Stefano Giliati

Seuraura

Shawinigan Cataractes varasi Giliatin QMJHL:ään 28. pelaajana vuonna 2004. Hän pelasi joukkueessa kauden 2004–2005, jonka jälkeen Giliati siirtyi kaudeksi 2005–2006 Lewiston MAINEiacsiin. Kauden 2006–2007 päätteeksi hän pelasi myös Memorial Cup -lopputurnauksessa, joita joukkue isännöi. Kaudella Gilati teki tehoilla 40+47=87 QMJHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä, joilla hän voitti MAINEiacsin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin. Giliati sijoittui koko sarjan maalipörssissä kymmenenneksi. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä myös kevään 2008 pudotuspeleissä tehoilla 1+3=4. Giliati valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Giliatin ei koskaan varattu NHL:ään. Hän siirtyi vapaana agenttina keväällä 2008 NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin organisaatioon ja sen farmijoukkue Toronto Marliesiin AHL:ään. Giliati pelasi siellä loppukaudella yhden runkosarja- ja 13 playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. AHL:n tulokaskausi 2008–2009 toi hänelle 53 runkosarjaottelussa tehot 6+9=15. Kauden 2009–2010 Giliati pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi sarjatasoa alempana ECHL-joukkue Reading Royalsissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä hän oli 23 osumallaan Olivier Labellen jälkeen. Elokuussa 2010 Maple Leafs kauppasi Giliatin ja Alex Berryn Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Matt Lashoffiin. Giliati pelasi kauden 2010–2011 kokonaan AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa.
Kaudeksi 2011–2012 Giliati siirtyi Italian Serie A:ssa pelanneeseen HC Bolzano-Bozeniin. Hän oli tehoilla 17+34=51 joukkueen toiseksi paras pistemies Jordan Knackstedtin jälkeen. Giliati sijoittui runkosarjan pistepörssissä kymmenenneksi kolmen muun pelaajan kanssa. Hän voitti Italian-mestaruuden keväällä 2012.
Heinäkuussa 2012 Giliati teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Saimaan Pallon kanssa. Hänet houkutteli joukkueeseen Giliatin joukkuetoverinsa Bolzanossa pelannut, mutta kesken edellisen kauden SaiPaan palannut Antti Bruun. Giliatin sopimus sisälsi myös neljän viikon koeajan, jonka päätteeksi hän sai jatkosopimuksen. Giliati sai heti kauden 2012–2013 13. syyskuuta 2012 pelatussa avausottelussa ja ensimmäisessä vaihdossaan 5+20 minuutin jäähyn sekä ottelurangaistuksen taklattuaan Kärppien Mikko Niemelän selästä laitaan. Hän teki 14 ensimmäisessä ottelussaan vain kolme tehopistettä, mutta Giliati oli vaikean alun jälkeen peräti 12 ottelun pisteputkessa. Hän teki lopulta 53 runkosarjaottelussa tehot 18+18=36, joilla Giliati oli SaiPan paras pistemies ja maalintekijä. Hän keräsi myös 107 jäähyminuuttia, joilla Giliati sijoittui SM-liigan jäähypörssissä kuudenneksi. Maaliskuussa 2013 SaiPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Giliatin kanssa. 
Kaudella 2013–2014 Giliati pelasi loukkaantumisten takia runkosarjassa vain 35 ottelua ja haki tammikuussa 2014 myös kahden ottelun verran pelituntumaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhosta. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Giliati oli tehoilla 17+23=40 joukkueen toiseksi paras pistemies Kim Hirschovitsin jälkeen. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin.
Syyskuussa 2016 Giliati siirtyi try-outille Sveitsin National League A:n HC Davosiin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Hän pelasi siellä kolme runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun, mutta jäi ilman sopimusta ja siirtyi lokakuussa loppukauden sopimukselal Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin.

Maajoukkueura

Giliati edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuonna 2014.

Muuta

Giliatin isä on kotoisin Italiasta. Stefano harrasti 15-vuotiaaksi asti myös jalkapalloa.