google/wiki40b huggingface dataset:
Arvi Koli

Arvi Koli (14. huhtikuuta 1918 Uusikirkko – 21. lokakuuta 2010 Kaunialan sotavammasairaala, Kauniainen) oli suomalaisen vastavakoilun keskeisiä henkilöitä, joka työskenteli suojelupoliisin (Supo) palveluksessa 1949–1981.
Päästyään rintamalta Koli meni Liikkuvan poliisin palvelukseen, josta hänet rekrytoitiin suojelupoliisiin, kun se perustettiin. Hänen ensimmäisiä tehtäviään oli sisäisen turvallisuuden eli kommunistien tarkkailun hoitaminen. Hän suoritti poliisin päällystötutkinnon ja nousi 1959 tarkastajaksi ja turvallisuusaoston päälliköksi. Vuonna 1968 hänestä tuli valvontoimiston päällikkö, jossa tehtävässä hän johti vastavakoilua. Hän kuului Supossa niihin, jotka edustivat länsimielistä linjaa. Ajan myötä hänestä tuli Supossa keskeinen ja vaikutusvaltainen henkilö. 
Eläkkeelle jäätyään hän laati operatiivisia menettelytapoja sekä eräitä merkittävimpiä tapauksia selostavan laajan käsikirjoituksen.
Koli oli mukana tekemässä kahta kirjaa syntymäkunnastaan Uudestakirkosta. Uusikirkko kohtalonvuosina ilmestyi 1986, Uusikirkko – kylät kujasineen ilmestyi 1990. Teokset on julkaissut Uusikirkko-seura.
Euzhan Palcy

Euzhan Palcy (s. 13. tammikuuta 1958, Martinique, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan etenkin vuoden 1989 elokuvasta Valkoinen kuiva kausi. Se perustuu André Brinkin samannimiseen romaaniin, ja sen pääosissa näyttelevät Donald Sutherland, Susan Sarandon ja Marlon Brando.
Valkoisen kuivan kauden myötä Palcystä tuli ensimmäinen musta naispuolinen elokuvaohjaaja, joka on päässyt tekemään elokuvaa suuren Hollywood-studion (MGM) kanssa. Hän on myös ensimmäinen musta naisohjaaja, jonka tuotannosta New Yorkin modernin taiteen museo on järjestänyt takautuvan näyttelyn. Palcy oli myös ensimmäinen musta César-palkinnon voittaja ja Venetsian elokuvajuhlien ensimmäinen palkittu musta ohjaaja.
Karibianmeren Martiniquen saarella syntynyt Palcy on opiskellut Sorbonnen yliopistossa ja Louis Lumière -elokuvakoulussa Pariisissa. Hänen esikoiselokuvansa Mustat kadut (1983) kertoo Martiniquen sokeriruokoplantaasien työläisistä 1930-luvulla Joseph Zobelin romaanin La Rue Cases-Nègres pohjalta.
Pasi Aarnio

Pasi Antero Aarnio (s. 13. huhtikuuta 1947 Vehmaa) on Suomen korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos.
Aarnio valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971 Turun yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja suoritti auskultoinnin Viitasaaren tuomiokunnassa, jonka jälkeen hän aloitti Itä-Suomen hovioikeuden esitelijänä vuonna 1973. Hän siirtyi Turun hovioikeuteen, jossa eteni hovioikeudenneuvokseksi 42-vuotiaana vuonna 1989. Sen jälkeen hän on ollut korkeimmassa oikeudessa määräaikaisena esittelijäneuvoksena ja hoitanut Loimaan kihlakunnantuomarin ja Forssan laamannin virkoja. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin vuoden 2001 alusta alkaen. Eläkkeelle Aarnio jäi vuoden 2015 toukokuun alusta, jolloin oli täyttänyt 68 vuotta ja toiminut Korkeimmassa oikeudessa oikeusneuvoksen virassa 14 vuoden ajan.
Fosfoglyseraattimutaasi

Fosfoglyseraattimutaasi eli fosfoglyseromutaasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kahdeksannen vaiheen reaktiota. Reaktiossa entsyymi isomerisoi 3-fosfoglyseriinihapon 2-fosfoglyseriinihapoksi.

Mekanismi

Kasveissa fosfoglyseraattimutaasin katalysoima reaktio on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa fosfaattiryhmä siirretään 3-fosfoglyseraattihapon C-3-hiileltä entsyymin aminohappoketjuun kuuluvalle histidiinille. Tämän jälkeen subtraattimolekyylin C-2-hiili ottaa vastaan fosfaattiryhmän. Eläimillä ja hiivoilla reaktiomekanismi on erilainen. Aktiivinen entsyymi sisältää histidiinimolekyylin, johon on liittynyt fosfaattiryhmä. Fosfoglyseraattimutaasi siirtää fosfaattiryhmän 3-fosfoglyseriinihapon 2-C-hiilelle, jolloin syntyy 2,3-bisfosfoglyseraattivälituote. Tämän jälkeen fosfoglyseraattimutaasin histidiiniaminohappo ottaa vastaan C-3-hiileltä fosfaattiryhmän ja aktivoituu uudelleen.

Isotsyymit

Ihmisen fosfoglyseraattimutaasi on rakenteeltaan dimeeri. Entsyymistä tavataan kolmea eri isotsyymiä MM-, BB- ja MB-muodot. Nämä eroavat toisistaan migraationopeuden perusteella. MM-isotsyymi on hitain ja BB-isotsyymi nopein. Lihaskudoksessa MM-typpin fosfoglyseraattimutaasi on yleisin.

Olosuhteet, kofaktorit ja inhibiittorit

Fosfoglyseraattimutaasi toimii parhaiten, kun pH on eliöstä riippuen alueella 5,8–9. Ihmisellä optimaalisin pH on 6,8. Entsyymi vaati toimiakseen kofaktoreina magnesium- ja mangaani-ioneita. Fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreita ovat monet orgaaniset yhdisteet, kuten EDTA ja trinitrobentseenisulfonihappo. Lisäksi eräiden metallien, kuten sinkin, lyijyn ja kadmiumin, ionit haittaavat entsyymin toimintaa.
Vanadaatti-ioni on yksi voimakkaimmista fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreista. Vanadaatti-ioni muodostaa substraatin kanssa 2-vanadio-3-fosfoglyseraatin, joka on rakenteeltaan esteri. Vanadiini sitoutuu kovalenttisesti entsyymin aktiivisen kohdan histidiiniaminohappoon ja estää näin entsyymin toiminnan. Kanilla entsyymin toiminnan lähes täydelliseen pysäyttämiseen riittää vanadaattipitoisuus, joka on 50–100 μmol/l.

Puutos

Fosfoglyseraattimutaasientsyymin vähäinen määrä aiheuttaa lihasten voimakasta kipeytymistä rasituksen seurauksena. Toisinaan entsyymin vähäisestä määrästä aiheutuu myglobinuriaa eli myoglobiinin kertymistä virtsaan. Puutosta sairastavilla potilailla on usein myös seerumin kreatiinikinaasipitoisuus koholla ja toisinaan lihaksiin on kertynyt glykogeenihiilihydraattia.
Pythias (Aristoteles)

Pythias (noin 362 eaa. – 335 eaa.) oli Atarneuksen tyranni Hermiaan adoptiotytär ja Aristoteleen ensimmäinen vaimo. Pythias kuoli Ateenassa jo ennen Aristotelesta. Tämä tiedetään Aristoteleen testamentista, joka esittää hänen toiveekseen, että hänen vaimonsa luut haudattaisiin yhdessä hänen kanssaan.
Aristoteleella ja Pythiaalla oli tytär, jonka nimi myös oli Pythias (300-luvun loppupuoli eaa.). Tämä Pythias oli naimisissa kolmesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Nikanor, joka oli Aristoteleen sisaren Arimnesten poika. Aristoteleen testamentin mukaan Nikanorin tuli hoitaa perheen asioita kunnes hänen poikansa Nikomakhos tuli täysi-ikäiseksi. Pythiaan toinen puoliso oli Prokles Spartalainen, ja kolmas puoliso lääkäri Metrodoros. Hänen kerrotaan myös kuolleen ennen isäänsä.
Deinotherium

Mokele mbembe

Afrikkalaisen taruhirviön, mokele mbemben, on joskus väitetty olevan Deinotherium. Monet retkikunnat ovat tutkineet olion väitettyä asuinaluetta, mutta todisteita sen olemassaolosta ei ole löytynyt.
Haty

Historia

Suomen Autoteknillinen Liitto ry. perustettiin vuonna 1934. Ennen sitä yhdistyksen toiminta oli ulottunut myös Helsingin ulkopuolelle, nyt alettiin toimia enemmän omassa piirissä. Samana vuonna 1934 Haty:yn perustettiin Urheilu- ja Huvitoimikunnat. Jäseniä vuoden lopussa oli 90 sekä yhdeksän kannatusjäsenyritystä. Jäsenmaksu oli tuolloin 85 markkaa joka on nykyrahassa noin 30 euroa. Lisäksi yhdistys perusti paikallisyhdistykset Lahteen ja Mikkeliin.
Vuonna 1942 yhdistyksen toiminta oli sota-ajasta huolimatta kohtalaisen virkeätä. Yhdistys tilasi 13 Suomen Autolehden vuosikertaa Ammattienedistämislaitoksen autokursseille osallistuneille sotainvalideille. ja lahjoitti Helsingin Kansanteatterissa pidetyn viihdytystilaisuuden tuoton Aseveliliitolle jaettavaksi sodan johdosta puutteenalaiseksi joutuneille autoalan perheille.
Olympiavuonna 1952 jäseniä yhdistyksessä oli jo 241. Samaisena vuonna kutsuttiin yhdistyksen pitkäaikainen puheenjohtaja Väinö Kuusijärvi kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1962 jäseniä oli 282 ja kannattajajäseniä 43. Yhdistys järjesti kolmepäiväisen Auto-, korjaamo- ja kuljetusteknillisiä kysymyksiä käsittelevän täydennyskurssin.
Väinö Kuusijärvi –rahasto perustettiin 17.11.1977 hänen 80-vuotissyntymäpäivänään ja sen tarkoitus on myöntää stipendejä ja apurahoja autoalan opiskelijoille sekä autoalan kehittämiseksi työskenteleville henkilöille. Vuosien kuluessa yhdistyksen jäsenmäärä ja sen toiminta vakiintui, alan erikoiskoulutustarvetta tulivat täyttämään julkisen puolen koulutukset ja viime aikoina myös maahantuojien ja ketjujen omat koulutukset. Yhdistyksestä ja liitosta onkin muodostunut jäseniensä kautta toimiva koko alan kattava verkosto.
Vuonna 1993 jäsenmäärä nousi yli tuhannen jäsenen ja laski takaisin sen alle vuonna 1998. Vuosituhannen vaihteessa puheenjohtajana toimineen nykyisen Satl:n puheenjohtajan Keijo Mäenpään aikana merkittävimpiä virstanpylväitä olivat Autoalan Pätevöitymisohjelman (APO) idea, opiskelijajäsenien hankinnan tärkeyden korostaminen, Senioritoimikunnan aktivoituminen vuonna 1998, Naistoimikunnan perustaminen vuonna 1999, jäsenluettelon julkaisu vuonna 2000 ja yhdistyksen nettisivujen käyttöönotto. Vuoden 2009 alussa jäsenmäärä oli 896 henkilöjäsentä ja 32 kannatusjäsentä.
David Morrell

Ura

Morrell julkaisi ensimmäisen kirjansa Ajojahdin vuonna 1972. Tämä kertoo Vietnamin sodan veteraanista John Rambosta, joka eksyy pikkukaupunkiin ja aloittaa pienimuotoisen sodan kaupungin poliisipäällikön kanssa. Kirjaa kritisoitiin etenkin Yhdysvalloissa, koska Vietnamin sodasta puhuminen oli siellä tabu kirjan julkaisun aikaan. Vuonna 1984 julkaistiin Ruusun veljeskunta, joka kertoo kahdesta orvosta CIA-agentista, joiden kasvatti-isä kääntyy heitä vastaan. Tästä tehtiin vuonna 1989 televisioelokuva, jossa näyttelivät muun muassa Robert Mitchum, David Morse ja Peter Strauss. Vuonna 1986 Morrell päätti ryhtyä täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Morrellin poika kuoli vuonna 1987 luusyöpään, mikä vaikutti hänen kirjoihinsa.
Frances Lucey

Frances Lucey on irlantilainen sopraano. Hän opiskeli kotikaupungissaan Dublinissa. Hän sai ensin kiinnityksen Baijerin valtionoopperaan ja on sittemmin toiminut johtavana sopraanona Münchenin Staatstheater am Gärtnerplatzissa, jossa hän on esiintynyt Sandrinan roolissa La finta giardinierassa ja Marian roolissa West Side Storyssa. Yhdysvalloissa Lucey on muun muassa pitänyt konsertteja Leon Botsteinin ja Amerikkalaisen sinfoniaorkesterin kanssa sekä laulanut Georg Friedrich Händelin Messias-oratorion esityksessä Philadelphian orkesterin kanssa. 
Irlannissa Lucey on saavuttanut kriitikkojen suosiota oopperaesiintymisillään Wexfordin festivaalilla. Dublinin RTÉ:n kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa Lucey on muun muassa levyttänyt Charles Villiers Stanfordin requiemin. Hänen ensimmäinen soolo-CD:nsä, Off to Philadelphia, koostuu irlantilaisista kansanlauluista, George Gershwinin ja Cole Porterin lauluista sekä spirituaaleista.
Port Klang

Port Klang eli Klangin satama (malaijiksi Pelabuhan Klang, LOCODE MY PKG (Pelabuhan Klang), MY XPQ (lauttasatama)) on Malakansalmessa, Malesian pääkaupunki Kuala Lumpurin lounaispuolella Klangin satamakaupungissa sijaitseva suuri rahtiliikenteen satama. Sataman terminaalit sijaitsevat osin mantereella, osin läheisillä saarilla. Erityisen merkittävää on sataman konttiliikenne.

Rahtiliikenne

Klangin sataman toiminnot jakautuvat useille alueille. Näistä merkittävimmät ovat: Northport (pohjoissatama, mantereella, muun muassa konttiterminaaleja), Westports Malaysia (Pulau Lumut -saarella, muun muassa konttiterminaaleja ja matkustaja-aluslaituri) ja South Point (mantereella).
Port Klang on maailman suurimpia rahtisatamia. Satama luetaan tilastoissa yleensä kokonaisrahtimäärältään maailman 30 suurimman sataman joukkoon ja konttisatamana maailman 20 suurimman joukkoon.
Amerikkalaisten satamaviranomaisten järjestön AAPA:n maailmantilaston mukaan Port Klangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 193,7 miljoonaa tonnia rahtia, josta konttiliikenteen osuus oli 9 435,4 kTEU konttia. Eurooppalaisen Rotterdamin sataman mukaan Port Kalangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 9 604 kTEU kontteja. Vuonna 2012 satama ilmoitti käsitelleensä jo yli 10 000 kTEU kontteja.
Oliver Webb

Oliver ”Oli” James Webb (s. 20. maaliskuuta 1991 Manchester) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa yhdeksänvuotiaana. Vuonna 2004 hän voitti Mini Max Championship -sarjan mestaruuden. Vuosina 2005–2006 Webb kilpaili T-Cars-sarjassa sijoittuen toiseksi Autumn Trophy -luokassa 2005 ja kolmanneksi pääsarjassa 2006. Vuosina 2007–2009 Webb kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi vuonna 2009. Samana vuonna Webb kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2008 Webb sijoittui toiseksi Portugalin Formula Renault -talvisarjassa. Vuonna 2010 Webb sijoittui kolmanneksi Britannian F3-sarjassa. Vuonna 2011 Webb ajoi Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen 17 pistettä ja sijoittuen loppupisteissä 21:nneksi. Vuosina 2011–2012 Webb kilpaili Indy Lights -sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2013 Webb teki paluun Formula Renault 3.5 -luokassa saavuttaen 27 pistettä. Vuonna 2014 Webb ajoi vain viisi kilpailua samassa sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Greta Laurent

Greta Laurent (s. 3. toukokuuta 1992) on italialainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Laurent kilpaili ensimmäisen kerran Düsseldorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Seefeldin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Laurent sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 31:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 26:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen sprintissä 37:s ja Lahdessa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä 32:nneksi.
Laura Luostarinen

Laura Ulrica Luostarinen (s. 1952 Joutseno) on suomalainen taidemuseonjohtaja. Hän on Salon taidemuseon johtaja ja museopalvelujen esimies.
Luostarinen on opiskellut taidehistoriaa Åbo Akademissa ja valmistunut maisteriksi Turun yliopistosta. Hän aloitti uransa Etelä-Savon aluetaidemuseossa ja työskenteli siellä kaksikymmentä vuotta näyttelyjä valmistavana ja kokoelmia hoitava amanuenssina. Hän harrastaa valokuvausta ja osallistui Mikkelin valokuvakeskuksen toimintaan, ja hänestä tuli kuopiolaisen Victor Barsokevitsch -valokuvakeskuksen johtaja vuonna 1998. Salon taidemuseon johtaja hänestä tuli 2002.
Luostarinen on saanut Finnfoto-palkinnon vuonna 2014.
Luostarinen on toimittanut ja kirjoittanut yhdessä muiden kanssa runsaasti näyttelyluetteloita, kuten Lyyli Säilä: taidemaalari Salosta ja Salon taidemuseon julkaisusarjaan muun muassa Uuno Eskola: taiteellisen veren viettelys ja Sakari Mäkipuro: taidemaalari ja kullankaivaja sekä osallistunut teoksen Suomen kirkot ja kirkkotaide 2 tekemiseen.
Venus Express

Venus Express on Euroopan avaruusjärjestön ensimmäinen Venus-luotain. Luotain laukaistiin marraskuussa 2005. Missio päättyi 30. syyskuuta 2015.
Idea Venus-luotaimesta syntyi vuonna 2001, jolloin tavoitteena oli toteuttaa luotain Mars Expressin satelliittirungolle.

Luotain

Suurin ero Venus ja Mars Expressin välillä on Venus-luotaimen lämpösuunnittelussa, tietoliikennejärjestelmässä ja tehojärjestelmässä johtuen Marsin ja Venuksen erilaisista kiertoradoista. Venus on kaksi kertaa lähempänä Aurinkoa kuin Mars – siten Auringon lämmittävä vaikutus on nelinkertainen, kuten myös sähkötehon tuotanto aurinkopaneeleilla.

Lento

Luotain laukaistiin 9. marraskuuta 2005 klo 05.33 Suomen aikaa Baikonurin kosmodromilta. Kantorakettina oli Sojuz-Fregat.
Luotain laukaistiin suoraan kohti Venusta, ja lennon aikana tarvittiin vain yksi radankorjaustoimenpide. Lento Venukseen kesti 150 vuorokautta. Venus Express jarrutti rakettimoottorillaan saavuttaakseen Venuksen kiertoradan. Luotain saavutti Venuksen kiertoradan 11. huhtikuuta 2006. Alun perin luotaimen oletettiin toimivan noin kahden Maan vuoden ajan. Sen käyttöikää jatkettiin kuitenkin useasti.
Luotaimen hallinta menetettiin marraskuussa 2014 aluksen pudotessa syvemmälle kaasukehään. Tehtävä päättyi vuonna 2015.

Tieteellinen toiminta

Venus Express tutki Venuksen kaasukehää ja pilviä sekä mittasi Venuksen pintaa.
Venus Expressin mittalaitteita ei suunniteltu tekemään havaintoja kaasukehän sisässä. Lennon loppuvaiheessa luotaimen ollessa Venuksen kaasukehässä voitiin kuitenkin havainnoida kaasukehää luotaimen kiihtyvyysantureiden avulla, kun kaasukehä ilmajarrutti luotainta.

Elämän etsiminen Maasta

Luotainta käytetään myös elämän etsimiseen Maasta. Tarkoituksena on selvittää, miten Maan kokoisia planeettoja kannattaa elämää etsittäessä havaita; kun tiedetään, mitä etsiä, on helpompi kehittää menetelmiä. Luotaimen ottamissa kuvissa Maa on alle yhden pikselin kokoinen, jolloin minkäänlaiset rakenteet eivät erotu. Kuvista on löydetty esimerkiksi elämälle tärkeiden veden ja hapen spektriviivat mutta ei vielä varmoja todisteita elämästä Maapallolla.
Marvel Rising: Secret Warriors

Tuotanto

Marvel kertoi animaatioelokuvan tuottamisesta 7. joulukuuta 2017. Mairghread Scott valittiin käsikirjoittajaksi ja vastaaviksi tuottajiksi nimettiin Joe Quesada, Dan Buckley, Cort Lane ja Eric Radomski.
Jochen Schöps

Jochen Schöps s. 8. lokakuuta 1983) on saksalainen lentopalloilija. Puolan MM-kilpailuissa 2014 Schöps saavutti Saksan joukkueessa MM-pronssia toimien joukkueen kapteenina. Vuotta myöhemmin Saksa saavutti mestaruuden Bakun Euroopan kisoissa 2015. Seuratasolla Schöps on vuodesta 2012 edustanut puolalaista Asseco Resovia Rzeszówia, jossa saavutti Puolan mestaruuden 2015. Pelipaikaltaan Schöps on hakkuri ja hänen pituutensa on 200 senttimetriä.
Munkforsin kunta

Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan 1.1.1863 Ransäterin pitäjään Kilin kihlakunnassa perustettiin Ransäterin maalaiskunta. Vuonna 1941 tähän kuntaan perustettiin Munkforsin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1949 Ransäterin maalaiskunta muutettiin Munkforsin kauppalaksi ilman liitoksia muiden kuntien kanssa. Samalla taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin.
Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut kauppalaan. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja Munkforsin kauppala muuttui Munkforsin kunnaksi. Tuolloinkaan ei tehty kuntaliitoksia, joten nykyinen kunta vastaa alueeltaan vanhaa Ransäterin pitäjää, joka muodostettiin erottamalla Övre Ullerudin pitäjästä vuonna 1670.

Vaakuna

Ransäterin maalaiskunnan vaakuna otettiin Munkforsin kauppalan ja sittemmin nykyisen Munkforsin kunnan käyttöön.

Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 80,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 724 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Munkfors, jossa oli tämän kunnan puolella 3 047 asukasta. Koko Munkforsin taajamassa on 3 054 asukasta, ja se kuuluu pieniltä osin myös Hagforsin kuntaan.

Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös 50–199 asukkaan pientaajama Ransäter. Se kuuluu osin myös Forshagan kuntaan.
Riitta Örö

Brita Johanna (Riitta) Örö (vuoteen 1942 Öhrling; 24. helmikuuta 1920 Varkaus – 8. elokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs. Hän oli ensimmäinen suurlähettilääksi nimitetty nainen, kun hänestä tuli Suomen Intian suurlähettiläs New Delhiin 1. lokakuuta 1974.
Örön vanhemmat olivat uittopäällikkö, insinööri Werner Ferdinand Öhrling ja Tyyni Johanna Peltola. Hän vietti nuoruusvuotensa Rovaniemellä jota hän piti myöhemminkin kotikaupunkinaan. Orö pääsi ylioppilaaksi 1939 ja opiskeli Helsingissä valmistuen ekonomiksi 1944 sekä valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Örö oli aluksi valtioneuvoston kanslian notaarina 1953–1956 ja sen jälkeen hän oli tasavallan presidentin linnan toimistosihteerinä vuosina 1956–1959. Tässä tehtävässä Örö ystävystyi presidentti Urho Kekkosen ja rouva Sylvi Kekkosen kanssa.
Örö oli ulkoministeriön palveluksessa avustajana, lähetystösihteerinä ja lähetystöneuvoksena muun muassa Etelä-Afrikassa, Wienissä, Budapestissä, Haagissa ja Lontoossa vuosina 1960–1974. Tämän jälkeen hän oli Suomen Intian suurlähettiläänä vuosina 1974–1979 ja samalla myös lähettiläänä Bangladeshissa, Nepalissa, Singaporessa ja Sri Lankassa. Örö toimi sitten vielä Suomen Perun suurlähettiläänä 1983–1986. Örö sai lähetystöneuvoksen arvonimen 1969.
Iros

Iros (muinaiskreikaksi Ἶρος) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.

Kerjäläinen

Arnaios tai Iros, kuten häntä yleisemmin kutsuttiin, koska hän vei mielellään viestejä kenen tahansa pyynnöstä, oli Odysseiassa mainittu kerjäläinen, joka oli Ithakassa tunnettu loppumattomasta ruoka- ja juomahalustaan. Vaikkei hän ollutkaan voimakas, oli hän kuitenkin suurikokoinen.
Iros kohtasi kerjäläiseksi naamioituneen Odysseuksen tämän palattua kotiinsa kolmenkymmenen vuoden jälkeen harharetkiltään. Hän halusi häätää Odysseuksen pois kodistaan, ja kosioiden yllytyksestä Iros ja Odysseus ajautuivat tappeluun, jossaa Odysseus tyrmäsi Iroksen parilla iskulla. Ottelun päätyttyä Odysseus raahasi Iroksen makaamaan portin pieleen, jotta tämän pelottaisi siat ja koirat pois.

Aktorin poika

Iros oli Aktorin poika ja Demonassan puoliso. Heidän poikansa Eurydamas ja Eurytion osallistuivat argonauttien retkeen.
Robby Ginepri

Ura

Ginepri voitti ensimmäisen ATP-turnauksensa Newportissa, Rhode Islandissa heinäkuussa 2003. Turnauksen finaalissa hän voitti Jürgen Melzerin erin 6–4, 6–7(3), 6–1.
Heinäkuussa 2005 Ginepri saavutti toisen voittonsa Indianapolisissa. Finaalissa hän voitti Taylor Dentin. Dent luovutti ottelun ollessa tilanteessa 4–6, 6–0, 3–0. Saman vuoden Yhdysvaltain avoimissa hän selvityi välieriin. Puolivälierissä hän voitti Guillermo Corian erin 4–6, 6–1, 7–5, 3–6, 7–5, mutta hävisi välierissä Andre Agassille 4–6, 7–5, 3–6, 6–4, 3–6.
Ginepri edusti maataan Pekingin olympialaisissa 2008, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Novak Đokovićille.
Kolmannen ATP-turnausvoittonsa hän otti vuonna 2009 samassa paikassa kuin edellinen voitto, eli Indianapolisissa. Finaalissa hän voitti Sam Querreyn 6–2, 6–4.
Kaitanokkakäpinkäinen

Levinneisyys

Kaitanokkakäpinkäistä tavataan Australiassa, Indonesiassa, Mikronesiassa, Palaussa, Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla ja Itä-Timorissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Emanuel Pastreich

Elämä

Pastreich kävi Lowell High Schoolia San Franciscossa ja valmistui sieltä 1983. Hän aloitti opintonsa Yalen yliopistossa, missä hän suoritti kandidaatin tutkintonsa kiinan kielessä vuonna 1987. Tänä aikana hän opiskeli myös ulkomailla Taiwanin kansallisessa yliopistossa. Pastreich suoritti maisterin tutkintonsa vuonna 1991 kirjallisuustieteissä Tokion yliopistossa, missä hän kirjoitti pro gradu -tutkielmansa "Edo kôki bunjin Tanomura Chikuden: Muyô no shiga" (Myöhäisen Edo-kauden oppinut Tanomura Chikuden; Maalauksen ja runouden hyödyttymyys), kokonaan japaniksi. Tämän jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja suoritti vuonna 1998 tohtorin tutkintonsa Itä-Aasian tutkimuksessa Harvardin yliopistossa. Pastrecih toimi apulaisprofessorina Illinoisin yliopistossa Urbana-Champaignissa, George Washingtonin yliopistossa sekä Solbridgen kansainvälisessä kauppakorkeakoulussa. Nykyään Pastreich on apulaisprofessori Kyung Hee -yliopiston kansainvälisen politiikan laitoksella.

Hallinnollinen julkinen palvelu

Pastreich toimi kansainvälisten suhteiden neuvonantajana Chungnamin provinssin kuvernöörille. sekä ulkoisten suhteiden neuvonantajana Daedok Innopolis tutkimuskeskuksessa. Lisäksi Pastreich toimi Daejeonin kaupunginkomiteassa 2009-2011.

Työ

Pastreich ohjaa ajatushautomo The Asia Institueta, joka tutkii kansainvälisen politiikan, ympäristön ja tekniikan yhteenliittymiä Itä-Aasiassa. Hän toimi Etelä-Korean suurlähetystön neuvonantajana 2005–2007 Washington D.C.ssä. Lisäksi Pastreich oli Etelä-Korean ulkoministeriön Dynamic Korea -julkaisun päätoimittaja 2005–2007.
Pastreichin kirjallisiin teoksiin kuuluvat The Novels of Park Jiwon: Translations of Overlooked Worlds (käännöskokoelma korealaisen uuden ajan kriitikon töistä), The Visible Vernacular: Vernacular Chinese and the Emergence of a Literary Discourse on Popular Narrative in Edo Japan (tutkielma kiinalaisen kansankielisen kirjallisuuden vastaanotosta Japanissa), Life is a Matter of Direction, not Speed: A Robinson Crusoe in Korea (kuvaus Pastreichin henkilökohtaisista kokemuksista Etelä-Koreassa) sekä Scholars of the World Speak out About Korea's Future (haastattelusarja johtavien tutkijoiden, kuten Francis Fukuyaman, Larry Wilkersonin ja Noam Chomskyn kanssa Korean nykytilasta).