google/wiki40b huggingface dataset:
Bernard Harris

Nuoruus ja yliopistoura

Harris oli perheensä ainoa lapsi, ja hänen isänsä kuoli Harrisin ollessa 13-vuotias. Hän kasvoi äitinsä kanssa virginialaisessa Roanoken kaupungissa. Nuorena Harris oli kiinnostunut baseballista koripalloa enemmän, eikä hän pitänyt lyhyistä koripallohousuista, jotka paljastivat hänen pitkät ja laihat säärensä. Hän valitsi kuitenkin koripallon alettuaan kasvaa, ja häntä myös patistettiin lajin pariin usealta taholta. Harris opiskeli lajia katsomalla muun muassa Jerry Westin pelaamista televisiosta. 15-vuotiaana hän huomasi osaavansa pelata, vaikka sittemmin heittäjänä profiloitunutta pelaajaa ei juuri opetettu erikseen heittämään.
Harris kävi lukion ja sai tämän jälkeen tarjouksia usealta yliopistolta. Hän valitsi lähellä sijainneen Virginia Commonwealthin, jossa pelasi vuodet 1970–1974. Viimeisen yliopistokautensa Harris päätti 19,2 pisteen ja 11,6 levypallon keskiarvoilla. Vuonna 1974 Harris kiersi Yhdysvaltain joukkueen mukana Neuvostoliitossa ja tapasi muun muassa Leon Huffin. Joukkue päätti kiertueensa Suomeen.

Valmentajaura

Harris valmensi Suomen poikamaajoukkuetta 2000-luvun alussa. Miesten pääsarjatasolla hän valmensi vuosina 1998–2002 Salon Vilpasta, joka keväällä 2001 sijoittui neljänneksi, Forssan Koripoikia ja Team Componentaa. Forssassa valmentaessaan Harris pelasi itsekin joitakin otteluita ja esiintyi pääsarjassa 52 vuoden ja 12 päivän ikäisenä, millä iällä hän on vanhin Suomen miesten pääsarjassa pelannut.
Harris toimi kaudella 2013–2014 Espoo Basket Teamin kehitysryhmien vastuuvalmentajana, ja aloitti toukokuun 2014 puolivälissä EBT:n miesten edustusjoukkueen ja A-poikien päävalmentajana.

Yksityiselämä

Harris asuu Espoossa. Hän on muun muassa valmentanut Leppävaaran Pyrinnön A-poikia, opastanut urheilijoita terveisiin elämäntapoihin, kiertänyt kouluissa puhumassa huumeiden ja alkoholin haitoista ja auttanut maahanmuuttajia kotiutumaan. Hänelle on myönnetty SVUL:n hopeinen risti työstään nuorten parissa.
Harrisin yliopisto Virginia Commonwealth nimesi Harrisin kunniagalleriaansa vuonna 2001. Yliopisto on säilyttänyt Harrisin vanhat pelikengät ja pelipaidan.
Ivan Gašparovič

Elämäkerta

Gašparovič syntyi Poltárissa lähellä Lučenecia. Hänen isänsä muutti Slovakiaan Kroatiasta ensimmäisen maailmansodan lopussa ja oli opettajana Bratislavassa. Gašparovič opiskeli lakia Komenskýn yliopistossa Bratislavassa 1959–1964 ja työskenteli kunnallisena syyttäjänä Martinissa ja Bratislavassa. Hän liittyi 1968 kommunistiseen puolueeseen tukeakseen Alexander Dubčekin uudistuksia, mutta puhdistettiin myöhemmin puolueesta. Huolimatta jäsenettömyydestään Gašparovič sai jatkaa uraansa, suoritti tohtorintutkinnon ja opetti vuodesta 1968 heinäkuuhun 1990 lakia yliopistossa. Helmikuussa 1990 hänestä tuli vararehtori. Vuosina 1966–1989 Gašparovič oli myös Slovakian jääkiekkoliiton kansainvälisen komitean varapuhemies.
Samettivallankumouksen jälkeen Václav Havel nimitti hänet 1990 Tšekkoslovakian valtakunnansyyttäjäksi. Vuonna 1992 hänet valittiin Slovakian tasavallan kansallisneuvoston puhemieheksi ja Tšekkoslovakian varapuheenjohtajaksi, ja loppuvuodesta hän on oli mukana laatimassa Slovakian perustuslakia.
Gašparovič liittyi 1992 Vladimír Mečiarin johtamaan HZDS:aan ja kuului Tšekkoslovakian hajottua Mečiarin autoritaarisena pidettyyn hallintoon. Hän oli parlamentin puhemiehenä jälleen 1994–1998 ja käytti maaliskuusta lokakuuhun 1998 presidentin oikeuksia kun parlamentti ei päässyt sopuun uuden presidentin valinnasta. Lokakuun 1998 jälkeen kun HZDS oli oppositiossa, Gašparovič kuului salaista poliisia valvovaan parlamentin komiteaan.
Hän lähti HZDS:stä heinäkuussa 2002, kun Mečiar ei päästänyt häntä ja eräitä muita HZDS:n jäseniä vaalilistoille. Gašparovič ja muut jäsenet perustivat samana päivänä (12. heinäkuuta) uuden HZD:n, joka sai syyskuun 2002 vaaleissa 3,3 prosenttia äänistä, ei tarpeeksi saadakseen parlamenttipaikkoja. Gašparovič palasi jälleen yliopistoon.
Huhtikuussa 2004 hän päätti lähteä presidentinvaaliin Mečiaria ja koalition Eduard Kukania vastaan. Yllättäen altavastaajana pidetty Gašparovič sai toiseksi eniten ääniä lähinnä matalan äänestysprosentin vuoksi ja pääsi toiselle kierrokselle, jolla hän voitti Mečiarin 59,9 % – 40,1 %. Vaikka äärikansallinen kansallispuolue (SNS) tukikin avoimesti Gašparovičia, Euroopan lehdistössä hänen valintansa otettiin helpottuneena vastaan pienempänä kahdesta pahasta.
Gašparovič valittiin toiselle kaudelle huhtikuussa 2009. Toisella kierroksella häntä oli vastassa SDKÚ-DS:n Iveta Radičová, jonka hän löi 55,55–44,45 %.
Erkkola (mopo)

Erkkola oli Eino Erkkolan ja hänen poikansa Matti Erkkolan Ilmajoen Koskenkorvalla 1950-luvulla kehittämä invalidimopo. Erkkola-mopon merkittävin ostajakunta muodostui sotainvalideista. Erkkoloiden elinkaari ylsi 1980- ja 1990-lukujen taitteeseen asti, jolloin Erkkolan invamopo- ja pyörätuolitehtaan liiketoiminnan osti Instrumentariumin tytäryhtiö, lahtelainen Merivaara Oy. Se katsoi ajokuntoisia sotainvalideja olevan liian vähän, eikä pitänyt noin 200 kappaleen vuosimyyntiä enää kannattavana.

Tekniikka

Erkkola-mopossa oli edessä yksi ohjaava pyörä ja takana kaksi pyörää, joista toinen oli vetävä. 1,5 hevosvoiman moottori sijaitsi kuljettajan vieressä vasemmalla. Mopo käynnistettiin narusta vetämällä. Mopossa oli putkirunko, joka oli aluksi avoin, mutta 1960- ja 1970-lukujen vaihteen paikkeilla jalkatilan suojuksen ylle lisättiin tuulilasi ja katos.
Ajoneuvon moottoriteho nostettiin 1980-luvun lopulla lainmuutoksen jälkeen 2,4 hevosvoimaan. Samalla narukäynnistyksen tilalle asennettiin sähköstartti ja sähköjärjestelmän jännite nostettiin 12 volttiin. Viimeisten Sachs-moottorien vaihteisto oli kaksivaihteinen automaatti, jossa oli mukana peruutusvaihde, jolloin mopoa ei tarvinnut peruuttaa kävelykepillä tai kainalosauvalla työntäen.
Moottorina käytettiin myös sähköstartilla varustettua Morinin moottoria sen jälkeen, kun Sachs-moottorin valmistus loppui 1991.
Tanimbarinkottarainen

Levinneisyys

Tanimbarinkottaraista tavataan kotoperäisenä Bandanmeren Tanimbar-saarilla. Vaikka lajin on kuvattu olevan melko yleinen, on sen esiintymisalue kuitenkin hyvin pieni, ja sitä uhkaa sopivien elinympäristöjen tuhoutuminen. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Tanimbarinkottarainen elää monenlaisissa metsissä.
Persianlahden oireyhtymä

Persianlahden oireyhtymä on yleisnimitys Persianlahden sodassa 1991 palvelleita sotilaita vaivaaville erilaisille psykologisille ja fysiologisille oireille. Tosin ei olla varmoja, liittyvätkö nämä oireet sotapalvelukseen tai yleensä toisiinsa. Oireiksi on esitetty muun muassa krooninen väsymys, kivut nivelissä ja lihaksissa, päänsärky, ripuli, muistinmenetykset, unihäiriöt, tasapainohäiriöt sekä ihottuma.

Syndrooman aiheuttajat

Syitä on esitetty useita: sotilaiden saamat rokotteet pernaruttoa vastaan, erilaiset virukset, köyhdytetty uraani, kemiallisten aseiden jäämät ja stressi ovat olleet ehdokkaina, kuten myös aspartaamimyrkytys, rakettipolttoaineet ja joukkohysteria. 
Rokotteiden apuaineissa käytetyn skvaleenille elimistössä muodostuvien vasta-aineiden on virheellisesti epäilty liittyvän oireyhtymään. Skvaleenin vasta-aineita esiintyy osalla ihmisistä luonnostaan, ja erään tutkimuksen mukaan vasta-aineita esiintyy veteraaneilla yhtä usein kuin yleisessä väestössäkin eikä rokotteen skvaleeni muuta vasta-aineiden pitoisuuksia. Sotilaille annetuissa rokotteissa ei myöskään käytetty skvaleenia adjuvanttina vaan alumiinia.
Marraskuussa 2004 riippumaton brittiläinen tutkimus ehdotti, että sotaveteraaneilla oli kaksinkertainen mahdollisuus sairastua muualla palvelleisiin sotilaisiin verrattuna. Tutkimuksen johtopäätöksenä oli, että oireet johtuivat monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta, mukaan lukien hyönteismyrkyt, köyhdytetty uraani ja hermokaasut.
Tulane University School of Medicine julkaisi tutkimuksen helmikuun 2000 Experimental Molecular Pathology -lehden numerossa löydöksistään:
95 % potilaista, jotka kärsivät Persianlahden oireyhtymästä tunnistettavin oirein, kehitti vasta-aineita skvaleenille. Toisaalta kukaan oireettomista ei ollut kehittänyt vasta-aineita skvaleenille.  Tutkimuksen metodeita on kuitenkin kritisoitu muiden tutkijoiden osalta, eikä muissa tutkimuksissa ole havaittu vastaavanlaista yhteyttä. Rotilla tehdyssä kokeissa injektoitu skvaleeni aiheutti eläimille immuunivälitteisen kroonisen nivelreuman. Yhteenvedon mukaan tutkimus herätti kysymyksiä adjuvanttien roolista kroonisissa tulehdustaudeissa.
Pikkuapollo

Koko ja ulkonäkö

Pikkuapollo on huomattavan kookas, valkoinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, mutta siipisuonten kohdalla kulkee tummia juovia. Etusiiven etuosassa on nähtävissä kaksi vierekkäistä mustaa täplää. Etusiipien kärjet ovat läpikuultavat, mikä saa ne näyttämään tummilta. Takasiiven takareuna on tumma ja naaraalla on takasiivissään kaksi mustaa täplää, jotka koirailta yleensä puuttuvat kokonaan. Siipiväli on 53–62 mm. Pikkuapollo lentää hitaasti ja laskeutuu usein kukille, mutta pysyttelee koostaan huolimatta huomaamattomana kasvillisuuden seassa. Muiden apollolajien tapaan pikkuapollollakin on useita, ulkonäöltään toisistaan hivenen poikkeavia alalajeja tai muotoja. Suomesta näitä tunnetaan kolme: f. karjala, f. perkele sekä f. ugrofennica.
Suomessa tavattavista perhosista pikkuapollon voi sekoittaa lähinnä vain kaaliperhoseen, jolla ei kuitenkaan ole läpikuultavia siivenkärkiä ja siipisuonitus erottuu huonosti tai myöhemmin kesällä lentävään pihlajaperhoseen, jolta puolestaan puuttuvat tummien siivenkärkien lisäksi etusiipien tummat täplät.

Levinneisyys ja lentoaika

Pikkuapolloa tavataan Euroopasta Keski-Aasiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Esiintyminen on paikoittaista.
Suomessa pikkuapollo on harvinainen, mutta paikoilla joilla sitä esiintyy se voi olla lukumäärällisesti runsas. Miltei kaikki nykyiset esiintymispaikat ovat Ahvenanmaalla tai Lounais-Suomessa. Uudellamaalla pikkuapolloja on istutettu lajin entiselle esiintymisalueelle Porvooseen, missä kanta on sittemmin runsastunut. Suomen sisämaan suurin esiintymä on Somerolla Häntälän notkojen perinnebiotooppialueella, joka on osa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta.
Lentoaika alkaa kesäkuun alkupuoliskolla ja jatkuu kesäkuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat

Pikkuapollo on avoimien, lehtomaisten niittyjen laji. Perhosen elinympäristöjä on hävittänyt erityisesti on laidunmaiden väheneminen. Perhonen lentää päivällä ja laskeutuu usein kukille.
Luontodirektiivin nojalla pikkuapollo on rauhoitettu kaikkialla EU:n alueella. Suomessa pikkuapollo on ollut rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella jo vuodesta 1976 lähtien. Yhden perhosen korvausarvoksi on asetettu 336 euroa.
Pikkuapollo talvehtii joko munana tai pienenä toukkana.

Ravintokasvi

Pikkuapollon toukka käyttää ravintokasvinaan pystykiurunkannusta (Corydalis solida).
Éric Akoto

Éric Akoto (s. 20. heinäkuuta 1980 Accra, Ghana) on togolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Ura

Akoto aloitti pelaajauransa 1998 Ghanassa Liberty Professionals -joukkueessa. Samana vuonna hän siirtyi Itävaltaan Grazer AK:hon, jossa pelasi neljä kautta. Vuonna 2002 hän siirtyi Austria Wieniin, jossa pelasi vuoteen 2004 saakka, kunnes siirtyi yhdeksi kaudeksi Saksaan FC Rot-Weiss Erfurtiin. Vuonna 2005 Akoto siirtyi Itävaltaan VfB Admira Wacker Mödlingiin, jossa hän pelasi yhden kauden.
Kaudella 2010–2011 Akoto edusti A-Leaguessa North Queensland Furyta.

Maajoukkueura

Akoto kuului Togon jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kilpailuissa 2006 mutta ei päässyt pelaamaan.
Antonio Galli da Bibiena

Antonio Galli da Bibiena (myös Antonio Galli da Bibbiena; s. 1697/1698, k. 1774) oli Bibiena-arkkitehtisukuun kuulunut barokkikauden italialainen arkkitehti, kuvataiteilija ja sisustussuunnittelija. Hän työskenteli vuodesta 1721 alkaen Wienissä veljensä Giuseppen kanssa keisarillisen hovin sisustustaiteilijana. Vuonna 1751 hän muutti Bolognaan. Hänen italialaisia töitään ovat muun muassa Bolognan Teatro Communale ja Mantovan Teatro Bibiena eli Teatro Scientifico.
Kaasukehä

Kaasukehä eli atmosfääri on kiinteää planeettaa ympäröivä kaasuista ja hiukkasista koostuva kerros, jota planeetan gravitaatio pitää lähellä pintaa. Maan kaasukehää kutsutaan ilmakehäksi. Kaikilla aurinkokunnan planeetoilla ja joillain kääpiöplaneetoilla, kuten Plutolla ja ehkä myös Eriksellä sekä Cereksellä on kaasukehä. Lisäksi joillakin kuilla kuten Titanilla saattaa olla kaasukehä.
Planeettojen kaasukehät eroavat toisistaan esimerkiksi koostumuksen ja paineen suhteen. Massaltaan alhaisten taivaankappaleiden kaasukehät ovat ohuita ja paineiltaan alhaisia. Planeetan on oltava riittävän massiivinen kyetäkseen pitämään kaasukehä painovoimansa avulla – kuitenkin myös pikkuplaneetat voivat olla riittävän massiivisia siihen. Jos planeetta on kuuma ja sen kaasukehä on kevyt, se karkaa avaruuteen.
TTVO

Ainejärjestö TARINA

TTVO:n opiskelijoiden etuja ajaa taiteen ja viestinnän opiskelijoiden ainejärjestö TARINA.
Ken-Marti Vaher

Partsin hallituksen kaatuminen

Vaher toimi Partsin hallituksen oikeusministerinä 10. huhtikuuta 2003–13. huhtikuuta 2005. Hallitus kaatui 21. maaliskuuta 2005 Vaherin saatua epäluottamuslauseen, jonka puolesta äänesti Riigikogun 54 edustajaa 101:stä. Epäluottamuslause kohdistui Vaherin suunnitelmaan korruptionvastaisen kamppailun tehostamiseksi. Äänestyksen jälkeen pääministeri Parts ilmoitti eroavansa ja hallituksensa ajan olevan ohi.
Vaher oli ehdottanut, että syyttäjien täytyisi vuosittain tuoda oikeuteen etukäteen kiintiöity määrä korruptiotapauksia. Vaikka Vaher epäilemättä oli tarkoittanut mallinsa lisäämään korruptionvastaista toimintaa, mallia perustellusti arvosteltiin naivismista: mikäli korruptio jossakin vaiheessa muodostuisi vähäiseksi, kiintiöajattelu motivoisi syyttäjiä tekemään keinotekoisia tai lähes aiheettomia syytteitä, mikäli taas korruptio muodostuisi suureksi, kiintiö voisi estää vakavienkin korruptiojuttujen saamisen syytetointen kohteiksi. Lisäksi kiintiön asettaminen houkuttelee laiskempia virkamiehiä täyttämään kiintiön vaivattomimmilla jutuilla, jättäen hankalammat jopa tutkimatta. 
Huomattavasti järkevämpänä mallina Vaherin suunnitelman vastustajat pitivät oikeusviranomaisten henkilöstöresurssien ja asiantuntemuksen parantamista ja voimavarojen kohdistamista sellaisiin korruptiojuttuihin, joiden saamisella tuomiolle olisi suurin vaikuttavuus ja ennalta ehkäisevyys.
Tippi Degré

Elämä

Tippi Degré syntyi Namibiassa, jossa hänen luontokuvaaja-vanhempansa Alain Degré ja Sylvie Robert asuivat. Niinä vuosina joina Tippi ja hänen vanhempansa asuivat Afrikassa he matkustivat siellä laajasti, Botswanassa, Zimbabwessa ja Etelä-Afrikassa. Afrikassa asuessaan Degré ystävystyi eläimien kanssa ja tutustui paikallisten bushmannien elämään ja elintapoihin. 
Hänellä ei ollut leikkikavereita ja sen vuoksi hän leikki leijonanpentujen, norsujen, käärmeiden, kirahvien, krokotiilien ja seeprojen kanssa. Hänen äitinsä kertoi että etelässä jossa oli hedelmätöntä tai puoliaavikkoa oli tilojen koko 10 000–20 000 hehtaaria ja viljelijät pitivät usein orvoksi jääneitä eläimiä, jotka saattoivat olla kesyjä, ja siten Tippi pystyi olemaan eläimien kanssa. Hän muutti myöhemmin 10-vuotiaana Ranskaan jossa hänen ei ollut helppo sopeutua Pariisin elämään. 
Siellä hänen kokemuksistaan julkaistiin kirja. Degréstä tuli julkisuuden henkilö ja kirja menestyi hyvin. Kirja käännettiin useille kielille. 12-vuotiaana Degré palasi Afrikkaan kuvaamaan kuusiosaista luontodokumenttisarjaa Discovery-kanavalle. 18-vuotiaana hän aloitti Pariisissa elokuva-alan opinnot.
Hr. Ms. Tjerk Hiddes (F804)

Valmistus

Alus tilattiin Amsterdamin telakalta. Sen köli laskettiin 1. kesäkuuta 1964 ja alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1965. Alus valmistui 16. elokuuta 1967.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se luovutettiin 1986 Indonesian laivastolle nimellä KRI Ahmad Yani.
Nick Griffin

Nicholas John "Nick" Griffin (s. 1959) on brittiläinen poliitikko. Hän on äärioikeistolaisen British National Partyn johtaja vuodesta 1999. Hänen edeltäjänsä BNP:n johdossa oli John Tyndall. Hän oli ennen jyrkkä holokaustin kieltäjä mutta hänen kantansa asiaan on nyttemmin lieventynyt. 
Griffin on toiminut vuodesta 2009 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Charles Wakefield Cadman

Charles Wakefield Cadman (24. joulukuuta 1881 Johnstown, Pennsylvania – 30. joulukuuta 1946) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat laulut At Dawning ja From the Land of Sky-blue Water. Hän sai tuotantoonsa vaikutteita alkuperäisamerikkalaisista lähteistä; hän edusti ns. Indianist-liikettä. Hänen tuotantoonsa kuuluu viisi oopperaa, orkesterisarjoja, kamarimusiikkia, kantaatteja, pianosävellyksiä, viuluteoksia ja yli 250 laulua.
Cadmanin ooppera Shanewis pohjautuu aitoihin intiaanimelodioihin. Se esitettiin Metropolitan-oopperassa vuonna 1918. Vuonna 1929 Fox Studios palkkasi Cadmanin säveltämään elokuvamusiikkia. Säveltäjän suosio hiipui 1930-luvulla, mutta eräs laajempaa huomiota saavuttanut myöhäinen teos oli Pennsylvania Symphony (1940). Suosion vähenemiseen vaikutti eurooppalaisittain koulutettujen säveltäjien, kuten Aaron Coplandin, Walter Pistonin ja Roy Harrisin menestys.
Kolatselkä

Kolatselkä (karjalaksi Kolatselgy, ven. Колатсельга, Kolatselga) on Vieljärven maalaiskuntaan kuuluva kylä ja entinen erillinen kylähallintoalue Prääsän piirin länsiosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä noin 100 kilometriä Prääsästä länteen Petroskoi-Värtsilä-tien (R21) varrella. Tie tunnetaan myös kansainvälisenä matkailutienä, ns. Sinisenä tienä, joka johtaa Norjasta Ruotsin ja Suomen kautta aina Puudožiin saakka.

Kylä

Kolatselän kylä sijaitsee Tulemajärven länsirannalla. Kolatselän kylä kuuluu nykyisin Vieljärven maalaiskuntaan, mutta vuoteen 2005 se oli Kolatselän kylähallintoalueen keskuskylä. Aikoinaan Venäjän keisarikunnassa se oli Aunuksen kuvernementtiin kuuluneen Tulemajärven kunnan keskuskylä.
Alueen elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous sekä kaivosteollisuus. 1800-luvulla alueelle perustettiin rautavalimo, mikä edisti kylän kasvua. Tästä on jäljellä enää rauniot. Alueella on myös sotilaiden hautauspaikka.

Kylähallintoalue

Vuonna 2006 lakkautettu Kolatselän kylähallintoalue sijaitsi Prääsän piirin länsiosassa Pitkärannan ja Suojärven piirien rajoilla. Se rajoittui idässä Pultsoilan ja Vieljärven kylähallintoalueisiin. Alueella oli 206 asukasta (1996). Kylähallintoalueeseen kuului myös alueita entisestä Suomen Salmin kunnasta (muun muassa Käsnäselkä): Suomen ja Venäjän entinen raja kulki kylähallintoalueen läpi.
Kylähallintoalueen kyliä olivat Kolatselkä (keskuskylä), Gilkoža, Kohtuselkä, Käsnäselkä (4 asukasta vuonna 1996), Lahti, Mandera ja Palalahti.
Phil Lesh

Phillip Chapman ”Phil” Lesh (s. 15. maaliskuuta 1940 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka toimi Grateful Dead -yhtyeen basistina koko sen 30-vuotisen uran ajan. 
Lesh oli nuorena kiinnostunut avantgardesta ja free jazzista. Hän opiskeli myös Mills Collegessa italialaisen modernisti Luciano Berion johdolla. Grateful Deadin perustamiseen johtanut ystävyys laulaja (silloisen bluegrass-banjisti) Jerry Garcian kanssa alkoi opiskeluaikoina. Yhtye aloitti uransa vuonna 1965. 
Lesh ei ollut tuottelias lauluntekijä, mutta osa hänen lauluistaan (”New Potato Caboose”, ”Box of Rain”, ”Unbroken Chain”, ”Pride of Cucamonga”) kuuluu yhtyeen arvostetuimpiin. Jerry Garcian kuoltua ja Grateful Deadin hajottua Lesh on jatkanut uransa muun muassa oman yhtyeensä Phil Lesh and Friendsin kanssa. Hän sai vuonna 1998 maksansiirron krooniseen hepatiitti C -tartuntaan, ja huhtikuussa 2005 ilmestyi hänen kirjansa Searching for the Sound: My Life with the Grateful Dead.
Phil Lesh ilmoitti syksyllä 2006 toipuneensa eturauhassyövästä.
Kosmonautiikan museo

Kosmonautiikan museo on Moskovassa sijaitseva entinen neuvostoliittolainen ja nykyinen venäläinen avaruuden tutkimuksen museo. Sen päällä on Avaruuden valloittajien muistomerkki. Monumentti pystytettiin vuonna 1964. Museo avattiin 10. huhtikuuta 1981.
Museolla on 85 000 avaruustoimintaan liittyvää esinettä. Museon pääteemoja ovat Neuvostoliiton avaruusohjelman pääsuunnittelija Sergei Koroljov, lyhyesti Sputnik, kuuluotain ja Venera-venusluotain sekä Sojuz-avaruusohjelma ja muut miehitetyt avaruuslennot.
Vuonna 2009 museo avattiin kolmivuotisen remontin jälkeen. Nykyään se esittelee koko maailman avaruusohjelmia, lähinnä ISS-avaruusteeman ja Yhdysvaltojen, Kiinan ja Intian kantorakettien pienoismallien kautta.
Museossa vierailee vuosittain 300 000 ihmistä.
Menedemos (kyynikko)

Menedemos (m.kreik. Μενέδημος, 200-luku eaa.) oli kreikkalainen kyynikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli epikurolaisen Kolotes Lampsakoslaisen oppilas. Hänen filosofiastaan ei tiedetä juurikaan mitään.
Gascon saintongeois

Ulkonäkö

Kuono ja kallo-osa ovat yhtä pitkät. Kallo on kapea ja kaareutuva, otsapenger vähäinen. Silmät ovat soikeat ja väriltään ruskeat. Korvat ovat riippuvat, kiertyneet ja melko taakse asettuneet. Kuono on hieman kupera ja kirsu väriltään musta. Ainoastaan leikkaava purenta sallitaan. Rintakehä on pitkä ja leveä. Häntä kannetaan elegantisti sapelin muodossa. Karvapeite on lyhyt ja tiivis. Pohjaväri on valkoinen, joka kattaa suurosan karvapeitteestä. Tämän lisäksi varsinkin pään alueella esiintyy mustia laikkuja ja sekä poskissa, silmien yläpuolella, korvien sisäpuolella että raajoissa (pilkutuksen muodossa) on tan-merkit. Silmien yläpuolella olevat merkit tunnetaan nimellä quatroeillé ("nelisilmä"). Reisien yläosassa saattaa joskus olla "kuolleiden lehtien" eli "metsäkauriin" väriset merkit, mutta niiden puuttuminen ei ole rotumääritelmän mukaan virhe.

Muunnosten väliset eroavaisuudet

Iso muunnos on yhtä aikaa sekä elegantti että vahva. Sitä luonnehditaan olemukseltaan, päältään ja karvapeitteeltään erittäin "ranskalaistyyppiseksi". Pieni on nimestään huolimatta kooltaan keskikokoinen. Isolla muunnoksella urosten säkäkorkeus vaihtelee 65–72 cm välillä ja narttujen 62–68 cm välillä; pienellä vastaavat mitat ovat uroksilla 56–62 cm ja nartuilla 54–59 cm. Molemmilla muunnoksilla sallitaan 1 cm vaihtelu suuntaan tai toiseen.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rauhallinen, tottelevainen ja omistajaansa kiintyvä. Sekä isoa että pientä muunnosta on käytetty niin jäniksen kuin myös suurriistan metsästykseen. Ison muunnoksen sanotaan soveltuvan työskentelemään niin yksin jäljestävänä koirana kuin ajueenakin, mutta se on kuitenkin ennen kaikkea ajuekoira. Haukkua kuvaillaan soinnikkaaksi.

Alkuperä

Rodun nimi tarkoittaa vapaasti käännettynä "gascognelais-saintogelaista ajokoiraa", mikä viittaa sen kahteen kantarotuun. 1800-luvun puolivälissä kreivi Joseph de Carayon-Latour yritti pelastaa sukupuuton partaalla olleen saintongenajokoira-rodun risteyttämällä sen paroni Rublen omistaman gascognenajokoiran kanssa. Hän epäonnistui saintongenajokoiran elvyttämisessä, mutta loi sen sijaan kokonaan uuden rodun. Alkuperäiset gascon saintongeoisit olivat isoja, mutta 1900-luvun puolivälissä Lounais-Ranskassa paikalliset metsästäjät jalostivat siitä pienemmän version jäniksen metsästystä varten.
Intel P6

P6 (usein myös i686) on Intelin kehittämä kuudennen sukupolven X86 mikroarkkitehtuuri. Arkkitehtuuri oli ensimmäistä kertaa Pentium Pro suorittimissa jotka julkaistiin marraskuussa 1995. Arkkitehtuurin seuraaja oli NetBurst arkkitehtuuri vuonna 2000. P6 mikroarkkitehtuuria käytettiin muokattuna myös Pentium M suorittimissa. Pentium M suorittimien seuraaja oli Core arkkitehtuuri jonka aikana P6 mikroarkkitehtuuri jäi historiaan.
Uudistuneita ja/tai täydennettyjä ominaisuuksia
Liukuhihna: kun käskyjä suoritetaan liukuhihnalla, useampia käskyjä voidaan suorittaa peräkkäin tarvitsematta odottaa edellisen valmistumista.
Guardians of Middle-earth

Vastaanotto

Peli on saanut 3,5 tähteä viidestä V2.fi:n arvostelussa.
Peli on saanut arvosanaksi 7/10 GameSpotin arvostelussa.
Pikku Hirvilammi

Maantiede

Lampi on 80 metriä pitkä ja 40 metriä leveä suolampi Hirvilamminsuon keskellä. Vatkaa lähimmälle kivennäismaalla olevaan metsään on 100 metriä ja etäisyys Hirvilammille on yli 350 metriä. Lampeen ei tule suo-ojia eikä siitä lähde laskuojia.