google/wiki40b huggingface dataset:
Negidaalin kieli

Negidaalin kieli (negidaaliksi naabeseltin hesenin) on Venäjällä Habarovskin aluepiirissä asuvien negidaalien puhuma tunguusikieli.
Negidaalit asuvat Amgunjoen varrella Habarovskin aluepiirin Polina Osipenkon piirissä sekä Amurin alajuoksulla Ultšin ja Nikolajevsk-na-Amurin piireissä. Vuonna 1989 heitä oli 587 henkeä, joista 184 puhui negidaalia. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 567 kansallisuudeltaan negidaalia ja 147 negidaalin kielen puhujaa. Todellisen puhujamäärän arvioidaan kuitenkin olevan huomattavasti pienempi: 40–50 henkeä, joista vain 10–15 vanhusta puhuu kieltä sujuvasti. Kaikki puhujat osaavat myös venäjää. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 74 negidaalin puhujaa.
Negidaali kuuluu tunguusikielten pohjoishaaran siperialaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat evenki, eveeni ja solooni. Kieli jakautuu kahteen päämurteeseen. Ylämurretta puhutaan Amgunin keskivaiheilla ja alamurretta Amgunin alajuoksulla ja Amurilla. Murteiden väliset erot ovat lähinnä foneettisia, eivätkä ne vaikeuta puheen ymmärtämistä. Ylämurteeseen on vaikuttanut evenki ja alamurteeseen ultša ja nivhi.
Negidaali toimii suullisen kanssakäymisen välineenä. 1990-luvun alussa sitä alettiin opettaa koulussa. Kieltä varten laadittiin aakkosto ja oppikirja, jota ei ole julkaistu. Negidaalia käytetään toisinaan Polina Osipenkon piirin paikallisradiossa.
Nykyään negidaalia voidaan pitää kuolevana kielenä. Sitä käyttävät vain muutamat vanhat pariskunnat. Keski-ikäiset ja nuoret puhuvat yksinomaan venäjää.
Aasianpalmukiitäjä

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan aasianpalmukiitäjä on noin 11–13 cm pitkä lintu. Yleisväritykseltään laji on hyvin tumman ruskea, lähes musta. Pyrstöon suhteellisen lyhyt. Pyrstö avattuna se on kaksihaarainen, mutta aasianpalmukiitäjä pitää pyrstön yleensä suljettuna, jolloin se on kapea ja piikkimäinen. Lajin siivet ovat pitkät.

Levinneisyys ja elintavat

Aasianpalmukiitäjää tavataan Intian niemimaaalta Kiinaan, Malakan niemimaalle, Isoille Sundasaarille ja Filippiineille. Lajin elinympäristöä ovat alankomaiden palmumetsät ja -viljelmät aina 1 200 metrin korkeuteen merenpinnasta ja ne lentävät usein pieninä parvina palmujen lähistöillä. Aasianpalmukiitäjän ravintoa ovat ilmassa läntävät hyönteiset. Aasianpalmukiitäjät rakentavat pienikokoisen kuppimaisen pensän palmujen lehtien alle.
Kerkkoon Urheilijat

Historia

Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat perustettiin tammikuussa 1926. Alkuaikoina lajeihin kuuluivat hiihto, voimistelu ja maastojuoksu. 1920-luvun lopulla uudeksi lajiksi tuli yleisurheilu. Vuonna 1932 Los Angelesin olympialaisissa Kerkkoon Urheilijoiden edustajat saivat kaksi mitalia. Matti Järvinen voitti keihäänheiton olympiakultaa, ja Lauri Lehtinen voitti niin ikään olympiakultaa 5 000 metrin juoksussa. Kerkkoon hyppyrimäen välmistuttua Tanhumäelle 1934 uudeksi lajiksi nousi mäkihyppy. Hyppyrimäki on sittemmin purettu huonon kuntonsa vuoksi. Kerkkoon Urheilijoiden 25-vuotis juhlassa, vuonna 1951, toimi juhlapuheenpitäjänä silloinen pääministeri, myöhemmin tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Vuonna 1952 Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat ry:n johtokunta halusi lyhentää seuran nimeä, ja uudeksi nimeksi päätettiin Kerkkoon Urheilijat ry.
Vuosituhannen loppupuolella Kerkkoon Urheilijat sai taas lajivalikoimaansa uusia lajeja, kun mukaan tulivat jalkapallo, lentopallo, beach volley ja salibandy. Jalkapallossa miesten sarjassa KU on pelannut parhaimmillaan Kakkosessa kaudella 2001–2002. Sekä osallistunut Suomen Cupiin. Miesten salibandyjoukkue on niin ikään pelannut kakkosdivisioonassa. Beach Volleyssa KU on osallistunut SM-turnauksiin.
Koolapuu

Kuvaus

Koolapuu on keskikokoinen puu. Se voi kasvaa noin 30 metriä korkeaksi, mutta jää yleensä 10–20-metriseksi. Runko on usein oksainen lähes tyveen asti. Oksat ovat tavallisesti kohenevia ja tiheään haaroittuneita. Kaarna on harmahtavaa ja vanhemmiten korkkimaista.
Lehdet ovat yksinkertaisia, ehyitä ja ruodillisia. Lehtilapa on nahkeapintainen, soikea tai vastapuikea ja tyvestään pyöristynyt. Se on keskimäärin noin 16 senttimetriä pitkä ja noin 5 senttimetriä leveä. Lehdet ovat yleensä kaartuneita tai vastakkaisesti taittuneita, harvoin suoria. Lehtiä kasvaa yleensä vain lähellä oksien kärkiä.
Kukat kasvavat vaihtelevan kokoisissa kukinnoissa. Kukkien valkoinen tai kellertävä kehä on avoimen kuppimainen. Kukat jakaantuvat yksineuvoisiin hedekukkiin ja kaksineuvoisiin kukkiin, joita kasvaa tavallisesti samassa puussa.
Hedelmä on suurehko, pinnaltaan ruskehtava kota. Se muodostuu useasta perättömästä, enimmillään noin 20 senttimetriä pitkästä emin vartalosta. Koolapuulla on tavallisesti 3–4 sirkkalehteä, joskus kuusikin.

Levinneisyys

Koolapuu esiintyy luontaisena Länsi- ja Keski-Afrikassa Nigeriasta Gaboniin. Ihmiset ovat levittäneet lajia jo vuosisatoja ja nykyisin koolapuita kasvaa laajalti tropiikissa.

Elinympäristö

Koolapuu kasvaa useimpien muiden suvun lajien tavoin trooppisissa alankometsissä, joiden vuoden keskilämpötila vaihtelee 23 ja 28 celsiusasteen välillä.

Käyttö

Koolapuun kolapähkinöiksi kutsuttuja siemeniä pureskellaan sellaisenaan sekä käytetään ruokien ja juomien valmistuksessa. Lähisukuisen lajin Cola nitida siemeniä käytetään samoin, eikä lajien siementen välillä useinkaan tehdä eroa. Koolapuuta pidetäänkin joskus Cola nitidan synonyyminä. Yleisesti nämä kuitenkin luokitellaan kahdeksi erilliseksi lajiksi.
Rohtomandrake

Rohtomandrake myyteissä

Rohtomandraken juuret muistuttavat alastonta ihmisruumista, ja kasviin onkin kansanuskomuksissa ja tarinoissa liitetty maagisia ominaisuuksia. Kasvista valmistetun amuletin uskottiin suojaavan kantajaansa pahoilta hengiltä ja takaavan lähes täyden haavoittumattomuuden. Alruunalla sanottiin olevan käyttöä myös kaikenlaisessa parantamisessa, lemmennostatuksessa, hedelmällisyyden ja synnytyksen helpottamisessa, ja auttoi kasvi rauhallisen unen saamiseenkin. Tarinoiden mukaan alruunaa kasvoi hirsipuiden läheisyydessä, koska se syntyi hirtettyjen miesten siemennesteestä. Ravintonaan se käytti teloitettujen verta. Kerrottiin, että kasvi huutaa maasta irrotettaessa niin kovaa, että edes mehiläisvahaiset korvatulpat eivät voineet suojata kuuroutumiselta. Siksi kasvin saattoivat tarinoiden mukaan irrottaa vain koulutetut koirat.
Inkvisitio tulkitsi alruunan hallussapitäjän noidaksi tai velhoksi. Tunnetuin teloitettu, jonka syytelistalla alruunan hallussapito on mainittu, lienee Jeanne d'Arc.
Myyttinen alruuna esiintyy joissakin saduissa sekä Mika Waltarin teoksessa Mikael Karvajalka. Myös Noidan käsikirjassa on kasvista maininta. Uudelleen tunnetuksi alruunan on tehnyt J. K. Rowling, joka on liittänyt sen Harry Potteriin. Siinä hän on yhdistänyt kasviin humoristisen ominaisuuden, jossa kasvi läpikäy samat yksilönkehityksen vaiheet kuin ihminen.
Notre-Dame de Montréal

Notre-Dame de Montréal tai Montrealin Notre-Damen basilika on suuri roomalais-katolinen basilika Montréalin vanhassakaupungissa, Kanadan Québecissä.
Uusgoottilaista arkkitehtuuria edustavan basilikan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1824 ja kirkkorakennus valmistui rakenteellisesti vuonna 1829. Kirkkoa pidetään Montrealin kirkollisena helmenä. Sen suunnittelusta vastasi irlantilais-yhdysvaltalainen protestantti James O'Donnell ja sisustuksen koristelusta ja vivahteikkaista ornamenteista vastasi Victor Bourgeau. Hieman ennen kuolemaansa vuonna 1830 O'Donnell kääntyi katoliseksi, ja täten hänet voitiin haudata suunnittelemaan basilikaansa. O'Donnell on ainoa kirkon kryptaan haudattu henkilö.
Rakennuksen koristelujen ja kellotornien valmistuttua vuonna 1843 basilika oli Pohjois-Amerikan suurin kirkkorakennus. Sinne mahtuu 8 000–10 000 rukoilijaa; se on yhä mantereensa suurimpia kirkkoja. 
Kirkon koristeluja jatkettiin vuodesta 1872 lähes kymmenen vuoden ajan montrealaisen arkkitehti Victor Bourgeaun johdolla. Hän käytti sisustukseen värityksen ja koristelun aiheiden pohjana Pariisin Sainte-Chapellen sisustusta. 1880-luvulla kirkkoon rakennettiin 14 metriä korkea, taiteilija Louis-Philippe Hébertin veistämä etuseinämä (pulpit) ja kirkkoon asennettiin ikoneita ja veistoksia sekä vaihdettiin kaikki penkit.
Vuosina 1889–1891 uusi kappeli, Notre-Dame du Sacré-Cœur, rakennettiin pääkirkon kylkeen pienempiä tilaisuuksia kuten vihkimisiä ja hautajaisia varten. Kappeli vaurioitui palossa 1978, mutta kunnostettiin 1980.
Basilikan akustiikan ja poikkeuksellisen hyvien urkujen johdosta siellä järjestetään lukuisia konsertteja ja monet kuuluisat orkesterit ovat esiintyneet siellä. Vuodesta 2004 lähtien kirkko on ollut kansainvälisen urkufestivaalin tapahtumapaikkana.
Montrealin Notre-Damen basilikaa pidetään yhtenä Montrealin merkittävimmistä nähtävyyksistä. Montrealin 375 juhlavuonna (2017) kirkkoon lahjoitettiin ja asennettiin näyttävä valoshow.
Viktor Tihonov

Viktor Vasiljevitš Tihonov (ven. Виктор Васильевич Тихонов; 4. kesäkuuta 1930 Moskova, Neuvostoliitto – 24. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä valmentajista. Hän valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta sen menestysvuosina.
Tihonov pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Moskovan Dynamossa ja Samaran TsSK VVS:ssä Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1949–1963. Tihonov pelasi kaksi maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1956.
Tihonovin valmennusura alkoi 1964 Moskovan Dynamon kakkosvalmentajana. Ensimmäinen seura päävalmentajana oli Riian Dynamo. Parhaiten hänet muistetaan Moskovan TsSKA:n valmentajana, jona hän aloitti 1977. Etenkin juuri Tihonovin ollessa valmentajana TsSKA:sta tuli käytännössä Neuvostoliiton maajoukkue, johon haalittiin parhaat pelaajat muista seuroista.
Tihonov tunnettiin autoritäärisestä valmennustyylistään. Hän puuttui jopa pelaajien henkilökohtaisiin asioihin ja leiritti joukkuettaan ulkopuolisilta suljetussa valmennuskeskuksessa lähes vuoden ympäri. Koska TsSKA oli armeijan joukkueena osana neuvostoarmeijaa, hän pystyi toimimaan näin. Vaikka TsSKA:n pelaajia varattiin NHL:ään, Tihonov pystyi hallintokontaktiensa avulla estämään heidän lähtönsä. Usein hän jätti myös valitsematta pelaajia maajoukkueeseen länteen loikkaamisen pelossa milloin minkäkin verukkeen varjolla. Vasta Aleksandr Mogilnyin loikkaaminen ja avainpelaajien kapinoiminen 1990-luvun taitteessa vapautti kokeneita pelaajia lähtemään NHL-kaukaloihin. Tästä aiheesta on Igor Larionov kirjoittanut kirjan ”Ykkösketju kapinoi”.
Tihonov oli sotilasarvoltaan kenraali.
Tihonovin poika Vasili Tihonov (1958–2013) oli myös jääkiekkovalmentaja, joka valmensi Suomessa Porin Ässiä ja Rauman Lukkoa. Pojanpoika Viktor jr. (s. 1988) pelaa jääkiekkoa KHL:ssä SKA Pietarin joukkueessa.
Viktor Tihonov kuoli marraskuussa 2014 moskovalaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen. Hän oli kuollessaan 84-vuotias.
CF Reus Deportiu

Historia

Seura perustettiin 23. marraskuuta 1909 ja keskittyi aluksi pelkästään jalkapalloon, jossa se kamppaili Tarragonan maakunnan hegemoniasta Gimnàstic de Tarragonan kanssa. Vuonna 1917 seurasta tuli yleisseura, kun se yhdistyi Club Velocipedistan ja Sport Club Olimpian kanssa. Vuonna 1918 seura liittyi Katalonian jalkapalloliittoon ja aloitti viralliset ottelut liiton sarjoissa.
Vuonna 1951 jalkapallo eriytyi seuran muista lajeista omaksi seurakseen. Emoseura Reus Deportiu on menestynyt erityisesti rullaluistinhockeyssa, jossa se on moninkertainen Espanjan- ja Euroopan-mestari. Jalkapallossa Reus pelasi Katalonian aluesarjoissa ja alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa 1980-luvulle asti. Kaudeksi 1981–1982 seura nousi Segunda División B:hen, jossa se pelasi kahden kauden ajan ennen putoamista. Reus käväisi sarjassa myös kausilla 2002–2003 ja 2005–2006.
Kaudeksi 2011–2012 Reus nousi jälleen Segunda B:hen ja onnistui tällä kertaa vakiinnuttamaan paikkansa sarjassa. Kaudella 2014–2015 se sijoittui Segunda B:ssä lohkonsa kolmanneksi ja pääsi nousukarsintoihin, joissa Racing de Ferrol oli kuitenkin vanhempi. Kaudella 2015–2016 Reus voitti Segunda B:n lohkonsa, kukisti lohkovoittajien nousukarsinnassa Racing de Santanderin ja nousi kaudeksi 2016–2017 ensimmäistä kertaa historiassaan Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Segunda B:n mestaruusottelussa Reus hävisi toiselle nousijalle UCAM Murcialle rangaistuspotkukilpailun jälkeen.  Kaudeksi 2019-2020 joukkue pudotettiin talousvaikeuksien takia Tercera Divisioniin.
Heron Quaysin asema

Historia

Asema avattiin 31. elokuuta 1987 osana DLR:n ensimmäistä osaa. Se suljettiin syyskuussa 2001 ja siirrettiin 200 metriä etelään osaksi uudisrakennusta. Uudelle asemalle rakennettiin myös alkuperäisiä pidemmät laiturit. Se avattiin 18. joulukuuta 2002.
Michael Wilding

Michael Charles Gauntlet Wilding (23. heinäkuuta 1912, Leigh-on-Sea, Essex, Englanti – 8. heinäkuuta 1979, Chichester, West Sussex, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä.
Wilding syntyi vuonna 1912 Englannissa. Hän loi nuorena uraa kaupallisena taiteilijana, kunnes hän liittyi lontoolaisen elokuvastudion riveihin vuonna 1933. Tällöin alkoi hänen neljän vuosikymmenen pituinen näyttelijän ura sekä näyttämöllä että elokuvissa.
Wilding nähtiin urallaan sekä brittiläisissä että yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Hänet nähtiin mm. Alfred Hitchcockin elokuvissa Kauriin merkeissä (1949) ja Esirippu laskee (1950). Elokuvassa Sinuhe, egyptiläinen (1954) hän tulkitsi faarao Ekhnatonia, sekä hänet nähtiin tämän lisäksi mm. elokuvissa En unohda sinua koskaan (1953) ja Suzie Wongin maailma (1960). Wilding näytteli vielä muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa 1970-luvun alkupuolelle asti.
Pitkästä näyttelijänurastaan huolimatta hänet muistettiin kenties parhaiten näyttelijätär Elizabeth Taylorin toisena aviomiehenä (vuosina 1952-1957), ja heille syntyi kaksi lasta. Wilding oli naimisissa kaikkiaan neljästi. Epilepsiaa sairastanut Wilding menehtyi 66-vuotiaana kaatumisen aiheuttamiin päävammoihin.
Titanosuchidae

Ominaisuudet

Titanosuchidaen edustajien on kallossa vain vähän paksuuntumaa, varsinkin verrattuna Tapinocephalidae-heimoon. Lisäksi niiden leukojen liitoskohta on edempänä kuin Tapinocephalidaen edustajilla. Titanosuchidaen jäsenillä on hyvin vahvat etuhampaat sekä suurehkot kulmahampaat. Vaikka näiden terapsidien etu- ja kulmahampaat soveltuvatkin lihansyöntiin, niillä on myös suuri määrä kasvinsyöntiin sopivia takahampaita. Todennäköisesti nämä eläimet olivat kaikkiruokaisia. Heimoon kuuluu pitkäjalkaisia Titanosuchus-lajeja sekä lyhytjalkaisia Jonkeria-lajeja.
HMS Endurance (A171, 1991)

Palvelus

HMS Endurance vieraili vuosina 1997 sekä 2002 Buenos Airesissa. Alus kuljetti kuningatar Elisabet II:a ja hänen aviomiestään prinssi Philipiä Trafalgarin taistelun 200-vuotisjuhlallisuuksien laivastokatselmuksessa.
Aluksen peräsimessä ilmenneiden ongelmien vuoksi alus jouduttiin tammikuussa 2006 siirtämään Puerto Belgranoon telakalle, missä se vietti töiden venyessä kolme kuukautta. Alus palasi huhtikuussa Lissabonin kautta Portsmouthiin, jossa se siirrettiin kuivatelakalle tarkastettavaksi.
Joulukuussa 2008 alus oli lähellä uppoamista saatuaan vuodon. Alus pysähtyi, kun se menetti konetehonsa konehuoneen täytyttyä vedellä. Chileläinen hinaaja hinasi aluksen Punta Arenasiin. Tutkimusten jälkeen aluksen korjaamisen todettiin olevan erittäin kallista. MV Target kuljetti aluksen Portsmouthiin, jonne ne saapuivat 8. huhtikuuta 2009.
Laivasto ilmoitti 22. maaliskuuta 2011 vuokraavansa kolmeksi vuodeksi MV Polarbjørnin, joka nimettäisiin HMS Protectoriksi. Tuona aikana tehtäisiin lopullinen päätös HMS Endurancen kohtalosta.
Labello

Labello on huulirasvapuikko, jota valmistaa Beiersdorf Saksassa ja Itävallassa. Labelloa myydään myös muualla Euroopassa kuin Saksassa, Suomi mukaan lukien.
Dichen Lachman

Dichen Lachman (s. 22. helmikuuta 1982) on australialainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat Katya Kinski saippuasarjassa Neighbours ja Sierra vuoden 2009 scifi-sarjassa Dollhouse. Hän on vieraillut myös esimerkiksi televisiosarjoissa NCIS: Los Angeles ja S.H.I.E.L.D. Agentit.
Lachmanin äiti on tiibetiläistä syntyperää, mutta syntynyt Intiassa; isä puolestaan on kotoisin Australiasta. Lachman syntyi Kathmandussa, Nepalissa, ja asui maassa kahdeksanvuotiaaksi, kunnes perhe muutti Australiaan.
The Eye of Judgment

Pelimekaniikka

Pelialustana on 3×3-kokoinen ruudukko, ja tavoitteena on saada ensimmäisenä viisi korttia pöytään tai saada toisen kortit loppumaan kesken.
Ruudukot on jaoteltu viiteen eri elementtiin: Tuli (Fire), Vesi (Water), Maa (Earth), Metsä (Wood) ja Bioliitti (Biolith). Bioliittia lukuun ottamatta saman elementit kortit saavat omassa ruudussaan kahden energian bonuksen ja vastaelementissään (esimerkiksi Tuli → Vesi) menettävät kaksi. Kenttiä voi myös pyöräyttää ympäri kesken pelin, jolloin tulikentästä saattaa tulla vesikenttä.
Kortteja pelataan pöytään käyttämällä manaa, jota myös loitsukortit usein tarvitsevat toimiakseen.

Kortit

Pelin julkaisussa kortteja tuli ensin 110 erilaista, mutta maaliskuun lopussa julkaistiin 100 lisää, ja Set 3 laajennus tuli vuoden 2008 loppupuolella.
Suomessa kortteja voi ostaa kahdeksan kortin pusseissa (sisältää viisi Commonia, kaksi Uncommonia ja yhden Raren tai Ultra raren kortin). Joskus Ultra Raren tilalta löytyy harvinainen Phantom-kortti, jossa ei ole hahmon kuvaa tai tietoja ollenkaan.
Lisäksi myynnissä on myös valmiita 30 kortin Theme Deckejä, joissa on myös kortteja joita ei normaaleista korttipusseista saa ollenkaan.
Jeanne d’Arc (vuoden 1999 elokuva)

Tarina

Elokuvan alussa Jeanne on lapsi, joka kuulee salaperäisiä ääniä, ja näkee näkyjä. Jeanne asuu pienessä kylässä Ranskassa. Eräänä päivänä Jeanne juoksee niitylle, jossa hän nukahtaa. Havahduttuaan unesta, hän huomaa lähellänsä miekan. Jeanne ottaa miekan, ja ryntää kylään, jonka hän kauhukseen huomaa olevan englantilaisten hyökkäyksen kohteena. Kylässä hän menee kotiinsa, jossa hänen siskonsa on hyvin huolissaan odottamassa häntä. Pian englantilaiset saapuvat taloon. Jeannen sisko työntää Jeannen piiloon, ja yrittää yksin puolustautua englantilaisia vastaan siinä kuitenkaan onnistumatta. Englantilaiset tappavat Jeannen siskon, ja raiskaavat hänet. Tämän jälkeen Jeanne vihaa englantilaisia. 
Vartuttuaan muutaman vuoden ajan setänsä ja tätinsä hoivissa, Jeanne lähtee toteuttamaan unelmaansa ja matkustaa Ranskan kuninkaan Kaarlen hoviin. Siellä hänen ehdotuksensa joukko-osaston perustamisesta hänen komentoonsa teilataan heti. Jeanne on kuitenkin pohjustanut saapumistaan lähettämällä kirjeitä ennen saapumistaan ja pidemmän päälle idea alkaa kantaa hedelmää. Lopulta kuningas antaa Jeannen johdettavaksi pienen sotajoukon, jolla hän lähtee valloittamaan Orléansia takaisin. Ensimmäisen taistelun aikana Jeanne haavoittuu pahasti nuolesta eikä pysty jatkamaan taistelua. Seuraavana päivänä Jeanne pyytää englantilaisia antautumaan hänen sotilailleen. Englantilaiset eivät kuitenkaan antaudu vaan syntyy uusi taistelu, jonka ranskalaiset voittavat. 
Jeanne haluaa jatkaa suoraan vapauttamaan Pariisia. Pariisissa syntyy taistelu, jonka aikana Jeanne vangitaan. Seuraa oikeudenkäynti, jonka aikana Jeannea syytetään muun muassa kerettiläisyydestä, sillä hän on käyttänyt miesten vaatteita. Myös miekan heiluttamista Pariisin valloitusyrityksen aikana pidetään syntisenä touhuna. Lopulta Jeanne vangitaan.
Dingir

Dingir on muinaissumerilainen jumaluutta tarkoittava sana, joka merkitään tähden merkillä. Tähti tarkoittaa sumerilaisissa teksteissä myös taivaan jumalaa Ania, joka oli sumerilaisen jumaljoukon ylin jumala. Jumalat kirjoitetaan kahdella tähden merkillä dingir dingir. Dingir saattoi tarkoittaa myös taivasta maan vastakohtana tai pappia/papitarta.
Seemiläisessä akkadin kielessä tähden merkki luetaan muun muassa 'il', Jumala, tai shamu, taivas. Heettiläisissä teksteissä merkki luetaan taas An. Seemiläinen muoto il on lähellä heprealaisen vanhan testamentin toista jumalan nimen muotoa Ēl, Elohim.
Tähden merkki on lähteessä Borger 2003 esiintyvä merkki no. 10  ja Unicode U+1202D 𒀭.
Russian Government Cup

Russian Government Cup on Venäjällä pelattava kansainvälinen miesten maajoukkueiden jääpalloturnausturnaus, joka on järjestetty vuodesta 1972 lähtien. Turnaus järjestetään joka toinen vuosi joulukuussa. Turnaukseen osallistuvat tavallisesti Venäjä, Ruotsi, Suomi ja Norja, mutta myös Yhdysvallat ja Unkari ovat ajoittain osallistuneet. Joskus myös Neuvostoliiton ja Venäjän seurajoukkueet, osatasavaltojen ja alueiden joukkueet sekä maiden kakkos- ja juniorimaajoukkueet ovat olleet mukana turnauksessa lisäjoukkueina.

Historia

Russian Government Cup järjestettiin Neuvostoliitossa ensimmäistä kertaa vuonna 1972. Tuolloin ja aina neuvostoajan loppuun asti kilpailu oli nimeltään Rossija-turnaus, järjestäjä sanomalehti Sovetskaja Rossijan mukaan. 1972–2002 turnaus pelattiin välivuosina, jolloin maailmanmestaruuskilpailuja ei järjestetty. Ensimmäisinä vuosina turnauksen urheilullinen ero jääpallon maailmanmestaruuskilpailuihin oli, että MM-kisat 1969–1981 pelattiin kaksinkertaisella sarjalla ja Rossija-turnaus yksinkertaisella. Yleensä turnaukseen osallistuivat Neuvostoliitto, Ruotsi, Suomi ja Norja. Yhdysvallat osallistui turnaukseen ensi kerran 1988 ja Unkari 1990.
Vuoden 2002 turnaukseen asti Russian Government Cupit pelattiin tammikuusta maaliskuuhun ulottuvalla ajanjaksolla. Samana ajanjaksona pelattavaksi suunniteltu, seuraava vuoden 2004 turnaus siirrettiin kuitenkin pelattavaksi jo vuoden 2003 joulukuussa, kun Kansainvälinen jääpalloliitto 25. lokakuuta 2002 oli päättänyt järjestää maailmanmestaruuskilpailut joka vuosi vuodesta 2004 alkaen. Seuraava Russian Government Cup järjestettiin 2006.
Hanstholm

Historia

Toisen maailmansodan aikana saksalaiset linnoittivat aluetta voimakkaasti rannikkotykistönsä käyttöön, tavoitteenaan kontrolloida meriliikennettä Skagerrakille yhdessä etelä-Norjan Kristiansandiin asennetun rannikkotykistöpatterin kanssa. Alueella on edelleen nähtävissä bunkkerien ja muiden linnoitusjärjestelmien jäänteitä.
Hanstholm oli aluksi nimenä 6 x 2 km kokoiselle kalkkikiviniemekkeelle, jonka mukaan paikalle muodostunut taajama sai nimensä 1960-luvulla. Hanstholmin kunta (Hanstholm kommune) muodostettiin 1. huhtikuuta 1970 kahdeksasta seurakuntapiiristä (tansk. sogn) . Se oli itsenäinen kunta 1. tammikuuta 2007 saakka, jolloin se Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä muodosti yhdessä Thistedin ja Sydthyn kuntien kanssa Thistedin uuden kunnan.

Hanstholmin satama

Hanstholmin satama otettiin käyttöön 1967 ja on Tanskan uusin matkustaja- ja kalastussatama.
Hanstholmista menee säännöllisesti autolauttavuoroja Färsaarille, Islantiin, Shetlandinsaarille ja Norjaan (Egersundiin, Haugesundiin, Bergeniin ja Kristiansandiin).
Makkosen pojat

Makkosen pojat on vihtiläisen valokuvaaja Elisa Makkosen luoma internet-ilmiö hänen urospuolisten kääpiösnautseriensa laumasta. Koirat nimeltä Wilho, Masa, Arvo ja Oiva esiintyvät yksitellen tai ryhmänä Facebook-ryhmänsä päivityksissä valokuvissa, joihin liittyy yleensä myös hauska, ajankohtaisia asioita kommentoiva teksti tai pieni tarina. Makkosen poikien Facebook-ryhmällä oli alkukesästä 2017 yli 34 000 seuraajaa. Makkosen poikien verkkokauppa myy koiriin liittyviä oheistuotteita, kuten seinäkalentereita.