google/wiki40b huggingface dataset:
Jussi Hautamäki (kenraali)

Jussi Hautamäki (s. 15. huhtikuuta 1941 Kylmäkoski) on Suomen puolustusvoimien kenraaliluutnantti (res).
Hautamäki kirjoitti ylioppilaaksi Toijalan yhteislyseosta vuonna 1960. Hän valmistui kadettikoulusta 1963 ja suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon sotakorkeakoulussa vuonna 1975, jossa hän toimi myös opettajana 1970-luvulla. 
Hautamäki toimi vuonna 1970 Kadettikoulun Toimituskomppanian päällikkönä. Hän toimi Hämeen jääkäripataljoonan komentajana vuosina 1983-1985 ja Panssarivaunupataljoonan komentajana 1985-1988, jonka jälkeen hän oli operaatiopäällikkönä YK:n UNIFIL-rauhanturvaoperaatiossa Libanonissa. Vuosina 1990-1991 Hautamäki toimi maanpuolustuskurssien johtajana. 1990-luvulla hän palveli pääesikunnassa eri tehtävissä ja 1998 hänet nimitettiin Läntisen Maanpuolustusalueen komentajaksi.
Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimista Hautamäki on osallistunut kunnallispolitiikkaan Keravalla Kokoomuksessa.
Reino Luhtala

Reino Matti Luhtala (20. maaliskuuta 1917 Kittilä – 22. kesäkuuta 2005 Helsinki) oli opetusneuvos, joka toimi Suomen Liikemiesten Kauppaopiston rehtorina.

Henkilöhistoria

Reino Luhtalan vanhemmat olivat konsulentti Matti Luhtala ja Anna Edith Sigrid Airisto  ja puoliso vuodesta 1944 käsityönopettaja Rauni Tellervo Puurunen. Luhtala tuli ylioppilaaksi 1936 ja valmistui ekonomiksi 1943 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1949. Hän oli Valtion lentokonetehtaan konttoripäällikkö 1943–1946 Kuorevedellä ja  Valtion ammuslataamon 1946–1951. Huhtamäki-yhtymän konttoripäällikkönä Luhtala toimi 1951–1954 ja talousjohtajana 1955–1956. Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa Luhtala oli lehtori, yliopettaja, vararehtori ja sitten rehtori vuodesta 1969 vuoteen 1973, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet tunnettiin myös opettajakouluttajana. Ansioistaan tietokirjailijana Luhtala sai Warelius-palkinnon vuonna 1991.
Jumalan lahja

Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi kappaleen "Pohjoinen taivas" sanoitus Maritta Kuula ja Kauko Röyhkä sekä kappaleen "Katse" sanoitus Uuno Kailas. Kappaleet "Katse" ja "Saksalaisten tuho" on aiemmin levyttänyt yhtye 500 kg lihaa albumilleen Akvaario.
Sovitukset Kauko Röyhkä Combo.
Mary Johnson

Mary Johnson (alk. Astrid Maria o.s. Carlsson;  11. toukokuuta 1896 Eskilstuna Ruotsi – 7. toukokuuta 1975) oli ruotsalainen näyttelijä.
Johnsonin ensiesiintyminen tapahtui 1910-luvulla teatterijohtaja Karin Swanströmin teatteriseurueessa. Miehensä Karl Gerhardin (alk. Johnson) kanssa hän liittyi 1914 Hjalmar Selanderin Nya Teaterniin, joka toimi Göteborgissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Kärleken segrar (1916).
Johnson oli naimisissa Karl Gerhardin kanssa 1913–1920, myöhemmin norjalaisen näyttelijän Einar Rødin kanssa ja vihdoin vuodesta 1932 saksalaisen näyttelijän Rudolf Klein-Roggen kanssa.
Orange (demoryhmä)

Orange on suomalainen PC-koneille keskittynyt demoskene-ryhmä, joka toi tuotoksissaan PC-demoskenelle paljon tyylillisiä vaikutteita Amigan Melon Dezign -ryhmältä. Orange on merkittävimpiä PC-demoryhmiä.
Orangen ydinryhmä koostui kolmesta henkilöstä: Hoplite (Mikko Wilkman, ohjelmoija), Dune (Lassi Nikko, muusikko/ohjelmoija) ja Der Piipo (Iiro Harra, graafikko/ohjaaja).
Yksi merkittävimmistä eroista Orangen demoissa verrattuna muihin demoihin oli se kuinka Orange käytti harvoin 3d-skenejä; usein demot rakentuivat vain ohjelmoiduille 2D-efekteille ja joissakin tapauksissa animaatioille (Esimerkiksi Megablast-demon alku). Orangen ohjelmoija Hoplite ei pitänyt 3d-skenejä erityisen haastavina ja Orange toivoikin demojensa ns. info-teksteissä, että kilpailevat demoryhmät keskittyisivät vähemmän monimutkaisten 3d-kohtauksien luomiseen ja enemmän kekseliäisiin ohjelmointikikkoihin.
Orangen demoja tahdittivat Dunen omaperäinen musiikki, jotka yhdessä kekseliään koodin ja Der Piipon yksilöllisen graafisen tyylin kanssa tekivät Orangen demoista äärimmäisen yksilöllisiä. Ryhmän tyyliä jäljiteltiin paljon.
Varjossa auringon alla

Juoni

Hercule Poirot on lomailemassa Devonin rannikolla sijaitsevalla saarella. Lomakausi on ohitse ja saaren ainoassa hotellissa on vain kourallinen vieraita. Heistä näkyvin on näyttelijä Arlena Marshall, joka näyttää iskeneen silmänsä Patrick Redferniin. Redfernin hiljainen vaimo Christine seuraa sivusta. Tapahtumat saavat dramaattisen käänteen, kun Arlena Marshall löydetään murhattuna syrjäisestä lahdenpoukamasta. Kaikilla saarella olevilla näyttää olevan alibi. Pääepäilty on Patrick Redfern, mutta hän oli soutanut lahdenpoukamaan neiti Brewsterin kanssa ja löytänyt ruumiin.
Patrick on murhaaja, sillä hänen löytämä ruumis ei ollut Arlena Marshall vaan hänen vaimonsa Christine, joka vain näytteli kuollutta. Patrick murhasi Arlenan sillä aikaa, kun neiti Brewster haki apua. Patrick oli huijannut Arlenalta huomattavia summia ja halusi peittää jälkensä. Patrickia ja Christineä epäillään varmuudella myös ainakin yhdestä toisesta murhasta.

Rikos auringon alla (1982)

Guy Hamilton ohjasi romaaniin perustuvan elokuva Rikos auringon alla 1982. Peter Ustinov näytteli siinä Hercule Poirotia.
Henrik Hurskas

Henrik Hurskas (saks. Heinrich der Fromme; 16. maaliskuuta 1473 Dresden – 18. elokuuta 1541 Dresden) oli Saksin herttua (joskus käytetty hallitsijanimeä Henrik IV) ja Meissenin rajakreivi (nimellä Henrik V) vuosina 1539–1541. Hän levitti lyhyenä hallitsijakautenaan luterilaisen uskonpuhdistuksen Saksi-Meisseniin.
Henrik Hurskas oli Saksin herttua Albrekt Rohkean poika ja herttua Yrjö Parrakkaan nuorempi veli. Henrik peri isältään Friisinmaan käskynhaltijuuden, jonka hän kuitenkin vaihtoi vuonna 1505 veljensä kanssa Freibergiin ja Wolkensteiniin. Hän perusti vuonna 1521 mailleen Marienbergin kaupungin. Henrik kääntyi 1530-luvulla luterilaiseksi siitä huolimatta, että hänen veljensä Yrjö oli yksi Martti Lutherin johtavia vastustajia Pohjois-Saksassa. Yrjö ei kuitenkaan voinut estää Henrikiä tulemasta seuraajakseen vuonna 1539. Valtaan tultuaan Henrik pani välittömästi toimeen uskonpuhdistuksen, minkä seurauksena hän ajautui kiistoihin katolisten piispojen kanssa.
Henrikin puoliso oli Mecklenburgin Katariina. Heidän poikansa Morits seurasi Henrikiä herttuana tämän kuoltua. Sekä Morits että Henrikin nuorempi poika August kohosivat myöhemmin Saksin vaaliruhtinaiksi.
Kronos Quartet Performs Alfred Schnittke: The Complete String Quartets

Kappaleet

Kaikki sävellykset Alfred Schnittke.
Okratulkku

Levinneisyys

Okratulkkua tavataan Intiassa ja Pakistanissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai hyvin yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ukrainalaiset

Ukrainalaisia järjestöjä Suomessa

Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2015 Suomessa asui ~ 3000 — 4000 ukrainalaisia.
Suomen ukrainalaiset ry on aktivinen Suomessa asuvia ukrainalaisia yhdistävä yhdistys. Lisäksi Helsingissä toimii Ukrainalaisten yhdistys Suomessa ry ja Tamperella Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus.
Ksifos

Ksifos (m.kreik. ξίφος) on kreikkalaistyyppinen lyhyt lyömämiekka, joka palveli muun muassa hopliittien, raskaan kreikkalaisen jalkaväen, toissijaisena aseena keihään ollessa ensisijainen ase. Roomalaisten vastaava miekka oli gladius.
Ksifos poikkeaa kuitenkin myöhäisemmästä gladiuksesta teränsä osalta. Siinä missä gladius oli teräksinen ja tasaisen leveä kaikista kohdistaan, oli pronssinen ksifos terän kärjestä hiukan tyveä leveämpi. Kreikkalaisten taistelutaktiikassa raskas jalkaväki hyökkäsi falangimuodostelmassa kohti vihollisrivistöjä suuret, pyöreät, aspis-kilvet suojanaan. Kun kontakti viholliseen saatiin, alkoivat hopliitit surmata vihollisiaan nion 3-4 metriä pitkillä keihäillään. Mikäli keihäs putosi, hajosi tai sen käyttäminen oli muuten mahdotonta, ottivat sotilaat käyttöön ksifoksen, jolla pistettiin tai lyötiin vihollista kaulaan tai kasvoihin. Tosin viiltäminen oli yleisempää, sillä pehmeä pronssi taittui helposti pistossa osuessaan luuhun. Terän levennetty osa suurensi haavaa ja aseen pieni koko teki siitä helpon käsiteltävän sekasortoisissa taisteluissa.
Satyajit Ray

Satyajit Ray (bengaliksi সত্যজিৎ রায [ˈʃɔtːodʒit ˈrai̯], 2. toukokuuta 1921, Kalkutta – 23. huhtikuuta 1992, Kalkutta) oli intialainen elokuvaohjaaja, jota pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä auteur-elokuvaohjaajista.
Ray tapasi Jean Renoirin, kun tämä filmasi Intiassa, ja tutustui Vittorio de Sican klassikkoon Polkupyörävaras. Nämä vaikuttivat hänen tyyliinsä suuresti.
Rayn elokuvadebyytti Tien laulu (alk. Pather Panchali, julkaistu 1955) voitti yksitoista kansainvälistä palkintoa. Se palkittiin muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuvalla oli suuri merkitys bengalilaiselle ja intialaiselle elokuvalle. Se muodosti ensimmäisen osan ohjaajan tuotannon keskeisestä trilogiasta, jonka kaksi muuta elokuvaa olivat  Voittamaton (alk. Aparajito, 1957) ja Apun maailma (alk. Apur Sansar, 1959). 
Ray vastaanotti monia tärkeitä elokuva-alan palkintoja urallaan. Vuonna 1992, jo maatessaan sairaalavuoteella,  hän sai Oscar-palkinnon elämäntyöstään.
Siiranmäen taistelu

Taistelu

Neuvostoliiton hyökkäys Siiranmäessä alkoi 13. kesäkuuta 1944 kenttätykistön, maataistelukoneiden ja panssarivaunujen tukemana. Hyökkäys alkoi kahden divisioonan voimin ja raskaiden tappioiden vuoksi sitä jouduttiin tukemaan vielä kolmannella divisioonalla. Toisen päivän hyökkäystä edelsi yli kahden tunnin tulivalmistelu. Ehrnroothin toteuttamilla nopeilla tykistön tukemilla vastaiskuilla neuvostojoukkojen sivustoihin saatiin kaikki vihollisen sisäänmurrot lyötyä takaisin. Taisteluissa tuhottiin 21 vihollisen panssarivaunua, joista sotamies Eero Seppänen (Mannerheim-ristin ritari n:o 138) tuhosi kahdeksan.
Ylipäällikkö Mannerheim määräsi 15. kesäkuuta 1944 Kannaksella taistelevien armeijakuntien komentajaksi kenraaliluutnantti K. L. Oeschin, jonka samana päivänä antamalla vetäytymiskäskyllä joukot aloittivat peräytymisen Vuosalmelle (Äyräpää). Siiranmäki oli puolustajien hallussa vetäytymisen alkaessa 16. kesäkuuta illalla. Yleistilanteen vaatima vetäytyminen tapahtui 17. kesäkuuta.
Suomalaisten tappiot olivat noin 1 000 miestä, sekä venäläisten noin 5 000 kaatunutta.
William Lönnberg

Otto William Lönnberg (22. marraskuuta 1887 Helsinki – 11. toukokuuta 1949 Kööpenhamina) oli suomalainen ekpressionistinen, Marraskuun ryhmään kuulunut taidemaalari.
Hänen tuotantonsa koostui pääasiassa henkilö- ja muotokuvista, mutta hän maalasi myös maisemakuvia. Hänen töissään oli paljon laajoja, kirkkaita väripintoja, jotka oli sommiteltu huolellisesti keskenään. Lönnberg tunnettiin myös taitavana piirtäjänä.
Lönnberg opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1903–1906 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1906–1908. Hän vieraili Hampurissa Jalmari Ruokokosken toverina ja asettui sitten Tanskaan, jossa hän oleili kaikkiaan 14 vuotta. Italiassa ja Ranskassa hän vieraili 1920-luvulla. Palattuaan Suomeen Lönnberg toimi opettajana Vapaassa Taidekoulussa sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa.
Taidemaalarina Lönnberg kuului Jalmari Ruokokosken ja Tyko Sallisen ohella tanskalaisen räätälimestari Niels-Peder Rydengin kokoamaan ekpressionististen taiteilijoiden ryhmään eli niin sanottuun Rydengin koloniaan. Lönnberg asui Rydengin luona Helsingørissä lähes kolme vuotta ja meni vuonna 1923 naimisiin Rydengin tyttären Alman kanssa.
Lönnberg osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1909 ja 1949 välillä. Hän toimi Suomen taiteilijaseuran varapuheenjohtajana, seuran kunniajäsen hänestä tuli vuonna 1948. Lönnberg kuoli Kööpenhaminan matkallaan vuonna 1949. Sinne hänet oli valittu pohjoismaisen taidenäyttelyn Suomen osaston komissaariksi.
Lönnbergin vanhemmat olivat työmies Otto Wilhelm Lönnberg ja Eva Kristina Karvonen.
Ohion osavaltionyliopisto

Hyökkäys 2016

28. marraskuuta 2016 amerikansomalialainen yliopiston opiskelija Abdul Razak Ali Artan ajoi yliopistolla autolla väkijoukkoon ja alkoi puukottaa ihmisiä. Poliisi ampui hyökkääjän. 11 uhria joutui sairaalaan.
Juan Ramón Jiménez

Teokset

Jiménezin työt voidaan jakaa kolmeen eri vaiheeseen. Ensimmäisen vaiheen teokset syntyivät kotiseudulla Espanjassa. Toinen vaihe alkoi, kun Jiménez matkusti New Yorkiin mennäkseen naimisiin kääntäjä Zenobia Camprubín kanssa, ja vietti tämän kanssa pitkän kuherruskuukauden, jonka aikana nuori vaimo luki Jimenezille amerikkalaisen runouden espanjankielisiä käännöksiä. Kolmas vaihe alkoi Espanjan sisällissodan aikana, kun Jiménez muutti ulkomaille. Hän asui ensin Kuubassa ja myöhemmin Puerto Ricossa. 
Jiménezin herkkä kausi ajoittui vuosille 1898 – 1915. Tällä kaudella runoilija sai vaikutteita erityisesti Gustavo Adolfo Bécquerin töistä, symbolismista ja modernismista. Tämän ajan teoksia ovat muiden muassa: Rimas (1902), Arias tristes (1903), Jardines lejanos (1904), Elegías (1907), La Soledad Sonora (1911), Pastorales (1911), Laberinto (1913) ja Estío (1916).
Herkkää kautta seurasi älyllinen kausi vuosina 1916–1936. Jiménezin tämän kauden teoksista merkittävimpiä ovat: Diario de un poeta recién casado (1916), Primera antolojía poética, (1917), Eternidades (1918), Piedra y cielo (1919), Poesía (1917–1923) ja Belleza (1917–1923). Merkittävin teos on Platero y yo 1917 (Harmo ja minä – andalusialainen elegia, suom. Tyyni Tuulio, 1957).
Runoilijan viimeisen kauden (1937–1958) tärkeimpiä teoksia ovat: Animal de fondo (1949), Tercera antolojía poética (1957), En el otro costado (1936–1942) ja Dios deseado y deseante (1948–1949).
Ioniloukut

Ioniloukut ovat yksi mahdollisista kvanttitietokoneiden fyysisistä toteutustavoista. Ne perustuvat siihen, että ionisoitu atomi tai jokin muu hiukkanen houkutellaan tyhjökammion keskusalueeseen sähkö- ja magneettikentillä. Niitä on monenlaisia, mutta edellinen on pääperiaatteena. Niihin sitten kohdistetaan laservaloa, jolla saadaan niiden energiatiloja muuttumaan.
Eichman

Eichman oli kauppiassuku 1600-luvulla Turussa. Suku on luultavasti lähtöisin Saksasta.

Henkilöitä

Ensimmäinen turkulainen kauppias (oluenpanija, silkkikankaanmyyjä) oli Caspar Eichman jo 1628, oman ilmoituksensa mukaan vuodesta 1615. Hän asui Luostarin Jokikadulla ja toimi raatimiehenä Turussa 6.6.1632-1649. Valvoi sisarensa etuja Mårten Friisin perunkirjoituksessa 2.1637; hänellä oli tuolloin myös omia saatavia. Pormestariksi Uuteenkaupunkiin 1649, jossa virassa oli kuolemaansa asti. Lisäksi hän oli Vaasaporin kreivikunnan hopmannina 1651-1654 sekä vt. päällysmiehenä ja pikkutullin ja aksiisin vuokraajana 1653-1655. Casper Eichman oli Turun edustaja valtiopäivillä 1635 ja 1644 sekä Uudenkaupungin 1655, 1657 ja 1659-1660. Caspar haudattiin 26.1.1668 Turun tuomiokirkkoon. Voidaan arvioida, että Caspar oli syntynyt n. 1590.
Turussa vaikutti myös lyypekkiläinen kauppias Joachim Eichman, joka sai porvarinoikeudet Lyypekissä 1617. Joachim Eichman hukkui kauppamatkalla Turkuun 1638, jonka jälkeen hänen leskensä ja lapsensa perivät hänen talonsa Lyypekissä. Tästä päätellen Joachim Eichman oli Caspar Eichmanin aikalainen - luultavasti samaa ikää.
Suomeen tuli myöhemmin myös toinen Eichman -suku Rügenwaldista.
Kalattomanlammit

Maantietoa

Lampia on kaksi, jotka pitkiä kaakko-luoteis-suunnassa, ja ne sijaitsevat rinnakkain yli 50 metrin välein. Ne sijaitsevat Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto . Lammet ovat yhdessä alle 10 metriä leveällä kanavalla tai salmella, joten niiden vedenpinnat ovat samalla tasolla. Lounaassa sijaitsee suurempi lampi, jonka pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Pienempi lampi on vastaavasti 3,8 hehtaaria, alle 500 metriä pitkä ja yli 100 metriä leveä. Niiden rantaviivat ovat 1,3 ja 1,1 kilometriä pitkät. Rannat ovat kangasmetsää ja lammet ovat asutuksesta autiot. Lampien ohi kulkee kuitenkin Voijakkalasta lähtevä yhdystie 2824, joka jatkaa Somerolle. Yhdystieltä tulee metsäautotie suuremman lammen rantaan. Lampien rannan läheltä on kaivettu soraa laajalta alueelta.

Vesistösuhteet

Lammet sijaitsevat Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Niiden vedenpinnan korkeus on 123,1 metriä mpy. Lampien ympäristössä olevissa sandurin painaumissa on muitakin lampia kuten esimerkiksi Kyläntaustanjärvet, Kakaristonlammi, Ämmälammi, Sonninlammi, Vaunulammit, Lintulammi ja Ruuttanalammi.
Tommi Holttinen

Tommi Mikael Holttinen (s. 3. toukokuuta 1997 Turku) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Someron Esaa ja hänen valmentajanaan toimii Jari Holttinen.
Holttinen sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kymmenenneksi, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 yhdenneksitoista ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 seitsemänneksi. EM-kilpailuissa Berliinissä 2018 hän karsiutui loppukilpailusta ulkoratojen ennätyksellään 551 cm.
Kalevan kisoista Holttinen on saavuttanut seiväshypyssä hopeaa vuonna 2017 ja pronssia 2018. Sisäratojen SM-kilpailuista Holttinen on saavuttanut hopeaa vuosina 2018 ja 2019.
Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 551 cm (2018) ja sisäradoilla 555 cm (2018).
Einari Leino

Einari Viktorinpoika Leino (1897 Anjala – 28. syyskuuta 1938 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa asunut kirjailija.
Leino pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Suomesta Neuvosto-Venäjälle 1919. Hän asui Neuvosto-Karjalassa Äänisenrannan piirissä, toimi ainakin traktoriaseman työläisenä ja oli Venäjän kommunistisen puolueen jäsen. Leino tuomittiin Neuvostoliiton rikoslain 58 pykälän 6 kohdan perusteella vakoilusta kuolemaan ja ammuttiin Petroskoissa syyskuussa 1938. Leino rehabilitoitiin eli hänen maineensa palautettiin 1963. 
Leinon runoja on julkaistu kokoelmassa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu : Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940 (Karjala-kustantamo, Petroskoi 1976).
Sivar Arnér

Ernst Nils Sivar Arnér (13. maaliskuuta 1909 Arby, Kalmarin lääni – 1997) oli ruotsalainen kirjailija, yksi maansa tuon ajan proosan kärkihahmoista. Teoksissaan Arnér usein erittelee terävästi ihmissuhteita, varsinkin avioliittoa ja rakkautta.
Maagi

Maagi-termin alkuperä

Suomessa käytetyn maagi-termin alkuperä on meedialaisten pappien nimityksessä, vaikkakin Euroopassa on yleensä käytetty tätä nimitystä yleisesti koko Persian valtakunnan papeista.
Maagit olivat muinainen heimo Meediasta, ennen Meedian liittämistä Persian valtakuntaan n. 550 eaa. He olivat vastuussa yhteisön uskonnollisista menoista ja hautajaismenoista. Myöhemmin he omaksuivat zarathustralaisuuden, mutta muuttivat kuitenkin sen alkuperäisiä opetuksia, niin että siitä kehittyi oppi nimeltä zurvanismi. Zurvanismista tuli Sassanidien valtakunnan (226-650) yleisin zarathustralaisuuden muoto. Zurvanismista ei ole merkkejä 900-luvun jälkeen.
Maagit selittivät yleensä tähtiä ja ennustivat mm. eläinten sisäelimistä. Maageilla, kuten papeilla yleensäkin tuona aikana, oli suuri valta valtakuntien politiikassa ja oikeuden jakamisessa. Maagi-termi liitettiin vasta paljon myöhemmin mustaan magiaan ja muihin okkultistisiin yhteyksiin.
Nimityksellä 'maagi' voidaan viitata tietäjiin, velhoihin, noitiin tai šamaaneihin. Tunnetuimmat maagit ovat Raamatun mainitsemat "itämaan kolme viisasta miestä", joiden haudat Marco Polo väitti nähneensä nykyisessä Iranin Savehissa, Teheranissa.
Stora Enson Imatran tehtaat

Stora Enson Imatran tehtaat sijaitsevat Imatralla. Imatran tehtaisiin kuuluu kaksi tuotantoyksikköä; Kaukopään tehtaat ja Tainionkosken tehtaat. Lisäksi Stora Ensolla on Imatralla tutkimuskeskus Tainionkoskessa sijaitsevassa saaressa vanhoissa Tornatorin rakennuksissa. Aiemmin tehtaisiin kuului myös Imatrankosken tehdas. Imatran tehtaat ovat Stora Enson suurin tehdas, Suomen suurin kartongintuottaja ja eräs Euroopan suurimmista metsäteollisuusintegraateista. 90 % tehtaan tuotteista menee vientiin. Tehtaat työllistävät noin 1 000 henkilöä.
Sellutehdas valmistui Kaukopäähän vuonna 1935. Tehdasrakennus edusti aikansa huippuarkkitehtuuria. Kartonkitehdas rakennettiin korvaamaan luovutetulle alueelle jääneitä Enson tehtaita vuonna 1950. Ensimmäinen kartonkikone KA1 on edelleen käytössä – tosin moneen kertaan uusittuna. 1960-luvulla Tornatorin vanha tehdas Tainionkoskella lopetettiin ja sitä korvaamaan rakennettiin Tainionkoskelle sellu- ja paperitehtaat. Vanhoissa Tornatorin tiloissa Tainionkosken saaressa toimii nykyään Stora-Enson tutkimuskeskus.

Tehtaan koneet

Tehtaaseen kuuluu 2 sellutehdasta, 2 paperikonetta (Tainiolla sijaitseva paperikone on vuokrattu Kotka Mills yhtiölle 1.11.2018 asti), 4 kartonkikonetta ja 4 päällystyskonetta. Paperi- ja kartonkikoneiden yhteinen tuotantokapasiteetti on 1 036 000 t/a.

Tainionkoski (Kaukopää 2)

Tainionkosken höyryvoimala on suljettu vuonna 1998
António José Rafael

António José Rafael (s. 11. marraskuuta 1925 Paradinha) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. elokuuta 1948 ja nimitettiin Bragança e Mirandan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buduan titulaaripiispaksi 2. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Felici, jota avustivat António de Castro Xavier Monteiro ja Manuel de Jesus Pereira.
Rafael sai 26. helmikuuta 1979 nimityksen Bragança e Mirandan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2001. Hänen aikanaan hiippakunnan nimi muutettiin muotoon Bragança-Miranda.
Vetokannaksen kirkko

Historia

Kirkon suunnitteli kaupungin asemakaava-arkkitehti Gösta Bergman. Kirkon rakentaminenn aloitettiin kesällä 1960. Kirkon vuokrasopimus astui virallisesti voimaan 16. tammikuuta 1961 alkaen, jolloin kirkko otettiin käyttöön kirkkosalia lukuun ottamatta. Kirkkosali vihittiin käyttöön 12. helmikuuta 1961.
Kirkon peruskorjaus tehtiin vuonna 1997, erillinen kellotapuli rakennettiin vuonna 2001.

Arkkitehtuuri

Kuorin kulmauksesta erkanee matala sakasti, vastakkaisesta päädystä asuntosiipi ja urheilusali. Sisäänkäynti kirkkoon on asuntosiiven kautta. Runkohuoneen kolmiomaiset päädyt ulottuvat maahan saakka, samoin kuin katon runkorakenteet. Kirkon pinta-ala on 305 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 80 + 80 hengelle. Kirkon 10-äänikertaiset urut on valmistanut Hans Heinrich vuonna 1969, alttarilla on risti.
Lumiukko

Lumiukko on ihmistä muistuttava lumesta tehty hahmo. Se koostuu tyypillisesti kolmesta lumipallosta, joista alin kuvaa jalkaosaa, keskimmäinen rintakehää ja ylin päätä. Monesti lumiukolle asetetaan napit, silmät ja suu pikkukivistä sekä nenä porkkanasta. Lumiukolle voidaan lisätä myös vaatteita, esimerkiksi kaulahuivi tai päähine. Porkkanan paikalla lumiukon nenänä voi myös olla esimerkiksi kivi.
Tapparan SM-sarjakausi 1958–1959

Tulleet

Heikki Pussinen, H, A-jun.

Lähteneet

Teuvo Takala, H, Mäntän Urheilijat

Harjoitusottelut

Kausi avattiin Koulukadulla pelatulla pikasarjalla lokakuun lopulla. Tämän lisäksi pelattiin viisi täysimittaista harjoitusottelua. Tampereella kävi myös ulkomaisia vieraita, kun ruotsalainen IFK Luleå ja puolalainen Lodzki Klub Sportawy ottivat mittaa kirvesrinnoista.

Juniorit

Tapparan A-juniorit voittivat kaudella 1958-1959 Suomen mestaruuden.
Tulokset
Kokoonpano
Simona Gherman

Simona Gherman (12. huhtikuuta 1985, Bukarest) on romanialainen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Hän saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa kalvan joukkuekultaa Romanian joukkueessa. Ghermanilla on myös kaksi joukkuemaailmanmestaruutta. Hän edustaa CSA Steaua Bukarestia.
Olhavanvuori

Olhavanvuori on kiipeilijöiden suosiossa oleva kallio Repoveden kansallispuistossa. Vuonna 2000 Olhavanvuoren seinämästä löytyi vasenta kämmentä esittävä kalliomaalaus. Sitä pidetään yhtenä Etelä-Suomen parhaimmista kiipeilypaikoista. Sen päällä kulkee retkeilyreitti, joka laskeutuu alas vedenottopaikalle ja laavulle. Laavulta pääsee kallion juurelle, jossa on tulentekopaikka.
ABC (moottoripyörävalmistaja)

ABC on entinen moottoripyörävalmistaja. Tunnetuin yhtiön malleista oli 1920-luvun 398-kuutioinen kaksisylinterinen bokserimalli. Sitä valmisti brittiläinen Sopwith-lentokoneyhtiö. Pyörää pidetään ensimmäisten BMW-pyörien edeltäjänä, mutta yhtiö ei menestynyt moottorin epäluotettavuuden takia.