google/wiki40b huggingface dataset:
New in Town

Juoni

Lucy Hill (Renée Zellweger) on miamilainen sinkkunainen, joka joutuu työmatkalle Minnesotan kylmään New Ulmiin. Tropiikkiseen ilmastoon tottunut Lucy on ihmeissään paikallisten junttiudesta. Lucyn tehtävänä on tehostaa paikallisen tehtaan toimintaa korvaamalla osa työntekijöistä roboteilla. Asiat menevät kuitenkin päälaelleen, kun Lucy saa kuulla pääkonttorista tehtaan sulkemisesta kokonaan. Asukkaisiin, varsinkin erääseen Tediin (Harry Connick, Jr.), pikkuhiljaa lämmennyt Lucy päättää, että tehdas on säilytettävä hinnalla millä hyvänsä.

Tuotanto

Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Ken Rance ja C. Jay Cox. Elokuvan tuottajina toimivat Peter Safran, Darryl Taja, Tracey E. Edmonds, Paul Brooks, Phyllis Laing ja Andrew Paquin. Elokuvan työnimenä oli Chilled in Miami.
New in Town kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa, Floridan Miamissa, Manitoban Selkirkissä ja Winnipegissä 8 miljoonan dollarin budjetilla.

Julkaisu

New in Town julkaistiin 1 941 teatterissa 30. tammikuuta vuonna 2009 ja tuotti avauspäivänään noin 2,5 miljoonaa dollaria. Avausviikonlopun lopussa elokuva oli tuottanut arviolta 6,75 miljoonaa dollaria ja sijoittui kahdeksanneksi.

Vastaanotto

New in Town tuotti kotimaassaan 16 734 283 dollaria ja 12 276 534 dollaria ulkomailla. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 29 010 817 dollaria elokuvan 8 miljoonan dollarin budjetista.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 28 prosentin ”mätä”-arvosana, joka perustuu 163 arvosteluun. Elokuvalla on Internet Movie Databasessa 5.4 tähteä kymmenestä.

DVD-julkaisut

New in Town julkaistiin DVD:lle 26. toukokuuta vuonna 2009. Suomessa elokuva ei päässyt teatterilevitykseen, mutta julkaistiin DVD:lle 25. syyskuuta vuonna 2009. Elokuva on saanut myös DVD-julkaisut vuosina 2011 ja 2012.
Harmaapääkerttuli

Levinneisyys

Harmaapääkerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa ja Yhdysvaltain koillis- ja länsiosissa sekä talvehtivana Yhdysvaltain lounaisrannikolla ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Charles Fazzino

Charles Fazzino (s. 1955 Pelham, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen graafikko ja taidemaalari. 
Fazzinon äiti on suomalainen kuvanveistäjä Irene Fazzino, isä italialainen muotikenkien suunnittelija Salvatore Fazzino. Hän asuu New Yorkissa vaimonsa ja tyttärensä kanssa.
Fazzino tekee kolmiulotteista poptaidetta, ja aiemmin hänen töitään on luonnehdittu naivistisiksi. Valokuvien kautta hänen töidensä idea ei paljastu, kuten ei taiteen yleensäkään. Fazzinon teosten aiheita ovat "postikorttimaisemat" niin Yhdysvalloista kuin Euroopan maistakin sekä muun muassa pop-ikonit kuten Marilyn Monroe, James Dean ja Elvis Presley. 
Fazzinon töitä on ollut esillä noin 600 galleriassa. Hän on suunnitellut Pori Jazzin vuoden 2009 julisteen ja on ollut muun muassa Super Bowlin virallinen kuvataiteilija. Hän on opiskellut Parsons School of Designissa ja suorittanut Bachelor of Arts -tutkinnon School of Visual Artsissa Manhattanilla 1977.
HYY Ravintolat

Historia

Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan oma ravintolatoiminta alkoi vuonna 1953 Domus Academicalta. Ylioppilaskunnan oman ravintolan tarve oli selkeä ja yksinkertainen: jäsenistölle tuli tarjota hinnaltaan edullisia ja laadultaan hyviä lounaita. Tarpeeseen vastattiin aloittamalla oma ravintolatoiminta.
Tika Sevón Liljegren

Taustaa

Sevón Liljegren on adoptoitu Nepalista Ruotsiin puolitoistavuotiaana. Hänen biologinen äitinsä kuoli synnytyksessä ja vuotta myöhemmin hänen isänsä hukkui tulvassa. Hän on Ruotsin kansalainen, mutta kasvanut Tammisaaressa ja asunut pitkään Karjaalla. X Factor -voiton jälkeen hän muutti Helsinkiin. Hän on ammatiltaan rakennusmaalari, mutta hän on työskennellyt myös muun muassa ravintola-alalla.
Sevón Liljegren oli mukana Ruotsin paikallisessa Kadonneen jäljillä -ohjelmassa (Spårlöst) vuonna 2014. Hän löysi ohjelman kautta biologisen veljensä.
Air Zermatt

Zermattin ilmasilta 9.–10.1.2018

Lumisateiden ja lumivyöryvaaran takia joutuivat Zermattin asukkaat ja matkailijat, yhteensä noin 20 000 ihmistä, kahdeksi päiväksi saarroksiin. Näinä päivinä Air Zermatt kuljetti 11 tunnin aikana noin 2 000 ihmistä ja 90 tonnia tavaraa Zermattin ja Täschin välillä.
Ferdinand Mülhens

Ferdinand Mülhens oli saksalainen kosmetiikka-alan yrittäjä, joka omisti vuonna 1792 perustetun kosmetiikkatehtaan Kölnissä.
Yhtiön täydellinen nimi oli Eau de Cologne & Parfumerie Fabrik Glockengasse 4711 gegenűber pferdepost, Ferd. Mülhens, Köln, Rhein. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Farina, mutta oikeuden päätöksellä Mülhensiä kiellettiin käyttämästä sitä.
Ranskalaiset miehittivät Kölnin kaupungin vuonna 1794 ja numeroivat talot ja korttelit; parfyymitehtaan korttelin numeroksi tuli 4711. Koska alkuperäinen nimi meni kieltoon, yrittäjä päättikin käyttää tehdaskorttelin numeroa tavaramerkkinään; päätös oli sattumoisin erinomainen, ja numerosta tuli hänen tuotteidensa maailmankuulu tavaramerkki.
Valmistuslisenssejä myönnettiin kitsaasti, ja niiden saamisen ehdoton edellytys oli spriin korkea laatu sekä muiden raaka-aineiden ostaminen alkuperäiseltä valmistajalta.
Yksi lisenssi myönnettiin Suomeen Valtion Alkoholiliikkeelle vuonna 1920, ja se oli voimassa kieltolain loppuun asti eli vuoteen 1932, vaikkei kosmetiikan valmistus koskaan mikään suuri menestys ollutkaan. Tarkoitukseen perustettiin oma osasto, Teknokemia eli Tekno.
Yhtiö lähetti opettajaksi ja hajuvesimestariksi Rajamäen tehtaille erittäin ammattitaitoisen naiskemistin, neiti Elly Buchholzin, joka ehti lopulta lyhyeksi jääneen olonsa aikana oppia hiukan suomeakin; hänen mielisanontansa Teknon väelle oli:
»Te on tysmät kuin lesmät!»
Reno

Maantiede

Reno sijaitsee Nevadan osavaltion länsirajalla Truckee Meadows-nimisessä laaksossa Truckeejoen varrella Sierra Nevada-vuorten juurella. Muutaman kymmenen  kilometrin päässä sijaitsee Tahoejärvi. Truckeejoen toisella puolella on Renon sisarkaupunki Sparks. Renon kaupungin pinta-ala on noin 226,8 km².

Historia

Charles William Fuller hankki tilan maata Truckeejoen etelärannalta vuonna 1859 ja seuraavan vuoden puolella hän oli rakennuttanut paikalle sillan ja pienen hotellin. Paikka tuli tunnetuksi nimellä Fuller’s Crossing. Vuonna 1861 Fuller myi tilansa Myron C. Lakelle ja paikka sai vastaavasti nimen Lake’s Crossing. Paikka oli tärkeä kulkureitti Virginia Cityn ja Comstock Loden hopeakaivosten, sekä Pohjois-Kalifornian välillä Laken periessä tullia siltansa käyttäjiltä. Vuonna 1868 Lake ja alueelle rautatiensä ulottanut Central Pacific Railroad sopivat kaupungin rakenuttamisesta. Kaupungin omistus jaettiin Laken ja rautatieyhtiön kesken. Uusia rakennuskia alettiin pystyttää nopeasti ja kaupunki sai nimensä Reno Pohjoisvaltioiden kenraali Jesse Lee Renon mukaan. Washoen piirikunnan keskus siirrettiin Renoon vuonna 1871 ja vuonna 1872 kaupunkiin ulotettiin Virginia & Truckee Railroad-yhtiön rautatie. Nevadan yliopisto siirtyi Elkosta Renoon vuonna 1885.
1900-luvun puolella Reno tuli kuuluisaksi Nevadan löyhän avioliittolainsäädännön takia, mikä mahdollisti monien julkisuudessa olleiden pariskuntien ottaa avioero Renossa. Mediassa Renoa kutsuttiin maan avioeropääkaupungiksi. Vuonna 1931 laillistettiin puolestaan uhkapelaaminen, jonka myötä kaupunkiin syntyi useita kasinoja ja turismiin liittyvää liiketoimintaa. Renosta on pikku hiljaa muodostunut myös tärkeä liikenteen solmukohta ja sen asukasluku on kasvanut viime aikoina nopeasti.

Talous

Turismi muodostaa yhden Renon talouden kulmakivistä. Kaupungissa käy vuosittain miljoonia matkailijoita. Turisteja kaupunkiin houkuttelevat kasinot, sekä lähistön matkailukohteet Sierra Nevadan vuoristossa ja Tahoejärvenympäristössä. Lähistön vuorilla on Yhdysvaltojen tihein keskittymä laskettelukeskuksia. Renossa on lisäksi jonkin verran pieniä tuotantolaitoksia, sekä merkittäviä logistiikkalaitoksia.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Renossa aikavälillä 2012–2016 olivat 48 815 USD ja henkilöä kohden 27 811 USD. 18,4 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.

Väestö

Renon asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan oli 225 221 ja vuoden 2017 arvion mukaan 245 255. Renon asukkaista 78,5 % oli taustaltaan valkoisia, 6,5 % aasialaisia, 4,4 % kuului kahteen tai useampaan rotuun, 2,6 % oli afroamerikkalaisia ja 1,1 % intiaaneja. Latinoja mistä tahansa rodusta oli 25,1 %. Kaupungin asukkaista 25,7 % puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia.

Koulutus

Reno kuuluu Washoen piirikunnan koulupiiriin. Kaupungissa toimii vuonna 1874 perustettu Nevadan yliopisto, joka siirrettiin Renoon vuonna 1885.
Leevi Aaltonen

Seuraura

Aaltonen aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana Mikkelin Jukureissa. Hän muutti vain 14-vuotiaana Kuopioon ja siirtyi kaudeksi 2015–2016 Kalevan Pallon C-nuoriin. Aaltonen kuului vuoden "alaikäisenä" joukkueen kapteenistoon. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa 13 osumallaan KalPan paras maalintekijä Pekka Suhosen kanssa. Aaltonen voitti koko C-nuorten SM-sarjan runkosarjan piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hänet palkittiin pistepörssivoitostaan Reijo Leppänen -palkinnolla. Pudotuspeleissä Aaltonen oli KalPan paras syöttäjä ja jakoi hän sisäisen pistepörssin voiton Pekka Suhosen kanssa tehoilla 2+4=6. Aaltonen palkittiin kauden päätteeksi C-nuorten SM-sarjan parhaana tulokkaana Timo Jutila -palkinnolla ja valittiin tähdistökentälliseen.
Kaudella 2016–2017 Aaltonen sijoittui tehoilla 21+38=59 koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Rasmus Rasinaho. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2017 Aaltonen teki KalPan kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän ei kuitenkaan debytoinut SM-liigassa vielä kaudella 2017–2018, vaan Aaltosen kausi eteni suurimmaksi osaksi A-nuorissa. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Aaltonen teki SM-liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana kauden 2018–2019 avauskierroksella 14. syyskuuta 2018 kasvattajaseuraansa Mikkelin Jukureita vastaan. Hänet merkittiin KalPan kolmosketjun oikeaan laitaan Balázs Sebőkin ja Tommi Jokisen viereen. Aaltonen sai ottelussa jääaikaa 12.42 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Tommi Jokisen tekemään maaliin. Aaltonen pelasi kauden aikana kaikkiaan seitsemän SM-liigaottelua. Hän pelasi miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Aaltonen pelasi suurimman osan kaudestaan KalPan A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä hän oli tehoilla 12+24=36.
New York Rangers varasi Aaltosen viidennellä kierroksella 130. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019.

Muuta

Aaltonen opiskelee Kuopion klassillisessa lukiossa. Hän harrasti lapsena omien sanojensa mukaan myös 4-5 vuotta jalkapalloa. Aaltonen kokeili myös jääpalloa.
Metsämaitikka

Ulkonäkö ja koko

Metsämaitikka kasvaa 10–30 cm pitkäksi ja kukkii heinä-elokuussa. Kapeat lehdet sijaitsevat pareittain ja kukat lehtihangoissa. Kukka on kokonaan tummankeltainen, tummempi kuin kangasmaitikka.

Elinympäristö

Metsämaitikka viihtyy tuoreissa metsissä ja tienvarsilla.  Sen kasvupaikat ovat kosteampia kuin kangasmaitikan.

Levinneisyys

Metsämaitikkaa tavataan sekä Pohjoismaissa että paikoin Etelä-Euroopassa.
Eaton Power Quality

Eaton Power Quality on kansainvälisen Eaton Corporation -konsernin tytäryhtiö, joka valmistaa Suomessa UPS-laitteita. Yhtiö toimi vuoteen 1996 saakka nimellä Fiskars Power Systems, jolloin emoyhtiö Fiskars myi sen Exide Electronicsille.
Yhtiön Espoossa sijatsevassa tehtaassa on 200 työntekijää.
Rakkolanjoen kaakelitehdas

Rakkolanjoen kaakelitehdas Oy oli Rakkolanjoella vuosina 1877–1930 toiminut kaakelitehdas. Tehtaan tuotantoa oli kaakeliuunit, taloustavarat ja koriste-esineet. Tehtaan valmistamat kaakeliuunit olivat suunnittelultaan korkeatasoisia ja sen takia hyvinkin suosittuja niin Suomessa kuin Venäjälläkin. Rakkolanjoen kaakelitehdas oli toinen Rakkolanjoen kahdesta teollisuuslaitoksesta. Tehdas perustettiin vuonna 1877. Yhtiön toiminta loppui vuonna 1930 taloudellisiin vaikeuksiin. Tehtaan tiloissa jatkoi sotien välissä Karjalan Puuteollisuus Oy. Nykyään kaakelitehtaan suuresta kolmikerroksisesta päärakennuksesta on jäljellä enää vähäinen tiilikasa. Parhaimmillaan tehdas työllisti toistasataa työntekijää.
Piisupi järv

Maantietoa

Järven itärantaa seuraa harju, joka osaltaa vastaa järven vedentarpeesta. Karstialueen järvenä se saa osan vedestänsä pohjassa olevien lähteiden kautta. Keväisin lumien sulettua, nousee järven vedenpinta korkeimmilleen. Silloin järven pinta-ala on noin 5 ha ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Silloin järvessä on yli 60 metriä pitkä saari, jonka pinta-ala on 0,24 ha. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja se on metsämaata. Kesällä karstimaan alla veden määrä vähenee ja järven vedenpinta alenee. Järven lähellä sijaitsee kaksi lampea Sahkjärv ja Ratasjärv.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (viroksi kareda veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi (viroksi alkalitroofne tai allikatoiteline, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
HMS Wrangel (1917)

Palvelus

HMS Wrangel aloitti palveluksensa 4. toukokuuta 1918. Aluksen hiilikäyttöiset kattilat vaihdettiin 1927 öljypolttoisiin. Toisen maailmansodan puhjetessa alus aloitti jälleen puolueettomuuden valvonnan. Vuonna 1940 aluksen aseistusta muutettiin, ja se koostui muutoksen neljästä 75 millimetrin tykistä, yhdestä 25 millimetrin 44 pituuskaliiperin M/32-ilmatorjuntatykistä, kahdesta 8 millimetrin M/36-ilmatorjuntakonekivääristä ja neljästä torpedoputkesta. Samalla aluksen uppouma kasvoi.
Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947, ja se upposi maalilaivana 1960.
Allemande

Allemande (myös allemanda, almain tai alman, ransk. ”saksalainen”) on barokin aikainen tanssi ja barokkisarjan vakio-osa. Se oli joko sarjan ensimmäinen osa, tai sitä saattoi edeltää alkusoitto, jota voitiin kutsua myös overtyyriksi tai preludiksi.
Allemande sai alkunsa 1500-luvulla kaksitahtisena keskinopeana tanssina, joka oli muotona tuohon aikaan suosittu Saksassa. Ranskalaiset säveltäjät muuttivat Allemanden 1600-luvulla nelitahtiseksi ja nopeammaksi.
Anna Haapasalo

Anna Haapasalo (24. helmikuuta 1882 Sortavalan mlk – 13. kesäkuuta 1965 Mikkeli) oli suomalainen liikkeenharjoittaja ja pienviljelijä sekä sosialidemokraattien kansanedustaja.
Haapasalo syntyi talollinen Jakob Tiaisen ja Anna Ropposen lapsena Sortovalan maalaiskunnassa vuonna 1882. Hän työskenteli mm. kahvilaliikkeen harjoittajana Terijoella sekä leipomoliikkeen harjoittajana Viipurissa ja Pitkärannassa.
Kansanedustajana Haapasalo toimi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1919–1922. Eduskunnassa hän toimi Suuren valiokunnan jäsenenä. Lisäksi hän oli mm. Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja Sosialidemokraattisen naispiirin piiritoimikunnan jäsen. 
Kansanedustajakautensa jälkeen Haapasalo toimi pienviljelijänä ja pienyrittäjänä Sortavalan maalaiskunnassa sekä myöhemmin toisen maailmansodan jälkeen pienviljelijänä Mikkelin maalaiskunnassa.
Haapasalo oli naimisissa vuodesta 1907 lähtien Uuno Haapasalon kanssa. Heidän poikansa oli kansanedustaja K. F. Haapasalo.
Thanatos

Thanatos (m.kreik. θάνατος) oli kreikkalaisessa mytologiassa kuoleman henkilöitymä, jonka roomalainen vastine oli Mors. Hän oli Nyksin, yön, ja Ereboksen, pimeyden, poika, sekä Hypnoksen, unen, kaksoisveli. Varhaisissa lähteissä hänet kuvataan siivekkääksi hahmoksi, joka oli aseistautunut miekalla. Hänen kerrottiin olevan kykenemätön tuntemaan sääliä ja vihaavan jopa kuolemattomia jumalia. Myöhemmin kun Elysion tuli vaihtoehdoksi sankareille ja hyveellisille, Thanatos muuttui kaunishahmoiseksi nuoreksi mieheksi. Thanatos yhdistettiin nimenomaan kivuttomaan kuolemaan — hänen kosketuksensa kerrottiin olleen hellä, kun taas hänen sisarensa Kerit olivat väkivaltaisen kuoleman henkiä.
Yleisesti ottaen Thanatos ei luovuttanut koskaan takaisin sitä, jonka kerran oli saanut käsiinsä. Tarustojen mukaan hänet saattoi kuitenkin joskus voittaa oveluudessa; temppu, jonka Sisyfos suoritti kahdesti. Kun Sisyfoksen tuli aika kuolla, hänen onnistui kahlita Thanatos tämän omiin kahleisiin ja estää siten ketään kuolemasta. Lopulta Ares vapautti Thanatoksen ja luovutti Sisyfoksen tälle, mutta jälleen Sisyfos huijasi Thanatosta ylipuhumalla Zeuksen päästämään hänet takaisin vaimonsa luokse.
Myös Admetos onnistui estämään Thanatoksen työskentelyä. Ensin Apollon sai kohtalottaret muuttamaan Admetoksen kohtaloa, jolloin Thanatos ei saanutkaan noudettua hänelle kuuluvaa ihmistä. Vaihtokauppana Admetoksen puoliso Alkestis menee hänen mukaansa miehensä puolesta — seikka, josta Thanatos hyvin happamasti Apollonille huomauttaa, mutta kun Thanatos on jo vienyt Alkestiin mukanaan, paikalle osuu Herakles, joka murheen murtaman Admetoksen kanssa puhuttuaan päättää hakea tämän puolison takaisin. Painin jälkeen Thanatos joutuu luovuttamaan hakemansa sielun Herakleelle, joka vie tämän takaisin miehensä luo.
Anita Garvin

Yksityiselämä

Vuonna 1940 Garvin vetäytyi valkokankaalta keskittyen perhe-elämään. Garvinin puolisoita olivat 1926–1930 näyttelijä-ohjaaja Clem Beauchamp sekä vuosina 1930–1980 muusikko Red Stanley.
1980-luvulla Garvin muutti asumaan elokuva- ja televisioalan työntekijöiden vanhainkotiyhteisöön Woodland Hillsin kaupunginosassa Los Angelesissa. Hän kuoli siellä 88 vuoden ikäisenä 7. heinäkuuta 1994.
Lapinesikko

Ulkonäkö ja koko

Lapinesikko kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi, hedelmäasteella pituus voi olla jopa 35 cm. Lehdet ovat ruusukkeena kasvin tyvellä. Lehtilapa on vastapuikea, suippotyvinen, tavallisesti kärjestä isonirhainen. Lehden ruoti on lyhyt ja siipipalteinen. Lehtien alapinta, vanan latva ja kukkaperät ovat jauheettomia tai niukkajauheisia, verhiö vain sisäpinnaltaan runsasjauheinen. Hennon, pystyn kukkavanan päässä on yleensä 3–5 sinipunaista kukkaa, jotka ovat keskeltä keltaisia. Lapinesikko kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.

Levinneisyys

Lapinesikkoa tavataan Skandinaviassa Skandien vuoristossa Keski-Ruotsin tasalta pohjoiseen, Kuolan niemimaalla ja sen eteläpuolella Vienan Karjalan pohjoisimmassa osassa. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena tundralla itään Uralin tienoille. Lapinesikkoa esiintyy myös Islannissa ja Grönlannissa. Pohjois-Amerikassa se on levinnyt Kanadan ja Alaskan arktisille rannikoille, Alaskassa myös sisämaan vuoristoihin.
Suomessa lapinesikko on harvinainen. Sitä on tavattu vain Kuusamon-Sallan seudulla, Keski-Lapissa erityisesti Kitisen jokilaaksossa ja laajemmalti Pohjois-Lapissa. Myös Enontekiöllä Kölivuoriston levinneisyysalue sivuaa Suomea. Laji on kuitenkin moninpaikoin taantunut tai kadonnut.

Elinympäristö

Suomessa lapinesikkoa tavataan pohjoisen rantaniityillä sekä rantakallioilla ja -kivikoissa. Laji on voimakkaasti harvinaistunut.
Taluskylä

Taluskylä on noin 350 asukkaan kylä Alavieskan kunnassa. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päästä kunnan keskustaajamasta pohjoiseen yhdystien 7840 varressa. 
Kylällä toimii 1970-luvun puolivälissä perustettu kyläyhdistys ja muutamia yrityksiä. Taluskylässä toimi oma peruskoulu kevääseen 2009 asti. Linnakallion matkailuyrityksessä on kaksi kirkkoa.
Torch browser

Torch browser on verkkoselain. Sen selainydin on Chromium. Vastaavia on joitain muitakin olemassa, joista samaan ytimeen pohjautuvana, oli ensimmäisenä Google Chrome.
Espoon nuorisovaltuusto

Historia

Espoon nuorisovaltuusto perustettiin maaliskuussa vuonna 1997. Päätös nuorisovaltuuston perustamisesta ei sisältänyt tarkkoja ohjeita nuorisovaltuuston tehtävistä tai toimintatavoista, vaan näiden suunnittelu jätettiin valtuuston vastuulle. Ensimmäinen nuorisovaltuusto valittiin postivaaleilla, joissa 13–20 -vuotiaat nuoret saivat äänestää ja asettua ehdokkaaksi. 81 ehdokkaasta valittiin tällöin 40 nuorisovaltuutettua.
Sittemmin ikärajoja on muutettu ja vaalitapa on vaihtunut. Nykyään ikäraja on 13–18 vuotta ja vaalit tapahtuvat syksyisin parittomina vuosina Espoossa yläkouluissa, lukioissa ja ammattikouluissa. Espoolaiset nuoret, jotka opiskelevat Espoon ulkopuolella voivat äänestää nuorten tieto- ja neuvontapiste yESBOxeissa kuvallista henkilötodistusta vastaan.
Espoon nuorisovaltuuston vaaleissa valitaan 40 edustajaa kaksivuotiskaudelle. Vuonna 2014 alkavalle kaudelle piti valita 40 valtuutettua, mutta hakijoita oli vain 42, joten Espoon kaupunginhallitus päätti päästää kaikki hakijat sisään.
Nuorisovaltuuston puheenjohtajistoon kuuluu puheenjohtajan lisäksi kaksi varapuheenjohtajaa. Puheenjohtajisto valitaan vuodeksi kerrallaan.
Ahvenlammi (Jämsä, Heila)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,2 metriä mpy.
Ritva Nummiora

Ritva Nummiora on suomalainen arkkitehti, joka toimi 27 vuotta Turun kaupungin maisema-arkkitehtina. Hänen toimikaudellaan Turun keskustaa elävöitettiin muun muassa Aurajokirannan valaistuksella. Säästösyistä maisema-arkkitehdin virka lopetettiin samalla, kun Nummiora jäi eläkkeelle lokakuun lopussa 2015.
Nummiora on tyytyväinen muun muassa Vähätorin alueeseen, jossa vilkkaasti liikennöidystä Linnankadun alkukorttelista tehtiin kävelyalue joenrantaan. Vähätoria Nummiora pitää nyt yhtenä Turun kauneimmista paikoista. Sen sijaan hän on tyytymätön Turun kauppatorin kehittämisen hitauteen. Hänen ensimmäinen palaverinsa maisema-arkkitehdin virassa 1988 koski kauppatoria, ja samoin viimeinen, eikä paljoa ole tapahtunut sillä välin.
Mehikorvakasvit

Kuvaus

Mehikorvakasvit voivat olla puu- tai ruohovartisia, monet heimon kasveista ovat kuivakkokasveja. Lehdet ovat yleensä vastakkaiset, joillain lajeilla kierteiset. Lehdet ovat yleensä hammaslaitaiset ja sormilehdykkäiset kahdella tai kolmella lehdykällä. Terälehtiä on yleensä 5. Hedelmä vaihtelee sukujen välillä kodasta marjaan ja luumarjaan.

Levinneisyys ja ekologia

Mehikorvakasveja esiintyy kaikilla mantereilla, trooppisilla, subtrooppisilla ja lauhkeilla vyöhykkeillä, mutta ei yleensä kylmillä vyöhykkeillä. Useat heimon lajeista ovat joko suolaa sietäviä halofyyttejä, kuivuutta kestäviä kserofyyttejä, tai kumpaakin. Niitä esiintyykin paljon aavikoilla, pensasaroilla ja kausittain kuivissa metsissä.
Monet Lycaeninae-alaheimon perhostoukat käyttävät mehikorvakasveja ravinnokseen ja sääskiin kuuluvan Asphondylia-suvun edustajat ovat erikoistuneet hyödyntämään kreosoottipensaan (Larrea tridetata) eri osia. Eräiden lajien siementen levittäjinä toimivat muurahaiset.

Luokittelu

Mehikorvakasvien heimo jaetaan viiteen alaheimoon:
●Morkillioideae käsittää kolme sukua ja neljä lajia, jotka kasvavat Meksikossa Kalifornian niemimaalla.
●Tribuloideae-alaheimossa on kuusi sukua ja 63 laajalle levinnyttä lajia. Alaheimon suurimmat suvut ovat okarennokit (Tribulus, 25 lajia), Kallstroemia (17 lajia).
●Alaheimon Seetzenioideae ainoa laji (Seetzenia lanata) on pystykasvuinen ruoho, jonka kukat ovat teriöttömiä. Se kasvaa Etelä-Afrikassa ja Pohjois-Afrikasta Afganistaniin ulottuvalla alueella.
●Larreoideae koostuu seitsemästä suvusta ja 30 lajista, jotka ovat kotoisin Yhdysvaltain lounaisosasta, Meksikosta, Keski-Amerikasta ja Etelä-Amerikasta. Siihen kuuluu suurimpana kahdeksanlajinen verapuiden suku (Bulnesia).
●Viidennessä alaheimossa Zygophylloideae on neljä sukua ja 137 lajia, joiden kotiseutua ovat Vanhan maailman kuivat alueet, Yhdysvaltain lounaisosa ja Chile. Sen runsaslajisin suku on mehikorvat (Zygophyllum), joita on 100 lajia.