Bismarck (Pohjois-Dakota)

Maantiede

Bismarck sijaitsee hieman Pohjois-Dakotan keskiosan eteläpuolella Missourijoen itärannan kukkuloilla. Kaupunki on myös Burleighin piirikunnan keskus ja sen metropolialue käsittää viereisen Mandanin kaupungin. Kaupunkia ympäröivä seutu on Yhdysvaltojen johtavaa vehnänviljelyaluetta.
Bismarckissa vallitsee tyypillinen mannerilmasto. Talvet ovat pitkiä ja ankaria, kun taas kesät ovat lyhyitä. Sadanta alueella on kohtalaista.

Historia

Intiaanit tunsivat Bismarckin alueen erityisesti Missourijoen ylittävästä kahluupaikastaan. Nykyisen Bismarckin alueen alkuperäisasukkaita olivat tuhansia vuosia sitten alueelle asettuneet suurriistaa metsästäneet tasankointiaanit. Eurooppalaistaustaisten siirtolaisten alkaessa saapua 1700-luvulla alueelle oli kuitenkin asettunut mandaneja ja hidatsoja, jotka olivat syrjäyttäneet alueen aiemmat tasankointiaanit. Heistä poiketen mandanit ja hidatsat rakensivat linnoitettuja asuinpaikkoja ja viljelivät maata. Ensimmäinen tunnettu eurooppalainen alueella oli vuonna 1738 alueella vieraillut ranskalainen tutkimusmatkailija Pierre Gaultier de Varennes. Vuosina 1804–1805 paikallisten mandanien luona vierailivat puolestaan tutkimusretkeilijät Lewis ja Clark. Mandanit pitivät yllä kauppayhteyksiä siirtolaisten kanssa, mutta eurooppalaisten mukana tullut isorokko hävitti heimon miltei tyystin vuoteen 1837 mennessä. Tuohon mennessä nykyisen Bismarckin paikalle oli muodostunut pieni eurooppalainen siirtokunta, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Crossing on the Missouri.
Eurooppalaisten suurempimittainen muuttoaalto alueelle alkoi vasta, kun paikalliset heimot oli karkotettu alueiltaan. Dakotan territorio perustettiin vuonna 1861 ja kesäkuussa 1873 Northern Pacific Railway ulotettiin nykyisen Bismarckin kahlaamolle. Nykyisen nimensä Bismarck sai vuonna 1873 Saksan keisarikunnan kansleri Otto von Bismarckin mukaan. Nimen toivottiin houkuttelevan saksalaisia sijoittajia rautatielle. Kaupunki Bismarckista tehtiin vuonna 1875 ja paikka alkoi kasvaa Missourijokea pitkin kulkevien höyrylaivojen keskuksena. Kasvua vauhditti myös kullan löytyminen Etelä-Dakotan Black Hillsin alueelta vuonna 1874. Vuonna 1882 rakennettiin rautatiesilta Missourijoen yli ja samana vuonna Dakotan territorion pääkaupunki siirrettiin Etelä-Dakotan Yanktonista Bismarckiin.
Vanha Dakotan territorio jaettiin Etelä- ja Pohjois-Dakotaan vuonna 1889, jolloin Bismarckista tuli Pohjois-Dakotan pääkaupunki. Vuonna 1903 kaupunkiin muutti tuhansia saksalaisia siirtolaisia Wisconsinista. Asukasluku oli vuonna 1910 kasvanut lukemaan 4 913 ja vuonna 1930 11 090. Joulukuussa 1930 Bismarckin Capitol-rakennus paloi, jolloin syntyi keskustelua pääkaupungin siirtämisestä. Kaupungin asema vahvistettiin kuitenkin kansanäänestyksellä ja uutta Capitolia alettiin rakentaa vuonna 1932. Vuonna 1947 valmistunut Garrisonin pato helpotti Missourijoen kevättulvia ja vuonna 1951 lähistön Tiogasta löydettiin öljyä ja öljy-yhtiöt rakennuttivat toimistojaan Bismarckiin.

Talous

Pohjois-Dakotan pääkaupunkina monet hallinnon toiminnot ja finanssiala ovat keskittyneet Bismarckiin. Kaupunki on myös ympäröivän maaseudun kaupan keskus. Muita tärkeitä talouden aloja ovat palvelut ja vähittäiskauppa. Osavaltio on kaupungin suurin työnantaja. Paikallisella maaseudulla tuotetaan esimerkiksi vehnää, kauraa, heinää ja kasvatetaan karjaa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Bismarckissa aikavälillä 2012–2016 olivat 60 320 USD ja henkilöä kohden 35 145 USD. 8,7 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.

Väestö

Bismarckin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 61 272 ja vuoden 2017 arvion mukaan 72 865. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 108 779. Kaupungin asukkaista 91,1 % oli taustaltaan valkoisia, 1,6 % afroamerikkalaisia, 3,9 % intiaaneja, 2,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1 % aasialaisia. 4,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 2,5 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kaupungissa toimivia oppilaitoksia ovat Bismarck State College ja University of Mary.