google/wiki40b huggingface dataset:
Kalkki-imarre

Ulkonäkö ja koko

Kalkki-imarre kasvattaa 10–30 cm korkeita yksittäisiä lehtiä. Ne nousevat kasvin maavarresta, joka on pitkä, hento, tummanruskea ja jokseenkin kiilloton. Lehden ruoti on noin kaksi kertaa lavan pituinen ja tiheään nystykarvainen. Tummanvihreä lehtilapa on nystyinen, tavallisesti leveyttä pitempi, kolmiomaisen puikea ja kaksi kertaa parilehdykkäinen. Kapeanpuikea tyvilehdykkä on selvästi lehden kärkiosaa pienempi. Tyvilehdykän ensimmäisen pikkulehdykkäparin lehdykät ovat hyvin erikokoisia, pienemmän pikkulehdykän keskiosan leveyden ollessa 3/5 isomman lehdykän keskiosan leveydestä. Pikkulehdykät ovat muodoltaan kapean pitkulaisia ja pariosaisia tai parijakoisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja katesuomuttomia. Kalkki-imarteen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Itiöt ovat väriltään tummanruskeita.
Kalkki-imarre muistuttaa hyvin paljon lähisukulaistaan idänimarretta (G. continentale).

Levinneisyys

Kalkki-imarteen levinneisyysalue on hajanainen ja osin huonosti tunnettu. Euroopassa sitä tavataan paikoitellen Pyreneiltä Keski-Eurooppaan, Italiaan, Balkanin niemimaalle, Britteinsaarille, Fennoskandiaan, Baltiaan, Länsi- ja Keski-Venäjälle ja Kaukasukselle. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena Venäjältä suurimpaan osaan Siperiaa, Japaniin, Kiinan pohjoisosiin ja Keski-Aasiaan. Pohjois-Amerikassa levinneisyysalue jatkuu Alaskan ja Kanadan keskiosiin ja Kalliovuorille. Suomesta kalkki-imarre löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1908. Laji on harvinainen ja sitä tavataan ainoastaan Koillismaalla Kuusamossa ja Sallan eteläosissa. Suurin osa Suomen esiintymistä on Oulangan kansallispuistossa.

Elinympäristö

Kalkki-imarre kasvaa puolivarjoisissa kallionraoissa ja kivisillä rinteillä. Laji on kalkinvaatija.
Aiolikastike

Aioli (katalaani: Allioli, sananmukaisesti valkosipulia ja öljyä) on kylmä kastike, joka on peräisin Koillis-Espanjasta Katalonian ja Valencian seuduilta. Sen valmistukseen käytetään tavallisesti valkosipulia, munaa, suolaa, sitruunamehua tai etikkaa ja oliiviöljyä, mutta siitä on olemassa erilaisia muunnelmia erilaisin maustein.
Alkuaan aioli valmistettiin siten, että siinä oli vain valkosipulia, oliiviöljyä, joitakin tippoja sitruunamehua ja usein lisänä ruokasuolaa. Eräs mahdollisuus valmistaa tällaista majoneesikastiketta on käyttää siihen vedessä liuotettua leivänsisusta tai uuniperunan sisusta, kananmunan keltuaista, oliiviöljyä, sitruunamehua, valkosipulia, pippuria, sahramia ja suolaa.
Provencessa aiolia tarjotaan keitettyjen vihannesten, keitetyn kalan ja keitetyn munan kanssa. Usein sitä käytetään esimerkiksi keittojen lisäkkeenä. Valenciassa alioli on tavallinen paellan lisäke, ja sitä syödään myös vaalean leivän kanssa. Aïoli on myös yleinen lisäke suositussa tapasruokalajissa patatas bravas.
Kerttu Kotakorpi

Kerttu Kotakorpi on suomalainen meteorologi. Hän on syntynyt Vaasassa ja opiskellut meteorologiaa Helsingin yliopistossa. Kotakorpi toimi Nelosen meteorologina 27. kesäkuuta 2008 ja 2. helmikuuta 2012 välisenä aikana. Hän siirtyi Ylelle vastaaviin tehtäviin 16. helmikuuta 2012.
Suursaari Race

Historiaa

Suursaari Race -kilpailun järjesti ensimmäisen kerran vuonna 1991 Kivenlahden Venekerho yhdessä Espoon Merenkävijöiden kanssa. Lähtö oli Haukilahdessa ja maali Kivenlahden venesataman edustalla. Vuonna 2006 kilpailun maali siirtyi Haukilahteen. Vuonna 2009 Venäjän viranomaiset eivät antaneet lupaa Suursaaren kiertämiseen, jolloin käytössä oli ensimmäistä kertaa ns. vararata. Kilpailun pääyhteistyökumppanina oli vuosina 2005–2012 Volvo jonka mukaan kilpailu nimettiin.

Nykyisyys

Kilpailun on vakiinnuttanut asemansa yhtenä Suomen tärkeimpänä avomerikilpailuna. Vuonna 2006 kilpailuun osallistui 139 venekuntaa seitsemässä eri luokassa ja osallistujia oli Suomesta, Virosta ja Venäjältä. Pienimmät muttei hitaimmat tähän pitkään purjehduskilpailuun osallistuneet veneet ovat olleet urheiluveneiksi luokiteltavat Minitransat 6,50 ja Melges 24.

Reitti

Purjehduskilpailun pituus on noin 155 (pienet) / 165 (keskisuuret) / 190 (isot) meripeninkulmaa.
Reitti on yksinkertaisuudessaan: lähtö Miessaaren selältä Haukilahden eteläpuolelta, kierretään Suursaari myötäpäivään ja maali Miessaaren selällä Haukilahden eteläpuolella.
Magnus Wilhelm Armfelt

Magnus Wilhelm Armfelt (25. heinäkuuta 1725 – 14. toukokuuta 1795 Halikko) oli suomalainen vapaaherra ja kenraalimajuri. Hän oli diplomaatti ja jalkaväenkenraali Gustaf Mauritz Armfeltin isä.
Armfelt aloitti sotilasuransa 12-vuotiaana Karjalan rakuunarykmentin lipunkantajana. Kersantiksi hänet ylennettiin 1741, jonka jälkeen Armfelt palveli henkivartiokaartin drabanttina sekä myöhemmin 1740-luvulla kapteenina Ranskan armeijaan kuuluneessa Royal Suédois -rykmentissä. Ruotsiin palattuaan Armfelt toimi upseerina sekä armeijassa että Kuninkaallisessa henkirakuunarykmentissä, josta hän siirtyi Turun ja Porin läänin maaherran tehtäviin joulukuussa 1781. Kenraalimajuriksi Armfelt ylennettiin 1782. Hän toimi myös muun muassa Turun Soitannollisen Seuran puheenjohtajana vuodesta 1790 lähtien.
Armfelt omisti Suomessa useita kartanoita. Vuosina 1754–1782 hän asui Tarvasjoella sijaitsevassa Juvan kartanossa, joka toimi Kuninkaallisen henkirakuunarykmentin Maskun komppanian päällikön virkatalona. Se on myös Gustaf Mauritz Armfeltin syntymäkoti ja toimii nykyään museona. Juvan virkatalon jälkeen Armfelt asettui Halikossa sijaitsevaan Joensuun eli Åminnen kartanoon, jonka hän hankki omistukseensa vuonna 1786 saatuaan sitä varten 10 000 riikintaaleria kuningas Kustaa III:lta. Vuotta myöhemmin Armfelt osti samasta pitäjästä Wiurilan kartanon. Lisäksi hänen omistuksiinsa kuului niin ikään Halikossa sijaitseva Vuorentaan kartano ja lyhytaikaisesti myös Saaren kartano Mietoisissa. Armfeltin kuoleman jälkeen Joensuu päätyi Gustaf Mauritz Armfeltin haltuun sekä Wiuriala ja Vuorentaka puolestaan hänen nuoremmalle pojalleen August Filipille.
Magnus Wilhelm Armfeltin puoliso oli vuodesta 1756 lähtien Götan hovioikeuden presidentin Carl Gustaf Wennerstedtin tytär Maria Catharina, joka tunnettiin huomattavana hyväntekijänä. Heidät on haudattu Halikon kirkkoon Armfeltien sukuhautaan.
Triumfi

Triumfi (lat. triumphus) on kulkue, jolla palkittiin sotilasmenestystä saavuttanut komentaja antiikin Roomassa. Tapa saattaa olla lähtöisin etruskeilta, jo Rooman kuninkaiden kerrotaan viettäneen triumfeja. Alun perin kyseessä oli uskonnollinen kulkue, jolla pyrittiin puhdistamaan palaava armeija. Rooman senaatti myönsi triumfin, jos edellytykset täyttyivät, esimerkiksi vastustajia oli täytynyt surmata riittävästi. Myöhemmin kulkueesta tuli keisarien yksinoikeus ja sotapäälliköille saatettiin myöntää ainoastaan triumfin arvomerkit eli ornamenta triumphalia.
Triumfin viettäjä oli triumfaattori (triumphator). Hän matkusti vaunuissa kaupungin halki joukkojensa, sotasaaliin ja merkittävien sotavankien kanssa.
Manny Puig

Elämäntapa

Puig on kiinnostunut villieläimistä, ja hän pitää myös historia- ja luontodokumenteista. Puig kunnioittaa suuresti Amerikan alkuperäisasukkaita mm. heidän selviytymistaitojensa takia. Puig on kertonut sankarinsa olevan Tarzan.
Puigin harrastuksiin kuuluu kuntosalilla käynti ja ajanvietto ystävien kanssa. Hän pitää myös kahvista.

Nuoruus

Puig syntyi Kuubassa vuonna 1954. Pian hän kuitenkin muutti vanhempiensa kanssa Floridaan. Floridassa Puigin kiinnostus villieläimiä kohtaan heräsi. Hän kävikin usein Evergladesin rämealueella vain paistinpannu ja haulikko mukanaan saalistamassa hirviä ravinnokseen.

Jackass ja Wildboyz

Puig on toiminut eläinasiantuntijana sarjoissa Jackass ja Wildboyz. Yksi Puigin tunnetuimmista tempuista tapahtui Jackass-sarjassa. Hän sukelsi Steve-On kanssa meressä vaarallisten haiden seassa. Puig sanoo, että Steve-O oli onnekas, kun hän ei menettänyt jalkaansa potkaistuaan haita.
Puigin vaarallisin ja samalla ikimuistoisin hetki Wildboyzissa oli se, kun näykkijäkilpikonna puraisi häntä käteen. Steve-O kertoi, että se oli ensimmäinen kerta kun hän kuuli Puigin huutavan.

Projektit

Jackass: Number Two:n ja Wildboyzin viimeisen tuotantokauden jälkeen Puig  alkoi tehdä omaa elokuvaa nimeltä "Ultimate Predator". Elokuvassa Puig on tekemisissä erilaisten villieläinten kuten haiden kanssa. Jackass:sta tutut Johnny Knoxville, Steve-O, Chris Pontius ja Jeff Tremaine olivat myös mukana.
Puig esiintyy vuonna 2008 esitettävässä sarjassa "The American Outdoorsman presents Predator Hunt", jossa kalastetaan haikaloja Meksikonlahdesta.
Simon Wheeldon

Ura

Wheeldon pelasi juniorina WHL:n Victoria Cougars -joukkueessa. Edmonton Oilers varasi hänet kesällä 1984 vuorolla 229. Wheeldon kuitenkin jatkoi uraansa Victoriassa. Keväällä 1985 hän solmi viiden pelin mittaisen try-out sopimuksen Nova Scotia Oilersin kanssa, mutta ammattilaisura ei vielä alkanut, vaan hän pelasi vielä kauden 1985–86 WHL:ssä. Kevääseen 1986 mennessä Edmonton ei ollut tarjonnut sopimusta Wheeldonille, joten hänet olisi voinut valita uudelleen vuoden 1986 varaustilaisuudessa, mutta yksikään seura ei käyttänyt tätä mahdollisuutta.
Wheeldon solmi vapaana agenttina sopimuksen New York Rangersin kanssa syyskuussa 1986. Ammattilaisura alkoi hyvin Rangersin farmijoukkueissa: ensimmäisellä kaudella hän teki 109 tehopistettä. Toinenkin kausi oli menestys farmissa, mutta vasta 19. maaliskuuta 1988 hän pelasi ensimmäisen pelinsä Rangersissa. Yhteensä keväällä 1988 hän pelasi NHL:ssä viisi peliä, joissa tehopisteiksi jäi 0+1. Kausi 1988–89 meni jälleen hyvin farmijoukkueessa, mutta New York Rangersissa Wheeldon pelasi vain kuusi peliä, joissa hän jäi edelleen lähes täysin tehopisteittä. Seuraavan kauden Wheeldon pelasi kokonaisuudessaan farmijoukkue Flint Spiritsissä.
Heinäkuussa 1990 Wheeldon myytiin Winnipeg Jetsiin, mutta ura jatkui edelleen farmissa ja NHL:ssä tuli vain neljä peliä. Kauden päätteeksi hänet myytiin Washington Capitalsiin yhdessä Craig Duncansonin ja Brent Hughesin kanssa. Vaihdossa Winnipeg sai Bob Joycen, Tyler Larterin ja Kent Paynterin. Koko kausi 1991–92 meni kuitenkin Washingtonin farmijoukkue Baltimore Skipjacksissä.
Kaudeksi 1992–93 Wheeldon siirtyi Itävaltaan pelaamaan. Hän edusti seitsemän kauden ajan VEU Feldkirchiä, joka voitti Itävallan mestaruuden viidesti peräkkäin vuosina 1994–98. Vuonna 1997 Feldkirch voitti Alppiliigan mestaruuden ja vuonna 1998 Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden.
Wheeldon sai Itävallan kansalaisuuden kauden 1996–97 aikana ja edusti uutta kotimaataan viidessä arvoturnauksessa vuosina 1997–2002. Tämän lisäksi hän pelasi Naganon olympialaisten esikarsinnoissa vuonna 1997, mutta ei ollut mukana varsinaisessa olympiaturnauksessa.
Kesällä 1999 Wheeldon siirtyi pelaaman Saksaan München Baronsiin, jossa viihtyi kolme kautta, ennen kuin palasi takaisin Itävaltaan vielä kahdeksi kaudeksi. Keväällä 2004 hän lopetti uransa jääkiekkoilijana.
Vuonna 2005 Wheeldon nimettiin pienen kanadalaisen juniorijoukkue Nelson Leafsin valmentajaksi ja manageriksi. Hän jatkaa toimessa edelleen.
Gebhard Fürst

Gebhard Fürst (s. 2. joulukuuta 1948) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Georg Moser 27. maaliskuuta 1977, ja hänet nimitettiin Rottenburg-Stuttgartin hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Walter Kasper ja Johannes Kreidler.
Kolapähkinä

Kolapähkinät eli gurupähkinät ovat ruokana käytettäviä kahden koolapuulajin (Cola) siemeniä. Niitä saadaan koolapuusta (Cola acuminata) ja lajista Cola nitida. Siemeninä kolapähkinät eivät nimestään huolimatta ole kasvitieteellisesti pähkinöitä.

Käyttö

Kolapähkinät sisältävät keskimäärin 2,8 prosenttia kofeiinia, mikä on suhteellisesti enemmän kuin kahvipavuissa. Kolapähkinät sisältävät myös keskimäärin 0,05 prosenttia teobromiinia.
Kolapähkinöitä käytetään useiden ruokien ja juomien valmistusaineena. Niistä myös erotetaan kofeiinia teollisesti. Kolapähkinöitä on aiemmin viety suuria määriä Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan niiden mukaan nimettyjen kolajuomien maustamiseen. Monissa kolajuomissa, kuten Coca-Colassa, ei kuitenkaan enää nykyään käytetä aitoa kolapähkinää.
Kolapähkinöitä pureskellaan varsinkin Saharan eteläpuolisessa Afrikassa sellaisenaan suun raikastamiseksi ja niiden piristävän vaikutuksen vuoksi. Kolapähkinöiden pureskelua yhdessä on pidetty teen- ja kahvinjuontiin verrattavana sosiaalisena tapahtumana. Lisäksi niitä on käytetty uskonnollisissa menoissa ja annettu lahjoiksi.
Aktiivinen kuljetus

Aktiivinen kuljetus on komponenttien kuljetusta solukalvon läpi konsentraatio- tai sähkökemiallista gradienttia vastaan eli kuljetus vaatii energiaa. Energia saadaan joko ATP:n (adenosiinitrifosfaatti) hydrolysoituessa ADP:ksi (adenosiinidifosfaatti) (primaarinen aktiivinen kuljetus) tai toisen komponentin sähkökemiallisen gradientin purkautumisesta (sekundaarinen aktiivinen kuljetus).
Primaarinen aktiivinen kuljetus tapahtuu solukalvon ionipumppujen avulla. Hermosolujen yleisin ionipumpputyyppi on natrium-kalium-pumppu. Hermosolun ulkopuolella on enemmän natriumioneja kuin sen sisäpuolella, ja vastaavasti sen sisäpuolella on enemmän kaliumioneja kuin sen ulkopuolella. Silti ionipumput pumppaavat lisää natriumia ulos ja kaliumia sisään. Ionien pumppauksella saavutettu kalvojännite on välttämätön hermosolujen toiminnalle.
Sekundaarinen aktiivinen kuljetus tapahtuu solukalvon kantajaproteiinien avulla. Kantajaproteiinit kuljettavat soluun tai siitä ulos polaarisia molekyylejä kuten sokereita ja aminohappoja, sekä ioneja. Molekyyli kiinnittyy kantajaproteiiniin kalvon toisella puolella. Kiinnittyminen saa kantajaproteiinin muodon muuttumaan siten, että molekyyli vapautuu kalvon toiselle puolelle.
Aktiivisen kuljetuksen lisäksi aineet voivat kulkeutua soluun tai solusta pois myös passiivisesti diffuusion tai fasilitoituneen kuljetuksen keinoilla.
Jari Lindroos

Jari Juhani Lindroos (s. 31. tammikuuta 1961 Pieksämäki) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Urallaan hän oli mukana voittamassa kahta Suomen mestaruutta, kahta hopeaa sekä yhtä pronssia. Lindroos edusti urallaan Jokereita, Kärppiä ja Jyp HT:tä.
Lindroos aateloitiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi vuonna 2005.

Pelaajaura

Lindroos aloitti uransa SM-liigassa Jokereissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1987. Tämän jälkeen "Linkki" pelasi kaksi kautta Oulun Kärpissä, josta siirtyi Jyväskylään JyP HT:n riveihin. 
Jyväskylässä Lindroos pelasi uransa parhaat kautensa vuosina 1989–1995. Tuona aikana mies oli useana vuonna joukkueensa paras pistemies ja yksi joukkueensa tärkeimmistä pelaajista. Lindroos oli jyväskyläläisten mukana voittamassa SM-hopeaa keväällä 1992 ja pronssia 1993. Jyväskylässä pelatessaan mies pääsi myös useita kertoja pelaamaan maajoukkueessa, mutta pääsi arvokisoihin vain kerran, vuoden 1992 Olympiakisoissa.
Uransa päätteeksi Lindroos lähti vielä kahden kauden ajaksi pelaamaan kasvattajaseuransa Jokereiden joukkueeseen. Siellä Jari oli voittamassa kahta Suomen mestaruutta vuosina 1996 ja 1997. Lindroos lopetti pelaajauransa voitettuaan urallaan toisen SM-kullan keväällä 1997. 
Yhteensä Lindroos keräsi SM-liigan runkosarjassa 649 ottelussa 230 maalia ja 432 syöttöä eli yhteensä 662 tehopistettä. Pudotuspeleissä saldo oli 66 ottelussa 23 maalia ja 26 syöttöä eli 49 tehopistettä. Suomen maajoukkueessa Lindroos pelasi 1992 talviolympialaisissa. 
Jari Lindroos on eniten Jypin paidassa pisteitä tehnyt pelaaja. Hän johtaa tilastoa 324 pisteellään (110+214) 227 ottelussa viiden kauden ajalla. Toisena tilastossa on Antti Virtanen, jolla kauden 2008-09 päätteeksi oli 303 pistettä.
Jari Lindroosista tuli liikuntatieteiden kandidaatti pelaajauran loputtua vuonna 1999. 
Hän asuu Jyväskylässä ja on toiminut mm. Veikkaaja-lehden jääkiekkoasiantuntijana.
Jasso-kissa

Jasso on Jii Roikosen luoma suomalainen sarjakuvakissa. Jasson ja hänen puhuvan häntänsä seikkailuja on ilmestynyt vuodesta 1992. Sarjassa ominaista on veikeä suomen kielen vääntely. Esimerkiksi jos Häntä on sienimetsällä löytänyt haaparouskun, niin kuvassa näytetään haapa, joka rouskuttaa jotakin. Tavallisesti sarjassa keskitytään Jasson ja Hännän arkipäivän tapahtumiin. Lisäksi Häntä voi tarpeen tullen irrota Jassosta ja lähteä omille teilleen tai jopa venyä ja muuttaa muotoaan.
Jassolla on Facebookissa Jasso Glubi. Jassosta on myös tehty paljon erilaisia oheistuotteita kuten tyynyliinoja, virvoitusjuomaa ja pinssejä. Jassosta on tehty myös lyhyitä animaatioita televisioon. Jasso-animaatioissa Jasson äänenä oli Heikki Määttänen ja Hännän äänenä Erja Manto.
Haaparannan rautatieasema

Raideleveydet

Haaparannan aseman ratapihalla on kahden eri raideleveyden raiteita: Suomessa on käytössä leveäraiteinen 1 524 millimetrin raideleveys ja Ruotsissa standardilevyinen 1 435 millimetrin raideleveys. Tämän vuoksi Suomen ja Ruotsin rautateiden ratapihat ovat Haaparannalla toisistaan erillään. Valtioiden rajan ylittävässä rahtiliikenteessä rahti on siirtokuormattava suomalaisista vaunuista ruotsalaisiin tai päinvastoin. Käytössä on myös raideleveyden vaihtolaite, jolla erikoispyöräkerroilla varustettujen vaunujen raideleveyttä voidaan muuttaa junan liikkuessa. Vaunuissa, joita ei ole varustettu erikoispyöräkerroilla, on pyöräkerrat vaihdettava raideleveyden vaihtuessa. 
Sekä siirtokuormaus että pyöräkertojen vaihto vaatii aikaavievää ja kallista työtä, joten raideleveyden vaihtojärjestelmän käyttöä tullaan tulevaisuudessa laajentamaan.
Tornionjoen ylittävällä rautatiesillalla kulkee nelikiskoraide, jossa lomittain ovat 1 524 mm ja 1 435 mm raideleveydet. Tätä osuutta voivat käyttää sekä suomalaiset että ruotsalaiset junat.
Aulis Oja

Aulis Oja (3. helmikuuta 1910 Turku – 10. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija.

Elämäkerta

Oja syntyi Turussa ja kävi koulunsa Kuusjoella, jossa hänen isänsä Antti Fabian Oja oli kirkkoherrana. Ojan sukujuuret olivat Nousiaisista, missä hän myös nuoruudessaan vietti pitkiä aikoja.
Oja väitteli tohtoriksi vuonna 1955 keskiaikaisen "Etelä-Suomen" aluejakoja ja asutusta käsittelevällä tutkimuksella ja kirjoitti etenkin Varsinais-Suomesta useita pitäjänhistorioita joko kokonaan tai osittain. Pääosan työurastaan Oja teki Suomen valtionarkistossa. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1973.
Aulis Ojan kokonaan tai osittain kirjoittamia pitäjänhistorioita ovat muun muassa Maarian, Karinaisten, Perttelin, Marttilan, Raision, Kuusjoen, Maskun ja Tarvasjoen pitäjänhistoriat. Väitöskirjassaan ja paikallishistoriallisissa tutkimuksissaan Oja kehitti etenkin jakokuntalaitoksen kehitykseen ja rakenteeseen nojautuvia keskiajan asutuksen ja maanomistusolojen historian tutkimusmetodeja, joilla oli mahdollista saada tietoa esimerkiksi asutuksen ikäsuhteista.
Aulis Ojan poikia ovat tähtitieteilijä Heikki Oja ja tietojenkäsittelytieteilijä Erkki Oja.
Philippe Petit

Philippe Petit (s. 13. elokuuta 1949) on ranskalainen nuorallakävelijä ja sirkustaiteilija. Hän tuli kuuluisaksi suorittamalla 7. elokuuta 1974 nuorallakävelyn New Yorkissa World Trade Centerin kaksoistornien välillä.
Petit’n World Trade Centerin nuorallakävelystä valmistui vuonna 2008 dokumenttielokuva Man on Wire, joka perustuu hänen kirjaansa. Elokuva voitti vuonna 2009 parhaan dokumentin Oscar-palkinnon. Vuonna 2015 samasta aiheesta tehtiin myös näytelmäelokuva The Walk, jossa Petit'ta esitti Joseph Gordon-Levitt.

World Trade Centerin nuorallakävely

Petit kiinnostui New Yorkiin tekeillä olleista World Trade Centerin rakennuksista jo rakennusvaiheessa vuonna 1968. Nuorallakävelyn suunnittelu kesti kuusi vuotta, joiden aikana hän tutki rakennuksia ja teki useita matkoja New Yorkiin tehdäkseen niistä havaintoja. World Trade Centerin nuorallakävely kesti 45 minuuttia, jona aikana hän ylitti rakennusten välin kahdeksan kertaa. Kävelyn lisäksi hän istui ja makasi vaijerilla sekä tervehti yleisöä vaijerille polvistuneena. Nuorallakävelyn suunnittelussa mukana ollut ystävä varoitti häntä, että poliisihelikopteri tulee hakemaan hänet, ellei hän lopeta. Lisäksi kosteus alkoi lisääntyä, joten hän päätti lopettaa suorituksensa. Petit pidätettiin välittömästi eteläisessä tornissa hänen astuttuaan vaijerilta sinne. New Yorkin piirisyyttäjä ehdotti Petit'lle sopimusta, jonka mukaan hänet vapautetaan syytteistä, mikäli Petit suostuu jonglööreemaan lapsille. Petit suostui sopimukseen.
Janne Lehtinen (muusikko)

Janne Lehtinen (s. 9. lokakuuta 1974) on suomalainen muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan mm. Mummypowder-orkesterin säveltäjä-kitaristi-laulajana, Treeball-yhtyeen rumpalina ja Astrid Swanin taustayhtyeen basistina.
Janne Lehtinen on vieraillut kosketinsoittajana Apulanta-yhtyeen levyllä Plastik ja laulajana Hypnomen-yhtyeen levyllä Crystal Skies sekä soittanut koskettimia The Duplo! -yhtyeessä.
Yle Radio Suomi Helsinki

Yle Radio Suomi Helsinki (aiemmin Ylen aikainen ) on yksi Yle Radio Suomen alueradioista. Sen kuuluvuusalueena on Uusimaa toimituksen sijaitessa Helsingissä. Radio kuuluu taajuudella 94,0 MHz Espoon lähettimen välityksellä. 
Yle Radio Suomi Helsingin lähetyksiä kuullaan arkisin klo 6.30-17.00 välisenä aikana. Muulloin taajuudella soi Yle Radio Suomen valtakunnallinen lähetys.
Aikaisemmin Yle Radio Suomi Helsinkiä pystyi kuuntelemaan koko Suomessa television kautta testikuvalähetysten aikaan Nykyään Yle Radio Suomi Helsinkiä voi kuunnella ympäri maailman Internetin välityksellä Yle Areena -palvelun kautta sekä Ylen Uutisikkunan aikana.
Yle Radio Suomi Helsingin entisiä pitkäaikaisia juontajia ovat muun muassa Annikki Kiehelä, Outi Pukkila, Gilbert Granholm, Erkki Pälli, Esko Riihelä ja Olli Ihamäki.
Recopilación de Leyes de los Reynos de las Indias

Recopilación de las Leyes de los Reynos de las Indias (Intioiden koottu lakikokoelma) on kuningas Kaarle II:n käskystä vuonna 1681 julkaistu lakikokoelma. Se käsitteli Espanjan imperiumin siirtomaa-alueita. Sen valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto.
Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä, joiden jokaisen valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittu kyseisten lakipykälien laatimiseen, on ollut mittava, samoin kuin silloisten sihteerien ja kirjureiden työn määrä. Teos muodostuu yhdeksästä kirjasta ja se sisältää tuhansia lakeja ja määräyksiä, jotka monesti ovat keskenään ristiriitaisia. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Viisaan, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin.
Espanjan kuningas Kaarle II, heikoksi hallitsijaksi mainittu, määräsi toimitettavaksi ja julkaistavaksi nuo Kootut Intioiden Lait. Teoksen neljännen kirjan kymmenennessä luvussa Kaarle II julistaa mielipiteensä vastalauseena Uudessa Maailmassa tuolloin vallinneelle järjestyksenpidolle. Tuo Kaarle II:n julistus on hengeltään kuningatar Isabellan testamentin kaltainen. Recopilaciónin valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto. Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä ja laeista, joiden valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittutuhansien lakipykälien laatimiseen ja kokoamiseen, on ollut mittava. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Oppineen, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin.
Freiburg im Breisgaun raitiotieliikenne

Historia

Kaupungin raitiotie avattiin loppuvuonna 1901. Raitiotien raideleveydeksi oli valittu poikkeuksellisesti 1000 millimetriä ahtaiden katujen takia. Linjastoa laajennettiin pian kolmella uudella linjalla, jonka myötä raitiotiestä tuli suosittu kulkumuoto: ensimmäisenä kokonaisena toimintavuotenaan 1902 raitioteillä matkusti yhteensä 3,26 miljoonaa matkustajaa.
Nykyisin kaupungin raitiotieverkosto koostuu viidestä linjasta. Raitiovaunulinjastoa on laajennettu myös 2010-luvulla, jolloin valmistui linjan laajennus Zähringeniin. Lisäksi Freiburg on selvittänyt mahdollisuutta laajentaa verkostoa kaupungin messukeskukseen.