google/wiki40b huggingface dataset:
Color Line

Yritys

Color Line AS -varustamon omistaa kokonaan Color Group ASA, jolla on myös toinen kokonaan omistettu tytäryhtiö, Color Skagen AS, Tanskassa. (AS on lyhenne norjan sanasta aksjeselskap, osakeyhtiö; ASA sanasta allmennaksjeselskap, julkinen osakeyhtiö.) Color Line perustettiin vuonna 1990 yhdistämällä Jahre Line ja Norway Line. Samana vuonna varustamo hankki vielä Fred. Olsen Linesin autolauttaliiketoiminnan. Vuonna 1996 hankittiin Larvik Line, 1998 Scandi Line ja 1998 Color Hotel Skagen .
Tällä vuosituhannella varustamo on investoinut lukuisiin uusiin aluksiin: se on saanut vuosina 2000–2009 neljä uutta alusta ja investoinut aluksiin ja uusiin konsepteihin 7,5 miljardia Norjan kruunua (NOK) . Uusien alusten myötä se on voinut hankkiutua eroon 90-luvulla hankituista käytetyistä aluksista: aikajaksolla 2000–2009 se on myynyt kuusi alusta. Nykyisin Color Line liikennöi kuudella aluksella seitsemään eri satamaan .
Varustamo on Hampurissa sijaitsevan monitoimihallin, Color Line Arenan ja Ålesundin jalkapallostadionin, Color Line Stadiumin  merkittävin yhteistyökumppani. Color Line tukee myös merkittävästi Norjan oopperaa.

Oslo–Kiel laivaston uudistaminen

Oslon ja Kielin välillä oli liikennöinyt vuodesta 1991 alkaen M/S Prinsesse Ragnhild sekä M/S Kronprins Frederik. Color Line päätti uudistaa tämän välin risteilytarjonnan ja tilasi Suomesta kaksi risteilijätyyppistä autolauttaa, joista tulisi maailman suurimmat. Color Fantasy tilattiin vuonna 2002 ja Color Magic vuonna 2005.
Color Fantasyn valmistuessa vuonna 2004 , Prinsesse Ragnhild poistettiin linjalta. Myöhemmin myös Kronprins Frederik sai lähtöpassit, kun Color Fantasyn sisar Color Magic valmistui vuonna 2007 . Tällä hetkellä Color Magic on maailman suurin autolautta.

Superspeed

Color Line lanseerasi uuden "Superspeed"-brändin, joka yhdistää Larvikin ja Kristiansandin nopealla meriyhteydellä Tanskan Hirtshalsiin. Uuteen brändiin kuului kaksi uutta, nopeakulkuista matkustaja-autolauttaa. Color Line tilasi jälleen Suomen Aker Yardsilta kaksi uutta lauttaa vuonna 2005. Alusten piti valmistua joulukuussa 2007 ja huhtikuussa 2008, mutta telakkayhtiön toimitusvaikeuksien vuoksi alukset valmistuivat helmikuussa 2008 ja kesäkuussa 2008, eli molemmat noin pari kuukautta aikataulustaan myöhässä.
Ensimmäinen alus, M/S Superspeed 1 korvasi aiemmin Kristiansandin-linjalla liikennöineet M/S Christian IV:n sekä jo joulukuussa poistetun HSC Silvia Ana L:n. M/S Superspeed 2 puolestaan korvasi Larvikin-linjalla M/S Peter Wesselin (Christian IV tosin tuurasi alusta viimeiset pari kuukautta, kun Peter Wessel luovutettiin SNAVille, ennen kuin Superspeed 2 oli valmistunut). Lisäksi Superspeed 2 korvasi jo vuonna 2006 poistetun M/S Color Travellerin.
Larvik – Hirsthals-merimatkaan alukselta menee 3h 45min ja Kristiansand - Hirtshals-väliin 3h 15min.
HMS Hart (1895)

Palvelus

Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin vuonna 1896 Kiinan asemalle, jossa se uransa palveli. Se myytiin vuonna 1912  romutettavaksi Hong Kongissa.
Khaled Lemmouchia

Seurajoukkueura

22. elokuuta 2012 Lemmouchia allekirjoitti vuoden sopimuksen tunisialaisen Club Africainin kanssa.

Maajoukkueura

Lemmouchia päätti edustaa Ranskan sijasta Algeriaa, vaikka sai kutsun Ranskan alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Lemmouchia edusti Algeriaa alle 20-vuotiaiden Afrikan kisojen karsinnoissa. Sittemmin hän sai kutsun aikuisten maajoukkueeseen tammikuussa 2008 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Senegalia vastaan 31. toukokuuta 2008. Lemmouchia edusti myös maataan vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta jätti kisat kesken ajauduttuaan erimielisyyksiin valmentajan kanssa.
Lemmouchia palasi takaisin maajoukkueeseen lyhyen tauon jälkeen, kun Abdelhak Ben Chikha nimesi hänet Togoa vastaan 10. lokakuuta 2010 pelattuun vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaotteluun. Lemmouchia tuli ottelussa vaihdosta kentälle toisella puoliajalla Hassan Yebdan tilalle.
Praasniekka

Praasniekka (ven. престольный, prestolnyi, праздник, prazdnik) viittaa ortodoksisessa Karjalassa vietettyihin paikallisten suojeluspyhimysten muistopäiviin. Temppelijuhlan lisäksi nimitystä voidaan käyttää myös yleisnimityksenä kirkollisesta juhlapäivästä. Nimen tausta on täysin slaavilainen.
Juhlaa vietetään yleensä sen ortodoksisen pyhän kunniaksi ja muistoksi, jolle kyseinen kirkkorakennus on pyhitetty. Praasniekkapäivä on kyseisen pyhän muistopäivä ja se selviää parhaiten ortodoksisesta kalenterista. Yksi tunnetuimmista suomalaisista praasniekoista on Ilomantsin Eliaan (Iljan) kirkon temppelijuhla, Iljan praasniekka, 20. heinäkuuta.
Praasniekka-juhlien jumalanpalvelukset ovat yleensä vigilia ja liturgia, jonka yhteydessä toimitetaan myös pieni vedenpyhitys. Lisäksi praasniekkojen yhteydessä järjestetään usein erilaisia päiväjuhlia ja muita tapahtumia.
Katkeamaan päässyt suomalainen praasniekkaperinne elvytettiin ensimmäisenä Ilomantsin Hattuvaarassa. Ensimmäiset sotien jälkeiset praasniekat vietettiin siellä vuonna 1957.
Markus Nordenstreng

Markus Nordenstreng (s. 1974) on helsinkiläinen muusikko. Nordenstreng on The Latebirds-yhtyeen laulaja, kitaristi ja pääasiallinen säveltäjä/sanoittaja. Hän on myös säveltänyt kappaleita artisteille kuten Jonna Tervomaa, Vesa-Matti Loiri ja Jorma Kääriäinen. Latebirdsin ohessa Markus Nordenstreng on tehnyt myös soololevyjä. Ensimmäinen sooloalbumi Moody julkaistiin vuonna 1998, ja sittemmin Nordenstreng on tehnyt sooloalbumit Latebird (2003) ja Songs From Red Hill (2007). Säveltäjänä, sanoittajana ja levyttävänä muusikkona Nordenstreng on tehnyt yhteistyötä lukuisten tunnettujen kotimaisten ja ulkomaisten artistien kanssa, joista mainittakoon Knipi (The Tunes), Jukka Gustavson, Kris Kristofferson, Wayne Kramer, Levon Helm ja Wilco.
Markus Nordenstreng on toiminut myös radiotoimittajana Radio Helsinki -kanavalla vuodesta 2001. Nordenstrengin kirjoittamia artikkeleita ovat julkaisseet mm. Helsingin Sanomat ja Image.
Professori Kaarle Nordenstreng on Markuksen isä.
Kai Merilä

Kai Merilä on suomalainen toimittaja, joka tunnetaan parhaiten juorulehti Seiskan toimittajana 17 vuoden ajalta. Hän on ollut etenkin mäkihyppääjä  Matti Nykäsen, luottotoimittaja. Merilä on myös laulaja. 
Toimittajanuransa hän aloitti paikallislehti Somerossa. Merilä oli vuoteen 2015 asti Seiskan vakituinen toimittaja. Nykyisin Merilä on freelancetoimittaja, ja hän kirjoittaa juttuja Hymy-lehteen, Apuun, Alibiin ja Somero-lehteen.
Merilä on julkaissut mäkihyppääjä Matti Nykäsestä kaksi kirjaa, Minun ja Matin rankka reissu (2005) ja Luottotoimittaja (2016).
Hän asuu Somerolla ja laulaa harrastuksenaan Kai Merilä Cover Bandissa. Vuonna 2013 Merilä osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan.
Merilä on säveltänyt ja sanoittanut muutaman soolosinglen ja tehnyt kappaleita myös Janne Hurmeelle sekä Juhamatille. Lisäksi Turkka Malin esittämä kappale "Laulu tähdistä" on Merilän säveltämä ja Malin sanoittama. Merilän viimeisin teos on kesällä 2019 julkaistu ja Matti Nykäsen muistolle sävelletty kappale Armahtaa. Sen on sanoittanut Sana Mustonen.
Kim Viljanen

Ura

Viljanen voitti poikien turnauksen vuonna 1999 WDF World Cupissa Durbanissa, Etelä-Afrikassa. Vuonna 2004 hän pääsi worldmastersin 32 viimeiseen joukkoon, häviten 3-2 Tony Westille. Viljanen kilpaili Scandinavian Darts Corporationin (SDC) Tourissa vuonna 2014 ja sijoittui kolmanneksi Skandinaviassa. Hän sai paikan PDC-maailmanmestaruuskisoihin vuonna 2015, kun Jarkko Komula, joka oli sijoittunut toiseksi Skandinaviassa, jäi pois Suomen Darts-järjestön kilpailukiellon jälkeen. Hän hävisi 4-1 aloituskierroksella Sascha Steinille.
Viljanen voitti kolme SDC Tour -tapahtumaa vuonna 2015 ja saavutti ranking ykkösen sijan, joten hänelle myönnettiin paikka vuoden 2016 PDC-maailmanmestaruuskisoihin. Viljanen voitti 2-1 ​​Sven Groenin karsinta kierroksella, mutta Kevin Painter voitti Viljasen 3-0 ensimmäisellä kierroksella.
Viljanen teki debyyttinsä 2016 Dartsin World Cupissa ja edusti Suomea Marko Kanteleen kanssa mutta hävisivät 5-1 Walesille avauskierroksella.
Kolme muuta SDC: n Osakilpailu voittoa takasivat Viljaselle paikan 2017-maailmanmestaruuskilpailuun, ja hän voitti Ross Snookin 2-0 alkukierroksella, mutta voitti vain yhden erän Michael van Gerweniä vastaan häviten 3-0 ensimmäisellä kierroksella.
Kartesiolaisuus

Kartesiolaisuus tarkoittaa René Descartesista alkunsa saanutta filosofiaa, joka ilmeni erityisesti tietoteoriassa sekä näkemyksessä nähdä mieli/sielu ja ruumis niiden "substantiaalisen yhteyden" vuoksi toisiinsa vahvasti sekoittuneina ja toisensa kanssa vuorovaikutuksessa olevina, siitä huolimatta, että ne voitiin metafysiikassa erottaa selvästi toisistaan (kartesiolainen dualismi). Nimitys tulee Descartesin latinankielisestä nimestä Cartesius. Kartesiolaisuudella on ollut vahva vaikutus tieteeseen.
Madai

Madai oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan yksi Jafetin pojista. Madain uskotaan tarkoittavan Meediaa, mutta sen on arveltu tarkoittavan myös Mitannia.
Riemuvuosien kirjan mukaan Madai nai Seemin tyttären, ja asui mieluumin Seemin jälkeläisten luona kuin Jafetin jälkeläisten luona Mustanmeren takana. Hän sai langoiltaan Elamilta, Assurilta ja Arpaksadilta maan, jota kutsuttiin hänen mukaansa Meediaksi.
Chuck (3. tuotantokausi)

Chuck-televisiosarjan kolmas tuotantokausi sisältää 19 jaksoa. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 10. tammikuuta 2010 ja loppui 24. toukokuuta 2010.

Juoni

Kausi jatkuu siitä, kun Chuckin pitää päättää karkaako hän Sarahin kanssa maailmalle vai ryhtyykö oikeaksi vakoojaksi. Aiemmin Chuck latasi aivoihinsa uudemman ja paremman version risteyksestä, jonka avulla Chuck osaa Kung-Fua, operoida, ja jopa soittaa kitaraa. Chuck valitsee työn ja menee Prahaan koulutukseen, mutta pian saa potkut. Chuck saa uuden mahdollisuuden oma-aloitteisuutensa ansiosta ja vanha tiimi kokoontuu uudelleen. Chuckin pitää epätoivoisesti saada Sarah rakastumaan häneen taas ja samalla pitää yrittää tuhota paha vihollis-organisaatio The Ring, joka on isossa osassa tuotantokaudella.
Emily Gielnik

Emily Gielnik (s. 13. toukokuuta 1992) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 32 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kolmessa ottelussa ja epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan.
Gielnik on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Englannissa Liverpoolin joukkueessa ja Norjassa Avaldsnesin joukkueessa. Nykyään hän edustaa Bayern Münchenia.
Väliaikamerkki

Suomen Yleisradion väliaikamerkki

"Pim-pam-pulla" eli Suomen Yleisradion väliaikamerkki alkoi soida Yleisradiossa vuonna 1930. Ensin sitä soitettin kanteleella. Maisteri Eino Palola ehdotti Yleisradion johtokunnalle vuonna 1930, että Suomi hankkisi oman väliaikamerkin muiden radioyhtiöiden tapaan. Tästä järjestetyn kilpailun voitti A. O. Väisäsen ehdottama kantelesävelmä, joka on peräisin 1700-luvulta. Vuosina 1931–1978 Yleisradion väliaikamerkki soitettiin sähköllä toimivalla teräskampalaitteella. Kyseinen laite oli yleisön nähtävillä KAVIn radio- ja tv-arkiston ”Samalla taajuudella” -näyttelyssä talvella 2017. Teräskampalaitteen jälkeen väliaikamerkkiä on soitettu tietokoneella.

Numeroasemien väliaikamerkit

Numeroasemista käytetään usein niiden väliaikamerkkien mukaisia nimiä, Lincolnshire Poacher tai Magnetic Fields; jälkimmäinen on saanut ninensä Jean Michel Jarren samannimisen albumin mukaan.
Suomen Parkinson-liitto

Suomen Parkinson-liitto ry on valtakunnallinen kansanterveys- ja vammaisjärjestö. Liitto tekee työtä Parkinsonin tautia, dystoniaa, Huntingtonin tautia ja muita liikehäiriösairauksia sairastavien ja heidän omaistensa elämänlaadun parantamiseksi. Jäsenistönsä osallistumis- ja vaikutusmahdollisuuksia liitto kehittää jäsenyhdistystensä kanssa vapaaehtoistoiminnan vertaistukiverkostoa vahvistamalla.
Viestimällä ja yhteistyöverkostoissa vaikuttamalla liitto edistää hoidon ja kuntoutuksen kehittämistä ja tekee näkyväksi sairastuneiden palvelutarpeita.
Parkinson-liittoon kuuluu 19 yhdistystä ja 110 kerhoa. Parkinson-yhdistysten lisäksi liiton jäseniä ovat Suomen Dystonia- ja Huntington-yhdistykset. Jäseniä yhdistyksissä on yli 8 000.
Liitolla on keskustoimisto majoitus- ja kuntoutustiloineen Turussa Erityisosaamiskeskus Suvituulessa. Aluetoimistot sijaitsevat Helsingissä, Kuopiossa, Oulussa ja Tampereella.
Liiton toimintamuotoja liikehäiriösairauksia sairastavien elämänlaadun parantamisessa ovat vaikuttaminen, vapaaehtoistoiminnan kehittäminen ja tukeminen, tiedon lisääminen ja kuntoutus. Kaikilla osa-alueilla liitto tekee yhteistyötä jäsenistönsä palveluja kehittävien yritysten ja yhteisöjen kanssa.
Kasvoton mies (vuoden 1995 elokuva)

Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa helmikuussa 1995 muttei menestynyt kovin hyvin teatterikierroksellaan eikä arvosteluissa. Elokuun 1995 ja heinäkuun 1996 televisioesityksissä se sai yhteensä yli miljoona katsojaa.
Tim Hamilton

Tim Hamilton (s. 12. huhtikuuta 1982) on tšekkiläinen homopornonäyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa vuosina 2001–2010 lähinnä Bel Ami -yhtiölle. Hän on 173-senttinen ja esiintyi sekä top- että bottom-ominaisuudessa. Hän voitti vuonna 2005 GayVN-palkinnon esiintymisestään elokuvassa Greek Holiday 1: Cruising the Aegean (Bel Ami). Palkinto myönnettiin kategoriassa "Paras näyttelijä: ulkomainen julkaisu". Vuonna 2008 Hamilton oli samassa kategoriassa GayVN-ehdokkaana esiintymisestä elokuvassa Knockout (Falcon International).
Yōko Watanabe

Yōko Watanabe (jap. 渡辺 葉子, Watanabe Yōko; 1953 Fukuoka – 15. heinäkuuta 2004 Milano) oli japanilainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi Cio-Cio-Sanin roolista.
Watanabe opiskeli tanssia ja pianonsoittoa, kunnes suuntautui oopperaan kuultuaan Madama Butterflyn esityksen 16-vuotiaana. Hän hakeutui Cio-Cio-Sanin roolin tulkinneen sopraano Kuniko Kozonon oppilaaksi. Hän jatkoi opintojaan Tokion taideyliopistossa ja sitten vuonna 1976 saadun kilpailuvoiton jälkeen Milanossa. Toinen kilpailuvoitto johti Watanaben ammattimaiseen debyyttiin Neddan roolissa Trevisossa 1978. La Scalassa Watanabe esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Liùn roolissa. Hän debytoi Royal Operassa (1983), Lyric Opera of Chicagossa (1986) ja Metropolitan-oopperassa (1987) Cio-Cio-Sanin roolissa. 
Watanabe tulkitsi lisäksi muita Puccinin rooleja sekä Mozartin, Verdin, Gounod’n ja Bizet’n teoksia. Hänen puolisonsa oli tenori Renato Grimaldi. Joulukuussa 1999 Watanabe kaatui esityksen aikana; hän lopetti uransa kuukautta myöhemmin, kun hänellä todettiin syöpä.
Richard Robarts

Richard Robarts (s. 22. syyskuuta 1944 Bicknacre, Essex) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui neljään F1-osakilpailuun kaudella 1974. Hän oli parhaimmillaan 15. Brasilian GP:ssä 1974. Robartsin paikan otti Brabhamilla Rikky von Opel. Robarts siirtyi Iso Marlboro -talliin, mutta sai tehdä tilaa Tom Belsølle. Robarts kilpaili F2-luokassa ennen siirtymistään muihin autourheilusarjoihin.
HMS Sparrowhawk (1895)

Palvelus

Sparrowhawk siirrettiin 1897 Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan liittyäkseen siellä palvelevaan laivueeseen. Se siirrettiin Kiinan asemalla, jossa se pian tuhoutui ajettuaan karille Jangtse-joen suulla 17. kesäkuuta 1904.
Poliisiopisto 3: Jatkokoulutuksessa

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Poliisiopisto 3 saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Sirpa Kukkonen

Sirpa Eeva Annikki Kukkonen (s. 7. joulukuuta 1958 Tervo) on suomalainen hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.
Sirpa Kukkonen osallistui ensi kertaa hiihtosuunnistuksen MM-kisoihin vuonna 1982 Itävallan Aigenissa, jossa hän sai henkilökohtaisella matkalla pronssia ja viestissä Mirja Puhakan ja isosiskonsa Sinikka Kukkosen kanssa hopeaa. Lavaronen 1984 MM-kisoissa Sirpa Kukkonen oli mukana vain henkilökohtaisella matkalla ja sijoittui kuudenneksi. Batakin 1986 MM-kisoissa Kukkosella kulki vielä heikommin, mutta Kuopion 1988 kisoista hän sai kolme mitalia ja viestin avausosuuden suunnistajana vieläpä kultaisen.
Kukkonen edusti kotimaassa Suonenjoen Vasamaa, Lahden Suunnistajat –37:ää ja Lammin Säkiää. Henkilökohtaisen Suomen mestaruuden hän voitti kerran ja viestimestaruuden kolmasti.
Švaa

Švaa on kielitieteellinen termi, jolla voidaan asiayhteydestä ja tutkimusalasta riippuen tarkoittaa erilaisia vokaaleja. Fonetiikassa švaa viittaa väliseen keskivokaaliin tai neutraalivokaaliin, mutta suomen murteiden tutkimuksessa švaa-vokaaleiksi kutsutaan niin sanottuja loisvokaaleja.
Švaa voi tarkoittaa myös kirjainta ə, jota käytetään foneettisessa tarkekirjoituksessa ja eräiden kielten oikeinkirjoituksessa.

Välinen keskivokaali ja neutraalivokaali

Foneettisena terminä švaa viittaa väliseen keskivokaaliin [ə]. Lähtökohtaisesti se on kuin mikä tahansa vokaaliäänne, joka voi kielestä ja tilanteesta riippuen esiintyä painollisena tai painottomana. Ehkä tyypillisimmin švaalla kuitenkin tarkoitetaan painotonta, epäselvää, täysin redusoitunutta neutraalivokaalia, jolta puuttuvat kaikki artikulatoriset piirteet. Esimerkiksi englannin kielen painottomissa tavuissa ääntyy useimmiten juuri neutraalivokaali, joka onkin puhutun englannin yleisin vokaali. 
On huomattava, että švaa ei todellisuudessa realisoidu täysin redusoituneena keskivokaalina, kuten muutkaan vokaalit eivät realisoidu täysin fonologisten vastineidensa mukaisesti. Esimerkiksi ranskassa švaan realisaatio voi tilanteen mukaan olla puolisuppea [ø] tai puoliväljä [œ], jotka molemmat suomalainen mieltää lähinnä ö:ksi.
Suomen kielen foneemijärjestelmään ei välinen keskivokaali tai neutraalivokaali kuulu, joten suomalaiset hahmottavat sen usein joksikin tutummaksi vokaaliksi. Koska švaa on äännearvoltaan kaikkien muiden vokaalien välimuoto, sen hahmotus vaihtelee. Esimerkiksi englannin sana America [əˈmɛɹɪkə] kuullaan usein ämerikä tai ömerikä. Akustisesti švaata lähin suomen vokaali on useimmissa ympäristöissä ö /ø/.
Nopeasti puhuttaessa monet vokaalifoneemit voivat painottomina ääntyä suomessakin epämääräisesti hieman švaan kaltaisena. Esimerkiksi normaalisti laveana ääntyvä e voi sanassa jäätelö ääntyä summittaisesti [jæːtəlø], jos ääntöväylää lavean ja väljän ä:n jälkeen supistaessaan puhuja kiirehtii jo e:n aikana kääntämään huuliaan pyöreän ö:n mukaiseen asentoon.
Nimitys švaa (saks. Schwa) juontuu erään heprealaisen vokaalimerkin nimestä (hepr. ‏שְׁוָא‎ šva, šəva tai šəwâ), jonka translitteroinnissa käytetään joskus myös švaa-kirjainta.

Väli- eli loisvokaali suomen murteissa

Suomen murteiden tutkimuksessa švaa (myös svaa; sanskritiksi svarabhakti) ei tarkoita samaa äännettä kuin fonetiikassa, vaan sillä viitataan ”ylimääräiseen” välivokaaliin tai loisvokaaliin, joka varsinkin savolaismurteissa ja eteläpohjalaisissa murteissa helpottaa ääntämistä kahden eri konsonantin välissä: kolme → kolome, kylmä → kylymä, paljon → palijo, vanha → vanaha. Tavallisesti loisvokaalin äännearvo on sama kuin edeltävän vokaalin.
Hegesias Magnesialainen

Hegesias Magnesialainen oli kreikkalainen reettori ja historioitsija, joka eli vuoden 300 eaa. vaiheilla. Hän oli kotoisin Lyydian Magnesiasta.
Retoriikassa häntä pidetään yhtenä asianismin perustajista. Asianismin aloitti joukko Vähästä Aasiasta kotoisin olevia puhujia, jotka hylkäsivät eleganssin ja pyrkivät etsimään yllätyksellisiä käänteitä ja värikkäitä kielikuvia.
Yksi hänen suosikkiaiheistaan oli Aleksanteri Suuren elämä. Tekstit eivät ole säilyneet jälkipolville, mutta Quintus Curtius Rufus käytti ilmeisesti hänen kirjoituksiaan lähteenä.
Chantilly

Nähtävyydet

Kunnan tärkein nähtävyys on alkujaan 1300-luvulla perustettu linna Château de Chantilly, joka on kuitenkin myöhemmin uudelleen rakennettu. Nykyään alueella oleva pienempi linna Petit Château on 1500-luvulta ja suurempi linna Grand Château 1800-luvun lopulta. Suuressa linnassa on museo Musée Condé. Museossa on näytteillä yksi Ranskan hienoimpia vanhojen maalauksien kokoelmia, jossa on 1000 maalausta. Lisäksi museossa on myös 30 000 niteen kokoelma vanhoja kirjoja. Linnaan kuuluu myös 115 hehtaarin puisto joka koostuu André Le Nôtren suunnittelemasta ranskalaisesta puutarhasta sekä 1700-luvun lopun englantilais-kiinalaisesta puutarhasta. Linnan alueella on myös suuret hevostallit Les Grandes Écuries, jossa on hevosmuseo Musée du Cheval.

Urheilu

Chantilly'n kilparata (Hippodrome de Chantilly) on rakennettu 1830-luvulla, ja siellä on järjestetty hevoskilpailuja vuodesta 1834 lähtien. Tunnetuimmat laukkakilpailut ovat Prix du Jockey Club sekä Prix de Diane.

Ruokakulttuuri

Kermavaahto on ranskaksi Crème Chantilly. Tämä nimi juontaa 1600-luvulle, jolloin Château de Chantilly'ssa työskennelleen ranskalaisen kokin François Vatelin kerrotaan keksineen kermavaahdon tehdessään ruokaa Ludvig XIV:lle.
Ylinen Alposjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 428 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen suuntaus on samalainen kuin kaakossa sijaitsevalla Alaisella Alposjärvellä. Järvellä pistää silmään erityisesti Alposrovan jyrkänteiset rinteet järven lounaisrannassa. Alposrova kohoaa 160 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja vaaran ylimmät rinteet näkyvät järvelle 100 metriä korkeina. Järvi on muualla melko alavaa, vaikka sen itärannat nousevat Isovaaralle, Ouluvaaralle ja Matovaaralle länsirantoja jyrkemmin. Järvessä on kartan mukaan järvellä ei ole saaria. Sen itärannassa on 450 metriä pitkä Rovaniemi ja vastarannalla sitä lyhyempi Muosniemi, jonka suojaan jää lyhyt Muoslahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 24,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,025 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,7 metriä ja suurin syvyys on 18,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Rovaniemen edustalla. Niemen eteläpuolella on vielä yksi 16,5 metriä syvä kohta 2,5 kilometriä pitkässä yli 10 metriä syvässä syvänteessä.
Järven rantaviivan pituus on 15,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven haja-asutus muodostuu noin kymmenestä taloudesta ja lähes 50 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdystieltä 19673, joka kulkee Turtolan ja Lankojärven välillä, sekä siitä haarautuvalta yhdystieltä 19672, joka loppuu Ajankijärvelle.
Lämpimin kuukausi Alposjärvellä on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 15 °C. Kylmin kuukausi puolestaan on tammikuu –17 °C keskilämpötilallaan.

Luontoarvoja

Järvi sijaitsee vaaramaisemien keskellä. Järvessä on muikkua, siikaa, särkeä, ahventa, kiiskiä, norssia, haukea, madetta ja vähäisiä määriä istutettua taimenta. Järven pohjasta kohoaa muutamia lähteitä, jotka talvisin voivat aiheuttaa vaaratilanteita jäällä liikkujille. Järven eteläpuolella on luonnontilainen hiekkaranta, jota seuraamalla itään päin löytää järven laskujoen Välijoen.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Alposjoen valuma-alueeseen (67.932) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,0 metriä mpy.
Alposjoen valuma-alue on Tengeliönjoen valuma-alueella sen latvavesiä. Järvi saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Ylinen Alposjärven valuma-alueella sijaitsee vielä neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat pohjoispäähän laskeva Soukkariipi (6 ha), ilman laskuojaa oleva eteläisempi Yrttiriipi (1 ha), Isovaaran takaa eteläpäähän laskeva Käärmelampi (2 ha) ja Alposvaaran takaa myös eteläpäähän laskeva Järvykäinen (2 ha).
Järven laskujoki on noin 1,7 kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Alaiseen Alposjärveen (850 ha). Joella on pudotusta 15,1 metriä. Vesireitti jatkuu sitten Alposjokea pitkin Miekojärveen, joka on Tengeliönjoen alkupää. Tengeliönjoki yhtyy Aavasaksalla Tornionjokeen, joka laskee Itämeren Pohjanlahdessa olevaan Perämereen.