Metal Gear Solid

Pelaaminen

Metal Gear Solid oli Metal Gear -sarjan ensimmäinen kolmiulotteisella grafiikalla toteutettu peli, mutta graafisen ulkoasun uudistuksesta huolimatta pelimekaniikka on pysynyt samankaltaisena kuin kahdessa edellisessä pelissä, Metal Gearissa ja Metal Gear 2: Solid Snakessa.
Pelaajahahmo on veteraaniagentti Solid Snake, ja pelaajan tarkoituksena on kulkea erilaisten pelialueiden läpi vihamielisten sotilaiden huomaamatta. Peli on painottunut vahvasti hiiviskelyyn ja vihollisten välttelyyn, koska pelaajahahmo ei kestä kauan suorassa taistelussa vihollisten kanssa. Mikäli Snake kuitenkin joutuu vihollisten huomaamaksi, hälytystila käynnistyy ja pelaajan on paettava sotilailta, joita lähetetään pelialueelle tappamaan hänet. Jotta hälytystila päättyisi ja Snake voisi jatkaa hiiviskelyä normaalisti, pelaajan täytyy löytää huomaamaton piilopaikka. Kun pelaaja on pysynyt piilossa tarpeeksi kauan, vihollinen alkaa etsiä Snaken piilopaikkaa. Mikäli sotilaat eivät löydä pelaajan piilopaikkaa, heidät kutsutaan pois ja hiiviskely jatkuu normaalisti. Sotilaiden ohella pelissä on myös muita esteitä, kuten ansaluukkuja, liikkentunnistimia ja valvontakameroita.
Pelaaja pystyy hyödyntämään Snaken kykyjä ja peliympäristön elementtejä, jotta hiiviskely helpottuisi. Pelaaja voi esimerkiksi piiloutua pahvilaatikkoon, hämätä vartijoiden koputtamalla seiniin tai ryömiä ilmastointikanavissa ja suurikokoisten esineiden alla. Pelin alussa Snakella on käytössään vain kiikarit, mutta pelin edetessä pelaaja voi löytää muita esineitä ja varusteita, kuten lämpökameran ja kaasunaamarin. Taistelutilanteita varten pelaajalla on pelin aikana kasvava asearsenaali, joka alkaa Socom-pistoolista ja FAMAS-rynnäkkökiväärista ja päättyy C-4-muoviräjähteisiin ja FIM-92 Stinger -raketinheittimeen. Pelimekaanikka tukee aseiden käyttämistä vain hälytystilanteessa ja pomotaisteluissa, koska muussa tapauksessa aseiden melu voi herättää partioivien sotilaiden huomion. Ainoa poikkeus on heikkotehoinen pistooli, johon pelaaja voi löytää äänenvaimentimen. Snake kuitenkin pystyy myös lähitaisteluun, jonka avulla hän kykenee hetkellisesti tainnuttamaan vartijoita.
Peliruudun yläreunassa on tutka, jossa pelaaja näkee Snaken sekä vihollisten liikkeet ja näkökentän. Hälytystilassa tutka kuitenkin sammuu ja pelaaja näkee tavallisesti tutkanäkymän sijasta laskennan, joka osoittaa hälytystilan keston. Kun hälytystila on päättynyt, tutka palaa takaisin toimintatilaan. Tutka sammuu myös tilanteissa, joissa pelaajan heittämä, elektronisten laitteiden toimintaa häiritsevä silppukranaatti räjähtää. Korkeimmilla vaikeusasteilla tutkaa ei ole pelinäytössä, jolloin pelaajan on suunnistettava ja välteltävä vartijoita omien näkö- ja kuulohavaintojensa perusteella.
Pelaajan varustukseen kuuluu myös radiokoodekki, jonka avulla Snake on yhteydessä tukiryhmäänsä. Pelaaja itse voi myös soittaa ryhmän jäsenille, jotka antavat hänelle tärkeitä tietoja esimerkiksi pelin juonesta, peliympäristön piirteistä tai jopa pelikontrolleista. Peli myös tallennetaan pelinsä koodekilla. Koodekin keskusteluilla on merkittävä rooli pelin juonenkuljetuksessa, samoin kuin lukuisilla pelimoottorilla tehdyillä välianimaatioilla, jotka usein edeltävät pomotaisteluita tai muita juonen kannalta tärkeitä tilanteita. Koodekki on hyödyllinen varuste myös pomotaisteluiden pelimekaniikan kannalta, koska Snaken tukiryhmän jäsenet paljastavat hänelle tietoja vastustajan mahdollisista heikkouksista, joita pelaaja voi hyödyntää vihollista vastaan.
Pelin päättymisen jälkeen pelaajalle myönnetään ”koodinimi” tämän pelisuorituksen perusteella. Koodinimeen vaikuttavat muiden muassa pelin läpipelaamisen nopeus ja pelaajan tappamien vartijoiden lukumäärä.

Kehitys

Metal Gear -pelisarjan ohjaajan ja luojan, Hideo Kojiman tuotantoryhmä oli juuri saanut valmiiksi vain Japanissa julkaistun Policenauts -pelin, kun Kojima alkoi kuulla huhuja Playstationista – uudesta pelikonsolista, joka pystyisi käsittelemään suurta polygonimäärää. Kojiman ensimmäinen uusi peli-idea Playstationille oli kolmiulotteinen Metal Gear -peli. Playstation mahdollisti alustana myös useita välianimaatiokohtauksia ja massiivisen ääniraidan. Kojima haki inspiraatiota pelin useisiin kohtauksiin ja hahmoihin elokuvista: esimerkiksi Revolver Ocelotin hahmon Kojima keksi useissa spagettiwesterneissä esiintyneen Lee Van Cleefin pohjalta.
Metal Gear Solidin kehityks aloitettiin vuonna 1995  tavoitteena luoda ”paras Playstation-peli ikinä”. Kehittäjät pyrkivät tarkkuuteen ja realismiin, mutta samalla tekemään pelistä nautittavan ja jännittävän. Kehityksen varhaisessa vaiheessa SWAT-erikoisjoukko avusti kehittäjiä esittelemällä kulkuneuvoja, aseita ja räjähteitä. Kojimasta pelien tekemisessä ei ole tarkoitusta, ellei pelaajaa saada uskomaan pelimaailman olevan aito. Tämän takia peliä tehdessä kiinnitettiin huomiota pieniinkin yksityiskohtiin, kuten yksilöllisesti suunniteltuihin pöytiin.
Kojima loi Metal Gear Solidin hahmot itse, mutta konseptitaiteilija Yōji Shinkawa teki niihin muutoksia. 3D-artistit tekivät hahmojen lopulliset versiot Shinkawan piirrosten ja savimallien pohjalta.
Huolimatta siitä, että peli oli kolmas Metal Gear -sarjassa (jos epävirallista Snake’s Revengeä ei lasketa), Kojima valitsi nimen Metal Gear Solid, eikä aikaisempiin osiin suoraan viittaavaa Metal Gear 3:a. Pelin jatko-osatkin ovat säilyttäneet Solid-nimen.
Hideo Kojima halusi pelaajan sekä objektien ja ympäristön välille lopullista peliä enemmän vuorovaikutusta, kuten mahdollisuuden raahata ruumiit piiloon. Lisäksi hän halusi ”täyden orkesterin pelaajan vierelle” eli systeemin, joka tekisi muutoksia esimerkiksi soivan kappaleen tempoon sen sijaan, että taustalle vaihtuisi soimaan toinen ennalta nauhoitettu kappale. Vaikka tätä ominaisuutta ei voitu sisällyttää peliin, se löytyi myöhemmin Metal Gear Solid 2: Sons of Libertystä.
Pelin musiikista vastasivat Konamin omat muusikot, mukaan lukien säveltäjä Kazuki Muraoka, joka sävelsi myös Metal Geariin. Säveltäjä ja sanoittaja Rika Muranaka teki pelin lopputeksteihin kappaleen ”The Best is Yet to Come”, jonka esitti iiriksi Aoife Ní Fhearraigh." Pelin tunnusmusiikin on säveltänyt Tappi Iwase. Pelin musiikki on eeppistä ja syntetisaattori- ja jousipainotteista. Joissakin pelin kohtauksissa kuullaan myös kuorolaulantaa. Pelin ääniraita Metal Gear Solid Original Game Soundtrack julkaistiin 23. syyskuuta 1998.

Ääninäyttelijät

Koska Konami pyrki tekemään Metal Gear Solidista Playstation-konsolin ”laadukkaimman pelin”, pelitalo panosti sen ääninäyttelyyn enemmän kuin monet muut samoihin aikoihin julkaistuissa videopeleissä. Hideo Kojima uskoi, että ääninäyttelyn kuului juonen kuljetuksen ohella myös viihdyttää pelaajaa ja auttaa häntä eläytymään pelin kuvitteelliseen maailmaan. Siksi ääninäyttelijöille kirjoitettiin runsaasti juonen kannalta epäolennaista dialogia, joka paljastaa pelaajalle pelin juonen, sivuhahmojen ja tapahtumapaikkojen taustoista. Peliin on äänitetty pelaajahahmo Snaken ja hänen tukiryhmänsä välistä puhetta useiden tuntien verran, ja näistä pitkistä ja yksityiskohtaisista keskusteluista on tullut yksi Metal Gear -sarjan tunnuspiirteistä. Metal Gear Solidin puhutun dialogin määrä oli paljon suurempi kuin aikaisemmissa videopeleissä, ja peli popularisoi ääninäyttelyn videopelien juonen kuljetuksessa. Eräät länsimaiset peliarvostelijat kuitenkin kritisoivat peliä sen liian pitkistä keskusteluista, koska heidän mielestään jopa kymmenien minuuttien pituinen dialogi etäännyttää pelaajan pelin kulusta.
Pelin japaninkielistä versiota varten Konami palkkasi joukon Japanissa suosittujen animaatiosarjojen ääninäyttelijöinä ansioituneita henkilöitä, joista kuuluisimmat lienevät Solid ja Liquid Snaken ääninäyttelijät Akio Ōtsuka ja Banjō Ginga. Pelin englanninkielisessä versiossa pelihahmojen henkilöllisyys huomioitiin, joten esimerkiksi ukrainalaisen Natasha Romanenkon ääninäyttelijä Renee Raudman puhuu voimakkaalla slaavilaisella aksentilla ja Isossa-Britanniassa varttuneen Liquid Snaken ääninäyttelijä Cam Clarke vankalla brittiläisellä korostuksella. Myöhemmin julkaistussa remakessa, Metal Gear Solid: The Twin Snakesissä, pelin puheet äänitettiin uudelleen niin, että hahmot puhuivat amerikanenglantilaisella korostuksella, mitä monet kritisoivat. Englanninkielisessä versiossa kaikki ääninäyttelijät, poikkeuksena Hayter ja Doug Stone, esiintyivät salanimillä – esimerkiksi Naomi Hunterin ääninäyttelijä Jennifer Halen salanimi on ”Carren Learning”.

Julkaisut

Metal Gear Solid julkistettiin virallisesti E3-messuilla 1997 lyhyellä videolla. Ensimmäistä kertaa peli oli pelattavana seuraavan vuoden Tokyo Game Show’ssa, ja samana vuonna peli julkaistiin virallisesti Japanissa laajan mainoskampanjan tuella. Televisio- ja lehtimainokset, kaupoissa esitellyt näytteet ja pelin jaetut demoversiot maksoivat yhteensä 8 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Pelin englanninkieliseen versioon tehtiin käännöstyön aikana pieniä lisäyksiä, kuten säädettävä vaikeusaste, vaihtoehtoisia pukuja pelihahmoille ja ”demoteatteri”, jonka kautta voi katsoa kaikki pelin välianimaatiot ja radiokeskustelut. Pelin eurooppalaiseen versioon lisättiin vielä entistä vaikeampi extreme-vaikeusaste. Tapa on jäänyt myös sarjan seuraaviin osiin, jolloin peleissä on ollut mukana vaikein European extreme -vaikeustaso.

Integral, VR Missions ja Special Missions

Japanissa 25. kesäkuuta 1999 julkaistuun  Metal Gear Solid: Integraliin oli lisätty uusia asuja, uusi entisiä helpompi vaikeustaso ja kolme pelimuotoa, joista yksi käytti Sonyn Pocketstationia. Pelistä julkaistiin Windows-versio PC:lle Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa loppuvuonna 2000 ilman Pocketstation-tukea. Pelissä on myös kolmas levy, jolla on 300 lyhyttä VR-harjoitustehtävää. Tehtävät testaavat pelaajan hiipimis- ja taistelutaitoja mutta sisältävät myös epätavallisempia harjoituksia, kuten murhamysteerejä. Kyborgininjakin oli pelattavissa joissakin tehtävissä. Lisälevyllä oli myös pelitrailereita sekä konseptitaidetta tulevasta Metal Gear Solid 2: Sons of Libertystä.
Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa lisätehtävälevy julkaistiin erillisenä, Amerikassa nimellä VR Missions (julkaisu 23. syyskuuta 1999) ja Euroopassa nimellä Special Missions (julkaisu 29. elokuuta 1999).