google/wiki40b huggingface dataset:
Miguel Berchelt

Ammattiura

Berchelt debytoi ammattikehissä vuonna 2010. Alkuvuodet Berchelt otteli tuntemattomampia nyrkkeilijöitä vastaan vastustajien tason noustessa pikkuhiljaa. Uran ainoan tappion Berchelt kärsi vuonna 2014 Luis Eduardo Florezia vastaan ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2016 Berchelt otteli kahdesti. Ensimmäisessä ottelussa Berchelt voitti George Juppin teknisellä tyrmäyksellä ja toisessa ottelussaan Berchelt tyrmäsi Suriya Tatakhunin neljännessä erässä.
Vuonna 2017 Berchelt kohosi WBC liiton maailmanmestariksi tyrmäämällä Francisco Vargasin yhdennessätoista erässä.
Metamateriaali

Metamateriaalit ovat keinotekoisia materiaaleja, joilla on tavanomaisista luonnonmateriaaleista poikkeavia erityisominaisuuksia. Metamateriaalien erityisominaisuudet syntyvät niiden hienorakenteesta ja pienistä epähomogeenisuuksista, jotka heijastuvat makroskooppisina ominaisuuksina.
Tavallisessa aineessa atomeista muodostuu hilarakenne, joka luo pohjan sen optisille ominaisuuksille. Keinotekoisissa metamateriaaleissa mikro- tai nanoskooppisista virtapiireistä muodostuu hila, joka reagoi ulkoiseen säteilyyn ja tuottaa oman säteilykenttänsä. Nämä kentät määräävät tällöin puolestaan metamateriaalien optiset ominaisuudet. Materiaalin rakenteen avulla voidaan hallita aineen reagointia ulkoiselle säteilylle.
Metamateriaalien tutkimus on tähän asti keskittynyt pääosin materiaaleihin, joilla on negatiivinen taitekerroin. Snellin lain mukainen taittumiskulma muuttuu tällöin negatiiviseksi, joten aineen rajapinnassa valonsäde taittuu eri puolelle pinnan normaalia kuin positiivisen taitekertoimen tapauksessa. Tällaista ainetta kutsutaan yleisesti myös vasenkätiseksi materiaaliksi, koska monet valon kulkua kuvaavat sormisäännöt vaihtavat näissä materiaaleissa "kätisyyttä". Esimerkiksi valon vaihenopeus ja ryhmänopeus ovat vastakkaissuuntaiset.
Metamateriaalin ansiosta sähkömagneettiset aallot saadaan etenemään niin, että ne kaartuvat metamateriaalista valmistetun laitteen ympäri ja palaavat alkuperäiselle kulkuväylälleen. Tällaisella materiaalilla voidaan periaatteessa tehdä kohteita näkymättömäksi. Näkymättömyyttä aikaansaavien viittojen lisäksi uusia materiaaleja voidaan todennäköisesti soveltaa optisten mikroskooppien ja mikropiirien toiminnan tehostamisessa. Sähkömagneettisten metamateriaalien lisäksi tutkitaan myös akustisia ja seisimisiä metamateriaaleja.
Metamateriaaleilla voitaisiin rakentaa myös keinotekoisia madonreikiä. Suhteellisuusteoriassa madonreiällä tarkoitetaan tavallisen avaruuden ulkopuolella kulkevaa oikotietä kahden paikan välillä. Kansainvälinen matemaatikkoryhmä julkaisi metamateriaaleihin perustuvan madonreiän rakentamisen teorian vuonna 2007 Physical Review Letters -sarjassa. Tutkimuksen tehneeseen matemaatikkoryhmään kuuluu Suomesta Teknillisen korkeakoulun käänteisten ongelmien huippuyksikössä toimiva matematiikan professori Matti Lassas. Keinotekoisten madonreikien sovellusten arvioidaan liittyvän ensi vaiheessa erityisesti tutkatekniikkaan ja lääketieteelliseen kuvantamiseen. Myöhemmin keinotekoisia madonreikiä niputtamalla voitaisiin mahdollisesti toteuttaa muun muassa kolmiulotteinen TV-kuvaruutu. Madonreikien päät toimisivat tällöin kolmiulotteisen kuvan luomiseen tarvittavina pikseleinä.
Värska laht

Maantietoa

Lahden pinta-ala on 257 hehtaaria ja lahdensuu rajautuu Rõsnan ja Popovitsan väliin. Siitä aukeaa lähes kymmenen kilometriä leveä järvenosa, jonka keskellä sijaitsee Venäjälle jäävä 6,5 kilometriä pitkä ja 4,0 kilometriä leveä Kulknan saari. Venäjän raja kulkee aivan Värska lahden edustalla ja seuraa sitten pohjoiseen jatkuvan lahdenhaaraa sen keskeltä. Lahden pohjukka alkaa etelässä Värskan kohdalta.
Saaria on neljä, joiden yhteinen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Suurin saari, joka sijaitsee pari kilometriä Värskasta, on 500 metriä pitkä ja sen pinta-ala on lähes viisi hehtaaria. Siihen laskevista ojista huomattavimmat ovat Karisilla oja, Tsistigõ kraav ja Ristoja (myös Lobotka peakraavi). Karisilla oja on 14,6 kilometriä pitkä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 42 neliökilometriä. Se laskee lahteen Rõsnan eteläpuolelle lännestä, mutta se tuo vedet etelästä Nedsajasta asti. Ristoja on 4,5 kilometriä pitkä ja se laskee lahteen aivan Värskan pohjoispuolelle ja sen valuma-alueen pinta-ala on 12 neliökilometriä. Tsistigõ kraav on lyhyt Suursuun laskuoja. Värska oja laskee lahden pohjukkaan, mutta siitä ei ole tietoja saatavilla.
Lahden rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä. Lahden pohjukassa Värskan keskustaajama levittäytyy molemmille rannoille. Pohjoisempana sijaitsevat lahden länsirannalla Lobotka, Tonja ja Rõsna, ja itärannoilla Väike-Rõsna, Kremessova ja Popovitsa.
Sturmmann

Sturmmann (lyh. Strmm, suom. rynnäkkösotilas) oli alun perin ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa toimineiden saksalaisten rynnäkköjoukkojen (Stoßtruppen) sotilas. Versaillesin rauhansopimuksen jälkeen Saksan armeijaa pienennettiin tuntuvasti, mutta arvo tuli tappiosta katkerien vapaajoukkojen käyttöön. 
Myös Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue otti arvon käyttöön yksityisarmeijaansa Sturmabteilungiin vuonna 1921. Arvo tuli lopulta käyttöön lähes jokaiseen natsijärjestöön mukaan lukien SS, Kansallissosialistiset lentojoukot ja Kansallissosialistiset autojoukot. 
Allgemeine SS:n riveissä SS-Sturmmann vastasi Wehrmachtin korpraalia (Gefreiter), ja se oli rivimiehen arvoa SS-Mann ylempi arvo, kunnes väliin tuli 1. luokan sotilasta vastaava arvo SS-Obermann. Vastaavuus Waffen-SS:n riveissä oli sama, paitsi että se käytti SS-Mannin tilalla arvoa SS-Schütze ja SS-Obermannin tilalla arvoa SS-Oberschütze, joiden ylempi arvo SS-Sturmmann oli. Sekä SA:ssa että SS:ssa Rottenführer oli Sturmmannia korkeampi arvo.
Arvo jäi pääosin käytöstä Saksan hävittyä toisen maailmansodan, mutta ajoittain sitä käytetään Saksan armeijan erikoisjoukkojen sotilaasta.
Budzma belarusami!

Budzma belarusami! (valkoven. Будзьма беларусамі!, "Ollaan valkovenäläisiä!") on vuonna 2011 julkaistu hiphoppia ja mashup-taidetta yhdistelevä musiikkivideo, joka kertoo Valko-Venäjän historian vuoteen 1991 saakka. Valkovenäjänkielinen internet-video on osa kulttuurikollektiivi Budzman vuonna 2008 alkanutta samannimistä kampanjaa, jonka tarkoitus on esitellä valkovenäläistä kulttuuria.  
Videon ideoija on Julija Ljaškevitš, animaattori Julija Rudnitskaja, sanat ja sävellys Ljavon Volski ja laulu Aljaksandr Pamidorau.  Video on Budzman  ja internet-sivusto tut.by:n yhteisprojekti. 
Toukokuun alussa ennen videon julkaisemista ryhmä pohjusti videon julkaisua internet-talkshow'lla nimeltä Šaljonyja vs. pamjakounyja (Шалёныя vs памяркоўныя) sekä blogilla nimeltä Blog Usjaslava Tšaradzeja (Блог Усяслава Чарадзея), jossa ihmissusiprinssi esiintyi 1900-luvun aristokraattina. 
Video on omistettu Minskin metron pommi-iskun uhreille.

Vastaanotto

Julkaisunsa jälkeen video nousi YouTuben top-10 videoiden joukkoon ja oli 100 katsotuimman videon joukossa Tšekissä ja Puolassa sekä  oli kolmen suosituimman videon joukossa Yandexissa. Sosiaalisen median asiantuntijan Yulia Sokolovan mukaan ensimmäisen viikon aikana videon katsoi 350000 ihmistä joista 2/3 oli Valko-Venäjältä.
Ukrainalaisessa Istorytšina Pravda -lehdessä julkaistun artikkelin mukaan videon kansallismyyttinen historiankirjoitus ei ole mitenkään yllättävää kun huomioi, että mukana tekijöinä ovat Valko-Venäjällä laillisen taiteen rajamailla liikkuvan Asl-bändin keulahahmo Ljavon Volski ja Aljaksandr Pamidorau, jotka molemmat ovat julkaisseet patrioottista folk-musiikkia aikaisemmin. Lehti arvioi, että video loppuu tarkoituksella vuoteen 1991, jolloin nykymuotoinen Valko-Venäjän tasavalta perustettiin, välttääkseen ongelmat viranomaisten kanssa. 
Archen arvion mukaan video yhdistelee kansanperinteen, neuvostoajan historiankirjoituksen sekä vuoden 1991 jälkeen itsenäistymisen jälkeen tehdyn historian uudelleenkirjoituksen myötä syntyneitä elementtejä. 
Video palkittiin parhaan mainoselokuvan Grand Prix -palkinnolla valkovenäläisen mainonnan AD.NAK! -festivaaleilla 2011.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1962

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1962 2.–4. helmikuuta Lappeenrannassa ennen Zakopanen maailmanmestaruushiihtoja. Naisten viestikilpailu käytiin jälleen parin vuden tauon jälkeen seurajoukkueiden välisenä.
Bongo Comics

Bongo Comics on yhdysvaltalainen sarjakuva-albumeja julkaiseva kustantajayhtiö, joka on keskittynyt lähinnä Simpsoneiden ja Futurama-sarjakuvien julkaisemiseen. Suurimmaksi osaksi yhtiö julkaisee Simpsoneihin liittyviä sarjakuvia, ja myös muutamaa Futuramaa, joita ovat muun muassa Simpsons Comics, Futurama Comics, Krusty Comics, Lisa Comics, Bart Simpson, Bartman, Itchy & Scratchy Comics ja Radioactive Man. Steve Vance, Cindy Vance, Bill Morrison ja Simpsoneiden luoja Matt Groening perustivat Bongo Comics -yhtiön vuonna 1993.
Henri Sigfridsson

Henri Sigfridsson on vuonna 1974 syntynyt suomalainen pianisti, joka valittiin 2007 professoriksi Grazin musiikkiyliopistoon Itävaltaan. Hänen professuurinsa alkoi maaliskuussa 2008. Sigfridsson aloitti pianonsoiton 10-vuotiaana Turun konservatoriossa. Sieltä hän jatkoi Sibelius-Akatemian nuorisokoulutukseen ja siirtyi myöhemmin solistiselle osastolle professori Erik T. Tawaststjernan oppilaaksi. Lisäksi Sigfridsson on opiskellut 1995–1997 Weimarin musiikkikorkeakoulussa professori Lazar Bermanin ja 1995– Kölnin musiikkikorkeakouluissa Pavel Gililovin johdolla.
Sigfridsson on menestynyt hyvin useissa pianokilpailuissa. Vuonna 1992 hän tuli jaetulle toiselle sijalle Maj Lind -pianokilpailussa ja samana vuonna hän sai toisen palkinnon Nyborgin pohjoismaisessa pianokilpailussa. Weimarissa pidetyn Franz Liszt -kilpailun hän voitti 1994, vuonna 1995 hän voitti pohjoismaisen solistibiennalen Reykjavíkissa ja vuonna 2000 toisen palkinnon Géza Anda -kilpailussa Zürichissä. Maaliskuussa 2004 hän sai toisen palkinnon Maria Callas Grand Prix -kilpailussa Ateenassa. Bonnin Beethoven-kilpailun Sigfridsson voitti vuonna 2005.
Sigfridsson on asunut ja musisoinut pitkään Saksassa. Hän on esiintynyt Ruhrin pianofestivaalilla sekä Luzernin festivaalilla ja Ravinia-festivaalilla. Sigfridsson on soittanut useiden sinfoniaorkestereiden solistina. Orkestereiden joukossa ovat Zürichin Tonhalle-orkesteri, Pietarin filharmoninen orkesteri, MDR sinfoniaorkesteri, Camerata Academica Salzburg ja Stuttgartin kamariorkesteri. Suomalaisten orkesterien solistina Sigfridsson esiintyy säännöllisesti ja Kuhmon Kamarimusiikissa hän vieraili 2006 ja 2007.
Babe suurkaupungissa

Juoni

Tarina jatkuu ensimmäisen Babe-elokuvan lopusta. Babe-possu ja hänen isäntänsä Arthur Hoggett (James Cromwell) palaavat maatilalleen sankareina Baben menestyttyä lammaskoirakilpailussa. Eräänä päivänä Babe kuitenkin aiheuttaa onnettomuuden isännälleen Arthurille, joka joutuu vuoteenomaksi. Arthurin vaimo Esme Hoggett (Magda Szubanski) joutuu hoitamaan maatilaa yksin, mutta pian haastemiehet uhkaavat ottaa koko tilan velkojien haltuun.
Baben saaman ihailijapostin joukosta Esme löytää kirjeen, jossa Babe kutsutaan lammaskoirakilpailuun toisella puolella maata pidettävässä maatalousnäyttelyssä. Luvassa olisi iso rahapalkkio, joka voisi pelastaa farmin. Esme ja Babe lähtevät lentäen kilpailuihin, mutta joutuvat huumekoiran pysäyttämiksi välilaskukentällä Metropoliksen kaupungissa ja myöhästyvät jatkolennoltaan.
Babe ja Esme päätyvät Metropoliksen ainoaan hotelliin, joka suostuu ottamaan vastaan lemmikkejä. Hotelli onkin täynnä erilaisia eläimiä, ja pian eräs kapusiiniapina varastaa Esmen matkalaukun. Babe seuraa apinaa kolmen simpanssin huoneeseen, jossa heidän omistajansa Fugly-klovni (Mickey Rooney) haluaa Baben klovniesityksensä apulaiseksi ja lupaa ison palkkion. Fugly kertoo Baben karanneen kaupungille, ja Esme lähtee etsimään tätä, mutta aiheuttaa vahingossa mellakan ja joutuu pidätetyksi.
Klovninäytännössä Babe aiheuttaa tulipalon, joka tuhoaa Fuglyn lavasteet ja karkottaa yleisön. Seuraavana aamuna Fugly joutuu sairaalaan saatuaan sairauskohtauksen ja hotellin omistava nainen lähtee hänen mukaansa, jolloin eläimet jäävät yksin hotelliin. Simpanssit yrittävät varastaa ruokaa läheisestä kaupasta käyttämällä Babea eksyttämään vahtikoiria. Babe joutuu dobermannin ja bullterrierin jahtaamaksi. Bullterrieri joutuu pulaan, mutta Babe pelastaa sen ja he ystävystyvät. Babe kutsuu bullterrieri Tugin ja joukon kohtaamiaan kodittomia katukoiria mukaansa hotelliin, jossa apinat juhlivat varastamillaan karkeilla. Sinne ilmestyy myös Ferdinand-ankka, joka on lähtenyt seuraamaan Baben ja Esmen lentokonetta. Naapurin tehtyä ilmoituksen viranomaisille joukko ihmisiä tulee hotelliin ja vie pois muut eläimet paitsi Baben, kapusiiniapinan, Ferdinandin ja Flealick-nimisen ramman jackrussellinterrierin, jotka onnistuvat pakenemaan. Ne seuraavat ihmisten jälkiä koe-eläinlaitokseen, josta kiinniotetut eläintoverit löytyvät. Illalla he vapauttavat eläimet, jotka lähtevät hiipimään pakoon laitoksen vieressä olevien rakennusten läpi.
Sillä aikaa tuomarin vapauttama Esme ja hotellinomistajarouva pääsevät eläinten jäljille, ja lopulta löytävät ne suuresta gaalajuhlasta. He pelastavat eläimet monien vauhdikkaiden vaiheiden jälkeen. 
Elokuvan lopussa hotellinomistajanainen päättää myydä hotellinsa ja lahjoittaa rahat Hoggettien maatilan pelastamiseen. Hänkin tulee asumaan heidän kanssaan maatilalle, jossa Arthur on sillä aikaa toipunut vammastaan, ja kaikki on taas hyvin. Myös apinat ja muut hotellissa asuneet eläimet muuttavat Hoggettien tilalle.
Jan-Carl Raspe

Jan-Carl Raspe (s. 24. heinäkuuta 1944 Berliini – k. 18. lokakuuta 1977 Stuttgart) oli Punaisen armeijakunnan (RAF) keskeisiä toimijoita.
Kemiaa ja sosiologiaa opiskellut Raspe liittyi Punaiseen armeijakuntaan 1971. Hänet pidätettiin 1. kesäkuuta 1972 yhdessä Andreas Baaderin ja Holger Meinsin kanssa.
Raspe kuoli ilmeisesti ammuttuaan itseään pistoolilla päähän samana yönä, jona myös Andreas Baader ja Gudrun Ensslin tekivät itsemurhan Stammheimin vankila‎n eristysosastolla.
Viranomaisten mukaan asianajajat olivat salakuljettaneet vangeille ampuma-aseet ja Ensslinin käyttämän veitsen. Kyseiset asianajajat kostivat tämän epäilyn julkistamisen kertomalla lehdistölle, että heidän mielestään kyseessä olivat murhat eivätkä itsemurhat.
RN Climene

Palvelus

Alus upposi 28. huhtikuuta 1943.
Elias Mastokangas

Elias Mastokangas (s. 1. helmikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Interiä. Ensimmäisen kerran hän esiintyi Veikkausliigassa 19. elokuuta 2017 ottelussa PS Kemiä vastaan. Mastokangas teki elokuussa 2018 kolmivuotisen jatkosopimuksen Interin kanssa, mutta pelaa Interin ohella myös lainalla kasvattajaseuransa Kaarinan Poikien riveissä. Hän palasi lainasopimukseltaan takaisin Interiin syyskuussa 2018 ja pelasi loppukauden Interin kakkosjoukkueen mukana.
Gibson Firebird

Firebird Non-Reverse

Non-Reverse Firebird oli rakenteeltaan ja muotoilultaan edeltäjäänsä konservatiivisempi: liimattu kaula (engl. glued-in), perinteinen eli ns. ei-käänteinen (engl. non-reverse) rakenne niin rungossa kuin lavassa ja virittiminä toimivat perinteiset kitaravirittimet. Mikrofoneina toimivat mallista riippuen kaksi tai kolme minihumbuckeria tai vaihtoehtoisesti kaksi tai kolme P90-mikrofonia. Alkuperäisiä Non-Reverse Firebird -malleja (I, III, V ja VII) valmistettiin vuosina 1965-1969
Etelä-Afrikan englanti

Idiomeja

Vaikutus afrikaanista on tuonut monia idiomeja Etelä-Afrikan englantiin. Yksi erottuvimmista esimerkeistä on Afrikaanin sanan "ja" (lausutaan "a" kuten sanassa "father") käyttö korvaamaan "yes", toisin kuin "yeah" brittiläisessä, amerikkalaisessa ja australialaisessa englannissa.
"Do you want to go to a movie?" "Ja, sure"
Jussi Rapo

Johan (Juho tai Jussi) Rapo (22. toukokuuta 1878 Sortavalan maalaiskunta – 18. helmikuuta 1951 Vesilahti) oli asioitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Rapon vanhemmat olivat työmies Matts Rapo ja Anni Vaittinen. Hän kävi Sortavalan seminaarin 6-luokkaisen mallikoulun ja 2-luokkaisen käsityöläiskoulun. Rapo työskenteli aluksi nahkurin kisällinä ja nahkurina. Myöhemmin hän toimi Sortavalan maalaiskunnassa Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Suomen piirimiehenä, kunnankirjurina, sosiaalidemokraattisena piirisihteerinä, sanomalehdentoimittajana ja asioitsijana aina vuoteen 1944 saakka.
Rapo oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1919–1933 ja 1936–1939 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän oli myös jäsenenä Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuustossa.
Rapo oli naimisissa vuodesta 1908 Roosa Kokon kanssa.
Linda Evans

Ura

Evans on näytellyt esimerkiksi televisiosarjoissa The Big Valley (1965–1969) ja Dynastia (1981–1989). Roolistaan Dynastian Krystle Carringtonina hänet palkittiin Golden Globella vuonna 1982. Hän oli ehdolla palkinnon saajaksi myös vuosina 1983–1986.
Dynastian jälkeen Evans esiintyi minisarjassa Dynastia – viimeinen luku (1991) sekä televisioelokuvissa She’ll Take Romance (suom. Kosiokilpa,  1990), Dazzle (1995) ja The Stepsister (1997). 1990-luvun lopulla hän jätti televisiotyöt ja jäi eläkkeelle. Vuonna 2009 hän osallistui Britannian Kauhukeittiö-tositelevisio-ohjelmaan ja voitti kilpailun.
Evansilla on tähti Hollywood Walk of Famella.

Yksityiselämä

Evansin aviopuoliso vuosina 1968–1974 oli näyttelijä-ohjaaja John Derek. Myöhemmin Evans oli naimisissa kiinteistömoguli Stan Hermanin kanssa.
Sjojaha

Historia

Kylä sai alkunsa viimeistään 1930-luvulla. Lokakuussa 1936 sinne perustettiin ilmatieteellisia havaintoja tekevä sääasema. Sjojahaa laajennettiin Neuvostoliiton alkuaikoina myös pakkotyövoimalla. Sinne päätyi esimerkiksi vuonna 1942 osa eri puolilta Neuvostoliittoa Jamalin piiriin karkoitetuista 1 675 "kansanvihollisesta" , johon kuului esimerkiksi volgansaksalaisia, valkovenäläisiä, ukrainalaisia ja moldovalaisia. Nämä pakkotyöläiset rakensivat Puikon, Novyi Portin ja Sjojahan asuintaajamia; seutua kehitettiin pakkotyövoiman avulla.

Nykyään

Kaasuteollisuus on levittäytymässä kunnan alueelle ja paikkakunnalle on suunniteltu ympärivuotisen sataman rakentamista hankkeessa keskeisen Novatek-yhtiön kaasukuljetuksiin. Sjojahasta ja sinne rakennettavasta satamasta käytetään näissä yhteyksissä usein nimeä Sabetta. Taajamaan on rakennettu tai rakennetaan vuoteen 2016 mennessä uusia asuinrakennuksia, päiväkoti ja koulu sekä huoltoasema ja lentokenttä. Ympärivuotisten öljykuljetusten mahdollisuutta Obinlahdelle on jo testattu talvioloissa Atomflot-laivaston ydinkäyttöisen jäänmurtajan avulla. Myös rautatieyhteyden rakentamisesta taajamaan on keskusteltu; rata haluttaisiin vetää jo olemassaolevalta Gazprom-konsernin rakennuttamalta radalta Obskaja–Bovanenkovo.
Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri

Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri on lieksalainen puhallinorkesteri. Orkesteriin kuuluu kolme kokoonpanoa: Alkeisorkesteri, Junioriorkesteri ja LNPO. Soittajia on yhteensä yli 80, iältään 8-18 vuotta. Lisäksi mukana on muutamia aikuissoittajia. Soittajat saavat opetusta Pielisen Karjalan musiikkiopistossa. Orkesteri on vakioesiintyjä Lieksan Vaskiviikolla.
Orkesteri perustettiin syksyllä 1958 kansakoulukerhona. Vuosien aikana soittajia on ollut yli 500, joista moni on löytänyt tiensä musiikkiammattiin.
Nuorisopuhallinorkesterin johtajana on toiminut sen perustaja musiikkineuvos Erkki Eskelinen sekä musiikkiopiston rehtorit Jouni Auramo ja Anu Pihl. Vuosina 2004-2015 orkesteria on johtanut Minna Kajander, kevätkauden 2016 Juha Tiensuu, ja syksystä 2016 lähtien Susanna Ertolahti-Mertanen. 
Lieksan kaupungin vuoden 2008 taidepalkinto myönnettiin  Lieksan Nuorisopuhallinorkesterille.  Orkesteri on saavuttanut neljännen  sijan Puhallinorkestereiden SM-kilpailuiden A-sarjassa Kuopiossa 2005 sekä kolmannen palkinnon kansainvälisessä Saxoniade 2005 -puhallinorkesterikilpailussa Saksassa. Orkesteri tekee joka toinen vuosi matkan ulkomaille, viimeksi Italiaan. 
Orkesterin 50-vuotiskonsertti pidettiin 16.11.2008.
Cinder Road

Cinder Road on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka on kotoisin Marylandin Luthervillestä. Yhtyeen perustivat Mike Ruocco ja Chris Shucosky vuonna 1998 nimellä Plunge, mutta nimi vaihdettiin vuonna 2007 Cinder Roadiksi sen kadun mukaan, jonka varrella yhtyeen jäsenet varttuivat.
Esimerkiksi kanadalaista Nickelbackia manageroinut Union Entertainment Group huomasi Cinder Roadin, minkä jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen EMI:n kanssa. Superhuman-ensilevyllä yhtye työskenteli tuottaja Marti Fredriksenin kanssa, joka on aikaisemmin tuottanut muun muassa Aerosmithia, Def Leppardia ja Ozzy Osbournen musiikkia. Levy julkaisiin kesäkuussa 2007. Levyltä löytyy vanhan ajan melodista rockia, kuten "Get in Get Out" ja balladeja kuten "Back Home to You".
Superhumanin ensimmäinen single "Get in Get Out" ylsi Yhdysvaltain Mainstream Rock -listalla sijalle 31. Kappale oli myös 14 viikkoa ykkösenä Sirius Octane -satelliittiradiokanavan listalla.
Vuoden 2007 alussa Cinder Road aloitti neljä kuukautta kestäneen kiertueen entisen American Idol -finalistin Chris Daughtryn kanssa. Kiertue toi yhtyeelle maineen ja menestyksen rinnalla myös paljon uusia faneja.
Cinder Road on ollut kiertueella myös Candleboxin, australialaisen Sick Puppiesin ja Hurt-nimisen yhtyeen kanssa. Vuonna 2007 yhtye oli lämmittelijänä sekä Puddle of Muddille sen Yhdysvaltain länsirannikon kiertueella että pääesiintyjänä Los Nagelisin kuuluisassa Viper Room -rockbaarissa. Ennen vuotta 2008 yhtye oli kiertueella vielä Teslan kanssa.
Kevät 2008 toi Cinder Roadin Eurooppaan legendaarisen Kiss-yhtyeen Alive35-kiertueen avausyhtyeenä. Lisäksi Cinder Road soitti heinäkuussa 2008 Vans Warped -kiertueella. Elokuussa 2008 yhtye oli kiertueella Alice Cooperin kanssa.
Jazguljamin kieli

Jazguljamin kieli (jazguljamiksi yůzdomi zəvəg) on Pamirin ylängöllä puhuttava iranilainen kieli.
Kieli on saanut nimensä Tadžikistaniin kuuluvalla Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella sijaitsevasta Jazguljamin vuoristolaaksosta, jossa sen puhujat ovat perinteisesti asuneet. Vuonna 1954 lähes kaikki jazguljamit siirrettiin Vahšin laakson puuvillanviljelyalueelle. Myöhemmin osa heistä on palannut takaisin Jazguljamiin. Väestönlaskennoissa kielen puhujia ei ole rekisteröity. Vuonna 1990 heitä arvioitiin olleen noin 3 000 henkeä.
Jazguljam muodostaa yhdessä šugnanilais-rušanilaisten kielten kanssa itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään.
Jazguljamin laaksossa kieli toimii yhteisön suullisen kommunikaation välineenä. Vahšin laaksossa sitä puhutaan vain kotikielenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät tadžikkia. Viime aikoina jazguljamia varten on laadittu lisämerkein täydennetty kyrillinen kirjaimisto ja sitä on alettu käyttää mm. paikallisessa sanomalehdessä.
Leveä suunpohjalihas

Leveää suunpohjalihasta (lat. musculus mylohyoideus) hermottaa alaleukahermo, joka hermottaa myös muita puremalihaksia. Hermotuksensa puolesta leveä suunpohjalihas lasketaankin kuuluvaksi puremalihaksiin, mutta toiminnaltaan se luetaan kielen lihaksiin. Supistuessaan se nostaa ja työntää eteenpäin kieliluuta. Leveä suunpohjalihas kulkee alaleukaluun sisäpinnalla kieliluuhun muodostaen suuontelon pohjan.
Pentti Aho (kirjailija)

Pentti Aho (s. 1934) on suomalainen kirvesmies, rakennusmestari ja kirjailija.
Rakennusalalle sijoittuvien kaunokirjallisten teosten lisäksi Aho on kirjoittanut teoksen Punakapteeni Simo Suden kohtalo enostaan Simo Sudesta joka kuoli Stalinin puhdistuksissa.