google/wiki40b huggingface dataset:
Daimler (yritys)

Historia

DaimlerChrysler AG perustettiin 12. marraskuuta vuonna 1998 saksalaisen Daimler-Benzin ja yhdysvaltalaisen Chrysler Corporationin fuusion tuloksena. Chrysler-divisioonan tuotettua runsaasti tappiota DaimlerChrysler ilmoitti toukokuussa 2007 myyvänsä 80,1 % divisioonasta sijoitusyhtiö Cerberus Capital Management LP:lle. Kauppa toteutui 3. lokakuuta 2007, ja Daimlerille jäi 19,9 %:n osuus uudessa Chrysler-yhtiössä (Chrysler LLC). Ylimääräisessä yhtiökokouksessa Berliinissä 4. lokakuuta vuonna 2007 yhtiön nimi muutettiin DaimlerChrysler AG:stä muotoon Daimler AG.

Konserni

Daimlerin päätuotteita ovat henkilö- ja kuorma-autot, mutta se toimii myös rahoitusmarkkinoilla (Daimler Financial Services AG). Konserni on myös yksi EADS:n suuromistajista. Konsernin merkittävimpiä tuotemerkkejä ovat Mercedes-Benz, Mercedes-AMG, Maybach ja Smart.

Yritysvastuu

Tammikuussa 2016 Daimler jäi kiinni lapsityövoiman käytöstä tuotantoketjussaan. Amnesty jäljitti Kongon demokraattisen tasa-vallan epävirallisilla kaivoksilla tuotetun koboltin muun muassa Daimler AG:n tuotteisiin. Kaivoksilla työskenteli nuorimmillaan 7-vuotiaita lapsia. Kaivosten toimintaa, kuten työturvallisuutta, ei valvottu, ja työläisiltä perittiin laittomia maksuja.
Daimlerin mukaan se ei pysty jäljittämään käyttämäänsä kobolttia Kongoon eikä muutoinkaan olemaan perillä kobolttinsa alkuperästä, koska tuotantoketju on monimutkainen. Yhtiö vastasi kuitenkin tekevänsä toimittajilleen eettisiä tarkastuksia, joissa selvitetään korruptiota, ympäristönsuojelua, lapsityövoimaa, yhdistymisvapautta ja ihmisoikeusrikkomuksia.
Huhtikuussa 2016 Panaman tietovuodosta selvisi, että Daimlerin tytäryhtiöllä formulatalli Mercedeksellä on yhteys veroparatiisiyhtiöihin. Mercedes oli sopinut ostavansa Nico Rosbergin kuljettajapalvelut Britannian Neitsytsaarille rekisteröidyltä postilaatikkoyhtiö Ambitious Group Limitediltä. Maksuista ei kuitenkaan ole todisteita. Kaupasta saadut tulot ovat laittomia, jos niitä ei ilmoita kotimaan veroviranomaiselle. Daimler kieltäytyi kommentoimasta sopimuksiaan.
SNS Dédalo (R01)

Valmistus

Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta. Sen köli laskettiin 13. maaliskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1943. Alus otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. heinäkuuta.

Palvelus

Alukseen osui toisen maailmansodan aikana kahdesti kamikaze ja yhdesti siihen osui lentopommi. Alus poistettiin palveluksesta 11. helmikuuta 1947, mutta se palautettiin lentäjien koulutukseen jo lokakuussa 1948. Se palautettiin reserviin tammikuussa 1955. Alus luokiteltiin uudelleen AVT-3:ksi toukokuussa 1959. USS Cabot oli ollut yli 12 vuotta varastoituna, kun se lainattiin elokuussa 1967 Espanjalle, joka osti sen 1972.
Dédalo palveli alun perin aina vuoteen 1976 saakka sukellusveneidentorjuntatukialuksena kalustonaan SH-3D Sea King -helikopterit. Vuoden 1972 testien jälkeen alukselle päätettiin sijoittaa AV-8S Matador (Harrier AV-8A/S) koneita modernisoinnin päätyttyä. Aluksen etukansi jouduttiin päällystämään metallilla puisen kannen kärsittyä suihkumoottorien kuumuudesta. Alukselle ei kuitenkaan asennettu nousua helpottavaa hyppyriä, mikä rajoitti lentokoneiden asekuormaa. Ensimmäiset Matadorit luovutettiin Espanjan laivastolle 1976 ja toinen 1980.
Dédalo korvattiin 1988 Espanjassa valmistetulla Príncipe de Asturiaksella, ja palveluksesta se poistettiin elokuussa 1989. Alus luovutettiin yhdysvaltalaiselle yritykselle museoalukseksi. Yritys ei kuitenkaan selvinnyt velvoitteistaan, ja alus joutui Yhdysvaltain hallitukselle, joka myi aluksen romutettavaksi 2002.
Alus purjehti Espanjan laivaston alaisuudessa 1 650 vuorokautta, joiden aikana se suoritti 300 000 merimailin matkan. Aluksella kirjattiin 30 000 nousua ja laskua, joiden aikana tuhoutui yksi AV-8A ja kolme AB212-helikopteria.
Édouard Ménétries

Édouard Ménétries (2. lokakuuta 1802 Pariisi – 10. huhtikuuta 1861 Pietari) oli ranskalainen eläintieteilijä erikoisalanaan entomologia.
Ménétries opiskeli Pariisissa kuuluisien Pierre André Latreillen (1762–1833), entomologian isäksi sanotun, ja Georges Cuvierin (1769–1832) johdolla. Heidän suosituksestaan hän pääsi osalliseksi venäläisen akateemikon G.I. Langsdorffin johtamalle matkalle Brasiliaan 1821–1825, missä hän sai perehtyi maastotyöskentelyyn ja kirjoitti useita artikkeleita tutkimustuloksista. Palattuaan matkalta hän sai kutsun Pietariin eläintieteellisen kokoelman kuraattoriksi. Hän saapui Pietariin 1826, ja sai asunnon sekä 2500 ruplan vuosipalkan.
Vuonna 1929 Ménétries osallistui Kaukasukselle tehtyyn tutkimusmatkaan. Matkan järjestäjänä oli kenraali Emmanuel, joka oli Kaukasian rintaman armeijan komentaja. Retkikunta tutki vuoristoa ja yritti kiivetä Elbrusille, siinä kuitenkaan täysin onnistumatta. Matkaajat kävivät Kaspianmeren rannikolla Persian rajoilla saakka. Takaisin Pietarissa he olivat joulukuussa 1830.
Pietarissa Ménétries järjesti eläintieteellisen kokoelman, joka ennen häntä oli järjestetty täysin epätieteellisin perustein. Kun Tiedeakatemian eläinmuseo virallisesti avattiin 1832, nimitettiin Ménétries sen entomologian osaston kuraattoriksi, jota virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka. Ménétries itse tutki etenkin Coleoptera ja Lepidoptera lahkoja.
Ménétriesin työstään saama palkka oli kovin vähäinen, minkä takia hän joutui lisäansioita saadakseen tekemään opettajan työtä muun muassa Smolny Instituutissa, joka oli aristokraatin tytärten opinahjo. Vuosina 1842–1845 ja 1853–1857 hän osallistui tutkimusmatkoille Kaliforniaan, Alaskaan ja Siperiaan.
1850-luvulla eläinmuseon kokoelmat joutuivat sekasortoon, koska useat keräilijät V.I. Mochulskyn johdolla lainasivat sieltä näytteitä, ja ottivat niistä parhaat omiin kokoelmiinsa. Ménétriesin kuoltua A.F. Moravits joutui tekemään suuren työn saattaakseen kokoelman entiselleen. Hän toimitti kokoelman Moskovan yliopiston eläinmuseoon.
Ménétries kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa isokiurun.
Treidaaja

Treidaaja tarkoittaa henkilöä, joka ostaa ja myy finanssi-instrumentteja kuten esimerkiksi osakkeita, joukkovelkakirjoja, raaka-aineita ja johdannaisia.
Meklari joka yksinkertaisesta täyttää osto- ja myyntimääräyksiä sekä toimeenpanee annettuja ohjeita, ei ole treidaaja.
Renault Estafette

Renault Estafette on Renault’n vuosina 1959–1980 valmistama pakettiauto. Malli saavutti suuren suosion jakelukäytössä. Estafetteä valmistettiin lähes muuttumattomana noin kaksikymmentä vuotta, kunnes vuonna 1980 sen korvasi Renault Trafic.
Tryparsamidi

Käyttö

Tryparsamidia käytettiin yleensä sen natriumsuolana, joka on väritöntä ja veteen liukenevaa kiteistä ainetta. Se liukenee myös vähäisessä määrin etanoliin. Tryparsamidi pelkistyy elimistössä varsinaiseksi vaikuttavaksi yhdisteeksi. Yhdiste tehoaa Trypanosoma gambiense-alkueläimeen ja sitä käytettiin unitaudin hoitamiseen 1920- ja 1930-luvuilla. Yhdiste annettiin ruiskeena joko suoneen tai lihakseen. Tryparsamidi läpäisee veri-aivoesteen ja kävi sen vuoksi sairauden hoitoon myös silloin kuin alkueläimet olivat päässeet jo keskushermostoon. Loisiot alkoivat kehittää vastustuskykyä aineelle jo 1930-luvulla, minkä vuoksi sille alettiin etsiä korvaavia vaihtoehtoja. Tryparsamidin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla vaikutukset silmän linssiin, mikä ilmenee näkökentän kaventumisena, huonovointisuus, kuumeilu, tinnitus ja allergiset reaktiot.
Tryparsamidia valmistetaan arsaniilihapon ja klooriasetamidin välisellä reaktiolla natriumhydroksidin ja natriumkarbonaatin toimiessa emäksisinä katalyytteinä.
Susanna Huovinen

Koulutus ja ura

Huovinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991 Jyväskylän normaalikoulun lukion liikuntalinjalta ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1998 pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli Nuorisoyhteistyö Allianssin rasisminvastaisen kampanjan yhteyssihteerinä ja teki myös pro gradu -tutkielmansa suvaitsevaisuudesta.
Huovinen kiinnostui politiikasta 15-vuotiaana ja toimi demarinuorissa. 19-vuotiaana hän oli ehdolla vuoden 1991 eduskuntavaaleissa, joissa sai 1 116 ääntä. Vuoden 1992 kuntavaaleissa Huovinen valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon. Hän oli valtuutettu vuoteen 2008, jolloin jättäytyi kuntapolitiikasta.
Huovinen oli ehdolla eduskuntaan jälleen vuoden 1995 vaaleissa mutta jäi toiselle varasijalle 3 122 äänellä. Hänet valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi vuoden 1999 vaaleissa. Vaalikaudella hän oli talousvaliokunnan, ympäristövaliokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen. Vuoden 2003 vaaleissa Huovinen valittiin jatkokaudelle. Hän oli vuosina 2003–2005 sosialidemokraattien eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Syyskuussa 2005 SDP kierrätti ministereitään ja Huovinen nostettiin Leena Luhtasen tilalle Vanhasen I hallituksen liikenne- ja viestintäministeriksi, jona hän toimi vaalikauden loppuun.
Huovinen valittiin eduskuntaan myös vuosien 2007 ja 2011 vaaleissa. Hän toimi ympäristövaliokunnan puheenjohtajana kahteen otteeseen vaalikaudella 2007–2011 mukaan lukien vuonna 2010 kun ympäristövaliokunta äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan. Vuosina 2011–2013 Huovinen toimi sekä Euroopan neuvoston että Itämeren parlamentaarikkokonferenssin Suomen valtuuskuntien puheenjohtajana.

Peruspalveluministeri

Toukokuussa 2013 SDP kierrätti jälleen ministereitään ja Huovinen valittiin Kataisen hallituksen peruspalveluministeriksi Maria Guzenina-Richardsonin seuraajaksi. Vasemmistoliiton vetäydyttyä hallituksesta huhtikuussa 2014 myös tasa-arvoasiat siirrettiin Huoviselle. Hänen kaudellaan suurena hankkeena oli myös sote-uudistus. Huovinen on kannattanut alkoholilainsäädännön tiukentamista ja ehdottanut esimerkiksi alkoholiveron korottamista ja keskioluen myynnin siirtämistä kaupoista takaisin Alkoon.

Kansanedustajauran jälkeen

Huovinen valittiin 17. huhtikuuta 2018 Keski-Suomen ensi- ja turvakodin toi­min­nan­joh­ta­jak­si. Hän ilmoitti hakevansa vapautusta eduskuntatyöstä. Hänen tilalleen eduskuntaan tuli Riitta Mäkinen.

Yksityiselämä

Huovinen on ollut naimisissa vuodesta 2003 Jyväskylän kaupunginjohtaja Timo Koiviston kanssa ja heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Jyväskylän Säynätsalossa.
Huovinen harrasti nuorena yleisurheilua.
Savoie

Matkailu

Departementin alueella sijaitsee useita laskettelukeskuksia kuten Val d’Isère sekä Kolme laaksoa (ransk. Trois Vallées), joka on yksi maailman laajimmista laskettelualueista. Siihen kuuluu useita laskettelukeskuksia kolmesta eri laaksosta: Courchevel, Méribel, Les Menuires ja Val Thorens.
Savoyard fondue on paikallinen herkku, joka valmistetaan Savoien alueen valkoviinistä ja Emmental- ja Beaufort-juustoista.

Historia

Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.
Pyeongseong

Maantiede

Pyeongseong sijaitsee Etelä-Pyeonganin maakunnassa Pohjois-Korean pääkaupunki Pjongjangin pohjoispuolella Daedongjoen valuma-alueella. Itse joki virtaa kaupungin itärajaa pitkin. Alueesta noin 53 % on vuoristoa tai metsää. Korkein kohta on 547 metriä merenpinnasta kohoava Chǒngryǒng. Keskimääräinen korkeus alueella on 100–200 metriä. Kukkuloiden ohella kaupunkiin kuuluu kaksi tärkeää tasankoaluetta, Kangdong ja Chasan.  
Vuoden keskimääräinen lämpötila Pyeongseongissa on 9,7°C. Tammikuun keskilämpötila on -6,6°C ja elokuun 23,9°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 1 091 mm.

Historia

Pyeongseongin kaupunki on perustettu vasta suhteellisen hiljattain. Kim Il-sungin sanotaan määränneen paikan kartoittamisen uudelle tiedekaupungille lähelle pääkaupunkia vuonna 1960. Hänen sanotaan edelleen päätyneen paikan valintaan itse lokakuussa 1964. Kaupungin alue kuului vielä tuolloin Suncheonin kaupunkiin. Uusi kaupunki sai Kim Il-sungilta nimen Pyeongseong, joka voidaan kääntää Pjongjangia suojaavaksi linnoitukseksi. Nimi muodostuu Pjongjangia ja linnoitusta tarkoittavien sanojen ensimmäisistä tavuista 平城. Kaupungista tehtiin myös Etelä-Pyeonganin hallinnollinen keskus. Pyeongseong sai muotonsa tiedekaupunkina, kun sinne perustettiin uusia tutkimusinstituutteja, kuten luonnontieteiden akatemia ja luonnontiedeyliopisto. Laitokset keskittyivät kaupungin eteläosaan. Eteläosasta muodostui samalla muusta kaupungista erottuva selvästi rikkaampi alue. Vuonna 1995 kaupungin eteläosa liitettiin pääkaupunki Pjongjangin alueeseen. Kaupungin alueelle jäi kuitenkin vielä joitakin merkittäviä oppi- ja tutkimuslaitoksia.

Talous

Maatalous muodostaa kaupungin taloudelle tärkeän osa-alueen. Alueella aksvatetaan esimerkiksi riisiä, maissia, soijapapuja, omenia, persikoita, kaalia ja pinattia. Kaupungin teollisuus on painottunut etenkin kevyeeseen teollisuutten ja päivittäistavaroiden tuotantoon. Kaupungissa on lisäksi myös autoteollisuutta.
Pyeongseongissa on edelleen useita merkittäviä oppi- ja tutkimuslaitoksia, kuten esimerkiksi tekninen ja lääketieteellinen yliopisto, taideyliopisto ja mineraalien tutkimuslaitos. Osa kaupungin tutkimuslaitoksista on liitetty ydinvoiman tutkimukseen,sekä Pohjois-Korean kemiallisten aseiden kehitykseen.

Kulttuuri

Pongninin vuorella kaupungin länsiosassa sijaitsee alun perin vuonna 503 rakennettu Anguk-san buddhalainen temppeli. Temppelin nykyrakennusket ovat peräisin pääosin jälleenrakennuksesta vuonna 1785. Kaupungin pohjoisosassa sijaitsee Paeksongin vallankumpouksellinen muistomerkki ja vuonna 2008 kaupunkiin valmistui Japanimn vastaisten itsenäisyystaistelijoiden hautausmaa.
Sri Lankan itäinen provinssi

Itäinen provinssi (sinhaliksi නැගෙනහිර පළාත, Nægenagira paḷāta, tamiliksi கிழக்கு மாகாணம், Kiḻakku mākāṇam) on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Sen pääkaupunki on Trincomalee. Provinssi muodostuu Amparan, Batticaloan ja Trincomaleen piirikunnista.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin väkiluku oli 1 555 510.
Automaattisesti tunnistettu sarja

Automaattisesti tunnistettu sarja(engl. serial presense detect) on automaattikseksi tehty tapa saada tietoa tietokoneen muistikamman asetuksista. Aikaisemmissa SIMM-muistikammoissa oli viisi pinniä, jotka sisälsivät tiedon muistikamman ajoituksista. 168 pinnisissä DIMM-muistikammoissa käytetään sarjamuotoista tunnistusta, ja ne kykenevät tarjoamaan paljon enemmän informaatiota.
Kun moderni tietokone käynnistetään, se suorittaa POST-testin. 1990-luvun puolivälin jälkeen testi on kyennyt kokeilemaan, onko laitteisto konfiguroitu oikein. SDP on muistin raudassa oleva ominaisuus, joka mahdollistaa tietokoneen tietää, mitä muistia koneeseen on asennettu ja onko se konfiguroitu oikein. Tämä ominaisuuden sisältävä piiri tuotiin osaksi JECED standardia ja Intel toi standardin osaksi sdram muistia.
Jotta tietokone tukisi ATS:ää, JECED tarvitsee tiettyjä parametrejä alempaan 128 bittiseen muistilohkoon EEPROMin muistilohkossa. Nämä bitit sisältävät tiedot muistipiirin valmistajasta, ajoituksista, sarjanumerosta ja muista tarpeellisista tiedoista. Laitteet tunnistavat muistin automaattisesti näiden tietojen perusteella ja kykenevät käyttämään muistia ilman että käyttäjän tarvitsee vaikuttaa asiaan. Esimerkiksi SPD-data DRAM-moduulissa saattaa sisältää tietoa CAS-latenssista, jolloin tietokone osaa asettaa sen automaattisesti ilman, että käyttäjän tarvitsee asettaa sitä BIOSista.
SDP EEPROM:iin päästään käsiksi System Management Bus -väylän (SMBus) kautta. Tämä vähentää muistikammassa tarvittavien yhteyspinnien määrän kahteen: kellosignaaliin ja datasignaaliin. EEPROM jakaa maapinnit DRAM-piirien kanssa. Virtaa molemmille piireille jaetaan eri pinnien kautta. EPROMissa on myös kolme ylimääräistä pinniä: SA0-SA2. Emolevy käyttää SMBus-väylää myös muiden tietojen siirtoon: suorittimen lämpötilan seurantaan, virtalähteen syöttämän virran tasaisuuden mittamiseen, tuulettimien kierrosluvun seurantaan ja muihin vastaaviin tehtäviin.
Tiina Makkonen

Tiina Makkonen (21. heinäkuuta 1952 - 8. kesäkuuta 2011) oli lavastaja. Hän työskenteli kiinnityksellä Hämeenlinnan kaupungin teatterissa (1979–1981), Vaasan kaupunginteatterissa (1981–1986) ja Turun kaupunginteatterissa (1986-–1988). Vuoden 1988 jälkeen hän siirtyi freelance-lavastajaksi. Hän teki lukuisan määrän lavastusvierailuja lähes kaikissa Suomen suurimmista teattereista. Vuosina 2001–2006 hän toimi Näyttämölavastuksen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Makkonen oli yksi Teatteri Kehä III (nykyinen Teatteri Vantaa) perustajista .
Vuonna 1988 Makkoselle myönnettiin Teatterikeskuksen Vuoden teatteriteko -kunniapalkinto lavastuksista Punahilkka- ja Kohtauksia eräästä teloituksesta -esityksiin. Elokuvan puolella Makkonen palkittiin Lavastus-Jussilla lumoavasta lavastuksestaan Pirjo Honkasalon ohjaamaan Tulennielijä-elokuvaan.
Jochen Rindt

Nuoruus

Jochen Rindt jäi orvoksi jo pikkulapsena, kun hänen molemmat vanhempansa kuolivat toisen maailmansodan pommituksissa Hampurissa vuonna 1943. Hänen Grazissa Itävallassa asuneet isovanhempansa adoptoivat hänet, ja Jochen muutti heidän luokseen.
Rindt osallistui kouluaikoinaan hiihtokilpailuihin, ja häneltä murtui kahdesti raaja. Hän päätti vaihtaa hiihdon moottoriajoneuvoilla kilpailemiseen. Aluksi hän ajeli mopolla ja myöhemmin motocross-pyörällä. Saatuaan ajokortin Rindt joutui ajotapansa vuoksi usein poliisin kanssa tekemisiin. Hänet erotettiin useasta yksityiskoulusta kapinallisen käytöksen takia. Rindt ryhtyi harrastamaan kilpa-autoilua ja kilpaili Formula Junior Cooper -sarjassa vuonna 1963. Rindtin nuoruuden esikuva oli saksalainen kilpa-autoilija Wolfgang von Trips, joka menehtyi Monzan radalla vuonna 1961.

Ura

Jochen Rindt ponnahti kansainväliseen tietoisuuteen Britannian Formula 2 -sarjassa vuonna 1964, kun hän toisessa kilpailussaan voitti lyömättömänä pidetyn britin Graham Hillin. Jo sitä ennen hän oli ehtinyt kerätä voittoja useissa pikkuformuloiden luokissa.

Formula 1

Ajajan lahjoistaan huolimatta Rindt ehti kiertää F1-sarjaa vuodesta 1964 pitkään ennen kuin hän vihdoin sai kilpailukykyisen auton alleen kaudelle 1969 siirryttyään Lotus-talliin; tosin hän oli jo Cooper-tallissa kaudella 1966 sijoittunut MM-sarjassa kolmanneksi. Ensimmäisellä Lotus-kaudellaan Rindt saavutti 22 pistettä ja kuljettajien sarjan neljännen tilan.
Kaudella 1970 Rindt ehti voittaa viidesti ja hankkia tavoittamattoman johdon MM-sarjassa ennen kuin hän menehtyi Italian GP:n harjoituksissa sattuneen ulosajon seurauksena Monzassa.

Ura urheiluautoilla

Rindt menestyi myös urheiluautoluokissa. Hänellä on muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajon voitto vuodelta 1965.

Kuolema

Rindt kuoli kesken kauden 1970, kun hän ajoi ulos jarruakselin katkettua Monzan radalla Italian GP:n harjoituksissa. Onnettomuus sattui ennen radan viimeistä mutkaa, Parabolicaa. Kauden päätteeksi Rindtin suomalainen leski Nina Rindt (o.s. Lincoln) vastaanotti edesmenneen miehensä puolesta maailmanmestarin palkinnon.
Rindt haudattiin Grazin kaupunkiin.
Kvanttivahvistinasema

Kvanttivahvistinasema (lyhennettynä kvanttivahvistin) on yksi kvanttikryptografian orastavista teknologioista. Ongelmana nykyisissä kuituoptisissa kaapeliverkoissa joissa pyritään käyttämään kubitteja on, että niissä käytetään vahvistimia noin 30 km välein. Kvanttisignaalin vahvistaminen edellyttää mittaamista ja väistämättä myös sen tilan häirintää. Tällöin kubitin ominaisuudet tuhotuvat.
Mitä pidempi kuituoptinen kaapeli on sen enemmän siinä tapahtuu häviötä fotonien määrässä. Kaapeleissa tapahtuu myös spontaania laukeamista, mikä tarkoittaa, että ilmaisimet laukeavat satunnaisesti itsestään. Tämä yhdistettynä normaaliin häviöön tekee pitkän matkan kvanttiviestinnän hankalaksi.
Yksi ratkaisu tähän on kvanttivahvistinasemien kehittäminen. Ne käyttävät lomittuneiden hiukkasten ei-lokaaleja ilmiöitä kvanttikanavien parantamiseen ja voivat mahdollisesti poistaa etäisyysrajoituksen kvanttisignaaleilta. Muina ratkaisukeinoina on se, että tehdään kvanttiavaimia jokaiselle asemalle. Haittana on, että jokainen vahvistinasema on altis salakuuntelulle.
Kolmantena vaihtoehtona on lähettää signaalit avaruusteitse ja peilata ne satelliitilta toiselle. Haittana tässä lähestymistavassa on ilmakehässä tapahtuva siroaminen.
Känkkäränkkä

Känkkäränkkä on Mikko Alatalon ja Harri Rinteen säveltämä ja sanoittama lastenlaulu. Kappaleen levytti Alatalo ensimmäisen kerran vuonna 1981 albumilleen Eläimiä suomalaismetsissä.  
Laulu kertoo ilkeästä pikkunoidasta, joka villitsee lapsia kiukutteluun ja kiusantekoon. Känkkäränkkä on niin pieni, että aikuiset eivät pysty sitä näkemään. 
Jope Ruonansuu on tehnyt kappaleesta parodisen version nimeltä "Menkkaränkkä", joka julkaistiin hänen albumillaan Lomakiertue. 
Laulun sankari, pikkunoita Känkkäränkkä, ei kuitenkaan ole Alatalo-Rinteen oma luomus, vaan sen keksi jo 70-luvun puolivälissä puheterapeutti ja lastenkirjailija Annami Poivaara. Hänen kirjoittamiaan Känkkäränkkä-satuja julkaistiin satukokoelmissa kuten Unihiekkaa, Unilintu ja Pikkunoita Känkkäränkkä. Poivaara muistelee: "Kirjoitin pienestä pahasta noidasta kolme kirjaa, joita Alatalon Mikko varmaan luki lapsilleen ja hahmo alkoi elää hänen mielessään." 
Jope Ruonansuu on tehnyt kappaleesta väännöksen Menkkaränkkä.
Metsola (Kotka)

Historia

Metsolan kaupunginosan alue liitettiin vuonna 1884 Kymistä Kotkaan. Alue kuului silloin Hovinsaaren kruununpuiston maihin. Metsolan rakentaminen alkoi niin sanotusta Vanhasta Metsolasta 1920-luvulla. Metsolan perustamispäiväksi on merkitty 19. syyskuuta 1924. Paavo Tuominen esitti 24. syyskuuta 1924 pidetyssä palaverissa, että kylälle annettaisiin nimeksi Nälkälä. Joku esitti nimeksi Metsola, koska kylässä oli olemassa Metsontie-niminen tie. Lisäksi esitettiin, että annettaisiin kaikille teille linnun nimet. Kotkan kaupunki hyväksyi esityksen.

Rakennuksia ja rakennelmia

Metsolan merkittävimpiä rakennuksia ovat muiden muassa Langinkosken kirkko ja Langinkosken keisarillinen kalastusmaja. Metsolan rannalla sijaitseva vanha Kotkan Höyrypanimo on remontoitu ja kiinteistössä on nykyisin koulutustiloja sekä ravintola. Rakennuskanta koostuu pääasiassa omakotitaloista ja paritaloista. Alueella on myös joitain kerrostaloja ja opiskelija-asuntoja. Kaupunginosan alueella sijaitsee Kilpisen tekonurmikenttä sekä kolme siirtolapuutarha-aluetta: Langinlaakson ryhmäpuutarha, Metsolan ryhmäpuutarha ja Langinkosken ryhmäpuutarha.

Palvelut ja vapaa-aika

Metsolassa toimii apteekki, kebab-pizzeria ja kioski.
Metsolassa toimii seura nimeltään Metsolan Aikamiespojat (MAP), joka järjestää alueella erilaisia tapahtumia. Seura on rakentanut Metsolan poikakallion uimarannalle kaikkien metsolalaisten käyttöön tarkoitetun grillikatoksen. Metsolan rannasta löytyy kaupungin venepaikkoja sekä mattolaituri.
Englannin hallintoalueet

Englanti on vuodesta 1994 ollut jaettuna yhdeksään hallintoalueeseen (engl. region), jotka toimivat maassa aluehallinnon suurimpina yksiköinä. Niillä on varsin vähän valtaa, eikä demokraattisesti valittua edustusta. Ainoastaan Suur-Lontoon alueella on vaaleilla valittu Lontoon kaupunginvaltuuston (engl. London Assembly) joka toimii yhdessä pormestarin kanssa johtaman Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen (engl. Greater London Authority) kanssa.
Alue toteutettiin Maastrichtin sopimuksen myötä John Majorin hallituksen aikana vuonna 1994. Englanti jaettiin alun perin kymmeneen alueeseen, joista myöhemmin Merseyside yhdistettiin North Westiin. Vuodesta 1998 alueet ovat toimineet myös Englannin vaalipiireinä europarlamenttivaaleissa.