Ismo Kallio

Ura

Näyttelijänuransa Ismo Kallio aloitti jo 10-vuotiaana Turun lapsiteatterissa 1946. Hän kävi 1954–1957 Suomen teatterikoulun, mistä valmistuttuaan siirtyi neljäksi vuodeksi Turun kaupunginteatteriiin. Vuonna 1961 hän aloitti näyttelijänä Helsingin kansanteatterissa, joka yhdistyi Helsingin kaupunginteatteriin neljä vuotta myöhemmin. Kallio jatkoi kaupunginteatterissa aina vuoteen 1979 asti.
Suomen Kansallisteatterissa Kallio näytteli ensimmäisen kerran jo teatterikoululaisena 1955. Hänellä oli kiinnitys tälle kansallisnäyttämölle vuosina 1979–2004. Viimeisen roolinsa Kansallisteatteriin hän teki vuonna 2013 Anton Tšehovin Kirsikkapuistossa lakeija Firsinä.
Kallio kykeni sekä traagisiin että koomisiin rooleihin. Esimerkiksi hänen roolinsa Shakespearen Myrskyn Prosperona keräsi ihailua. Pitkällä näyttelijänurallaan Kallio sai vastanäyttelijöikseen muun muassa Ansa Ikosen, Tea Istan ja Tiina Rinteen.
Teatterityön ohessa Kallio esiintyi useissa elokuvissa, alkaen avustavasta roolista Aarne Tarkaksen filmissä Olemme kaikki syyllisiä (1954). Ensimmäinen suuri elokuvatyö oli komisario Susikosken rooli Yrjö Norran filmissä Kolmas laukaus (1959), joka perustuu Mauri Sariolan poliisiromaaniin. Myöhemmin Kallio näytteli muun muassa Risto Jarvan, Edvin Laineen ja Matti Kassilan ohjaustöissä. Renny Harlinin pitkässä esikoiselokuvassa Jäätävä polte (1986) Kallio esitti vankilan komentajaa Anatoli Zarkovia. Vielä vuonna 2015 hän näytteli kauppiasta Timo Koivusalon lastenelokuvassa Risto Räppääjä ja Sevillan saituri.
Kallio näytteli myös monissa televisionäytelmissä ja -sarjoissa, esimerkiksi Teatterituokion useissa tuotannoissa vuodesta 1963 lähtien, Vasikantanssissa (2003–2004) sekä Salatuissa elämissä, jossa hän esitti Erik Ekholmia 2000–2001 kaikkiaan 42 jaksossa. Ääninäyttelijänä hän toimi muun muassa Kung Fu Panda -sarjan kolmessa animaatioelokuvassa 2008–2016 mestari Shifuna. 
1960-luvun alussa Kallio levytti toistakymmentä huumoripitoista kappaletta, joista mainittakoon ”Arabi Ahab”, ”Seiska”, ”Kesälesken blues” ja ”Jäkäti jäk”. Vuonna 2011 ilmestyi EP-levy Hiihtäjän hyräily, jossa hän esittää neljä Kaj Chydeniuksen säveltämää kappaletta. Levyn nimikkokappale "Hiihtäjän hyräily" on Eino Leinon  runo. Lisäksi Kallio vieraili Chydeniuksen julkaisuilla Tule aurinko kaunis ja Kaj Chydeniuksen sävellyksiä vuosilta 1969–1999. 
Kallio esiintyi myös The Jade -yhtyeen musiikkivideolla ”It’s a Sin” vuonna 2009 ja Nightwish-yhtyeen musiikkivideolla ”Èlan” vuonna 2015.

Yksityiselämä

Ismo Kalliolla oli vaimonsa Leenan kanssa kaksi lasta. Ihmisenä häntä leimasi tunnollisuus sekä työssään että yksityishenkilönä. Hän perehtyi roolihenkilöihinsä huolellisesti.
Vuonna 1988 Kallio toimi presidentin valitsijamiehenä. Hänelle myönnettiin Ida Aalberg -mitali 1983 ja Pro Finlandia -mitali 1999. Uransa alkupuolella Kallio voitti Elokuva-Aitan suosikkiäänestyksen vuosina 1963–1964.
Kallio jäi eläkkeelle Kansallisteatterista vuoden 2004 alussa, ja seuraavana vuonna ilmestyi hänen muistelmateoksensa Kaikkea alaan kuuluvaa, jonka toimitti Solja Kievari. Kallio jatkoi kuitenkin näyttelijäntyötään eläkkeelle jäätyäänkin. Hän kuoli 83-vuotiaana pitkän sairastamisen jälkeen. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle. Myös Kallion isoisä Hemmo Kallio (1863–1940) oli näyttelijä.