google/wiki40b huggingface dataset:
Noljakka

Yleistä

Noljakassa on pienkerrostalo-, omakotitalo- ja rivitaloasutusta. Vanhaa ja uutta asutusta on monilla alueilla sekaisin. Noljakan mäellä kauppakeskuksen läheisyydessä on myös korkeita kerrostaloja.
Noljakka on tunnettu myös opiskelija-asunnoistaan. Sekä Noljakan mäellä että Etu-Noljakassa on useita Opiskelija-asunnot Oy Joensuun Ellin opiskelija-asuntokohteita noin 600 asukkaalle.
Noljakan suurimmat työpaikat ovat Pohjois-Karjalan Kirjapaino, Siilaisen terveyskeskus, Pohjois-Karjalan pelastuslaitos ja Noljakan koulu.
Noljakassa on alakoulu. Ari-Jukka ja Veijo Martikaisen suunnittelema Noljakan kirkko valmistui 1997. Liikekeskuksessa on muun muassa valintamyymälä, apteekki, ravintola Koivu ja ampumarata. Sinkkolan kotieläinpiha on kaupunkilaisten suosima kesäkeidas, jossa toimii myös kesäteatteri. Urheilukentän lähellä on valaistu kuntorata ja lasten hiihtomaa. Noljakan Rinnemetsässä on toisen maailmansodan aikaisia juoksuhautoja.

Historiaa

Noljakka oli alun perin osa Liperin pitäjää. Vuosina 1857-1912 alue kuului Kontiolahteen, minkä jälkeen se kuntajaon seurauksena oli osa Pielisensuuta. Noljakasta tuli Joensuun kylä vuonna 1954, kun Pielisensuu liitettiin Joensuuhun.

Luonnonsuojelualue

Noljakassa on kaksi vierekkäistä suojelualuetta: Höytiäisen kanavan suiston luonnonsuojelualue ja Noljakanmäen Natura-alue.
Luonnonsuojelualue on ensi sijassa linnustonsuojelualue. Siellä on lintuasema ja luontopolku, jonka opastaulut kertovat linnuista, kasveista ja hyönteisistä. Seitsemän metriä korkea lintutorni on valittu vuonna 2002 Suomen parhaaksi lintutorniksi. Tornissa on kaksi lavaa, tukevat portaat ja torni on vankka.
Noljakanmäen Natura-alue on 50 hehtaarin runsaslajinen lehtojen ja lehtomaisten kankaiden kokonaisuus, jossa on lisäksi niittyjä ja perinnemaiseman vanhoja kivi- ja puuaitoja, perinteisiä rakennuksia.

Liikenneyhteydet

Noljakan ohi kulkee valtatie 9 eli Kuopiontie, josta on liittymä Noljakkaan. Useiden Joensuun paikallisbussien reitit kulkevat Noljakkaan. Joensuun keskustasta on hyvät kävely- ja pyörätiet Noljakkaan Mehtimäen ja Linnunlahden kautta sekä Kuopiontien vieritse.

Liikekeskus

Noljakanmäellä sijaitsevassa vuonna 1989 valmistuneessa liikekeskuksessa toimii muun muassa ravintola, K-Market ja kampaamo. Maanalaisessa väestönsuojassa on painonnosto- ja kuntosali. Kiinteistön omistanut kaupungin omistama Joensuun Yrityskiinteistöt myi keskuksen kontiolahtelaiselle Master Yhtiöt Oy:lle syyskuussa 2016. Sen on tarkoitus rakentaa liikekeskuksen viereen 8-kerroksinen kerrostalo.

Ampumarata

Siilaisenpuron ja punavankien muistomerkin tuntumassa on entinen ampumarata. Sen asuin- ja huoltorakennukset on rakennettu 1939-1940.

Esikoislestadiolaisten rukoushuone

Esikoislestadiolaisten rukoushuone valmistui terveyskeskuksen ja Kuopiontien väliin kesällä 2004. Sen suureen saliin mahtuu 800 henkeä. Rukoushuoneessa pidetään paikallisten seurojen lisäksi kolme neljä kertaa vuodessa lähetysseuroja, joihin tulee satoja osanottajia. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Heikki Sipponen. Aikaisemmin liikkeen rukoushuone oli Merimiehenkadun alkupäässä.
Operation Freakout

Vastatoimet Paulette Cooperia kohtaan

Cooper alkoi tutkia skientologiakirkon toimia 1968 ja julkaisi Queen-lehdessä skientologeja jyrkästi arvostelevan artikkelin vuonna 1969.
Skientologit pyrkivät ensin häiritsemällä ja oikeustoimin estämään Paulette Cooperin paljastuskirjana pidetyn vuoden 1971 The Scandal of Scientologyn  levityksen. Vuoden 1972 alussa skientologit pyrkivät hankkimaan tietoja Cooperista, jotta tätä voitaisiin "käsitellä".  Cooperia häirittiin mm. puhelimella ja naapureille lähetetyin syytöskirjein. Häirintä Cooperia vastaan oli käynnissä, ja Coper vastasi skientologien oikeusjuttuun vaatien korvauksia häneen kohdistuvasta häirinnästä, mihin skientologit vastasivat kiihdyttämällä toimiaan. Cooperin puhelinnumeroa levitettiin ja annettiin ymmärtää tämän olevan prostituoitu. Joku liitti Cooperin pornopostituslistalle. Tähän viittas myös Cooperin naapureille levitetty tieto, että Cooperilla olisi sukupuolitauti. Cooper sai myös nimettömiä tappouhkauksia.
Skientologit hankkivat joulukuussa 1972 murtautumalla Cooperin asunnosta kirjoitusvälineet, joilla kirjoitettiin pommiuhkauksia muun muassa skientologiakirkkoa vastaan. Näin saatiin tekaistuksi syyte Cooperia vastaan. Seurannut oikeustaistelu kulutti Cooperin rahat, vaikka syyte lopulta raukesikin 1975.
Itse operaatio Freakout olisi ollut Cooper lavastaminen arabimaan konsulaattia vastaan tehdyn pommiuhkauksen tekijäksi. Ennen operaation aloittamista FBI-kuitenkin pääsi skientologien jäljille. Vuonna 1977 skientologien edustaja kertoi poliisille, että Cooper oli ollut tarkoitus raivata pois kirkkoa arvostelamasta sulkemalla hänet joko vankilaan tai mielisairaalaan.
Skientoogit ovat monta muutakin kertaa häirinneet raskaasti vastustajiaan. kirkon virallisten tietojen mukaan häiritsijät ovat aina toimineet omin päin ja heidät on erotettu skientologiakirkostan.
Kia (Mortal Kombat)

Kia on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Mortal Kombat Mythologies: Sub-Zero -pelissä. Kia esiintyi myös cameo-roolissa Mortal Kombat: Armageddon -pelissä.

Taustaa

Kia on Netherrealmilainen demoni ja hän palvelee Quan Chita yhdessä Jataakan ja Sareenan kanssa. He suojelivat kristalleja, jotka yhdistettynä käynnistäisivät teleportaatiolaitteen, mikä lähettäisi vanhemman Sub-Zeron Quan Chin palkintohuoneeseen. Kia oli yksi pomovastuksista Shinnokin pyramidissa. Mortal Kombat: Armageddon pelissä Kia taisteli Tavenia vastaan, mutta hävisi.
Scutum (kilpi)

Scutum on latinankielinen nimi kilvelle, vaikka se nykyään yhdistetään Rooman legioonalaisten kantamaan puolisoikeaan vakiokilpeen. Tasavallan aikaan kilpi oli muodoltaan soikea, mutta aikaisin keisarikaudella se kehittyi enemmänkin suorakulmaiseksi.
Kaarevat kilvet valmistettiin usein limittäin asetetuista vanerilevyistä. Rakenteensa ansiosta kilpi oli vahva mutta silti tarpeeksi keveä, jotta sitä pystyttäisiin kantamaan pitkiä matkoja.
Parhaiten säilynyt, Syyriasta peräisin oleva kilpi on 5-6 cm paksu, 106 cm korkea ja 66 cm leveä, sen leveyden ollessa pintaa pitkin 86 cm kaarevuuden takia. Kilven kaarevan ulkopinnan takia siihen tulleet iskut ja nuolet "liukuivat" osittain pois, koska reunat viettivät poispäin hyökkääjästä. Täten scutum saattoi selvitä raskaistakin iskuista, koska kaikki iskun voima ei välittynyt kilpeen ja sen kantajaan. Raskaasta raudasta tai pronssista tehtyä kupuraa keskellä kilpeä (”umboa”) käytettiin sellaisenaan hyökkäävästi, sillä se on itsessään kyllin raskas ja kestävä tainnuttamaan vihollinen tai tönäisemään tätä, helpottaen legioonalaista iskemään miekallaan gladiuksella.
Sotilaat etenivät joskus scutumin suojissa aivan kiinni vihollisiin, estäen normaalipituisten miekkojen käytön. Tällöin legioonalaiset nostivat hieman kilpeä iskeäkseen lyhyellä miekalla vastustajaa. Scutumin reunat olivat pronssisia lujittaakseen kilpeä, ja reunojakin voitiin käyttää hyökkäävästi.
Nimi scutum on kantasanana romaanisten kielten "kilpeä" tai "vaakunaa" tarkoittaville sanoille, kuten italian scudo, ranskan ecu, espanjan ja portugalin escudo, katalaanin escut jne.
Unelmahäät

Tuotanto

Sarjan ideoivat alun perin Filmaattiset Oy:n Juha-Pekka Ristmeri ja Ylen Timo Suomi. Yhdentoista tuotantokauden aikana sarja muuttui paljon. Kahden ensimmäisen tuotantokauden aikana ohjelma keskittyi hääjuhlaan, kunnes tuottaja Ristmeri halusi siihen mukaan laajemman perspektiivin. Alettiin kiinnittää enemmän huomiota valittaviien parien kiinnostavuuteen. Sen jälkeen sarja keskittyykin naimisiin menevän pariskunnan tarinaan. Kuvattavat parit saivat palkkion, mutta ohjelma ei kustantanut häitä.
Kuvaajat ja toimittaja-ohjaaja seurasivat pareja tiiviisti ennen häitä. Ohjelman tekijät saivat tietoonsa kaikki tärkeät päivämäärät, kuten pukujen sovitukset ja juhlapaikan valinnan. Monesti kuvaajat ystävystyivät kuvattavien kanssa. Materiaalia kuvattiin jaksoa kohden noin kymmenen päivän ajan. Kun materiaalia oli tarpeeksi, ohjaaja-käsikirjoittaja etsi siitä laajempaa kaarta ja mielenkiintoisia yksityiskohtia. Käsikirjoitus tehtiin "näytelmämuotoon". Toisinaan pariskunnat pyysivät jotakin kohtausta poistettavaksi valmiista jaksosta, mutta tekijät sanoivat suostuvansa vain selkeiden asiavirheiden poistamiseen.
Alkuvuosina ohjelmaa syytettiin toisinaan sensaationhakuisuudesta. Käsikirjoittajana 10. ja 11. tuotantokausilla toimineen Timo Järvelän mukaan ohjelmassa ei enää pyritty ”raflaavuuteen”. Ensimmäisellä tuotantokaudella ohjelmaa juonsi Heidi Kyrö ja toisella tuotantokaudella Satu Ruotsalainen. Kolmannella tuotantokaudella luovuttiin juontajasta ja siirryttiin spiikkeriin. "Rakkauden äänenä" toimi 2008–2016 vuosina Ola Tuominen.
Sarjassa on tehty myös ”mitä heille kuuluu nyt?” -jaksoja, joissa vierailtiin sarjassa aiemmin vihittyjen parien luona. Ilta-Sanomat teki vuonna 2016 selvityksen siitä, kuinka moni 111 pariskunnasta on edelleen yhdessä. 72:sta tavoitetusta pariskunnasta 49 oli vielä yhdessä.
Sarjan 11. kaudelle haki yhteensä 120 paria, joista valittiin kymmenen.
Yksi toistuva elementti sarjassa oli juuri ennen vihkimistä taustalla soinut Enyan ”Orinico Flow” -kappale.

Vastaanotto

Satuhäät palkittiin vuoden 2015 Kultainen Venla -palkinnolla seurantareality-kategoriassa.

Sarjan lopettaminen ja jatko

2015 Yle teki päätöksen Satuhäät-ohjelman lopettamisesta. TV5 hankki vuonna 2017 esitysoikeudet sarjaan ja Satuhäät-ohjelma alkoi samoilla tekijöillä, mutta uudella Unelmahäät -nimellä 26. helmikuuta 2018.
Jani Nieminen

Ura

Nieminen oli jo 17-vuotiaana ensimmäisen kerran mukana HIFK:n liigajoukkueen luukkuvahtina. Läpimurtonsa hän teki kauden 2007–2008 lopussa, kun hän pääsi pelaamaan kuusi runkosarjaottelua sekä seitsemän pudotuspeliottelua. Nieminen on historian ensimmäinen SM-liigamaalivahti, joka on pelannut nollapelin sekä ensimmäisessä runkosarja- että playoff-ottelussaan. Lisäksi hän johti kaudella 2008–2009 maalivahtitilastoa samaan aikaan sekä Mestiksessä että SM-liigassa. Kaudet 2010–2012 Nieminen pelasi Tapparassa ja kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi SaiPaan.
Nieminen aloitettua kauden 2012-2013 SaiPassa hyvin, KHL-joukkue Ak Bars Kazan hankki hänet tammikuussa 2013. Nieminen pelasi kauden aikana Kazanissa vain kaksi runkosarjaottelua. Hänen sopimuksensa purettiin kauden jälkeen. Syyskuussa hän teki vuoden sopimuksen Bluesin kanssa. Sopimuksessa oli myös optio kaudesta 2014-2015, jonka Blues myöhemmin käytti. Kaudella 2013-2014 Nieminen pelasi kahdeksan nollapeliä.
Toni Eskelinen

Seuraura

Eskelinen aloitti jääkiekon 6-vuotiaana Kiekko-Ketuissa. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin. Oulun Kärpät 46 ry palkitsi Eskelisen D-1-juniori-iässä tammikuun 2009 kuukauden juniorina. Kaudella 2011–2012 hän kantoi suurimman osan Kärppien B-nuorten torjuntavastuusta ja oli viemässä joukkuetta B-nuorten SM-sarjan välieriin saakka. Kärpät hävisi kuitenkin pronssiottelun vieraissa Turun Palloseuralle lukemin 4–3.
Kaudeksi 2012–2013 Eskelinen nimettiin niin ikään Kärppien SM-liigajoukkueen kolmosmaalivahdiksi. Hän toimi Kärppien luukkumaalivahtina ensimmäisen kerran 10. lokakuuta 2012 Turun Palloseuraa vastaan ja sai hoitaa syyskaudella samaa virkaa sekä Johan Backlundin että Tomi Karhusen oltua sivussa peleistä. Eskelinen teki ensimmäiset luistimenpiirtonsa SM-liigaottelussa 26. helmikuuta 2013 Helsingin IFK:ta vastaan, jolloin hän sai jääaikaa kuusi sekuntia. Kaudella 2013–2014 Eskelinen torjui Kärppien A-nuorille SM-hopeaa. Hän toimi 11 SM-liigaottelussa Kärppien luukkuvahtina ja esiintyi myös yhdessä ottelussa maalinsuulla.
Eskelinen siirtyi kaudeksi 2014–2015 2+1-vuotisella sopimuksella Pelicansiin. Hän aloitti joukkueen kolmosmaalivahtina A-nuorissa, mutta nousi Jere Myllyniemen syyskautisen loukkaantumisen myötä Pelicansin kakkosmaalivahdiksi. Eskelinen puki kauden aikana kaikkiaan 37 SM-liigaotteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa, vaan Janne Juvonen pelasi lähes kaikki loppukauden ottelut. Kaudella 2015–2016 Eskelinen jäi ilman peliaikaa koko Pelicansin organisaatiossa (SM-liigajoukkue, A-nuoret, yhteistyöjoukkue Heinolan Peliitat Mestiksessä), joten hänen sopimuksensa purettiin marraskuussa 2015, jolloin Eskelinen siirtyi try-outille Mestiksen nousijajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Neljän ottelun jälkeen hän sai loppukauden jatkosopimuksen. Eskelinen toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Paavo Hölsälle ja pelasi 15 runkosarjaottelua, kuten myös kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi 13 runkosarjaottelua.
Lokakuussa 2017 Eskelinen siirtyi loppukauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa pelaavan Grüner Ishockeyn joukkueeseen oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Helmikuussa 2018 hän palasi kuitenkin loppukauden sopimuksella RoKin Mestis-joukkueen paitaan.

Maajoukkueura

Eskelinen on pelannut yhden poikien maaottelun.
Ornitiinidekarboksylaasi

Ornitiinidekarboksylaasi on entsyymi, joka katalysoi polyamiinien biosynteesien ensimmäistä vaihetta. Entsyymin substraatti on ornitiini ja tuotteina muodostuu putreskiinia ja hiilidioksidia. Ornitiinidekarboksylaasi on polyamiinisynteesin nopeuden määräävä entsyymi ja siten tärkeä säätelykohta. Eräitä sen inhibiittoreita tutkitaan muun muassa syöpälääkkeinä. Ornitiinidekarboksylaasin EC-numero on EC 4.1.1.17 ja CAS-numero 9024-60-6.

Toiminta

Aitotumaisten ornitiinidekarboksylaasi on kooltaan noin 106 kDa, ja se on rakenteeltaan kahdesta keskenään samanlaisesta alayksiköstä koostuva homodimeeri. Aktiivisessa kohdassa kofaktorina toimiva pyridoksaalifosfaatti sitoutuu toisen alayksikön aminohappoketjun N-terminaaliin ja toisen alayksikön C-terminaali toimii substraatin, ornitiinin, sitoutumiskohtana.
Ornitiinidekarboksylaasin eräs lysiiniaminohappo muodostaa aldimiinin eli niin kutsutun Schiffin emäksen pyridoksaalifosfaatin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa ornitiini syrjäyttää lysiinin ja muodostaa aldimiinin pyridoksaalifosfaatin kanssa. Välivaiheesta eliminoituu hiilidioksidi ja muodostuu kinoidivälituote, joka toisiintuu, jolloin muodostuu putkreskiinin ja pyridoksaalifosfaatin aldimiini, josta ne seuraavassa vaiheessa eroavat.
Ornitiinidekarboksylaasi on tärkeä, koska polyamiineja tarvitaan solujen jakautumisessa. Eliöissä entsyymin aktiivisuutta kontrolloi ornitiinidekarboksylaasin tuotantoon vaikuttavien geenien transkriptio, translaation jälkeinen modifiointi ja inhiboivat yhdisteet. Soluissa putreskiini ja muut polyamiinit ovat suurissa konsentraatioissa entsyymin inhibiittoreita ja lisäksi erityinen ornitiinidekarboksylaasin antitsyymi. Antitsyymi muodostaa kovalenttisen sidoksen ornitiinidekarboksylaasin kanssa ja toimii merkkinä proteasomille hajottaa entsyymi. Tämä on yksi harvoja tilanteita, joissa entsyymin proteolyyttisen hajotuksen käynnistää jokin muu molekyyli kuin ubikitiini.
Epätavallisen aktiivinen ornitiinidekarboksylaasin toiminta johtuu usein viruksista, syöpägeeneistä tai karsinogeenien vaikutuksesta. Voimakas entsyymin tuotanto on yhdistetty syöpäkasvaimien muodostumiseen. Tämän vuoksi entsyymin inhibiittoreita käytetään syöpälääkkeinä esimerkiksi rintasyöpäpotilailla, tällainen on esimerkiksi eflornitiini. Eflornitiinin ornitiinikarboksylaasin toimintaa estävän vaikutuksen vuoksi sitä voidaan käyttää myös tiettyjen loisinfektioiden esimerkiksi trypanosomiaasin hoitoon.
Metoklopramidi

Historia

Lääkeaineen kuvasivat ensikerran kemian yhtiö Laboratoires Delagrangessa työskennelleet ranskalaiset kemistit Louis Justin-Besançon ja Charles Laville vuonna 1964. 
Samana vuonna julkaistujen kokeiden jälkeen Laboratoires Delagrange toi metoklopramidi myyntiin kauppanimellä Primperan. Vuonna 1991 yhtiön osti Synthelabo, joka myöhemmin fuusioitui Sanofin kanssa. 
USA:ssa lääkkeen toi markkinoille A.H. Robins vuonna 1979 nimellä Reglan.
Jonkheer

Jonkheer, fem. Jonkvrouw, on alankomaalainen aateliston arvonimi. Sanasta on johdettu yhdysvaltalaisen Yonkersin kaupungin nimi.
Keskiajalla jonkheer (nuori herra) tarkoitti ylhäisen ritarin tai aatelisen naimatonta poikaa tai tytärtä. Koska Alankomaissa varsinaista aatelisarvoa sai käyttää vain suvun vanhin miespuolinen henkilö, jonkheer ja jonkvrouw otettiin vähitellen käyttöön osoittamaan ylhäiseen sukuun kuulumista. Jonkheerin puoliso on mevrouw. Jos mevrouw on omaa sukuaan jonkvrouw, hän voi käyttää sitä nimitystä liitettynä omaan nimeensä paitsi jos hän haluaa ottaa käyttöön puolisonsa nimen.
Vaikka arvonimi ei ole virallinen arvonimi, sitä kuitenkin käytännössä käytetään virallisen arvonimen tapaan, erityisesti kuninkaallisen perheen piirissä.
Geórgios Papandréou

Geórgios Papandréou (kreik. Γεώργιος Παπανδρέου, 1888–1968) oli kreikkalainen poliitikko ja Kreikan pääministeri vuosina 1944–1945 sekä 1964–1965.
Papandréou nousi politiikkaan nuorena miehenä liberaalipoliitikko Elefthérios Venizélosin tukijoukoissa. Venizélosin joukoista Papandréou pääsi Kreikan parlamenttiin ja sisäministeriksi 1923, ja sai muitakin ministerintehtäviä vuosien 1924–1935 tasavallassa. Saksalaisten miehittäessä Kreikkaa toisen maailmansodan aikana Papandréou oli Egyptissä toimineen pakolaishallituksen jäsen ja pääministeri vuosina 1944–1945.
Vuosikymmenen loppupuolella Papandréou piti kommunisteja Kreikan pahimpana vihollisena. Sisällissodan riehuessa 1946–1952 Papandréou oli usein hallituksessa. 1950-luvun konservatiivien valtakaudella hän oli oppositiossa.
Vuonna 1961 Papandréou perusti Keskustaliiton, johon yhdistyi joukko liberaaleja ja keskustalaisia ryhmittymiä. Liitto voitti parlamenttivaalit helmikuussa 1964, ja Papandréousta tuli pääministeri.
Papandréoulla oli erimielisyyksiä kuningas Konstantin II:n kanssa, ja hänet pakotettiin eroamaan. Maassa oli varsin epävakaita hallituksia, jotka tekivät tilaa vuoden 1967 sotilasvallankaappaukselle. Papandréou määrättiin kotiarestiin, missä hän kuoli vuonna 1968. Poika Andréas Papandréou johti vastarintaliikettä Pariisista käsin.
Bundesverdienstkreuz

Bundesverdienstkreuz (virallisesti Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland) on ainoa yleinen Saksan valtion jakama kunniamerkki. Sitä on jaettu vuodesta 1951 ja joka vuosi 3 000–5 200 henkilö saa kunniamerkin.
Mitalista on olemassa kahdeksan tasoa, joista matalin on Verdienstmedaille (”Kunniamitali”). Kunniamerkin myöntää yleensä ministeri, aluejohtaja tai pormestari. Liittopresidentti myöntää mitalin harvoissa tapauksissa joko Saksan yhtenäisyyden tai Kansainvälisenä vapaaehtoistoiminnan päivänä. Mitalin voi myöntää sekä saksalaiselle että ulkomaalaiselle henkilölle, ja sitä on jaettu tähän mennessä noin 240 000 kappaletta.
Alex Formenton

Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Formenton on nopea hyökkääjä, joka on myös vaarallinen hyökkäyspään pelaaja. Hänen tulisi kuitenkin lisätä voimaa ja massaa.

Seuraura

Formenton pelasi kauden 2013–2014 Toronto Nationalsin ja kauden 2014–2015 Mississauga Rebelsin junioreissa, jonka jälkeen London Knights varasi hänet 216. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kauden 2015–2016 Formenton pelasi vielä OJHL-junioriliigan Aurora Tigersiin. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Knightsin OHL-joukkueeseen, jossa Formentonin tulokaskausi toi runkosarjassa 26 tehopistettä. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden toiseen tähdistökentälliseen. Formenton pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. 
Ottawa Senators varasi Formentonin toisella kierroksella 47. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän teki jo saman vuoden lokakuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Formenton otti harjoitusleirin päätteeksi paikan Senatorsin NHL-vahvuudesta. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden 2017–2018 toisella kierroksella 7. lokakuuta 2017 Detroit Red Wingsia vastaan. Formentonista tuli Senatorsin seurahistorian kaikkien aikojen nuorin NHL-debytantti. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.54 minuuttia. Ottelu jäi Formentonin alkukauden ainoaksi NHL:ssä ja hänet lähetettiin noin puolitoista viikkoa myöhemmin takaisin Knightsin OHL-joukkueen vahvuuteen. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 29+19=48. Pudotuspeleissä Formenton oli Knightsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+2=7. OHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Belleville Senatorsin vahvuuteen. Formenton pelasi siellä kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Alkukaudella 2017–2018 Formenton pelasi Ottawa Senatorsissa yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden maalin, joka syntyi 30. lokakuuta 2018 vieraissa Arizona Coyotesia vastaan. Marraskuussa seura lähetti hänet takaisin London Knightsin OHL-joukkueen vahvuuteen. Formenton nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Lasers

Taustatietoa

Albumin piti olla Lupen viimeinen ja sen piti ilmestyä nimellä Lupe Fiasco's LupE.N.D., mutta Lupen sopimus Atlantic Recordsin esti hänen eläkkeensä. Albumin nimeksi tuli myöhemmin pelkkä LupE.N.D.. Pian albumin nimi muutettiin nimelle We Are the Lasers ja siitä pian nimelle Lasers. Lasers on backronymi sanoista Love Always Shines, Everytime Remember 2 Smile.
Vong Savang

Kruununprinssi Vong Savang (27. syyskuuta 1931 Luang Prabang -1981) oli Laosin viimeisen kuninkaan Savang Vatthanan ja kuningatar Khamphouin poika. Pathet Laon vallankumouksen jälkeen 1975 prinssi Savang joutui kommunistien työleirille muiden kuninkaallisten tavoin, jossa hänet joko teloitettiin tai hän kuoli nälkään vuoden 1981 tienoilla.
Hänellä oli seitsemän lasta: Soulivong Savang, Thayavong Savang, Kiranvong Savang, Anourathavarman Savang, Manisophana Savang, Sawee Nahlee Savang ja Manilama Savang.
Lina Korsgren

Lina Korsgren (s. 27. tammikuuta 1988) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Falun Borlänge Skidklubbia.
Maastohiihdon maailmancupissa Korsgren kilpaili ensimmäisen kerran Falunissa maaliskuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Korsgren saavutti Falunin päätöstapahtumassa maaliskuussa 2011 oltuaan vapaan hiihtotavan takaa-ajossa 26:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 19:nneksi Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2014.
Costești (Hunedoara)

Costești (unk. Kosztesd) on kylä Hunedoaran piirikunnassa, Transilvaniassa, Romaniassa lähellä Orăștien kaupunkia. Alueella sijaitsee arkeologisesti merkittävän daakialaisen linnoituksen rauniot, jotka ovat yksi Orăștie-vuorten kuudesta antiikin aikaisesta linnoituksesta.

Linnoitus

Costeștin linnoitus sijaitsi 518 metriä korkean Cetățuian kukkulan huipulla. Se koostui pääasiassa kahdesta kalkkikivestä rakennetetusta tornista, joissa oli majoitustilat, sekä varasto kellarissa. Kalkkikivitornien ympärille rakennettiin vielä neljä vartiotornia, jotka oli yhdistetty toisiinsa kivimuurilla. Ulkopuolelle oli pystytetty kaksinkertainen paaluaita vaikeuttamaan hyökkäystä linnoitukseen. Linnakkeen kaakkoispuolelle oli rakennettu jykevä kiviaita, mutta muualla miltei pystysuorat rinteet suojasivat tehokkaasti hyökkäyksiltä. Arkeologit ovat löytäneet alueelta myös ainakin neljä alttaria.
Linnoitus rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. tai jaa. daakialaisten kuningas Burebistan ja Decebaluksen aikana. Se oli yksi tärkeimmistä linnoituksista Daakian puolustuslinjassa ja se suojasi Daakian pääkaupunkia Sarmizegethusaa koillisesta. Mutta huolimatta puolustusjärjestelmien vahvuudesta, roomalaiset onnistuivat valtaamaan ja tuhoamaan sen Daakian sotien aikana 100-luvun alussa.
Patrik Antonius

Perhe

Antoniuksella ja hänen puolisollaan Mayalla on yksi tytär, 8. toukokuuta 2007 syntynyt Mila. Perhe muutti vuoden 2008 alussa Monte Carloon.