google/wiki40b huggingface dataset:
Jevgeni Onegin

Jevgeni Onegin (ven. Евгений Онегин [jɪvˈɡʲenʲɪj ɐˈnʲeɡʲɪn]) on Aleksandr Puškinin runoteos, joka julkaistiin vuosina 1823–1831 ja kokonaisuudessaan ensi kerran 1833. Se on yksi Venäjän kirjallisuuden klassikoita.
Kirjan tarina on romanttinen kolmiodraama, joka huipentuu kaksintaistelutragediaan. Siitä on tehty useita elokuvasovituksia, joista kuuluisin lienee Martha Fiennesin vuonna 1999 ohjaama Onegin, pääosassa Ralph Fiennes. Aiheesta on myös tehty baletti.

Juoni

Tarina kertoo nuoresta naisesta nimeltä Tatjana. Hän on rakastunut kaiken maailman nähneeseen, ylimieliseen mieheen nimeltä Onegin. Miehelle tytön rakkaus on kuitenkin yhdentekevää. Tatjana kirjoittaa miehelle kirjeen, jossa kertoo tunteistaan. Hän ei kuitenkaan saa vastarakkautta ja Onegin repii kirjeen jättäen sen lopulta Tatjanan käsiin. Onegin flirttailee juhlissa ystävänsä Lenskin morsiamen Olgan, Tatjanan sisaren kanssa, ja aiheuttaa Lenskissä mustasukkaisuuskohtauksen. Lenski haastaa ystävänsä kaksintaisteluun. Onegin yrittää irrottautua siitä, mutta Lenski ei luovuta ja niin hän kuolee kaksintaistelussa. Onegin pakenee ulkomaille. Kun hän palaa sieltä vuosia myöhemmin, Tatjana on jo rakastunut vanhempaan ruhtinaaseen ja mennyt tämän kanssa naimisiin. Vasta silloin Onegin ymmärtää tehneensä virheen. Hänkin kirjoittaa Tatjanalle kirjeen, jossa kertoo tunteistaan. Osat vaihtuvat. Nyt Tatjana repii kirjeen Onegin käsiin ja käskee häntä häipymään. Tragedia päättyy Oneginin poistumiseen Tatjanan elämästä. Tatjana siis elää rakkaudessa ja Onegin valitsi kylmän elämän.
Vilho Elomaa

Vilho Elomaa oli suomalainen venäjän- ja saksankielisen kirjallisuuden suomentaja.
Antiikin musiikki

Pythagoraan musiikinteoria

Kreikkalaisen matemaatikon Pythagoraan kehittämä viritysjärjestelmä (noin 550 eaa.) loi pohjan myöhemmin syntyneille lukuisille erilaisille järjestelmille. Pythagoras havaitsi intervallien suhteisiin liittyvän pulman: kun perussävelestä edetään 12 puhdasta kvinttiä ylöspäin, tullaan säveleen, joka on hivenen perussävelen puhdasta oktaavikerrannaista korkeampi. Tätä eroa kutsutaan yhä nimellä Pythagoraan komma. Ero johtuu oktaavien ja kvinttien mittajärjestelmän erilaisuudesta. Oktaavit ovat värähdystaajuudeltaan kahden potensseja, kvintit kolmen monikertoja. Samasta sävelestä lähtevät oktaavi- ja kvinttisarjat eivät milloinkaan kohtaa.
Pythagoraan kommasta seuraa, että mikäli oktaavit halutaan pitää puhtaina ja samalla säilytetään mahdollisuus moduloida vapaasti sävellajista toiseen, yksikään toinen intervalli ei voi olla puhdas. Pythagoras kuitenkin perusti oman järjestelmänsä puhtaisiin kvintteihin. Järjestelmä toimi hyvin keskiaikaisessa yksiäänisessä laulussa, samoin kvintti- ja kvarttiharmonioihin pohjautuneessa varhaisessa moniäänisyydessä. Kun musiikissa myöhemmin siirryttiin terssiharmonioihin, pythagoralainen järjestelmä sai väistyä.
2-aminotiatsoli

Ominaisuudet

2-aminotiatsoli on huoneenlämpötilassa ulkomuodoltaan valkoinen kiteinen aine. Yhdiste liukenee kohtalaisesti kuumaan veteen ja heikommin viileämpään. Etanoliin tai dietyylieetteriin se liukenee vain hieman. Laimeat hapot liuottavat 2-aminotiatsolin. 2-aminotiatsolin liuokset ovat lievästi happamia ja sen pKₐ-arvo on 5,28. Se on kuitenkin emäksisempi kuin tiatsoli. 2-aminotiatsoli reagoi monien muiden aromaattisten yhdisteiden tavoin muun muassa kondensoituen karbonyyliyhdisteiden kanssa, elektrofiilisellä aromaattisella substituutiolla ja diatsotiointireaktioilla.

Valmistus ja käyttö

2-aminotiatsolia voidaan valmistaa kondensoimalla tioureaa α-kloorikarbonyyliyhdisteen kuten klooriasetaldehydin kanssa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kloorata vinyyliasetaattia sulfuryylikloridin avulla ja muodostunut välituote reagoi tiourean kanssa 2-aminotiatsoliksi.
2-aminotiatsolia käytetään eräiden lääkeaineiden kuten sulfatiatsolin valmistamiseen. Sitä käytetään myös valmistettaessa atsovärejä ja eräitä muita väriaineita.
Jordanin perusmuoto

Jordanin perusmuoto on tietyntyyppinen lohkomatriisi. Näitä lohkoja, joista matriisi koostuu, nimitetään Jordanin lohkoiksi. Jordanin perusmuotoa merkitään :llä ja tämän diagonaalilla on siis Jordanin lohkot, joita merkitään , missä . Toisin sanoen, .
Urho Teräs

Urho Teräs (7. heinäkuuta 1915 – 8. elokuuta 1990) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Teräs edusti urallaan Turun Urheiluliittoa 1934–1937 ja Turun Palloseuraa 1938–1954 . Hän voitti TPS:ssa Suomen mestaruuden 1939, 1941 ja 1949. Kaikkiaan Teräs pelasi 15 kauden aikana 174 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 92 maalia. Hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 1943–1944 ja on kaikkien aikojen maalipörssin sijalla 30.
Teräs pelasi maajoukkueessa vuosina 1938–1949 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Pelaajauran jälkeen Teräs toimi muun muassa Turun Palloseuran johtokunnassa yli 30 vuotta.
NEC PC-8801

Ohjelmisto

Yksinomaan PC-8801:lle tarkoitettuja ohjelmia tuotti usea japanilainen videopeliyritys, joista esimerkkeinä Enix, Square, Bandai, HAL Laboratory sekä MicroCabin. Osa Konamin ja muutaman muun pelivalmistajan kehittämistä peleistä julkaistiin saman vuoden aikana PC-8801:n ohella MSX:lle. Pelisarjoja, joiden ensimmäisenä alustana on ollut PC-88, ovat Snatcher, Dragon Slayer, Ys ja Xak.
1980-luvun puolivälissä Hudson Soft julkaisi alun perin Family Computerille kehitettyjä Nintendon pelejä PC-8801:lle. Kyseisiin nimikkeisiin lukeutuvat Excitebike, Donkey Kong 3, Ice Climber sekä Mario Bros., josta tehtiin kaksi pelimekaniikaltaan uudistettua PC-8801-käännöstä: Mario Bros. Special ja Punch Ball Mario Bros..
Ohjelmointikielenään PC-8801 käytti N88-BASICia, joka oli tietokoneen oma versio BASICista.
HMS Sutherland (F81)

Palvelus

Alus oli sijoitettuna Falklandsaarille talvella 1998-1999. Vuonna 2000 se kuului NTG2000-osastoon. Osasto oli ensimmäinen kuninkaallisen laivaston osasto, joka kiersi maapallon sitten vuoden 1986. Alukselle ilmoitettiin joulukuussa 2007 tehtävän 35 miljoonan punnan modernisointi, minkä piti tehdä aluksesta laivaston tehokkain. Modernisoinnissa aluksen kaikuluotain vaihdettiin tyypin 2087 kaikuluotaimeen, Seawolf-ohjukset ja etukannen tykki päivitettiin sekä perä muotoiltiin uudelleen virtaviivaisemmaksi vähentämään polttoaineenkulutusta.
Frenckellin paperitehdas

Frenckellin paperitehdas oli Tampereella Tammerkosken varrella sijainnut paperitehdas, jossa käynnistettiin Suomen ensimmäinen jatkuvatoiminen paperikone (fourdrinier) vuonna 1842.

Historia

Tehtaan juuret juontuivat Suomen ensimmäiseen paperitehtaaseen, jonka pohjalainen kupariseppä Abraham Häggman oli perustanut samalle paikalle jo vuonna 1783. Häggmanin perustama tehdas edusti manufaktuuriteollisuutta, ja paperi valmistettiin käsityönä lumpuista. Frenckellin paperitehtaalla käynnistettiin Suomen ensimmäinen jatkuvatoiminen paperikone vuonna 1842.
Tehtaan tuotanto alkoi kasvaa, kun se siirtyi Turussa ja Helsingissä kirjapainotoimintaa harjoittaneiden Johan Christopher Frenckellin ja tämän isän omistukseen vuonna 1832.  Tehtaan nimeksi tuli J.C. Frenckell & Son. 1860-luvulla raaka-aineena alettiin käyttää lumpun ohessa myös puuhioketta. Frenckellin paperitehdas laajeni voimakkaasti 1870-luvulla. Alueella säilynyt tehtaan kahdeksankulmainen piippu on rakennettu vuonna 1870. Vuosina 1903–1905 rakennettiin Birger Federleyn suunnittelema laaja jugendtyylinen teollisuuskompleksi, joka nykyisin muodostaa keskeisen osan Tammerkosken teollisuushistoriallisesta kansallismaisemasta. Vuonna 1921 Frenckellin paperitehtaasta tuli porilaisen W. Rosenlew & Co:n tytäryhtiö. 
Paperitehtaan toiminta päättyi alueen käytyä ahtaaksi vuonna 1929. Alue siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen vuonna 1928, ja sen rakennuksia uhkasi pitkään purkaminen. Tehdasrakennusten kunnostaminen virastokäyttöön käynnistyi 1950-luvulla.

Tehdasrakennusten käyttö tehtaan lopettamisen jälkeen

Jäljellä olevissa tehdasrakennuksissa toimii nykyään Tampereen Teatterin Frenckell-näyttämö, kaupungin teknisen- ja ympäristötoimen tiloja sekä ravintola. Tampereen kaupunki on tiedottanut suunnitelmasta myydä Frenckellin tilat Tampereen keskusvirastotalon remontin rahoittamiseksi. 
Tehtaan piipun juurella olevassa vanhassa pannuhuoneessa toimi kaupunginkirjaston Frenckellin lehtilukusali vuosikymmenten ajan. Se siirtyi kuitenkin pääkirjasto Metson yhteyteen vuonna 2016. Pannuhuoneen tilojen vuokralaiseksi ideakilpailun pohjalta valittiin akustispainotteinen livemusiikkiklubi, joka on suunniteltu avattavaksi vuonna 2019 tiloihin toteutettavien laajojen korjaustöiden jälkeen.

Kulttuuriympäristö

Frenckellin rakennukset kuuluvat Tammerkosken teollisuusmaiseman valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Tammerkosken ympäristö on valittu myös yhdeksi Suomen 27 kansallismaisemasta. Frenckellin paperitehdas, pannuhuone ja piippu on suojeltu asemakaavalla.
Antti Hartikainen (pesäpalloilija)

Antti Hartikainen (s. 3. elokuuta 1985 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Kouvolan Pallonlyöjissä. 
15-vuotiaana vuonna 2001 Superpesisdebyyttinsä tehnyt Hartikainen toimii sisäpelissä etenijänä sekä vaihtajana, ja ulkopelissä kolmosvahtina ja kakkospolttajana. Hän on urallaan voittanut kymmenen Suomen mestaruutta, neljä hopeaa ja kaksi pronssia, ja tullut kolmesti valituksi Itä-Länsi -otteluun. Toukokuussa 2011 Hartikainen solmi Jymyn kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen, joka pitää hänet Sotkamossa kauden 2014 loppuun. 
Lokakuussa 2018 Hartikainen solmi sopimuksen Kouvolan Pallonlyöjien kanssa kaudeksi 2019.
Hartikainen on ammatiltaan urheiluhieroja.
Penaty

Historia

Ilja Repin osti Terijoen huvilayhdyskunnassa sijainneen pienen huvilan vuonna 1899 puolisonsa Natalia Nordmanin nimiin. He antoivat sille nimeksi "Penaty" muinaisten roomalaisten palvomien kotijumalien penaattien mukaan. Repin ja Nordman pitivät huvilaa aluksi muutaman vuoden kesäasuntona, kunnes he heinäkuussa 1903 muuttivat Kuokkalaan vakituisesti.
Penaty oli aluksi vain pieni mökki, jota alettiin laajentaa perheen vaatimusten mukaisesti. Ensimmäisenä valmistuivat kuisti ja työhuone, ja vuonna 1906 huvila korotettiin kaksikerroksiseksi. Yläkertaan tuli kaksi eri ilmansuuntiin päin avautunutta ateljeeta eli ns. kesä- ja talviateljeet. Luonnonvalon saamiseksi rakennukseen tehtiin tornimaiset lasikatot. Samaan aikaan kunnostettiin myös huvilan pihaa, jonne valmistui muun muassa lampi ja "Homeroksen toriksi" nimetty aukio paviljonkeineen. Pihapiirissä oli myös toinen rakennus, jossa asui Ilja Repinin poika Juri Repin perheineen.
Suomen itsenäistyttyä joulukuussa 1917 Repin jäi edelleen asumaan Kuokkalaan. Suomen ja Neuvosto-Venäjän rajan sulkeuduttua Repinin suhde venäläiseen kulttuuriväkeen katkesi joksikin aikaan, mutta sen sijaan hän ystävystyi suomalaisten taiteilijoiden kanssa, joita Kuokkalassa usein vierailikin. Repin kuoli huvilassaan 86-vuotiaana syyskuussa 1930, ja hänet haudattiin Penatyn puutarhaan. Repinin vaatimatonta hautaa koristavat kukkaistutukset ja puinen ortodoksinen risti.
Repinin kuoleman jälkeen taloon jäi asumaan hänen vanhin tyttärensä Vera. Talvisodan päätyttyä huvila annettiin Pietarin taideakatemian haltuun, joka kesäkuussa 1940 perusti rakennukseen museon. Jatkosodan sytyttyä kesällä 1941 Penatyn irtaimisto evakuoitiin Leningradiin, ja myöhemmin sodan aikana koko huvila tuhoutui. Sodan jälkeen huvila päätettiin rakentaa kokonaan uudelleen, ja lopulta huvila avattiin yleisölle vuonna 1962. Osa Penatyn huoneista on sisustettu vanhojen valokuvien perusteella alkuperäiseen asuunsa, ja nähtävillä on runsaasti Repinille kuulunutta esineistöä sekä hänen töitään ja niiden luonnoksia.
HMS Lenox (1758)

Palvelus

Alus upotettiin aallonmurtajaksi 1784.
Munajärvi (Kolari)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Järven rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Aalisjärven valuma-alueeseen (67.954) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 190,0 metriä mpy.
Sixt

Sixt on saksalainen autovuokrausta harjoittava yhtiö. Se oli alallaan yksi koko maailman ensimmäisistä kansainvälisistä yhtiöstä. Se on vuonna 1912 perustettu pörssiyhtiö, jonka suurin omistaja on Sixtin perhe. Yhtiö toimii franchisingkonseptilla noin 100 maassa, myös Suomessa.
Ituri

Ituri on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Bunia. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Orientalen maakunnasta. Sen pinta-ala on 65 658 neliökilometriä.
Kauko Kouvalainen

Kauko Einari Kouvalainen (s. 15. heinäkuuta 1930 Iisalmen maalaiskunta) on suomalainen lääkäri ja Oulun yliopiston lastentautien professori emeritus. 
Kouvalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Robert Kouvalainen ja Ida Säisä ja hänen puolisonsa vuodesta 1958 on farmaseutti Marita Kilander. Kouvalainen tuli ylioppilaaksi Iisalmen lyseosta 1951 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1958. Uransa alkuvaiheessa Kouvalainen työskenteli muun muassa Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin palveluksessa. Lastentautien professorina Oulun yliopistossa hän toimi 1972–1992. Ennen Oulua Kouvalainen työskenteli Helsingin lastenklinikassa kymmenen vuotta ja Turun lastenklinikassa apulaisprofessorina vajaat viisi vuotta. Hän on ollut myös Mannerheimin Lastensuojeluliiton puheenjohtaja. Kouvalaisen tutkimusalaa ovat lastentaudit ja immunologia.
Kanadan Kalliovuorten puistot

Kanadan Kalliovuorten puistot on UNESCOn maailmanperintökohde, joka otettiin luetteloon vuonna 1984 sen vuoristomaisemiensa ansiosta.
Kohde koostuu neljästä kansallispuistosta (Banff, Jasper, Kootenay, Yoho) ja kolmesta Brittiläisen Kolumbian provinssitason puistosta.
Alue tunnetaan luonnonkauneudestaan ja biologisesta monimuotoisuudestaan. Burgessin savikivikerrostuma kuuluu puistojen alueelle. Se oli aiemmin oma maailmanperintökohteensa, mutta nykyään osa Kanadan Kalliovuorten puistoja.
Auliot

Tuntomerkit

Auliot ovat enimmäkseen ainavihantia pensaita.
Joidenkin aulioden kukat ovat riippuvia ja niissä on laajentunut verhiö ja kellomainen teriö, jossa on viisi limittäistä terälehteä. Tällaiset kukat ovat sopeutuma lintupölytykseen. Valtaosalla aulioista on kuitenkin enemmän hibiskusten kukkaa muistuttava avoin kukka. Kukan väri on useimmiten keltainen tai oranssi.

Levinneisyys

Aulioiden suku on levinnyt laajalle lämpimillä alueilla, mutta enemmistö lajeista on peräisin Etelä-Amerikasta. Chilen lauhkeilla alueilla esiintyy ryhmä lajeja, joiden kukat ovat malvanvärisiä ja lehdet karisevia.
Pohjoismaissa ja Suomessa tavataan luonnonvaraisena yksi auliolaji, kelta-aulio (Abutilon theophrasti). Se on harvinainen Kaakkois-Euroopasta ja Aasiasta kotoisin oleva satunnaistulokaskasvi.

Auliot viljelykasveina

Auliot viihtyvät hyvin vettä läpäisevässä mullassa aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa. Multa ei saa päästä kokonaan kuivumaan. Kasveja voi lisätä pistokkaista.
Livius

Titus Livius (noin 64 eaa. tai 59 eaa. – 17 jaa.) oli roomalainen historioitsija. Livius syntyi ja kuoli Pataviumissa, joka tunnetaan nykyisin nimellä Padova. Hän kuului keisari Augustuksen sisäpiiriin.
Liviuksen teos Ab urbe condita kertoo Rooman historian alusta Liviuksen omaan aikaan saakka. Se koostui alkujaan 142 kirjasta, joita nykyään pidettäisiin lähinnä lukuina, mutta nykypäivään asti ovat säilyneet vain kirjat 1–10 ja 21–45 sekä katkelmia joistain myöhemmistä. Teos perustuu monelta osin myyttisiin aineksiin ja lienee jokseenkin tarkoitushakuinen. Se oli osa Augustuksen laajamittaista propagandaohjelmaa, joka tähtäsi Rooman menneisyyden glorifiointiin.
Yhdysvaltain välivaalit

Yhdysvaltain kongressin välivaalit (engl. midterm elections) järjestetään kaksi vuotta presidentinvaalin jälkeen, eli nelivuotisen presidenttikauden puolivälissä. Välivaalit ovat normaalit kongressivaalit, eli niissä valitaan kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannes senaattoreista kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Lisäksi valitaan joukko osavaltio- ja paikallistason päättäjiä (kuten osavaltioiden kurvernöörejä) sekä äänestetään monista paikallisista aloitteista.
Presidentinvaalien tapaan välivaalit järjestetään aina marraskuun ensimmäisen maanantain jälkeisenä tiistaina. Välivaaleissa äänestysaktiivisuus on yleensä vähäisempi kuin niinä vuosina, jolloin kongressivaalit järjestetään samana vuonna kuin presidentinvaalit. Vuonna 2010 äänestysprosentti oli 40,9 ja vuonna 2014 äänestysaktiivisuus jäi vain 36,4 prosenttiin. Presidentinvaaleissa vuosina 2008 ja 2012 äänestysaktiivisuus on ollut noin 60 prosenttia.
Migé Amour

Yksityiselämä

Amourilla on kaksi veljeä, Antti ja Petteri sekä sisko Paula. Isä Sven-Erik Paananen soittaa Helsingin kaupunginorkesterissa oboeta ja äiti Riitta Elstelä on näyttelijä.
Lippuvala (Yhdysvallat)

Sanamuoto

Englanninkielinen teksti: "I pledge allegiance to the Flag of the United States of America, and to the Republic for which it stands, one Nation under God, indivisible, with liberty and justice for all."
Virallista käännöstä suomeksi ei ole. Epävirallinen suomennos: "Vannon uskollisuutta Amerikan Yhdysvaltojen lipulle ja sille tasavallalle, jota se edustaa, yhdelle, jakamattomalle, Jumalan alaiselle kansakunnalle, joka antaa vapauden ja oikeuden kaikille."
Outokummun vaakuna

Outokummun vaakuna on Outokummun kaupungin tunnus. Vaakunan kuusikoro viittasi kunnan vaakunan vahvistamisen aikaiseen nimeen Kuusjärvi; myöhemmin korosta alettiin käyttää nimitystä havukoro. Kuparin merkki viittaa Outokummun kaivoksiin, jotka antoivat myöhemmin nimensä koko kauppalalle.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä on kuusikoroinen lakio, jonka alapuolella kuparinmerkki; kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Kuusjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 21. marraskuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 18. helmikuuta 1953.
Suomen Lähetyssanomat

Historia

Ensimmäisessä Suomen Lähetysseuran johtokunnan kokouksessa 21.1.1859 neuvoteltiin lähetyslehtien julkaisemisesta. Ruotsinkielisen Missionstidning för Finlandin toimittajaksi valittiin Gustaf Dahlberg ja Suomen Lähetyssanomien toimittajaksi Klemens Johan Gabriel Sirelius. Ensimmäinen Suomen Lähetyssanomien numero jaettiin näytenumeroina heinäkuussa 1859  Suomettaren ja Missionstidning för Finlandin ensimmäinen numero Helsingfors Tidningarin kanssa.
Lehteä painettiin Helsingissä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa vuoteen 1861 asti. Dahlbergin siirryttyä Vihdistä Kaarinan pitäjän kappalaiseksi alettiin lehteä painattaa vuodesta 1862 alkaen Turussa. Dahlbergin tultua Sääksmäen kirkkoherraksi vuonna 1874 painatus siirtyi takaisin Helsinkiin.
Ensin lehdessä kerrottiin pääasiallisesti periaatteita lähetystyöstä yleensä sekä katsauksia, selontekoja, kertomuksia ja pieniä tietoja ulkomaisten lähetysseurojen työstä, annettiin etupäässä tietoja näiden työstä, "oman" lähetyssaarnaajan Onaschin kirjeitä ym. lähetysoppilaiden sekä Saksassakin kasvatettavina olevien lähetysoppilaiden kehityksestä. Kun Suomen Lähetysseura sittemmin sai omia lähettejä, heistä ja heidän toimistaan omalla lähetysalalla kerrottiin enemmän. Vuodesta 1868 lähtien olivat lähetyssaarnaajien kirjeet lehtien huomattavimpana sisältönä. Tämän lisäksi kerrottiin sisälähetyksestä ja juutalaislähetyksestä.
Lehdessä julkaistiin myös lisälehtiä, joissa kerrottiin seuralle tulleista lahjoituksista ja seuran menoista ja tuloista. Kahden ensimmäisen vuoden aikana kerrottiin kaikki yksittäiset lahjatkin, mutta ne veivät paljon tilaa, joten päätettiin 1861 julkaista tilinteot suppeammassa muodossa. Lähetyslehden lisälehdissä oli täytteenä myös lähetyskertomuksia ja muitakin lähetyskirjoituksia, jopa sittemmin lähetyssaarnaajain kertomuksia ja SLS:n tiedonantoja.
Kuvia painettiin lisälehtiin vuodesta 1861 alkaen silloin tällöin, mutta kuvalaattojen kalleuden vuoksi vain harvoin.
Lehden tilaajamäärä oli vuonna 1860 yhteensä 4 800. Määrä oli vuoteen 1868 tultaessa useiden nälkävuosien vuoksi vähentynyt 2 000 kappaleeseen. Vuodesta 1873 lehden tilaajamäärä kasvoi 6 300 kappaleeseen johtuen lehteen tulleista omien lähetyssaarnaajien kirjeistä. Vuonna 1904 lehteä painettiin suomen kielellä 27 000 ja ruotsin kielellä 4 000. Vuonna 1908 sen painos oli suomeksi 19 000 ja ruotsiksi 3 000.
Lehden toimittaja Töttermanin kuoltua 15. toukokuuta 1895 lehden toimittamista jatkoi A. Hirn.
Kesäkuussa 1916 lehden toimittajaksi Sireniuksen tilalle tuli K. A. Paasio.
Viime vuosikymmeninä muodollisena päätoimittajana on toiminut kulloinenkin lähetysjohtaja (jonka virkanimike on 2013 muutettu toiminnanjohtajaksi), mutta hänen roolinsa on rajoittunut pääkirjoitusten laatimiseen. Itse lehden toimittavat lehden toimitussihteeri, nyttemmin virkanimikkeellä toimituspäällikkö, jota tehtävää on useiden vuosien ajan hoitanut Pirre Saario, sekä muut lehden toimittajat.
Anton Lindholm

Seuraura

Lindholmin kasvattajaseura on Varuträsk IF. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Skellefteå AIK:ssa. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa kaudella 2011–2012, jolloin Lindholm pelasi Elitserienissä yhden runkosarjaottelun. Lindholm pelasi suurimman osan kaudestaan Skellefteån J20-junioreissa, mutta vahvisti myös J18-junioreita, joissa hän voitti J18 Allsvenskanin hopeaa. Kaudella 2012–2013 Lindholm nousi seuran J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana kaksi Elitserien-ottelua. 
Loppukaudella 2013–2014 Lindholm nousi Skellefteån SHL-kokoonpanoon ja pelasi seitsemän runkosarja- ja 14 playoff-ottelua tehopistein 1+2=3. Hänen ensimmäinen SHL-maalinsa syntyi varsin hyvään paikkaan neljännessä finaaliottelussa 21. huhtikuuta 2014 vieraissa Färjestads BK:ta vastaan, sillä se ratkaisi Skellefteålle 0–3-voittoon päättyneessä ottelussa Ruotsin-mestaruuden. Voittomaali syntyi jo ensimmäisessä erässä ajassa 2.46. Huhtikuussa 2014 Lindholm teki Skellefteån kanssa kaksivuotisen ammattilaissopimuksen.
Colorado Avalanche varasi Lindholmin viidennellä kierroksella 144. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Varsinaisella SHL:n tulokaskaudellaan 2014–2015 hän teki 35 runkosarjaottelussa seitsemän syöttöpistettä ja 15 playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Lindholm voitti pudotuspeleissä Skellefteån sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Lindholm pelasi myös 11 Mestarien liigan ottelua tehden kaksi maalia. Hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin Malmö Redhawksissa marras-joulukuun 2014 vaihteessa. Myös kauden 2015–2016 päätteeksi Lindholm voitti SHL-hopeaa.
Toukokuussa 2016 Lindholm teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa.

Maajoukkueura

Lindholm edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän liittyi turnaukseen suoraan SHL:n finaaleista ja pelasi turnauksessa toistaiseksi kaikki kolme A-maaotteluaan. Lindholm teki A-maajoukkuedebyyttinsä alkulohkon toiseksi viimeisessä ottelussa 15. toukokuuta 2016 Moskovan VTB Ice Palacessa Sveitsiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.18 minuuttia.
Lindholm on pelannut myös 12 nuorten ja kuusi poikien maaottelua. Hän on kuulunut Ruotsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.