google/wiki40b huggingface dataset:
Isaac Ntiamoah

Isaac Ntiamoah (s. 27. lokakuuta 1982 Canberra) on australialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hänen seuransa on sydneyläinen Bankstown District Sports Club.
Ntiamoah nousi Australian maajoukkueeseen ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Hän voitti maansa yliopistomestaruuden 2007 ja juoksi maansa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Kansainyhteisön kisoissa 2010 sijoittuen neljänneksi. Ntiamoah osallistui pikaviestiin myös MM-kisoissa 2011, joissa joukkue putosi alkuerissä, ja Lontoon olympialaisissa 2012 joissa Australia ylsi seitsemänneksi. Hän oli tekemässä Australian ennätystä lajissa vuoden 2012 olympiakisojen alkuerissä, joissa joukkue juoksi ajan 38,17 sekuntia. Ntiamoahin ennätysaika 100 metrillä on 10,35, jonka hän juoksi Melbournessa 2012.
Blackout (vuoden 2008 elokuva)

Juoni

Mies herää pitkästä koomasta ja saa kuulla, että hänen päässään on selittämätön, naulapyssyllä ammuttu naula. Mitään tietoa sen alkuperästä tai ampujasta ei ole – blackout on totaalinen. Muistinmenetyksestä kärsivä mies alkaa selvittää, mitä on tapahtunut.

Musiikki

Elokuvan tunnuskappaleen "Tide" esittää Belle Who. Elokuvan soundtrack on Lauri Ylösen (The Rasmus) säveltämä. Se julkaistiin 17. joulukuuta. Belle Whon lisäksi elokuvassa kuullaan kappaleita Von Hertzen Brothersilta, Kwanilta, Iconcrashilta sekä The Rasmuksen pitkäsoitolta Black Roses.
Tauno Putkonen

Tauno Ilmari Putkonen (16. tammikuuta 1900 Rauma – 29. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Putkosen vanhemmat olivat Pekka Putkonen ja Ida Alina Paasia ja puoliso vuodesta 1929 Aili Esteri Kiljunen. Hän tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1917 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1926. Putkonen väitteli tohtoriksi Suomessa 1931 ja suoritti vielä lääketieteen tohtorintutkinnon Johns Hopkins -yliopistossa Baltimoressa Yhdysvalloissa 1947. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1930 ja alan dosentti Helsingin yliopistossa hän oli vuodesta 1945 vuoteen 1951. Putkonen työskenteli lääkärinä useissa eri sairaaloissa 1920-luvun lopulta, Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien professorina hän toimi vuodesta 1952. Putkosen professuuri jatkui vuoteen 1967 saakka. Hänen tutkimusalaansa olivat bakteriologia, serologia ja iho- ja sukupuolitaudit.
NHL-kausi 1932–1933

Runkosarja

Ottawa Senators palasi liigaan taloudellisten ongelmiensa jälkeen. Detroit Falcons yhdistyi AHL-joukkue Chicago Shamrocksin kanssa ja osallistui sarjaan uudella nimellä Detroit Red Wings. Edellisen kauden joukkueista Philadelphia Quakers ei enää osallistunut liigaan.

Pudotuspelit

Pudotuspeleissä Kanadan ja Yhdysvaltojen divisioonien voittajat pelasivat paras viidestä -sarjan, jonka voittaja pääsi Stanley Cup -finaaliin. Kummankin divisioonan toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet pelasivat toisiaan vastaan kaksoisottelun, jossa jatkoonmenijän ratkaisi otteluiden yhteismaalit. Otteluparien voittajat selviytyivät välieriin, jossa finaaliin pääsyn ratkaisi kahden ottelun yhteistulos.
Toronto Maple Leafs varmisti finaalipaikkansa kaatamalla divisioonan voittajien välisessä ottelussa Boston Bruinsin. Detroit Red Wings ja New York Rangers pudottivat kummatkin montrealaisseurat ja etenivät välierien kaksoisotteluun, missä Rangers kaatoi Detroitin. Loppuottelusarjassa Rangers kukisti Toronton voitoin 3-1 ja varmisti historiansa toisen Stanley Cup -mestaruuden.
Angervot

Kuvaus

Angervot ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka kasvavat 0,5–2 metrin korkuisiksi. Lehtilapa on päätöparinen ja lehdyköiden välissä on pieniä välilehdyköitä. Kukinto on laaja kerrannaishuiskilo, joka koostuu pienistä, yleensä viisiterälehtisistä kukista. Väriltään kukat ovat useimmilla lajeilla valkoisista vaaleanpunasävyisiin. Hedelmä on pähkylä.
Eigenmath

Joitakin Eigenmathin alkeistoimintoja

Tehtävä 1: Sievennä lauseke .
Syötetään Eigenmathiin: simplify(3a+2a)
Eigenmath tulostaa: 
5a
Tehtävä 2: Integroi (x:n suhteen) funktio 
Syötetään Eigenmathiin: integral(2x,x)
Eigenmath tulostaa: 
 2
x
Tehtävä 3: Derivoi (x:n suhteen) funktio 
Syötetään Eigenmathiin: derivative(2x,x)
Eigenmath tulostaa:
2
Tehtävä 4: Ratkaise (x:n suhteen) yhtälö 
Syötetään Eigenmathiin: roots(x+1=3,x)
Eigenmath tulostaa: 
2
Kitkajärvi

Kasvillisuus ja eläimistö

Kitkajärven kasvillisuus on karuille vesille tyypillistä. Poikkeuksellista on harvinaisten murtovesilajien, kuten merividan ja uposvesitähden, esiintyminen. Myös muualla maassa harvinaista raania tavataan Kitkajärvessä runsaana esiintymänä. Järven kalastossa ovat säilyneet alkuperäiset taimen-, harjus- ja siikakannat. 
Järven tärkein saaliskala on pienikokoinen muikku. Sen paikallisen nimityksen "kitkanviisas" sanotaan johtuvan siitä, että kala ei lähde uimaan Kitkajokea alavirtaan Venäjälle. Kitkajärvillä työskentelee useita ammattikalastajia. Kitkajärven monipuoliseen selkävesilinnustoon sisältyy ehkä Suomen runsain kuikkakanta.
Bundesautobahn 4

Historia

Moottoritie A 4:n rakennustyö aloitettiin 22. maaliskuuta 1936. Vuoteen 1942 mennessä liikenteelle oli avattu osuus Aachen-Verlautenheidesta Düreniin. Osuus Aachen–Köln oli kokonaisuudessaan valmis joulukuussa 1960, kun osuus Düren–Kerpen avattiin liikenteelle. 1970-luvulla rakentamista jatkettiin Kölnistä Olpeen. Osuus Olpe-Süd – Kreuztal-Krombach rakennettiin 2002–2006.
A 4 osuudella Bad Hersfeld – Eisenach oli viimeinen natsi-Saksassa rakennettu moottoritie (rakennettu 1934–1943). Weihetalin silta Richelsdorfissa ja Wommenin silta jäivät kuitenkin tuolloin rakentamatta. Werran jokilaakson sillan rakentamista ei edes aloitettu. Toisen maailmansodan jälkeen Saksojen välinen raja ylitti Obersuhlin ja Wommenin välisen 12-kilometrisen osuuden useassa kohdassa, ja moottoritie rappeutui vähitellen tuolla osuudella. Saksojen välinen Herleshausen-Warthan raja-asema uudistettiin vuosina 1983 ja 1984. Tuolloin myös A 4 rakennettiin Waltershausenin ja Eisenachin läntisen liittymän välille. Osuus Eisenach–Görlitz kunnostettiin Saksojen yhdistymisen jälkeen. Chemnitzissä sijaitsevan, vuosina 1868–1871 rakennetun Bahrebachmühlenmaasillan (Bahrebachmühlenviadukt) alle rakennettiin alikulku kuusikaistaiselle moottoritielle vuosina 2000–2002, niin että muistomerkiksi julistettu maasilta saattoi säilyttää alkuperäisen asunsa.
Dresden-Nordin liittymän alueella moottoritietä A 4 käytettiin vuosina 1951–1971 ajoittain moottoripyörä- ja autokilpailuihin (Autobahnspinne Dresden). Moottoritien A 4 osuus Bautzen-Ostin liittymästä Weißenbergiin oli suljettu vuodesta 1972 vuoteen 1992. Tielle rakennettiin 66 hallia Saksan demokraattisen tasavallan viljavarastoiksi. Osuus oli liikenteellisesti mielenkiinnoton. Spreejoen ylittävä, sodassa tuhottu silta saatiin korjattua vasta 1977.
A 4:n linjausta Görlitzistä Puolan rajalle muutettiin luonnonsuojelullisista syistä. Osuuteen kuuluu Saksan toiseksi pisin moottoritietunneli, 3,3-kilometrinen Tunnel Königshainer Berge, joka rakennettiin 1996–1999.
Wiehtalin sillan (Wiehltalbrücke, pituus 705 m, leveys 30,25 m) onnettomuus sattui 26. elokuuta 2004. Henkilöauto kolaroi säiliöauton kanssa, jonka lastina oli 32 000 litraa polttoainetta. Säiliöauto suistui sillalta, syttyi tuleen ja sen kuljettaja sai surmansa. Wiehtalin sillan rakenteet vahingoittuivat tulipalon kuumuudessa niin pahoin, että se piti sulkea liikenteeltä. Taloudelliset vahingot olivat 30 miljoonaa euroa, joten onnettomuus on Saksan tieliikenteen kallein. Sillan korjauksen lisäksi piti siirtää 10 000 tonnia saastunutta maa-ainesta.

Eurooppatieluokitus

BAB 4 on lähes koko matkaltaan Eurooppatietä 40, aivan läntisin osuus Vetschaun rajanylityspaikalta Aachenin risteykseen kuuluu Eurooppatiehen 314. Noin kuusikilometrinen osuus Kreuz Olpe-Süd – Kreuztal-Krombach ei kuulu lainkaan eurooppatiejärjestelmään. Osuus Dreieck Dresden-West – Dreieck Dresden-Nord on osa paitsi E 40:ää, myös Eurooppatietä 55 (E 55).
Kotka on laskeutunut

Tuotanto

Elokuvan alkujaksot kuvattiin Rovaniemen rautatieasemalla, joka elokuvassa esitti yhtä Varsovan sivuasemaa. Suomalainen näyttelijä Åke Lindman toimi elokuvan tuotantoavustajana.

Arvioita

Ilta-Sanomien Timo Malmi luonnehti vuonna 2010 tätä Higgins-filmatisointia melko turruttavaksi ja Sturgesin ohjausta rutiinimaiseksi. Niin Caine, Sutherland kuin Duvallkin näyttelevät hänen mukaansa ”ruudittomasti”. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa hallituksi sotaviihteeksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
David Lack

David Lambert Lack (16. heinäkuuta 1910 Lontoo–12. maaliskuuta 1973 Oxford) oli englantilainen evoluutiobiologi, joka tutki sekä lintutiedettä, ekologiaa että etologiaa.
Lack syntyi Lontoossa ja opiskeli luonnontieteitä Cambridgen yliopistossa. Hän oli vanhin lääketieteen tohtori Harry Lambert Lackin ja Kathleen McNeil Rindin neljästä lapsesta. Jo yhdeksänvuotiaana David tiesi useimmat lintujen nimet ja oli kirjoittanut aakkosellisen elämänpinnaluettelon.
Cambridgen jälkeen Lack meni opettajaksi Dartington Hall Schooliin Devonshireen, kunnes hän kesällä 1938 otti vuoden virkavapaata ja matkusti Galápagossaarille tutkimaan lintuja. Hän vietti siellä kuitenkin vain puolisen vuotta, sillä huhtikuussa 1939 hän matkusti Kaliforniaan opiskellakseen Kalifornian tiedeakatemiassa (California Academy of Sciences) ja Ernst Mayrin kotona New Jerseyssä. Lack palasi Lontooseen syyskuussa 1939.
Toisessa maailmansodassa Lack palveli Britannian armeijassa kehittämässä tutkaa. Sodan päätyttyä hänestä tuli Oxfordin yliopiston Edward Grey -instituutin kenttäornitologian osaston (Institute of Field Ornithology at Oxford University) johtaja (1945–1973). Sodanaikaiset kokemukset tutkasta auttoivat häntä lintujen muuton tutkimisessa.
Lackin tutkimus keskittyi eläviin lintuihin. Hän oli lintujen populaatiobiologian ja kvantitatiivisen tutkimuksen pioneereja. Hän esitti, että luonnonvalinta suosii sen kokoista munamäärää, joka tuottaa eniten jälkeläisiä. Hän tutki etenkin punarinnan ja tervapääskyn elämää. Lackin merkittävin työ oli Darwin’s Finches, joka käsitteli Darwinin löytämää Galápagoksen kotoperäistä linturyhmää.
Vuonna 1951 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Lack liittyi American Ornithologists' Unionin jäseneksi 1939. Hän toimi Kansainvälisen lintutieteen kongressin (International Ornithological Congress) puheenjohtajana 1962–1966.
Lack kirjoitti suuren määrän tieteellisiä artikkeleita lintutieteellisiin sarjoihin ja useita kirjoja. Myöhemmin hän kääntyi anglikaanisuuteen ja kirjoitti kristinuskon ja evoluutioteorian suhteista. Hänen sanotaan olleen aikansa ainoa uskovainen, joka ei antanut uskonnon hämärtää suhdetta luonnonvalinnan teoriaan.
Kristian Maukonen

Kristian Maukonen on suomalainen tuottaja, säveltäjä ja sanoittaja, joka tuli tunnetuksi 1990-luvulla muun muassa XL5- ja Taikapeili-yhtyeiden tuottajana. Hänen tuottamiaan kappaleita on eri levyillä myyty noin 600 000 kappaletta. Maukonen palkittiin vuonna 1998 Emma-patsaalla hänen vaikuttaessaan The 3some -yhtyeessä.
Maukonen on tuottanut, säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kappaleita muun muassa Antti Tuiskulle, Aikakoneelle, Christian Forssille, Gimmelille, Milla Alftanille, Pete Seppälälle, Petri Munckille, Roni Tranille, Sofia Zidalle, Taikapeilille, The 3somelle ja XL5:lle.
Maukosen suurimpina hitteinä voidaan mainita Taikapeilin esittämä ”Jos sulla on toinen” ja Antti Tuiskun esittämä ”En halua tietää”. Suomessa kaikkien aikojen myydyimpien albumien joukossa ovat hänen tuottamansa albumit Tähtikaaren taa (myyty 134 958 kpl) vuodelta 1995 ja Suuri salaisuus (myyty 95 715 kpl) vuodelta 1994.
Kansainvälisesti Maukosen menestynein julkaisu on The 3some -yhtyeen albumi The 3some, joka julkaistiin Japanissa ja Euroopassa. Albumia myytiin Japanissa noin 25 000 kappaletta. Maukonen on naimisissa yhtyeen laulaja Milla Alftanin kanssa.
Piirityskone

Piirityskone on laite, jota käytettiin entisaikoina tuhoamaan kaupungin muurit. Piirityskoneita käytettiin antiikin Kreikassa ja Roomassa sekä keskiajalla.
Ensimmäinen piirityskone oli nähtävästi antiikin kreikkalaisten kehittämä muurinmurtaja. Kreikkalaiset keksivät myös katapultin, jota roomalaiset kehittivät onageriksi. Keskiajalla eurooppalaiset kehittivät tehokkaampia piirityskoneita, joista merkittävimpiä olivat trebuchet eli heittokone, ballista ja piiritystorni.
Veronica Palm

Veronica Palm (s. 1. helmikuuta 1973) on ruotsalainen poliitikko. Hän edustaa sosiaalidemokraatteja ja on ollut valtiopäiväedustaja vuodesta 2002.
Palm oli lokakuusta 1998 heinäkuuhun 1999 Euroopan parlamentin jäsen. Hän nousi parlamenttiin Birgitta Ahlqvistin varaedustajana Ahlqvistin palattua valtiopäiväedustajaksi. Palm oli naisten oikeuksien valiokunnan jäsen 19. lokakuuta 1998 – 19. heinäkuuta 1999 ja kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan varapuheenjohtaja 28. lokakuuta 1998 – 19. heinäkuuta 1999. Syksyn 2002 valtiopäivävaaleissa hänet valittiin ensimmäisen kerran Ruotsin valtiopäivien jäseneksi ja syyskuun 2006 vaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle. Hän edustaa Tukholman kunnan vaalipiiriä. Helmikuusta 2008 alkaen Palm on ollut valtiopäivien sosiaalivakuutusvaliokunnan varapuheenjohtaja Tomas Enerothin siirryttyä elinkeinovaliokunnan varapuheenjohtajaksi. Aiemmin hän oli varsinaisena jäsenenä ulkoasiainvaliokunnassa.
Palmilla on lastenhoitajan koulutus vuodelta 1991 ja hän teki päiväkotityötä Linköpingin kunnassa vuoteen 1996. Vuonna 1996 hän työskenteli lyhyen aikaa Ruotsin valtiovarainministeriön ja vuosina 1996–1998 Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestön LO:n palveluksessa. Vuodesta 1999 vuoteen 2002 hän teki kansalaisjärjestötyötä Tukholmassa.
Palm on naimisissa tukholmalaisen kunnallispoliitikon Roger Mogertin kanssa. Heillä on kolme lasta, kaikki tyttäriä.
Matti Pohjanpalo

Matti Leander Pohjanpalo (sukunimi vuoteen 1906 Friis; 16. helmikuuta 1871 Kalajoki – 10. lokakuuta 1918 Kokkola) oli suomalainen insinööri ja tehtaanjohtaja. Hän oli nuorin kolmesta Friisin tehtailijaveljeksestä jotka perustivat Veljekset Friis Oy-nimisen valimo- ja konepajayrityksen.
Pohjanpalon vanhemmat olivat Kalajoen lukkari Johan Friis (vuodesta 1906 Pohjanpalo) ja Katariina Margareeta (Kaisa) Iso-Pöntiö. Hän opiskeli ensin kotonaan yksityisesti ja kävi sitten kaksi luokkaa yksityistä Oulun suomalaista oppikoulua. Pohjanpalo oli 1880-luvulla opissa veljiensä Tuomas ja Juhani Pohjanpalon Kalajoelle perustamassa metalliverstaassa. hän kävi vuosina 1888–1890 teollisuuskoulua Kuopiossa ja Tampereella ja toimi sitten opettajana Friisin tehtaan yhteydessä vuosina 1890–1892 toimineessa teollisuuskoulussa. Matti Pohjanpalo suoritti vielä käytännön harjoittelua Putilovan tehtaissa Venäjällä ja useassa eri tehtaassa Ruotsissa sekä opiskeli teollisuushallituksen stipendin avulla Ateneumin taideteollisuusosastolla Helsingissä.
Kun Friisin veljekset perustivat uuden valimon ja konepajan Kokkolan Ykspihlajaan siirtyi Juhani Pohjanpalo johtamaan sitä ja Matti Pohjanpalon vastuulle jäi Kalajoen tehdaslaitos. Matti Pohjanpalo alkoi sitten suunnitella suuren köysitehtaan perustamista Kokkolaan. Tämä Suomen Köysitehdas aloitti toimintansa 1901 Matti Pohjanpalon johdolla. Tehtaassa valmistettiin laivaköysiä, merimies- ja kalastajaköysiä sekä myöhemmin myös tavallisia kauppaköysiä. Köysien raaka-aineena käytettiin hamppua, manillaa, kookosta ja alvetta. Tehtaan pinta-ala oli noin 5000 neliömetriä ja sen köysirataosasto toimi 350 metriä pitkässä rakennuksessa. Koneet toimivat sähkövoimalla ja ne oli rakennettu Veljekset Friisin omassa konepajassa. Köysitehdas tuhoutui kuitenkin vuonna 1910 salaman sytyttämässä tulipalossa eikä sitä rakennettu enää uudelleen. Matti Pohjanpalo lähti vuonna 1913 Agros Oy:n Etelä-Pohjanmaan piirin palvelukseen ja viimeksi hän oli suunnittelemassa uutta köysitehdasta Viipuriin; tämä hanke kuitenkin kariutui Pohjanpalon ennenaikaiseen kuolemaan.
Matti Pohjanpalo oli veljiensä Tuomaksen ja Juhanin tavoin innokas suomalaisuusaatteen kannattaja. Hän oli mkana perustamassa suomenkielistä yhteiskoulua, kansakoulua ja emäntäkoulua Kokkolaan.
Matti Pohjanpalo oli naimisissa vuodesta 1897 Lydia Niemisen (1877–1969) kanssa.
Lowellin observatorio

Lowellin observatorio on tähtitieteellinen observatorio Flagstaff, Arizonassa. Se perustettiin vuonna 1894, joten se on yksi vanhimmista observatorioista Yhdysvalloissa ja nimettiin National Historic Landmarkiksi vuonna 1965. Täällä Clyde Lombaugh löysi Pluton vuonna 1930. Percival Lowell perusti observatorion
Von Rosen

Von Rosen on ruotsalainen aatelissuku, josta osa on korotettu kreivilliseen ja osa vapaaherralliseen arvoon.
Suvun juuret ovat Liivinmaalla, jossa nimi mainitaan ensi kerran vuonna 1288. Epäluotettavan sukutarinan mukaan suku olisi tullut sinne Böömistä. Myöhemmin suvun jäseniä asettui useisiin Euroopan maihin, Ruotsin ohella muun muassa Tanskaan, Saksaan, Unkariin, Ranskaan, Belgiaan ja Venäjälle. Ruotsiin saapui ensimmäisenä 1600-luvun alkupuolella Raugen Schönangernista kotoisin ollut ratsumestari Robert von Rosen, joka on ruotsalaisen aatelissuvun kantaisä. Suvun nykyinen kreivillinen haara polveutuu hänen nuoremman poikansa Didrikin pojanpojasta, kenraali Gustaf Fredrik von Rosenista, joka naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1724 ja korotettiin 1731 vapaaherraksi sekä 1751 kreiviksi. Robert von Rosenin vanhemman pojan Johanin jälkeläisiin kuuluneet kolme veljestä naturalisoitiin myös Ruotsin aateliin vuonna 1746. Heistä yksi, Otto Vilhelm von Rosen korotettiin vuonna 1772 vapaaherraksi, ja hänestä polveutuu suvun vapaaherrallinen haara. Kahden muun veljeksen aateliset sukuhaarat sammuivat mieslinjalta vuosina 1813 ja 1857. Von Rosenin suvun kreivillinen ja vapaaherrallinen haara ovat edelleen elossa.
Suku ei ole sukua von Rosen af Kardina ja von Rosén -nimisille ruotsalaisille aatelissuvuille, kuten ei myöskään vuonna 1731 sammuneelle toiselle von Rosen -suvulle.
Kuolemanmarssi

Kuolemanmarsseiksi kutsuttiin marsseja, joilla natsit siirsivät keskitysleirien vankeja toisen maailmansodan loppuvaiheessa lähestyvien rintamalinjojen tieltä sisemmälle Saksaan. Tuhannet heikkokuntoiset vangit pakotettiin tällaisille marsseille pääasiassa talvella 1944–1945.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa liittoutuneet – Yhdysvaltain, Ison-Britannian, Neuvostoliiton ja Ranskan joukot – saartoivat Saksaa joka puolelta. Vihollisten lähestyessä saksalaiset päättivät hylätä keskitysleirit ja tuhota kaiken todistusaineiston niiden olemassaolosta.
Keskitysleirivangit kuuntelivat uutisia liittoutuneiden lähestymisestä toiveikkaina. Kun rintama tuli saksalaisten kannalta vaarallisen lähelle, heidät pakotettiin kuitenkin liikkeelle. Saksalaiset vartijat tappoivat suuria määriä vankeja jo ennen marssille lähtöä: sairaat ja muut marssimaan kykenemättömät saatettiin muitta mutkitta ampua. Usein nälkäkuoleman partaalla olleita vankeja marssitettiin kilometrikaupalla lumessa juna-asemille. Sinne päästyä heidät lastattiin junaan, joissa ei useinkaan ollut ruokaa eikä suojaa. Perillä alkoi marssi uudelle leirille. Uupuneet vangit, jotka eivät kyenneet pysyttelemään muiden tahdissa, ammuttiin.
Suurin ja tunnetuin kuolemanmarssi tapahtui tammikuussa 1945 puna-armeijan edetessä idästä Puolasta kohti Saksaa. Yhdeksän päivää ennen kuin neuvostoarmeija saavutti Auschwitzin leirin, saksalaiset marssittivat 60 000 vankia leiristä juniin. Noin 15 000 kuoli matkalla. Myös kirjailija Elie Wiesel, joka selvisi holokaustista ja sai vuoden 1986 Nobelin rauhanpalkinnon, pakotettiin kuolemanmarssille Auschwitzista Buchenwaldiin. Hän kuvaa marssia vuonna 1958 ilmestyneessä romaanissaan Yö.
Timo Horn

Seurajoukkueura

Horn on 1. FC Kölnin kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2010-2012 29 ottelua. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa 2. Bundesliigassa tapahtui elokuussa 2012 Eintracht Braunschweigiä vastaan. Horn pelasi kausien 2012-2013 ja 2013-2014 aikana 2. Bundesliigassa yhteensä 65 ottelua. Kaudeksi 2014–2015 Köln nousi Bundesliigaan. Horn teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Hamburger SV:tä vastaan ja pelasi kaudella 2014-2015 yhtä vaille jokaisessa ottelussa. Myös kaudella 2015–2016 Horn pelasi 33 ottelussa.

Maajoukkueura

Horn on edustanut Saksaa kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2013–2014 neljä ottelua.
Käärmeenpää

Ulkonäkö ja koko

Käärmeenpään pohjaväritys on musta. Kyljessä on ruskeiden laikkujen yhtenäinen rivi. Lajin tavallinen pituus on noin 9 senttimetriä. Pisin tavattu yksilö oli 20 senttimetrin.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, 22–28 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Grizelda Kristiņa

Grizelda Kristiņa (tyttönimi Grizelda Berthold; 19. maaliskuuta 1910 − 2. kesäkuuta 2013) oli tiettävästi maailman viimeinen liivin kieltä äidinkielenään puhunut henkilö, vaikkakin yleisen uutisoinnin mukaan viimeinen oli vuonna 2009 kuollut Viktor Berthold, jonka serkku Grizelda Kristiņa oli. 
Grizelda Kristiņa syntyi Liivinrannan Vaiden kylässä, mutta hän asui Kanadan Campbellvillen kaupungissa Ontariossa, jonne hänen perheensä pakeni vuonna 1944. Hänen puhettaan julkaistiin liivinkielisellä Līvõ kēļ -CD:llä, jolla hän lukee liivinkielisen oppikirjan tekstiä.
Etelänpuhvelikutoja

Levinneisyys

Etelänpuhvelikutojaa tavataan laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wallander: Syyllisyys

Juoni

Elokuvan alussa pikkupoika katoaa päiväkodista. Epäilykset kohdistuvat hiljattain vapaaksi päässeeseen keski-ikäiseen lasten hyväksikäytöstä tuomittuun henkilöön. Keskeiseen rooliin tässä elokuvassa nousee rikospoliisi Martinsson, jolle pojan löytäminen ja syyllisen kiinnisaanti muodostuvat pakkomielteeksi.

Arvostelut

Edellisen osan jälkeen kauden toinen Wallander arvosteltiin hieman vaisummaksi ja arkisemmaksi sekä ohjaustyön osalta vähemmän onnistuneeksi. Elokuvan käsikirjoitusta ja Jan Mybrandin näyttelijäsuoritusta hyväksikäyttäjänä kuitenkin kehuttiin.