google/wiki40b huggingface dataset:
Pietari I:n saari

Pietari I:n saari (norj. Peter 1.s øy) on antarktinen saari, sijainniltaan 68° 48′ S, 90° 35′ W. Norja katsoo saaren kuuluvan Kuningatar Maudin maan tavoin itselleen. Saari on asumaton ja sen pinta-ala on 243 km².
Venäläinen tutkimusmatkailija Fabian Gottlieb von Bellingshausen löysi Pietari I:n saaren 21. tammikuuta 1821 ja nimesi sen keisari Pietari Suuren mukaan. Norjalainen Ola Olstad nousi ensimmäisenä saarelle maihin 2. helmikuuta 1929, ja seuraavana vuonna Norjan suurkäräjät säätivät lain, jonka mukaan saari – samoin kuin Bouvet’nsaari ja Kuningatar Maudin maa – kuuluvat Norjalle. Valtausta ei ole kuitenkaan tunnustettu kansainvälisesti, koska vuonna 1959 solmitun Antarktiksen sopimuksen mukaisesti maat eivät voi vaatia itselleen 60° eteläistä leveyspiiriä etelämpänä olevia alueita.
Radioamatöörit laskevat Pietarin I:n saaren erilliseksi maaksi ja sille on annettu maatunnus (prefiksi) 3Y. Harrastajien retkikunnat käyvät toisinaan saarella, mutta kyseessä on eräs maailman harvinaisimmista radioamatöörientiteeteistä.
Karjasillan kirkko

Kirkkorakennus

Uuden ajan kirkkoarkkitehtuuria edustavan, betonista ja tiilestä rakennetun kirkon suunnitteli arkkitehti Kalevi Lankinen. 140 miljoonaa markkaa maksanut kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1963. Seurakuntasalit mukaan lukien siihen mahtuu yhteensä 700 ihmistä. Kirkossa on kaksi seurakuntasalia sekä kerhohuoneita. Penkkirivit on sijoitettu yhtenäisesti eikä keskikäytävää ole, millä halutaan korostaa seurakuntayhteyttä. Kirkon kellotapuli, betonista valettu nelikulmainen torni, on sijoitettu etupihalle pääsisäänkäyntiä vastapäätä.

Sisustus

Kirkkotekstiilit on suunnitellut tekstiilitaiteilija Dora Jung, alttaritaulu on kuvanveistäjä Essi Renvallin pronssiveistos Kristuksen toinen tuleminen kirkonrakennusvuodelta 1963. Kirkossa on Kangasalan urkutehtaan valmistamat 23-äänikertaiset urut.
Charlie Rose

Charles Peete "Charlie" Rose, Jr. (s. 5. tammikuuta 1942 Henderson, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen television talk show -juontaja ja journalisti. Vuodesta 1991 Charlie Rose on ollut samannimisen televisio-ohjelman juontaja.
Rose hyllytettiin CBS:n tv-ohjelmista marraskuussa 2017 kahdeksan naisen paljastettua hänen harjoittaneen seksuaalista häirintää 1990-luvulta vuoteen 2011 saakka.
Diego Milito

Ura

Milito aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999 argentiinalaisessa Racing Clubissa, missä voitti pääsarjamestaruuden syyskaudella 2001. Racing Clubista hän siirtyi Italian Serie B:n Genoaan, missä hän pelasi kahden kauden aikana 59 ottelua ja teki 33 maalia. Real Zaragozassa Milito jatkoi hyviä otteitaan. 9. helmikuuta 2006 Espanjan cupin lukemiin 6–1 päättyneessä välierän ensimmäisessä osassa Real Madridia vastaan hän teki neljä maalia. 
Kesällä 2008 Milito palasi takaisin Italiaan Genoaan. Militon kausi Genoassa oli onnistunut ja 24:llä liigamaalillaan hän oli nostamassa yllätysjoukkue Genoan europeleihin Eurooppa-liigaan kaudelle 2009–2010. Milanolainen Internazionale kiinnostui Militon palveluksista ja kesällä 2009 Milito siirtyi Interiin. Militon siirron yhteydessä Genoaan suuntasi osana siirtosummaa nuorten EM-lopputurnauksessa Ruotsissa kesäkuussa Italian alle 21-vuotiaiden Robert Acquafresca. Kauden 2009–2010 Mestareiden liigan finaalissa Milito nousi Interin sankariksi tehdessään joukkueen molemmat maalit voittoon päättyneessä ottelussa Bayern Müncheniä vastaan.
Milito ratkaisi Interille myös Serie A:n ja Italian Cupin voiton.

Maajoukkueessa

Argentiinan maajoukkueessa Milito debytoi tammikuussa 2003 Hondurasia vastaan pelatussa ottelussa. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 2007 ja 2011 Copa Américassa sekä vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän pelasi 30 maaottelua ja teki niissä neljä maalia vuosina 2003–2010.
Sievin Sisu

Sievin Sisu on Sievissä toimiva urheilun yleisseura. Seura perustettiin vuonna 1945 ja tuolloin sen toiminta painottui pääasiassa pesäpalloon. Nykyisin Sievin Sisulla on aktiivista toimintaa pesäpallon lisäksi myös hiihdossa, salibandyssä, suunnistuksessa, voimistelussa, voimanostossa ja yleisurheilussa.
Olli Korhonen (päätoimittaja)

Vilho Olavi (Olli) Korhonen (s. 19. heinäkuuta 1915 Kiuruvesi) on suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija.
Korhosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vilhelm Korhonen ja Aino Kristiina Auvinen.
Evelyn Wood

Sir Henry Evelyn Wood (9. helmikuuta 1838 Braintree, Essex – 1. joulukuuta 1919 Lontoo) oli brittiläinen sotamarsalkka.
Evelyn Woodin isoisä oli kuningasperheen ystävänä tunnettu parlamenttiedustaja Matthew Wood ja hänen setänsä oli lordikansleri William Wood. Evelyn palveli aluksi laivastossa ja osallistui sen riveissä Krimin sotaan, mutta siirtyi 1855 luutnantiksi ratsuväkeen. Wood osallistui myös Intian sepoykapinan kukistamiseen ja yleni vuoteen 1873 mennessä everstiluutnantiksi. Hän palveli Garnet Wolseleyn alaisuudessa Ašantin kuningaskuntaa vastaan suunnatulla sotaretkellä ja komensi armeijan oikeaa siipeä keskeisissä taisteluissa, kuten Kumasin valtauksessa helmikuussa 1874. Sodan jälkeen hänet ylennettiin everstiksi. Zulusodassa vuonna 1879 Wood komensi tuhannesta brittien puolelle siirtyneestä zulusta muodostettua joukkoa ja löi moninkertaisesti ylivoimaisen vihollisen Kambulassa vain kaksi päivää sen jälkeen, kun muu brittiarmeija oli kärsinyt tappion Isandlwanan taistelussa. Hänen saavutettuaan vielä toisen voiton Kambulan taistelussa maaliskuussa 1879 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja palattuaan kotimaahan myöhemmin samana vuonna hänet aateloitiin. Hän osallistui eteläisessä Afrikassa myös ensimmäiseen buurisotaan 1880–1881.
Vuoden 1882 Egyptin-sotaretken aikana Wood komensi prikaatia ja brittijoukkojen miehitettyä maan hänet nimitettiin joulukuussa 1882 Egyptin armeijan ylipäälliköksi (sirdar). Hän osallistui myös vuosien 1884–1885 Niilin retkeen. Tämän jälkeen Wood oli kotimaassa itäisen sotilasalueen komentajana 1886–1888 ja Aldershotin alueen komentajana 1889–1893. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1891 ja 1895 kenraaliksi. Vuosina 1893–1901 hän toimi sotaministeriössä päämajoitusmestarina. Wood oli vielä 1901–1904 toisen armeijakunnan komentaja ja sai 1903 ylennyksen sotamarsalkaksi.
Frank Nighbor

Frank Nighbor (26. tammikuuta 1893 Pembroke, Ontario, Kanada – 13. huhtikuuta 1966) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja ensimmäisiä lajin todellisia tähtiä. Hyökkääjänä pelannut Nighbor edusti National Hockey League -liigassa seuroja Ottawa Senators ja Toronto Maple Leafs. National Hockey Association -sarjassa hänen joukkueensa oli Toronto Blueshirts ja Pacific Coast Hockey Associationissa Vancouver Millionaires. Hänen lisänimensä oli The Pembroke Peach.

Ura

Hän pelasi 348 NHL-ottelua vuosina 1917–1930. Tuona aikana hän teki 136 maalia ja antoi 60 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä Nighbor sai aikaan 11 maalia ja 12 maalisyöttöä 36 ottelussa. 
Parhaalla NHL-kaudellaan 1919–1920 hän merkkautti tililleen 26 maalia ja  15 maaliin johtanutta syöttöä ottelumäärän jäädessä vain 23:een. Pudotuspeleissä Nighbor teki vielä kuusi maalia viidessä ottelussa ja johti Senatorsin joukkueen sen ensimmäiseen NHL-mestaruuteen. 
Hänen kuolinsyynsä oli syöpä.
Kaarlo Koroma

Kaarlo (Kalle) Vilhelm Koroma (ent. v:een 1929 Forsblom)  (4. maaliskuuta 1908 Helsinki – 29. kesäkuuta 2000) oli taidemaalari, kuvataiteilija ja majuri evp. Koroma opiskeli Vapaassa Taidekoulussa iltakurssilla vuosina 1947-1948. Hän debytoi Turussa vuonna 1936. Kaarlo Koroma oli Viipurin taiteilijaseuran merkittävä jäsen. Kaarlo Koroma johti Kuvataiteilijaseniorit ry:n perustamista vuonna 1970. Koroma oli naimisissa Maria o.s. Alasen kanssa ja myöhemmin jäätyään leskeksi Kira o.s. Reinikaisen kanssa. 
Koroma maalasi maisemia ja rakenteellisia kaupunkikuvia. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1976.
Koroma osallistui lukuisiin Suomen Taideakatemian sekä Suomen taideyhdistyksen kiertonäyttelyihin ja Nuorten näyttelyihin. Hän oli myös mukana muun muassa Suomen Taiteilijain näyttelyissä ja Kuvataiteilijaseniorien näyttelyissä. Hän piti myös lukuisia yksityisnäyttelyitä Turussa, Helsingissä ja Tampereella. Ulkomailla hän osallistui taidenäyttelyihin Tukholmassa, Bukarestissa, Constantassa, Rostockissa, Roomassa, Biarritzissä, Pariisissa, Lontoossa, Ovariossa Portugalissa, Firenzessä, Napolissa, Palazzo Manifestazionessa Italiassa, Göteborgissa, Oslossa sekä kiertonäyttelyyn Intiassa. 
Koroman teoksia on nähtävillä Amos Andersonin taidemuseossa, Tampereen nykytaiteen museossa, Wäinö Aaltosen museossa, Helsingin ja Turun kaupunkien kokoelmissa, Helsingin yliopistolla, Sihtolan, Wihuri säätiön, Yrjö A. Jäntin ja Viipurin taiteen ystävien kokoelmissa. Ulkomailla hänen taidettaan on Kunsthallessa Rostockissa ja Templar Housessa Roomassa.
Koroma oli upseerina puolustusvoimissa vuosina 1948-1956.

Kirjalliset työt

Kaarlo Koroma on toimittanut mm. "Suomen Kuvataiteilijat" vuonna 1962, "Suomen Taiteilijaseura 1864-1964", "Maecenas-Kilta 20 vuotta" ja Vollmerin Künstlerlexikonin Suomen osan: "Suomen taidetta 1950-luvulla". Suomen Taide -vuosikirjat hän on toimittanut vuosilta 1961-1969 sekä Taidemaalariliiton 50-vuotishistoriikin. Hän oli myös Taide-lehden toimittaja vuosina 1959-1969 sekä toimitti lukuisia muitakin taidetta koskevia julkaisuja. Koroma on kirjoittanut myös kirjan "Viipurin taiteilijaseura 1930-1980".
Ninni Laaksonen

Ninni Charlotta Laaksonen (s. 9. tammikuuta 1986) on helsinkiläinen vaatemyyjä ja malli. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 2006. Laaksonen osallistui heinäkuussa 2006 silloisena hallitsevana Miss Suomena Miss Universe -kilpailuihin, mutta ei yltänyt 20 parhaan joukkoon.
Laaksonen aloitti vaatemyyjänä vaateliike Hearts of Hollywoodissa marraskuussa 2009 ja asui maaliskuussa 2010 vuokralla Itä-Helsingissä. Hänelle ja hänen miehelleen syntyi tyttö 9. lokakuuta 2010.
Etiopian birr

Etiopian birr (amharaksi ብር) on Etiopian rahayksikkö. Se jakaantuu sataan santimiin. Yksi euro on noin 24 birriä (vuonna 2016). Rahayksikön valuuttakoodi on ETB. Birr on amharan kieltä ja tarkoittaa 'hopeaa'. Birrit laskee liikkeeseen Etiopian keskuspankki, National Bank of Ethiopia. Nykyisin liikkeessä on 1, 5, 10, 50 ja 100 birrin setelirahat. Kolikoita lyödään 1, 5, 10, 25 ja 50 santimin nimellisarvoilla.

Historia

Etiopian (Abessinian) rahayksikkö tunnettiin vuoteen 1936 nimellä taaleri (thaler), joka jakautui 16 piasteriin (qiršiin). Ensimmäiset setelirahat julkaisi Bank of Abyssinia vuonna 1915. Pankki oli alisteinen Kairossa pääkonttoriaan pitäneelle Bank of Egyptille. Pankin painamat setelit mitätöitiin vuonna 1935. Ennen Italian suorittamaa miehitystä Bank of Ethiopia laski liikkeeseen uudet taaleri-määräiset setelirahat, joissa oli keisari Haile Selassien ja hänen keisarinnapuolisonsa muotokuvat. Nämä setelit vedettiin liikkeestä 1936. Italian vallan alla Etiopia oli osa Somalimaata ja Italian Itä-Afrikkaa. Maa vapautui miehityksestä 1941, jolloin birr otettiin käyttöön. Etiopian ulkopuolella valuuttaan viitattiin nimellä Etiopian dollari, mikä oli painettu englanniksi seteleiden arvopuolelle. Aluksi dollarit laski liikkeeseen State Bank of Ethiopia, myöhemmin National Bank of Ethiopia. Keisarivallan kukistuttua 1974 ja maan muututtua pian sosialistiseksi tasavallaksi dollari-lisänimestä luovuttiin, ja birr on ollut siitä pitäen käytössä valuutan nimenä myös kansainvälisesti. Ensimmäiset uuden vallan aikaiset birr-määräiset setelit julkaistiin 1976.
Sivukivi

Sivukivi on louhinnassa kiveä, joka joudutaan poistamaan varsinaisen malmin tai käyttökiven saavuttamiseksi ja hyödyntämiseksi.

Malmikiven louhinta

Sivukiveä syntyy sekä avolouhoksissa että maanalaisissa kaivoksissa. Avolouhinnassa sivukiveä voidaan joutua louhimaan ja siirtämään jopa moninkertaisesti enemmän kuin varsinaista malmia, koska louhosta on laajennettava syvemmälle mentäessä.
Maanalaisessa louhinnassa kaivoskuilut ja -käytävät pyritään tekemään ensi sijassa sivukiveen, jolloin sivukiven osuus jää yleensä alle puoleen louhittavan malmin määrästä. Sivukiveä ei tällöin yleensä kuljeteta maanpinnalle, vaan se käytetään tyhjäksi louhittujen tilojen täyteaineeksi.

Kivilouhokset

Luonnonkiveä louhittaessa sivukivi on yleensä samaa ainesta kuin varsinainen tuote, mutta ei täytä vaadittavia laatuvaatimuksia. Sivukiveksi jäävät myös pienet sirpaleet ja kivet, jotka ovat liian pieniä jatkojalostukseen. Tässä sivukivessä ei ole haitallisia aineita, eikä se aiheuta vaaraa ympäristölleen.

Sivukiven varastointi ja käyttö

Louhinnassa syntyvä sivukivi varastoidaan kaivosalueella tarkoitukseen varatulle läjitysalueelle. Riippuen sivukiven laadusta sitä voidaan käyttää joko sellaisenaan tai mekaanisesti jatkojalostettuna sekä kaivosalueella että sen ulkopuolella, esim. murskeena, aallonmurtajien, patojen ja muiden vesirakennuskohteiden raaka-aineena jne. 
Metallien louhinnassa syntyvä sivukivi sisältää usein pieniä määriä malmia, esim. sulfidimineraaleja kuten kuparikiisu, rikkikiisu, kobolttihohde ym. Tästä voi aiheutua ympäristölle haitallisia päästöjä, minkä takia sivukivi ja rikastushiekka luetaan kaivannaisjätteeksi.
Java ME

Java Platform, Micro Edition eli Java ME (edelliseltä nimeltään J2ME) on Sun Microsystemsin kehittämän Java-teknologian kevyehkö sovellusympäristö, joka on tarkoitettu sulautettujen ja ominaisuuksiltaan rajoitettujen laitteiden ohjelmointiin. Java SE -alustaan verrattuna yksi ohjelmoijan näkökulmasta merkittävimmistä eroista on Java ME:n rajoittuneemmat luokkakirjastot. Java ME on muutenkin supistettu pitäen mielessä resurssien rajoittuneisuus, joten esimerkiksi matkapuhelimien pelejä ohjelmoitaessa otetaan huomioon näytön ja näppäimistön rajoitukset.

Konfiguraatiot

Java ME on jaettu laitteiden suhteen kahteen konfiguraatioon. CDC (engl. Connected Device Configuration) on tarkoitettu verkkoon kytketyille laitteille, kuten jääkaapeille, televisioille, kommunikaattoreille. CLDC (engl. Connected, Limited Device Configuration) on tarkoitettu vielä rajoittuneemmille laitteille, kuten matkapuhelimille, kämmenmikroille jne.
Eräs huomionarvoinen seikka on, että CLDC 1.0 ei vaadi laitteistolta tukea liukuluvuille. CLDC 1.1 tuo kuitenkin ne ohjelmoijan käyttöön.

Profiilit

Java ME tukee niin kutsuttuja profiileja, joilla mahdollistetaan ohjelmointi tietynlaisille laitteille niin, että ne toimivat kaikissa kyseisen profiilin alaisissa laitteissa. Tällaisia profiileja ovat esimerkiksi MIDP (engl. Mobile Information Device Profile), jota käytettäessä sovellukset ovat teoriassa ajettavissa kaikissa sitä tukevissa matkapuhelimissa.

Virtuaalikone

Java ME -sovellukset (kuten Java SE) vaativat toimiakseen virtuaalikoneen. KVM (Kilo Virtual Machine) on Sunin virtuaalikone CLDC:n ja MIDP:n alle. KVM on kooltaan erittäin pieni, alle 100 kilotavun kokoinen virtuaalikone, ja siksi omiaan juuri Java ME:n kanssa käytettäväksi. Nimenomaan pienen kokonsa vuoksi Sun antoi virtuaalikoneelleen "etuliitteen" Kilo.

Turvallisuus

Turvallisuus on Java ME:ssäkin tärkeä asia. Vaikka Java SE sisältää hyvät turvaominaisuudet, ovat ne aivan liian raskaat Java ME:ssä käytettäviksi. Turvallisuusominaisuuksien pääpiirteisiin kuuluu niin sanottu "hiekkalaatikko", jossa ohjelmia ajetaan. Näin estetään ohjelmien pääsy tämän rajauksen ulkopuolisiin ominaisuuksiin, kuten esimerkiksi matkapuhelimissa GSM-koodekkiin. Tämän lisäksi kaikista suoritettavista luokista tarkistetaan, että ne ovat oikeaoppisesti toteutettuja. Sovellukset eivät voi myöskään viitata oman muistialueensa ulkopuolelle.
Sammon ryöstö

Sammon ryöstö on Kalevalassa oleva kertomus, jossa Väinämöinen, Seppo Ilmarinen ja Lemminkäinen lähtevät ryöstämään Sampoa kuultuaan, että Pohjolan väki viettää Sammon ansiosta kissanpäiviä.
Jaakko Suolahti

Jaakko Wilhelm Suolahti (18. tammikuuta 1918 Kulosaari, Helsingin maalaiskunta – 27. tammikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen antiikintutkija (historioitsija). Rooman sosiaalihistoriaan erikoistunut Suolahti oli Helsingin yliopiston yleisen historian dosentti 1955–1960 ja professori 1960–1981 sekä oli vuodesta 1973 Tampereen yliopisto dosentti. Hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1962–1965.
Jaakko Suolahden isä oli historiantutkija Gunnar Suolahti, ja hänen serkkujaan olivat historioitsija Eino E. Suolahti ja säveltäjä Heikki Suolahti.
Paavo Aaltonen (jääkäri)

Paavo Aaron Aaltonen (18. marraskuuta 1894 Pori – 4. toukokuuta 1938 Tampere) oli Suomalainen jääkärivääpeli ja osaston esimies.

Perhe ja koulutus

Aaltosen vanhemmat olivat koneenhoitaja Johan Gustaf Aaltonen ja Adolfina Tauri ja hänen puolisonsa oli Jenny Maria Aalto. Aaltonen kävi kansakoulun.

Jääkärikausi

Aaltonen työskenteli ennen jääkäriksi ryhtymistään liikeapulaisena Porissa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. heinäkuuta 1916. Hänet siirrettiin 5. lokakuuta jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Aaltonen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin 8. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 6. maaliskuuta 1918 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta edelleen joukkueenjohtajaksi 18. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan 15. huhtikuuta 1918. Aaltonen otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Hotakassa, Ilveksessä ja Muolaalla sekä Galitsinan valtaukseen.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Aaltonen palveli 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, minkä nimi ensin muutettiin Jääkäripataljoona n:o 3:ksi ja sitten Kajaanin sissipataljoonaksi. Hänet komennettiin 17. tammikuuta1919 2. Divisioonaan, Aaltonen erosi puolustusvoimista kun Libaussa tehdyn sitoumus päättyi 11. helmikuuta 1919.
Sotilasuran jälkeen Aaltonen työskenteli Tukkuliike W:m Sandberg oy:n lähetysosastonesimiehenä Tampereella. Siviilityönsä ohella hän toimi vuosina 1919 - 1921 komppanianpäällikkönä Tampereen suojeluskunnassa.
Hämyraitatokko

Koko ja ulkonäkö

Hämyraitatokko kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisiä pystyraitoja, selkäevässä on tumma silmätäplä. Silmän alla kulkee neonsininen raita.

Alkuperä

Hämyraitatokkoja elää luonnossa Punaisella merellä, Intian valtamerellä, Thaimaan ympäristössä ja Japanin seudulla. Eri alueilla on kehittynyt erilaisia värimuunnoksia.

Käyttäytyminen

Hämyraitatokkoja pidetään meriakvaariossa jossa on korallihiekkapohja, jonka joukosta tokot kaivelevat ruokaa itselleen. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Joskus hiekan pöllyttäminen aiheuttaa ongelmia koralleille. Jotkut yksilöt ovat aggressiivisia lajitovereitaankohtaan

Vesiolot ja ravinto

Hämyraitatokot syövät hiekasta itse kaivamiensa ötököiden lisäksi jonkun verran lihaisaa pakasteruokaa. Ruokinta on joskus ongelmallista, ja kala voi nääntyä nälkään.
Anna Nicole Smith

Elämä

Vuonna 1993 Smithistä tuli Playboy-lehden ”Playmate of the Year”. Hän ilmoitti aikovansa ”olla seuraava Marilyn Monroe”. 27. kesäkuuta 1994 26-vuotias Smith nai 89-vuotiaan öljymiljardööri J. Howard Marshallin. Neljäntoista kuukauden avioliiton jälkeen Marshall kuoli 4. elokuuta 1995 Houstonissa. 1990-luvulla Smith esiintyi sivuosissa muutamissa elokuvissa ja vuosina 2002–2004 hänellä oli oma tosi-tv-ohjelma The Anna Nicole Show.
2000-luvulla Anna Nicole Smith oli julkisuudessa pääosin paino-ongelmiensa ja etenkin oikeusjutun takia, jota käytiin hänen kuolleen aviomiehensä perinnön vuoksi. Vuonna 2006 Smith synnytti Nassaussa, Bahamalla tyttären, jonka nimeksi tuli Dannielynn Hope Marshall Stern. Bahamalaiseen syntymätodistukseen merkittiin aluksi tyttären isäksi Smithin lakimies Howard K. Stern, mutta huhtikuussa 2007 DNA-testit varmistivat Dannielynnin isäksi valokuvaaja Larry Birkheadin.
Daniel Wayne Smith, Anna Nicole Smithin 20-vuotias poika ensimmäisestä avioliitosta, kuoli vuonna 2006 yllättäen sairaalassa ollessaan tapaamassa äitiään ja tämän vastasyntynyttä lasta. Ruumiinavaus osoitti, että Daniel Smithin kuolinsyy oli lääkkeiden sekakäyttö.
Anna Nicole Smith kuoli 8. helmikuuta 2007 Seminole Hard Rock Cafe Hotel and Casino -hotellissa Hollywoodissa, Floridassa. Silminnäkijöiden mukaan hänet löydettiin tukehtuneena omaan oksennukseensa. Sairaalaan tuotaessa hänet todettiin kuolleeksi. Smithin kerrotaan nauttineen ennen kuolemaansa runsaasti alkoholia ja lasten masennuslääkkeitä. Ruumiinavaus paljasti kuolinsyyksi useiden laillisten reseptilääkkeiden eli unilääkkeenä käytetyn kloraalihydraatin sekä useiden eri bentsodiatsepiinien pitkäaikaisen ja liiallisen sekakäytön, joiden yhteisvaikutuksena Anna Nicole Smith kuoli. 
Hänen elimistöstään löytyi useita reseptilääkkeitä kuten, masennus- ja unilääkkeitä, metadonia sekä antibiootteja. Mitään viitteitä itsemurhasta tai henkirikoksesta ei löytynyt.
Smith haudattiin Bahamalle poikansa viereen vaaleanpunaisessa hauta-arkussa.
Oulun Arktos

Oulun Arktos ry on oululainen tähtitieteellinen yhdistys, joka perustettiin 1962 eli samaan aikaan kun Oulun yliopistolla aloitettiin tähtitieteen luennot.
Arktosilla on kaksi tähtitornia. Puolivälinkankaan tähtitorni Oulussa on rakennettu Puolivälinkankaan vesitornin huipulle vuonna 1969. Tornin kaukoputki on Celestron 8 -peilikaukoputki, joka on hankittu yhdistykselle 1970-luvulla. Kaupungin valosaasteen vuoksi yhdistyksen toinen tähtitorni rakennettiin maaseudulle noin 45 km:n päähän Oulusta Paavolan kylään. Paavolan tähtitorni valmistui 1989. Tornin kaukoputki on 30 cm Newton-tyyppinen peilikaukoputki.
Janette Broman

Janette Broman on Miss Suomi vuodelta 2002, sittemmin hän on toiminut mallina.
Viimeisin televisio-ohjelma, jossa hän on ollut mukana oli MTV3-kanavalla pyörinyt Elixir .
Hän tekee edelleen aktiivisesti mallin töitä samalla kun hän opiskelee kauppakorkeakoulussa.
Pohjoisen Egean saaret

Hallinto

Hallinnollisesti suurin osa Kreikan Pohjoisen Egean saarista kuuluu Pohjois-Egean saarten alueeseen. Thásos ja Samothráki kuuluvat Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen.
Pentti Keskinen

Pentti Eino Sakari Keskinen (28. toukokuuta 1932 Tampere – 24. helmikuuta 2019 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Keskinen on kirjoittanut omalla nimellään Tampereen paikallishistoriaan liittyviä teoksia ja nimimerkillä Pentti Paja useita nuorten kirjoja. Lisäksi hän käyti nimimerkkiä Eino Sakari.
Keskinen aloitti uransa kirjailijana vuonna 1963, kun ilmestyi teos Pahkalinnan sankari. Samaan sarjaan hän kirjoitti kaikkiaan 13 teosta. Tampereen paikallishistoriasta hän kirjoitti kirjojen lisäksi Tampere-Seuran Tammerkoski-lehteen, jonka toimitusneuvostossa hän oli pitkään. Tampere-Seuran toiminnassa hän oli viidellä vuosikymmenellä. Työuransa Keskinen teki opettajana Toijalassa, Kangasalla ja Tampereen Aleksanterin koulussa.
Rauha Hammar

Rauha Hammar (15. helmikuuta 1878 Uudenkaupungin maaseurakunta – 11. huhtikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1908 ja väitteli 1910 lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Berliinin Friedrich-Wilhelms-Universitätissä. Väitöskirja on nimeltään Über doppelseitige Posticuslähmung als frühsymtom der Tabes dorsalis. Hän erikoistui myöhemmin laulufysiologiaan ja kirjoitti alalta useita teoksia.
Lääketieteen opintojen ohella Hammar oli opiskellut laulua, ja opiskellessaan vuodesta 1909 lääketiedettä Saksassa hän perehtyi laulun fysiologiaan tieteelliseltä kannalta. Hammar on kirjoittanut laajat julkaisemattomat muistelmat, joita Arno Forsius on käyttänyt lähteenä artikkelissaan.