google/wiki40b huggingface dataset:
Neckarsteinach

Historia

Steinach-niminen paikkakunta mainittiin asiakirjoissa ensi kertaa vuonna 1142. Steinachia hallitsi tuolloin samanniminen ritarisuku Wormsin hiippakunnan alaisena. He rakennuttivat 1100- ja 1200-luvuilla kaupungin neljä linnaa. Linnaherra Bligger II:ta, joka eli 1100-luvun loppupuolella Neckarsteinachissa, pidetään mahdollisena Nibelungein laulun tekijänä.
Vuonna 1377 Neckarsteinach sai kaupungin oikeudet. Hieman myöhemmin rakennettiin kolmiporttinen kaupunginmuuri. Toisin kuin koko ympäristönsä, Neckarsteinach ei kuulunut Kurpfalzin vaaliruhtinaille, vaan linnaherrat olivat vaihtelevasti Wormsin, Speyerin ja Mainzin piispojen alaisina. 1653 Steinachin ritarisuku kuoli sukupuuttoon, minkä jälkeen Neckarsteinachin linnat myytiin von Metternichin aatelissuvulle. Vuonna 1803 Napoleonin sotien seurauksena Lounais-Saksan territoriot järjesteltiin uudelleen ja Neckarsteinach siirtyi Hesseniin, johon se kuuluu nykyäänkin.

Nähtävyydet

Neckarsteinachin päänähtävyydet ovat sen neljä keskiaikaista linnaa, jotka kaikki sijaitsevat lähekkäin kaupungin yläpuolella. Linnojensa ansiosta Neckarsteinachia kutsutaankin "neljän linnan kaupungiksi" (Vierburgenstadt).
Vorderburg eli "etulinna" rakennettiin vuoden 1200 tiennoilla. Linna on säilynyt pitkälti alkuperäisasussaan ja on edelleenkin asutettu. Mittelburg eli "keskilinna" on hieman Vorderburgia vanhempi (noin 1170), mutta on muuttanut ulkomuotoansa vahvasti sitten keskiajan, sillä sitä muunneltiin sekä 1550-luvulla renessanssityyliin että 1820 romantisoivaan tyyliin. Mittelburgia asuttaa nykyään Warsbergin aatelissuku. Kolmas linna, Hinterburg eli "takalinna" on nykyään sen sijaan enää raunio. Hinterburg on Neckarsteinachin linnoista vanhin, oletetaan että sen rakentaminen alkoi vuoden 1120 tiennoilla. Linnoista nuorin, 1200-luvulla rakennettu Schadeckin linna, tunnetaan myös nimellä Schwalbennest ("pääskynpesä"), koska se sijaitsee jyrkässä vuorenrinteessä. Schadeckin linna on ollut 1700-luvulta alkaen rauniona.
Lisäksi Neckarsteinachin nähtävyyksiin kuuluu sen pieni vanhakaupunki ristikkotaloineen sekä kaupungin kaksi kirkkoa: myöhäisgoottilainen  evankelis-luterilainen kirkko vuodelta 1483 ja uusbarokkinen katolinen kirkko vuodelta 1908.

Liikenne ja talous

Neckarsteinachin halkoo Neckarin juoksua seuraava valtatie 37. Tässä kohtaa Burgenstraße ("linnojen tie") -niminen matkailureitti Mannheimista Prahaan seuraa valtatien kulkua. Kaksi Rein-Neckar-S-Bahnin paikallisjunalinjaa yhdistävät Neckarsteinachin kahdesti tunnissa Heidelbergiin ja Mannheimiin.
Jokiliikenne muodosti aikoinaan Neckarsteinachin pääelinkeinon. Nykyäänkin kaupungin suurin työnantaja on perinteikäs 250 vuotta vanha laivanrakentamo. Lisäksi matkailusta on kehittynyt tärkeä elinkeino, sillä läheisestä Heidelbergista järjestetään jokiristeilyjä Neckarsteinachiin. Monet Neckarsteinachilaiset myös käyvät töissä Heidelbergissa.
Verkkoteoria

Verkkoteoria eli graafiteoria on matematiikan osa-alue, joka tutkii kohteiden välisten suhteiden esittämiseen käytettäviä matemaattisia malleja eli verkkoja. Verkot koostuvat solmuista ja niitä yhdistävistä kaarista, jotka voivat olla suunnattuja tai suuntaamattomia. Verkkoteoriaa voidaan soveltaa monilla eri tieteenaloilla, kuten fysiikassa, biologiassa, sosiologiassa.
Suomessa tästä matematiikan haarasta käytetään yliopistosta riippuen kahta eri nimitystä eli verkko- tai graafiteoria. Myös käsitteiden nimikirjo poikkeaa opetuspaikan mukaan. Samoin verkkoteoriasta on erotettava omana alueenaan vielä verkostojen teoria. Pohjimmiltaan verkko on verkkoteorian määrittämä solmujen eli pisteiden ja niitä yhdistävien välien eli kaarien kokonaisuus. Topologisessa verkkoteoriassa myös välien erottamat alueet huomioidaan. Verkko kuvaa verkkomaisen rakenteen riippumatta sen sisällöstä ja tulkinnasta ja esittää, mitä reittejä verkossa eri pisteiden välillä on. Verkkoja on myös lähes kaikkialla luonnossa ja ihmisen toiminnassa. Verkkoteoria on täten osa olemassaolon yleisempää ymmärtämistä.

Historia

Verkkoteorian alkuna pidetään sitä, kun Leonhardt Euler ratkaisi Königsbergin siltaongelman vuonna 1736. Seuraava tärkeä etappi oli Königin tasan 200 vuotta myöhemmin vuonna 1936 julkaisema ensimmäinen verkkoteoriaa kattavasti käsittelevä kirja. Tärkeä verkkoteorian perusteos on myös Frank Hararyn vuonna 1968 julkaisema Graph Theory. Verkkoteoriasta on kehittynyt myös verkostoteoria, jonka esittelivät Paul Erdős ja Alfred Renyi vuonna 1959 ja joka perustui satunnaiseen verkkoon. Siinä oleellista olivat topologia, staattisuus ja satunnaisuus. Sen mukaan verkko oli valmiiksi olemassa ja yhteydet ja solmut olivat satunnaisia. Tästä seurasi muun muassa se, että solmujen yhteysmäärät olivat tilastollisesti jakautuneita. Verkosta löytyi muun muassa tyypillinen solmu.
G-proteiinikytkentäinen reseptori

G-proteiinikytkeiset reseptorit ovat solukalvon läpäiseviä reseptoreita, jotka ovat solun sisäpuolella kytköksissä G-proteiiniin. Niillä on seitsemän solukalvon läpäisevää domeenia, jonka alueelle niiden ligandit kiinnittyvät. G-proteiinikytkentäiset reseptorit ovat yleisin solun pinnalla sijaitsevien reseptoreiden perhe eukaryooteilla. Erityisen yleisiä ne ovat eläimillä. Ne ovat tärkeitä soluviestinnän välikappaleita. 40–50 % lääkeaineista vaikuttaa G-proteiinikytkentäisiin reseptoreihin. 
G-proteiinikytkentäiset reseptorit ja G-proteiinit ovat kemiallisessa tasapainossa solun sisällä. Ilman ligandia valtaosa proteiini–reseptori-pareista on epäaktiivisessa muodossa. Ligandin kiinnittyminen muuttaa tasapainoa aktiivisen muodon suuntaan.

G-proteiinikytkentäiset reseptorit ja aistit

Monet aistimiseen liittyvät tapahtumat hoituvat G-proteiinikytkentäisten reseptorien välityksellä. Esimerkiksi valoherkkä silmän rodopsiini on G-proteiinikytkentäinen. 
Myös hajuaistimuksen tuottumiseen tarvitaan G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja. Tuoksumolekyylin sitoutuminen reseptoriin käynnistää signaalitien, joka johtaa G-proteiinin aktivoitumiseen ja signaalin johtumiseen aivoihin.
In Another Land

Työstö

Kappaleen työnimi oli ”Acid in the Grass”. Se äänitettiin heinäkuussa 1967, kun Bill Wyman saapui Rolling Stonesin Olympic-studioilla järjestettyyn äänityssessioon, joka olikin peruttu. Koska Wymanilla oli noin 45 minuutin matka studioilta kotiinsa, äänittäjä Glyn Johns kysyi, olisiko tällä jotakin kappaletta, jota voisi työstää. Wymanilla oli sävellettynä ”In Another Land”, joka psykedeelisenä kappaleena sopi teemoiltaan yhtyeen tulevalle Their Satanic Majesties Request -albumille. Koska yhtyeen muut jäsenet eivät olleet paikalla, käytettiin apuna viereisessä studiossa työskennelleitä Small Faces -yhtyeen muusikoita.
Koska Wyman ei halunnut laulaa kappaletta, Small Facesin Steve Marriott ja Ronnie Lane lauloivat sen hänen kanssaan. Lisäksi Wyman halusi lauluäänensä muokattavan tremoloefektin avulla.
Seuraavana päivänä Glyn Johns soitti ”In Another Landin” raakaversion Rolling Stonesin jäsenille Mick Jaggerille, Keith Richardsille ja Brian Jonesille. He pitivät kuulemastaan, joten kappale työstettiin loppuun. Jones soitti kappaleessa mellotronia. Sessiomuusikko Nicky Hopkins toimi puolestaan pianistina.

Julkaisu ja vastaanotto

London Records julkaisi ”In Another Landin” singlenä Yhdysvalloissa 2. joulukuuta 1967. B-puolella oli kappale ”The Lantern”. ”In Another Land” ylsi vuoden 1968 puolella Billboard Hot 100 -listan sijalle 87. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa single jätettiin julkaisematta.
Singlen molemmat kappaleet sisältyivät Rolling Stonesin Their Satanic Majesties Request -albumille, joka ilmestyi Britanniassa 8. joulukuuta 1967 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. ”In Another Land” on samalla ainoa Bill Wymanin kirjoittama kappale, joka on päätynyt yhtyeen studiolevylle. Vuonna 1989 kappale ilmestyi yhtyeen kokoelma-albumilla Singles Collection: The London Years.
Rolling Stones ei ole koskaan esittänyt kappaletta konserteissaan.
Kari-Matti Ratsula

Kari-Matti Ratsula on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2010–2011 hän pelaa Ruotsin Superliigassa FC Helsingborgissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Suomen Salibandyliigassa Ratsula edusti pitkään SSV:tä. Hänellä on seitsemän SM-kultaa, kolme Suomen cupin voittoa sekä yksi seurajoukkueiden Euroopan-mestaruus. 
Suomen maajoukkueessa hän on pelannut 22 ottelua. MM-kilpailuista hän on voittanut pronssia.
Uhuru

Havainnot

Se teki havaintoja 399 röntgensäteilyn kohteesta jotka olivat muun muassa kaksoistähtijärjestelmistä, supernovajäänteitä, Seyfertin galakseja ja galaksijoukkoja. Sen havainnot kaksoistähtijärjestelmien ja mustien aukkojen röntgenhavainnoista olivat ensimmäisiä. Sillä saatiin myös ensimmäisen kerran taivaasta kattava kuva röntgenalueelta.

Instrumentit

Uhuru teki havaintoja havaintoja 2–20 keV alueella. Siinä oli kaksi kollimoitua röntgenteleskooppia jotka osoittivat vastakkaisiin suuntiin ja ilmaisinina kaksi sarjaa verrannollisuuslaskureita. Joissa oli tehokasta pinta-alaa ~ 0,084 m². Sen resoluutio oli noin 30 kulmasekuntia.

Muuta

Uhurun kaksoiskappale joka ei ole käynyt avaruudessa on täysikokoisena ja ennallistettuna Smithsonian Institution National Air and Space Museumissa. Se on aito lukuun ottamatta aurikopaneeleja jotka ovat toimimattomia jäljitelmiä. Osat on siiretty museoon NASA:lta vuonna 1976. Se ei kuitenkaan ole näytteillä.
John de Robeck

1. Baronetti Sir John Michael de Robeck (10. kesäkuuta 1862 Naas, Irlanti – 20. tammikuuta 1928 Lontoo, Englanti) oli Britannian kuninkaallisen laivaston laivastoamiraali, joka komensi liittoutuneiden Dardanellien laivasto-osastoa.
Robeckin syntyi ruotsalais-suomalaisen aatelissuku Fockin sukuhaaraan de Robeck, jonka koti oli ollut pitkään Irlannissa. Hän liittyi kadetiksi laivastoon 1875. Aliluutnantiksi hän yleni 1882. Hänen ensimmäinen komentajuutensa oli laivalla Wildfire for Haughty vuonna 1897.

Dardanellit

Ensimmäinen maailmansota syttyi elokuussa 1914. Robeck oli ylennyt kontra-amiraaliksi kolme vuotta aiemmin. Hänen ensimmäinen sota-ajan komentajuutensa oli 9. risteilijäosasto, mutta helmikuussa 1915 seurasi itäisen Välimeren osaston varakomentajuus amiraali Sackville Cardenin alaisena. Osastoon kuului 16 brittiläistä ja ranskalaista sota-alusta. Sen tarkoitus oli tuhota turkkilaisten linnoitukset Dardanellien salmella ja edetä Konstantinopoliin ja näin pakottaa Turkki pois sodasta. 
Cardenin hermot pettivät heti alkuunsa ja komento siirtyi Robeckille. Alkuun operaatio sujui hyvin, laivat moukaroivat linnakkeita ja miinanraivaajat purkivat alueelle laskettuja miinoja. Yllättäen 18. maaliskuuta 1915 turkkilaisten miinoitus upotti kolme ja lisäksi vaurioitti kahta sota-alusta. Kun kenraali Ian Hamiltonin johtamat maihinnousujoukot saapuivat ja aloittivat Gallipolin taistelun, tappioita kärsinyt Robeck ojensi vastuun Dardanellien valloittamisesta innokkaasti maavoimille, huolimatta mm. meriministeri Winston Churchillin vastarinnasta. Ajan kuluessa taistelu päättyi veriseen tappioon. Robeckin päätöksen on arvosteltu vaikuttaneen merkittävästi koko operaation lopputulokseen. 
Robeck kunnostautui kuitenkin joukkojen vetäytyessä Gallipolista vuoden 1915 lopulla. Vara-amiraaliksi ylennetty Robeck toimi 2. taisteluosaston johtajana sodan loppuun asti.  Hänet ylennettiin amiraaliksi vuonna 1925. Robeck kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänkohtaukseen Lontoossa.
Rilliorneero

Levinneisyys

Rilliorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Irving Azoff

Irving Azoff (s. 12. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen musiikkialan johtaja ja henkilökohtainen manageri, joka edustaa muun muassa artisteja Christina Aguilera, Journey, Eagles, Joe Walsh, Van Halen, Thirty Seconds to Mars, Steely Dan, Maroon 5, No Doubt, Fleetwood Macin Lindsey Buckingham, Jon Bon Jovi, Bon Jovi ja koomikkoa Chelsea Handler.
Syyskuusta 2013 lähtien hän on ollut Azoff MSG Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Yritys on yhteinen Madison Square Garden Companyn kanssa. Tätä ennen hän on ollut Ticketmaster Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja, Live Nation Entertainmentin puheenjohtaja sekä Front Line Managementin toimitusjohtaja. Hän on myös yhtiöiden Clear Channel Communications, Starz Inc,. ja IMG hallituksissa.
Vuonna 2012 Azoff oli Billboardin Power 100 -listan kärjessä, ja lehti nimesi hänet musiikkialan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi.
Ylä-Kaija

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Julija Gavrilova

Julija Gavrilova (ven. Юлия Петровна Гаврилова, s. 20. heinäkuuta 1989 Novosibirsk) on venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. Gavrilova saavutti olympiakultaa säilän joukkuekilpailussa Rio de Janeiron olympialaisissa. Gavrilovalla on useita joukkuemaailmanmestaruuksia. Hän on ollut MM-kilpailuissa yksilökilpailussa parhaimmillaan kolmas vuonna 2011. Hänellä on myös useita Euroopan-mestaruuksia.
Michael Del Zotto

NHL

New York Rangers varasi Del Zotton ensimmäisellä kierroksella (20. vuoro) vuoden 2008 NHL:n varaustilaisuudessa. Hän teki ammattilaissopimuksen Rangersin kanssa 26. toukokuuta 2009. Del Zotto teki NHL-debyyttinsä Rangersin paidassa 19 vuoden ikäisenä 2. lokakuuta 2009 Pittsburgh Penguinsiä vastaan. Del Zotto teki ensimmäisen NHL-maalinsa heti seuraavana päivänä Ottawa Senatorsia vastaan.
Del Zotto valittiin NHL:n kuukauden parhaaksi tulokkaaksi lokakuussa 2009 tehtyään ensimmäisessä 14 NHL-ottelussaan 12 pistettä. Koko tulokaskautensa aikana hän teki 80 ottelussa tehot 9+28=37. Jäähyminuutteja tuli 32. Del Zotto oli tulokkaiden pistepörssin seitsemäs ja tulokaspuolustajista hän oli toiseksi tehokkain edellään vain Buffalo Sabresin Tyler Myers. Del Zotto oli New York Rangersin tehokkain puolustaja.
26. helmikuuta 2011 Rangersin GM Glen Sather pudotti Del Zotton AHL.n farmijoukkueeseen Connecticut Whaleen, kun Rangers teki siirtorajalla kaupat konkaripuolustaja Bryan McCabesta.
Kaudella 2013–2014 Del Zotto myytiin Nashville Predatorsiin vaihdossa Kevin Kleiniin. Seuraavana vuonna hän teki sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa.
Kesällä 2017 Del Zotto teki kaksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Kaudella 2018–2019 hänet kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Luke Schenniin. Anaheim myi Del Zotton pian eteenpäin St. Louis Bluesiin. Del Zotto palasi kaudeksi 2019–2020 Anaheimiin tehdessään yksivuotisen sopimuksen seuran kanssa heinäkuussa 2019.

Maajoukkue

Del Zotto pelasi Kanadan joukkueessa miesten MM-kilpailuissa 2010.
Robert S. Mendelsohn

Robert S. Mendelsohn,  (s. 1926 – k. 1988) oli yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori, lastenlääkäri, joka arvosteli alaansa, paheksui alan käytäntöjä, puhdasoppista suhtautumista synnytyksiin, synnytyslääkäreiden miesvaltaisuuden vaikutuksia ja rokotuksia. Hän myös vastusti fluorin lisäämistä juomaveteen, sydämen ohitusleikkauksia ja röntgenkuvausten liiallista käyttöä. Mendelsohn toimi 12 vuotta opettajana Northwestern Universityn lääketieteellisessä korkeakoulussa ja oli toiset 12 vuotta lastentautiopin, julkisen terveydenhuollon ja ehkäisevän lääketieteen apulaisprofessori Illinois'n yliopiston lääketieteellisessä korkeakoulussa.
Mendelsohn kritisoi muun muassa kohdunpoistoa ja radikaalia rinnanpoistoa sanoen, että niitä suositellaan hyvin harkitsemattomasti. Yhdysvalloissa oli rinnan poisto syövän hoidon yhteydessä vuonna 2004 tehdyn tutkimuksen mukaan toiseksi yleisintä maailmassa Keski- ja Itä-Euroopan jälkeen: se tehtiin 77 prosentille.
Huhtasuo

Huhtasuon historiaa

Vuosina 1935–1968 Kangaslammen alueella toimi taimitarha. Vuonna 1944 Huhtasuolle rakennettiin Sotateknillinen varikko (myöhemmin Teknillinen varikko). Vuonna 1958 Huhtasuon alueelle valmistui Kangasvuoren sairaala sekä sitä varten rakennetut lääkärin ja työntekijöiden asuinrakennukset.
Huhtasuon asuinalueista Kangaslampea alettiin rakentaa ensimmäisenä, vuonna 1971. Varikon alueelta purettiin siellä toimineen Teknillisen Varikon rakennukset pois lähiön tieltä. Sulun ja Kaakkolammen alue rakennettiin pääosin vuosina 1972–1978. 1970-luvun rakennuskanta koostui lähinnä vuokrataloiksi suunnitelluista elementtikerrostaloista. Myös rivi- ja pientaloja rakennettiin Kaakkolammen ja Varikon alueille 1970- ja 1980-luvuilla.
Vuonna 1973 Kangaslammelle rakennettiin palvelukeskus, jossa oli liiketiloja ja seurakunnan tilat. Vuonna 1979 valmistui Huhtakeskuksen ostoskeskus, joka suunniteltiin toimimaan Huhtasuon lähiöiden palvelukeskuksena.
Vuonna 1975 Huhtasuolla otettiin käyttöön ala-aste. 1980-luvulla Huhtaharjun ylä-aste ja Huhtarinteen erityiskoulu olivat aloittaneet toimintansa.
1980–1990-lukujen aikana Huhtakeskuksen pienalueelle rakennettiin kerrostalokortteli. 1990-luvulla Huhtasuolle alettiin rakentaa aiempaa enemmän rivi- ja omakotitaloja. Vuonna 2009 Huhtasuon kaupunginosaan liitettiin uusi Pysäkkivuoren asuinalue. 2000- ja 2010-luvuilla Kaakkolammen itäpuolelle rakennettiin omakotitaloalue.
2010-luvulla Huhtasuon ala-aste ja päiväkoti, Huhtaharjun yläkoulu ja Huhtarinteen erityiskoulu purettiin. Tilalle otettiin käyttöön Huhtasuon yhtenäiskoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 2015. Alkuvuodesta 2017 vuonna 1986 valmistunut Huhtasuon kirkko suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi.
Dagsmark Petfood

Tuotteet

Dagsmarkin ensimmäinen tuote, Häme-kuivaruoka, saapui myyntiin elokuussa 2017. Seuraavana vuonna tuoteperhe laajeni Savo- ja viljattomalla Lappi-kuivaruoalla sekä pikkukoirille suunnatuilla, pienemmän nappulakoon Eira-, Hanko- ja Levi-tuotteilla. Kaikki tuotteet valmistetaan Etelä-Pohjanmaan Karijoella. Yrityksen kasvu on ollut nopeaa ja jakeluverkosto kattaa koko Suomen. Dagsmark-tuotteita myydään muun muassa K- ja S-ryhmän myymälöissä sekä Halpa-Halli-, Hankkija- ja Tokmanni-ketjujen myymälöissä. Yli tuhannen jälleenmyyjän joukossa on myös erikoisliikkeitä.

Vastuullisuus

Dagsmark Petfood sanoo panostavansa vastuulliseen ja läpinäkyvään tuotantoon. Kaikki raaka-aineet ovat kotimaisia, ja tuotteiden valmistus ja pakkaus tapahtuu Suomessa. Suomalaisen Työn Liitto on myöntänyt yritykselle oikeuden käyttää Avainlippua, joka on merkki laadusta ja todennetusta alkuperästä. Yksi yrityksen tavoitteista on saada alkuperämerkinnät pakollisiksi kaikkiin lemmikkiruokapakkauksiin. Dagsmark on ainoa kotimainen koiran kuivamuonan valmistaja, jonka koko prosessi on Ruokaviraston valvonnassa.

Historia

Yirtysidea syntyi vuonna 2016, kun perustajat uskoivat että kotimaista ruokaa syövät ihmiset haluavat kotimaista myös lemmikeilleen. Tehdas aloitti toimintansa kesällä 2017 Dagsmarkin kylästä löytyneestä vapaasta teollisuuskiinteistöstä, entisestä Estrellan perunalastutehtaasta. Ulkopuolisia sijoittajia tuli pian mukaan. Yritys pyrkii saamaan tuotteitaan myös vientiin.
Avaruustaide

Avaruustaiteen historiaa

Avaruustaide tuli laajempaan julkisuuteen vasta 1950-luvulla Collier's-, This Week-, ja Coronet -lehtien myötä. Chesley Bonestellin ja Willy Leyn kirja The Conquest of Space eli Avaruuden valloitus julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1949.
Jules Vernen kirja Maasta Kuuhun julkaistiin 1865 ensimmäisen avaruustaiteen kera Emile Bayardin ja A. de Neuvillin kuvittamana. Lucien Rudaux (1874–1947) loi hyvää avaruustaidetta kirjaansa Larousse Encyclopedia of Astronomy. 1900-luvun alun avaruustaiteilijoita olivat muun muassa Scriven Bolton, Abbe Moreux, Howard Russell Butler, Frank R. Paul, Rockwell Kent ja Charles Schneeman.
Serieteket

Serieteket on Tukholman kaupunginkirjastoon kuuluva sarjakuvan erikoiskirjasto ja Ruotsin ainoa lajissaan.
Kirjaston perusti 1997 kirjastossa työskennellyt Kristiina Kolehmainen, joka johti sitä kuolemaansa, vuoteen 2012 saakka.
Darlingtonkytkentä

Darlingtonkytkentä on kahdella transistorilla toteutettu elektroninen kytkentä, joka muistuttaa transistoria, jolla on erittäin suuri virtavahvistus. Kytkentä voi olla integroituna mikropiiriin, transistorin koteloon tai sen voi tehdä kahdesta erillisestä transistorista kytkemällä ne sopivasti. Edellä mainitussa tapauksessa virtavahvistus lasketaan kummankin transistorin HFE:n tulona.
Kytkentää voidaan hyödyntää esimerkiksi audiovahvistimissa tai anturissa, joka toimii vesivahinkoa ilmaisevassa systeemissä. Heikko veden läpi kulkeva virta voidaan darlingtonkytkennällä vahvistaa niin isoksi, että voidaan järjestää huomiovalo vilkkumaan ja aiheuttaa voimakkaan äänimerkin.
Pohjoisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 312 hehtaaria eli 3,1 neliökilometriä. Se on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee Keurusselän itärannan tuntumassa. Järven pohjoispäässä 1,3 kilometriä pitkä Kalliolahti ja saarten takana kilometrin pitkä ja 800 metriä leveä lahtimainen järvenosa. Sen perällä jää harjun taakse pieni Kassilahti. Järven eteläpäässä sijaitsee Lahdenperä, joka jää Koiraniemen ja Koirasalmen taakse. Eteläpäästä työntyy lounaaseen Mikkolanlahti ja Puustinlahti, jossa järven luusua sijaitsee.
Järvessä on laskettu olevan 9 saarta, vaikka kartasta niitä erottuu vain viisi. Niiden yhteispinta-ala on 6,1 hehtaaria, mikä on noin 1,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi, Lammassaari ja Korkeasaari, on yli hehtaarin suuruisia, viisi on yli aarin ja loput kaksi ovat alle aarin kokoisia. Lammassaari on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen pinta-ala on yli 3,5 hehtaaria. Korkeasaari on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Muita saaria ovat Vohlasaari, Koppelisaari ja Luoto.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 11,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0115 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 14,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskikohdassa sijaitsevan syvänteen keskellä.
Järven rantaviivan pituus on 20,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 2,7 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, mutta Kalliolahdessa, Puustinlahdessa ja Lahdenperässä ulottuvat pellot rantaan asti. Kalliolahden länsirannat Mertaniemessä ovat kuuluneet Keuruun varikon varuskunta-alueeseen. Järven lounaisrannat kansanopiston Ison Kirjan leirintäalueeseen. Muuten on järven asutus haja-asutusta, joka keskittyy pohjoisessa Heinonperään ja Hirvoon, ja eteläpäässä Pohjoislahden kylään. Rannoille on rakennettu noin 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet kantatieltä 58 tai valtatieltä 23 ja yhdystieltä 6045.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Pohjoisjärven alueeseen (35.681) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,3 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään yläjuoksulta, josta pohjoisesta tulevat kaikki Asunnanjärven valuma-alueen vedet ja etelästä Letkujoen ja Huhkojärven valuma-alueen vedet. Ne laskevat Kalliolahteen Hirvonjokea eli Myllylänjokea myöten Asunnanjärvestä (256 ha) ja etelästä Piilemästä (24 ha) Letkujokea myöten Lahdenperään. Pohjoisjärven lähialueella on kolme lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat pohjoisesta laskeva Pykälistönlampi, Päijänteenlampi ja Virkalmpi. Järven lasku-uoma Hoskarinjoki laskee Keurusselän Rimminlahteen.
Cerrado

Cerrado on trooppinen savannialue Brasiliassa. Se on saanut nimensä portugalin kielen suljettua ja saavuttamatonta tarkoittavasta sanasta. Cerradon pinta-ala on 1 916 900 neliökilometriä, se käsittää 22 % Brasilian pinta-alasta ja ulottuu myös Paraguayn ja Bolivian puolelle. Cerradon biodiversiteetti on poikkeuksellisen suuri. Yksi prosentti alueesta on suojeltu, ja laajentuva maanviljely uhkaa ekosysteemin biodiversiteettiä.