google/wiki40b huggingface dataset:
Fredrik Lystad Jacobsen

Seuraura

Lystad Jacobsen on Frisk Askerin oma kasvatti. Hän debytoi seuran miesten kakkosjoukkueessa vain 16-vuotiaana Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 Lystad Jacobsen debytoi Frisk Askerin GET-ligaen -joukkueessa, jossa tulokaskausi toi 26 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen ja 14 playoff-ottelussa yhden maalin. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Kolmen Friskissä vietetyn pääsarjakauden jälkeen Lystad Jacobsen siirtyi kaudeksi 2010–2011 Storhamar Dragonsiin. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Joakim Jensenin jälkeen. Kaudeksi 2014–2015 Lystad Jacobsen siirtyi Sparta Warriorsiin. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Frisk Askeriin. Lysad Jacobsen teki GET-ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+29=35. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.

Maajoukkueura

Lystad Jacobsen edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014. Yhteensä hän on pelannut 22 A-maaottelua tehden kaksi maalia.
Lystad Jacobsen pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009 ja 2010, joista viimeisin turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja kaksi ensimmäistä lohkopronssiin. Vuoden 2008 turnauksessa hän voitti Norjan sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Lystad jacobsen pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa ja oli nostamassa Norjaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.
Isoaho (Viitasaari)

Isoaho on Viitasaaren kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin eteläpuolella. Alueella on noin 1700 asukasta.
Isoahon alueella sijaitsee jalkapallo- ja tenniskenttä. Nykyisin alueella on pääasiassa omakotitaloja, mutta myös rivitaloasuntoja löytyy.
Sami Sirviö (pesäpalloilija)

Sami Sirviö (s. 2. heinäkuuta 1970) on pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija, joka on toiminut myöhemmin pelinjohtajana. Tällä hetkellä hän toimii Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana.
Sirviö oli pelaajana Sotkamon Jymyn kasvatti ja oli voittamassa joukkueessa viittä Suomen mestaruutta. Hän oli 1990-luvulla Jymyn johtavia pelaajia Kari Hakkaraisen ja Janne Vuorisen kanssa. Sirviö pelasi pääsarjassa viidessä eri joukkueessa, Sotkamon Jymyn lisäksi Kaisaniemen Tiikereissä, Imatran Pallo-Veikoissa, Hyvinkään Tahkossa ja Järvenpään Pesiksessä. Hän pelasi urallaan yhdeksän Itä–Länsi-ottelua ja voitti kaudella 1991 Superpesiksen etenijäkuninkuuden. Sirviö kuuluu kaikkien aikojen etenijätilaston kahdenkymmenen parhaan joukkoon.
Sirviö teki debyyttinsä pelinjohtajana kaudella 2007 Pattijoen Urheilijoissa, joka voitti tuona vuonna Superpesiksen runkosarjan. Kaudella 2008 Pattijoki voitti seurahistoriansa ensimmäisen Suomen mestaruuden ja Sirviö valittiin vuoden pelinjohtajaksi. Mestaruuden jälkeen hän piti välivuoden, jonka jälkeen siirtyi kaudeksi 2010 Hyvinkään Tahkon pelinjohtajaksi kolme kautta tehtävässä toimineen Miika Rantatorikan tilalle. Kaudet 2011 ja 2012 hän toimi jälleen Pattijoen Urheilijoiden pelinjohtajana ja joukkue voitti molempina vuosina SM-pronssia. Sirviö on toiminut myös kahdesti Lännen pelinjohtajana Itä–Länsi-ottelussa, vuosina 2007 ja 2012. Kauden 2013 ajan Sirviö piti välivuotta, mutta sen jälkeen hän solmi Tahkon kanssa sopimuksen kaudesta 2014 optiolla seuraavasta kaudesta.
Sirviö on työskennellyt myös liikunnanopettajana. Tällä hetkellä hän opettaa liikuntaa ja terveystietoa Yhtenäiskoulussa Helsingin Käpylässä.
Marius B. Jansen

Marius Berthus Jansen (1922 Alankomaat – 10. joulukuuta 2000 Princeton, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija ja Princetonin yliopiston Japanin historian emeritusprofessori. Hän kirjoitti uransa aikana useita artikkeleja sekä englanniksi että japaniksi. Näiden lisäksi hän kirjoitti ja toimitti yli kaksikymmentä kirjaa.
Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta

Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta on suomalainen ympäristöhallinnon tietojärjestelmä.
Se koostuu Hydrologian ja vesienkäytön tietojärjestelmästä, Järvirekisteristä, Pintavesien tilan tietojärjestelmästä, Pohjavesitietojärjestelmästä, Eliölajit–tietojärjestelmästä, Ilmanpäästötietojärjestelmästä, Elinympäristön seurannan tietojärjestelmästä, Kaavoituksen seurantajärjestelmästä, Asemakaavan seurantalomakkeesta ja Karttapalvelusta. Hertta on vapaasti kaikkien valtion ympäristöhallinnon työntekijöiden käytettävissä.
Hertan käyttöoikeuden Internetin kautta voivat saada kunnat, maakuntien liitot, Hertta-tiedontuottajat ja tahot, joilla on tietoyhteistyösopimus ympäristöhallinnon kanssa. Käyttöoikeus voidaan myöntää myös muille kuin edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville. Tällöin hakemukset käyttötarveperusteluineen käsitellään ja ratkaistaan tapauskohtaisesti ympäristöhallinnon sisällä.
Koiviston I hallitus

Koiviston I hallitus oli Suomen tasavallan 51. hallitus, jonka muodostivat SDP, Keskusta, RKP, SKDL ja TPSL. Hallitukselle kertyi 784 hallituspäivää 22. maaliskuuta 1968 – 14. toukokuuta 1970.
Suomessa vakiintuneen käytännön mukaan hallitus erosi aina presidentinvaalin yhteydessä, vaikka lainsäädäntö ei tällaista menettelyä edellyttänytkään. Niinpä edellinen pääministeri Rafael Paasio jätti hallituksensa eronpyynnön vuoden 1968 presidentinvaalin jälkeen ja valtiovarainministerinä vuoden 1967 loppuun saakka toiminut, hiljattain Suomen Pankin pääjohtajaksi tullut Mauno Koivisto kokosi uuden hallituksen entiselle kansanrintamapohjalle. Jatkuvuutta osoitti keskeisten ministerien – ulkoministeri Ahti Karjalainen, oikeusministeri Aarre Simonen, sisäasiainministeri Antero Väyrysen sekä valtiovarainministerien Eino Raunio ja Ele Alenius – jatkaminen tehtävissään. Ulkopoliittisen ripittäytymisen tehnyt SDP:n vahva mies Väinö Leskinen nousi hallitukseen yhdeksän vuoden tauon jälkeen.
Koiviston ensimmäisen hallituksen merkittäviin saavutuksiin kuului tulopoliittinen kokonaisratkaisu. Ratkaisu oli suunniteltu valtakunnansovittelija Keijo Liinamaan vuonna 1967, ja se hyväksyttiin vain vähän aikaa hallituksen muodostamisen jälkeen. Siirtyminen kokonaisratkaisun mukaiseen indeksittömään järjestelmään vaati hintojen ja palkkojen säännöstelyvaltuuksien palauttamista hallitukselle: eduskunta hyväksyi tämän ilman viivytyksiä. Hallituksen toimikaudella toteutettiin tai pantiin alulle myös joukko tärkeitä sosiaalipoliittisia uudistuksia, kuten kansaneläkkeen perhe-eläkkeet, yrittäjien ja maatalousyrittäjien eläkejärjestelmät (YEL ja MYEL) sekä uusi alkoholilaki, johon liittyi keskioluen myynnin vapauttaminen vuoden 1969 alussa. Lääkkeeksi maatalouden kasaantuneeseen ylituotanto-ongelmaan otettiin lehmien teurastuspalkkiot ja peltojen "paketointi", mikä merkitsi sitä, että valtio maksoi korvausta viljelijälle, joka jätti peltonsa viljelemättä. Tämä oli johdonmukaista maatalouspolitiikkaa, mutta se osoittautui poliittiseksi pommiksi, joka räjähti Keskustan käsiin vuoden 1970 eduskuntavaaleissa.
Työministeri Viljo Virtanen siirtyi vuoden 1970 alussa Mikkelin läänin maaherraksi ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Veikko Helle. Kansliaministeri Jussi Linnamo siirtyi helmikuun alussa 1970 pankkitarkastusviraston ylijohtajaksi ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Margit Eskman.
Itävallan historia

Itävalta Euroopan unionissa

Neuvostoliiton romahdettua Itävalta lähestyi muita Euroopan maita ja liittyi Suomen ja Ruotsin mukana Euroopan unioniin vuonna 1995 ja otti ensimmäisten joukossa käyttöön euron vuonna 1999.
Äärioikeistolainen Vapauspuolue Jörg Haiderin johdolla sai 27 prosenttia äänistä vuonna 1999. Se pääsi hallitukseen vuonna 2000 ulkomaiden vastustuksesta huolimatta. Vuoden 2002 vaaleissa puolue menetti suosiotaan.
Sosiaalidemokraattisen puolueen (SPÖ) hallittua kolme vuosikymmentä vuonna 2000 muodostettiin oikeistokoalitio, johon kuuluivat konservatiivinen kansanpuolue (ÖVP) ja oikeistolainen vapauspuolue (FPÖ). EU julisti Itävallan diplomaattiseen eritykseen seitsemäksi kuukaudeksi vastalauseena Vapauspuolueen asemalle. Vapauspuolueen politiikan ja johdon aiheuttaman kuohun jälkeen liittokansleri Wolfgang Schüssel (ÖVP) julisti 9. syyskuuta 2002 vaalit pidettäväksi ennenaikaisesti. 24. lokakuuta vaaleissa ÖVP voitti maanvyöryvoiton; 42,3 prosenttia äänistä FPÖ:n jäädessä 10,1 prosenttiin.
Vuoden 2006 vaaleissa 1. lokakuuta 2006 sosiaalidemokraatit otti voiton. SPÖ kieltäytyi yhteistyöstä Vapauspuolueen kanssa, eivätkä sen paikat riittäneet Vihreidenkään kanssa hallituksen muodostamiseen. Kolmikuukautisten hallitusneuvottelujen jälkeen SPÖ ja ÖVP sopivat suuresta koalitiohallituksesta Alfred Gusenbauer kanslerina.
Vuoden 2008 vaalit järjestettiin ennenaikaisesti suuren koalitiohallituksen kaaduttua. Niiden voittajiksi nousivat kaksi oikeistopopulistista maahanmuuttovastaista puoluetta FPÖ ja BZÖ, jotka saivat yhteensä lähes 30 prosentin kannatuksen. Suurimpana puolueena säilyi sosiaalidemokraatit. BZÖ:n johtaja ja entinen FPÖ:n johtaja Jörg Haider kuoli auto-onnettomuudessa pian vaalien jälkeen.
Huhtikuussa 2010 presidentti Heinz Fischer valittiin toiselle kaudelle. Sosiaalidemokraattien Werner Faymann toimi vuosina 2008–2016 laajapohjaisen koalitiohallituksen johtajana ja liittokanslerina. Hallituspuolueiden kärsittyä tappion vuoden 2016 presidentinvaalissa Faymann erosi. Vaalin voitti vihreiden ehdokas Alexander Van der Bellen. Liittokansleriksi tuli ensin ÖVP:n Reinhold Mitterlehner ja toukokuussa 2016 SPÖ:n Christian Kern. Kesällä 2015 kärjistynyt Euroopan pakolaiskriisi toi maahan suhteellisen paljon turvapaikanhakijoita (noin 10 000 hakijaa miljoonaa asukasta kohti), ja lisäksi maan läpi kulki runsaasti sellaisia pakolaisia, jotka hakivat turvapaikkaa muista maista.
ÖVP-puolueen uudeksi puheenjohtajaksi tuli toukokuussa 2017 Sebastian Kurz. Hän ilmoitti puolueen eroavan koalitiohallituksesta, mikä johtaisi uusiin vaaleihin. Myös pääministeri Kern arvioi, ettei ÖVP:n ja sosiaalidemokraattien välisiä suhteita voi enää paikata.
Perhoskirjoahven

Koko ja ulkonäkö

Perhoskirjoahven kasvaa n. 6–7 cm:n pituiseksi. Koiraan selkäevän toinen ruoto on pidentynyt ja evät ovat muutenkin naaraan eviä pidemmät. Koiraalta puuttuvat kyljen mustissa kuvioissa olevat kimaltelevat pilkut. Naaraan vatsa on punainen ennen kutua. Naaras on koirasta pienikokoisempi.

Alkuperä

Perhoskirjoahvenen levinneisyysaluetta ovat Kolumbia ja Venezuela. Se on melko kiltti ja arka pieni kirjoahven, joka kuitenkin tarpeen tullen osaa puolustaa reviiriään melko ärhäkkäästi. Se ei kuitenkaan pysty pitämään puoliaan itseään isompia ja vauhdikkaampia kaloja vastaan. Kovin pienessä akvaariossa perhoskirjoahven voi aiheuttaa ongelmia monnisille, kun pohjatilaa ei riitä kaikille. Lajin vaatima reviiri on varsin pieni, joten isossa akvaariossa perhoskirjoahvenia voi yhdistää muiden pienten kirjoahventen kanssa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Perhoskirjoahven viihtyy seura-akvaariossa sävyisien, veden ylä- ja keskikerroksessa elävien kalojen kanssa. Perhoskirjoahven kaipaa piilopaikkoja, joten akvaariossa tulee olla paljon kasveja ja juurakoita. Perhoskirjoahvenet ovat avohoitajia ja lisääntyvät hyvälaatuisessa vedessä. Kudetus ei ole kovin vaikeaa, se saattaa onnistua jopa seura-akvaariossa, mikäli kalat viihtyvät hyvin, mutta poikaset tulevat siellä yleensä syödyiksi. Pariskunta valitsee kutualustaksi laakean kiven tai vastaavan sileän pinnan, jota molemmat vahtivat. Kun poikaset lähtevät uimaan, emot hoitavat ja suojelevat niitä. Pienet poikaset syövät likoeläimiä ja ovat herkkiä olosuhteiden muutoksille. Kaikki kaupoissa myytävät perhoskirjoahvenet ovat viljeltyjä.

Vesiolot ja ravinto

Vesi pitää suodattaa turpeen läpi tai on käytettävä turveuutetta. Parasta on pehmeä vesi, jonka pH on 5–7 ja lämpötila 24–30 °C. Kaakkois-Aasian viljelylajikkeet vaativat keskikovaa vettä ja pH-arvon 7,5.
Perhoskirjoahvenet syövät esimerkiksi artemiantoukkia, surviaisentoukkia, pohjatabletteja ja kuivaruokaa.
Vaikka perhoskirjoahvenet ovat hyvin sävyisiä, niiden haittapuolena voidaan pitää lajin lyhyttä elinikää. Hyvässäkin hoidossa perhoskirjoahven elää korkeintaan 3-vuotiaaksi, mutta jää usein huonon hoidon takia paljon alle 3-vuotiaaksi.
Perhoskirjoahven ei ole parvikala, vaan pidetään pareittain taikka haaremissa (1 koiras 2 naarasta). Suositeltavin parina pidettynä koska saattavat jahdata toisen naaraan hengiltä.
Briitta Simpson

Ida Briitta Simpson (30. kesäkuuta 1898 Saarijärvi – 1988) oli amerikansuomalainen kirjailija.
Kansakoulun käynyt Simpson työskenteli parturina, kotiapulaisena ja kirjakustantamon työntekijänä.
Onttolan tasoristeysturma 1944

Onttolan tasoristeysturmassa sotilaita kuljettanut linja-auto törmäsi junaan 12. syyskuuta 1944 kello 16:55 Joensuun lähellä Onttolassa, jolloin 12 henkilöä kuoli ja seitsemän loukkaantui vakavasti.
6. mittauspatterin sotilaita Joensuusta Ylämyllylle kuljettanut linja-auto (rekisterinumero SA-80033), jota ajoi alikersantti Dahlbäck, törmäsi Onttolan ylikäytävällä Pieksämäeltä Joensuuhun tulossa olleeseen postijunaan. Veturin antamista varoituksista huolimatta linja-auto ajoi ylikäytävällä suoraan veturin eteen. Veturi raahasi autoa mukanaan jonkin matkaa kunnes auto murskaantuneena viskautui radan sivuun. Törmäyksessä myös junan veturi ja kaksi vaunua suistuivat kiskoilta. Linja-autossa oli kaikkiaan 30 henkilöä. Heistä kaksi kuoli heti, kuusi kuoli matkalla sairaalaan Joensuuhun ja neljä kuoli vammoihinsa sairaalassa. Seitsemän autossa ollutta sai vakavia vammoja ja loput lievempiä vammoja.
Grönlannin kieli

Vokaalit

Grönlannin eskimo-aleuttilaisille kielille tyypillinen vokaalijärjestelmä sisältää kolme vokaalia: /a/, /i/ ja /u/. Ainoa diftongi on /ai/, joka esiintyy vain sanan lopussa. Ennen uvulaarikonsonanttia /q ʁ/ /i/ ääntyy [e~ɛ~ɐ] ja /u/ ääntyy [o~ɔ]. /a/ takaistuu [ɑ]:ksi samassa ympäristössä. /i/ pyöristyy [y]:ksi ennen labiaaleja. /u/ edistyy [ʉ]:ksi koronaalien välissä.
/i/:n ja /u/:n allofoninen väljistyminen osoitetaan oikeinkirjoituksessa; esimerkiksi /ui/, 'aviomies', ääntyy [ui], ja siitä johdettu /uiqarpuq/, 'hänellä on aviomies', ääntyy [ueqɑʁpɔq] ja kirjoitetaan ⟨ueqarpoq⟩.

Fonotaksi

Grönlannin tavun rakenne on (K)(V)V(K), jossa K on konsonantti, V on vokaali ja V on kaksoisvokaali tai sananloppuinen /ai/. Omaperäiset sanat voivat alkaa ainoastaan vokaalilla tai konsonanteilla /p t k q s m n/; loppua ne taas voivat konsonantteihin /p t k q/ tai harvoin /n/. Konsonanttiklustereita esiintyy ainoastaan sanansisäisesti tavurajan yli; tällöin kaikki konsonanttiklusterin konsonantit ovat soinnittomia nasaaleja lukuun ottamatta.

Kielioppi

Grönlanti on polysynteettinen kieli. Yhdyssanoja ei juurikaan ole, vaan ilmaukset rakennetaan erilaisten johdinten avulla. Kielessä on kaksi produktiivista sanaluokkaa: substantiivit ja verbit. Kumpikin niistä jakautuu transitiiviseen ja intransitiiviseen luokkaan. Persoonia on neljä: ensimmäinen, toinen, kolmas ja refleksiivinen. Kieliopillisia lukuja on kaksi: yksikkö ja monikko. Toisin kuin inuktitutissa, kaksikkoa ei ole. Verbeillä on kahdeksan tapaluokkaa: indikatiivi, partisipiaali, imperatiivi, optatiivi, konditionaali, interrogatiivi, kausatiivi ja kontemporatiivi.  Useita näistä käytetään vain sivulauseissa, mutta muotonsa puolesta ne ovat finiittisiä verbimuotoja. Sijamuotoja on kahdeksan: absolutiivi, ergatiivi (jolla on myös genetiivin funktio), ekvatiivi, instrumentaali, lokatiivi, allatiivi, ablatiivi ja prolatiivi. Transitiivisilla substantiiveilla on possesiivinen taivutus.
Tanskalainen kielitieteilijä Rasmus Rask on esittänyt, että grönlannin kieli on sukua uralilaisille kielille, mitä ei ole kuitenkaan kyetty todistamaan.
Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1926 yleislakko

Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1926 yleislakko oli toukokuussa 1926 järjestetty yleislakko Isossa-Britanniassa. Se kesti yhdeksän päivää 3.–12. toukokuuta, ja siihen osallistui noin 1,7 miljoonaa työläistä. Alkamisajankohta oli maanantaina 3. toukokuuta minuuttia vaille puolenyön. Lakko päättyi ammattiliittojen tappioon, sillä Britannian hallitus ei suostunut lakkolaisten vaatimuksiin, mutta vuoden 1929 parlamenttivaaleissa Työväenpuolueesta tuli maan suurin puolue historiansa ensimmäisen kerran. 
Kaivosteollisuuden ongelmat olivat suurin syy lakkoon. Hiilen tuotanto ja hinta olivat laskeneet, ja omistajat halusivat leikata kaivostyöläisten palkkoja. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen muiden maiden hiilentuotanto oli kasvanut, ja kultakanta Britanniassa rajoitti vientiä. Maaliskuussa 1926 julkaistu Samuelin komission raportti suositteli palkkojen alentamista.
Britannian hallitus oli varautunut lakkoon värväämällä vapaaehtoisia ylläpitämään järjestystä ja hoitamaan tärkeimpiä työtehtäviä. Alahuoneessa hyväksyttiin hallituksen päätös kansallisen hätätilan julistamisesta. Toukokuun 12. päivänä ammattiliittojen keskusjärjestö ilmoitti lakon päättymisestä ilman ehtoja, koska oli käynyt selväksi, että hallitus pystyy murtamaan lakkoa vastatoimillaan riittävästi viedäkseen siltä tehon. Kaivostyöläiset jatkoivat lakkoa ilman muiden liittojen tukea, mutta syksyn aikana viimeisetkin lakkolaiset palasivat töihin, jos heidät otettiin takaisin. Palkat leikattiin ja työaikaa pidennettiin.
Javier Balboa

Seurajoukkueura

Balboan vanhemmat ovat kotoisin Päiväntasaajan Guineasta, mutta pakenivat maasta diktaattori Francisco Macías Ngueman vainojen vuoksi ja asettuivat Madridiin. Juniorina Balboa pelasi Madridin naapurikunnassa Alcalá de Henaresissa Avancen ja Alcalán joukkueissa ennen liittymistään Real Madridin junioreihin vuonna 1999. Kaudeksi 2005–2006 hän nousi seuran reservijoukkueeseen Castillaan ja saman kauden aikana myös edustusjoukkueeseen. Edustusjoukkueen mukana hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla 26. lokakuuta Deportivoa vastaan ja Mestarien liigassa 6. joulukuuta lohkovaiheen ottelussa Olympiakosia vastaan.
Kauden 2006–2007 Balboa vietti lainassa Racingissä hankkimassa kokemusta, ja pelasi 30 Espanjan korkeimman sarjatason ottelussa. Kesällä 2007 hän teki Real Madridin kanssa neljävuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2007–2008 Balboa kuului Real Madridin edustusjoukkueen kokoonpanoon, mutta peliaika jäi vähäiseksi. Espanjan liiga, Espanjan cup ja Mestarien liiga mukaan lukien hän pelasi yhteensä kymmenessä ottelussa, joista useimmat hän aloitti vaihtopenkiltä. Hän onnistui kuitenkin kertaalleen maalinteossa sekä cupissa että Mestarien liigassa.
Kesällä 2008 Balboa siirtyi portugalilaisseura Benficaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. Benfica maksoi Real Madridille neljän miljoonan euron siirtokorvauksen. Balboan hankinta oli Benfican valmentajan Quique Sánchez Floresin toive, sillä kaksikko oli työskennellyt yhdessä jo Real Madridin juniorijoukkueessa.
Tammikuussa 2010 Balboa palasi synnyinmaahansa Espanjaan, kun sarjanoususta kamppaillut Segunda Divisiónin Cartagena hankki hänet riveihinsä loppukauden 2009–2010 kestäneellä lainasopimuksella.

Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Balboa edustaa Päiväntasaajan Guineaa. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2007 Afrikan-mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Ruandaa vastaan. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Okkasionalismi

Okkasionalismi oli filosofinen oppi 1600-luvulla, jonka mukaan Jumala huolehtii sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta jollain ihmiselle käsittämättömällä tavalla.
Kysymys sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta nousi esille etenkin René Descartesin filosofian myötä. Descartesin filosofian sisäisenä ristiriitana pidettiin usein sitä, että sielu (henki) oli toisaalta täysin eri substanssi kuin ruumis (aine), mutta silti nämä kaksi olivat kausaalisessa vuorovaikutuksessa. Okkasionalismin vastaus tähän ongelmaan on väittää, että sielun ja ruumiin vuorovaikutus on jumalan ihme. Vastauksena ongelmaan okkasionalismi on periaatteessa selkeä, mutta se tuntuu monista vähän liiankin helpolta, ja oletus jumalasta, joka huolehtii jokaisesta sielun ja ruumiin vuorovaikutustapahtumasta, ei välttämättä tunnu uskottavalta.
Tunnetuin okkasionalisti Uuden ajan länsimaisessa filosofiassa lienee Nicolas Malebranche. Islamilaisessa filosofiassa ja teologiassa opilla on ollut laajaa kannatusta Aš'hariittien koulukunnan piirissä, jonka tunnetuin edustaja lienee Al-Ghazali.
Alberto Sordi

Alberto Sordi (15. kesäkuuta 1920 Rooma – 25. helmikuuta 2003 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Yli 60 vuotta kestäneen uransa aikana hän esiintyi lähes 150 elokuvassa. Hän on yksi Italian suosituimmista koomikoista.
Sordin elokuvaura alkoi vuonna 1937 ääninäyttelijänä ja pienten sivuosien esittäjänä. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli myös radiossa. Näyttelijän läpimurto tapahtui Federico Fellinin elokuvissa Valkoinen sheikki (Lo sceicco bianco, 1952) ja Vetelehtijät (I vitelloni, 1953), joita seurasivat muun muassa Stefano Vanzinan Un americano a Roma ja Un giorno in pretura (molemmat 1954). Vuonna 1954 Sordi tapasi käsikirjoittaja Rodolfo Sonegon, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli lähes kaikissa elokuvissaan.
1950- ja 1960-lukujen vaihteessa Sordi antoi kasvot italialaiselle komedialle muun muassa Mario Monicellin Suuressa sodassa (La grande guerra, 1959), Luigi Comencinin Sodan helvetissä (Tutti a casa, 1960) ja Dino Risin Vaikeassa elämässä (Una vita difficile, 1961). Sordin ohjausdebyytti oli Fumo di Londra vuonna 1966. Uransa aikana hän sai useita Nastro d’argento ja David di Donatello -palkintoja sekä muita tunnustuksia.
Jason Ridge

Jason Ridge (s. 28. joulukuuta 1974) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka on esiintynyt myös nimellä Jake Lavelle. Hän työskenteli Hot House Entertainmentille ja perusti oman Ridgeline Films -yhtiönsä vuonna 2007. Hän teki esiintymisen The Howard Stern Show'ssa syyskuussa 2007. Hän on voittanut kahdesti sekä GayVN- että Grabby-palkinnon. 
Vuonna 2010 Ridge otettiin Grabby Awards Wall of Famelle.