google/wiki40b huggingface dataset:
Extreme Project Management

Viikkotapaaminen

Viikkotapaamisen tehtävänä on kyseisellä viikolla toteutettavien tehtävien jakaminen. Kaikki ryhmän jäsenet osallistuvat. On tärkeää, että tapaamiset pidetään tasaisin väliajoin aina samana päivänä, samaan aikaan ja samassa paikassa.
Projektipäällikön tulee ennen tapaamista valita viikon aikana suoritettavat tehtävät. Kaikki viikolle valitut tehtäväkortit käydään tapaamisessa yhdessä läpi. Tämän jälkeen tehtävät tulee jakaa edelleen osatehtäviksi, joiden arvioitu suoritusaika ei saa ylittää kahdeksaa tuntia. Ryhmän jäsenet valitsevat  tehtävät ja merkitsevät kyseiset kortit nimellään. Kun tehtävä on suoritettu, korjataan suoritusaika ja siirretään kortti julkaisusuunnitelman suoritettujen tehtävien pinoon. 
Valittavien tehtävien määrä määräytyy aikaisempina viikkoina toteutuneiden työmäärien perusteella. Tämä työn etenemisvauhti on tärkeä työväline projektin etenemistä arvioitaessa. Perusajatus on, että viikon aikana suoritetun työmäärän tulee pysyä vakiona. Jos viikon aikana toteutuneissa ideaalisten tuntien määrässä esiintyy suuria eroja, tulee selvittää, onko ongelma aika-arviossa vai jossakin muussa osa-alueessa.

Stand-Up tapaamiset

Stand-up tapaamisia tulee pitää usein, jotta ryhmä pysyy tietoisena työn etenemisen kokonaistilanteesta. Jokainen päivä tulee aloittaa tapaamisella, jossa jokainen ryhmän jäsen kertoo tehtäviensä tilan ja tuo julki mahdolliset ongelmat. Tapaamisia voidaan pitää lisäksi aina tarpeen vaatiessa.

Käyttötapaukset

Käyttötapaukset tarjoavat tavan määritellä asiakkaan tarvitsema toiminnallisuus. Koska kyseessä on ketterä kehitysmenetelmä, ei ole tarkoituksenmukaista käyttää raskaita vaatimusmäärittelyn työvälineitä vaan pyrkiä yksinkertaisuuteen.

Testaaminen

XPM:ssä testaaminen eroaa perinteisistä testauskäytännöistä. Jokainen erillinen tehtävä testataan ja pyritään automatisoimaan siten, että testaaminen on myöhemmin toistettavissa, jos toteutukseen tulee muutoksia. Testaamisessa tulee tarkistaa sekä virheettömyys että toteutuksen oikeellisuus eli määritysten toteutuminen.

Kirjallisuus

eXtreme Project Management
Nordnet

Historia

Nordnet perustettiin Ruotsissa vuonna 1996. Se oli yksi Pohjoismaiden ensimmäisistä arvopaperivälittäjistä, joka tarjosi kaupankäyntiä internetin kautta. Suomessa Nordnet aloitti toimintansa huhtikuussa 2005.
NNB Intressenter teki lokakuussa 2016 ostotarjouksen kaikista Nordnetin osakkeista tarjoten 38 kruunua osakkeelta. Nordnetin hallitus suositteli ostotarjouksen hyväksymistä, minkä jälkeen helmikuussa 2017 NNB Intressenterillä oli jo noin 93 prosenttia yhtiön osakkeista. Tukholman pörssistä Nordnet poistui 17. helmikuuta 2017, missä se oli ollut listattuna vuodesta 1999.

eQ:n osto

Heinäkuussa 2009 Nordnet Bank AB osti suomalaisen eQ Oyj:n vararikkoon ajautuneelta islantilaiselta Straumur Burdarasilta noin 37 miljoonan euron kauppahintaan. Vielä huhtikuussa 2009 silloinen Nordnetin Suomen maajohtaja Taru Rantala kumosi huhun siitä, että Nordnet olisi ostamassa eQ Pankkia. eQ oli Suomen suurin online-välittäjä, jolla oli kauppahetkellä noin 57 000 asiakasta ja 154 työntekijää. 
Heinäkuussa 2009 Nordnet myi eQ:n Corporate Finance -liiketoiminnan Adviumin johtoryhmälle. eQ Pankin instituutiovälitys- ja markkinatakaustoiminta lopetettiin marraskuussa 2009. Tässä yhteydessä eQ:n analyysitiimi siirtyi kokonaisuudessaan Swedbankille. Joulukuussa 2009 Nordnet myi eQ:n varainhoito- ja rahastoliiketoiminnan varainhoitoliiketoiminnan toimivalle johdolle ja Ehrnroothien Fennogens Investments S.A.:lle.

Tuotteet

Suomalaiset asiakkaat voivat käydä Nordnetin verkkopalvelun kautta kauppaa osakkeilla, warranteilla, optioilla, pörssinoteeratuilla rahastoilla ja rahastoilla. Osakevälityksen lisäksi Nordnetillä on Norjassa ja Tanskassa erilaisia eläketuotteita. Ruotsissa on valikoimissa myös pankkipalvelut. 
Nordnet on valittu useana vuonna Suomen parhaimpien online-osakevälittäjien kärkeen Arvopaperi-lehden tekemässä välittäjävertailussa. Ykkössijan Nordnet vei esimerkiksi vuonna 2008, jolloin Nordnet sai hinnoitteluosiosta selvästi paremmat pisteet kuin kovimmat kilpailijansa. Nordnet valittiin ykköseksi Välittäjä 2017 -tutkimuksessa.
Nordnet muutti hinnoitteluaan toukokuussa 2010. Muutoksen ei katsottu suosivan vähän kauppaa tekeviä piensijoittajia ja se synnytti runsaasti keskustelua useilla eri keskustelufoorumeilla. Arvopaperi-lehden välittäjävertailussa 2011 kuitenkin todettiin, että hintatietoiselle osakesäästäjälle Nordnet on yhä useimmiten edullisin palveluntarjoaja.
Nordnet julkisti kesällä 2014 neljä passiivista sijoitusrahastoa, joissa markkinoille poikkeuksellisesti ei ole kuluja asiakkaalle. Nordnet kattaa rahastojen kulut, kuten hallinnointipalkkion, omasta markkinointibudjetistaan.
Mustakaularastas

Koko ja ulkonäkö

Hieman punakylkirastasta kookkaampi rastas, jonka pituus on 23–26 cm, siipien kärkiväli 37–40 cm ja paino 65–100 g. Kahta erinäköistä alalajia tavataan, joiden juhlapukuisten koiraiden kurkku ja rinta ovat joko mustia (atrogularis) tai punaisia (ruficollis). Naaraiden ja nuorten lintujen määrittäminen alalajilleen on vaikeaa.

Esiintyminen

Mustakaularastas pesii Siperiassa, lännessä Uralille saakka. Kaukasuksella elää pieni erillispopulaatio. Se on muuttolintu, joka talvehtii Varsinkin loppusyksyllä ja alkutalvesta lajin voi tavata Suomessakin, yleensä räkättirastasparvien mukana pihlajanmarjoja popsimassa. Laji on tavattu Suomessa noin 30 kertaa vuoden 2007 loppuun mennessä.

Elinympäristö

Alalaji atrogularis elää kaikenlaisten metsien reunoissa ja metsäaukeilla, jokilaaksoissa ja vuoristossa kahden kilometrin korkeudelle saakka. Nimialalaji ruficollis puolestaan viihtyy vuorten rinnemetsissä ja soistuneen tundran pensaikoissa sekä jokivarsilla.

Lisääntyminen

Pesä on kannon päällä tai matalalla puussa tai pensaassa lähellä maanpintaa. Munia on tavallisesti viisi tai kuusi. Haudonta kestää noin 12 päivää. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto

Mustakaularastas on kaikkiruokainen ja sille kelpaavat madot, hyönteiset ja muut maassa elävät pienet selkärangattomat sekä marjat.
Olli Miettinen

Tunnustukset

Miettinen voitti useita palkintoja taidekilpailuissa. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1953 ja valtion taiteilijaeläke 1958
Joan Lorring

Nuoruus ja perhe

Madeline Ellis syntyi Hongkongissa vuonna 1926. Hän lähti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1939 ennen Japanin tekemää valtausta.
Lorring oli naimisissa endokrinologian erikoislääkärin Martin Sonenbergin kanssa. Heillä oli liitostaan kaksi lasta.

Ura

Lorring aloitti viihdeuransa radiosta Kaliforniassa, mihin hän oli äitinsä kanssa asettunut. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Laulu Venäjästä (1944). Tämän jälkeen hän teki sopimuksen Warner Bros. -elokuvayhtiön kanssa. Lorring oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Vilja viheriöi (1945). Warnerille hän teki myös elokuvat Kolme muukalaista (1946) ja Musta hansikas (1946). Molemmissa hänen vastanäyttelijöitään olivat Sydney Greenstreet ja Peter Lorre.
Broadwayllä Lorring oli mukana neljässä tuotannossa. Niistä huomattavin oli Come Back, Little Sheba, josta hän voitti vuonna 1950 Donaldson-palkinnon. Lorringin kaikki neljä Broadway-näytelmää esitettiin 1950-luvulla. Come Back, Little Sheba oli tuotannossa vuonna 1950 ja viimeinen A Clearing in the Woods vuonna 1957.
Televisioon Lorring teki pitkiä elokuvia ja televisiosarjaesiintymisiä. Hän toisti Oscar-ehdokasroolinsa vuoden 1956 televisioelokuvassa The Corn Is Green ja näytteli PBS:n tuottamassa elokuvassa The Star Wagon. Lorring näytteli myös saippuasarjassa Ryan’s Hope ja vieraili televisiosarjoissa Alfred Hitchcock esittää ja Lemmenlaiva. 1970-luvulla Lorring näytteli myös 22 The CBS Radio Mystery Theater -radiokuunnelmasarjan jaksossa.
Henrik Paersch

Henrik Paersch (s. 21. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen elokuvaaja. Hän on voittanut kuvauksestaan kahdesti Jussi-palkinnon, vuonna 1982 elokuvista Ajolähtö ja Ramses ja unet, ja vuonna 1984 elokuvasta Pessi ja Illusia.
Henrik Paersch on ollut mukana kymmenien suomalaiselokuvien tuotannossa. Vuonna 1992 hän perusti elokuvakalustoa ja studiotilaa vuokraava Angel Films Oy:n, jolla on studio Helsingin Herttoniemessä. Vuoden 2011 alussa Angel Films Oy yhdistyi Devil Rentals Oy:n ja ruotsalaisen Dagsljus Ab:n kanssa.
Vuonna 2004 Paersch perusti hydrokoptereita ja muita kelirikkokulkuneuvoja suunnittelevan ja markkinoivan Arctic Airboat Oy:n, ja on vuodesta 2011 asti toiminut yrityksen pääsuunnittelijana.
Paersch on koulutukseltaan taiteen kandidaatti. Hän on toiminut Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen puheenjohtajana.
Joachim Ouédraogo

Joachim Ouédraogo (s. 18. maaliskuuta 1962) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ouahigouyan hiippakuntaan ja nimitettiin Dorin hiippakunnan piispaksi 20. marraskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Philippe Ouédraogo, jota avustivat Paul Yemboaro Ouédraogo ja Séraphin François Rouamba.
Ouédraogo sai 4. marraskuuta 2011 nimityksen Koudougoun hiippakunnan piispaksi.
L’ultima fatica di Ercole

Tuotanto

Peplum-elokuvana pidetty L’ultima fatica di Ercole on usein mainittu antiikin mytologian Herkuleen ensiesiintymiseksi valkokankaalla. Todellisuudessa sen sekä Francesco Bertolinin vuonna 1922 ohjaaman Il trionfo di Ercoleen tapahtumat sijoittuvat 1900-luvulle.
Aikalaiskritiikin mukaan elokuva on niin huono, ettei sitä tulisi esittää yleisölle. Arvostelijan mukaan siinä ei ole lainkaan juonta, ja voimamiesrooleja esittänyt Trouché epäonnistuu täydellisesti Maciste-kopion roolissaan.
Carl Christoffer Gjörwell (nuorempi)

Carl Christoffer Gjörwell (1766–1837) oli Tukholman kaupunginarkkitehti ja ruotsalaisen 1800-luvun alkupuolen klassismin merkittävimpiä edustajia. Hän on suunnitellut muun muassa Hagan linnan Solnaan, Akatemiatalon Turkuun ja yhdessä Charles Bassin kanssa Joensuun kartanon päärakennuksen Halikkoon. Tukholman maakäräjätalo (1817–1834) on aikakauden mahtavimpia monumentaalirakennuksia.
Gjörwellin suunnittelemat rakennukset ovat tyyliltään useimmiten uusklassistisia, ja hän oli yksi aikakauden herraskartanontyypin kehittäjä. Näissä rakennuksia on 2–3-kerroksinen keskiosa ja siihen liittyvät matalat siipiosat.
Gjörwell oli L. J. Desprez'n oppilas. Hänen mukaansa on nimetty katu Tukholman Kungsholmenilla.
Wallacen linja

Wallacen linja on Indonesian saariston poikki kulkeva, brittiläisen Alfred Russel Wallacen (1823–1913) havaitsema raja, joka erottaa toisistaan intialaisen ja australialaisen eläinmaantieteellisen alueen. Linjan eteläosa kulkee Balin ja Lombokin, pohjoisosa Borneon ja Celebesin välistä. Wallace havaitsi, että linjan vastakkaisilla puolilla läheistenkin saarten eläimistö poikkeaa suuresti toisistaan ja esimerkiksi pussieläimiä esiintyy vain linjan itäpuolella, Wallaceaksi kutsutussa osassa saaristoa. 
Myöhemmin ilmeni, että samassa kohdassa saariston poikki kulkee syvänne, joka muodostaa samalla Aasian ja Australian mannerjalustojen välisen rajan. Tämä selittää myös linjan eläinmaantieteellisen merkityksen. Jääkaudella meren pinta oli lähes sata metriä nykyistä alempana, jolloin linjan länsipuoliset saaret kuten Sumatra, Jaava, Borneo ja Bali olivat osa Aasian mannerta, mutta Wallacen linjan kohdalla oli silloinkin syvä salmi. Täten aasialaiset eläimet pääsivät helposti levittäytymään näille saarille, mutta eivät idemmäksi. Samaten Australian eläimistöllä on useita yhtäläisyyksiä linjan itäpuolisten saarten kanssa, joihin on ollut aikaisemmin maayhteys. Esimerkiksi useita kengurulajeja tavataan Uudessa-Guineassa, ja alueen linnustossa on paljon yhtäläisyyksiä.
Yonten Gyatso

Tunnistaminen jälleensyntyneeksi dalai-lamaksi

Tiibetin valtion oraakkelit Lamo Tsangpa ja Nechung olivat molemmat ennustaneet, että seuraava reinkarnaatio syntyisi Mongoliassa. Tänä aikana kolmas dalai-laman pääsihteeri Tsultrim Gyatso lähetti kirjeen Tiibetin viranomaisille siitä, että uudelleensyntyminen oli tapahtunut, ja yksityiskohtia joistakin hänen syntymäänsä liittyvistä ihmeistä. 
"Hänet tunnustivat Drêpungin luostarin valtuuskunta ja Ü'n prinssit, jotka olivat menneet Kweisuihin (Köke Qoto, Sisä-Mongoliassa) häntä tapaamaan 1601." 
Kun hän oli jo kymmenen vuotta vanha, Yonten Gyatso lähti Tiibetille vuonna 1599 isänsä, tiibetiläisten munkkien ja virkamiesten sekä tuhannen mongolilaisen kokoisen ratsuväen kanssa. He saapuivat perille 1603, koska olivat pysähtyneet kaikilla reitin tärkeimmillä luostareilla.

Dalai-lamana

Kun hän saapui Lhasaan, hänelle annettiin neljännen dalai-laman arvo. Hänet vihki virkaansa Tsonkapan suvun jatkaja Sangen Rinche, joka oli Gadenin luostarin entinen apotti. 
Hän aloitti opinnot Drepungin luostarissa, jossa hän oli neljännen panchen-laman Lobsang Chökyi Gyaltsenin oppilas, ja vuonna 1614 hänet vihittiin munkiksi.
Yonten Gyatsosta tuli Drepungin apotti ja myöhemmin myös Sera-luostarin apotti.
Monet tiibetiläiset eivät tunnustaneet häntä, ja heillä oli useita yrityksiä palauttaa valta, mitä toimintaa Kagyupa-kilta tuki. Vuonna 1605 yksi Kagyun tukemista prinsseistä hyökkäsi Lhasaan ja ajoi mongolien ratsumiehet ulos. Kun hän oli 21-vuotias, soturit hyökkäsivät Drepungin luostariin ja Yonten Gyatso joutui pakenemaan.
Vuonna 1616 hän vetäytyi luoliin Sangyib Hot Springsin yläpuolelle, joka oli kuuluisa Padmasambhavan jalanjäljestä, joka jäi sinne kallionvärisenä, kun hän valtasi kentän 8. vuosisadalla. 
Hän kuoli 27-vuotiaana epäilyttävissä olosuhteissa (toiset sanovat että hänet oli myrkytetty, mutta todiste puuttuu) tulilohikäärmeen vuoden 12. kuussa (tammikuussa 1617).
Hänen pääneuvonantajansa oli Sonam Rapten (Sonam Choephel), joka myöhemmin löysi "Chong-Gya-pojan" viidenneksi dalai-lamaksi ja joka sitä ennen oli viidennen dalai-laman viransijainen, Desi.
Isokaze (1916)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935.
Kansainvälinen opiskelijaurheiluliitto

Kansainvälinen opiskelijaurheiluliitto (ransk. Fédération internationale du sport universitaire, FISU) on vuonna 1949 perustettu opiskelijaurheilun kattojärjestö, johon kuuluu yli 140 kansallista opiskelijaurheiluliittoa. Liiton toimipaikka on Lausanne.
FISU järjestää parittomina vuosina Universiadit kesä- ja talvikisoina. Parillisina vuosina se järjestää opiskelijoiden maailmanmestaruuskisoja pääosin lajeissa, jotka eivät ole Universiadien ohjelmassa.
Kansainvälisen opiskelijaurheiluliiton puheenjohtajana on toiminut vuodesta 1999 lähtien yhdysvaltalainen George E. Killian.
Notre Damen moskeija

Juoni

Koko Lännessä Euroopassa valta siirtyi islamilaisille maahanmuuttajille. Šaria, islamilainen laki on voimassa, katoliset kirkot tuhotaan, ranskalaiset, jotka eivät siirtyneet islamiin siirrettään gettoihin. Notre Damen katedraali muuttettiin Al Frankoni -moskeijaksi. Ennen islamisaatiota katolinen kirkko vähitellen haviää ja romahtaa. Jäivät vain Pyhän Piuksen seuran katoliset-traditionaaliset, jotka piiloutuvat katakombeihin. Tilanne muistuttaa esikristittyjen vainoja. Silti kristittyjen vastarinta jatkuu, vaikka kaikki ennustivat heidän kärsivän murskaavan tappion.
Kathy Mattea

Kathleen Alice ”Kathy” Mattea (s. 21. kesäkuuta 1959 South Charleston, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen countrymuusikko. Toisinaan kappaleissa on kuultavissa kelttiläisen musiikin vaikutteita.
Mattea vietti lapsuutensa Cross Lanesissa Länsi-Virginiassa. Hän valmistui Nitro High Schoolista ja liittyi bluegrassyhtye Pennsboroon opiskellessaan Länsi-Virginian yliopistossa 1976. Hän jätti opintonsa kesken ja muutti Nashvilleen, Tennesseen osavaltioon; hän toimi oppaana Country Music Hall of Fame -museossa, mutta myös muun muassa taustalaulajana Bobby Goldsborolle.
Mattea sai ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 1983. Kolmas albumi Walk the Way the Wind Blows (1986) oli menestys sekä kriitikkojen että yleisön keskuudessa. Hänen coverversionsa Nanci Griffithin ”Love at the Five and Dimesta” nousi listojen kolmannelle sijalle ja hänen ensimmäiseksi suureksi hitikseen. 
Mattean myöhempien vuosien hitteihin lukeutuvat "Goin' Gone" (ensimmäinen listaykkönen), ”Eighteen Wheels and a Dozen Roses” (1988), ”Come From the Heart” (1989), ”Burnin’ Old Memories” (1989), ”She Came from Fort Worth” (1990), ”Lonesome Standard Time” (1992), ”Walking Away a Winner” (1994), ”Nobody’s Gonna Rain on Our Parade” (1994), ”Maybe She’s Human” (1994), ”455 Rocket” (1997). Hän on voittanut useita arvostettuja palkintoja, muun muassa toistuvasti Grammyt.
Marcus Lemonis

Marcus Anthony Lemonis (s. 16. marraskuuta 1973) on libanonilaissyntyinen yhdysvaltalainen toimitusjohtaja. Hän on esiintynyt CNBC-kanavan tuottamassa ohjelmassa The Celebrity Apprentice vuonna 2011.
Nykyään hänellä on oma tv-ohjelma nimeltään The Profit, jota esittää Suomessa Jim-kanava. Ohjelmassa hän yrittää pelastaa yrityksiä sijoittamalla niihin omia rahojaan.
Lemonis toimii amerikkalaisten Camping World- sekä Good Sam Enterprises yritysten toimitusjohtajana.

Yksityiselämä

Marcus Lemonis on syntynyt Libanonissa, Beirutin kaupungissa. Hänet adoptoi kreikkalaiset Leo ja Sophia Lemonis, jotka olivat muuttaneet Miamiin Floridaan.
Lemonis valmistui vuonna 1995 valtiotieteiden kandidaatiksi Marquetten yliopistosta, sivuaineenaan rikosoikeus.
Lemoniksen nettovarallisuus on noin 900 miljoonaa euroa.
Vaatehuone (kauppaketju)

Vaatehuone oli suomalainen vaatteita myynyt kauppaketju. Vaatehuoneen omia tuotemerkkejä olivat Ragazzi, Ann Miller sekä Jan Stuart. 
Yrityksen historia ulottuu vuoteen 1978, jolloin syntyi idea Vaatehuone-nimisestä yrityksestä. Ensimmäinen myymälä avattiin vuonna 1980.
Vaatehuoneen televisiomainokset aloittivat 1990-luvun alussa uuden "uusrahvaanomaisen" tyylin, jota muun muassa Sotka on jatkanut mainonnassaan. Vaatehuoneen mainoksissa esiintyi lahtelainen kauppias Simo Leporanta (oik. Timo Leporanta), joka aloitti mainokset aina "Tässä Simo Vaatehuoneelta, hei!" sekä kertoi, mikä oli edullista, ja tuotteen hinnan. Vaatehuone oli osaltaan tuomassa "uusia kansallispukuja", joista tuli jokamiesmuotia: tuulipuvut ja salihousut muussakin kuin urheilukäytössä, kansitakit, kivipestyt silkkipaidat myös miehille sekä kohtuuhintaiset nahkatakit arkiasuina.
Syksyllä 14. syyskuuta 1999 Kesko Oyj täsmensi vaatekaupan strategiaansa ja päätti luopua vaate-erikoisliikeketjuistaan. Tämän johdosta Kesko Oyj vetäytyi Vaatehuone-kauppiasketjutoiminnasta vuoden 2000 aikana. Vaatehuone-ketjuun kuului parhaimmillaan 57 kauppaa. Ketjun vähittäismyynti vuonna 1998 oli 372 miljoonaa markkaa.
Vuonna 2000 Vaatehuoneen liikemerkki myytiin L-Fashion Groupille, joka alkoi vetää ketjua. Lopulta sen toiminta ajettiin alas keväällä 2008.

Musiikkikappale

Muusikko Anssi Ahonen sävelsi ja tuotti taiteilijanimellä KCD Vaatehuoneesta elektromusiikkipohjaisen musiikkikappaleen "Simo Goes Poing". Kappaleen aikana kuuluu muun muassa televisiomainoksista tuttuja spiikkauksia. Kappale julkaistiin vinyylisinglenä ja K-Tel International Finland Oy:n julkaisemassa kokoelmalevyssä Techno & Dance 2.
Jari Hietanen

Jari Hietanen (s. 1962) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Hietanen on näytellyt sekä teatterissa, televisiossa että elokuvissa. Hänen muistetaan epäonnisen venäläisen rosvon roolista televisiosarjassa Raid (2000). Tämän lisäksi hän on näytellyt elokuvissa Lunastus (1997), Neitoperho (1997) ja Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004). Hietanen on yksi tamperelaisen Teatteri Telakan vakionäyttelijöistä sekä Yövieraat-teatteriryhmän perustajajäsen ja Juha Hurmeen pitkäaikainen työpari.
Hietanen on näytellyt useissa kuunnelmissa, muun muassa Yleisradion dramatisoimassa Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -sarjassa Anttoo Laurilaa.
Elokuvantekijänä, ohjaajana ja kirjoittajana, Hietanen on ollut mieluummin yhteistyökumppani kuin ottanut töitä omiin nimiinsä – niitä ovat vain lyhytelokuva Virkistysalue (1994) sekä dramatisointi Elmer Diktoniuksen romaanista Janne Kuutio (1989), televisioelokuva Janne Kuutio (1990, yhdessä Timo Harakan kanssa). Hietanen on ollut apulaisohjaajana ja toisena käsikirjoittajana useissa Tero Jartin elokuvissa. Lisäksi hän on ollut apulaisohjaaja Auli Mantilan elokuvassa Neitoperho (1997) ja Olli Saarelan elokuvassa Bad Luck Love (2000). 
Hietanen oli myös yksi nelihenkisen Jumalan teatteri -ryhmän jäsen. Ryhmä muistetaan Oulun teatteripäivien 1987 esityksestä, johon kuului ulosteen heittely teatteriammattilaisista koostuvan seminaariyleisön päälle.
Apoentsyymi

Apoentsyymi on entsyymin osa. Apoentsyymiin kiinnittyy kofaktori tai koentsyymi. Apoentsyymi määrittelee entsyymin substraattispesifiyden. Apoentsyymi on sama tai lähes sama kuin entsyymin proteiini. Tyypillisessä apoentsyymissä on 500-600 aminohappoa. Suhteellisen pienessä apoentsyymissä on 62 aminohappoa. Apoentsyymissä on pääosa entsyymin aktiivisesta osasta.
Mopreme Shakur

Elämä ja ura

Mopreme Shakur on Tupac Shakurin velipuoli ja aktivisti Mutulu Shakurin poika. FBI etsintäkuulutti Mutulu Shakurin vuonna 1982, jolloin Mopreme oli vielä varhaisteini. Mopremen täti Assata Shakur karkasi vankilasta New Jerseyssä, jossa hän istui tuomiota murhasta ja kahden ratsupoliisin haavoittamisesta, ja Mutulua syytettiin avunannosta vankilapakoon. Mutulu Shakur vangittiin lopulta vuonna 1986 hänen oltuaan 4 vuotta FBI:n kymmenen etsityimmän rikollisen listalla.
Mopremen ensiesiintyminen tapahtui "Mocedes" nimellä vuonna 1990 Tony Toni Tonen singlellä "Feel's Good". Hänen ensimmäinen yhteistyönsä veljensä kanssa tapahtui vuonna 1993 singlellä ja videolla "Papa'z Song" albumilta Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.... Hän oli alkuperäinen jäsen Thug Life -ryhmässä ja myöhemmin Tha Outlawz -ryhmässä. Mopreme lähti pois ryhmästä, mutta ei allekirjoittanut huhuista huolimatta koskaan sopimusta Death Row Recordsin kanssa, koska Suge Knight esti häntä tapaamasta veljeään.
Sittemmin Mopreme oli newjerseyläisen hip hop -levy-yhtiön Mob Life Recordsin kirjoilla. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Heart of a Soulja piti ilmestyä alun perin vuonna 2006, mutta levy-yhtiö on siirtänyt julkaisua 24. heinäkuuta 2007 saakka. Mopreme oli myös mukana suomalaisen Royal Family -hiphop ryhmän Royal Radio -levyllä vuonna 2005.
JoAnn Falletta

JoAnn Falletta (s. 1954) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Falletta on opiskellut Mannes College of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. 1991 hänestä tuli Virginia Symphony Orchestran musiikillinen johtaja. 1999 hänet nimitettiin Buffalo Philharmonic Orchestran musiikilliseksi johtajaksi ja hän jatkaa jälleen sen johtajana kauden 2009–2010.
Vasili Grossman

Vasili Semjonovitš Grossman, oik. Josif Solomonovitš Grossman (ven.  Василий Семёнович Гроссман; 12. joulukuuta (J: 29. marraskuuta) 1905 Berdytšiv, nyk. Ukraina – 14. syyskuuta 1964 Moskova) oli neuvostoliittolainen lehtimies ja kirjailija.
Grossman oli kansallisuudeltaan ukrainanjuutalainen. Hän opiskeli kemian insinööriksi Moskovan valtionyliopistossa. 
Toisen maailmansodan aikana hän toimi Puna-armeijan sanomalehden Krasnaja Zvezdan sotakirjeenvaihtajana. Lehteen hän kirjoitti myönteisessä hengessä sotasankareista ja raportoi natsien sotarikoksista. Samaan aikaan hän teki myös omia muistiinpanojaan sodasta. Sodan jälkeen hän suhtautui kriittisesti moniin neuvostototalitarismin ilmiöihin ja joutui kotimaassaan epäsuosioon. 
Grossmanin sotamuistiinpanojen pohjalta kirjoittamansa pääteos Žižn i sudba (1959; suom. Elämä ja kohtalo) takavarikoitiin. Hän oli kuitenkin piilottanut siitä kaksi kopioita, joista tehtiin mikrofilmi ja filmi salakuljetettiin ulkomaille. Teos julkaistiin vasta pitkään Grossmanin kuoleman jälkeen Sveitsissä vuonna 1980. Teos julkaistiin Neuvostoliitossa vuonna 1988 Mihail Gorbatšovin avoimuuspolitiikan aikana. Sitä on verrattu Tolstoin romaaniin Sota ja rauha ja pidetty jopa parempana.
Grossman kuoli syöpään eikä ehtinyt tietää Elämä ja kohtalo -romaanin julkaisemisesta.
Grossmanin teokseen V gorode Berditsheve perustuu Aleksandr Askoldovin ohjaama elokuva Komissaari (Komissar, 1967).
Jimmy Vicaut

Sisällä

60 metrin juoksu (sisäradat): 6,48 s (2013)