google/wiki40b huggingface dataset:
Levä (Ähtäri)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,6 metriä mpy.
Timo Nuoranne

Timo Pekka Nuoranne (s. 8. kesäkuuta 1963 Rauman maalaiskunta) on suomalainen kuoronjohtaja ja kuoronjohdon professori. Hän opiskeli kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman musiikkikorkeakoulussa. Timo Nuoranne toimi Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosaston kuoronjohdon lehtorina vuosina 1996–2014. Hän johti Radion kamarikuoroa 1997–2004, ja kuoro levytti tuona aikana varsinkin Einojuhani Rautavaaran kuoroteoksia. Nuoranne toimi Tampereen Filharmonisen Kuoron johtajana 2005–2013. Lisäksi hän on johtanut mm. Suomen Laulua, Kampin Laulua sekä Rauman Poikakuoroa. Vierailevana kuoronjohtajana Nuoranne on työskennellyt mm. Viron filharmonisen kamarikuoron ja saksalaisen RIAS-Kammerchorin kanssa.
Vuonna 1999 Suomen kuoronjohtajayhdistys myönsi Nuoranteelle Vuoden kuoronjohtaja -palkinnon.
Huhtikuussa 2014 Timo Nuoranne valittiin kuoronjohdon professoriksi Robert Schumann -korkeakouluun Saksan Düsseldorfissa.
Marina Bay

Marina Bay on Singaporessa sijaitseva lahti. Alue sijaitsee Singaporen liikekeskustan Central Arean läheisyydessä. Marina Baysta on tarkoitus kehittää alue, jossa tapahtuu koko ajan jotain. Useimmat Singaporessa järjestettävät suurtapahtumat pidetään Marina Bayn alueella.

Marina Bayn visio

Marina Bayn kehittämiseksi laaditussa suunnitelmassa on alueelle sijoitettu liiketiloja, asuntoja, hotelleja ja viihdetoimintaa. Alueesta on tarkoitus kehittää kellon ympäri aktiivisesti toimiva ympäristö. Kaikki alueen kehittäminen pyrkii edistämään kolmea periaatetta: tutkiminen, vuorovaikutus ja viihtyminen:
Tutkiminen - uusia asuinmuotoja. Alueelle on suunnitteilla useita luksusasuintaloja, jotka yhdessä jo rakennettujen One Shentonin ja Marina Bay Residencen kanssa muodostavat ympäristön, jossa ihmiset voivat työskennellä ja elää saumattomasti.
Vuorovaikutus - maailmankaupan keskus. Singaporen liike-elämän keskuksen koko tule kaksinkertaistumaan Marina Bayn valmistumisen myötä. Tämä on tarkoitus vahvistaa Singaporen asemaa maailmankaupan keskuksena. Alueella tulee olemaan liiketiloja suurin piirtein saman verran kuin Hongkongin liikeskustassa Centralissa.
Viihtyminen - tapahtumien kaleidoskooppi. Vuonna 2010 avattu Marina Bay Sands -hotelli ja viihdekeskus yhdessä jo aiemmin avattujen kauppakeskusten kuten Esplanaden, Suntec cityn, Marina Squaren ja Raffles Cityn kanssa tarjoavat lukuisia mahdollisuuksia ajanviettoon.
Singaporen hallitus on käyttänyt 35 miljoonaa dollaria 3,5 km mittaisen Marina Bayn alueen kiertävään Waterfront-promenaadin rakentamiseen.

Tapahtumat Marina Bayssa

Singaporen GP järjestetään Marina Bayn läpi kulkevalla katuradalla. Maailman suurimmalla kelluvalla lavalla Float@MarinaBaylssä on järjestetty useita tapahtumia, kuten Singaporen itenäisyyspäivän paraati, uudenvuoden vastaanotto. Alue toimi myös vuonna 2010 järjestettyjen nuorten kesäolympialsten avajaisten ja päättäjäisten järjestämispaikkana.
HMS Arbiter

Palvelus

HMS Arbiter läpäistyä vastaanottokokeet alus lähti 9. tammikuuta 1944 Esquimaltiin Kanadaan, missä sen varustus muutettiin Kuninkaallisen laivaston mukaisiksi. Helmikuussa aluksella tehtiin lisää kokeita sekä tarvittavia muutostöitä.
Alus lähti huhtikuussa Yhdysvaltain itärannikolle valmistautuen Atlantin ylitykseen. Se läpäisi 25. huhtikuuta Panaman kanavan. Toukokuussa alus vastaanotti 853 laivueen Avengerit, 1820 laivueen Hellcatit ja 1843 laivueen Corsairit kuljetettavaksi kotimaahan. Alus ylitti kesäkuussa Atlantin ja Clydeen saavuttuaan purki heinäkuussa kuljettamansa lentokoneet maihin.
Alus määrättiin telakalle muutettavaksi Kuninkaallisen laivaston määräysten mukaiseksi. Se siirrettiin 12. syyskuuta telakalle, jossa sen polttoaineensyöttöä muutettiin turvallisemmaksi. Alus palasi telakalta helmikuussa, jolloin se aloitti valmistautumisen Itäiseen laivastoon siirtymiseksi.
Alukselle siirtyivät 1843 laivue koneineen kuljetettavaksi Australiaan. Alus matkasi maali-huhtikuun Sydneyyn. Se liittyi toukokuussa Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, joka liitti sen huolto-osastoonsa TF112. Samalla aluksen viirinumero  muutettiin R303:ksi, jolloin se oli yhdenmukainen alueella toimivien Yhdysvaltain laivaston alusten kanssa.
Alukselle kuormattiin lentokoneita kuljetettavaksi Manuksen huoltotukikohtaan. Aluksen tehtävänä Manuksessa oli toimia TF 37:n lentokoneiden täydennysaluksena. Se lähti 9. heinäkuuta Manuksesta ja se saapui 20. heinäkuuta Brittiläiseen täydennysosastoon Japanin vesille. Se lähti seuraavana päivänä paluumatkalle Manukseen, jonne alus saapui 27. heinäkuuta.
Alus määrättiin muutettavaksi Manuksessa niin, että se voisi toimia samalla polttoaineentäydennysaluksena. Alus lähti 29. heinäkuuta Manuksesta operaatioalueelle, jonne se saapui 6. elokuuta täydentäen taisteluosastoa. Seuraavana päivänä alus aloitti paluumatkan Manukseen, josta se aloitti 15. elokuuta matkansa Australiaan.
Japanin antauduttua alus palveli edelleen Brittiläisen Tyynenmeren laivaston mukana kuljettaen sotavankeja sekä siviileitä Hong Kongin ja Australian välillä. Joulukuussa 1945 se kuljetti joukkoja kotimaahan. Saavuttuaan Clydeen 10. tammikuuta 1946 alus paistettiin palveluksesta ja se tyhjennettiin Portsmouthissa sotamateriaalista. Alus lähti 21. helmikuuta Portsmouthista Yhdysvaltoihin miehitettynä ainoastaan minimimiehistöllä.
Alus palautettiin 3. maaliskuuta Yhdysvalloille, joka myi sen 1948 kauppalaivaksi nimettynä SS Caraceroksi. Alus nimettiin 1963 uudelleen President Macapageliksi ja edelleen 1971 Lucky Twoksi. Alus myytiin 1974 romutettavaksi Kaohuingiin Taiwaniin.
Long Way to Heaven

Long Way Heaven on kanadalaisen Helixin viides albumi. Se julkaistiin vuonna 1985.
Dercekliai

Dercekliai on kylä Klaipėdan kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, läntisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 641 asukasta.
Tedat

Tedat ovat dazojen ohella toinen tubujen pääryhmistä. He asuvat Tibestivuoristossa ja sen lähialueilla Tšadissa, Libyassa ja Nigerissä. Tedoja arvioidaan olevan 25 000 henkeä, joista noin 3 000 asuu Libyan eteläosassa.
Tedat puhuvat saharalaisiin kieliin kuuluvaa tedaa eli tedagaa. He ovat etupäässä vuohia ja kameleita paimentavia nomadeja. Keitailla kasvatetaan vihanneksia, viljaa, taatelipalmuja, hedelmäpuita ja viinirypäleitä. Aikaisemmin tedat ryöstelivät Saharan kauppakaravaaneja. Nykyään miehet käyvät usein ansiotöissa muilla alueilla.
Ryhmä jakautuu neljäänkymmeneen patrilineaariseen klaaniiin, joiden välittäjänä toimii päällikkö eli derdai. Entisten orjien jälkeläiset muodostavat omat alaryhmänsä. Tedat ovat vanhastaan muslimeja. Senusien veljeskunta toi alueelle oikeaoppisen islamin 1850–1930-luvuilla.
Henrik Henriksson

Jalkapallo

Jalkapalloa Henriksson on pelannut keskikenttäpelaajana Ykkösessä edustaen FC Honkaa ja Grankulla IFK:ta sekä Kakkosessa edustaen Helsingin Ponnistusta, FCK Salamoita, GrIFK:ta ja BK-46:ta.
Natriumpropionaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa yhdiste on kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen hieman emäksiseksi liuokseksi. Natriumpropionaatti on hygroskooppinen eli imee kidehilaansa kosteutta.

Käyttö

Natriumpropionaattia käytetään muiden propionettisuolojen tavoin elintarvikkeissa säilöntäaineena, joka estää homeiden ja bakteerien kasvua estämällä niiden energiantuotantoa. Sitä saa käyttää leivissä ja leivonnaisissa. Natriumpropionaattia käytetään erityisesti kemiallisilla valmisteilla kohotetuissa tuotteissa, koska niin ikään useasti käytetyn kalsiumpropionaatin kalsiumionit voivat reagoida epätoivotulla tavalla nostatusaineiden kanssa. Natriumpropionaatin E-koodi on E281. 
Natriumpropionaattia voidaan käyttää lehmän ketoosin hoitoon. Propionaatti muuntuu lehmän aineenvaihdunnassa glukoosiksi ja näin ollen nostaa lehmän verensokeria.
Nana Kitade

Nana Kitade (s. 2. toukokuuta 1987 Sapporo, Japani) on japanilainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Monia hänen lauluistaan on käytetty elokuvissa ja televisiosarjoissa. Nana soittaa sähkökitaraa. Lapsena Kitade halusi olla laulaja tai animeartisti. Hän alkoi harrastaa pianon soittoa kolme vuotiaana ja kirjoitti omia sanoituksia 12-vuotiaana. Junior korkeakoulussa hänestä tuli Ringo Shiinan fani ja hän opetteli soittamaan kitaraa.
Beram Kayal

Seurajoukkueura

Kayalin kasvattajaseura on hänen kotimaansa Maccabi Haifa, jota hän edusti pääsarjassa vuodet 2006-2010. Israelissa Kayal voitti kahdesti kotimaansa mestaruuden ja kerran Toto Cupin.
Kesällä 2010 Kayal siirtyi Skotlannin Valioliigan Celtic FC:hen. Celticissä Kayal on pelannut Mestareiden liigaa sekä voittanut Skotlannin mestaruuden kolmesti kausina 2011-2012, 2012-2013 sekä 2013-2014. Ensimmäisen maalinsa Mestareiden liigassa Kayal iski lokakuussa 2013 AFC Ajaxin verkkoon. Kauden 2010-2011 jälkeen hänet valittiin Skotlannin Valioliigan tähdistöön. Yhteensä Kayal pelasi Celticissä 86 liigaottelua tehden kaksi maalia.
Tammikuussa 2015 Kayal siirtyi Englannin mestaruussarjan Brighton & Hove Albioniin. Hän pelasi kevätkaudella 18 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.

Maajoukkueura

Lähes kaikkia Israelin nuorten maajoukkueita edustanut Kayal debytoi Israelin jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2008 Sveitsiä vastaan. Ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maajoukkuemaalinsa Kayal on tehnyt Latviaa vastaan vuonna 2011 EM-karsintaottelussa. Hän on pelannut 27 maaottelua.
Celtic League

Tavoitteet

Celtic League kertoo tavoitteensa olevan seuraavat: Kelttiläisten kansojen yhteistyön edistäminen, tietoisuuden lisääminen niiden yhtenäisyydestä ja solidaarisuudesta, kelttiläisten maiden kamppailujen ja saavutuksien tunnetuksi tekeminen ulkomailla, kelttiläisten maiden itsehallinnon puolesta kampanjoiminen, kelttiläisten maiden kansallisten resurssien käytön puoltaminen.
Poliittisesti Celtic League haluaa luoda kuusi itsenäistä kelttiläistä valtiota jotka se tunnustaa olemassa oleviksi.

Historia

Vuonna 1961 perustettu Celtic League kasvoi useista eri kelttiläisistä ryhmistä. 
Celtic League perustettiin vuonna 1961 Walesilaisessa jokavuotisessa musiikki juhlassa joka pidettiin Rhosllannerchrugogissa Wrexhamin lähellä koillis Walesissa. Perustajat olivat Gwynfor Evans ja J. E. Jones jotka olivat Walesilaisen nationalistiryhmä Plaid Cymrun johtajia. Skotlantilaiset osapuolet ja Bretagnelaiset nationalistiryhmät osoittivat kiinnostusta ryhmää kohden.

Haarat

Celtic Leaguessa on kuusi haaraa kuutta kelttiläistä maata kohden. Haarat tunnetaan maidensa keltinkielisillä nimillä. Irlanti tunnetaan Éirenä, Skotlanti Albana, Wales Cymruna, Bretagne Breizhinä, Cornwall Kernowina ja Mansaari Manninina tai Mannina.
Lisäksi on muutamia hajaantuneita haaroja:
Patagonialainen haara joka perustettiin Chubut joen laaksossa Argentiinassa 2009 vuoden loppupuolella. 
Celtic Leaguen amerikkalainen haara (CLAB) joka perustettiin New Yorkissa 1974. CLAB:illa on oma uutiskirje ja sen toiminta on vähentynyt.
Bulgarian liittyminen euroalueeseen

Bulgarialla ei vielä toistaiseksi ole määriteltyä tavoitepäivämäärää euroalueeseen liittymiselle. Bulgaria on kuitenkin suunnitellut ottavansa Madaran ratsastajan tuleviin eurokolikkoihinsa.
Morki

Liikenneyhteydet

Päällystetty maantie Morkoon saapuu länsilounaasta, jossa on noin 55 kilometrin päässä myös lähin rautatieasema, Moskovasta tasavallan pääkaupungin Joškar-Olan kautta Kazaniin johtavan radan väliasema Šigakovo. Joškar-Olaan on noin 92 km kilometrin matka. Šigakovon kautta pääsee myös Tatarstanin pääkaupunki Kazaniin, joka on noin 150 kilometrin päässä; pienempiä teitä pitkin matka voi olla kilometreinä lyhyempikin.
Vuoden 2013 alussa Yle Teemalla esitetyssä kulttuuridokumenttisarjassa Suomensukuiset 30 päivässä näyttelijä Ville Haapasalo vieraili Morkin piirin Šorunžan kylässä (ven. Шоруньжа), joka sijaitsee Morkin kaupunkityyppisen taajaman itäpuolella. Morkin taajamasta johtaa hiekkatie (37 tai 38 km) tähän marikylään.
Ashby Magnan rautatieasema

Historia

Ashby Magnan asema avattiin Great Central Main Linen varrelle 15. maaliskuuta 1899. Asemalla oli laiturisaareke, jonne kuljettiin aseman ylittävältä sillalta portaita pitkin. Saarekkeen pohjoispäässä oli asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto. Aseman eteläpuolella oli myös pienehkö tavaraliikenteen ratapiha.
1950-luvun loppupuolella liikenne linjalla alkoi vähentyä, sillä autojen suosio lisääntyi, ja lisäksi se kilpaili muiden pohjois-eteläsuuntaisten linjojen kanssa. Pikajunaliikenne Manchesterista Lontooseen lakkasi 2. tammikuuta 1960. Vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa Great Central Main Line todettiin tarpeettomaksi. Ensimmäiset asemat linjan varrelta suljettiin jo samana vuonna. Toisin kuin monet muut maaseudun asemat, Ashby Magna pysyi edelleen vilkkaana, ja se pysyikin avoinna aina linjan lopulliseen lakkauttamiseen, 5. toukokuuta 1969, asti.

Nykytila

Asema on lähes täysin purettu. Laiturista on jäljellä pieniä osia, ja sen lisäksi aseman alueella on oletettavasti asemasta peräisin olevia kivenkappaleita ja romua. Aseman ylittävä silta sen sijaan on yhä olemassa, joskin sen alusta on täytetty maalla. Lisäksi entisellä tavararatapihalla on jäljellä karjan lastauslaituri, joka on nykyään lautatarhan alueella.
Ford Focus RS WRC 06

Renkaat

Autossa käytetään asfalttikilpailuissa 18″ magnesiumvanteita, sorakilpailuissa 15″ magnesiumvanteita.

Tekniikka

Autossa on Ricardon viisivaihteinen sekventiaalivaihteisto, Sachsin kytkin ja Garrettin turboahdin. Edessä ja takana on MacPherson-tyyppinen jousitus.
Tatu Malmivaara

Perhe ja koulutus

Tatu Malmivaara syntyi Karhumäen kansanopistolla Lapualla johtaja Väinö Rafael Malmivaaran ja Ellen Maria o.s. Gummeruksen perheeseen sen toiseksi vanhimpana lapsena. Koulunkäyntipaikkakuntana oli Lapua, jonka yhteiskoulusta hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1927. Mainittakoon, että Tatu Malmivaara oli ylioppilasvuosinaan yhdessä tulevan KOP:n pääjohtajan Matti Virkkusen kanssa oli intomielisenä ylioppilaiden Akateemisen Karjala-seuran jäsenenä käynyt tervaamassa salaa keisari Aleksanterin kuvan ja ollut vähällä tulla erotetuksi koko yliopistosta sen vuoksi. SMK (sacri ministerii kandidaatti) -tutkinnon hän suoritti vuonna 1933, sai samana vuonna pappisvihkimyksen, suoritti pastoraalitutkinnon vuonna 1943 sekä auskultoi oppikoulua varten vuonna 1947. Tatu ja Anja Irene o.s. Partanen avioituivat vuonna 1939. Vuosien mittaan perheeseen syntyi viisi lasta: Helena 1940, Väinö 1941, Marikka 1944, Niilo-Kustaa 1947 sekä Esko 1950. Kiuruvedelle Malmivaarat muuttivat vuonna 1945 ja sieltä eläkeläisinä Helsinkiin vuonna 1971.

Työ

Isä Väinö Malmivaaralla oli pitkä kansanopistoura. Niinpä Tatu seurasi isäänsä vastaavalla alalla. Hän toimi Lapinlahdella Portaanpään kristillisen kansanopiston opettajana vuosina 1933–1935 sekä 1936–1945. Papin tehtäviä hän hoiti Kiuruvedellä vuosina 1935–1936 kirkkoherran apulaisena sekä 1945–1955 pitäjän apulaisena. Oman viran ohella Malmivaara toimi Kiuruveden yhteiskoulun rehtorina ja uskonnon opettajana vuosina 1948–1955. Tällöin alkoi koulun voimakas kehittyminen. Oma koulutalo valmistui vuonna 1950. Molempiin sotiin Malmivaara osallistui. Talvisotaan hän lähti luutnanttina ja Jatkosodasta hän palasi majurina. Majuri Tatu Malmivaara toimi Jatkosodassa Rukajärven suunnalla RaskasPsto 29:ssä 2. patterin päällikkönä. Vuonna 1955 Malmivaara lopullisesti antautui koulualalle. Hänestä tuli Kiuruveden yhteiskoulun rehtori ja uskonnon opettaja. Vuonna 1958 oppikoulusta tuli valtion kouluna yhteislyseo. Malmivaaran vakanssiksi tuli Kiuruveden yhteislyseon rehtori ja uskonnon vanhempi lehtori. Eläkkeelle hän pääsi vuonna 1971.

Luottamustehtävät

Yhteiskunnallisesti Tatu Malmivaara vaikutti monella alueella. Kiuruveden kunnanvaltuutettuna hän oli vuosina 1957-1964, jolloin hän oli osallisena Kiuruveden sairaalan laajennushankkeessa. Malmivaara kuului Savon kristillisen kansanopiston kannatusyhdistyksen johtokuntaan (vpj), Kuopion kesäyliopiston neuvottelukuntaan, Herättäjä-yhdistyksen päätoimikuntaan, opettajaneuvostoon sekä Yksityisoppikoulujen liiton johtokuntaan. Hän oli myös Hengellisen kuukauslehden avustaja.
Vuosina 1945-1948 Malmivaara oli Kokoomuksen kansanedustajana. Hänet valittiin Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä ja hän työskenteli Kulkulaitos- ja Puolustusasiainvaliokunnan jäsenenä.
Kouluhallitus kutsui Malmivaaran usein tarkastajan tehtävään: hän tarkasti muita oppikouluja.

Arvonimet

Rovastin arvon Malmivaara sai vuonna 1962 sekä kouluneuvoksen vuonna 1968.
Väätsa

Entinen kunta

Väätsan kunta sijaitsi Järvamaan länsiosassa Paiden länsipuolella. Väätsassa oli arviolta 1 280 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 195,17 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Väätsan pienkauppala (alevik) ja 10 kylää: Aasuvälja, Lõõla, Piiumetsa, Reopalu, Roovere, Röa, Saueaugu, Vissuvere, Väljataguse ja Ülejõe.

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Väätsan kunnassa oli 1 256 asukasta, joista 1 200 (95,5 %) oli virolaisia, 21 (1,7 %) venäläisiä ja 36 (2,9 %) muita kansallisuuksia.
Muzeul Satului

Muzeul Satului on Bukarestissa Herăstrăun järven rannalla, Herăstrăun puistossa sijaitseva ulkoilmamuseo. Se on yksi Euroopan vanhimmista ulkoilmamuseoista. Siellä on yli kolmesataa historiallista puurakennusta asunnoista kirkkoihin, ja se esittelee Romanian historiallista maalaiselämää.
Mies valkoisessa puvussa

Juoni

Mies valkoisessa puvussa on Ealing-studioiden komedioille tyypillinen tarina tavallisen ihmisen taistelusta vallitsevaa järjestelmää vastaan. Sidney Stratton, lahjakas nuori kemisti ja Cambridgen yliopiston stipendiaatti, on saanut potkut monista Pohjois-Englannin tekstiiliyrityksistä, koska käyttää liikaa tutkimusrahoja ja pyrkii kehittämään ikuisesti kestävän kangaskuidun. Työskennellessään tavallisena tehdastyöläisenä Birnleyn tekstiilitehtaassa hän pääsee palkattomaksi apulaiseksi laboratorioon ja keksii uskomattoman vahvan kuidun, joka hylkii kaikkea likaa eikä kulu lainkaan. Hän teettää siitä itselleen puvun, joka on hohtavan valkoinen koska ei ime väriaineita ja sisältää radioaktiivisia aineksia.
Strattonia ylistetään nerona, kunnes sekä tehtaan johto että ammattiyhdistysliike tajuavat keksinnön seuraukset: kun kuluttajat olisivat ostaneet tarpeensa verran tästä kankaasta tehtyjä vaatteita, kysyntä romahtaisi ja tekstiilitehtaat jouduttaisiin sulkemaan. Yrityksen johtajat yrittävät viekoitella ja lahjoa Strattonin luopumaan kaikista oikeuksistaan keksintöönsä, jotta se voitaisiin haudata hiljaisuudessa, mutta mies ei suostu. Hänet vangitaan, mutta hän pääsee pakenemaan. Öisessä takaa-ajossa mies on helppo jäljitettävä hohtavassa puvussaan, ja äkkiä puku alkaa mennä pilalle koska kuidun kemiallinen rakenne alkaa hajota. Väkijoukko repii puvun riemuissaan kappaleiksi, ja Stratton jätetään alusvaatteisilleen kadulle. Vain tehtailijan tytär Daphne ja tehdastyöläinen Bertha tuntevat sympatiaa Strattonia kohtaan.
Seuraavana päivänä Stratton erotetaan työstään. Lähtiessään hän tutkii muistiinpanojaan keksinnöstään ja saa oivalluksen. Hän poistuu, luultavasti kehittämään keksintöään eteenpäin taas jossakin muussa yrityksessä.
Suomen santarmihallitus

Suomen santarmihallitus oli Suomen suuriruhtinaskunnassa vuosina 1867–1917 toiminut venäläinen virasto. Viraston tehtäviin kuului valtiollisten rikosten tutkinta sekä passien tarkastukset satamissa ja raja-asemilla. Virasto raportoi havainnoistaan Suomen kenraalikuvernöörille ja se sai toimeksiantoja kenraalikuvernööriltä, prokuraattorilta ja läänien kuvernööreiltä. Santarmit valvoivat järjestystä varuskunnissa, sotilasparaateissa, juhlissa, markkinoilla ja yleisissä kokouksissa. Heidän tehtäviinsä kuului myös matkustajaliikenteen tarkkailu. Santarmihallitus toimi vuodesta 1904 ns. Ohranan talossa Helsingissä.
Ensimmäiset santarmikomennuskunnat perustettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan jo 1817 Kuopioon ja Viipuriin samoihin aikoihin kun santarmilaitos perustettiin Venäjällä. Vuonna 1867 perustetun Suomen santarmihallituksen lisäksi perustettiin 1870 Suomen rautateiden santarmipoliisihallitus. Suomen santarmihallituksen toiminta päättyi Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen.
Santarmihallituksen arkiston asiakirjoja tiedetään poltetun ainakin vuosina 1902, 1905 ja 1917. Suurin osa santarmihallituksen arkiston asiakirjoista luovutettiin vuosina 1926–1927 Neuvostoliittoon Tarton rauhansopimukseen liittyneen arkistonvaihdon yhteydessä. Jäljellä olevaa aineistoa säilytetään Kansallisarkistossa. Arkiston asiakirjojen pääkielenä oli venäjä. Suurin osa asiakirjoista liittyy vuoden 1905 suurlakon aikaan sekä ensimmäisen maailmansodan vuosiin 1914-1917.
Eva Frantz

Eva Frantz (s. 1980) on suomalainen toimittaja ja jännityskirjailija.
Frantzin neljäs teos Kahdeksas neito (Den åttonde tärnan, 2018 S&S) on saanut maaliskuussa 2019 Vuoden johtolanka -palkinnon.
Sperrbrecher

Sperrbrecherit olivat Saksan valtakunnan ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa käyttämiä miinanraivaaja-aluksia, jotka ajaessaan miinakenttään räjäyttivät miinoja aiheuttamansa melun, magneettikentän ja vedenpaineen avulla ja siten synnyttivät käytävän, jota pitkin laivasaattueet saattoivat edetä turvallisesti. 
Alukset olivat enimmäkseen muunneltuja rahtialuksia, jotka olivat aluksi Saksan merivoimien käytössä ensimmäisessä maailmansodassa.
Aluksiin asennettiin ylimääräisiä suojarakenteita esimerkiksi puusta suojaamaan laivaa ja miehistöä räjähdysten tapahtuessa. Aluksiin saatettiin myös asentaa ylimääräisiä laivojen tai lentokoneiden moottoreita tuottamaan vahvempia magneettikenttiä niihin asennettujen laitteiden avuksi, jotta miinat laukeaisivat laajemmalti. Esimerkiksi Sperrbrecher-131-aluksessa (Swan) oli kaksitoista Junkersin lentokonemoottoria lisäämässä magneettikentän tehoa.
Joillakin aluksilla oli partiotehtäviä varten myös lentokoneita, joilla etsittiin miinakenttiä ilmasta käsin.
Räjähdykset eivät saaneet osua laivan sivuille tai peräpäähän, jossa sijaitsi moottoritila. Työ miinanraivaajalla oli erittäin vaarallista, vaikka laivat olikin varustettu vahvoilla suojilla räjähdyksiä vastaan.
Suomalaisista rahtialuksista saksalaiset valtasivat ja muuttivat Kriegsmarinen käyttöön muun muassa Ernst Sohnin omistaman S/S Balmungin, joka sai uuden nimen Sperrbrecher-165. Se upposi miinanraivaustehtävissä Falsterin saaren edustalla 1943.