google/wiki40b huggingface dataset:
Villa del Balbianello

Villa del Balbianello on Comojärven rannalla Italiassa sijaitseva huvila. Se sijaitsee Tremezzinan kunnassa olevassa Lennon kylässä.

Historia

Villa del Balbianello on valmistunut vuonna 1787, ja sen rakennutti kardinaali Angelo Maria Durini entisen fransiskaaniluostarin paikalle. Kardinaalin kuoltua huvilan peri hänen pojanpoikansa kreivi Luigi Porro Lambertenghi. Sittemmin huvilan osti markiisi Giuseppe Arconati Visconti, jonka luona vierailivat runoilijat Alessandro Manzoni, Giovanni Berchet ja Giuseppe Giusti. Markiisin poika Gianmartino Arconati Visconti teki parannuksia huvilan puutarhoihin ja loggiaan. Perheen varallisuus kuitenkin hupeni ja vuonna 1919 Villa del Balbianellon osti amerikkalainen sotilas ja liikemies Butler Ames, joka myös palautti huvilan alkuperäiseen loistoonsa. Hänen perillisensä lahjoittivat huvilan vuonna 1974 kuuluisalle italialaiselle yrittäjälle ja tutkimusmatkailijalle Guido Monzinolle. Hän sisusti huvilan retkillään hankkimilla esineillä. Vuonna 1988 Monzino kuoli iilman perillisiä ja hän lahjoitti Villa del Balbianellon Italian ympäristörahastolle Fondo Ambiente Italianolle (FAI).

Nykyaika

Nykyään huvila ja sen puutarha ovat yleisölle avoinna. Huvila on myös suosittu häidenpitopaikka, ja se oli monen suomalaisen seurapiiriartikkelin aiheena Kiira Korven mentyä siellä naimisiin vuonna 2018. Lisäksi huvilassa on filmattu elokuvia kuten Casino Royale ja Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys.
Viktoria (Ruotsin kuningatar)

Sofia Maria Victoria av Baden (7. elokuuta 1862 – 4. huhtikuuta  1930) oli Ruotsin kuningatar vuodesta 1907 kuningas Kustaa V:n puolisona.
Hänen vanhempansa olivat Badenin suurherttua Fredrik I ja tämän vaimo keisari Vilhelm I:n tytär Louise. Hän tapasi Keski-Euroopassa matkustelevan Ruotsin kruununprinssi Gustavin vuonna 1878. Uusintatapaamisella vuonna 1881 syntyi molemminpuolinen kiintymys, ja häitä vietettiin jo samana vuonna.
Kruununprinssiparille syntyi kolme poikaa:  tuleva kuningas Kustaa VI Aadolf (1882–1973), Södermanlandin herttua Wilhelm (1884–1965) ja Västmanlandin herttua Erik (1889–1918).
Prinsessa Viktorian terveys oli heikko, ja Axel Munthesta tuli vuonna 1892 hänen henkilääkärinsä vuosikymmenten ajaksi. Heidän suhteensa laatua on arvailtu. Vikroria vietti loppuelämänsä aikana talvet Caprilla, missä Munthella oli huvila, kesät Ruotsissa ja keväät ja syksyt Roomassa. Hän rakennutti Ruotsiin Sollidenin linnan Öölantiin. Linna valmistui vuonna 1906, ja sen oli tarkoitus tuoda pieni pala Italiaa Ruotsin aurinkoisimmalle paikkakunnalle.
Oskar II kuoli vuonna 1907, ja kruununprinssiparista tuli kuningas ja kuningatar.
Viktoria kuoli sydänkohtaukseen Roomassa huhtikuussa 1930.
Pekka Alanen

Pekka Ahti Kalervo Alanen (14. heinäkuuta 1945 Lappajärvi – 22. elokuuta 2017 Lappajärvi) oli suomalainen painija.
Alanen edusti Suomea olympialaisten vapaapainissa Tokiossa 1964 alle 52 kilon sarjassa ja Méxicossa 1968 alle 57 kilon sarjassa. Molemmilla kerroilla hän karsiutui kolmannella ottelukierroksella. Hänen paras arvokisasaavutuksensa oli viides sija vuoden 1966 EM-kilpailuissa. Myös vuosina 1967 ja 1968 hän osallistui EM-kilpailuihin.
Seuratasolla "Sammy" Alanen edusti Lappajärven Veikkoja. Hän voitti seitsemän Suomen mestaruutta ja saavutti kaksi SM-hopeaa vuosina 1963–1976.
Pekka Alasen veli Veikko Alanen oli Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Joulumerkkikodit

Joulumerkkikodit olivat vuodesta 1936 alkaen perustettuja, Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen omistamia lastenkoteja, joihin sijoitettiin tuberkuloosia sairastaneiden äitien vastasyntyneet lapset. Aloitteen joulumerkkikodeista teki 1930-luvun alussa Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen sihteeri, professori Severi Savonen, Ruotsista saamiensa kokemusten perusteella. Koteja oli Tampereella (perustettu vuonna 1936), Oulussa (1945) ja Kuopiossa (1954), ja niissä oli yhteensä 155 hoitopaikkaa. Esimerkiksi Tampereen joulumerkkikodin henkilökuntaan kuuluivat lääkäri, ylihoitaja, osastonhoitaja ja seitsemän lastenhoitajaa sekä kaksi imettäjää.  Pälkäneelle oli lisäksi vuonna 1939 perustettu Tampereen alaosasto.
Väinö Blomstedtin suunnittelema vuonna 1912 ilmestynyt joulumerkki oli ensimmäinen varsinainen joulumerkki. Vuosina 1926–1931 ja vuodesta 1935 alkaen merkin tuotto ohjattiin Lastenparantola-rahastoon. Viimeinen joulumerkki julkaistiin vuonna 2001. Joulumerkkejä suunnittelivat Väinö Blomstedtin lisäksi mm. Martta Wendelin (lähes 30 merkkiä), Signe Hammarsten-Jansson ja Matti A. Pitkänen. Joulumerkkejä painettiin vuosittain noin 5,5 miljoonaa kappaletta. 
Joulumerkkikodeissa hoidettiin niiden toiminta-aikana yhteensä 5 335 lasta keskimäärin puolentoista vuoden ikään saakka. Tuberkuloosin hoidon ja ehkäisyn tehostuttua ja tautitapausten vähennyttyä sekä toisaalta kallistuneen ylläpidon vuoksi joulumerkkikotien tarve ja käyttö vähenivät asteittain. Kuopion joulumerkkikoti lopetti toimintansa vuonna 1964, Oulun vuonna 1969 ja Tampereen vuonna 1973. Toistaiseksi ei ole tutkittu, miten  joulumerkkikodeissa hoidettavina olleisiin lapsiin vaikutti useita kuukausia, jopa yli vuoden kestänyt omasta perheestä erottaminen.  
Joulumerkeistä on vuosien mittaan muodostunut suosittu keräilykohde.
Kuningas soundi

Taustaa

Albumin ensimmäinen näytekappale, "Stereot", julkaistiin toukokuussa 2010. Kappaleella vierailee rap-artisti Juno. "Paineet tippuu" julkaistiin toisena näytekappaleena. Sillä vierailee puolestaan rap-artisti Asa ja se julkaistiin loppukesästä 2010 musiikkivideon kera. Albumin jokaisella kappaleella on vähintään yksi vierailija, paitsi kappaleella "Puu kaatuu". Albumi siis poikkeaa huomattavasti Nopsajalan edellisestä albumista 5 sormee, jolla ei ole yhtään vierailijaa.

Teema

Albumin teemana, josta albumi on myös saanut nimensä, on Nopsajalan ja tuottaja DJ Svengalin järjestämä Kuningassoundi-niminen kesäklubi Helsingin Vanhassakaupungissa. Albumin kaikki kappaleet on nauhoitettu vierailijoiden kanssa esiintymispäivänä ja esitetty illalla yleisölle. Kesän 2010 viimeinen Kuningassoundi-tapahtuma järjestettiin 21. elokuuta, jolloin juhlittiin myös albumin julkaisua. Kuningassoundi-klubilla on ollut parhaillaan yli 500 kuuntelijaa.
Mike Grier

Ura

St. Louis Blues varasi Grierin vuoden 1993 NHL:n varaustilaisuuden 219. pelaajana. Hän pelasi Saint Sebastianin koulussa, josta hän siirtyi Bostonin yliopistoon. Kaudella 1994–1995 hänet nimettiin Hockey Eastin tähdistöjoukkueeseen. Samana vuonna Edmonton Oilers sai Grierin ja Curtis Josephin NHL-oikeudet vaihdossa ensimmäisen kierroksen varauksiin.
Yliopiston jälkeen Grier pääsi Oilersin jarruketjuun oikeaan laitaan. Hän teki 32 tehopistettä ja sai tehotilastoonsa lukeman +7. Grierin tehokkain kausi Edmontonissa oli 1998–1999, jolloin hän teki tehot 20+24=44. Edmontonin aikanaan Grier muistetaan parhaiten Chris Simoniin kohdistetuista kommenteista. Hän antoi halventavia kommentteja Simonin ojibway-perinnöstä, mihin Simonin väitetään vastanneen rasistisilla kommenteilla ja lyömällä Grieriä mailalla. Vaikka sanoja ei ikinä varmistettu, Simon sai tapahtuneesta kolmen ottelun pelikiellon. Hän pelasi seurassa yhteensä kuusi kautta.
Lokakuussa 2002 Grier myytiin Washington Capitals vaihdossa varausoikeuksiin. Grier ja Simon olivat yhtäkkiä samassa joukkueessa, kunnes Simon myytiin jälkeenpäin kaudella 2002–2003. Grier pelasi Washingtonin-aikanaan jarrukentässä, ja maaliskuussa 2004 joukkue myi hänet kesken kauden 2003–2004 Buffalo Sabresiin vaihdossa tšekkiläiseen Jakub Klepišiin. Kaudella 2005–2006 Grier teki 23 tehopistettä. Kaudeksi 2006–2007 Grier siirtyi vapaana agenttina San Jose Sharksiin, missä hän teki 16 maalia. Seuraavilla kahdella kaudella hänen pistemääränsä laskivat kymmenellä.
Elokuussa 2009 Grier palasi Buffalo Sabresiin. Kaudella 2008–2009 Grier pelasi vain 62 ottelua, joissa hän saalisti 23 pistettä. Sama tahti jatkui myös seuraavalla kaudella. Grierin parhaimpana puolena pidettiin San Josen ja Buffalon aikoina alivoimapelaamista. Hän oli joukkueiden parhaimpia alivoimapelaajia.
Grierin viimeiseksi kaudeksi NHL:ssä jäi kausi 2010–2011. Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä joulukuussa 2011. Grier pelasi 14 kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 1 060 runkosarjaottelua ja teki 383 tehopistettä, 162 maalia ja 221 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 101 ottelua ja teki 28 tehopistettä, 14 maalia ja yhtä monta syöttöpistettä.
Alimmainen Palajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,9 metriä mpy.
Vähä-Kailanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,5 metriä mpy.
Etelä-Suomen Sanomat

Levikki

Etelä-Suomen Sanomat on Lahden markkina-alueen luetuin lehti. Sen kokonaislevikki vuonna 2018 oli 40 305 kpl, 
josta painettuja lehtiä 36 574 kpl. 
Lukijamäärältään Etelä-Suomen Sanomat on maan seitsemänneksi suurin joka päivä ilmestyvä sanomalehti. Verkkopalvelu ess.fi tavoittaa viikoittain yli 130 000 eri kävijää.

Yhteistyö muiden lehtien kanssa

Etelä-Suomen Sanomat tekee yhteistyötä kolmen muun maakuntalehden kanssa. Se kuuluu Keskisuomalaisen, Savon Sanomien ja Karjalaisen yhteistyökoalitioon. Yhteistyö perustuu juttujen ja kokonaisten sivujen vaihtoon. Etelä-Suomen Sanomat julkaisee myös Väli-Suomen Mediat Oy:n kustantamaa Sunnuntaisuomalaista.
Pentti L. Pullinen

Pentti L. Pullinen (k. joulukuussa 2004) oli suomalainen sotakirjailija. Salmin pitäjässä syntynyt Pullinen kertoi kahdessa sotavuosiin sijoittuneissa romaaneissaan suomalaisesta sotilaasta Pasi Toikasta joka jää haavoittuneena venäläisten vangiksi, joutuu pakkotyöleirille Siperiaan mutta onnistuu palaamaan sieltä takaisin Suomeen.
Düsseldorfer EG

Historia

Joukkue kuuluu Saksan jääkiekon seurahistorian menestyksekkäimpiin kahdeksalla maan mestaruudellaan.
Seura perustettiin 8. marraskuuta vuonna 1935 nimellä Düsseldorfer Eislauf-Gemeinschaft ja käytti vuosina 2001–2012 silloisen tukkukauppa-alalla toimineen pääsponsorinsa Metro-konsernin mukaista lisänimeä Metro Stars.

Jäädytetyt pelinumerot

10 – Chris Valentine

12 – Peter-John Lee
Samuel Crompton

Samuel Crompton (3. joulukuuta 1753 – 26. kesäkuuta 1827) oli englantilaien keksijä ja kehräämökoneiden uranuurtaja. Hän jatkoi James Hargreavesin ja Richard Arkwrightin aloittamaa kutomakoneiden kehitystä ja rakensi vuonna 1779 nimellä ”spinning mule” (suomeksi ”kehruu-muuli”) tunnetun koneen, jolla saatiin aikaan jopa lujempaa lankaa kuin käsin kehräämällä. Tätä konetta pidetään yhtenä tärkeimmistä teollisen vallankumouksen aikana kehitetyistä tekstiiliteollisuuden koneista.
Asko Saatsi

Asko Olavi Saatsi (s. 10. lokakuuta 1962 Iisalmen maalaiskunta) on Nurmeksen kaupunginjohtaja. Nurmeksen valtuusto valitsi hänet kaupunginjohtajaksi joulukuussa 2011. Aiemmin Saatsi on toiminut mm. Metsähallituksen suunnittelupäällikkönä, Iisalmen Teollisuuskylä Oy:n toimitusjohtajana ja Pikes Oy:n toimitusjohtajana. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori ja maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hänellä on vaimo ja aikuinen poika. Saatsia on kaavailtu suunnitteilla olevan, nykyisten Nurmeksen ja Lieksan kaupunkien sekä Valtimon kunnan alueet käsittävän Pielisjärven kaupungin johtajaksi.
Saatsi on julkaissut omakustanteena vuonna 2012 eräkirjan Mielikin mokoma miesi.
Isomalti

Kemiallinen rakenne

Isomaltin kemiallinen kaava on C₁₂H₂₄O₁₁, CAS-numero 64519-82-0, moolimassa 344,312 g/mol ja E-koodi E953.
Dennis Harrison

Urheilu-ura

Harrisonia ei varattu NBA:han vuoden 2002 varaustilaisuudessa. Hän pelasi kaksi kautta Yhdysvaltain pienissä sarjoissa ja siirtyi tämän jälkeen Eurooppaan, jossa voitti Irlannin ja Ison-Britannian cupit. Syksyllä 2005 Harrison siirtyi Suomeen ja Tampereen Pyrintöön, jossa pelasi kaksi kautta. Kaudella 2006–2007 Harrison pelasi erinomaisesti heittäen: hänen kahden pisteen heittonsa onnistuivat 65,05-prosenttisesti (Korisliigan 1. kyseisellä kaudella), kolmen pisteen heitot 43,66-prosenttisesti (Korisliigan 2.) ja vapaaheitot 80,45-prosenttisesti (Korisliigan 3.). 19,4 pisteen keskiarvollaan hän oli Korisliigan runkosarjan viidenneksi mutta Pyrinnössä vasta kolmanneksi paras pistemies. Pyrinnön jälkeen Harrison siirtyi Ranskan pääsarjan SLUC Nancyyn ja pelasi tämän jälkeen vielä Sveitsissä ja Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Harrisonin pikkuveli David Harrison oli NBA-tason koripalloilija.
Jyrki Heino

Jyrki Heino (s. 12. lokakuuta 1958 Rauma) on Turun yliopiston biokemian professori. Vuodesta 2004 Heino on myös toiminut BioCity Turku -biokeskuksen tieteellisenä johtajana.

Tieteellinen ura

Jyrki Heino on tutkinut erityisesti integriinien eli solujen tarttumisreseptorien toimintaa. Turun yliopiston lisäksi hän on työskennellyt tutkijana ulkomailla Massachusettsin yliopistossa ja New Yorkin Sloan-Kettering Cancer Centerissä. Heino on ollut vuodesta 2011 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.

Kirjallinen ura

Heino on julkaissut professori Matti Vuennon kanssa oppikirjoja biokemian, solubiologian ja nanoteknologian aloilta. 
Vuonna 2012 Heino julkaisi rikosromaanin Kellari, jossa ratkotaan murhamysteeriä 1700-luvun lopun Turussa. Päähenkilönä on aktiivipalvelusta vetäytynyt luutnantti Carl Wennehielm. Sama päähenkilö esiintyy myös vuonna 2014 ilmestyneessä teoksessa Kello, missä tutkitaan kadonneen henkilön arvoitusta. Uusi teos, missä seikkailevat samat henkilöt, ilmestyi vuonna 2016.
Nuestra Señora de las Mercedes

Valmistus

Alus tilattiin Astillero Realilta Havannasta. Alus laskettiin vesille 1786.

Palvelus

Amiraali José de Bustamante y Guerran (1759-1825) johtama Espanjan laivaston osasto, johon kuuluivat lippulaivana fregatti Medea ja muina aluksina fregatit Nuestra Señora de las Mercedes, Clara ja Fama kujettivat kulta- ja hopea-aarretta Montevideosta Uruguaysta Cádiziin Espanjaan. Osasto kohtasi Cádizin edustalla 5. lokakuuta 1804 Britannian kuninkaallisen laivaston Graham Mooren johtamana laivasto-osaston.  Mooren lippulaivana oli 38-tykkisen fregatti HMS Indefatigablen ja osaston muut alukset olivat HMS Lively, HMS Amphion ja HMS Medusa.
Graham määräsi espanjalaiset muuttamaan kurssin kohti lähintä brittiläistä satamaa alusten tarkastamiseksi. Espanjalaisten komentajana Bustamante ilmoitti maiden välillä olevan rauhan ja kieltäytyvänsä annetusta käskystä. Seuranneessa kahakassa Nuestra Señora de las Mercedes upposi, kun HMS Amphionin (Samuel Sutton) ampuma laukaus räjäytti aluksen ruutivaraston. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 250 espanjalaista merisotilasta ja 51 pelastettiin merestä. Muut espanjalaisalukset vallattiin.

Laivan aarre

Vuonna 2007 hylyn löysi aarteiden etsintään erikoistunut yhdysvaltalainen yritys Odyssey Marine Exploration. Uponneessa laivahylyssä oli lähes 600 000 kulta- ja hopeakolikkoa, joiden arvoksi on arvioitu noin 370 miljoonaa euroa. Yritys vei kolikot Yhdysvaltoihin, ja Espanjan valtio ryhtyi oikeustaisteluun saadakseen kolikot itselleen. Helmikuussa 2012 Yhdysvaltain oikeus päätti, että kolikot on palautettava Espanjan valtiolle. Kolikot lennätettiin Tampasta kahdella C-130-kuljetuskoneella Espanjaan.
Ak Koyunlu

Nimi

Nimi Ak Koyunlu tarkoittaa valkoista lammasta, ja Ak Koyunlun jäseniä kutsutaan joissakin lähteissä nimellä valkoisen lampaan turkmeenit. Nimi esiintyy ensimmäistä kertaa 1300-luvun lopun lähteissä, samoin kuin sen kilpailija Kara Koyunlu, Musta lammas. Nimien synnystä on esitetty erilaisia teorioita, kuten eri heimot olisivat alkujaan pitäneet valkoisia ja mustia lampaita toteemieläiminään, mutta tämä on kyseenalaista, sillä runsaasti lampaanlihaa syöneet paimentolaiset olisivat tuskin käyttäneet lampaita toteemeissaan, sillä turkmeenien tavan mukaan toteemieläimen lihan syöminen oli kielletty. Yksi mahdollinen teoria on, että eri heimoilla lammaslaumat olisivat olleet pääpiirteittäin eri värisiä.

Alkuperä

Ak Koyunlun alkuperä on nimen lailla mysteeri. Mahdollisesti osa siihen kuuluneista heimoista tuli alueelle seldžukkien mukana 1000-luvulla ja osa taas 1200-luvulla mongolien mukana. 1300-luvun puolivälissä Ak Koyunlun turkmeenit liikkuivat Armeniassa olevien kesälaitumien ja itä-Anatoliassa olevien talvilaitumien välillä.

Hallinto

Ak Koyunlun poliittinen järjestelmä oli löyhä. Korkein päätösvalta kuului emiirien ja heimopäälliköiden neuvostolle, jota kutsuttiin nimellä kengač. Neuvosto päätti sotilaallisista asioista sekä perimisjärjestyksestä. Vaikka Ak Koyunlu oli monarkia, sen neuvoston päätösvalta oli korkeampi kuin Ak Koyunlun hallitsijalla. Emiirit ja heimopäälliköt olivat omilla alueillaan suhteellisen omavaltaisia. Sotilaallisesta ja poliittisesta aluehallinnosta vastasi sotaväki, johon värvätyt huolehtivat omasta toimeentulostaan karjansa, omistamansa maan sekä sotien aikana saatujen saaliiden turvin. Armeijan lisäksi hallitsijalla oli käytössään oma henkivartiokaartinsa, johon kuului laajimmillaan kymmeniä tuhansa sotilaita. Hallinnon ylläpitämiseksi tarvittavia varoja varten Ak Koyunlu keräsi veroja alueillaan olleilta armenialaisilta, kurdeilta ja arabeilta, sekä tulleja itä-Anatolian kauppareittejä pitkin kulkeneilta kauppialta.
Voimakkain ja tunnetuin Ak Koyunlun hallitsijoista oli kaani Uzun Hassan, joka hallitsi heimoliiton valtakuntaa vuosina 1453–1478 ja kukisti Ak Koyunlun kilpailijan Kara Koyunlun. Hassan jäi myös länsimaisiin historiankirjoihin hänen hoviinsa matkanneiden venetsialaisten diplomaattien Giosafat Barbaron ja Ambrogio Contarinin kuvausten ansiosta.

Hajoaminen

Kaani Uzun Hassanin kuoleman jälkeen 1478 valta periytyi hänen pojalleen Khalil Mirzalle, jonka valtaistuimen haastoi nuorempaa veljeä Yakupia tukenut liittoutuma. Khalilin ja Yakupin armeijat kohtasivat Khoyn taistelussa 1478, joka päättyi Yakupin voittoon. Valta siirtyi hänelle, mutta hallintonsa alkuaikoina hän joutui taistelemaan useita kaltaisiaan kruununtavoittelijoita vastaan. Yakupin kuoltua 1490 syntyi uusia sisällissotia, jotka heikensivät Ak Koyunlua niin, ettei siitä ollut enää uhkaa naapurivaltioille. Persialaiset Safavidit sotivat Ak Koyonlua vastaan voittoisasti. He valtasivat suuren osan heimoliiton alueista ja pakottivat sen viimeisen hallitsijan Muradin vetäytymään Diyarbakıriin, mikä merkitsi Ak Koyunlun loppua.
Fryygialaismyssy

Fryygialaismyssy on punainen, suippo villamyssy, jota Rooman valtakunnassa käytettiin vapautettujen orjien tunnuksena nimellä pilleus ja Ranskan suuressa vallankumouksessa 1789-99 vallankumouksen ja jakobiinien tunnuksena.
Siinä välissä myssyllä ei halki vuosisatojen ollut mitään erityisempää merkitystä; se vain oli olemassa yhtenä monien joukossa. Se oli kohtalaisen suosittu kylmillä seuduilla lämpimyytensä vuoksi.

Ranskan vallankumous

Merimiehet ja työläiset alkoivat käyttää myssyä päähineenään 1600–1700 -luvuilla.
Eräs Jakobiiniklubin historiaa tunteva jäsen huomasi, että tähän työläispäähineeseen liittyi heidän kannaltaan sopiva vertauskuvallinen sivumerkitys. Siispä klubi teki fryygialaismyssystä jäsentunnuksensa: myssyyn liitettiin pyöreä trikolorikokardi, ja nopeasti päähineestä tuli koko vallankumouksen symboli.

Myöhempi aika

Päähineen yleisempi käyttö hiipui vallankumouksen loputtua. Merimiehet käyttivät sitä ilman kokardia hajanaisesti aina Krimin sotaan asti. Silloin sen tilalle alkoi vähitellen tulla pyöreä matalakupuinen merimieslakki, puhekielessä "käpsä". Toisaalta pystylierinen kokovalkoinen päähine, ns. jolla, tuli varsin suosituksi.
Fryygialaismyssyn typistetystä versiosta tuli paljon myöhemmin aluksi kypäräsukeltajien epävirallinen ammattitunnus. Toisen maailmansodan aikana paineilmalaitteiden keksijä Jacques Cousteau otti tämän version oman ryhmänsä tunnukseksi.
Päähinettä osittain muistuttava sieni, suippumadonlakki (Psilocybe semilanceata), on saanut englanninkielisen nimensä ("liberty cap") suoraan fryygialaismyssyltä.

Vapauden jumalatar, Marianne ja Columbia

Pilleus-hattu vapautettujen orjien tunnuksena liitettiin vapauden jumalattareen (Libertas), ja siksi häntä esittävät symboloivat Marianne ja Columbia, Ranskan ja Yhdysvaltojen henkilöitymät käyttävät sitä.
Katherine Mudge

Katherine Gwen Mudge (16. elokuuta 1881 Dolgellau – 1975 Stratton) oli brittiläinen jousiampuja, joka osallistui Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 kansalliselle kierrokselle. Mudge oli 17:s pistein 465, kun kilpailun voittaja Sybil Newall sai 688 pistettä.
Maatalouslomittaja

Maatalouslomittaja on kunnan palkkaama työntekijä, joka hoitaa maatilaa sillä välin kun maatalousyrittäjä on sairaus- tai vuosilomalla. Maatalouslomitusta on ohjattu lainsäädännöllä vuodesta 1978 alkaen . Nykyinen laki on vuodelta 2008 . Lain mukaan lomittajan tehtävänä on huolehtia maatilan karjatalouteen kuuluvista ja muista maatalousyrityksen hoitoon liittyvistä välttämättömistä tehtävistä.
Tärkein ja yleensä aina ajankohtainen lomittajan työ on karjanhoito eli eläinten ruokinta ja muu hoito. Merkittävin maatalouslomituksen kohde on maidontuotanto. Maatalouslomitusta ei myönnetä kaikkiin kotieläintalouden tuotantosuuntiin, ei esimerkiksi porotalouteen.
Maatalouslomitusta myönnetään myös MYEL-vakuutetulle kasvinviljelytilalle. Sijaisapulomitukseen voi tarvittaessa kuulua viljan- ja heinänviljelytehtäviä, mutta ei metsätaloustyötä.
Maatalouslomittaja on usein moniosaaja. Päivittäiseen työhön kuuluu jatkuva eläinten havainnointi ja tarkkailu, ja lomittajan tulee osata tunnistaa eläimen terveydentilan muutokset ja kiimakierrot. Ongelmatilanteisiin on osattava reagoida nopeasti ja vastuullisesti. Myös erilaisten maatalouskoneiden kuten traktorin käyttö erilaisine lisälaitteineen on arkipäivää maatalouslomittajien työssä.
Maatilojen tuotantosuuntien erikoistuminen sekä tietotekniikan ja muun automaation lisääntyminen vaativat myös lomittajilta erikoisosaamista. Lomittajan tulee osata käyttää tietotekniikkaa esimerkiksi karjan ruokinta- ja lypsymuutoksissa tai maatilan tuotantotoiminnan häiriöttömyyden seurannassa. Vuonna 2006 istunut Sosiaali- ja terveysministeriön työryhmä esitti maatalouslomittajien työajan ja pätevyysvaatimusten tarkistamista.
Jevgeni Nesterenko

Jevgeni Nesterenko (s. 8. tammikuuta 1938) on venäläinen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän on basso tai bassobaritoni. Nesterenko on vieraillut monissa kansainvälissä musiikkikeskuksissa. Varsinkin oopperalaulajana hän on äänialansa tunnetuimpia. Uran huippukohta oli 1970-luvun lopulla ja vielä 1980-luvulla, mutta hän esiintyy edelleen ja on toiminut kilpailutuomarina usein myös Suomessa.
Nesterenko on alkuperäiseltä koulutukseltaan arkkitehti. Hän aloitti musiikkiopinnot 12-vuotiaana. Joutuessaan valitsemaan arkkitehdin uran ja musiikin välillä hän meni Pietarin konservatorioon. Ura sai loistavan alun, kun hän voitti neljännen Moskovan kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun (1970) ja pääsi esiintymään Bolšoi-teatteriin.
Nesterenko opettaa laulua Moskovan konservatoriossa ja Wienin musiikkikorkeakoulussa.
Bernhoff Hansen

Bernhoff Oselius Hansen (17. elokuuta 1877 Rognan, Norja – 1950 New York) oli amerikannorjalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
1904 St. Louisin olympialaisissa Hansen voitti olympiakultaa vapaapainin raskaassa sarjassa (yli 71,7 kg). Brooklyn Norwegier Turnverein' -seuraa edustanut Hansen voitti kaikki ottelunsa selätyksellä. Seuraavana vuonna hän voitti Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruuden, joka oli hänen uransa toinen, sillä myös olympiapaineilla oli AAU:n mestaruusturnauksen arvo.