google/wiki40b huggingface dataset:
Karoliininen yliopistosairaala

Karoliininen yliopistosairaala eli Karoliininen sairaala (ruots. Karolinska unversitetssjukhuset eli Karolinska sjukhuset) on Tukholman läänissä sijaitseva yliopistosairaala, joka on samalla läänin akuuttisairaala. Sillä on toimitilat Huddingessa ja Solnassa. Sairaala muodostettiin vuoden 2004 alusta yhdistämällä Huddingen yliopistosairaala (HS) js Karoliininen sairaala (KS).
Sairaalan toiminnan piirissä on Tukholman sairaanhoitoalueella kaksi miljoonaa ihmistä.
Solnaan on rakenteilla uusi Karoliininen sairaala (Nya Karolinska Solna).
RAY Pokeri

Pokeri on Veikkauksen rahapeliautomaatti, jolla pelataan pokeria. Eri malleissa vaihtelevat pelityyppi eli voitonmaksutaulukko, säännöt ja käytettävä pakka. Pelivalikoimasta löytyvät mm. jokeripokeri, ässäpokeri, kakkospokeri, kymppipokeri, senttipokeri, taitopokeri ja DEAL.
Pelivälineenä Pokerissa käytetään 52 kortin pakkaa, jossa voi olla myös jokerikortti (Jokeripokeri). Pelissä automaatti jakaa pelaajalle viisi korttia, minkä jälkeen hänellä on yhden kerran mahdollisuus vaihtaa valitsemansa kortit. Vaihtaminen ei ole pakollista. Tämän jälkeen pelaaja voittaa, mikäli voittava korttiyhdistelmä on muodostunut. Pelin päävoitto on 50 tai 75 euroa pelikoneesta riippuen.
Voittaessaan pelaaja voi tuplata voittonsa, mikäli voittosumma on korkeintaan puolet päävoitosta. Tällöin pelaajan on arvattava, vetääkö automaatti pakasta seuraavaksi suuren kortin (yli seitsemän) vai pienen (alle seitsemän). Jos arvaus on väärä, pelaaja menettää panoksensa. Seitsemää ei voi veikata, joten jos automaatti vetää pakasta sen, pelaaja häviää aina, paitsi että uusissa pokeripelikoneissa punaisella 7:llä tuplaus päättyy ja siihen saakka kerrytetyt voitot saa pitää.
Päävoittoon tarvitaan joko värisuora (viisi peräkkäistä korttia samaa maata) tai viitoset (neloset ja jokeri). Poikkeuksen tekee kuitenkin RAY:n 70-vuotisjuhlavuosi, jonka kunniaksi viitosilla voittaa 70 euroa.
David Pastrňák

Seuraura

Pastrňák on HC Havířovin kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran U16-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä 53 tehopisteellä. Kaudella 2011–2012 Pastrňák edusti Tšekin U18-juniorisarjassa sekä Havířovia että lainalla HC Třinecia. Hän voitti koko sarjan piste- ja maalipörssin 68 tehopisteellä. Pastrňák voitti myös kevään 2012 karsintasarjan maalipörssin ja jakoi pistepörssin voiton HC Přerovin Michal Rajnochin kanssa 19 tehopisteellä. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan vain 15-vuotiaana Havířovissa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa kaksi runkosarja-, playoff- että nousukarsintasarjan 
Kaudeksi 2012–2013 Pastrňák siirtyi Ruotsiin ja Södertälje SK:n J20-junioreihin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies 29 tehopisteellä. 16-vuotias Pastrňák debytoi kauden aikana myös Södertäljen miesten joukkueessa ja hän teki Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa 11 runkosarja- ja viidessä Kvalserien-ottelussa 3  tehopistettä. Huhtikuussa 2013 Pastrňák solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Severstal Tšerepovets varasi Pastrňákin 34. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kausi 2013–2014 oli hänelle ensimmäinen kokonainen Allsvenskanissa ja Pastrňák voitti Södertäljen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehtyään 36 runkosarjaottelussa 24 tehopistettä. Boston Bruins varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Samana kesänä Pastrňákin varasi myös OHL-joukkue Belleville Bulls kymmenentenä pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt CHL:ään. Saman kesän heinäkuussa Pastrňák teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Bruinsin kanssa, mutta hän sopi pelaavansa kauden 2014–2015 vielä lainalla Södertäljessä. 
Syksyn 2014 harjoitusleirin jälkeen Bruins lähetti Pastrňákin Allsvenskanin sijaan AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen, jossa hän aloitti kauden 2014–2015. Pastrňák debytoi Bostonin NHL-miehistössä 24. marraskuuta 2014 Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.53 minuuttia. Pastrňák avasi maalitilinsä NHL:ssä heti kahdella osumalla 10. tammikuuta 2015 vieraissa Philadelphia Flyersia vastaan, jolloin hänen ottelun molemmat laukauksensa ohittivat Ray Emeryn. Pastrňákin ensimmäinen maali syntyi ylivoimalla ja jälkimmäinen jäi Bruinsin 1–3-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hänet valittiin ottelun ykköstähdeksi. 29. maaliskuuta 2015 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan Pastrňákista tuli Bruinsin seurahistorian nuorin ja ensimmäinen alle 20-vuotias pelaaja, joka on onnistunut tekemään runkosarjan jatkoerässä voittomaalin, kun hän ratkaisi joukkueelle 2–1-voiton. Pastrňák pelasi NHL:ssä lopulta suurimman osan kaudestaan ja teki 46 runkosarjaottelussa 27 tehopistettä.
Kaudella 2015–2016 Pastrňák teki 51 runkosarjaottelussa 26 tehopistettä. Hänen kauteensa mahtui myös ylävartalovamma, joka kesti lokakuusta tammikuuhun. Pastrňák pelasi kauden aikana myös kolme AHL-ottelua Providencessa.

Muuta

Pastrňákin edesmennyt isä Milan pelasi omalla urallaan mm. Saksan alemmissa sarjoissa.
Kotkaristin ritarikunta

Kotkaristin ritarikunnan (vir. Kotkaristi teenetemärk) perusti Viron puolustusvoimat vuonna 1928 tasavallan kymmenvuotisen itsenäisyyden kunniaksi. Sen asema oli aluksi puolivirallinen, mutta se otettiin virallisten ritarikuntien joukkoon asetuksella 7.10.1936. Uudelleen ritarikunta perustettiin vuonna 1996. Kunniamerkeillä palkitaan ihmisiä, jotka ovat ansioituneet sotilasurallaan tai työskennelleet kansallisen puolustuksen hyväksi. 
Ritarikunnassa on kaikkiaan kahdeksan luokkaa. Perinteisten viiden luokan lisäksi siinä on kolme mitaliluokkaa. Mitalit ovat kultainen, hopeinen ja rautainen risti. 
Ritarikuntamerkki on malliltaan ns. Maltan risti. Se on laminoitu molemmin puolin mustaksi ja siinä on kultaiset reunat. Ristin halkaisija on I – III luokan merkeissä 58 mm, IV ja V luokan merkeissä 50 mm. Ristin etupuolella on keskellä hopeinen kotka, joka on valmistautumassa lentoon. Kotka on oksideerattu eli hapetettu. Sen vasemmassa jalassa on pieni valtion vaakuna kullattuna. Oikeassa jalassa taas on kaksiteräinen miekka, joka symboloi valtion vaakunan suojelemista. Kotkan siipien väli on 23 mm ja korkeudeltaan lintu on 19 mm. Ristin kääntöpuolella on kullatussa ympyrässä päivämäärä ”24. II 1928”.
Rintatähti on kahdeksansakarainen, timantinmuotoisesti kohokuvioitu tähti. Sen halkaisija on 85 mm. Tähden keskelle on kiinnitetty V luokan kotkaristi, joka on siis halkaisijaltaan 50 mm. Rintatähti on samanlainen I ja II luokassa.
Mitalit ovat muodoltaan samanlaisia kuin V luokan ritariristi, mutta niitä ei ole emaloitu vaan ne ovat joko kultaisia, hopeisia tai rautaisia. 
Ritarikunnan nauha on moiréekuvioitu ja väriltään oranssi. Lisäksi siinä on vaaleansiniset juovat, joiden paikka vaihtelee merkin luokan mukaan. I luokan nauhaa kannetaan oikean olkapään yli ja sen leveys on 105 mm. Sininen juova on nauhan molemmin puolin 4 mm levyisenä, 4 mm reunasta. II ja III luokan kaulassa kannettavan merkin 40 mm leveässä nauhassa on kolme juovaa: kaksi reunoilla 3 mm:n levyisenä ja yksi keskellä leveydeltään 1 mm. IV ja V luokan rinnassa kannettavien ristien nauhan leveys on 35 mm. Reunoilla on 3 mm levyiset juovat. Mitaliluokan ristien nauhat ovat leveydeltään samoin 35 mm. Juovitus menee niin, että kultaisessa ristissä on keskellä nauhaa kolme 1 mm:n levyisiä juovia, hopeisessa kaksi ja rautaisessa yksi.
Majakka ja Perävaunu

Majakka ja Perävaunu (tanskaksi Fy og Bi, pidemmin Fyrtårnet og Bivognen) oli tanskalainen mykän elokuvan ajan koomikkopari, jonka muodostivat näyttelijät Carl Schenstrøm (1881–1942) ja Harald Madsen (1890–1949). Suomenkieliset hahmojen nimet ovat mukaileva käännös alkuperäisnimistä.
Ensimmäinen Majakka ja Perävaunu -elokuva Film, flirt og forlovelse valmistui vuonna 1921. Parivaljakon oli ideoinut Lau Lauritzen, joka oli vastaperustetun tanskalaisen Palladium-elokuvayhtiön taiteellinen johtaja.
Irina Bokova

Koulutus ja ura

Bokova kävi Sofiassa englanninkielistä koulua ja opiskeli sen jälkeen Moskovan kansainvälisten suhteiden yliopistossa, jossa hän suoritti MBA-tutkinnon kansainvälisissä suhteissa. Sittemmin hän on opiskellut Marylandin yliopiston School of Public Affairsissa Washingtonissa. Hän on ollut Bulgarian pysyvä lähettiläs Unescossa ja Bulgarian hallituksen edustajana Unescon johtokunnassa.
Satakunnan osuusteurastamo

Satakunnan osuusteurastamo (SOT) oli Porin Karjarannassa vuosina 1902–1993 toiminut teurastamo. 
Porin Ympäristön Osuusmeijeri rakennutti Karjarannan tehdasalueelle meijerin vuosina 1902 ja 1905. Tehdasalue vuokrattiin Osuuskunta Satakunnan Karjakeskukselle vuonna 1922. Vuonna 1937 liikkeen nimi vaihtui Satakunnan Osuusteurastamoksi. Uusi tuotantolaitos Karjarantaan valmistui 1952. 
Vuonna 1972 yritys muutti nimensä Satahämeen Osuusteurastamoksi ja sillä oli toimipaikka myös Tampereella. Satahämeen Osuusteurastamo ja Lounais-Suomen Osuusteurastamo fuusioituivat vuonna 1989, mutta tuotanto hiipui nopeasti ja loppui kokonaan vuonna 1993.  
Karjarannassa sijainneet tehdasrakennukset purettiin vuosina 2005–2006 ja tilalle on rakennettu uusi asuinalue.
DMS-59

DMS-59 on liitäntä, josta lähtee kaksi ulostuloa. DMS-59 ajaa yleensä jakajan virkaa, jos yhdistettäviä näyttöpäätteitä on kaksi. DMS-59 liitännät jakajassa ovat yleensä DVI-lähtöjä, mutta saatavilla on myös VGA-liitännällä varustettuja jakajia.
Henry Thomas Colebrooke

Henry Thomas Colebrooke (15. kesäkuuta 1765 Lontoo – 10. maaliskuuta 1837) oli englantilainen orientalisti.
Henry Thomas Colebrooke oli Gattonin 2. baronetin George Colebrooken kolmas poika. Hänet koulutettiin kotona, ja jo 15-vuotiaana hän oli huomattavan edistynyt antiikintutkimuksessa ja matematiikassa. Colebrooke asui 12–16-vuotiaana Ranskassa.
Vuonna 1782 Colebrooke nimitettiin kirjuriksi Intiaan. Noin vuosi saapumisensa jälkeen hänestä tuli tilinpitäjien lautakunnan jäsen Kalkuttaan. Hänet siirrettiin 1789 Purnean piirikuntaan kartoittamaan alueen resursseja. Vuonna 1795 hän julkaisi raportin Remarks on the Husbandry and Commerce of Bengal, jossa hän kannatti Britannian ja Intian välistä vapaakauppaa.
Asuttuaan Intiassa 11 vuotta Colebrooke aloitti sanskritin opiskelun. Hän sai tehtäväkseen kääntää suuren hindujen lakien kokoelman, joka oli William Jonesin aloittama monumentaalinen hindulainsäädännön tutkielma. Hän käänsi kaksi perintölakia koskevaa tutkielmaa Mitacshara of Vijnaneshwaran ja Dayabhaga of Jimutavahanan nimikkeen Law of Inheritance alle.
Vuonna 1805 Arthur Wellesley nimitti hänet hindulainsäädännön ja sanskritin professoriksi Fort Williamin collegeen. Kalkutassa asuessaan hän kirjoitti sanskritin kieliopin (Sanskrit Grammar, 1805), artikkeleita hindujen uskonnollisista seremonioista ja esseen Veda-kirjoista (Essay on the Vedas, 1805), joka oli merkittävä englanninkielinen tutkimus aiheesta. Hän palasi Englantiin 1814. Hän oli Royal Asiatic Society -seuran puheenjohtaja.
Hänen poikansa Sir T.E. Colebrooke julkaisi postuumisti isästään elämäkerrallisen esseen 1873 osaksi uusintapainosta Colebrooken esseekokoelmasta Miscellaneous Essays.
WebCite

WebCite on arkistointipalvelu joka on tarvittaessa käytettävissä säilyttämään Internetin tieteellisesti ja koulutuksellisesti tärkeää aineistoa. Palvelu säilyttää nettisivun sisällön sellaisena kuin nettisivu oli bloggaajan, tutkijan tai Wikipedia-käyttäjän viitattua tai siteerattua nettisivua. Säilytyspalvelu mahdollistaa lähdeviitteiden toimivuuden senkin jälkeen kun nettisivuja on uudistettu, poistettu tai ne ovat muusta syystä hävinneet, toisin sanottuna sivusto ehkäisee linkkiruttoa.
Erik Erämetsä

Erik Harald Erämetsä, vuoteen 1936 Enwald (27. kesäkuuta 1919 – 19. syyskuuta 1999) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Jyväskylän yliopiston germaanisen filologian professori 1962–1975 ja Turun yliopiston germaanisen filologian professori vuodesta 1975. Hän tutki englannin kielen vaikutusta saksan kieleen ja myös saksan ja suomen kielen kontrastiivisia kysymyksiä.
Syvä-Sammatti

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,2 metriä mpy.
Yassine Bounou

Seurajoukkueura

Bono on marokkolaisen Wydad Casablancan kasvatti. Kesällä 2012 hän siirtyi Atlético Madridin reservijoukkueeseen yksivuotisella sopimuksella. Seuraavana kesänä hän solmi seuran kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen ja kilpaili pelipaikasta edustusjoukkueessa. Kauden 2014–2015 Bono pelasi lainasopimuksella sarjaporrasta alempana Real Zaragozassa. Kesällä 2015 lainasopimusta Zaragozaan päätettiin jatkaa yhdellä vuodella Bonon harjoiteltua ensin jonkin aikaa Atléticon edustusjoukkueen kanssa. Hän solmi nykyisen seuransa kanssa kaksivuotisen sopimuksen heinäkuussa 2016.

Maajoukkueura

Bono on edustanut Marokkoa yhden kerran. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa elokuussa 2013 Burkina Fasoa vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Suomen Urheiluilmailuopisto

Hallinto

Suomen Urheiluilmailuopiston ensimmäinen toimitusjohtaja ja rehtori oli Jukka Salokannel, joka toimi yhtiössä vuodesta 1996 vuoteen 2006 saakka. Salokannel oli vuonna 2006 myös hallituksen jäsen. Toimitusjohtajaksi Salokanteleen jälkeen kutsuttiin Sakari Kuosmanen.
Helmikuussa 2014 Opisto purki Kuosmasen toimitusjohtajasuhteen huomattavien talousepäselvyyksien ja talousrikosepäilyjen vuoksi. Hänen osallisuutensa Fici-copy Oy:n tutkittavana olleeseen talousrikosvyyhtiin oli tullut ilmi. Kuosmanen oli tehnyt vuosina 2007–2010 satojentuhansien eurojen arvoisia leasing-sopimuksia muun muassa kopiokoneiden hankkimiseksi. 
Syksyllä 2014 Ilmailuliitto vaihdatti edustajansa Urheiluilmailuopiston hallituksessa. Antti Joupin tilalle valittiin OTL & KTM Merja Bäckman jatkamaan opiston johdon kanssa talousselvitystä, jonka pohjalta kartoitettiin opiston toiminnan jatkomahdollisuuksia. 
Hakuprosessin jälkeen Suomen Urheiluilmailuopiston toimitusjohtaja-rehtoriksi valittiin Sakari Pyörre, joka aloitti tehtävässä 16. kesäkuuta 2014.  Peter Tähtisen johtama Opiston hallitus purki Pyörteen toimitusjohtajasuhteen yllättäen huhtikuun lopussa 2016.  
Vuoden 2016 jälkeen  opistolla ei ole ollut toimitusjohtajaa. Operatiivinen johtaja on koulutuspäällikkö Matti Huoviala, joka johtaa toimintaa Malmilta käsin. Vuosina 2016–2017 Opisto muutti Helsinkiin, uudisti verkkokoulutusinfransa, sai ajanmukaiset toimitilat ja keskittyi verkkokolutukseen. Opisto on aloittanut yhteistyön lennonopettajakoultuksessa Blue Skies Aviation Oy:n kanssa.   
Opiston toimintaa on hallituksesta käsin johtanut SIL:n tehtävään asettama SIL:n hallituksen jäsen Peter Tähtinen. Tähtisen aikana on Suomen Urheiluilmailuopisto Oy:n tytäryhtiön SUIO Oy:n toiminta lopetettu tarpeettomana ja kannattamattomana. Tähtinen, jolla on pitkä yritysjohdon tausta ja kokemus, on lisäksi ollut tervehdyttämässä SIL:n taloutta ulkoistamalla lennokkitarvikekauppa SIL Shop Oy:n sen entisille työntekijöille.
William Rothenstein

Sir William Rothenstein (29. tammikuuta 1872 – 14. helmikuuta 1945) oli brittiläinen taidemaalari, piirtäjä ja taidekirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten sotataiteilijana ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa sekä muotokuvataiteilijana. Lontoossa sijaitsevassa National Portrait Gallery -näyttelyssä on näytillä yli 200 Rothensteinin tekemää muotokuvaa. Rothenstein oli Royal College of Art -yliopiston rehtori 1920–35 ja ritaroitiin 1931.
Edvard Grönblad

Jakob Edvard August Grönblad (19. marraskuuta 1814 Turku – 4. tammikuuta 1864 Jyväskylä) oli suomalainen historiantutkija. 
Grönbladin vnahemmat olivat laamanni Jakob Johan Grönblad (1781–1847) ja Margareta Johanna Fahlstedt. Hän kävi Vaasan ja Oulun triviaalikouluja ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1830. Grönblad valmistui filosofian kandidaatiksi ja väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistossa 1839. 
Grönblad oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1839–1840, Aleksanterin yliopiston konsistorin amanuenssina 1840–1844, yliopiston historian dosenttina 1843–1863, vt. historian professorina 1854–1856 ja Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1844–1863. Hän järjesti 1844–1856 senaatin vanhemman arkiston. Hänen omien tutkimustensa aiheena oli keskiaika ja 1500-luku.
Grönblad sai eron virastaan vuonna 1863 sairauden takia. Hän asui sitten mielisairaana veljensä kihlakunnantuomari Karl Johan Oskar Grönbladin (1812–1893) luona Jyväskylässä ja kuoli siellä vuoden 1864 alussa.
Seth Jones

Junioriura

Jones pelasi kauden 2008–2009 aikana Dallas Starsin alle 16-vuotiaiden joukkueen kapteenina. Kauden jälkeen WHL-joukkue Everett Silvertips varasi hänet CHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana. Jones kuitenkin pysyi Dallasissa, jossa siirtyi kaudeksi 2009–2010 alle 18-vuotiaiden joukkueeseen, jossa hän pelasi 42 ottelua tehden 18 tehopistettä.
Kaudeksi 2010–2011 Jones siirtyi USA Hockey National Team Development Programiin, jossa USHL:ssä 28 ottelua. Lisäksi hän pelasi alle 17-vuotiaiden joukkueessa 37 ottelua toimien sen kapteenina sekä alle 18-vuotiaiden joukkueessa 20 ottelua. Seuraavalla kaudella, 2011–2012, Jones toimi sekä alle 18-vuotiaiden että USHL:ssä pelaavan ykkösjoukkueen kapteenina. USHL:ssä hän pelasi 20 ottelua tehoin 4+8=12 ja alle 18-vuotiaiden joukkueessa 52 ottelua tehoilla 8+23=31.
Huhtikuussa 2012 Everett Silvertips myi varaamansa Jonesin pelaajaoikeudet Portland Winterhawksille. Jones siirtyi kaudeksi 2012–2013 Winterhawksiin, jossa pelasi ensimmäisellä kaudellaan 61 runkosarjaottelua tehoin 14+42=56. Pudotuspeleissä hän pelasi 21 ottelua, joissa teki viisi maalia ja yhteensä 15 tehopistettä. Winterhawks voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden. Jones valittiin pelaamaan CHL:n lupaavien pelaajien otteluun, jonka lisäksi hänet palkittiin WHL:n vuoden tulokkaana Jim Piggott Trophylla. Jones pääsi pelaamaan viidessä Memorial Cupin ottelussa, joissa hän teki 2 maalia sekä 2 syöttöpistettä.

NHL

Kesän 2013 varaustilaisuudessa Jonesia pidettiin jopa mahdollisena kärkivarauksena. Nashville Predators varasi hänet itselleen lopulta neljäntenä pelaajana.
Heinäkuussa 2013 Predators solmi Jonesin kanssa kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen. Jones siirtyi heti varausta seuranneeksi kaudeksi pelaamaan Predatorsin NHL-kokoonpanoon. Tulokaskaudellaan hän esiintyi 77 ottelussa, joissa teki tehot 6+25=31. Toisella kaudellaan, 2014–2015, Jones pelasi kaikki Predatorsin 82 runkosarjaottelua. Hän teki niissä 27 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi kuusi ottelua saaden neljä syöttöpistettä.
Tulokassopimuksensa viimeisellä kaudella Jones ehti pelata Predatorsin paidassa 40 ottelua tehden yhden maalin sekä kymmenen syöttöpistettä. Nashville kauppasi Jonesin tammikuussa 2016 Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa keskushyökkääjä Ryan Johanseniin. Jones pelasi Blue Jacketsissa loppukauden aikana 41 runkosarjaottelua tehoin 2+18=20.
Jones ja Blue Jackets solmivat kauden 2015–2016 jälkeisenä kesänä kuuden vuoden mittaisen ja yhteensä 32,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Muuta

Jonesin isä on entinen NBA-koripalloilija Popeye Jones. Hän toimii nykyään Brooklyn Netsissä apuvalmentajan tehtävissä.
Dnepr

Sivujoet

Dneprin tärkeimpiä oikean- (o) ja vasemmanpuoleisia (v) sivujokia latvalta lukien ovat Drut’ (o), Berezina (o), Sož (v), Pripet (o), Irpin (o), Desna (v), Ros (o), Sula (v), Vorskla (v), Samara (v), Konka (o), Bazavluk  (o) ja Inhulets (o).
MonsterVerse

Kehitys

Legendary Entertainment vahvisti heinäkuussa 2014 San Diego Comic-Con International -tapahtumassa, että se oli ostanut Tōhōlta oikeudet Mothraan, Rodaniin ja King Ghidorahiin. Syyskuussa 2015 Legendary julkisti, että elokuvan Kong: Pääkallosaari kehitystyö siirtyisi Universal Studiosilta Warner Brosin vastulle, minkä seurauksena alettiin spekuloida, että Godzilla ja King Kong tulisivat esiintymään samassa elokuvassa.
Lokakuussa 2015 Legendary julkisti suunnitelmansa saada Godzilla ja King Kong esiintymään elokuvassa Godzilla vs. Kong, joka saisi ensi-iltansa vuonna 2020. Legendaryn suunnitelmana on luoda jaettu elokuvauiversumi, joka keskittyy Monarchiin (vuoden 2014 Godzilla-elokuvassa esiintyneeseen hallituksen järjestöön) ja että se "tuo Godzillan ja Legendaryn King Kongin samaan ekosysteemiin muiden jättimäisten superolentojen kanssa, sekä klassisten että uusien". Vaikka Legendaryn yhteistyö Universalin kanssa muissa elokuvissa jatkuu yhä, se jatkaa yhä yhteistyötään Warner Brosin kanssa elokuvauniversumin suhteen. Myöhemmin lokakuun aikana julkistettiin, että Kong: Pääkallosaari tulee sisältämään viitteitä Monarchiin.
Toukokuussa 2016 Warner Bros. julkisti, että Godzilla vs. Kong saisi ensi-iltansa 29. toukokuuta 2020 ja ilmoittivat elokuvan Godzilla: King of the Monsters (joissain maissa Godzilla II: King of the Monsters) uudeksi ensi-illaksi 22. maaliskuuta 2019, ensi-illan ollessa aiemmin suunniteltuna kesäkuulle 2018. Ensi-iltaa muutettiin myöhemmin uudelleen ja uudeksi päiväksi ilmoitettiin 31. toukokuuta 2019. Lokakuussa 2016 Legendary julkisti, että King of the Monsters tultaisiin kuvaamaan sen emoyhtiö Wandan omistamassa Qingdao Movie Metropolis -laitoksessa Kiinassa, Pacific Rim – Kapinan ohella. Saman kuukauden aikan paljastettiin, että Legendary aikoi koota käsikirjoittajien huonetta Godzilla-Kong -elokuvauniversuminsa toteuttamiseksi, Alex Garcian valvoessa projektia.
Tammikuun 2017 alussa Legendary Entertainmentin perustaja Thomas Tullin raportoitiin eronneen yhtiöstä, mutta olevan yhä mukana elokuvauniversumin tuotannossa. Samalla elokuvauniversumin viralliseksi nimeksi paljastettiin MonsterVerse. Maaliskuussa 2017 Legendary paljasti koonneensa käsikirjoittajien huoneen kehittämään MonsterVersea, Terry Rossion (joka oli myös laatimassa yhtä TriStarin Godzilla-elokuvan ensimmäisistä käsikirjoitusluonnoksista) johtaessa tiimiä, johon kuuluvat Patrick McKay, J. D. Payne, Lindsey Beer, Cat Vasko, T. S. Nowlin, Jack Paglen ja J. Michael Straczynski.
Paulina Porizkova

Paulina Porizkova (s. 9. huhtikuuta 1965) on tšekkiläissyntyinen näyttelijätär ja supermalli. Hänellä on Ruotsin ja Yhdysvaltain kansalaisuudet.
Porizkova syntyi Prostějovissa, mutta jätti synnyinmaansa jo ensimmäisten elinvuosiensa aikana muuttaakseen Lundiin, Ruotsiin. Hän lähetti kuviaan Elitelle ensimmäistä kertaa jo vuonna 1980. Hän pääsi Pariisiin ja Yhdysvaltoihin esiintyen jo pian Sports Illustratedin vuosittaisen Swimsuit Issuen kansissa (1984 ja 1985). Hän oli myös Estée Lauder -kosmetiikkayhtiön keulakuvana 1980-luvun lopulla.
Porizkova esiintyi Gentlemen's Quarterlyssa ja elokuussa 1987 Playboyn kannessa; tähän mennessä hänet on nähty mm. Voguessa, Ellessä, Harper's Bazaarissa, Selfissä, Cosmopolitanissa ja Glamourissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuonna 1983.
Porizkova on myöhemmällä urallaan keskittynyt entistä enemmän elokuviin. Hänelle kaavailtiin vuonna 1989 Robert De Niron kanssa jaettua pääroolia Sergio Leonen seuraavaan elokuvaan, mutta hanke jäi suunnitelmaksi ohjaajan kuoltua sydänkohtaukseen. Hänellä oli muita rooleja muiden muassa elokuvissa Arizona Dream (1993) ja Tuomion torstai (1998). Päärooli hänellä oli esimerkiksi Ninan alibissa (1989). 
Porizkova on myös kirjoittanut romaanin A Model Summer (2007).  Se on käännetty mm. ruotsiksi Modell Sommar (2009).   
Porizkova on ollut vuodesta 1989 alkaen naimisissa Ric Ocasekin kanssa. Parilla on vuosina 1993 ja 1998 syntyneet lapset.
Lissabonin viiltäjä

Lissabonin viiltäjä oli Lissabonissa Portugalissa vuosina 1992–1993 toimineesta sarjamurhaajasta käytetty nimitys. Viiltäjä murhasi 31. heinäkuuta 1992 ja 15. maaliskuuta 1993 välisenä aikana kolme naispuolista prostituoitua terävällä esineellä viiltämällä. Hänen henkilöllisyytensä oli pitkään tuntematon, kunnes vuonna 2011 Joel Guedes, 21, väitti isänsä José Pedro Guedesin, 46, olevan Lissabonin viiltäjä. Vaikka Guedes on ollut pidätettynä paljastuksesta lähtien, häntä ei ole toistaiseksi pystytty syyttämään Lissabonin murhista. Häntä kuitenkin tullaan todennäköisesti syyttämään muista murhista, joita on tapahtunut muun muassa Saksassa sekä Aveiron kaupungissa Portugalissa.