google/wiki40b huggingface dataset:
Ferekydes

Ferekydes (m.kreik. Φερεκύδης, n. 544 eaa.) oli antiikin kreikkalainen esisokraatikkoihin luettavissa oleva filosofi. Monet laskevat hänet Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.

Elämä

Ferekydes oli kotoisin Syroksesta. Hänen sanotaan olleen Pittakoksen oppilas.
Diogenes Laertios sanoo, että jotkut katsovat Ferekydeen olleen Pythagoraan opettaja.
Ferekydes Syroslaista ei tule sotkea Ferekydes Leroslaiseen, historioitsijaan ja myyttien kirjoittajaan.

Filosofia

Ferekydes kirjoitti teoksen nimeltä Heptamykhos (tai Pentemykhos), joka oli ensimmäisiä kreikkalaisia proosateoksia. Vaikka teos onkin kadonnut, sen säilyneistä osista voidaan muodostaa hyvä yleiskatsaus. Teoksessa Ferekydes opetti filosofiaansa myyttisten kertomusten välityksellä. Aristoteles toteaa Metafysiikassaan kuitenkin, että Ferekydes yhdisti Empedokleen ja Anaksagoraan tavoin ajattelutapoja, eikä esittänyt kaikkea myyttisesti. Näin hänen teoksensa muodosti tärkeän sillan myyttisen ja esisokraattisen ajattelun välillä.
Ferekydes esitti maailmanhistorian rationalisoimalla kreikkalaisen pantheonin eli jumaltaruston. Hänelle jumalten kuningas ei ollut Zeus vaan Zas, "hän joka elää". Hänen isänsä oli Khronos, "aika", josta vesi, maa ja tuli saavat alkunsa, pikemmin kuin Kronos. Ferekydeellä ei esiinny jumalmyyteille tyypillistä isän ja pojan välistä vihamielisyyttä. Khronos ja Zas sotivat Ofionia, "käärmemiestä", vastaan. Zas juhlistaa voittoaan kutomalla puvun Khthonielle eli maaäidille, josta tulee Ge, maan pinta.
Sekä Cicero että Augustinus sanovat, että Ferekydes oli ensimmäinen joka opetti sielun kuolemattomuutta.
Kylkilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164,4 metriä mpy.
Teheivarii Ludivion

Teheivarii Ludivion (s. 1. heinäkuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Pelipaikaltaan Ludivion on keskuspuolustaja. Hän pelaa myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa.

Ura

Vuodet 2009-2012 Ludivion edusti Tahitin pääsarjan AS Vénusta. Vuonna 2012 hän siirtyi maan suurseuraan AS Tefanaan, jossa hän myös nykyisin pelaa.
Ludivion kuului Tahitin alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka pelasi vuoden 2009 MM-kisoissa Egyptissä. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2010 ja oli vuonna 2012 mukana voittamassa Oseanian mestaruutta, joka takasi Tahitille paikan vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin Brasiliaan. Maanosaliittojen cupissa Ludivion pelasi kaikissa Tahitin kolmessa pelissä, jotka päättyivät jokainen murskatappioihin. Lohkon viimeisessä pelissä Uruguayta vastaan Ludivion ajettiin kahdella keltaisella kortilla kentältä ulos. Maajoukkuessa hän on pelannut 21 ottelua viimeistellen yhden maalin.
S/S Hudiksvall

S/S Hudiksvall oli ruotsalainen postia kuljettanut höyrylaiva, jonka saksalainen sukellusvene upotti ensimmäisen maailmansodan aikana Selkämerellä Rauman edustalla 2. elokuuta 1916. Laiva oli matkalla Tukholmasta Mäntyluotoon, kun saksalainen sukellusvene pysäytti sen. Laivan 22 hengen miehistö pakotettiin siirtymään pelastusveneisiin, ja sen jälkeen sukellusvene tulitti tykillään laivaa. Lähistöllä ollut S/S Astrid pelasti laivan miehistön. Heidät kuljetettiin sitten Öregrundiin, josta ruotsalaisen Svea-varustamon S/S Carl XV vei heidät Tukholmaan. S/S Hudiksvall syttyi palamaan tykkitulituksessa mutta ei heti uponnut vaan jäi ajelehtimaan. 6. elokuuta sen nähtiin Örskärin lähellä ajelehtivan etelään päin ja olevan uppoamaisillaan.
Laivalla oli ollut lastina myös Venäjällä olleille saksalaislle sotavangeille tarkoitettuja paketteja, mutta sukellusveneen päällikkö päätti siitä huolimatta tuhota aluksen. Laivan lastina oli kahvia, koneita, terästä ja 750 kollia postia, joista 650 kollia oli Ranskasta ja Englannista Venäjälle lähetettyä arvopostia ja 100 kollia sotavangeille tarkoitettua postia. Postilastin kokonaisarvo oli useita miljoonia. S/S Hudiksvall oli aiemmin heinäkuussa tuonut Raumalta Tukholmaan lastina Saksassa olleille venäläisille sotavangeille tarkoitettuja paketteja.

Laivan historiaa

S/S Hudiksvall, alun perin nimeltään S/S Berzelius, valmistui vuonna 1849 Motalan telakalta Norrköpingissä. Laivan pituus oli 48,01 metriä, leveys 7,16 metriä ja syväys 3,58 metriä. Vetoisuus oli 473 bruttorekisteritonnia. Laivassa oli alun perin 2-sylinterinen 120 hevosvoiman höyrykone, mutta vuonna 1878 se korvattiin kahdella Lindbergin kompoundihöyrykoneella, joiden yhteisteho oli 280 hevosvoimaa. Laiva liikennöi aluksi Tukholmasta Pohjanlahden Ruotsin puoleisiin rannikkokaupunkeihin aina Haaparannalle saakka poiketen myös Suomen puolella Vaasassa. Kesällä 1851 se kuljetti matkustajia Tukholmasta Lontoon maailmannäyttelyyn ja takaisin.
Laiva myytiin 1878, ja sen uudeksi nimeksi tuli S/S Örnsköldsvik. Samassa yhteydessä laivaa korjattiin, ja sen pääkone uusittiin. Vuonna 1882 laivan nimeksi tuli S/S Hudiksvall, ja se alkoi liikennöidä Tukholman–Gävle–Hudiksvall-linjalla. Tämä liikenne jatkui aina ensimmäiseen maailmansotaan saakka.
Wilt Chamberlain

Wilton Norman "Wilt" Chamberlain (21. elokuuta 1936 – 12. lokakuuta 1999) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista ja ylivoimaisimmista koripalloilijoista pelin historiassa. 
Chamberlain pelasi NBA:ssa 16 kautta (1959–1974) Philadelphia Warriorsissa, Philadelphia 76ersissa, Los Angeles Lakersissa ja San Diego Conquistadorsissa. Warriors varasi hänet NBA:han vuoden 1959 varaustilaisuudessa kolmantena, koska Chamberlain oli ollut täysin ylivoimainen High School -joukkueessaan Overbrook High Schoolissa ja tehnyt ensimmäisessä 16 pelaamassaan ottelussa kaikkiaan 800 pistettä. Kauden lopussa Chamberlainin piste-keskiarvo oli 47,2. Kaikkiaan Chamberlain teki tuolloin yliopistossa pelatessaan 2252 pistettä 38,2 pisteen keski-arvolla ottelua kohti. Ennen NBA:han siirtymistä hän ehti pelata myös Harlem Globetrottersissa.
Chamberlainilla on monia ottelu- ja kausikohtaisia ennätyksiä NBA:sta, kuten muun muassa yhden ottelun piste-ennätys (100) ja yhden kauden korkein piste-keskiarvo (50,1). Chamberlainilla oli pitkään hallussa neljä ensimmäistä sijaa yhden ottelun piste-ennätyksessä (100, 78, 73, 73) ennen kuin Kobe Bryant teki 81 pistettä tammikuussa 2006. 
Chamberlainilla on kaikkien aikojen toiseksi korkein NBA-uran ottelukohtainen pistekeskiarvo 30,06; edellä on vain Michael Jordan (30,12).
Chamberlain kärsi elämänsä viimeisinä vuosina sydänvaivoista. Jo vuonna 1992 hän joutui sairaalaan kolmeksi päiväksi niiden vuoksi. Chamberlain kuoli sydämen vajaatoimintaan 12. lokakuuta 1999.
Sébastien Squillaci

Ura

Sébastien Squillaci aloitti uransa paikallisjoukkue Sporting Toulonista, ennen kuin siirtyi Monacoon. Vuonna 2000 Claude Puel, silloinen Monacon valmentaja, päätti lainata Squillacin Ajaccioon. Siellä hän nousi yhdeksi joukkueen luottopelaajista.
Didier Deschampsista tuli vuonna 2001 Monacon uusi päävalmentaja ja Squillaci päätti palata Monacoon vuonna 2002. Ensimmäisenä täytenä kautenaan Monacossa, hän nousi ykköspuolustajaksi ja oli joukkueensa yksi tärkeimmistä pelaajista. AS Monaco oli sillä kaudella toinen pääsarjassa ja voitti Ranskan liigacupin. Euroopassa hän teki läpimurtonsa seuraavalla kaudella, kun Monaco eteni aina Mestarien liigan-loppuotteluun saakka. Squillaci teki ratkaisevan vierasmaalin pudotuspeleissä Real Madridia vastaan, jonka ansiosta Monaco selvisi jatkoon. Monaco kohtasi loppuottelussa Porton, jolle se hävisi 0–3 lukemin.
Deschampsin lähdön jälkeen Monacon menestys laski ja Squillaci päätti vaihtaa seuraa. Hänellä oli useita vaihtojaehtoja, kunnes hän siirtyi neljän vuoden sopimuksella Olympique Lyonnaisiin. Vaihtokaupassa Lyonista Sylvain Monsoreau siirtyi Monacoon.
Hän pelasi Lyonissa ensimmäisen ottelunsa brasilaispuolustaja Crisin rinnalla. Lyon voitti pääsarjamestaruuden ylivoimaisesti, kun sillä oli kauden päätyttyä 17 pisteen ero toiseksi jääneen joukkueen kanssa .
15. heinäkuuta 2008 Lyon hyväksyi 6 miljoonan euron tarjouksen ja Squillaci siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Sevillaan. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, joista jälkimmäisellä joukkue voitti Copa del Reyn. Otteluita tänä aikana kertyi 49 ja niissä syntyi yksi maali.
22. elokuuta 2010 sevillalaisseura ilmoitti hyväksyneensä Arsenalin tekemän tarjouksen Squillacista. Hän siirtyi seuraan 6,5 miljoonan punnan siirtosummalla  Squillacin ura Arsenalissa ei kuitenkaan ottanut tuulta alleen. Debyyttikaudellaan hän pelasi 22 liigaottelussa, mutta ei vakuuttanut otteillaan. Seuran hankittua Per Mertesackerin ja Laurent Koscielnyn, putosi Squillaci pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Lopulta seura ilmoitti, että Squillacin sopimus puretaan kesällä 2013.  Heinäkuussa hän teki 1+1-vuotisen sopimuksen SC Bastian kanssa.

Maajoukkue

Squillaci teki debyyttinsä Ranskan maajoukkueeseen ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Hän on edustanut Ranskaa kaksissa arvokilpailuissa, vuosien 2008 EM-kilpailuissa ja 2010 MM-kilpailuissa.
Kiji (1937)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 20. helmikuuta 1946 ja se luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle 1947.
Surunärhi

Levinneisyys

Surunärheä tavataan Etelä-Amerikan luoteisosissa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvailtu melko tavalliseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustalakkinakkeli

Levinneisyys

Mustalakkinakkelia tavataan Afganistanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Albert Hull

Albert Wallace Hull (1880–1966) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka kehitti elektroniputkia. Hän keksi 1920-luvulla tyratroniksi kutsutun elektroniputken, joka vaihtovirta voitiin muuttaa tasavirraksi sekä kaksihilaisen tetrodin.
Hull suuntautui aluksi humanistisille aloille ja suoritti Yalen yliopistossa loppututkinnon kreikan kielessä. Hän päätyi kuitenkin vaihtamaan alaa ja suoritti Yalessa fysiikan loppututkinnon. Vuonna 1914 hän pestautui General Electric -yhtiön tutkimuslaboratorioon Schenectadyyn. Hänen 1921 julkaistu tutkimuksensa käsitteli elektronien liikettä samankeskisten sylintereiden välissä. Tätä laitetta hän kutsui magnetroniksi. 1930-luvulla Hull alkoi kehittää sellaisia metalliseoksia, joilla olisi sama lämpölaajenemiskerroin kuin lasilla. Niiden ansiosta lasi-metalliliitokset saatiin kestäviksi.
U-237 (yhtye)

U-237 oli Porilainen punk-yhtye. Yhtye toimi vuosina 1982–1985. Yhtyeen tyyli oli hardcore-punkkia joskin mukana oli yrityksiä kokeilevampaankin ilmaisuun.

Yhtyeen nousu ja tuho

U-237:n perustivat Teemu Lehtonen ja Jari Grönholm. Basistiksi tuli Kai Granholm. Solistiksi löydettiin etsiskelyn ja kokeilujen jälkeen Janne Raita. Yhtye äänitti demoaa "Laser studio -master" Ulvilan Laser-studiolla kun basisti Granholm riitautui Grönholmin kanssa ja poistui bändistä. Tilalle basistiksi saatiin Jukka Uusisalo. Myöhemmin Pertti Palonen täydensi miehitystä kitaristina. Yhttye yritti saada singleä julkaistuksi Propaganda Recordsille mutta viime hetkellä yhtyeen master yliäänitettiin, Laser-studiolla.
Ruuttanajärvi (Hämeenlinna, Sudenpesänkangas)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,9 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee laajan metsäalueen keskellä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja se on autio. Järvelle ei johda tietä ja se sijaitsee luonnonsuojelualueella. Viereinen Karhujärvi sijaitsee vedenjakajan toisella puolella.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Mustajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,7 metriä mpy. Järvestä lähtee koilliseen laskuoja, joka pienen lammikon läpi virrattuaan yhtyy Ränskälänojaan. Se toimii samalla kunnan rajajokena Asikkalan ja Hämeenlinnan välillä. Sama joki muuttuu alempana nimeltään Arranjoeksi, ja sitten Isojoeksi ja lopulta Mustajoeksi. Mustajoki laskee Pääjärveen.
Oulun taiteilijaseura

Oulun Taiteilijaseura -63 ry (ruots. Uleåborgs konstnärsgillet -63 rf) on oululainen aatteellinen yhdistys. Oulun Taiteilijaseuran toimisto sijaitsee Oulussa osoitteessa Hallituskatu 5, missä seura myös ylläpitää taidegalleriaa ja - lainaamoa.

Historia

Oulun Taiteilijaseura perustettiin Oulussa 6. tammikuuta 1963 ajamaan kuvataiteilijoiden etuja. Seuran perustajajäsenet olivat Eeli Aalto, Juhani Hakalahti, Aatto Hukkanen, Pentti Junno, Matti Mikkola, Tauno Ohenoja, Ilmo Pihkala ja Olli Pohjola. Yhdistysrekisteriin seura merkittiin vuonna 1967. Oulun Taiteilijaseuran edeltäjiä olivat Oulun taiteilijaseura 1921, Pohjalainen taiteilijaliitto, Oulun taideseura ja monialainen Merikoskikerho.

Tehtävät

Oulun Taiteilijaseura toimii Oulun läänin kuvataiteilijain ammatillisena yhdistyksenä. Sen tehtävänä on kasvattaa yleisön kiinnostusta kuvataiteisiin ja edistää kuvataiteen ja sen alan palvelujen kehittämistä alueella. Nykyään Oulun Taiteilijaseurassa on noin 150 jäsentä. Oulun Taiteilijaseura on Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton jäsenjärjestö.
Nicklas Pedersen

Nicklas Pedersen (s. 10. lokakuuta 1987 Køge, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisien FC Groningenia.
Vrahovice

Vrahovice on kylä Olomoucin läänissä Tšekissä. Se on hallinnollinen osa Prostějovin kaupunkia. Kylässä on noin 3 400 asukasta.
Luhalahti

Luhalahti on yksi Ikaalisten kylistä. Se sijaitsee Kyrösjärven pohjoispuolella. Luhalahdesta Hämeenkyröön on matkaa noin 20 km ja Ikaalisten keskustaan noin 30 km. Luhalahden asukasluku on noin 300. Luhalahti valittiin vuonna 2008 Pirkanmaan vuoden kyläksi.
Villisian torahammaskypärä

Villisian torahammaskypärät olivat tyypillisiä kypäriä mykeneläisessä kulttuurissa. Niissä nahkainen tms. päähine oli päällystetty villisian torahampailla.
Homeros kuvaa tällaisen kypärän Iliaassa:
»Jousen, viinen, miekankin aseheksi Odysseun

antoi Meriones sekä päähän myös kypäränsä

juhdannahkaisen, sisäkertana hihnoja taajaan

silmustoon sidotuita, mut päällyspuolt' oli taiten

kaunistettuna taas salokarjun hohtavin hampain

sen kuve kumpikin, vaan oli keskuskertana huopaa.»
Useissa mykeneläisissä seinämaalauksissa sotilailla on juuri torahammaskypärät. Kypäriä on löydetty myös arkeologisissa kaivauksissa, useimmiten haudoista. Torahammaskypärä kuuluu osana muun muassa Dendrán haarniskaan, joka on esillä Náfplion arkeologisessa museossa.
Outi Hassi

Outi Maria Hassi (s. 26. elokuuta 1964 Kalajoki) on palkittu suomentaja, joka on kääntänyt etenkin unkarilaista kirjallisuutta. 
Outi Hassi syntyi Arvo Hassin ja Eeva Kolkan perheeseen. Hänen puolisonsa on György Szabó. Hassi valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1990. Hän työskenteli Suomen Matkatoimiston oppaana 1990–1993 ja Suomen suurlähetystön kulttuurisihteerinä Budapestissa 1994–1998. Freelance-kääntäjä ja -matkaopas hän on ollut vuodesta 1999. Hassi on suomentanut muun muassa useita Nobel-kirjailija Imre Kertészin teoksia. György Dragománin teoksen Valkoinen kuningas suomennoksesta Hassi sai Mikael Agricola -palkinnon vuonna 2009.
Thelocactus

Tuntomerkit

Kasvit ovat yksi- tai monivartisia, pallomaisia tai lieriömäisiä, 3-25 cm korkeiksi kasvavia, ja niillä on tavallisesti selvät kyhmyt varressaan. Areoleissa eli kääpiöversoissa on toisinaan osittain kehittyneet uurteet, joskus myös mesirauhasia. Piikit ovat äärimmäisen vaihtelevia, keskipiikkejä on enintään viisi, joskus ei yhtään, säteittäispiikkejä 0-25 Kukat sijaitsevat varsikyhmyjen päissä ja ovat avoinna päivisin keväällä ja kesällä. Hedelmä on vihreä tai kirkkaanpunainen, enimmäkseen kuiva, ja avautuu tyvessä olevilla rei'illä. Siemenet ovat mustia, päärynänmuotoisia, pintakuvioisia.

Levinneisyys

Suku kasvaa enimmäkseen Chihuahuan aavikon kalkkikivialueilla ja Teksasin kuivilla heinä- ja pensastoalueilla. Lisäksi lajeja on Meksikon pohjois- ja keskiosissa yli 2200 m:n korkeudella merenpinnasta.
Rozen Maiden

Yleistä

Mangaa on julkaistu Comic BIRZ -lehdessä syyskuusta 2002 lähtien, josta se on kerätty kirjoihin, joita on julkaistu kahdeksan kappaletta. Antiikkisten nukkejen taistelusta kertova konsepti on kerännyt vähitellen suosiota. Mangan julkaiseminen loppui kesäkuussa 2007.
PEACH-PITin tuotanto on yleisesti ottaen sisällöltään vertauskuvallista. Hahmojen persoonallisuus on tärkeää, eivätkä heidän tuotoksensa luotakaan hahmojen ulkonäköön suosion tavoittelussa; hahmojen mentaliteetti taas on kuvattu hyvin pikkutarkasti. Tämä on jonkin verran poikkeuksellista viime vuosina julkaistujen teosten keskuudessa. Lisäksi sarjan sisällä oleva tv-sarja, "Etsivä Kunkun", antaa muuten vakavalle sarjalle ripauksen huumoria.

Tarina

Rozen Maidenin ensimmäinen tuotantokausi alkaa, kun melko tavallinen, helposti ärsyyntyvä hikikomori-teinipoika Jun Sakurada internet-tilauksiensa lomassa tulee laittaneeksi nimensä tilauslomakkeeseen, jossa häntä pyydetään osallistumaan johonkin mystiseen. Sen johdosta hän huomaakin huoneensa lattialla pienen matkalaukun, jonka sisältä hän löytää pientä tyttöä muistuttavan nuken. Nuken mukana tulee vanhanaikaisten lelujen vieteriavain, jolla Jun käynnistää nuken. Nukke herääkin henkiin, ja kertoo nimensä olevan Shinku. Shinku on yksi Rozen Maiden -nukeista, joiden kohtalona on osallistua "Alice-peliin" ja taistella toisiaan vastaan, kunnes vain yksi on jäljellä. Tästä nukesta tulee ”Alice”, täydellinen tyttö, ja hän saa tavata nukkejen valmistajan, mystisen ”isän”.
Mulai Ahmed el-Raisuli

Mulai Ahmed el-Raisuli (arab. مولاي أحمد الريسوني‎, myös Raissoulli, Rais Uli ja Raysuni, 1871 Zinat – 1925 Al Hoceima) oli marokkolainen heimopäällikkö. Islamilaista šarif-arvonimeä kantanut Raisuli johti berbereihin kuuluvaa jebala-heimoa. Espanjan Marokon viranomaiset ja ulkomaalaiset pitivät häntä rikollisena, mutta oman heimonsa mielestä Raisuli oli sankari ja vapaustaistelija. Häntä on luonnehdittu ”Robin Hoodin, feodaaliherran ja tyrannimaisen rosvon sekoitukseksi”. Raisulia on kutsuttu myös viimeiseksi barbareskimerirosvoksi.

Elämäkerta

Tangerin kaupungin lähistöllä sijainneessa kylässä syntynyt Raisuli oli merkittävän heimopäällikön poika, mutta ajautui jo nuorella iällä rikosten pariin. Muun muassa karjavarkauksiin syyllistynyt Raisuli vietti neljä vuotta vankilassa, jonne hänet toimitti Tangerin paššana toiminut serkku. Vankilasta vapauduttuaan Raisuli aloitti sieppaukset, joiden kohteeksi hän otti korkea-arvoisia upseereita ja virkamiehiä. Raisuli vapautti heidät huomattavia lunnaita vastaan. Lisäksi hän vaati vangittujen kannattajiensa vapauttamista. Samaan aikaan Raisuli harjoitti myös merirosvousta, mutta toiminta ei muodostunut kovinkaan kannattavaksi. Hänet tunnettiin sivistyneenä ja hyväkäytöksisenä miehenä, joka kohteli vankejaan hyvin, mutta toisaalta teloitti julmasti ne, joista ei lunnaita maksettu.
Kansainvälistä huomiota Raisuli sai vuonna 1904, kun hän sieppasi kreikkalais-amerikkalaisen naistenmiehen ja seikkailijan Ion Perdicarisin. Samaan aikaan jatkokaudelle tähdännyt Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt käytti tilannetta hyväkseen vaalikampanjassaan ja lähetti neljä sota-alusta vapauttamaan Perdicarisia. Ennen tilanteen kärjistymistä sotilaalliseksi välikohtaukseksi vapautti Raisuli panttivankinsa saatuaan suuret lunnaat ja nimityksen Tangerin paššaksi. Vuonna 1975 valmistui tapaukseen pohjautuva elokuva Tuuli ja leijona, jossa Raisulia näyttelee Sean Connery.
Vuonna 1912 Raisuli osallistui Marokon sulttaanin Abd al-Hafidin syrjäyttämiseen. Vuotta myöhemmin hän johti useita Rifin alueen heimoja kapinaan espanjalaisia vastaan. Toiminta jatkui sissisotana kahdeksan vuoden ajan, kunnes kenraali Manuel Silvestren johtamat Espanjan Afrikan-armeijan joukot kukistivat Raisulin kapinalliset. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli yhteistoiminnassa Saksan hallituksen kanssa suunnitellen kapinaa Ranskan Marokkoa vastaan. Ranskalaiset kuitenkin saivat suunnitelman selville ja lähettivät sotilaitaan Espanjan Marokkoon, mutta eivät onnistuneet vangitsemaan Raisulia. Vuonna 1920 syttyneessä Rifin sodassa hän asettui yllättäen espanjalaisten puolelle. Tämä johtui Raisulin kateudesta suosiotaan kasvattunutta toista berberipäällikköa, Rifin tasavallan kapinallisten johtajana toiminutta Abd el-Krimiä kohtaan.
Tammikuussa 1925 Krimin kannattajat tunkeutuivat Raisulin palatsiin ja vangitsivat hänet. Raisuli kuoli huhtikuussa Al Hoceiman kaupungin lähistöllä sijainneessa vankilassa.
Kareliaani-palkinto

Kareliaani-palkinto jaetaan vuosittain henkilölle, joka on paneutunut ansiokkaasti karelianismin vaalimiseen ja sen perustalta tehtyyn taiteen kehittämistyöhön.
Kareliaani-palkinnon perusti 1995 joensuulainen vuorineuvos S. A. Tervo. Tarkoituksena on ollut rohkaista Suomen ja Venäjän eri alojen taiteilijoita ja tutkijoita, jotka toimivat karjalaisen kulttuurin hyväksi.
Ensimmäinen Kareliaani-palkinto jaettiin 1995 Kolilla. Alkuvuosien jakotilaisuuksiin liittyi Pohjois-Karjalan kesäyliopiston järjestämä Kareliaani-symposium, jonka tavoitteena on edistää karelianismia.
Kareliaani-palkittavat valitsee Pohjois-Karjalan kesäyliopiston nimeämä ryhmä. Palkinnon saajat ovat olleet suomalaisia ja venäläisiä.
Itse palkinnon on suunnitellut kiviseppäartesaani Sami Hokkanen.
Palkintosumma oli 1 000 euroa vuonna 2010. Palkinnolle ei ole pysyvää rahanlähdettä, ja vuonna 2009 palkinto jäi jakamatta rahoittajan puuttuessa. Vuoden 2010 palkintosumman lahjoitti Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö. Professori Heikki Kirkisen mukaan vuoden 2010 palkitseminen saattoi jäädä viimeiseksi . Palkinto jaettiin kuitenkin vielä vuonna 2011, kun KKES lahjoitti palkintorahat.
Sophia I. Wakkure

Sophia (Sofia) Irene Wakkure (o.s. Karlsson, 13. lokakuuta 1898 Munsala – 8. marraskuuta 1996 Thurstonin piirikunta, Washington) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija.
Suomenruotsalainen Wakkure oli amerikanruotsalaisen kommunistisen liikkeen kenties ainoa romaanikirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa När massorna vaknar ilmestyi jatkokertomuksena Ny Tid -lehdessä vuonna 1925 ja myöhemmin tukholmalaisessa Folkets Dagblad Politikenissa nimellä I kamp och kärlek. Sen aiheena on ”Suomen vallankumous” ja kansallisuuksien väliset suhteet. Toinen, erillisenä kirjana ilmestynyt romaani En immigrantflickans öden on ilmeisen omaelämäkerrallinen tarina kovia kokeneesta työlaisnaisesta, joka kasvaa reformistisen sosialismin kautta taistelevaksi kommunistiksi. Se julkaistiin jatkokertomuksena vaasalaisessa Nya Folkbladet -lehdessä ja suomennoksena nimellä Siirtolaistytön kohtalo. Myös Wakkuren kolmannen kapitalisminvastaisen romaanin Samhällets nomader sankareita ovat suomenruotsalaiset siirtolaiset.
Wakkuren elämästä ja kirjailijanurasta tiedetään vähän. Hän syntyi kymmenlapsisen kalastajaperheen kuopukseksi. Yhdysvalloissa hän asui miehensä ja lastensa kanssa Washingtonin Olympiassa. Toisen maailmansodan jälkeen Wakkure toimi suomenruotsalaisen Runeberg-seuran Olympian paikallisosaston rahastonhoitajana.
Clarence Clemons

Clarence Clemons (11. tammikuuta 1942 Norfolk, Virginia – 18. kesäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän soitti saksofonia Bruce Springsteenin E Street Bandissa vuodesta 1972. 
Clemonsilla oli myös omia projekteja. Hän teki mm. Jackson Brownen kanssa dueton You're a Friend of Mine ja soitti saksofonia Aretha Franklinin singlellä Freeway of Love. Hän esiintyi jonkin verran myös televisiossa ja elokuvissa. Hän soitti viimeksi Lady Gagan toukokuussa 2011 ilmestyneellä Born This Way -levyllä.
Clemons sai vakavan aivoverenkiertohäiriön 12. kesäkuuta 2011. Kahdesta leikkauksesta huolimatta hän menehtyi viikon kuluttua.
Prinssi Hassanin seikkailut

Juoni

Arabiassa Jadurin kaupungissa hallitsee ilkeä ja paha kalifi Alquazar (Christopher Lee), joka tarjoaa tyttärensä kättä prinssille jos hän suorittaa vaarallisen Elilin maagisen ruusun etsinnän. Prinssi Hasanin (Oliver Tobias) on voitettava henget, tulta syöksevät hirviöt ja petolliset suot saadakseen palkintonsa ja prinsessa Zuleiran (Emma Samms) käden. Apunaan prinssillä on katupoika Majeed (Puneet Sira) ja tämän simpanssi.