muutosluonnoksessa Nuijamiehen rakennusta suunniteltiin suojeltavaksi ja Kino-Aulan rakennusta purettavaksi, mutta vuoden 2014 tiedon mukaan suojelu- tai purkupäätöstä ei ole tehty. Syksyllä 2015 yhtiö sai Lappeenrantaan jälleen kilpailijakseen Finnkinon, joka avasi neljäsalisen Strand-teatterin laajennetussa kauppakeskus IsoKristiinassa, mikä söi sen kannattavuutta.

Viimeiset vaiheet

Finnkinon ostettua teatterit se lupauksistaan huolimatta lopetti molempien toiminnan ja repi penkit irti ja poisti kaiken irtaimiston teattereista, vaikka hankkeilla oli suojelupäätös.
Syyskuussa 2018 tilaan avattiin kulttuuritila Nuijamies, jota ylläpitää Kulttuuritila Nuijamies ry.
David Blandy

David Blandy (s. 1976) on englantilainen taiteilija, joka on tunnettu digitaalisesta taiteesta. Hänen taideoppilaitoksensa ovat Slade School of Fine Art ja Chelsea College of Art and Design Lontoossa. Hän hyödyntää taiteessaan aineksia eri kulttuurisista ilmiöistä, kuten hip hop ja soul-musiikki, manga ja anime sekä tietokonepelit.
Blandyn tuotantoon kuuluu videotaidetta, performansseja ja sarjakuvia, jotka käsittelevät hänen ongelmallista suhdettaan populaarikulttuuriin ja tuovat esiin fantasian ja todellisuuden välisen liukuvan rajan ja jännitteen jokapäiväisessä elämässä. Blandy etsii kulttuurista asemaansa maailmassa. Hänen teoksensa kysyvät humoristisesti, kuinka paljon ihmisen minä on massamedian muodostama, ja onko ihmisellä identiteettiä sen ulkopuolella.
Liityttyään Grizedale Arts -yhteisöön vuonna 2004 Blandy on jatkanut tutkimustaan videoperformanssissaan "Barefoot Lone Pilgrim" , jossa hän yhdistää todellisen elämän ja virtuaaliseikkailut. Pukeutuneena buddhalaisen Shaolin-munkin asuun, kannettava nauhuri kädessään, hän on ollut erakkona 18. vuosisadan puistossa Surreyssa, tehnyt amerikkalaisen road-tripin ja etsinyt paikkoja, joilla on yhteyksiä soul-musiikkiin New Yorkissa. Yhdellä pyhiinvaellusmatkalla Blandyn munkki etsi Pohjois-Englannin järvialueella "Järvien soulia" (2005) kulkien kahden levykaupan väliä. Todellisiin matkoihinsa Blandy liittää katkelmia elokuvista ja televisio-ohjelmista. Blandy on tehnyt yhteistyötä myös nuorten kanssa dokumenttien ja vaihtoehtoisten videoteosten luomiseksi. "Radio Nights" on syntynyt yhdessä Queen's Parkin nuorten kanssa, ja se tutkii läntisen Lontoon runsasta radiokulttuuria.
Blandy asuu ja työskentelee Lontoossa ja Brightonissa. Hän on hyvin tuottelias taiteilija, ja hänen teoksiaan on ollut esillä Englannin lisäksi eri puolilla maailmaa taidemuseoissa, gallerioissa ja yksityis- ja ryhmänäyttelyissä.

Blandyn näyttelyt Suomessa

Kiasman Ars 17+ Online Art -näyttelyssä  on esillä David Blandyn kuusi lyhyttä videota: Jää, Raunio, Sumu, Kuu, Meri ja Auringonlasku (2015), joissa hän on käyttänyt lähtökohtana Caspar David Friedrichin romantiikan ajan maalauksia. Teoksissa pikselöity mieshahmo - Blandyn alter ego - vaeltaa raunioiden tai jään keskellä, sumuisessa vuoristossa tai meren rannalla. Blandy on huomannut videopelejä pelatessaan yhtäläisyyksiä Friedrichin maisemakäsitteen kanssa ja muuttanut ne ikään kuin klassisiksi taistelupelien tapahtumapaikoiksi. Niissä korostuu kuitenkin yksinäisyys ja kadottamisen tunne. Teosten taustamusiikki lisää niiden melankolista henkeä. Lisäksi Kiasman kokoelmissa on Blandyn videoinstallaatio "Crossroads" (2009). Hän osallistui Kiasman näyttelyyn "Thank you for the music" vuonna 2012 sekä Porin taidemuseon näyttelyyn "Phenomena" vuonna 2008.
Teoksissa korostuu taiteilijan omakuvallinen, yksinäinen hahmo etsimässä itseään ja kulttuurisia vaikutteitaan maisemassa, mikä on Blandyn tuotannon toistuva avainteema.
Mainostaulu

Mainostaulu on ulkomainontaan käytettävä suurikokoinen rakenne, joka on pystytetty tien varrelle, rakennuksen seinään tai jollekin muulle julkiselle paikalle. Mainostaulut tehdään esimerkiksi puusta, metallista ja paperista. Mainostaulut korvasivat pitkälti seinäjulisteet mainonnassa 1800-luvulla, ja 1900-luvulla niiden käyttö lisääntyi autoistumisen myötä. Suuret mainostaulut yhdistellään useasta osasta. Jotta autoilija ehtisi lukea viestin, mainostaulussa on usein lyhyt teksti sekä kuva mainostettavasta tuotteesta. Mainostaulussa voidaan käyttää tehosteita kuten irtokirjaimia, erikoisvalaistusta ja liikkuvaa tekstiä.
Oha

Historia

Asutus perustettiin alun perin Ohe-nimisenä 1880, pian sen jälkeen, kun alueelta löytyi maaöljyä. Ainun kieleen perustuva nimi tarkoittaa pahaa vettä. Teollinen öljyntuotanto aloitettiin 1923 saaren japanilaismiehityksen aikana (1920-1925). Kaupunkioikeudet Oha sai 1938.
Ohan piirin eteläosassa Neftegorskissa tapahtui tuhoisa maanjäristys 28. toukokuuta 1995, jolloin 2000 henkeä menehtyi. Pienempi järistys itse kaupungissa 10. toukokuuta 2005 ei vaatinut uhreja.

Talous

Oha ja pääkaupunki Južno-Sahalinsk ovat Sahalinin öljyteollisuuden keskuspaikat. Ohasta on öljy- ja kaasuputket mantereelle Komsomolsk-na-Amureen.
Kaupungin lähellä on useita öljylähteitä, jotka ovat enimmäkseen Rosneftin hallinnassa.
Salem (Intia)

Väestö

Salemin väkiluku oli 829 267 vuoden 2011 väestönlaskennan aikana. Suurimman uskonnollisen ryhmän muodostavat hindulaiset, joita on melkein 90 prosenttia väestöstä. Hindulaisuuden jälkeen toisiksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa seitsemän prosenttia väestöstä, kristittyjen osuus on kaksi prosenttia.
Salemissa sijaitsee Jamia Masjid -moskeija, jota pidetään 1700-luvulla eläneen ruhtinas Tipu Sultanin rakennuttamana. Kyseinen moskeija on Tamil Nadun vanhimpia moskeijoita.
Arto Saarinen

Arto Saarinen on entinen Ulvilan kaupunginjohtaja. Saarinen oli Ulvilan kaupunginjohtajan virassa 1997–2012. Saarisen viimeinen virantoimituspäivä oli 30. syyskuuta 2012.  Hän on puoluetaustaltaan sosiaalidemokraatti. 
Saarinen on eläköitymisensä jälkeen toiminut kuntaliitosselvittäjänä Lavian ja Porin kuntaliitoksessa  sekä Huittisten, Kokemäen, Säkylän ja Köyliön toteutumatta jääneessä kuntaliitoksessa
Marc Andreessen

Marc Andreessen (s. 9. heinäkuuta 1971 Cedar Falls, Iowa) on yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija ja liikemies.
Andreessen oli luomassa ensimmäistä graafista WWW-selainta Mosaicia. Myöhemmin hän oli perustamassa Netscapea.

Ura

Andreessen opiskeli University of Illinois at Urbana-Champaignissa. Hän myös työskenteli yliopiston National Center for Supercomputing Applicationsissa.
Andreessen kehitti Mosaicin yhdessä Eric Binan kanssa vuonna 1993. Netscapen hän perusti Jim Clarkin kanssa vuonna 1994. Andreessen oli myymässä Netscapea AOL:lle vuonna 1998. Hän jätti yhtiön vuonna 2001.
Andreessen on myöhemminkin ollut mukana useiden yritysten toiminnassa. Hän vaikuttaa nykyisin lähinnä sijoittajana ja hallitusten jäsenenä.
Karin Söder

Elämä

Söder toimi Täbyn kunnanvaltuustossa vuosina 1963–1971 ja Tukholman läänin maakäräjien jäsenenä vuosina 1969–1973. Ruotsin valtiopäivien jäseneksi hänet valittiin 1971 ja hän toimi valtiopäivillä vuoteen 1991 asti. 
Samana vuonna, kun hänet valittiin valtiopäiville, Söderistä tuli keskustapuolueen toinen varapuheenjohtaja. Kun Ruotsi sai keskustalaisen Thorbjörn Fälldinin johtaman keskustaoikeistolaisen hallituksen vuonna 1976, Söder nimettiin ulkoministeriksi, ensimmäisenä naisena Ruotsissa. Hallitus kaatui vuonna 1978 ydinvoimaa koskeviin riitoihin. Vuonna 1979 keskustapuolue palasi takaisin hallitukseen ja Söderistä tuli sosiaali- ja terveysministeri. Samana vuonna hän nousi puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän toimi ministerinä syksyyn 1982 asti, jolloin sosiaalidemokraattinen puolue voitti valtiopäivävaalit. 
Vuonna 1985, kun Thorbjörn Fälldin astui syrjään puheenjohtajan paikalta tappiollisten valtiopäivävaalien jälkeen, Söder nousi puolueen johtoon. Hänen aikansa keskustapuolueen johdossa oli kuitenkin lyhyt, sillä hän joutui jättämään puheenjohtajuuden terveysongelmien vuoksi vuonna 1987 ja hänen seuraajakseen valittiin Olof Johansson.
Politiikan ohella Söder toimi Ruotsin Pelastakaa lapset -järjestön puheenjohtajana vuosina 1983–1995 ja Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana vuosina 1984–1985 ja 1989–1990. Hän toimi myös muutamien yritysten, muun muassa Skandian ja Wermlandsbankenin hallituksissa, ja Kungliga tekniska högskolanin hallituksessa. Vuonna 2003 Söder oli allekirjoittamassa artikkelia, jossa keskustalaisia kehotettiin äänestämään ”kyllä” syksyllä järjestetyssä kansanäänestyksessä eurosta, vastoin puolueen virallista kantaa.
Karin Söderin elämäkerta Centerpartist, Nordist, Idealist ilmestyi vuonna 2003.
Bessam Daassi

Ura

Daassi aloitti uransa Stade Tunisienin riveissä vuonna 2001 ja voitti joukkueen kanssa Tunisian liigacupin ja Arabian cup voittajien cupin vuonna 2002, sekä Tunisian cupin 2003. Sittemmin hän siirtyi CS Sfaxieniin, jossa Daassi ehti pelata neljä ottelua ennen siirtymistään sveitsiin FC Bulleen vuonna 2005.
I-53 (1925)

Palvelus

Alus nimettiin 20. toukokuuta 1942 uudelleen I-153:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja romutettiin vuonna 1948.
Joe Perry (muusikko)

Elämä ja ura

Joe Perry syntyi 19. syyskuuta 1950 Lawrencessa Massachusettsissa. Hänen isänsä vanhemmat olivat syntyneet Portugalissa ja äidin vanhemmat Italiassa. Suvun alkuperäinen sukunimi on portugalilainen Pereira, jonka Joen isoisä vaihtoi Perryksi muutettuaan Yhdysvaltoihin. Joen lapsuusvuosina kotona puhuttiin vain englantia.
Perry alkoi soittaa kitaraa teini-ikäisenä ja soitti yhtyeissä kuten Flash, Just Us, Plastic Glass ja The Jam Band. Tavattuaan laulaja Steven Tylerin vuonna 1969 kaksikko perusti Aerosmithin. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 1973, ja siitä oli tullut vuosikymmenen loppuun mennessä yksi maailman menestyneimmistä rockyhtyeistä.
Perry riitaantui Tylerin kanssa ja jätti Aerosmithin vuonna 1979. Hän perusti oman yhtyeensä The Joe Perry Project, joka julkaisi kolme albumia 1980-luvun alussa. Sen jälkeen hän sopi riitansa Tylerin kanssa ja palasi Aerosmithiin vuonna 1984. Yhtye oli tuolloin suosionsa aallonpohjassa, mutta kun Perry ja muut jäsenet pääsivät eroon huumeista ja alkoholista, yhtyeen albumit alkoivat jälleen menestyä.
Perry on jatkanut Aerosmithin kitaristina, minkä ohessa hän on julkaissut sooloalbumit vuosina 2005, 2009, 2014 ja 2018. Hän on soittanut ja levyttänyt myös Hollywood Vampires -yhtyeessä yhdessä Johnny Deppin ja Alice Cooperin kanssa. Perry otettiin vuonna 2013 Songwriters Hall of Fameen. Perry käyttää yleisesti Gibson Les Paul -mallisia kitaroita.
Perry julkaisi omaelämäkertansa vuonna 2014. Hän on julkaissut myös oman kastikemerkkinsä nimeltä Joe Perry's Rock Your World Hot Sauces.
Perry on ollut kahdesti naimisissa, ensin vuosina 1975–1982 ja sen jälkeen vuodesta 1985 alkaen. Hänellä on ensimmäisestä liitostaan poika ja toisesta liitostaan kaksi poikaa. Perry ja hänen nykyinen vaimonsa Billie ovat perustaneet eläinten turvakodin, ja he tukevat merielämän suojelua.
Sinem Kurtbay

Sinem Kurtbay (s. 24. toukokuuta 1991 Istanbul, Turkki) on turkkilaissyntyinen suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpailee 49er X -luokassa parinaan olympiamitalisti ja maailmanmestari Silja Kanerva.
Kurtbay aloitti purjehduksen seitsenvuotiaana Turkissa. Hän kilpaili Kanervan kanssa vuoden 2013 MM-kilpailuissa sijoittuen sijalle 17. Kurtbay ja Kanerva tähtäävät vuoden 2016 kesäolympialaisiin.
Kurtbay on syntynyt Turkissa ja eli maassa 12-vuotiaaksi, jonka jälkeen hän muutti Suomeen ja myöhemmin Tanskaan. Hän on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 53 kilogrammaa. Kurtbayn valmentajana toimii Joakim Wilenius.
Helsinki Cup

Helsinki Cup on Helsingissä vuosittain järjestettävä junioripelaajien jalkapalloturnaus, joka on pelattu vuodesta 1976 lähtien. Se on Euroopan kolmanneksi suurin juniorijalkapalloturnaus. Helsinki Cup järjestetään joka kesä viikolla 28.
Turnauksen järjestää Helsinki Cup Oy, jonka omistajaseuroja ovat HJK ja FC Honka. Vuoteen 2011 saakka omistajana oli Hongan lisäksi Käpylän Pallo.
Ensimmäinen Helsinki Cup oli nykyiseen mittakaavaan verrattuna melko vaatimaton turnaus. Siihen osallistui 211 joukkuetta viidestä eri maasta. Vuoden 2018 turnaukseen osallistuu 1320 joukkuetta 18 eri maasta. Osanottajamaiden määrän ennätys on 27 vuodelta 2005.

U17 International Tournament

Helsinki Cup järjesti vuonna 2009 ensimmäisen kansainvälisen kutsuturnauksensa. Mukana oli kahdeksan U17 ikäluokan joukkuetta: Olympique de Marseille (FR), HJK (FI), Slavia Praha (CZ), Djurgården (SE), ADO Den Haag (NL), FC Honka (FI), Zenit St. Petersburg (RU) ja Brøndby IF (DK). Voittajaksi selvisi Brøndby IF, joka löi Zenit St. Petersburgin maalittoman finaalin päätteeksi rangaistuspotkuilla 4-6.

U11 International Tournament

Vuonna 2009 ensimmäistä kertaa järjestettyyn U11 ikäluokan kutsuturnaukseen osallistui 16 joukkuetta kymmenestä maasta. Voiton vei IF Brommapojkarna Black (SE), joka voitti finaalissa Hertha BSC:n (DE) 2-0.
Torshälla

Historia

Birger Maununpoika myönsi Torshällalle kaupunkioikeudet vuonna 1317. Torshällan kaupungista muodostettiin kaupunkikunta 1.1.1863, kun vuonna 1862 säädetty Förordning om kommunalstyrelse i stad (SFS 1862:14) eli "Asetus kunnallishallinnosta kaupungeissa" astui voimaan. Torshällan oma maistraatti ja raastuvanoikeus lakkautettiin vuonna 1946, jolloin kaupunki liitettiin Livgedingetin tuomiokuntaan.
Vuonna 1952 Torshällan kaupunkiin liitettiin osa Torshällan maalaiskuntaa. Vuonna 1971 kaupunki liitettiin silloin muodostettuun Eskilstunan kuntaan. Torshällan kaupunkiseurakunta puolestaan yhdistyi vuonna 1971 Torshällan seurakuntaan.
Torshällan vaakuna oli käytössä vuosina 1949–1970.
Taisto Toivonen

Taisto Johannes Toivonen (s. 3. helmikuuta 1921 Tyrvää) on suomalainen taidemaalari ja graafikko. Hänen julkisia töitään ovat muun muassa seinämaalaukset Tampereen säästöpankissa (1956), Pispalan paloasemalla (1958) ja Tampereen kauppaoppilaitoksessa (1966).
Keinoimmuunijärjestelmä

Immuunijärjestelmän toiminta

Biologinen immuunijärjestelmä koostuu erikoistuneista soluista ja elimistä, joiden tehtävänä on puolustaa eliötä taudinaiheuttajilta. Immuunijärjestelmä suojaa elimistöä tunnistamalla bakteereja, viruksia ja syöpäsoluja ja tuhoamalla niitä. Immuunijärjestelmän kannalta tärkeitä elimiä ovat mm. imusuonisto ja niissä kiertävät imusolut eli lymfosyytit, jotka tunnistavat elimistöön päässeitä taudinaiheuttajia. Immuunijärjestelmän toiminta perustuu erilaisten valkosolujen suureen määrään, jotka ovat erikoistuneet torjumaan tiettyä taudinaiheuttajaa. Immuunipuolustusjärjestelmän kyky torjua uusia taudinaiheuttajia perustuu jatkuvaan uusien valkosolujen tuotantoon ja niissä tapahtuviin mutaatioihin.
Biologisen immuunijärjestelmän mukautumiskyky ja muistiominaisuus ovat motivoineet tutkijoita toteuttamaan laskennallisia malleja, joissa immuunijärjestelmän toimintaa pyritään imitoimaan yksinkertaistetuilla tietokonemalleilla.

Hahmontunnistus keinoimmuunijärjestelmissä

Keinoimmuunijärjestelmien keskeinen tehtävä on tunnistaa ja luokitella suuria tietomääriä samaan tapaan kuin biologinen immuunijärjestelmä tunnistaa antigeenejä vasta-aineiden avulla. Antigeenit ja vasta-aineet esitetään keinoimmuunijärjestelmien yhteydessä attribuuttijonoina, jotka koostuvat tyypillisesti binääriluvuista, kokonaisluvuista tai reaaliluvuista. Näiden yhteensopivuuksia toisiinsa voidaan mitata käyttämällä euklidista etäisyyttä, Manhattan-etäisyyttä tai Hamming-etäisyyttä.

Mutaatioiden hyödyntäminen

Keinoimmuunijärjestelmien vasta-aineiden sopivuutta taudinaiheuttajien torjuntaan voidaan parantaa geneettisen algoritmin tavoin mutaation avulla. Mutaatioiden käyttäminen vasta-aineiden jalostamisessa on laskennallisesti raskas, mutta hyvin toimiva optimointimenetelmä.
Napakivi

Napakivi (tai tonttukivi) on perinteinen suomalainen nimitys joillekin keskeisellä tai näkyvällä paikalla oleville kiville, yleensä pystykiville. 
Napakiviksi kutsutut kivet ovat yleensä pystykiviä eli korkeahkoja luonnonkiviä, jotka ihminen on pystyttänyt. Joillakin napakivillä on pyöristynyt pää, ja joidenkin päällä on pyöreähkö pienempi kivi. Kivien muodon perusteella arvellaan, että ne ovat ehkä kuvanneet siitintä. Skandinaviassa joidenkin vastaavien kivien päät on maalattu punaisiksi, joka sekin viittaisi siittimeen. Napakivi voi sijaita esimerkiksi peltoaukean keskellä tai sen lähistöllä kivikasassa tai kalliolla.
Napakivet on ehkä koettu hedelmällisyyden lisääjiksi tai maa-alueen suojelijoiksi, tai niillä on voitu osoittaa maa-alueen omistusta vieraille. Ne saattoivat myös uskomusten mukaan olla jonkinlaisia alueen keskuksia tai napoja, esimerkiksi paikallisen haltijan valtapiirin keskuksia. Nimitys tonttukivi viittaa tontuiksi kutsuttuihin haltijoihin ja tonttiin eli omistettuun maa-alaan. Joitakin napakiviä vastaavia kiviä on kutsuttu esimerkiksi nimillä Juminkeko tai Jumin kurikka, jolloin ne liittyvät arvoitukselliseen Jumi-henkiolentoon.
Tonttukivi-nimitystä on käytetty myös muunlaisista kivistä, kuten Tyrvännöllä sijaitsevasta suuresta siirtolohkareesta, jossa olevaan isoon reikään on uhrattu, tai Kalvolan Kutilan kylässä olleesta laakeasta kivestä, jossa olleesta "tontun jalanjäljestä" otetulla vedellä on parannettu sairauksia.
Manuel Scorza

Manuel Scorza (7. syyskuuta 1928 Lima – 27. marraskuuta 1983 Madrid) oli perulainen  kirjailija, runoilija ja poliittinen aktivisti, joka joutui maanpakoon Manuel Odrían hallinnon aikana. Hänen tuotannostaan on suomennettu Hiljainen sota -sarjan kolme osaa (1974, 1976 ja 1978) ja viimeiseksi jäänyt teos, Liikkumaton tanssi 1985. Hiljainen sota sarjan osia  El Jinete Insomne (1977) ja  La Tumba del Relámpago (1979) ei ole suomennettu.
Scorza kuoli lentokone-onnettomuudessa Aviancan lennolla Frankfurtista Pariisin kautta Madridin Barajasin lentoasemalla, kun laskeutuva lentokone lensi liian matalalla ja törmäsi kukkulaan, onnettomuudessa kuoli 181 ihmistä. Samassa lentokoneessa oli myös uruguaylainen kriitikko Ángel Rama ja meksikolainen kirjailija Jorge Ibargüengoitia.
Salmilampi (Kouvola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy.
Sekauinti

Sekauinnilla tarkoitetaan kilpailulajia, jossa uidaan joko sadan, kahdensadan tai neljänsadan metrin matka käyttäen perhos-, selkä-, rinta- ja vapaauinnin tekniikoita tässä järjestyksessä niin, että jokaisella tekniikalla uidaan yhtä pitkä matka. Sadan metrin sekauinnissa voidaan kilpailla vain lyhyemmällä eli 25:n metrin altaalla, koska uintitekniikkaa vaihdetaan käännöksen yhteydessä. Lisäksi sekauinnissa voidaan kilpailla viesteissä. Sekauintiviestissä uintijärjestys on selkäuinti, rintauinti, perhosuinti ja vapaauinti. Erilainen uintijärjestys voidaan perustella sillä, että selkäuinnin lähtö suoritetaan vedestä. 
Usein maailman parhaat sekauimarit menestyvät hyvin myös muissa uintilajeissa. Esimerkiksi menestynein suomalainen sekauimari Jani Sievinen on voittanut Euroopan mestaruuksia myös vapaauinnissa ja selkäuinnissa.

Menestyneitä sekauimareita

Ukrainan Jana Klotškova on viime vuosina noussut yhdeksi historian merkittävimmistä sekauimareista. Hän on voittanut jo neljä olympiakultaa ja rikkonut maailmanennätyksen 400:n metrin sekauinnissa sekä lyhyellä että pitkällä (50 metrin) altaalla. Hanna-Maria Seppälä on menestyksekkäin suomalainen naissekauimari. Hän voitti sadan metrin sekauinnissa kultamitalin Euroopan lyhyen radan mestaruuskilpailuissa vuonna 2005 ja puolusti menestyksellä mestaruuttaan Helsingissä vuonna 2006 lyhyen radan Euroopan mestaruusuinneissa. Lisäksi hän on lyhyen radan MM-kisoista saavuttanut hopeaa Shanghaissa 2006 että Manchesterista 2008. Hänellä on hallussaan myös 100m sekauinnin Euroopan ennätys.
Miesten puolella menestynein sekauimari kautta aikojen on Unkarin Tamás Darnyi. Darnyi voitti sekauinnissa neljä olympiakultaa ja jäi historiaan ensimmäisenä uimarina, joka alitti pitkällä altaalla 200 metrin sekauinnissa kahden minuutin rajan. Jani Sievinen rikkoi Darnyin tekemän maailmanennätyksen vuonna 1994 uimalla ajan 1.58,16. Ennätystä pidettiin syntyhetkenään yhtenä maailman kovatasoisimmista. Myöhemmin Yhdysvaltain Michael Phelps on alittanut Sievisen ajan useita kertoja ja parantanut maailmanennätystä yli kolmella sekunnilla. Muista suomalaisista Petteri Lehtinen saavutti muun muassa lyhyen radan MM-pronssin 400 metrin sekauinnissa vuonna 1993.
Eila (elokuva)

Juoni

Siivooja Eila Salosen poika Mika vapautuu vankilasta ja muuttaa Eilan luokse asumaan. Pian Eilan työtoverit ryhtyvät lakkoon huonojen työehtojen takia. Eila ei kuitenkaan tahdo lakkoon mukaan, koska ei halua menettää työpaikkaansa, jolloin hänen olisi hankalampaa saada poikansa uuden elämän alkuun. Myöhemmin Eila saa postissa irtisanomiskirjeen ja päättää haastaa valtion oikeuteen.
Birger Slotte

Birger Slotte (7. lokakuuta 1900 Kokkola – 29. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen venesuunnittelija ja laivanrakennusinsinööri. Hän suunnitteli muun muassa useita R-veneitä sekä A-veneitä. Kaikki Slotten suunnittelemat ja tähän päivään säilyneet veneet luokitellaan klassikoiksi. Birger Slotte oli koko elämänsä HSS:n jäsen.
Slotte opiskeli venesuunnittelua Berliinin Charlottenburgissa. Hän harjoitteli usealla telakalla Suomessa, Saksassa ja Hollanissa. Vuonna 1928 hän sai toimen Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolagettissa. 
Vuonna 1935 hän muutti Helsinkiin ja työskenteli ensin Norjan Veritas-säätiöllä ja vuosina 1941–1945 FÅA:n insinööriosastolla osallistuttuaan sotaan Hangon rintamalla. Vuosina 1945–1954 hän työskenteli Wärtsilän Hietalahden telakalla. Loppu-uransa hän työskenteli Lloyds Register of Shippingin - Germanischer Lloyd – ja Bureau Veritaksen yhteisessä toimistossa Helsingissä.

A-veneiden ja Itämeren risteilijöiden suunnittelija

Slotte kuuluu niihin suomalaisiin suunnittelijoihin joiden veneet tänään luokitellaan klassikoiksi. Ennen toista maailmansotaa suurimmaksi purjeveneluokaksi kasvaneen kolmioveneen ensimmäisen rakennetun veneen piirustukset olivat Slotten. Luokasta tuli Suomen Purjehtijaliiton hyväksymä vuonna 1928. Kolmiovene ”Gudungen” osoittautui nopeaksi pieneksi purreksi voittaen useita kilpailuja Pietarsaaressa. Slotte piirsi tämän jälkeen neljä kolmiovenettä lisää. Vuonna 1933 hän piirsi veneen HSK:n 15 neliömetrin luokkaan (myöhemmin C-vene). Vuonna 1936 hän piirsi ensimmäisen kansainvälisen luokan veneen eli 5m veneen ”Why Not”:in (L 3)(ex Linnea, La Douce, Rosita sittemmin alkuperäinen nimi palautettu). Slotte tuli erityisen tunnetuksi aikanaan suurempien kotimaisten luokkien eli A-veneiden ja Itä-meren 8 kasien ja kymppien suunnittelijana. Slotte suunnitteli myös Kansainvälisten luokkien veneitä joihin kuuluu mm. Slotten ehkä tunnetuin luomus, eli sotavuonna 1943 rakennettu kasi Vågspel sekä samana vuonna rakennettu 6mR Irma. Suuri osa Slotte suunnittelemista purjeveneistä on nähtävissä puolimalleina Helsingfors Segelsällskapetin kokoelmassa Liuskasaarella, seuran kerhohuoneessa ja Sven Joffs-kirjastossa.