google/wiki40b huggingface dataset:
Perustuslaillisten riemumarssi

Perustuslaillisten riemumarssi on forssalaisen Kalle Jousisen sanoittama työväenlaulu. Se lauletaan kansansävelmällä ”Kun Eklöfin Augusti Porvoosta tuli”, joka oli 1900-luvun alussa suosittu tanssilaulu. Laulun sanat julkaistiin ensimmäisen kerran arkkiveisuna Tampereella vuonna 1906, julkaisijana Kirjapaino O. Y Sanoma. Samana vuonna Työväen osuuskirjapaino julkaisi laulusta vähemmän tunnetun vaihtoehtoisen version nimellä ”Korkia Weisu perustuslaillisuuden kunniaksi”. Laulun sanoitus kuvastaa työväenliikkeen epäluuloista suhtautumista perustuslaillisiin vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Säkeistöjä on yhteensä neljätoista. Kahdennentoista säkeistön alku ”Laki ennen meitä syntynyt on, myös jälkehemme jää” viittaa J. L. Runebergin runoon ”Maaherra”.
Perustuslaillisten riemumarssi ehti välillä jo vaipua unohduksiin, mutta se nousi uuteen suosioon, kun Jussi Raittinen levytti sen vuonna 1969 myyntimenestykseksi kohonneelle albumille Työväen lauluja. Hän on myös esittänyt sitä sadoissa tapahtumissa ja iltamissa varsinkin 1970- ja 1980-luvuilla. Raittisen levyttämä versio sisältää säkeistöt 1, 2, 3, 7, 9 ja 11. Samaa lyhennettyä versiota on 2000-luvulla laulanut keikoillaan rap-artisti Paleface. Laulun säveltä on käytetty myös S. Albert Kivisen sanoittamassa ja levyttämässä satiirilaulussa ”Vapaa maa”.
Rata-SM kausi 2010

Rata-SM kausi 2010 alkoi Kemoran kilpailuviikonlopulla 14.-15.5.2010 ja päättyy Ahvenistolla ajettavaan finaaliviikonloppuun 10.-11.9.2010. Luokkamäärää on kuluvalle kaudelle pienennetty ja nyt mukana ovat SM-arvon omaavat Formula Renault, Formula Ford ja GT Finnish Championship. Lisäksi täyteluokkina ajetaan mm. Legends Trophy ja V1600 Cup.

Formula Ford

Pisteet jaetaan Formulaluokissa, sekä GT-luokassa divisioonittain 12 parhaalle seuraavasti: 25-20-16-14-12-10-8-6-4-3-2-1.

GT Finnish Championshipissa lisäksi yleiskilpailun kymmenen parasta palkitaan seuraavasti: 10-9-8-7-6-5-4-3-2-1.
Argentiinanlapasorsa

Ulkonäkö

Argentiinanlapasorsa on suurehko sorsalintu, jolla on ruskeankirjava vartalo, harmaa pää ja musta, pinsettimäinen nokka. Pyrstö on mustavalkoinen.  Aikuinen lintu on 45-56 cm pitkä ja painaa 523 - 608 grammaa.

Levinneisyys

Argentiinanlapasorsaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikassa: Argentiinan lisäksi Boliviassa, Brasiliassa, Chilessä, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa.
Albert Stewart Meek

Albert Stewart Meek (1871 Lontoo – 1943) oli englantilainen luonnontieteilijä ja lintujen keräilijä.
Meekin isä oli lontoolainen kauppias. Vuonna 1893 Albert Meek matkusti Australiaan ja asui jonkin aikaa George Barnardin Coomooboolaroo-karjatilalla, jossa oli nykyisin hävinneen paratiisikaijan (Psephotus pulcherrimus) ainoa australialainen esiintymispaikka. Vuonna 1894 Meek palasi Englantiin ja ryhtyi keräämään lintuja ja hyönteisiä Walter Rothschildille, ensin Englannissa, sitten Australiassa ja myöhemmin muualla Oseaniassa, eritoten Salomonsaarilla, Uudessa-Guineassa ja Bougainvillessä. 18 vuotta kestäneen keräilyn lisäksi hän ryhtyi välittämään sulkia ja hyönteisiä.
Vuonna 1904 Meek matkusti Choiseuliin Salomonsaarille, missä hän ampui maailmankaikkeuden viimeiset kuusi töyhtöpyykyyhkyä (Microgoura meeki). Retkeillessään Uudessa-Guineassa 1906 Meek ampui ensimmäisen (Ornithoptera alexandrae) yksilön, maailman suurimman perhosen. Vieraillessaan Papualla Meek laski, että päällikön sulkapäähineeseen tarvittiin vähintään 23:n tapetun paratiisilinnun sulat.
Meekin linnunnahka- ja hyönteiskokoelmat kuuluvat British Museumin luonnonhistoriallisen museon tärkeimpiin kokoelmiin. Meekin keräämiä näytteitä on esillä myös American Museum of Natural Historyssa New Yorkissa.
Romanshorn

Sijainti

Romanshorn sijaitsee Mittellandin tasankoalueella, Bodenjärven lounaisrannalla.

Liikenne

SBB:n rautatiet Winterthurista, Rorschachista ja Kreuzlingenistä sekä SOB:n rautatie Sankt Gallenista yhdistyvät Romanshornin asemalla.
Romanshornista on autolauttayhteys Bodenjärven yli Saksaan, Friedrichshafeniin.
Huukinlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Hanjoen valuma-alueeseen (14.143) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy.
Prinssi Edwardin saari

Historia

Arkeologisten tutkimusten mukaan Prinssi Edwardin saarella on ollut asutusta ainakin 8500-luvulta eaa. lähtien. Eurooppalaisten löytäessä Pohjois-Amerikan mantereen 1500-luvulla saarella asui lähinnä nomadisia mi'kmaq-intiaaneja. Vuonna 1534 ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier löysi saaren, ja vuonna 1603 Samuel de Champlain antoi saarelle nimen "Île St. Jean". Saarella ei ollut pysyvää eurooppalaista asutusta ennen Utrechtin rauhansopimusta, jossa Acadia (Nova Scotia) määriteltiin Britannian omaisuudeksi, jolloin suuri osa Acadien ranskankielisestä väestöstä muutti Prinssi Edwardin saarelle. Vuonna 1745 brittiläiset miehittivät saaren ja pitivät sitä hallussaan seuraavien kolmen vuoden ajan. Seitsenvuotisen sodan aikana brittiläiset jälleen pitivät aluetta hallussaan, ja alue liitettiin vuonna 1763 Nova Scotiaan. Tämän vuoksi suuri osa Acadien asukkaista muutti muualle. Vuosien saatossa ranskankielinen nimi "St. Jean" vaihtui englanninkieliseen "St. John's". Vuonna 1769 saari itsenäistyi jälleen ja pääkaupungiksi valittiin Charlottetown. 1770-luvulla saarelle muutti runsaasti skotlantilaisia siirtolaisia. Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen suuri joukko konservatiiveja pakeni yhdysvalloista Prinssi Edwardin saarelle. Vuonna 1798 Saaren nimi vaihdettiin nykyiseen muotoonsa, Prinssi Edwardin saareksi. Vuonna 1803 jaarli Thomas Douglas rahoitti ylämaiden puhdistuksista kärsineiden noin kahdeksansadan skotlantilaisen maanviljelijä siirtolaisen uudelleensijoittamisen saarelle.
1800-luvun loppupuolella hopeaketun tarhaus ja turkiskauppa muodostuivat saaren tuottavimmaksi teollisuudenalaksi. Prinssi Edwardin saaren turkikset olivat maailmanlaajuisesti tunnettuja. Toisen maailmansodan jälkeen muotisuuntauksen vaihtumisesta, turkiseläinten oikeuksia puolustavat järjestöistä ja markkinoiden kyllästymisestä johtuen alueen turkiskauppa kuitenkin väheni huomattavasti. Turkiskauppa koki erittäin lyhytaikaisen kasvupiikin 1970-luvun puolivälissä, mutta hiipui pian tämän jälkeen. Nykyisin saarella on enää vain muutamia turkistarhoja.
Smithfield (Lontoo)

Historia

Smithfieldissä oli roomalaisten aikana nurmikenttä, joka jäi kaupunginmuurien ulkopuolelle; alue tunnettiinkin alkuaan nimellä Smoothfield (’tasainen kenttä’). Kentällä pidettiin vuosina 1133–1855 Bartholomew’n markkinat, kangas- ja lihatori, joka muuttui ajan myötä riehakkaaksi viihdetapahtumaksi.
1100-luvulla siellä järjestettiin viikoittain hevosmarkkinat, ja sitä käytettiin myös turnajaiskenttänä ja teloituspaikkana. Skotlantilainen vapaustaistelija William Wallace teloitettiin Smithfieldissä hirttämällä, repimällä ja paloittelemalla 1305, ja kapinajohtaja Wat Tyler sai siellä surmansa 1381 kohdattuaan kuningas Rikhard II:n.
1850- ja 1860-luvuilla Smithfieldiin rakennettiin Horace Jonesin suunnittelema kauppahalli. Halli vihittiin käyttöön 1868, ja sitä laajennettiin vuosina 1875 ja 1899. Vanhan hallin tuhouduttua tulipalossa sen paikalle rakennettiin uusi rakennus 1963. Kauppahallin eri osissa myydään nykyään tuoretta ja pakastettua lihaa, kalaa, hedelmiä ja elintarvikkeita.
Smithfieldin itälaidalla kohoaa St Bartholomew-the-Greatin kirkko, joka on ainoa jäänne munkki Raheren paikalle vuonna 1123 perustamasta augustinolaisluostarista. Rahere perusti myös yhä toimivan St Bartholomew’n sairaalan, joka rakennettiin uudelleen vuosina 1730–1759.
Francesca Martinez

Komedia

Vuonna 2003 The Observer -lehti listasi Martinezin brittikomedian 50 hauskimman esiintyjän joukkoon.
Martinez on järjestänyt hyväntekeväisyystapahtumia, joissa ovat esiintyneet muun muassa Jo Brand, Johnny Vegas ja Al Murray.
Martinez on esiintynyt useissa maissa, kuten Irlannissa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa, missä hän teki keikan Carolines on Broadwayssä. Vuonna 2008 maailman talousfoorumissa Sveitsin Davosissa hän esiintyi Emma Thompsonin rinnalla.
Martinez kehittelee dokumenttiohjelmaa What The Hell Is Normal?!, jossa hän matkustelee etsien "normaalia" henkilöä.

Televisio ja radio

Ennen stand up -uraa Martinez esiintyi useita vuosia BBC:n lasten draamasarjassa Grange Hill, sekä muissa draamasarjoissa, kuten Sairaalaelämää.
Hän on myös vieraillut The Frank Skinner Show’ssa ja Ricky Gervaisin ja Stephen Merchantin komediasarjassa Extras.
Huhtikuussa 2008 Martinez pääsi maailmalla otsikoihin, kun hänestä tuli ensimmäinen olympiasoihdun kantaja, joka on vetäytynyt Lontoon viestiosuudelta protestina Kiinan Tiibet-politiikalle.
Vuonna 2009 hän esiintyi BBC Radio 4:n stand up -komedia show’ssa 4 Stands Up. Tällä hetkellä hän työskentelee tilannekomedian pilottijakson parissa, jonka tuottaa Extras-sarjan tuottaja.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus

Historiaa

Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 1881, jolloin pelattiin vain miesten kaksinpeliturnaus. Pelipaikkana oli Newport Casino Newportissa, Rhode Islandilla. Vain USNLTA:n (United States National Lawn Tennis Association) jäsenseurat saivat osallistua. Miesten mestaruusturnaus nelinpelissä järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1900.
Naisten kaksinpelin mestaruusturnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1887 ja nelinpelin vuonna 1889. Sekanelinpelin mestaruusturnaus pelattiin samaan aikaan naisten kaksinpelin ja nelinpelin kanssa. Pelipaikkana oli Philadelphia Cricket Club.
Kaikki viisi turnausta yhdistettiin uudelle nimelle, Yhdysvaltain avoin tennisturnaus, vuonna 1968. Samalla sallittiin ensimmäisen kerran ammattilaisten osallistuminen. Pelipaikkana oli West Siden tennisklubi (West Side Tennis Club) Forest Hillsissä, Queensissä, New Yorkissa. Tapahtuma siirrettiin vuonna 1978 nykyiseen pitopaikkaansa Flushing Meadowsiin.
Keskuskenttänä on 23 000 -paikkainen Arthur Ashe -stadion (Arthur Ashe Stadium), joka on nimetty menestyksekkään afroamerikkalaisen tennispelaajan Arthur Ashen mukaan. Tämä voitti turnauksen vuonna 1968.
Yhdysvaltain avoimissa parhaiten menestyneitä pelaajia ovat avoimella aikakaudella olleet miehissä Pete Sampras, Jimmy Connors ja Roger Federer (viisi voittoa). Heistä Federer on ainut, joka on voittanut turnauksen viidesti peräkkäin. Naisissa eniten voittoja on saavuttanut Chris Evert ja Serena Williams (kuusi voittoa).
SS Skiftet

SS Skiftet oli vuonna 1908 rakennettu Bore-varustamon omistama 336 bruttorekisteritonnin höyrymatkustajalaiva, joka ajoi saksalaiseen miinaan ja upposi Rödhamnin selällä Saaristomerellä 14. joulukuuta 1916, jolloin 86 henkilöä kuoli.
Turun ja Ahvenanmaan välistä talviliikennettä varten rakennettu Skiftet oli otettu syksyllä 1916 Venäjän laivaston käyttöön, mutta se liikennöi edelleen entisellä reitillään pääosin sotilaskäytössä ja kuljetti myös siviilirahtia ja -matkustajia.

Onnettomuus

Skiftet lähti Maarianhaminan Länsisatamasta kohti Turkua aamulla 14. joulukuuta kello 8:30.  Laivalla oli mukana 91 henkilöä: 15 miehistön jäsentä, 56 venäläistä sotilashenkilöä, seitsemän Ahvenanmaan linnoitustyöntekijää sekä 13 muuta siviiliä. Kun alus tunnin päästä oli Rödhamnin selällä, törmäsi se miinaan, jolloin aluksen pohja repeytyi auki ja räjähdyksen paineaalto tuhosi suuren osan hyteistä ja puolet ruokasalista sekä kaatoi etumaston ja rikkoi höyrynosturin.
Skiftet kaatui ja upposi lyhyessä ajassa 20 metrin syvyyteen. Noin 30 ihmistä oli jäänyt pinnalle takertuen vedessä kelluviin aluksen osiin, mutta suurin osa heistä ehti menehtyä hypotermiaan ennen kuin pelastajat saapuivat paikalle puoli tuntia myöhemmin. Vedestä pelastettiin kuusi henkilöä, joista yksi kuoli matkalla Maarianhaminaan. Henkiinjääneistä kolme oli venäläisiä sotilaita, yksi ahvenanmaalainen siviili ja yksi suomalainen linnoitustyöntekijä.  Kuolleiden joukossa oli Ahvenanmaan venäläisen varuskunnan päällikkö eversti Ivan Kuznetsov sekä santarmiosaston päällikkö, everstiluutnantti Vasili Kovaljov.
Aluksen upottaneen miinan oli laskenut saksalainen sukellusvene UC-27, joka oli lähtenyt Liepājasta 8. marraskuuta 1916 mukanaan 18 miinaa. Kahdeksan päivää kestäneen retken aikana miinat oli laskettu Ahvenanmaan vesille Ledsundin ja Hammaruddan kohdalle sekä Mäntyluodon ja Rauman edustalle.
Urheilusukeltajat löysivät vuonna 1970 SS Skiftetin hylyn noin 20 metrin syvyydestä, jossa se on kahtena eri palana.
Aluksen esineistöä nostettiin huomattavia määriä kaksiviikkoisen leirin aikana.
Alex Auld

Seurajoukkueissa

Auld pelasi OHL-juniorisarjassa North Bay Centennialsissa 1997–2001. Keväällä 1999 hänet valittiin OHL:n Itäisen konferenssin kehittyneimmäksi pelaajaksi. Florida Panthers varasi Auldin NHL:ään varaustilaisuudessa 1999. Auld ei kuitenkaan aloittanut ammattilaisuraansa Floridassa, sillä hänet kaupattiin Vancouver Canucksiin toukokuussa 2001.
Vancouverissa Auld pelasi yhden NHL-ottelun kaudella 2001–2002. Kauden aikana hän pelasi myös AHL:n Manitoba Moosessa ja ECHL:n Columbia Infernossa. Seuraavien kahden kauden aikana Auld torjui muutamia otteluita Vancouverissa, mutta edusti pääasiassa Manitobaa. Kaudella 2005–2006 Auld nousi Vancouverin ykkösmaalivahdiksi, kun Dan Cloutier oli loukkaantuneena. Hän pelasi hyvän kauden ja voitti kauden aikana 33 ottelua. Auld kaupattiin kuitenkin kauden jälkeen Floridaan suurkaupassa, jossa Floridaan siirtyivät myös Todd Bertuzzi ja Bryan Allen, kun Vancouver sai Vezina-ehdokas Roberto Luongon ja Lukáš Krajíčekin.
Floridassa Auld pelasi yhden kauden Ed Belfourin varamaalivahtina. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Phoenix Coyotesiin, jossa ei pelannut kuin yhdeksän ottelua. Auld lähetettiin Phoenixin farmiseura San Antonio Rampageen, kun joukkue oli hankkinut Ilja Bryzgalovin. Joulukuussa 2007 Auld kaupattiin Boston Bruinsiin vaihdossa Nate DiCasmirroon ja viidennen kierroksen varausoikeuteen vuonna 2009. Bostonin oli pakko etsiä uusi maalivahti, kun ykkösmaalivahti Tim Thomas loukkaantui.
Auld edusti kauden 2008–2009 Ottawa Senators, jossa hän otti hieman yllättäen ykkösmaalivahdin paikan Martin Gerberiltä. Kauden jälkeen Auld kaupattiin kuitenkin Dallas Starsiin, kun Ottawa oli aiemmin hankkinut lupaavan Pascal Leclairen. Dallasissa Auld pelasi 21 ottelua, kunnes New York Rangers nappasi hänet helmikuussa 2010 siirtolistalta.
Auld siirtyi kesällä 2012 Itävaltaan pelaamaan EC Red Bull Salzburgiin. Hän pelasi kauden aikana 26 ottelua.
Jakob Wilhelm Chydenius

Jakob Wilhelm Chydenius (12. kesäkuuta 1863 Helsinki – 20. lokakuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, professori ja sortovuosien passiivisen vastarinnan organisoija.
J. W. Chydeniuksen isä oli kemian professori Johan Jakob Chydenius. Hän opiskeli lakitiedettä ja väiteltyään tohtoriksi vuonna 1891 hänen uransa eteni nopeasti. Jo vuonna 1892 Chydenius tuli yliopiston siviililainopin ja roomalaisen oikeuden vt. professoriksi. Hän toimi tehtävässä sen jälkeen kuolemaansa saakka, vuodesta 1901 varsinaisena siviiliopin professorina. Alansa tiedeyhteisössä Chydenius herätti huomiota ja arvosteluakin perinteisistä oppirakenteista poikkeavilla näkemyksillään. Hänen tärkeimmät teoksensa olivat avioliitto-, testamentti-, perintö- ja sopimusoikeuden oppikirjat.
Ensimmäisen sortokauden aikana Chydenius osallistui passiivisen vastarinnan kuten kutsuntalakkojen organisointiin ja oli myös vuonna 1901 mukana salaisen vastarintajärjestö Kagaalin perustamisessa, joskaan ei myöhemmin osallistunut aktiivisesti sen toimintaan. Hän toimi Ruotsalaisessa puolueessa, mutta ei hakeutunut poliittisiin luottamustehtäviin. Chydenius oli kuitenkin kahdesti sihteerinä säätyvaltiopäivien valiokunnissa ja kuului kahdesti uskonnonvapauskysymystä pohtineeseen komiteaan. Yhteiskunnallisilta näkemyksiltään hän kannatti hyvin jyrkkää taloudellista liberalismia.
HMS Hildur

Valmistus

Alus tilattiin Lindbergin telakalta ja se laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1871. Alus otettiin palvelukseen 23. toukokuuta 1872.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1919.
Tatja Karvonen

Tatja Marushka Karvonen (s. 18. toukokuuta 1974 Kuusamo) on rovaniemeläinen Suomen Keskustan entinen kansanedustaja. Hän nousi eduskuntaan, kun Hannu Takkula valittiin europarlamenttin 2004. Vuonna 2007 häntä ei enää valittu.
Karvonen on kouluttautunut kasvatustieteen maisteriksi Lapin yliopistosta 2001. Hän oli Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto SOOLin puheenjohtaja vuosina 1999–2001. Karvonen toimii nykyään Peräpohjolan Opiston rehtorina.
Karvosen aviopuoliso on toimittaja Risto Pyykkö.
Otto von Brandenstein

Otto von Brandenstein (21. lokakuuta 1865 Preussi – 8. toukokuuta 1945) oli saksalainen vapaaherra ja kenraali, joka komensi everstinä Suomen sisällissotaan osallistunutta saksalaista osasto Brandensteinia. Tallinnasta lähtenyt 3 000 miehen vahvuinen osasto teki 7. huhtikuuta 1918 maihinnousun Loviisaan ja eteni sieltä 20. huhtikuuta mennessä Lahteen ottaen useasti yhteen suomalaisten punakaartilaisten kanssa.
Brandenstein aloitti upseerinuransa mecklenburgilaisessa rakuunarykmentissä vuonna 1885 ja yleni vuoteen 1913 mennessä everstiluutnantiksi. Hän toimi ensimmäisen maailmansodan alussa Ranskan rintamalla everstiluutnanttina viidennen armeijan neljännen ratsuväkiarmeijakunnan komentajan, kenraaliluutnantti Gustav von Hollenin esikuntapäällikkönä. Joulukuussa 1914 hänet siirrettiin seitsemännen armeijakunnan esikuntapäälliköksi. Huhtikuusta 1915 alkaen Brandenstein toimi kolmen vuoden ajan useiden rakuunarykmenttien sekä ratsuväki- ja jalkaväkiprikaatien ja -rykmenttien komentajana. Hän sai elokuussa 1915 ylennyksen everstiksi. Huhtikuussa 1918 Brandensteinin komentama kolmas ratsuväkiprikaati muutettiin osasto Brandensteiniksi, joka sai määräyksen tehdä maihinnousun Suomen etelärannikolle ja pyrkiä katkaisemaan Suomen punaisille tärkeä Riihimäki–Pietari-rata Helsingin ja Viipurin välillä. Osasto Brandenstein alistettiin myöhemmin Rüdiger von der Goltzin komentamalle Saksan Itämeren-divisioonalle.
Brandenstein sai ansioistaan Suomen sisällissodassa Saksan korkeimman sotilaskunniamerkin Pour le Mériten 15. toukokuuta 1918. Vetäytyessään palveluksesta lokakuussa 1918 hän sai kenraalimajurin arvon. Hän sai vielä reservissä ylennyksen kenraaliluutnantiksi Tannenbergin taistelun 25-vuotispäivänä elokuussa 1939. Venäläiset surmasivat hänet toisen maailmansodan aikana toukokuussa 1945.
FS Pothuau (1895)

Valmistus

Alus tilattiin le Havresta Société des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin tammikuussa 1893. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1895. Alus miehitettiin koeajoja varten 19. syyskuuta 1896 ja se otettiin palvelukseen tammikuussa 1897.

Palvelus

Alus siirrettiin 17. huhtikuuta 1906 tykistökoululaivaksi l'Ecole d'application du tir à la mer'iin (EATM), jossa sitä käytettiin sekä henkilöstön koulutukseen että uusien järjestelmien testaamiseen.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa elokuussa 1914 alus oli Välimerellä, kunnes se vuonna 1915 lähetettiin valtaamaan Saksan Kamerunin Krivi. Alus suojasi vuosina 1916-1617 Egyptiä, josta se lähetettiin Saigoniin huollettavaksi. Alus palasi Touloniin vuonna 1918. Aluksen 194 millimetrin pääaseet poistettiin ja ne korvattiin kokeellisin ilmatorjunta-asein. Alus oli tämän jälkeen vuodesta 1919 alkaen jälleen tykistön koululaivana, mistä tehtävästä Gueydon vapautti aluksen. Pothuau poistettiin palveluksesta 12. kesäkuuta 1926 ja se poistettiin alusluettelosta 3. marraskuuta 1927. Alus myytiin romutettavaksi 25. syyskuuta 1929.
Kehruuhuone

Kehruuhuone on vanha nimitys naisten työvankilalle. Niissä vangeilla teetettiin lähinnä käsitöitä, kuten kehruuta. Suomessa on ollut kehruuhuone Turussa vuosina 1730–1882 ja Lappeenrannassa 1818–1882. Naisvankien yleisin rikos tuohon aikaan oli vastasyntyneen lapsensa surmaaminen. Vuonna 1882 naisvangit siirrettiin Hämeenlinnan naisvankilaan, ja kehruuhuone-nimityksestä luovuttiin.
Eddie Dean

Edward Cantor "Eddie" Dean on kuvitteellinen hahmo Stephen Kingin Musta torni- kirjasarjassa. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa toisessa kirjassa Kolme korttia pakasta, ja hänestä tuli jäsen Roland Deschainin ka-tetiin. Eddie on naimisissa toisen ka-tetin jäsenen Susannah Deanin kanssa (oikea sukunimi Holmes). Hän suhtautuu Jake Chambersiin veljellisen huolehtivasti ja tarinan kehittyessä alkaa pitämään Rolandia isähahmonaan.
Eddie on luonteeltaan huoleton ja puhelias, ja kertoo paljon vitsejä. Hän muistuttaa paljon Rolandin lapsuuden- ja nuoruudenystävää Cuthbert Allgoodia, mutta heistä löytyy myös eroavaisuuksia. Aluksi hän on heroiniin riuduttama ja eikä piittaa mistään muusta kuin huumeista, mutta tarinan edetessä hän kasvaa ihmisenä ja voimistuu, ja hänestä tulee revolverimies.
M/S Voyager of the Seas

Rakentaminen

Alus tilattiin Kvaerner Masa Yardsin telakalta Turusta. Sen köli laskettiin 31. maaliskuuta 1998 telakkanumerolla 1344 ja alus laskettiin vesille 27. marraskuuta 1998. Se aloitti koeajot 29. kesäkuuta 1999 ja alus luovutettiin 29. lokakuuta Bahamalle Nassauhun rekisteröidylle Royal Caribbean Cruise Linelle. Alus kastettiin Voyager of the Seaksi sen saavuttua Miamiin 19. marraskuuta.
Aluksen koneisto on dieselsähköinen. Siinä kuusi kuusi Wärtsilän 13 300 kilowatin 12V46C-dieselgeneraattoria (11 kV AC) on kytketty kolmeen 14000 kilowatin sähkömoottoriin, jotka pyörittävät kahta akselia 140 kierrosta minuutissa.

Käyttöhistoria

Alus teki neitsytmatkansa 21. marraskuuta 1999 ja kuukauden lopulla se aloitti risteilyt Miamista Karibianmerelle.
Gerda Qvist

Gerda Qvist (14. elokuuta 1883 Helsinki – 5. syyskuuta 1957) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia naiskuvanveistäjiä ja suomalaisen mitalitaiteen uranuurtaja.
Qvistin vanhemmat olivat Helsingin polyteknillisen opiston johtaja, valtioneuvos Ernst Edvard Qvist ja Anna Franciska Theodora o.s. Snellman. Tytön haaveet pianistinurasta kariutuivat 17-vuotiaana saatuun vakavaan kuulovammaan.
Qvist opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1902–1903, jossa hänen opettajinaan olivat C. E. Sjöstrand ja Felix Nylund. Hänellä oli kuvataideopettajan pätevyys. Tulevan uran kannalta ratkaisevaa olivat oppivuodet Tukholmassa mitalinkaivertaja, professori Erik Lindbergin opissa. Tällöin hän löysi oman tyylinsä ja erikoistui mitalitaiteeseen. Kotimaisiin yhteisnäyttelyihin hän osallistui vuodesta 1908 alkaen.
Qvist on suunnitellut Helsingissä Hietarannassa olevan aurinkokellon (1931). Hän erikoistui mitaleihin jo 1908. Vuosina 1917–1950 hän suunnitteli kaikkiaan 150 mitalia, muun muassa Jean Sibeliuksen, Henrik Gabriel Porthanin, Sophie Mannerheimin muistomitalin, mitalin Svenska Litteratursällskapetille sekä Fiskarsin, Nokian, Enso-Gutzeitin teollisuuslaitoksille.
Qvistille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1953, ja vuoden 1937 Budapestin mitalitaiteen näyttelyssä hän sai kultamitalin. Vastaavasta Madridin-näyttelystä 1951 hän sai pronssia.
Juustonvalmistuksen konsulentti

Juustonvalmistuksen konsulentti oli aiemmin Suomessa juustonvalmistusta valvonut viranomainen.

Konsulentin toimenkuva

Juustonvalmistuksen konsulentin tehtäviin kuului antaa lausuntoja viranomaisille, talous- ja maanviljelysseuroille sekä maatalouden alalla toimivien osuuskuntien liitoille juustonvalmistusta koskevista asioista. Tämän lisäksi hänen tehtäviinsä kuului antaa neuvoja, opetusta ja ohjausta juustonvalmistuksessa seuroille ja liitoille sekä osuuskunnille ja yksityisille. Hänen tuli myös toimia muuten juustonvalmistuksen edistämiseksi. Näiden toimien lisäksi juustonvalmistuksen konsulentti toimi juustonvalmistusharjoittelulaitoksen johtajana sekä järjesti ja ohjasi tietopuolisia juustonvalmistuskursseja sekä tällaiseen kurssiin yhdistettyä koelaitosta.
Seitsemän (elokuva)

Arvioita

Ilta-Sanomien Timo Kuismin totesi (2011) synkeän tarinan kuvaajan Darius Khondjin loihtineen ”tunnelmaltaan sopivan, painostavan kellertävän värisävyn, joka kihisee ilkeää maailmanlopun tunnelmaa”.