google/wiki40b huggingface dataset:
Syvä uni (vuoden 1946 elokuva)

Tuotanto

Kirjailija William Faulkner laati käsikirjoituksen Leigh Brackettin ja Jules Furthmanin kanssa Raymond Chandlerin romaanin pohjalta. Juoni on niin monimutkainen, ettei Faulkner itsekään ymmärtänyt sitä kokonaan. Kuuluisan tarinan mukaan sen paremmin käsikirjoittajat kuin ohjaaja Howard Hawks eivät kirjaa lukemalla keksineet, kuka murhasi yhden sivuhahmon, autonkuljettaja Owen Taylorin. Lopulta Chandlerille lähetettiin sähke: ”Kuka tappoi Owen Taylorin?”. Chandler kuulemma luki kirjansa uudelleen ja sähkötti takaisin ”En tiedä”. Asia ei ratkennut vaan jäi arvoitukseksi.

Vastaanotto

Elokuva on valittu talletettavaksi Yhdysvaltojen National Film Registryyn.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kokoon luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Syvä uni pääsi mukaan kahdeksalla äänellä.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Syvän unen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuva oli Suomessa Valtion elokuvatarkastamon kokonaan kieltämä vuodesta 1946 vuoteen 1949. Sensuurista vapautumisen jälkeen elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 1.7.1949.
Zane McIntyre

Ura

McIntyre siirtyi Pohjois-Dakotan yliopistoon pelattuaan USHL-joukkue Farjo Forcessa, jossa hänet valittiin kaudella 2011–2012 USHL:n parhaaksi maalivahdiksi.
Pelattuaan kauden 2014–2015 Pohjois-Dakotassa, McIntyre siirtyi ammattilaiseksi hyväksymällä kaksivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsilta 23. kesäkuuta 2015.
Kööpenhaminan päärautatieasema

Historia

Kööpenhaminan ensimmäinen rautatieasema avattiin vuonna 1847. Se palveli Roskildeen vievää rataa ja oli rakennettu puusta. Tämän korvannut asema avattiin vuonna 1864.
Toinenkin asema osoittautui liian pieneksi, varsinkin, koska vain yksi raide kulki sieltä kaupungin ulkopuolelle. Uusi ja nykyinen asema, tunneli Østerportin rautatieasemalle sekä uudet raiteet kaupungista etelään valmistuivat joulukuussa 1911.
Asema kunnostettiin vuonna 1980. Laitureille vievät liukuportaat ja hissit rakennettiin sekä aseman sisätilat uusittiin täysin. Viimeisin remontti alkoi 2004 ja se päättyy 2008. Aseman katto korjattiin ja laiturit 3–6 parannettiin kansainvälisiin standardeihin. Myös aseman muita osia on remontoitu.
Asemalta ei ole yhteyttä Kööpenhaminan metroon, mutta tilanne muuttuu uuden kehälinjan valmistuessa noin vuonna 2017.
Itsenäisyydenaukio

Maidan Nezaležnosti (ukr. Майдан Незалежності, "Itsenäisyydenaukio"), puhekielessä Maidan, on Ukrainan pääkaupungin Kiovan keskusaukio. Kaupungin pääkatu H’reštšatyk kulkee aukion kautta koillisesta lounaaseen.
Aukion ensimmäinen nimi 1800-luvun puolivälissä oli H’reštšatykin aukio, sittemmin vuodesta 1871 Duumanaukio, neuvostovallankumouksen jälkeen maaliskuusta 1919 Neuvostoaukio, vuodesta 1935 Kalinininaukio, vuodesta 1977 Vallankumousaukio ja Ukrainan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta 1991 Itsenäisyydenaukio. Se kunnostettiin itsenäistymisen 10-vuotispäiväksi 2001.
Maidan Nezaležnosti on myös Itsenäisyydenaukion alle osuvan Kiovan metron aseman nimi.
Nahed Hattar

Nahed Hattar, arab. ناهض حتر‎ (1960 – 25. syyskuuta 2016) oli merkittävä jordanialainen kirjailija ja poliittinen aktivisti.

Pidätys

Hattar oli kristittynä syntynyt ateisti ja islamin vastainen aktivisti. Hän tuki Syyrian presidentti Bashar al-Assadia. Hänet pidätettiin elokuussa 2016, kun hän oli levittänyt karikatyyrikuvaa, joka esitti kuollutta jihadistia Abu Salehia taivaassa tupakoimassa ja vuoteessa naisten kanssa ja pyytämässä Jumalaa tuomaan viiniä ja pähkinöitä.

Kuolema

Aseistettu mies ampui Hattarin 25. syyskuuta 2016 lähellä oikeuspalatsia pääkaupungissa Ammanissa, missä hän oli menossa tuomioistuimeen sen jälkeen kun hän oli levittänyt piirrosta, jonka katsottiin loukkaavan islamia. Ampuja pidätettiin paikalla. Turvallisuuslähteen mukaan hän on 39-vuotias mies, joka toimii muslimisaarnaajana ammanilaisessa moskeijassa.
FA Community Shield

The Football Association Community Shield (aikaisemmin Charity Shield) on englantilainen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Valioliigan ja FA Cupin voittajat. Mikäli joukkue on voittanut molemmat tittelit, pelaa se liigassa toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. Ottelu on perinteisesti ollut uuden jalkapallokauden avaustapahtuma.
Charity Shield -ottelu pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1908/1909. Tuolloin se korvasi edeltäneen Sheriff of London Charity Shieldin, joka oli pelattu kaudesta 1898/1899 lähtien.  Perinteenä oli, että ottelussa kohtasivat ammattilais- ja amatöörijoukkueet. Ensimmäisessä Charity Shieldissä olivat vastakkain Manchester United (ammattilaiset) ja Queens Park Rangers (amatöörit).
Ajan saatossa ammattilaiset-amatöörit -asetelma vaipui unholaan, ja systeemi kehittyi nykyiseen muottiinsa, jossa kohtasivat korkeimman sarjatason, tuolloin Football Leaguen, ja FA Cupin voittaja. Joitakin poikkeuksia vuosien varrella oli, sillä vuonna 1950 ottelussa kohtasivat maailmanmestaruuskisojen maajoukkue ja Kanadaa kiertänyt Englannin joukkue. 
Vuonna 1959 ottelusta tehtiin kauden aloitustapahtuma, ja vuonna 1974 Ted Croker loi nykyisen systeemin, jossa kohtaavat liigan ja cupin voittajat, ja ottelun tuotto lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Mikäli ottelu on varsinaisen peliajan jälkeen tasan, pelataan jatkoaika ja mahdolliset rangaistuspotkut. Menneinä vuosina mestaruus usein jaettiin joukkueiden kesken, jos peli päättyi tasalukemiin.
Vuonna 1993 pelisysteemiä muutettiin, kun luotiin Englannin Valioliiga. Jatkoaikaa ei enää pelata, vaan tasapelin sattuessa siirrytään suoraan rangaistuspotkukilpailuun. Nykyinen nimi Community Shield otettiin käyttöön vuonna 2002.
Ruoholahdenkanava

Ruoholahdenkanava on Helsingin kantakaupungin länsiosassa sijaitseva, 1990-luvun alussa rakennettu kanava, joka johtaa Hietalahdesta Ruoholahteen ja erottaa Jätkäsaaren mantereesta. Kanava kulkee länsi-itä-suunnassa.
Kanavan paikalla sijaitsi vielä 1900-luvun alussa huomattavasti leveämpi luonnontilainen salmi. Sen eteläpuolella sijainneet saaret, Jätkäsaari, Hietasaari ja Saukko, olivat suurelta osin huvilakäytössä. Kun Länsisatamaa alettiin 1910-luvulla rakentaa, saaret yhdistettiin ja niitä laajennettiin täyttämällä osa ympäröivästä vesialueesta. Samalla salmen itäpään poikki rakennettiin leveä pengermäinen yhdistetty katu- ja rautatiesilta, jonka alle jäi vain kapea aukko yhdistämään sen eri puolilla olleet vesialueet. Myöhemmin, 1960-luvulla täytettiin myös osa sillan länsipuolisesta vesialueesta niin, että paikalla ei enää ollut salmea. Alueella sijaitsi muun muassa puutavaraliikkeitä.
Ruoholahtea alettiin 1990-luvun alussa rakentaa asuntoalueeksi, johon liittyi myös Jätkäsaaren pohjoisin osa. Samalla entisen salmen paikalle kaivettiin kanava, jota molemmilta puolilta reunustavat kevyen liikenteen reitit. Kanavan yli rakennettiin Selkämerenkadun katusilta sekä neljä jalankulkusiltaa.
Maakunta

Maakunta eli provinssi on hallinnollinen, historiallinen tai kulttuurinen alue, johon jokin valtio jakautuu. Eri maissa termejä käytetään hieman toisistaan poikkeavassa merkityksessä.

Nykyisten valtioiden maakunnat

Useissa maissa maakunnalla tai provinssilla tarkoitetaan jokseenkin pientä aluetta, jollaisiin maa on jaettu. Joissakin maissa sen tilalla käytetään muita termejä, esimerkiksi Iso-Britannia jakautuu kreivikuntiin (engl. County). 
Paikallishallinnon yksikköjä provinssit ovat muun muassa Belgiassa, Espanjassa, Italiassa ja Filippiineillä. Italiassa provinssit on aluetta pienempiä alueita. Joissakin liittovaltioissa, esimerkiksi Kanadassa ja Argentiinassa, provinssit ovat itsehallinnollisia alueita, jotka vastaavat muiden liittovaltioiden kuten Yhdysvaltojen osavaltioita.
Myös Ranska on vanhastaan ollut jaettu maakunniksi eli provinsseiksi (ransk. province) kutsuttuihin alueisiin. Ne kuitenkin menettivät hallinnollisen merkityksensä Ranskan suuren vallankumouksen aikana, jolloin niiden tilalle perustettiin pienemmät, yleensä jokien mukaan nimensä saaneet departementit. Paljon myöhemmin, vuonna 1968, kuitenkin perustettiin departementteja laajemmat hallintoalueet, régions, jotka suunnilleen vastaavat vanhoja maakuntia ja joista monilla on myös vanhojen maakuntien nimet. Virallisesti niistä ei kuitenkaan käytetä province-nimitystä.
Laajimmat alueet, joista nykyisin käytetään provinssi-nimitystä, ovat Sinkiang Kiinassa (1 600 000 km²) ja Quebec Kanadassa (1 500 000 km²).
Monissa maissa sanaa provinssi käytetään usein myös tarkoittamaan valtion kaikkia muita alueita pääkaupunkia lukuun ottamatta. Myös Suomessa sanaa maakunta käytetään nykyään usein myös tällaisessa merkityksessä.
Mongoose Publishing

Mongoose Publishing on brittiläinen roolipelikustantamo, joka julkaisee roolipelikirjojen lisäksi miniatyyrejä ja korttipelejä. Mongoose Publishing on julkaissut lisensseillä sekä tieteis- (Babylon 5, Judge Dredd ja Starship Troopers) että fantasia-aiheisia (Conan barbaari ja RuneQuest) pelejä.

Historia

Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa d20-innostuksesta, jonka aiheutti Dungeons & Dragonsin kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu Dungeons & Dragonsin lisäosiksi.
Yrityksen vakiinnutettua d20-julkaisuilla asemansa se alkoi hankkia itselleen lisenssejä ja sai 2002 oikeudet suosittuun brittiläiseen komediasarjaan Sláine ja Judge Dreddiin. Vuonna 2003 Mongoose Publishing onnistui samaan lisenssin myös televisiosarjaan Babylon 5. Se ryhtyi myös julkaisemaan omaa lehteä nimeltä Signs and Portents, joka oli tarkoitettu tukemaan kustantamon omia tuotteita ja d20-järjestelmää.
Seuraavana vuonna Mongoose Publishing teki lisää ostoksia: lisenssit Conan barbaariin ja Paranoiaan sekä EN World Gamer -lehden. Vuonna 2005 Mongoose Publishing julkaisi Starship Troopersiin perustuvat rooli- ja miniatyyripelit ja hankki lisenssin RuneQuest-roolipelin uuden laitoksen julkaisemiseen. RuneQuestin uusi laitos ilmestyi elokuussa 2006. Kustantamo yritti saada myös Tom Clancyn Rainbow Sixin ja Ghost Reconin oikeudet muttei onnistunut siinä.
Väinö Laurinen

Väinö Johannes Laurinen (5. lokakuuta 1882 Marttila – 22. elokuuta 1933 Turku) oli suomalainen insinööri, rehtori ja tietokirjailija.
Laurisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Laurinen ja Hilda Johanna Saarelainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Turun klassillisesta lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1907.
Laurinen oli valtion rautateiden palveluksessa 1908–1912, Vaasan teollisuuskoulun opettajana 1912–1917, Turun teollisuuskoulun lehtorina 1917–1922 sekä Turun teollisuuskoulun rehtorina 1922–1925 ja 1928–1933.
Väinö Laurinen oli naimisissa vuodesta 1913 Helmi Henrika Leinolan kanssa.
Lesothosaurus

Kuvaus

Lesothosaurus oli pienikokoinen dinosaurus, se oli vain noin metrin pitkä. Sillä oli pitkät takaraajat, joiden ansiosta se oli varsin nopea juoksija. Pitkä häntä tasapainotti juoksua. Eturaajat olivat varsin lyhyet. Lesothosaurus käytti ravintonaan lehtiä ja muuta kasvillisuutta. Se pystyi pureskelemaan sitkeitä lehtiä nuolenkärkiä muistuttavilla hampaillaan ja leikata kasveja pienellä terävällä nokkallaan. Lesothosauruksella oli myös suuret silmät.

Luokittelu

Lesothosaurus luokiteltiin alun perin ornitopodeihin, mutta nykyään sitä pidetään basaalisena eli ”primitiivisenä” linnunlantioisten tai Neornithischia-ryhmän edustajana. Vaihtoehtoisesti se saattoi olla basaalinen tyreofori. Fabrosaurus, eräs toinen pieni dinosaurus, muistutti paljon Lesothosaurusta, ja jotkut tutkijat uskovat näiden kuuluvan samaan sukuun. Asiasta ei kuitenkaan voida saada varmuutta, sillä Fabrosaurus tunnetaan liian niukista jäänteistä, vain leukaluusta ja muutamasta hampaasta. Jos ne kuuluvat samaan sukuun, sukua pitäisi kutsua Fabrosaurukseksi, sillä se nimettiin ensin, vuonna 1964. Vuonna 2005 nimetty Stormbergia saattaa olla täysikasvuinen Lesothosaurus.
Spittelmarkt

Spittelmarkt on historiallinen aukio Mitten kaupunginosassa Berliinissä. Se sijaitsee Leipziger Straßen itäisellä laidalla ja Spreejoen läntisellä rannalla. Aukiota palvelee metrolinja U2 ja Spittelmarktin metroasema.
Leipziger Straßen ohella kadut Gertraudenstraße, Wallstraße, Seydelstraße, Beuthstraße, Axel-Springer-Straße ja Niederwallstraße saavat alkunsa tähtimäisessä muodossa Spittelmarktilta.

Historia

Spittelmarkt on saanut nimensä Gertrauden-Hospital-sairaalasta (Hospital = Spital = Spittel). Sairaala sijaitsi aikoinaan nykyisen Spittelmarktin alueella ja sillä oli historiaa 1400-luvulle saakka. Sairaalan yhteydessä sijaitsi myös Spittelkirche-kirkko. Sairaala joutui muuttamaan Berliinin keskustakehityksen tieltä vuonna 1872 Kreuzbergiin. Kirkko purettiin vuonna 1881.
Toisessa maailmansodassa Spittelmarkt tuhoutui muun Berliinin tavoin. Sodanjälkeisinä vuosina aukio sai tyystin entisestä poikkeavan ilmeen.
Arto Lahti

Arto Henrikki Lahti (s. 3. toukokuuta 1949 Merikarvia) on suomalainen Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun yrittäjyyden professori. Hän oli puolueisiin sitoutumattomana presidenttiehdokkaana vuoden 2006 presidentinvaalissa ja kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2007.
Lahti on suorittanut ylioppilastutkinnon Porin lyseossa 1973, maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa 1977 ja väitellyt sieltä kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1984.
Hän on toiminut korkeakoulussa tutkijana 1980–1982, markkinoinnin, yrittäjyyden ja pienyritystoiminnan professorina 1983–1990 ja yrittäjyyden professorina vuodesta 1990 lähtien. Hän on myös ollut teollisuusekonomistina Metalliteollisuuden keskusliitossa 1977–1979 ja toiminut sekä yrittäjänä että useiden yritysten työntekijänä, hallituksen jäsenenä tai neuvonantajana.
Lahti on naimisissa Beatrice Lahden kanssa. Heillä on kolme lasta. Harrastuksikseen Lahti on ilmoittanut jalkapallon ja shakin.

Presidenttiehdokkuus 2006

Arto Lahden valitsijayhdistys ilmoitti 22. marraskuuta 2005 keränneensä 20 000 kannattajakorttia voidakseen asettaa Lahden ehdokkaakseen Suomen vuoden 2006 presidentinvaalissa. Lahti luonnehtii itseään klassisen liberalismin kannattajaksi ja näkee esikuvanaan arkkipiispa Mikko Juvan.
Hänen vaaliteemojaan olivat pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytysten parantaminen, vahvan moraalin tuominen politiikkaan, Karjalan palauttamisen ja muiden Suomen historian kipupisteiksi kutsumiensa aiheiden, kuten sotasyyllisten ja asekätkijöiden tuomioiden, nostaminen keskusteluun, ylivelkaantuneiden aseman korjaaminen, lasten, perheiden, naisten ja miesten oikeuksien turvaaminen sekä avoin keskustelu Suomen sotilaallisesta liittoutumisesta.
Karjalan palautuksen Lahti näkee keinona nostaa Suomen talous nousuun. Tekemiensä laskelmien mukaan Karjalan infrastruktuurin, kuten teiden ja asuntojen rakentamiseen, kuluisi kymmenen vuoden aikana kaikkineen 28 miljardia euroa. Arvionsa hän jakaa siten, että 20 miljardia euroa tulee yksityisiltä tahoilta ja kahdeksan miljardia euroa julkiselta taholta. Lahden arvion mukaan palautus toisi 200 000 vakituista työpaikkaa.
Arto Lahti jäi viimeiselle sijalle, ja hänen äänisaaliinsa vaalien ensimmäisellä kierroksella jäi 0,4 prosenttiin (12 989 ääntä).

Eduskuntavaalit

Lahti oli kokoomuksen ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi 681 äänellä. Hän asettui ehdolle myös vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Helsingin vaalipiiristä kristillisdemokraattien listoilta ja jäi rannalle 354 äänellään.
Lombardian rautakruunu

Lombardian rautakruunu on sekä pyhäinjäännös että yksi vanhimmista kuninkaallisista arvomerkeistä Euroopassa. Siitä tuli keskiaikaisen Italian kuningaskunnan symboli. Sitä säilytetään katedraalissa Monzassa lähellä Milanoa.
Kruunua pidetään pyhäinjäännöksenä, koska uskotaan, että sen sisäpuolta kiertävä rautainen rengas on taottu niistä nauloista, joilla Jeesus Nasaretilainen naulittiin ristiin.
Tjalling Koopmans

Elämä

Koopmans syntyi 's-Gravelandin kylässä Pohjois-Hollannissa. Hän aloitti yliopisto-opinnot seitsemäntoistavuotiaana Utrechtin yliopistossa pääaineenaan matematiikka. Kolme vuotta myöhemmin, vuonna 1930, hän vaihtoi teoreettiseen fysiikkaan. Vuonna 1933 hän tapasi Jan Tinbergenin (joka sai vuonna 1969 taloustieteen Nobel-palkinnon) ja muutti Amsterdamiin opiskelemaan matemaattista taloustiedettä hänen johdollaan.
Koopmans muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1940. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1946. Koopmans toimi Yhdysvalloissa tilastotieteilijänä ensin Combined Shipping Adjustment Boardissa (Washington) minimoiden kuljetuskustannuksia optimoimalla rahtien laivauksia tuhansilla eri aluksilla satoihin eri satamiin. Hän jatkoi sittemmin taloustieteilijänä Chicagon yliopistossa (Cowles Commission, 1944-1955) ja tämän jälkeen Yalen yliopistossa, jonka taloustieteen professorin tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1981.
Kaarlo Castrén

Ura

Rovastin poika Kaarlo Castrén valmistui vuonna 1887 oikeustieteen kandidaatiksi ja oli jo seuraavana vuonna perustamassa Castrén & Snellman -asianajotoimistoa. Asianajajan työn ohella Castrén työskenteli 1888–1892 myös virkamiehenä senaatin valtiovaraintoimituskunnassa. Vuosina 1892–1897 Castrén kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon. Säätyvaltiopäiville hän osallistui porvarissäädyssä 1894 ja 1905–1906, mutta ei ollut koskaan kansanedustaja.
Castrén oli nuorsuomalaisessa puolueessa K. J. Ståhlbergin johtamalla maltillisella linjalla ("varpuset") ja toimi pitkään puolueen puheenjohtajana. Tehtävä oli lähinnä epäkiitollinen sovittelijan rooli, ja puolueen linjanvetäjinä toimivat muut. Castrén oli senaattorina siviilitoimituskunnassa 1906–1909 Mechelinin ja Hjeltin senaateissa. Hän erosi senaatista muiden nuorsuomalaisten kanssa vastalauseeksi keisarin laintulkinnalle maanvuokralain yhteydessä (ks. Toinen sortokausi), minkä jälkeen hän jälleen avasi asianajotoimiston.
Castrén palasi politiikkaan, kun hänet marraskuussa 1918 nimitettiin valtiovarainministeriksi pääministeri Lauri Ingmanin I hallitukseen. Vaikka Castrén olikin valtiomuotokiistan yhteydessä allekirjoittanut yhden monarkiaa tukevan adressin, hän liittyi nyt tasavaltalaisten perustamaan Kansalliseen Edistyspuolueeseen. Ingmanin hallituksen erottua Castrén nousi itse pääministeriksi, jossa toimessa hän oli 121 päivää, vuoden 1919 huhtikuusta elokuuhun. Hänen hallituksensa tärkein aikaansaannos oli esityksen antaminen Suomen tasavaltaisesta hallitusmuodosta, jonka vahvistamisen jälkeen hallitus erosi.
Edistyspuolueessa Castrén sijoittui selvästi oikealle laidalle, ja pääministerikautensa keskeisissä kiistoissa hän asettui usein tukemaan puolueensa auktoriteetin Ståhlbergin sijasta oikeistoa ja valtionhoitaja Mannerheimia. Kun Ståhlberg presidentiksi kohottuaan hylkäsi Mannerheimin vaatimukset, myös Castrén joutui väistymään. Hän etääntyi pian puolueesta ja siirtyi selvemmin oikealle, vaikkei aktiivisesti enää politiikkaan osallistunutkaan. Hän toimi oikeistolaisessa Suomen Suojelusliitossa ja julkaisi 1926 kirjan Punaisten hirmutyöt vapaussodan aikana – sitä varten, ettei totuus unohtuisi, jossa kuvattiin Suomen sisällissotaa tiukasti niin sanotun valkoisen totuuden näkökulmasta. Myöhemmin Castrén tuki myös Lapuan liikettä.
Kaarlo Castrén toimi myös liike-elämässä. Kansallis-Osake-Pankin johtokunnassa hän oli 1898–1904 ja 1916–1922, samoin useiden muiden yritysten johtokunnissa, ja 1906 hän oli lyhytaikaisesti Suomi-yhtiön vt. toimitusjohtaja.
Castrénin viimeinen aluevaltaus oli tutkimus Lars Levi Laestadiuksesta, tuloksena elämäkerta Kiveliön suuri herättäjä Lars Levi Laestadius (Otava, 1932).

Sukulaisia

Kaarlo Castrénin nuorempi veli Arthur Castrén oli myös nuorsuomalainen poliitikko ja senaattori. Senaattori Jalmar Castrén taas oli heidän serkkunsa.
Angiotensiinikonvertaasi

Rakenne ja toiminta

Angiotensiinikonvertaasi on rakenteeltaan monomeeri, jonka molekyylipaino on noin 170 kDa. Entsyymissä on kaksi substraatin ja toiminnalle välttämättömän sinkki-ionin sitoutumiskohtaa. Entsyymi katalysoi peptidien hydrolyysiä ja lyhentää peptidin aminohappoketjua kahden aminohapon verran peptidiketjun karboksyylihappopäästä. Se muuntaa dekapeptidi angiotensiini I:n oktapeptidi angiotensiini II:ksi poistamalla angiotensiini I:n aminohappoketjusta histidiinin ja leusiinin histidyylileusiinina. Angiotensiinikonvertaasi hajottaa myös bradykiniiniä. Entsyymi ei ole kovin spesifinen hajotettavan peptidin aminohappojärjestyksen suhteen, mutta viimeinen aminohappo ei voi olla proliini. Entsyymin tuotantoa ohjaa ACE-geeni, joka ihmisellä on kromosomissa 17. Geeni on polymorfinen.
Angiotensiinikonvertaasista on kaksi isotsyymiä, somaattinen ja germinaalinen isotsyymi. Somaattista angiotensiinikonvertaasia eiintyy monissa kudoksissa, muun muassa verisuonissa, munuaisissa ja Leydigin soluissa, kun taas germinaalista isotsyymiä esiintyy ainoastaan siittiösoluissa. Angiotensiinikonvertaasilla on rooli hedelmöittymisessä, koska molempien muotojen puutos aiheuttaa puutteellista siittiöiden kulkeutumista munasarjoihin ja vaikeuttaa niiden kiinnittymistä zona pellucidaan.
Angiotensiinikonvertaasi nostaa verenpainetta muodostamalla angiotensiini II:tä, joka on erittäin voimakkaasti verisuonia supistava peptidi. Bradykiniini laajentaa verisuonia, joten angiotensiinikonvertaasi supistaa verisuonia myös hajottamalla sitä ja siten inaktivoi sen.
Angiotensiinikonvertaasia tuottavat erityisesti endoteelisolut, mutta sitä voivat tuottaa myös muun muassa makrofagit ja fibroblastit. Entsyymin kohonneet pitoisuudet voivat olla merkki sarkoidoosista, ja noin 60 % sarkoidoosipotilaista veriplasman angiotensiinikonvertaasipitoisuus on koholla. Kohonneita angiotensiinikonvertaasipitoisuuksia voi liittyä myös Gaucherin tautiin ja lepraan.

Angiotensiinikonvertaasin inhibiittorit

Koska angiotensiinikonvertaasi nostaa verenpainetta supistamalla verisuonia, sen estäjiä, ACE-estäjiä, käytetään verenpainelääkkeinä ja sydämen vajaatoiminnan hoitoon. Näitä ovat muun muassa enalapriili, kaptopriili, kinapriili, lisinopriili, perindopriili, ramipriili ja trandolapriili. Nämä yhdisteet ovat angiotensiini I:n analogeja, jotka sitoutuvat angiotensiinikonvertaasin aktiiviseen keskukseen ja myös sinkki-ionin kanssa, mikä estää entsyymin toiminnan.
Veikko Hursti

Tausta

Hurstin äiti Elli (o.s. Heiskanen) oli harras uskovainen matematiikan opettaja ja isä Arvo metodistipappi. Lapsia oli seitsemän, viisi poikaa ja kaksi tyttöä. Veikko Hursti oli sisarusparven toiseksi nuorin. Veljistä Harras Hursti on oopperalaulaja. Hursti palveli jatkosodassa vapaaehtoisena, opiskeli kuvataiteita ja musiikkia. Hän toimi sotien jälkeen mainospiirtäjänä ja akrobaattina sirkuksessa.
Hursti toimi myöhemmin elämässään yli 40 vuotta vähäosaisten auttajana.

Avustustyö

Raskaiden elämänkokemusten, oman alkoholismin ja siitä kummunneen uskonnollisen heräämisen kautta Hurstista tuli köyhien ja syrjäytyneiden ystävä. Hän valitsi avustustyön kohteiksi erityisesti rappioalkoholistit sekä muut päihderiippuvuudesta kärsivät ihmiset.
Hän jakoi ruokaa, majoitti alkoholisteja kotiinsa sekä järjesti vähäosaisille Töölön kisahallissa joulujuhlia, joihin tuli vuosittain tuhansia ihmisiä nauttimaan ruumiin ja sielun ravintoa. Tästä hän sai useita tunnustuspalkintoja.
Hursti järjesti myös itsenäisyyspäivisin Hakaniemessä ”köyhien linnanjuhlia”. Tasavallan presidentti Tarja Halonen vieraili ”köyhien linnanjuhlissa” muutamaan otteeseen. Hursti järjesti myös laajoja ruoka- ja vaatekeräyksiä köyhiä perheitä varten.
Avustustyötä varten perustettiin Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyö ry -niminen yhdistys vuonna 1983. Yhdistyksellä on kristillinen tausta.

Muuta

Vuonna 1986 presidentti Mauno Koivisto myönsi Veikko ja Lahja Hurstille Pro Benignitate Humana -mitalin inhimillisestä auliudesta sekä pitkäaikaisesta lähimmän auttamistyöstä. Vuonna 1993 hänet valittiin vuoden uusmaalaiseksi. Vuonna 1995 Hurstille myönnettiin kultainen Helsinki-mitali.
Veikko Hursti sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1999. Aleksis Kiven Seura myönsi Hurstille Eskon puumerkki -palkinnon 1993.
Hursti kuoli vuonna 2005 sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Herttoniemessä. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle hautaan numero U12-02-0028.
Veikko Hurstin työtä vähäosaisten auttajana jatkaa hänen poikansa Heikki Hursti, joka jatkoi myös vanhempiensa nimeä kantavan yhdistyksen toimintaa.