google/wiki40b huggingface dataset:
Valkotonnikala

Koko ja ulkonäkö

Valkotonnikala kasvaa enimmillään 140 cm pitkäksi ja 60 kg:n painoiseksi. Sen selkä, pyrstöevä ja selänpuoleiset eväkkeet ovat tummansinisiä, kyljet, vatsa, toinen selkäevä, vatsaevät, peräevä ja vatsanpuoliset eväkkeet ovat vaalean sinertävät, etummainen selkäevä on keltainen ja rintaevät ovat mustat. Valkotonnikalan rintaevät ovat hyvä tunnusmerkki, sillä ne ulottuvat toiseen selkäevään asti.

Esiintyminen

Valkotonnikalaa tavataan avoimissa, lämpimissä vesissä Atlantissa, Välimeressä ja Tyynessä valtameressä. Keväästä lokakuuhun valkotonnikalat oleskelevat lähellä rannikkoa. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin.

Kalastus

Valkotonnikalaa kalastetaan erityisesti Japanissa, Biskajanlahdessa ja Yhdysvalloissa. Se on suosittu urheilukalastuksen kohde. Sitä kalastetaan ongella, pitkälläsiimalla, troolilla ja nuotalla.
Valkotonnikalan lihaa myydään tuoreena, pakastettuna, ja säilykkeenä. Sitä on saatavilla myös MSC-sertifioituna säilykkeenä.
Toivo Elo

Toivo Johannes Elo (21. elokuuta 1888 Mikkeli – 12. toukokuuta 1972) oli suomalainen keihäänheittäjä ja monipuolinen yleisurheilija, joka sai kultaa sekä keihäänheitossa SM-kilpailuissa 1915 tuloksella 60,13 että keihäänheiton yhteistuloksissa tuloksella 101,74. Tulos oli ensimmäinen yli 60 metrin heitto SM-kisoissa siihen mennessä. Tulos oli samalla maailman toiseksi paras vuonna 1915. Tuolloin suomalaisilla oli maailman tilaston kolme ensimmäistä sijaa.  Elo edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli myös yksi seuran perustajajäsenistä.

Ura

Elo voitti Kalevan-ottelussa 1910 SM-kultaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 16,6. Hän uusi voittonsa seuraavana vuonna, tällä kertaa voittoaika oli 16,9. Vuonna 1915 Elo voitti myös korkeushypyn SM-kultaa tuloksella 178 cm.
Elo oli Kalevan-ottelussa 1911 kolmas 100 metrillä ajalla 12,3 ja vuonna 1910 400 metrillä toinen ajalla 53,0 Tahko Pihkalan voittaessa. Vauhdittomien hyppyjen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 1911 pituushypyssä tuloksella 287 cm ja kolmiloikassa tuloksella 906 cm (silloinen Suomen ennätys) sekä pronssia vuonna 1909 korkeushypyssä tuloksella 134 cm.
Vuonna 1911 Elo sivusi Waldemar Wickholmin 110 metrin aitajuoksun Suomen-ennätystä 16,7. He pitivät ennätystä hallussaan seuraavaan vuoteen, kunnes Lauri Karimo rikkoi sen.
Stefano Scodanibbio

Stefano Scodanibbio (18. kesäkuuta 1956 Macerata, Italia – 8. tammikuuta 2012 Cuernavaca, Meksiko) oli italialainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän tuli 1980–1990-luvuilla tunnetuksi yhtenä kontrabasson renessanssin toteuttajista. Hän soitti eri maiden suurilla festivaaleilla teoksia, joita sävelsivät juuri häntä varten muiden muassa Sylvano Bussotti, Franco Donatoni, Julio Estrada, Brian Ferneyhough, Fred Frith, Vinko Globokar, Salvatore Sciarrino ja Iannis Xenakis. Scodanibbio teki pitkäaikaista yhteistyötä myös Luigi Nonon ja Giacinto Scelsin kanssa.
Scodanibbio kehitti uusia tekniikoita, jotka laajensivat kontrabasson sointiväriä ja äänialaa. Vuonna 1987 hän soitti esiintymisessään Roomassa taukoamatta neljän tunnin ajan 28 teosta 25:ltä säveltäjältä. Hän esiintyi usein duona kumppaneinaan Rohan de Saram ja Markus Stockhausen. Scodanibbio piti mestarikursseja mmonissa oppilaitoksissa ja opetti kontrabassonsoittoa vuonna 1996 Darmstadtin kesäkursseilla.
Säveltäjänä Scodanibbio teki kymmeniä teoksia ensisijaisesti jousisoittimille. Näihin kuuluvat Sei studi kontrabassolle, kolme jousikvartettoa, Concertale kontrabassolle, jousille ja lyömäsoittimille sekä kuusi duokappaletta kaikille mahdollisille neljän pääasiallisen jousisoittimen yhdistelmille. Hänen musiikkiteatterityönsä Il cielo sulla terra kantaesitettiin kesällä 2006. Scodanibbio oli teoksillaan neljästi edustettuna ISCM World Music Days -tapahtumassa. Kesäkuussa 2004 hän kantaesitti Luciano Berion sellolle säveltämästä Sequenzasta itse tekemänsä kontrabassoversion. 
Scodanibbio oli aktiivinen teatteri- ja tanssipiireissä. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kirjailijoita, koreografeja ja tanssijoita olivat muiden muassa Rodrigo García, Virgilio Sieni, Hervé Diasnas ja Patricia Kuypers. Erityisen tärkeässä asemassa hänen urallaan olivat myös yhteistyösuhteet Terry Rileyn ja Edoardo Sanguinetin kanssa. Vuonna 1983 Scodanibbio perusti Rassegna di Nuova Musica -festivaalin, joka on järjestetty vuosittain Maceratassa, Italiassa. Hän perusti kontrabasisti, säveltäjä Daniele Roccaton kanssa Ludus Gravis -kontrabassoyhtyeen.
Scodanibbio kuoli 55-vuotiaana sairastettuaan motoneuronitautia.
HMS Starkodder (51)

Palvelus

Vuonna 1941 aluksen kanuuna korvattiin 20 millimetrin M/40 -ilmatorjuntatykillä ja M/43 raivaimella ja se liitettiin Göteborgiin muodostettuun raivaajaosastoon. Vuonna 1948 alus siirrettiin emäalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja se myytiin 1961 Göteborgiin Skrot & Avfallsprodukter AB:lle romutettavaksi.
Séamus Freeman

Séamus Freeman (s. 23. helmikuuta 1944) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli pallottiinien jäsen vuonna 1965, ja hänet vihittiin niiden papiksi 12. kesäkuuta 1971. Hän sai 14. syyskuuta 2007 nimityksen Ossoryn piispaksi. Hänet konsekroi 2. joulukuuta Diarmuid Martin, jota avustivat Giuseppe Lazzarotto ja Laurence Forristal.
Abominable

Juoni

Elokuva alkaa, kun maanviljelijä nimeltä Billy Hoss ja hänen vaimonsa Ethel alkavat kuulla ääniä. He menevät ulos koiransa kanssa tutkimaan asiaa. He löytävät hevosen raadon, joka on revitty auki. Heidän koiransa haistaa jotain ja katoaa metsään. Kohta kuuluu, kun joku tappaa heidän koiransa. Billy ja Ethel pakenevat taloonsa.
Kuusi kuukautta myöhemmin pyörätuoliin joutunut mies nimeltä Preston Rogers saapuu mökilleen Otis Wilhelmin kanssa. Toisaalla ryhmä tyttöjä, Karen, Michelle, CJ, Tracy ja Amanda, saapuvat viereiseen taloon.
Illan saapuessa ryhmä metsästäjiä, joiden mukana on myös Billy, ovat etsimässä isojalkaa, samaa olentoa, joka hyökkäsi Billyn koiran kimppuun. Ziegler Dane, toinen henkilö, lähtee tutkimaan ympäristöä, koska ryhmän kolmas henkilö nimeltä Buddy kuulee ääniä. Hän löytää luolan ja huomaa Karenin, yhden tytöistä, joka katosi, koska olio nappasi hänet aiemmin. Olio vetää Karenin pimeyteen ja Dane lähtee pakoon. Muiden luokse päästyään Dane varoittaa toisia oliosta. Kuitenkin yksi kerrallaan olio tappaa jokaisen ryhmästä.
Preston tarkkailee ikkunasta tyttöjen talolle ja koettaa varoittaa isojalasta, joka saapuu kohti taloa. Kuitenkin isojalka tappaa Tracyn, kun hän on lopettamassa suihkussa käyntiään. Preston yrittää saada Otiksen näkemään olennon, mutta isojalka katoaa. Epäuskoinen Otis yrittää antaa rauhoittavan piikin Prestonille, mutta Preston iskee piikin häneen. Preston yrittää edelleen varoittaa tyttöjä. Preston saa tyttöjen huomion ja kertoo heille että ulkona on hirviö. Sitten isojalka hyökkää heidän mökkinsä sisälle ja tappaa tytöt yksi kerrallaan. Ainoastaan Amanda selviää ja pakenee Prestonin mökkiin.
Preston lupaa Amandalle, että he tappavat olion. Isojalka pääsee mökin sisälle, jolloin Preston ja Amanda koettavat karata kiipeilyvarusteilla parvekkeelta. Olento saa napattua Amandan. Samalla Otis on herännyt ja lyö isojalkaa kirveellä selkään, jolloin isojalka pudottaa Amandan. Isojalka tappaa Otiksen, minkä jälkeen se lähtee Prestonin ja Amandan perään. He pääsevät Prestonin autoon ja koettavat paeta, mutta törmäävät puuhun. Amanda lentää ulos etulasista. Preston alkaa peruuttaa autolla isojalan päälle, jolloin se jää puristuksiin auton ja puun väliin ja se lopulta kuolee.
Poliisit saapuvat ja lähettävät heidät ambulanssilla sairaalaan. Poliisit alkavat tutkia paikkoja. Kaikki uhrit ja kuollut isojalka ovat kadonneet. Sitten Sheriffi Halderman ja hänen varamiehensä alkavat kuulla ääniä. Hän ja hänen miehistönsä kääntyvät ja näkevät isojalan katselevan heitä. Kuin tyhjästä isojalkoja ilmestyy enemmänkin.
Ruotsin kuntavaakunat 1952–1970

Tämä on luettelo Ruotsin kuntavaakunoista, jotka olivat käytössä vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistusten välillä. Kaikilla kunnilla ei ole vaakunaa koskaan ollutkaan, mutta luettelossa tällaisetkin kunnat on otettu mukaan. Kaupungit, kauppalat ja maalaiskunnat on esitetty aakkosjärjestyksessä; läänien järjestys on sama kuin läänikoodien järjestys. Harmaiden kilpien merkinnät tarkoittavat seuraavaa:
 = vaakunakuva ei ole tiedossa
 = kunnalla ei ole ollut vaakunaa.
Vaakunan alapuolella on kunnan nimi ja sen alla suluissa nykyinen kunta. Luettelon läänijako on kuntauudistusten väliseltä ajalta; nykyään läänijako on osin toisenlainen.
Ruotsin nykyisten kuntien vaakunat on esitetty artikkelissa Ruotsin kuntavaakunat. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa tai jo sitä ennen lakkautetut kunnat on esitetty artikkelissa Ruotsin kuntavaakunat ennen vuotta 1952.
Uno Jansson

Uno August Jansson (6. lokakuuta 1879 Urjala – 1. joulukuuta 1961 Tampere) oli suomalainen rehtori ja teollisuusneuvos.

Henkilötiedot ja ammattiura

Janssonin vanhemmat olivat kauppias, tilanomistaja Bror Knut Jansson ja Hulda Charlotta Alm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1899 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja maisteriksi 1907 sekä Polyteknillisestä opistosta insinööriksi 1905. Jansson opiskeli myös Göttingenissä Saksassa.
Jansson toimi Raahen opettajaseminaarin matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina 1908–1911, Jyväskylän opettajaseminaarin matematiikan lehtorina 1911–1912 sekä Tampereen teknillisessä opistossa matematiikan ja mekaniikan opettajana 1912–1919 ja rehtorina 1913–1919. Hän oli Yleisen suomalaisen Vakuutus Oy:n ja Vakuutus Oy Veritaksen toimitusjohtajana 1919–1922, Tampereen tyttölyseon matematiikan vanhempana lehtorina 1923–1926 sekä viimeksi Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa matemaattisten aineiden yliopettajana 1927–1947 ja rehtorina 1928–1947. Tampereen kaupunginvaltuutettu Jansson oli vuosien 1918 ja 1928 välillä. Hän oli myös Tampereen teknillisen seuran sihteeri 1924–1930. Teollisuusneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1941.
Jansson oli naimisissa vuodesta 1910 opettaja Jenny Kristina Tolosen kanssa. Pariskunnan poika, reservin vänrikki Eino August Jansson (s. 1916) haavoittui talvisodassa Sakkolassa 19. helmikuuta 1940 ja menehtyi haavoihinsa kenttäsairaalassa Kaukolassa.
Queensland

Maantiede

Osavaltion pääkaupunki Brisbane sijaitsee rannikolla 100 kilometriä Uuden Etelä-Walesin rajalta pohjoiseen. Queenslandissa sijaitsee myös yksi pinta-alaltaan (43 310 km²) maailman suurimmista kaupungeista Mount Isa (pääkatu 188 km) sekä viisi Unescon maailmanperintökohdetta, joista yksi on kuuluisa Iso valliriutta. Ilmasto Queenslandissa on pääosin trooppinen.
Queenslandin pohjoisosan tunnettu turistikaupunki on Cairns.
Suurimmat kaupungit Brisbanen lisäksi ovat Gold Coast ja Sunshine Coast.

Hallinto

Queensland on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuningattaren seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Australian parlamentissa Queenslandilla on 12 edustajaa ylähuoneessa ja 30 edustajaa alahuoneessa.
Queenslandilla on yksikamarinen 89 paikkainen parlamentti. Parlamentin edustajat valitaan osavaltion 89 vaalipiiristä suorilla vaaleilla noin kolmen vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen johtajasta tulee pääministeri ja hän kokoaa hallituksen. Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka allekirjoittaa osavaltion lait ja muut viralliset asiakirjat.
Osavaltion tuomiovalta on tuomioistuimilla. Alimpia tuomioistuimia ovat maistraatit (engl. Magistrates Courts), niiden yläpuolella ovat käräjäoikeudet (District Courts). Queenslandin korkein oikeus (Supreme Court) on osavaltion korkein tuomioistuin. Tuomioistuimet ovat liittovaltion tuomioistuinten alapuolella.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita Queenslandissa on 73. Paikallishallintoalueet vastaavat kuntia ja niillä on pieni verotusoikeus jotta ne voivat ylläpitää tehtäviään kuten kirjastoja, tiestöä tai jätehuoltoa.

Talous

Queenslandin pääelinkeinot ovat kaivosteollisuus, vehnänviljely sekä karjankasvatus.
Flamingo (kauppakeskus)

Sijainti

Flamingo sijaitsee Kehä III:n varrella kauppakeskus Jumbon vieressä. Kauppakeskuksen läheisyydessä sijaitsee Helsinki-Vantaan lentoasema. Flamingon viihdekeskuksesta on bussiyhteydet Tikkurilaan, lentoasemalle ja Helsingin keskustaan.

Palvelut

Kauppakeskus tarjoaa useita erilaisia palveluita. 10 000 neliöllään Flamingon kylpylämaailma on Suomen suurin sisävesipuisto.
Kauppaosassa on kymmenisen ravintolaa ja useita erikoisliikkeitä. Kävelyputki yhdistää Flamingon Jumboon ja sen palveluihin. Viihdepalveluita ovat muun muassa pohjakerroksen 20-ratainen keilahalli, hohtominigolf sekä Finnkinon kuusi elokuvasalia. 
Majoitus- ja konferenssipalveluita tarjoaa 13-kerroksinen noin 700 huoneen hotelli Sokos Hotel Flamingo.
Abomeyn kuninkaalliset palatsit

Abomeyn kuninkaalliset palatsit ovat kymmenen palatsia 47 hehtaarin alueella Abomeyssa, Beninin keskiosassa. Palatsit ovat kuuluneet Dahomeyn kuningaskunnan hallitsijoille, ja ne on rakennettu vuosina 1625–1900. Rakennusryhmä on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1985.
Palatsit koostuvat useista rakennuksista ja sisäpihoista. Jokaunen hallitsija rakensi oman palatsinsa. Niiden pohjakaavoissa toistuvat samat perussäännöt, mutta jokainen on hiukan erilainen palatsin rakennuttaneen kuninkaan hallituskauden olojen mukaan. Parhaiten ovat säilyneet kuningas Ghézon ja kuningas Glélén palatsit, joissa toimii Abomeyn museo, jossa esitellään kuningaskunnan historiaa. 
Rakennusten materiaalina on käytetty lateriittimaata lattiassa, seinissä ja perustuksissa, palmua, bambua ja trooppisia puita kuten mahonkia ja afrikanirokoa puuosissa ja olkea ja peltiä kattorakenteissa. Seinät ovat puolisen metriä paksut, mikä riittää pitämään rakennukset miellyttävän viileinä päivisinkin. Joidenkin rakenusten seinissä ja pylväissä on korkokuvia, jotka on värjätty kasvi- ja mineraaliväreillä.
Vuonna 2009 alueella levisi pensaspalo ja vahingoitti useita rakennuksia polttaen niiden olkikatot. Vuonna 2015 alueella riehui toinen tulipalo, jonka aiheuttaja jäi tuntemattomaksi.
Vähä Särkijärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylängöllä Kulovuoren juurella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven itärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Ristijärveltä ja sama tie ohittaa järven sen länsirantaa seuraten.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,4 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Särkijärven tulo-oja. Järven oma laskuoja Särkioja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee Äväntäjärveen 2,2 kilometrin päässä.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa järven pohjoispuolella sijaitsi maatila, jonka pelloista osa oli metsitetty vuoden 1977 kartassa. Nykyään ei maatilaa enää ole olemassa.
HMS Truelove (J303)

Palvelus

Alus romutettiin 1957 Blythissä.
Noita Nokinenä

Noita Nokinenä on Toini Vuoriston luoma samannimisissä satukuunnelmissa esiintyvä noita-akka. Kuunnelmia on esitetty Yleisradion radiokanavilla vuodesta 1970 asti. Uusin Noita Nokinenä-kuunnelma ilmestyi vuonna 1985, mutta niitä on lähetetty uusintoina joulun, pääsiäisen ja juhannuksen aikaan. Noita Nokineniä uusittiin Yle Radio 1:ssä vielä vuonna 2005, mutta sittemmin niiden esittämisestä on luovuttu. Ennen Nokinenä-kuunnelmia esitettiin jakso kerrallaan. Jaksojen osat numeroitiin murteellisesti, esim. ”Noita Nokinenän joulukaappaus yks”. Kuunnelmien CD-versioissa jaksot on useimmiten nidottu yhteen.
Noita Nokinenä asuu Noitavuorella Suomen Kuusimetsässä. Hän on äkäinen noita, joka saattaa hyvinkin nopeasti ottaa taikapussinsa esille, jos jokin ei miellytä häntä, ja lausua taikasanat: "surra purra murraa, taikapussi hurraa..." Useasti hänen siskonsa kuitenkin rauhoittelevat häntä. Nokinenä huudahtaa usein: "Voi tikkerperi!" Nokinenän yksipuolinen rakkaus on avaruusaluksella liikkuva Noitaliiton puheenjohtaja Edvard von Boxis.
Sarjan tunnusmusiikki on Bob Merrillin säveltämä Ah-oom. Se on peräisin LP-levyltä The wonderful world of the brothers Grimm and other motion picture favorites, jossa kappaleen esittää David Rose and his Orchestra.

Kuunnelmat

Luettelo perustuu YLE Shopin tallennemyyntiluetteloon ja VLMedia Oy:n julkaisuun Noita Nokinenän täydellinen kokoelma - Noita Nokinenä -kuunnelmat vv. 1968 - 1985.
Noita Nokinenän levyjentekijän ja julkaisijan VLMedia Oy:n mukaan listan Noita Nokinenän pamaus (1973, 47 min) ja Noita Nokinenän juhannuspaukku (1976, 48 min) ovat sama jakso. Jaksoissa on kuitenkin muutama minuutti toisistaan eroavia kohtia, sillä Juhannuspaukku on kesäinen sovitus Nokinenän Pamauksesta, ja siitä on leikelty onnistuneesti talvisia kohtia. Kopioston tekijähakemiston mukaan Toini Vuoristo on kirjoittanut kuunnelman nimeltä Noita Nokinenän joulupamaus (1973). Hakemistossa on mainittu myös kuunnelma Noita Nokinenän rähinäjoulu (1985), jota ei ole sen enempää YLEn cd-julkaisuissa kuin VLMedian "täydelliseksi" kokoelmaksi mainitussa boksissakaan.
Zolderin 24 tunnin ajo

Zolderin 24 tunnin ajo on Circuit Zolderin radalla Belgiassa ajettava urheilu- ja vakioautojen kestävyyskilpailu. Ensimmäinen kestävyys kilpailu siellä ajettiin vuonna 1983.
Miamin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Miamin naapuripiirikuntia ovat Shelby pohjoisessa, Champaign koillisessa, Clark kaakossa, Montgomery etelässä ja Darke lännessä.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 102 506 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 94,7%, mustiin (2,2%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,3%).
Kotitalouden mediaanitulo on 51 438 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 11,3% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Ace Hood

Ura

Ace Hoodin debyyttialbumi Gutta julkaistiin loppuvuodesta 2008. Albumilta julkaistiin singlet "Cash Flow" (feat. T-Pain & Rick Ross) ja "Ride" (feat. Trey Songz).
Kesällä 2009 julkaistiin Ace Hoodin toinen studioalbumi Ruthless. Albumin ensimmäisellä "Overtime" -nimisellä singlellä vierailivat Akon ja T-Pain. Albumi toinen single oli "Loco wit the Cake".
Vuonna 2011 julkaistiin "Hustle Hard" -single. Albumi Blood, Sweat and Tears julkaistiin loppukesästä 2011.
HMS Formidable (1777)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1778 vara-amiraali Sir Hugh Palliserin lippulaivana päällikkönään John Bazely. Alus osallistui 27. heinäkuuta Ushantin taisteluun. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli John Stanton, ja samana kesänä se kuului Hardyn laivasto-osastoon. Alus oli helmikuussa 1780 kuparoitavana Plymouthissa. Vuoden 1780 aikana alus oli ensin Gearyn osastossa ja sitten Darbyn.
Vuonna 1781 aluksen päällikkönä oli John Cleland. Alus lähti 15. maaliskuuta murtamaan Gibraltarin saartoa, ja määränpäähän se saapui 12. huhtikuuta. Kesän ja syksyn alus kuului Darbyn laivasto-osastoon. Aluksen pohjaan lisättiin joulukuussa kuparia Portsmouthissa. Vuonna 1782 aluksen päällikkönä oli John Symons ja se oli amiraali Sir George Rooneyn lippulaivana. Alus lähti 14. tammikuuta Länsi-Intiaan, jonne se saapui 19. helmikuuta. Helmikuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Charles Douglas Symonsin jäädessä toiseksi kapteeniksi.
Alus osallistui 12. huhtikuuta voitokkaaseen Saintesin taisteluun.
Alus romutettiin vuonna 1813.
Kalliojärvi (Iitti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Urajärven valuma-alueeseen (14.123) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 69 metriä mpy.
Nxai Panin kansallispuisto

Nxai Panin kansallispuisto on kansallispuisto Botswanassa, laajuudeltaan 2 578 neliökilometriä. Puisto on enimmäkseen laajaa ruohotasankoa, jota täplittävät massiiviset puuryhmät. Lähellä porttia on suuri juomapaikka, johon kertyvät juomaan monet suuret nisäkkäät kuten leijonat ja kirahvit.
Hervannan kirkko

Sisätilat

Kirkkosalin pääsisäänkäynnit sijaitsevat alttarin molemmin puolin. Salin katossa on valoa jakava metallisäleikkö, ja tilan valaistus saadaan pääasiassa kattoikkunoista. Itä-länsisuuntaisen salin ympärille ryhmittyvät kahdessa kerroksessa pienemmät tilat, jotka ovat muun muassa rippikoulu- ja nuorisotyön käytössä. Tarvittaessa ne voidaan yhdistää kirkkosaliin.
Pääsaliin mahtuu 280 henkeä. Kirkossa on myös toimituskappeli vihkimisiin ja kasteisiin (30 hengen tila) sekä rippikoulusali (70 hengen tila), jossa voi järjestää perhejuhlia ja muita tilaisuuksia.
Kirkossa ei ole varsinaista alttaritaulua, vaan sen korvaa moduulitiilistä muotoiltu risti. Lisäksi kirkkosalin sivuseinillä on Maija Lavosen ja Irja Mikkolan tekemät Palava pensas- ja Isä ja Poika -taidetekstiilit.
Kirkon 21-äänikertaiset ja 2-sormioiset mekaaniset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas. Urku- ja kuorolehterit sijaitsevat poikkeuksellisesti alttarin yläpuolella, ja kirkkosalin vastakkaisessa päässä on yleisölehteri.
Pettolapsi

Pettolapsi on lapsi, joka toisen sukuasemaa loukaten esitetään jonkun muun naisen kuin lapsen oikean äidin synnyttämäksi.

Rangaistussäännökset pettolapsen esiintuomisesta

Pettolapsen esiintuominen on rikos, josta seuraa rangaistus. Siitä säädetään rikoslain (39/1889) 18 luvun 2 pykälässä. Teosta rangaistaan vankeudella. Jos teolla pyritään hankkimaan hyötyä tai vahingoittamaan toista, rangaistuksena oli kuritushuonetta enintään viideksi vuodeksi ja kansalaisluottamuksen menettäminen. Myös yritys on rangaistava. Vuoden 1974 lakiuudistuksessa rikoslain aiemmat kuritushuonerangaistukset muutettiin tavanomaisiksi vankeusrangaistuksiksi. Pettolapsen esittävälle henkilölle määrättävän vankeusrangaistuksen vähimmäiskestoksi tuli 6 kuukautta ja enimmäiskestoksi 5 vuotta.
Emily Hahn

Emily Hahn (14. tammikuuta 1905 – 18. helmikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti.

Elämä

Hahn syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja muutti 15-vuotiaana perheineen Chicagoon. Valmistuttuaan Wisconsin-Madisonin yliopistosta hän aloitti insinöörintyöt, mutta ei tahtonut pysyä aloillaan, vaan lähti matkaoppaaksi Uuteen Meksikoon. Myöhemmin hän matkusti Belgian Kongoon työskentelemään Punaisen Ristin hyväksi; hän asui kaksi vuotta pygmien parissa ja kulki jalan läpi Keski-Afrikan.
Shanghaissa vietetyt vuodet 1935–1941 jättivät kirjailijaan lähtemättömän vaikutuksen. Hän muutti kuitenkin Hongkongiin ja meni vuonna 1945 naimisiin historioitsija C. R. Boxerin kanssa. Parille syntyi kaksi tytärtä. Perhe asettui Dorsetiin, Englantiin, mutta jo 1950 Emily Hahn muutti yksin New Yorkiin. Hän vieraili säännöllisesti perheensä luona Isossa-Britanniassa.
Hahn kirjoitti lähes elämänsä loppuun saakka The New Yorker -lehteen. Hän kuoli reisiluun murtuman johdosta tehdyn leikkauksen komplikaatioihin 92-vuotiaana 18. helmikuuta 1997.