HMAS Voyager (D31)

Palvelus Britannian kuninkaallisessa laivastossa

Voyager palveli ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itämerellä bolševikkien hyökkäysten kohteiksi joutuneiden maiden tukena. Alus palveli vuoden 1920 jälkeen Atlantilla ja Välimerellä.

Siirto Australialle

Australian hallitus päätti korvata laivastollaan olevat viisi S-luokan hävittäjää (Stalwart, Success, Swordsman, Tasmania ja Tattoo) ja laivueenjohtaja Anzacin lainaamalla Britanniasta uudempia aluksia. Amiraliteetti päätti luovuttaa V-luokan alukset HMS Vampiren ja HMS Vendettan sekä W-luokan alukset HMS Voyagerin ja HMS Waterhenin. Lisäksi luovutettiin laivueenjohtajaksi Scott-luokan laivueenjohtaja HMS Stuart.
Luovutettavat alukset poistettiin 11. lokakuuta 1933 Portsmouthissa kuninkaallisen laivaston palveluksesta, ja ne otettiin samana päivänä palvelukseen Australian laivastoon. HMAS Voyagerin ensimmäisenä päällikkönä oli komentajakapteeni George S. Stewart.

Palvelus Australian laivastossa

Voyager lähti 17. lokakuuta 1933 muiden alusten mukana Chathamista kohti Australiaa. Osasto kulki Suezin kanavan läpi saapuen Singaporeen 28. marraskuuta, Darwiniin 7. joulukuuta ja lopulta Sydneyyn 21. joulukuuta. Seuraavat pari vuotta alus osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen, kuten koulutuspurjehduksiin ja laivastovierailuihin, muun muassa Uuteen-Seelantiin maaliskuussa 1935. Alus poistettiin palveluksesta 26. huhtikuuta 1936, ja se sijoitettiin reserviin.
Alus palasi palvelukseen 26. huhtikuuta 1938 päällikkönään James C. Morrow. Se vietti pääosan vuodesta 1938 Queenslandin ja Uuden Etelä-Walesin vesillä. Alus teki koulutuspurjehduksen lokakuun lopulla Melbourneen, mistä se palasi Sydneyyn 10. marraskuuta. Helmi–maaliskuun 1939 alus oli Tasmanian vesillä, josta se lähti sotaharjoitukseen Victorian alueelle. Alus palasi Sydneyyn 28. huhtikuuta. Tästä eteenpäin sodan alkuun se vietti Queenslandin ja Uuden Etelä-Walesin alueilla.
Voyager lähti 14. lokakuuta 1939 Vampiren kanssa Fremantlesta Singaporeen, jossa niiden piti liittyä Stuartin, Vendettan ja Waterhenin muodostamaan osastoon. Määränpääksi kuitenkin vaihdettiin matkalla Välimeri. Alukset kohtasivat toisensa 29. lokakuuta Singaporessa, josta ne jatkoivat matkaa 13. marraskuuta Maltalle. Voyager saapui Maltalle 24. joulukuuta. Aluksen saapuessa Australian laivaston hävittäjälaivueen mukana Välimerelle, Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels kutsui niitä ”Australian romurautalaivueeksi”, mikä lempinimi vakiintui aluksilla nopeasti. Osastosta muodostettiin 2. tammikuuta 1940 Välimeren laivaston 19. hävittäviirikkö.
Voyagerin palvelus koostui Italian sodanjulistukseen saakka lähinnä laivuepalvelusta. Italian julistettua sodan 10. kesäkuuta alkoivat varsinaiset sotatoimet alueella. Alus osallistui 27. kesäkuuta 1940 Italian laivaston sukellusvene Console Generale Liuzzin tuhoamiseen Kreetan eteläpuolella syvyyspommein. Se osallistui 29. kesäkuuta sukellusvene Uebi Scebelin upottamiseen Kreetan länsipuolella. 9. heinäkuuta Voyager osallistui Calabrian taisteluun. Alus osallistui huhtikuussa 1941 liittoutuneiden joukkojen evakuointiin Kreikasta.
Alus teki viimeisen matkansa piiritettyyn Tobrukiin 12. heinäkuuta, jonka aikana aluksen konehuoneessa havaittiin vikaa. Alus nilkutti seuraavana päivänä takaisin Aleksandriaan. Alus lähti 24. heinäkuuta Australiaan huollettavaksi, ja se saapui Sydneyyn 25. syyskuuta. Alus siirrettiin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 3. maaliskuuta 1942.
Alus suoritti lyhyen koeajo- ja koulutusjakson jälkeen ensimmäisen tehtävänsä suojatessaan 19. huhtikuuta HMT Queen Elizabethia Australian itärannikolla. Alus teki tämän jälkeen lisää saattuetehtäviä ennen kuin koeajoissa havaittuja vikoja päästiin korjaamaan telakalle. Korjaukset veivät lähes koko toukokuun. Alus saapui 6. kesäkuuta Fremantleen, jossa se aloitti palveluksensa saattuehävittäjänä.  Alus saapui 25. elokuuta Darwiniin, jossa se joutui ilmahyökkäyksen kohteeksi.
Japanin valloitettua helmikuussa 1942 Timorin, aloittivat eloonjääneet liittoutuneiden sotilaat sissisodan hyökkääjiä vastaan. Sissien huoltaminen aloitettiin saman vuoden lopulla. Voyageriin nousi 22. syyskuuta 250 maavoimien sotilasta kuljetettavaksi Timorille. Seuraavana päivänä aluksen laskiessa Betanonlahdella joukkoja maihin, se ajoi karille. Aluksen pelastamisyritykset epäonnistuivat japanilaisten havaitessa aluksen. Japanin ilmavoimien pommikoneet tuhosivat avuttoman aluksen. Eloonjääneet miehistönjäsenet tuhosivat aluksen lopullisesti, minkä jälkeen korvetit Kalgoorlie ja Warrnambool pelastivat heidät 25. syyskuuta.
Australian laivaston sukeltajat paikansivat aluksen hylyn 4. marraskuuta 1999, ja tutkittuaan sen seuraavana vuonna löysivät voimakkaan vuoroveden sekä ryöstelyn jälkeen vain vähän jäänteitä.