Schönbrunnin linna

Päärakennus

Linnassa on 1 441 huonetta, joista 45 on auki yleisölle. Palatsin arkkitehtuuri on nykyään Nicolò Pacassin tekemien suunnitelmien aikaisessa kunnossa, vaikka rakennus perusrakenne noudatteleekin edelleen Johann Bernhard Fischer von Erlachin tekemää suunnitelmaa.
Rakennukseen saavutaan nykyään Sinistä porraskäytävää pitkin. Se oli alkujaan Joosef I:n metsästysmajan ruokatilana, mutta Pacassi muutti sen seremonialliseksi portaikoksi. Portaikon kattofreskot ovat italialaisen Sebastiano Riccin maalaamat.
Portaikosta pääsee Suureen galleriaan, joka on 43,5 metriä pitkä ja 9,5 metriä leveä. Sen stukkokoristeet ovat tehnyt Albert Bolla ja kattofreskon Gregorio Guglielmi. Sen takana on Pieni galleria, joka on samaan tapaan koristeltu muttei kuitenkaan yhtä ylenpalttisesti, koska siellä pidettiin yksityisempiä tilaisuuksia. Pienen gallerian sivuilla ovat Itä-Aasian kabinetit, joita Maria Teresia käytti pienimuotoisiin seurustelutilaisuuksiin. Ne sisustettiin 1755–1760 niin sanotuilla chinoiserie-huonekaluilla ja -esineillä.
Suuresta galleriasta mentäessä itäsiipeen päädytään ensin Turnajaishuoneeseen, joka on Seremoniasalin etuhuone. Nimensä se on saanut maalauksista, jotka esittävät joko naisten turnajaisia tai Maria Teresian järjestelmää vaunuparaatia. Turnajaishuoneen vieressä on Orien huone, jonka alkuperäistä tarkoitusta ei ole tiedossa. Nimensä se on saanut valkoisista ja kullatuista paneeleista, joissa on useita maalauksia hevosista. Maalaukset on tehty noin vuonna 1720, ja ne ovat palatsin vanhimpia.
Seremoniasali oli Frans I:n huoneiston toinen esihuone, mutta samalla siellä järjestettiin monia perhejuhlia, kuten kastetilaisuuksia, syntymäpäiviä ja hääjuhlia. Huoneen kullatut stukkokoristeet on tehnyt Albert Bolla. Lisäksi siellä on monia Maria Teresian tilaamia suurikokoisia maalauksia.
Itäsiipeen kuuluu vaikuttava Vieux-Laque-huone, jossa on itämaisia lakattuja pähkinäpuisia paneeleja, joita ympäröivät kullatut koristerappaukset. Napoleon-huonetta Frans ja Maria Teresia käyttivät makuuhuoneena liittonsa alkuvaiheessa. Sitä koristavat brysseliläiset gobeliinit, ja nimensä se on saanut siitä, että Napoleon I yöpyi siellä luultavasti Wienin vierailuillaan 1805 ja 1809.
Posliihuone on puolestaan pieni kammio, joka on maalattu sinivalkoiseksi ja koristeltu Fransin ja hänen lastensa maalauksin. Miljoonan guldenin huoneen sisustukseen on käytetty arvokkaita koristeita. Siellä on yli 60 intialaista miniatyyrimaalausta, jotka ovat kullatuissa kehyksissä.
Itäsiivessä on myös monia yksityishuoneita, kuten arkkiherttua Franz Karlin opiskeluhuone. Huoneessa on useita maalauksia, kuten Martin van Meytensin kuuluisa perhemaalaus, jossa ovat keisari Frans, Maria Teresia ja 11 heidän 16 lapsestaan.

Puutarha

Schönbrunnin linnassa on myös maailman suurimmat ja kalleimmat hevosvaunukokoelmat. Linnan pihalla sijaitsee maailman vanhin eläinpuisto, Tiergarten Schönbrunn. Puistoissa on lisäksi muun muassa ”roomalaiset rauniot” ja Maria Teresan aikaan palatsia vastapäätä korkealle mäelle rakennettu Gloriette-paviljonki. Puistossa on lisäksi yksi maailman vanhimmista palmuhuoneista sekä labyrintti ja sokkelo.

Historia

Keisari Maksimilian II osti 1500-luvun puolivälissä Klosterneuburgin luostarilta Katterburgin tilan, jolle Schönbrunnin linna rakennettiin. Maksimilian kehitti sitä metsästysalueena ja istutti sinne riistaeläimiä. Unkarilaiset ryöstelivät Wieniä vuonna 1605, jolloin alueen rakennukset myös vaurioituvat pahoin. Niiden korjaustyöt aloitti Ferdinand II vuonna 1622.
Ferdinandin kuoltua 1637 Katterburg siirtyi hänen leskelleen Eleonora Gonzagalle. Alueen nimeksi tuli 1642 Schönbrunn (”kaunis lähde”), kun sinne rakennettiin uusi kolmikerroksinen château de plaisance.
Osmanit hyökkäsivät Wieniin 1683. Vaikka turkkilaiset lopulta voitettiin, he aiheuttivat suurta tuhoa kaupungin ympäristössä. Schönbrunnkin kärsi pahoin. Leopold I aloitti suuret jälleenrakennustyöt ja antoi Italiassa oppinsa saaneelle arkkitehdille Johann Bernhard Fischer von Erlachille työn suunnitella Schönbrunniin kruununperijä Joosefille asuinpaikka.
Schönbrunnin uuden linnan rakennustyöt aloitettiin 1696. Fischer von Erlach oli itse valvomassa töiden etenemistä. Keskiosa oli asuinkunnosa 1700, mutta rakennustyöt keskeytyivät seuraavana vuonna Espanjan perimyssodan takia ja uudelleen 1711 Joosefin yllättävän kuoleman takia. Leskikuningatar Wilhelmina Amalia muutti keskeneräiseen palatsiin.
Kun Maria Teresiasta tuli 1740 Itävallan hallitsija, hän valitsi Schönbrunnin pysyväksi asuinpaikakseen. Tästä seurasi palatsin uusi rakennusvaihe. Ensin vuosina 1742–1743 tehtiin kiireellisiä korjauksia rappeutumassa oleviin rakennuksiin ja sen jälkeen toteutettiin laajamittaisia muutostöitä kolmessa vaiheessa, 1743–1749, 1753–1763 ja 1764–1780. Ensimmäiset kaksi vaihetta tehtiin pitkälti arkkitehti Nicolò Pacassin suunnitelmien pohjalta. Kolmannen vaiheen suurimmat muutokset kohdistuivat puistoon ja olivat arkkitehti Johann Ferdinand Hetzendorf von Hohenbergin suunnittelemia.
Maria Teresian seuraajat Joosef II ja Leopold II eivät osoittaneet kiinnostusta Schönbrunnia kohtaan. Siitä tuli kuitenkin Frans I:n kesäasunto, ja Frans Joosef I asui siellä suurimman osan elämästään. Hän oli myös vastuussa palatsin viimeisistä merkittävistä arkkitehtonisista muutoksista. Hän restauroi vanhan rokokoosisustuksen ja teki myös muita muutoksia vuonna 1870.
Schönbrunn siirtyi 1917 Itävallan valtion omistukseen, ja sitä on sen jälkeen korjattu useita kertoja. Palatsi ja puutarha vaurioituivat pahoin toisessa maailmansodassa helmikuun 1945 pommituksissa. Palatsialueen rakennuksia korjattiin koko 1950-luvun.
Schönbrunnin palatsi ja puutarhat on valittu Unescon Maailmanperintöluetteloon vuonna 1996.