google/wiki40b huggingface dataset:
John Paul Stapp

John Paul Stapp (11. heinäkuuta, 1910 Bahia, Brasilia – 13. marraskuuta, 1999 Alamogordo, USA) oli sekä yhdysvaltalainen lääkäri että sotilashenkilö. Ilmavoimien everstin arvoisena hän teki kiihtyvyyskokeen, testatakseen sitä että voiko ihminen selviytyä hengissä rajusta kiihtyvyydestä. Sellainen seuraa esimerkiksi lentäjän joutuessa turvautumaan heittoistuimeen suuresta lentonopeudesta.
Eversti Stapp loukkaantui rajun kiihtyvyyden ja suurten G-voimien (suurin kiihtyvyys oli 46.2 G) vaikutuksesta, muttei vakavasti. Stapp suoritti kokeensa rakettikäytöisellä vauhtikelkalla vuonna 1954. Stapp'in rakettikelkka oli kuomuton eli avonainen ja täysin suojaamaton. Kelkan nopeudeksi saatiin 632 mailia tunnissa eli 1 017 km/h. John Paul Stapp saikin tästä nimityksen: "Nopein mies maan päällä". Rakettikelkka kiihtyi 1,5 sekunnissa yli 1 000 km/h nopeuteen, vain 1 100 metrin mittaiselta radalta. Kelkka pysäytettiin vesijarrujen avulla.
Stapp vaikutti tuolloin uuden tieteenalan, avaruuslääketieteen, kehittymiseen merkittävästi. Koulutuspätevyydeltään John Stapp oli lääketieteen tohtori. Stapp oli toiminut myös vaikuttamalla muun muassa Joseph Kittingerin taustavoimana.
Zürichin päärautatieasema

Laiturit

Asemalla on 26 laituriraidetta, joista 16 on maanpinnan tasossa olevia päättyviä raiteita (nrot 3–18). Maanalaisia raiteita on yhteensä kymmenen, joista kahdeksan on läpiajettavia paikallisliikenteen raiteita: Bahnhof Löwenstrasse, raiteet 31–34 ja Bahnhof Museumstrasse, raiteet 41–44. SZU:n raiteet 21–22 päättyvät asemalle.

Yhteydet

Zürichistä on rautatie kymmeneen suuntaan. Zürich Oerlikonin kautta kulkee rata Bülachin, Winterthurin ja Rapperswilin suuntaan. Lännen puolelle johtavat radat Badeniin ja Olteniin. Zürich Altstettenistä vie rata Zugiin. Etelän puolelle johtavat radat Sihlbruggiin, Thalwiliin, Rapperswiliin ja Esslingeniin.

Liikenne

Asema on kaukoliikenteen ja paikallisliikenteen (S-Bahn) käytössä. Kaukoliikennettä on eri puolille Sveitsiä ja naapurimaihin (Ranska, Saksa, Itävalta, Italia, Slovenia, Kroatia, Serbia).
Makeleta Stephan

Ura

Stephan kokeili ensimmäisen kerran maastohiihtoa vuoden 2015 tammikuussa. Ennen hiihtouraa Stephan oli kilpaillut muissa kestävyyslajeissa, kuten maratonilla. Tongan liitto lähestyi häntä vuonna 2014, koska se halusi lisätä urheilijoiden määrää lumilajeissa. Hiihtoliitto pyrki saamaan hiihtäjän Pyeongchangin olympiakisoihin, minkä seurauksena liiton edustaja alkoi etsiä sopivaa kandidaattia Euroopasta.
Stephan kilpaili historian ensimmäisenä tongalais- ja polynesialaisnaisena hiihdon MM-kilpailuissa Falunissa vuonna 2015. Hän osallistui vain perinteisen hiihtotavan sprintin karsintaan, jossa hän oli 93:s eli viimeinen jääden karsinnoissa ensimmäiseksi sijoittuneelle, Puolan Justyna Kowalczykille seitsemän ja puoli minuuttia.

MM-kilpailut 2017

Kesäisin rullasuksien avulla valmistautunut Stephan kaatui vuoden 2016 elokuussa. Kaatumisesta seurasi muutamia murtumia hänen jalkaansa, ja hän joutui pidättäytymään harjoittelusta kymmenen viikon ajaksi.
Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Stephan osallistui vapaan hiihtotavan sprintin karsintoihin Lahdessa. Hän pääsi 1,4 kilometrin matkalla nopeampaan aikaan kuin Falunissa. Hän ei jäänyt enää karsinnan viimeiseksi, ja eroa kärkisijaan jäi kolme minuutia. Loppuajaksi tuli 6.18,43. Stephan olisi halunnut osallistua jo ensimmäisen kisapäivän karsintaan, mutta myöhästyi ilmoittautumisesta, eikä siten päässyt vielä kilpailemaan.

Yksityiselämä

Stephan on työskennellyt catering-alalla. Helmikuussa 2017 hän ilmoitti työskentelevänsä osan vuodesta ravintolassa, keskittyen talvisin ainoastaan hiihtoon. Ennen Falunin MM-kilpailuja Stephan jätti työnsä pystyäkseen keskittymään harjoitteluun täysipäiväisesti.
Stephan muutti Saksaan vuonna 2001. Hänen isänsä menehtyi noin viikko ennen Lahden MM-kilpailuja vuonna 2017.
Stadttempel

Stadttempel on synagoga Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se on Wienin pääsynagoga ja sijaitsee 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se tunnetaan myös nimellä Seitenstettentempel osoitteensa, Seitenstettengasse 4, mukaan.
Synagoga rakennettiin vuosina 1825–1826 uusklassiseen tyyliin wieniläisen arkkitehdin Joseph Kornhäuselin piirustusten pohjalta. Sen sisätilat tuhottiin natsien toimesta kristalliyönä vuonna 1938, mutta useiden muiden wieniläisten synagogien tapaan sitä ei kuitenkaan poltettu. Vuonna 1963 synagoga avattiin uudelleen entisöintitöiden jälkeen. 29. elokuuta vuonna 1981 kaksi arabi terroristia avasi tulen Stadttempelissä he olivat varustettuina käsikranaattein ja pistoolina. Kaksi ihmistä kuoli ja parikymmentä loukkaantui. Terroristit pidätettiin heti. He sanoivat kuuluvansa PLO:hon vaikka järjestö tuomitsi iskun.
Marco Pezzaiuoli

Ura

Pezzaiuolin pelaajaura jäi lyhyeksi ja hän lopetti uransa vain 23-vuotiaana siirtyen valmennuspuolelle. Pezzaiuoli hankki valmennusoppinsa Karlsruher SC:n organisaatiossa, jossa aloitti juniorivalmentajana 1991. Hän toimi seuran juniorivalmennuksessa yhdeksän vuoden ajan ensin valmentajana ja 1999–2000 nuorisovalmennuksen koordinaattorina. Joachim Löwin saatua potkut huhtikuussa 2000 Pezzaiuoli nousi seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi kunnes Stefan Kuntz otti heinäkuun alussa tehtävät hoitaakseen. Kuntzin saatua potkut syyskuussa 2002 Pezzaiuoli toimi yhden ottelun ajan joukkueen päävalmentajana. 
Pezzaiuoli jätti Karlsruhen kesällä 2003 ja jatkoi lokakuussa uraansa korealaisen Suwon Samsung Bluewingsin apuvalmentajana. Hän työskenteli Koreassa aina syksyyn 2006 saakka, kunnes Eintracht Trier palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen.  Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen hänen saatuaan potkut jo lokakuussa viiden ottelun jälkeen. 
Heinäkuussa 2007 Pezzaiuoli siirtyi Saksan jalkapalloliiton palvelukseen alle 16-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Elokuussa 2008 hän siirtyi U15- ja U17-joukkueiden valmentajaksi.  Toukokuussa 2009 hän luotsasi U17-joukkueen ikäluokan Euroopan mestaruuteen. Menestyksen myötä hän nousi kesällä 2009 U18-joukkueen päävalmentajaksi.
Kesällä 2010 Pezzaiuoli jätti Saksan jalkapalloliiton kolmen vuoden palveluksen jälkeen siirtyen Ralf Rangnickin apulaisvalmentajaksi TSG 1899 Hoffenheimiin.  Rangnickin erottua tammikuun alussa 2011 Pezzaiuolista tuli seuran uusi päävalmentaja kesään 2014 ulottuvalla sopimuksella.  Pezzaiuoli ei saanut TSG:n tuloksia kehittymään riittävällä tavalla ja huhtikuussa 2011 seura ilmoitti Pezzaiuolin lähtevän seurasta kauden jälkeen. 
Kesällä 2014 Pezzaiuolista tuli japanilaisseura Cerezo Osakan päävalmentaja.  Joukkue pelasi kuitenkin heikosti Pezzaiuolin alaisuudessa eikä voittanut yhtään J. Leaguen ottelua. Kun Cereza lisäksi putosi Japanin cupin puolivälierissä, sai Pezzaiuoli potkut jo syyskuussa 2014. 
Lokakuussa 2014 Pezzaiuolista tuli kiinalaisseura Guangzhou Evergranden junioritoiminnan johtaja.

Perhe

Pezzaiuoli syntyi ja varttui Saksassa, mutta hänen isänsä on italialainen ja äitinsä alankomaalainen. Pezzaiuoli on naimisissa korealaisen muotisuunnittelija Je Wonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
BarokkiKuopio

BarokkiKuopio-festivaali on vuosittain vuodesta 2005 alkaen Kuopiossa järjestetty monipuolisesti vanhaan musiikkiin paneutuva tapahtuma. 
Tapahtuman taiteellisena johtajana on vuodesta 2017 alkaen toiminut cembalisti Matias Häkkinen. Vuosina 2005–2016 taiteellisena johtajana toimi Markus Kuikka. Tapahtuman järjestämisestä vastaa BarokkiKuopion kannatusyhdistys ry. Konserttipaikkoja ovat muun muassa Männistön kirkko (Pyhän Johanneksen kirkko) ja konsertteja on pidetty myös Männistön vanhassa puukirkossa, Puijon kirkossa ja Kuopion Tuomiokirkossa. Perinteisten konserttien lisäksi festivaali on levittäytynyt myös Kuopion katukuvaan, puistoihin, museoihin, ravintoloihin, kahviloihin ja kapakoihin.
Festivaalilla esiintyvät taiteilijat ovat kotimaisia ja ulkomaisia alansa tunnustettuja tekijöitä. Vuoden 2019 festivaalilla esiintyy muun muassa nokkahuiluyhtye The Royal Wind Music, Avanti!:n gambajouhiconsort ja sopraano Tuuli Lindeberg. Vuosien varrella festivaalilla ovat konsertoineet muiden muassa Jaye Consort, Ilpo Laspas, Bravade, Suomalaisen barokkiorkesterin yhtye, Jarmo Julkunen sekä sellisti Josetxu Obregón yhtyeensä La Ritiratan kanssa. BarokkiKuopiossa esiintyvät taiteilijat ovat kotimaisten ja ulkomaisten vanhan musiikin huippuammattilaisten lisäksi Itä-Suomesta lähtöisin olevia tai siellä työskenteleviä muusikoita. Varsinkin historialliset kosketinsoittimet, kuten klavikordi, cembalo ja urut ovat merkittävässä asemassa Kuopion seudulla.
Vanha musiikki tarkoittaa BarokkiKuopion yhteydessä 1600-1700-luvuilla sävellettyä musiikkia. Olennaista tapahtumalle on musiikin esittäminen kyseessä olevan ajan mukaisessa sointiasua edustavilla soittimilla. Käytännössä tämä tarkoittaa esimerkiksi barokkihuilua, barokkiviulua, viola da gambaa, cembaloa ja urkuja. Laulumusiikissa asiaan kuuluu perehtyneisyys ajanmukaiseen äänenmuodostukseen. Kesästä 2017 alkaen festivaalin tarjonta on laajentunut vanhan musiikin lisäksi myös elektronisen musiikin, rock-musiikin, kansanmusiikin ja nykymusiikin suuntiin. 
Tapahtumaa ovat tukeneet Taiteen edistämiskeskus, Suomen kulttuurirahasto, Musiikin edistämissäätiö, Kuopion seurakuntayhtymä ja seurakunnat sekä Kuopion kaupunki. Yhteistyökumppaneita ovat muun muassa Café Barock, Ensemble Nylandia ja Kuopion kaupunginorkesteri.
BarokkiKuopio on järjestänyt useana kesänä myös lapsille suunnattuja barokkimusiikin konsertteja ja elokuvanäytöksiä. Vuodesta 2018 alkaen konsertteja on järjestetty myös kesän festivaaliviikon ulkopuolella.
Färjsundet

Färjsundet on Ahvenanmaalla Finströmin ja Saltvikin kuntien välissä sijaitseva salmi, joka on osa Manner-Ahvenanmaa itäiseen ja läntiseen osaan jakavaa merenlahtea. Färjsundetin jälkeen lahti jatkuu edelleen kahtena kapeana haarana kohti pohjoista. Färjsundet on noin 20–30 syvyinen merenlahti, jonka molemmilla puolilla kohoavat jyrkät rantakalliot. Lännenpuoleisen kallio huipulla on Höga C -niminen näkötorni. Salmen kapean suuaukon yli johtaa vuonna 1937 valmistunut Färjsundin silta.
Färjsundetin Finströmin puoleisella rannalla sijaitsee pieni öljysatama ja Saltivikin puoleisella bulkkisatama, joka toimii myös virallisena rajanylityspaikkana.
Suomen sisällissodan aikana helmikuussa 1918 manner-Suomesta tulleet valkoiset teloittivat Färjsundetin jäällä kahdeksan Godbyn taistelussa vangiksi jäänyttä punakaartilaista.
Kärkkäänjärvi

Ominaisuudet

Järven rannat ovat pääosin suota, mutta  järvi on kirkasvetinen, koska siihen tulee paljon pohjavettä läheisellä Kälväsvaaran harjulla olevista lähteistä, ja ilmeisesti myös suoraan järveen purkautumalla. Suurimmat avolähteet ovat Hetesuon laidalla, josta Heteoja virtaa kohti järveä Kälväsvaaran poroerotuspaikan pohjoisreunalta. Pienempiä lähteitä on myös järven etelärannan tuntumassa, eteläkaakosta siihen laskee Kallio- ja Siliäsuon tienoilta pieni Hongannoro-niminen puro. Yli puolet järven valuma-alueesta on kangasmaita, loput pääosin ojittamattomia soita. Järvessä kasvaa runsaasti vesisammalta.
Kärkkäänjärvi on luonnontilaisena alueen edustavimpia pienvesiä, jossa on runsas ja monipuolinen kasvillisuus. Se on myös tärkeä lintuvesi viereiselle Olvassuon luonnonpuiston lajistolle. Heteojan lähteet ja lähdepurot ovat edustavia esimerkkejä Olvassuon Natura-alueen lähteistä ja puroista.
Get Born

Levyn teko

Jet aloitti albumin tekemisen Sunset Sound Studioilla Los Angelesissa tuottaja Dave Sardyn kanssa, joka oli aikaisemmin tuottanut levyjä Marilyn Mansonille ja The Dandy Warholsille. Puolivälissä levyntekoa bändi keskeytti äänitykset ja lensi takaisin Australiaan lämmittelemään The Rolling Stonesia heidän vuoden 2003 Australian kiertueellaan.
Get Bornilla oleva kappale "Timothy" on omistettu kitaristi Cameron Munceyn veljelle, joka kuoli ollessaan vielä vauva. "Radio Song" kirjoitettiin ajasta, jolloin Jet oli vielä tuntematon bändi Melbournessa ja yritti tulla huomatuksi. "Rollover DJ" kertoo vaikeuksista, joita he kohtasivat yrittäessään saada keikkoja dance-musiikin ollessa vallalla. Albumilta julkaistiin singleinä "Are You Gonna Be My Girl", "Cold Hard Bitch", "Rollover DJ" ja "Look What You've Done", jotka saavuttivat suosiota Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
Levyn nimi "Get Born" tulee Bob Dylanin "Subterranean Homesick Blues"in säkeestä. Jetin albumikannet jäljittelevät The Beatlesin albumeja ja jokainen kansi on muokattu versio Beatlesin kansista. Get Born on Jetin versio Beatlesin Revolverista.

Kritiikki

Get Bornia kritisoitiin monien klassisten rockartistien, kuten The Rolling Stonesin, The Beatlesin ja AC/DC:n tyylin kopioimisesta sekä yksittäisten kappaleiden riffien ja melodioiden matkimisesta. Näitä olivat Pink Floydin "Wish You Were Here" ("Come Around Again"), Radioheadin "Black Star", The Beatlesin "Sexy Sadie" (josta oli otettu myös lyriikoita), "Let It Be", "Golden Slumbers", "Fool on the Hill" sekä John Lennonin "Imagine" ("Look What You've Done"), Iggy Popin "Lust for Life" ("Are You Gonna Be My Girl"), The White Stripesin "Screwdriver", The Jamin "Town Called Malice" ("Are You Gonna Be My Girl"), Bachman-Turner Overdriven "Takin' Care of Business" ("Rollover DJ") ja Deep Purplen "Woman from Tokyo" ("Cold Hard Bitch"). Pitchfork Media syytti, että "Get What You Need" sisälsi materiaalia The Kinksin "All Day And All Of The Night"- ja The Temptationsin "Get Ready"-kappaleista.
Kuitenkin, Allmusic.comin arvostelussa "Are You Gonna Be My Girl"-kappaletta ylistettiin sen välittömästä vetovoimasta huolimatta siitä, että se muistutti "Lust for Lifeä". "Siitä, puuttuuko 'Are You Gonna Be My Girlistä' luovuus kokonaan, vai onko se vain äärimmäinen esimerkki siitä, kuinka kaikki musiikki on saanut vaikutteita siitä, mitä ennen sitä tehtiin, voidaan väitellä... Joka tapauksessa, kappaletta on mahdotonta jättää huomioimatta."
Kohtalonpyörä

Kohtalonpyörä (myös nimellä Onnenpyörä) on tarot-pakan ison arkanan kortti.

Kortin kulttuurihistoriaa

Waite-Smith-pakassa kohtalonpyörään on sijoitettu kirjaimet TARO. Tämä idea on peräisin Eliphas Lévin kirjoituksista. Lévi tulkitsi sanan vastaavan, kirjainten ROTA muodostaman pyörän mystiseksi pyöräksi, jonka hän liitti tetragrammatoniin, alkemian symboleihin ja sanan ROTA nelikirjaimisiin angrammeihin TARO, TORA, ORAT ja ATOR.
Paul Foster Case ilmaisee kirjainten muodostamat käsitteet näin: "Kortissa on neljä kirjainta, jotka vasemmalta oikealle muodostavat sanan ROTA, joka latinaksi merkitsee "pyörä". Kun aloitetaan T-kirjaimesta, saadaan sana TARO. Luettaessa oikealta vasemmalle sanasta tulee ORAT, joka latinaksi merkitsee "puhuu". Lukien samaan suuntaan mutta aloittaen T-kirjaimesta, sanasta tulee TORA, joka merkitsee juutalaisten Tooraa eli "lakia". Lukien A-kirjaimesta oikealta vasemmalle sanasta muodostuu ATOR eli Hathor, egyptiläinen jumalatar joka vastaa tarot-pakan keisarinnaa. Näistä sanoista voidaan muodostaa lause, joka kuuluu: "Rota Taro, orat Tora Ator", eli "Pyörä Taro, puhuu Hathorin lain."
Puristuslujuus

Puristuslujuus tarkoittaa kappaleen kykyä vastustaa voimaa, joka puristaa kappaletta kasaan pystysuunnassa pyrkien saamaan kappaleen antamaan periksi.
Tarvittava puristuslujuus saamaan kappale antamaan periksi riippuu itse materiaalista, mistä kappale on valmistettu. Puristuslujuutta tarvitaan erilaisten rakenteiden valmistamiseen, koska jos aineen puristuksen kestävyys on liian heikko, rakenne romahtaa.
Virgo (musikaali)

Virgo on suomalainen, vuonna 1997 Tampereella kantaesitetty musikaali. Sen on käsikirjoittanut Heikki Salo ja säveltänyt Costello Hautamäki. Vuonna 1997 musikaalin ohjasi Heikki Paavilainen ja työryhmä koostui noin 100 työttömästä nuoresta.
Musikaalin kappaleet julkaistiin myös cd-levyllä.

Tarina

Virgo on kertomus nuorista ja kahdesta jengistä, joissa nuoret viettävät aikaansa. Nimensä musikaali on saanut toisen jengin, Larppaajien, liveroolipelissä käytettävän Virgo-patsaan mukaan. Toisena jenginä on Rullarit, joiden toiminta pyörii juuri perustetun pikalähettiyrityksen ympärillä. Pikalähettiyrityksen lähetit alkavat tietämättään toimia huumekuriireina, kun rullareiden päällikkö sotkeutuu huumebisnekseen.
Virgo käsittelee nuorille tärkeitä asioita: rakastumista, itsenäistymistä, seksuaalisuutta ja päihteitä. Näytelmän nuorilla on kova tarve löytää paikkansa tästä maailmasta.

Esityksiä Tampereen jälkeen

Virgoa on esitetty 2000-luvulla koululaisproduktioina ainakin Hauholla ja Kouvolassa. 18. lokakuuta 2008 se toteutetaan Riihimäen Nuorisoteatterissa Suomen Kulttuurirahaston Hämeen rahaston 15 000 euron apurahan turvin. Riihimäen produktion näyttelijät ovat paikallisia harrastajia ja muu työryhmä on teatterialan ammattilaisia.
Juvan lukioteatteri esitti Virgo-musikaalia vuoden 2014 tammikuussa. Näyttelijät, tanssijat ja bändi koostuivat Juvan lukion opiskelijoista. Lisäksi lukiolaisia toimi lavastajan, puvustajien, kampaajan ja maskeeraajan avustajina.
Tampere-talossa järjestetään Virgon 20-vuotissyntymäpäiväjuhlat 19. marraskuuta 2017 eli tasan 20 vuotta ensi-illan jälkeen. Juhlissa esitetään katkelmia musikaalista ja muistellaan projektia.
Messerschmitt P.1106

Kehitys

Konetyyppi kehitettiin samaan aikaan Messerschmitt P.1101:n kanssa, jolloin yritettiin kehittää parasta aerodynaamista ulkomuotoa yksimoottoriselle hävittäjälle.

Tekniset ratkaisut

P.1106:n muoto ei vastannut tavanomaista hävittäjää. Ohjaamo sijaitsi peräsimen kyljessä ja moottori etummaisena. Suihkumoottorin suihkuputki sijaitsi myös rungon keskellä, mikä oli myös hyvin epätavallista. Koneen myöhemmissä versioissa ohjaamo oli siirretty takaa eteen. Ensimmäisten versioiden aseistukseksi oli suunniteltu kahta 30 millimetrin MK 108 -tykkiä suihkumoottorin ilmanottoaukon yläpuolelle.
Pitkävarvassalamanteri

Ulkonäkö ja koko

Pitkävarvassalamanteri on pieni, 10–17 senttiä pitkä. Nimensä mukaisesti sillä on pitkät varpaat. Väriltään se on tummanharmaa tai musta. Sillä on selässä juova, joka on keltainen, vihreä tai ruskea. Kyljissä sillä on valkoisia laikkuja.

Levinneisyys ja elinympäristö

Pitkävarvassalamanteria tavataan Yhdysvaltain koillisosissa ja Kanadassa. Sitä esiintyy metsissä ja niityillä, erityisesti paikoissa, missä on marunakasveja.

Lisääntyminen

Pitkävarvassalamanteri tulee sukukypsäksi 1–3-vuotiaana. Muniminen tapahtuu keväällä kasvillisuuden sekaan. Lisääntymispaikkoja ovat järvet, lammet ja joet.
Lyhytsiipiset

Ulkonäkö ja koko

Lyhytsiipisillä on pitkä ruumis, mutta peitinsiivet ovat ruumiiseen nähden lyhyet.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lyhytsiipiset elävät usein muurahaisten seurassa. Muurahaiset pitävät niistä huolta ja lyhytsiipiset puolestaan erittävät makeaa nestettä muurahaisille palkinnoksi huolenpidosta. Joitakin lajeja esiintyy karjanlannan seassa.

Luokitus

Lyhytsiipisiin kuuluvia alaheimoja ovat Scaphidiinae eli Scaphidiidae ja valelyhytsiipiset (Pselaphinae/Pselaphidae), Micropeplinae, Habrocerinae, Omaliinae, Proteininae, Steninae, Aleocharinae, Staphylininae, Tachyporinae, Trichophyinae, Euasthetinae, Phloeocharinae, Paederinae, Oxyporinae, Olisthaerinae ja Oxytelinae. Lyhytsiipisiin kuuluvia sukuja ovat myyrälyhytsiipiset (Bledius) ja nupiaiset (Stenus). Viimeksi mainittuun sukuun kuuluu täplänupiainen (S.biguttatus). Lyhytsiipisiin kuuluva laji on myös keisarilyhytsiipinen (Staphylinus caesarius).
Walter Oliver

Walter Reginald Brook Oliver (7. syyskuuta 1883 Launceston, Tasmania – 16. toukokuuta 1957 Wellington) oli uusiseelantilainen lintutieteilijä, nilviäistutkija ja museon kuraattori.
Oliver syntyi Tasmaniassa, josta muutti perheensä mukana Taurangaan vuonna 1896. Jo lapsesta saakka hän oli kiinnostunut luonnosta, ja teki havaintoja ja muistiinpanoja koko loppuelämänsä ajan. Vuonna 1908 hän osallistui Kermadecsaarille suuntautuneelle tutkimusmatkalle. Vuonna 1910 hän liittyi Royal Australasian Ornithologists Unioniin (RAOU), jossa hän toimi Uuden-Seelannin haaran sihteerinä vuodesta 1914 kuolemaansa saakka. Hän toimi myös yhdistyksen puheenjohtajana 1943–1944 ja varapuheenjohtajana 1942–1943.
Vuonna 1928 Oliver valittiin Wellingtonissa sijaitsevan Dominion Museumin johtajaksi. Hän jäi eläkkeelle 1947. Vuonna 1930 hän julkaisi lintuoppaan Uuden-Seelannin linnustosta, New Zealand Birdsin, jonka laajennettu ja uudistettu painos ilmestyi 1955.
Oliver nimesi linnuista snaressaartenpingviinin (Eudyptes robustus) vuonna 1953.
Petrovsk-Zabaikalskin piiri

Petrovsk-Zabaikalskin piiri (ven. Петровск-Забайкальский район, Petrovsk-Zabaikalski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 8 700 neliökilometriä. Asukkaita on 20 400 henkeä (vuonna 2009).
Petrovsk-Zabaikalskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian alupiirin lounaisosassa. Idässä se rajoittuu Hilokin ja etelässä Krasnyi Tšikoin piireihin sekä lännessä ja pohjoisessa Burjatian tasavaltaan. Seudun halki virtaa Hilokjoki.
Piiriin kuuluvat Baljagan, Novopavlovkan ja Tarbagatain kaupunkimaiset taajamat sekä 10 maalaiskuntaa: Baljaga-Katangar, Harauz, Hohotui, Katajevo, Katangar, Maleta, Peski, Tolbaga, Ust-Obor ja Zugmara. Hallinnollinen keskus on Petrovsk-Zabaikalskin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.
Asutus on keskittynyt Hilokjoen laaksoon. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, ukrainalaisia ja burjaatteja.
Piirin kautta kulkee Siperian rautatie sekä Irkutskin ja Tšitan välinen M55-valtatie. Seudun taloudellinen keskus Petrovsk-Zabaikalski on kehittynyt vuonna 1789 perustetun rautatehtaan ympärille. Tehdas suljettiin 2000-luvun alussa. Nykyään piirissä toimii Tarbagatain konepaja, puunhankinta- ja puunjalostusyrityksiä, rakennus-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Paikallislehtenä ilmestyy Petrovsk-Zabaikalskije ogni (”Petrovsk-Zabaikalskin valot”). Nähtävyyksiin kuuluu arkkienkeli Mikaelin tsasouna Tolbagan kylässä. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä.