Ruokavalio

Ruokavalio on kaikki se, mitä yksittäinen eliö tai eliöryhmä käyttää ravinnokseen. Jokaisella toisenvaraisella eli muita eliöitä ravintonaan käyttävillä eliöllä on ruokavalio. Niiden sanotaan syövän jotain ja se mitä aikavälin sisällä syödään muodostaa ruokavalion. Fotosynteesiin kykenevillä eliöillä kuten kasveilla luonnollisesti ei ole ruokavaliota. Ruokavalio hahmotetaan tunteja tai vuorokautta pidemmiltä aikaväleilta, voidaan esimerkiksi puhua minkälainen ruokavalio on kuukauden, vuoden tai tietyn vuodenajan aikana.
Nykyihmisen kohdalla ruokavalioon kuuluu tietoinen suunnittelu, joka pohjautuu tietoon tai käsityksiin siitä, minkälainen syöminen on terveyden ja hyvinvoinnin kannalta tavoiteltavaa tai eettisesti arvokasta. Ruokavaliossa pääravintoaineet ovat hiilihydraatti, rasva ja proteiini, joiden suhteet vaihtelevat. Proteiinin määrä on ruokavalioissa suhteellisen samankaltainen, sillä proteiinimäärä ei voi olla pitkään liian pieni tai liian suuri kokematta terveyshaittoja. Siten ruokavalioissa enemmän vaihtelevat hiilihydraattien ja rasvojen osuudet, proteiinin osuuden pysyessä suhteellisen samana. Sen vuoksi ruokavaliot käytännössä jaotellaan korkeahiilihydraattisiin ja vähärasvaisiin sekä korkearasvaisiin ja vähähiilihydraattisiin. Luonto varastoi energiaa joko rasvana tai hiilihydraattina.
Ruokavaliota arvioitaessa kiinnitetään huomio siihen, mistä ruoka-aineista se koostuu ja minkälaisia määriä niitä syödään. Voidaan myös määritellä siihen, mitä ruoka-aineita voidaan nauttia samalla aterialla toistensa kanssa. Ihminen kärsii energiavajeesta saadessaan liian vähän kaloreita ruokavaliosta. Toisaalta ihmiselle välttämättömien kivennäis- ja hivenaineiden sekä vitamiinien vähäisyys tai puuttuminen johtaa puutostiloihin. Ruokavaliot vaihtelevat ympäristön ilmanalan ja kasvillisuuden mukaisesti ja perinteiset ruokavaliot on muodostettu tietyssä sijainnissa mahdollisista ruoista, joista on kokemuksen avulla muodostunut tasapainoisia ruokavalioita.

Energiansaanti

Normaalipainoisen ihmisen tulee saada ravinnostaan sen verran energiaa, että se riittää kattamaan sekä perusaineenvaihdunnan että liikunnan aiheuttaman energiantarpeen. Aikuisilla 60–80 % energiantarpeesta aiheutuu välttämättömien elintoimintojen ylläpidosta eli perusaineenvaihdunnasta. Perusaineenvaihdunnan suuruuteen vaikuttaa eniten henkilön lihasmassan koko, jonkin verran myös ikä, sukupuoli, perintötekijät, hormonit, fyysinen kunto ja nukkumistavat.

Erityisruokavalio

Erityisruokavaliossa rajoitetaan yhden tai useamman ruoka-aineen käyttö terveydellisistä (kuten allergiasta tai sairaudesta), eettisistä tai elämänkatsomuksellisista syistä. Erityisruokavalio voi olla sopimattoman ruoka-aineen korvaamista toisella, valmistautumista laboratoriotestiin, laihduttamista, perustua nielemis- tai puremisongelmiin, korkeaan verenpaineeseen tai veren rasva-arvoihin, sairauksiin kuten syövän, munuais- ja muiden elinsairauksien tai perinnöllisten aineenvaihduntasairauksien hoitoon.

Erityisryhmien ruokavalio

On olemassa viitteitä siitä, että runsaasti proteiinia ja antioksidantteja sisältävä ravinto ehkäisee vanhusten raihnaistumista.

Ruokavalio ja kuolleisuus

Maailmanlaajuisesti joka viides ihmisten kuolemantapaus liittyy heikkoon ruokavalioon. Ruokavalioissa on liian vähän pähkinöitä, siemeniä, maitoa ja täysjyväviljaa sekä liian paljon sokerisia juomia, prosessoitua lihaa ja natriumia. Maailmassa ihmiset söivät pähkinöitä ja siemeniä vain 12 prosenttia suosituksesta ja joivat sokerisia juomia kymmenkertaisesti liikaa suositukseen nähden. Vuonna 2017 maailman korkein ruokavalioon liittyvä kuolleisuus oli Uzbekistanissa (892/100 000) ja matalin Israelissa (89/100 000); näiden kahden maan ero oli kymmenkertainen.