google/wiki40b huggingface dataset:
Juliet Jonesin Sydän

Juliet Jonesin Sydän on vuonna 1980 perustettu alun perin ruukkilais-oululainen rock-yhtye, joka  julkaisi kymmenen albumia vuosina 1985–1996. Nimi tulee samannimisestä sarjakuvasta. Yhtye sai mainetta intensiivisenä ja spontaanina lavaesiintyjänä. Uusi aalto -henkiset sanoitukset hyödyntävät huumoria ja ironiaa. Yhtyeen kappaleista tunnetuimpia ovat ”Helppo elämä” (1985) ja ”Miksi naiset aina rakastuvat renttuihin” (1988).

Ura

Pääosan Juliet Jonesin Sydämen albumeista julkaisi Poko Rekords. Vuonna 1985 yhtye valittiin Rumba-lehdessä vuoden nuoreksi kyvyksi./ Viimeiset albuminsa Joneskaupunki (1994) ja Hai (1996) yhtye kustansi oman levy-yhtiönsä Art Planktonsin kautta. JJS:n toiminta päättyi vuonna 2001.
Yhtyeen pitkäaikaisimman kokoonpanon keskeinen lauluntekijä Eero Hyyppä jatkoi musiikin tekemistä ja konsertointia esittäen yhtyeidensä Eero Jones & Kahvi (1998) ja Juliet Jones (2003) kanssa myös vanhaa Juliet Jonesin Sydän -materiaalia. Hyyppä oli julkaissut tummempisävyisiä tekstejään myös yhtyeessään Inkvisitio, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Paratiisi vuonna 1989.
Muista jäsenistä basisti Kari Heiskari vaikutti vuoteen 2011 asti Yölintu-orkesterissa, jolle JJS-kitaristi Sami Pirkola on tehnyt joitakin kappaleita. Pirkola toimii sosiaalipsykiatrian professorina Tampereen yliopistossa ja on tehnyt jonkin verran kappaleita eri artisteille. Hän esiintyy kokoonpanon Sami Jones & Vaeltava Koira kanssa albumilla Kari Peitsamon lauluja. Toinen kitaristi-laulaja Kari Hyvärinen toimii viihdealan verkkokauppaa tekevän yhtiön johtotehtävissä ja rumpali Jussi Parkkonen työskentelee radiomarkkinointitehtävissä ja on toimittanut ohjelmaa Radio Suomipopilla.
Joulukuussa 2014 Juliet Jonesin Sydän ilmoitti tekevänsä paluun vuonna 2015. Yhtye esiintyi Helsingin Tavastia-klubilla 1. huhtikuuta 2015. Kokoonpano on sama kuin vuosina 1988-1997 lukuun ottamatta kosketinsoittaja-laulaja Eero Hyyppää, joka Parkinsonin taudin vuoksi ei pysty osallistumaan.
Nimiosake

Nimiosake eli nimennäisosake tarkoittaa osakekirjaa, joka on asetettu nimetylle henkilölle eli osakkeenomistajalle.
Osakekirjalla olevasta omistajan nimestä huolimatta nimiosakkeen voi siirtää eteenpäin toiselle henkilölle esimerkiksi myymällä tai lahjoittamalla sen.
Nimiosakkeen vastakohta on haltijaosake, joka on nimetön.
Suomen osakeyhtiölain mukaan osake on nykyisin asetettava nimetylle henkilölle. Näin on ollut vuodesta 1980. Ulkomailla käytetään sekä nimiosakkeita että haltijaosakkeita.
Lawrence (Kansas)

Historia

New England Emigrant Aid Company -yritys perusti Lawrencen 1854 pitääkseen alueen vapaana orjuudesta. Onkin sanottu, että Lawrence kuuluu niihin harvoihin Yhdysvaltain kaupunkeihin, jotka on perustettu poliittisten syiden takia. Kaupungille annettiin nimeksi Lawrence ensimmäisenä paikalle saapuneen retkikunnan tukijan Amos Lawrencen mukaan.
Kansasin orjuuden vastustajat ottivat usein yhteen naapuriosavaltion Missourin orjuuden kannattajien kanssa. Sisällissodan aikana sissijohtaja William Quantrill keräsi noin 300 miehen joukon Missourista. Se hyökkäsi Lawrenceen yöllä 21. elokuuta 1863. Lawrencen verilöylyssä kuoli arviolta 200 miestä, ja kaupungista poltettiin 185 rakennusta. Vain muutamia rakennuksia jäi pystyyn.
Kaleton (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 179 100 kuutiometriä eli 0,0002 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 9,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,1 metriä mpy.
Chabi

Elämäkerta

Chabin elämän varhaiset vaiheet tunnetaan huonosti, ja hänestä on mainintoja vain muutamissa kiinalaisissa ja persialaisissa lähteissä. Chabi oli qonggirad-klaaniin kuuluneen Altši Noyanin tytär. Klaanille oli vuonna 1237 luvattu, että heidän joukostaan valittaisiin joka sukupolvessa yksi hallitsijan vaimo ja heille vastaavasti naitettaisiin yksi prinsessa. Chabi meni Kublai-kaanin kanssa naimisiin vuoden 1240 paikkeilla. Hän oli Kublain toinen vaimo. 
Chabi nousi nopeasti arvojärjestyksessä Kublain aiemman vaimon ohi, ja vaikka Kublai otti sittemmin viisi muuta vaimoa, Chabi säilytti heistä merkittävimmän aseman. Kublain muut vaimot mainitaan lähteissä vain harvoin. Kublain ollessa vielä verrattain merkityksetön ruhtinas pari sai neljä poikaa, Dorjin, Jingimin, Manggalan ja Nomuqanin. 
Chabi takasi pojilleen buddhalaisen initiaation ja kungfutselaisen koulutuksen. Asemassaan hän tuki myös kungfutselaisia virkamiehiä. Erityisen kiinnostunut Chabi oli kuitenkin buddhalaisuudesta ja etenkin lamalaisuudesta. Hänen ensimmäinen poikansa Dorjim oli nimetty tiibetiläisen nimen rDo-rje mukaan, minkä lisäksi Chabi lahjoitti esimerkiksi koruja buddhalaisille luostareille. Hänen kiinnostuksensa lienee vaikuttanut myös Kublaihin. Chabilla oli myös vaikutusta miehensä tapaan hallita valtakuntaansa. Hän sai miehensä palaamaan sotaretkeltään Song-dynastiaa vastaan Kublain veljen Ariq Böken joukkojen uhatessa pohjoista. Hän myös kritisoi miehensä tärkeää neuvonantajaa Liu Bingzhongia, kun tämä ei ollut vastustanut neljän mongoliylimystön jäsenen ehdotusta muuttaa alueita pääkaupungin ympärillä laitumiksi. Ehdotus olisi ollut haitallinen Pohjois-Kiinan maanviljelypohjaiselle taloudelle. Ehdotusta ei lopulta toteutettu, mikä säästi pääkaupungin alueen maanviljelijöiden pellot.
Chabi kuoli vuonna 1281, minkä jälkeen Kublai meni naimisiin hänen sisaruksensa tyttären Nambuin kanssa.
Aurora (provinssi)

Aurora on Filippiinien Keski-Luzonin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Baler. Provinssin naapureita ovat etelästä myötäpäivään Quezon, Bulacan, Nueva Ecija, Nueva Vizcaya, Quirino ja Isabela. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 201 233.
Frederick Trump

Frederick Trump (alun perin Friedrich Trump; 14. maaliskuuta 1869 Kallstadt, Baijerin kuningaskunta – 27. toukokuuta 1918 Queens, New York, New York, Yhdysvallat) oli amerikansaksalainen liikemies. Kallstadtissa Baijerin kuningaskunnassa (nykyisessä Saksassa) syntynyt Trump muutti Yhdysvaltoihin 16-vuotiaana välttääkseen asepalveluksen, toimi jonkin aikaa parturina ja ansaitsi myöhemmin omaisuuden ylläpitämällä ravintoloita ja hotelleja. Myöhemmin Frederick Trump palasi Saksaan, jossa avioitui Elizabeth Christin kanssa, mutta menetti Saksan kansalaisuuden ja joutui palaamaan Yhdysvaltoihin.
Frederick Trump oli Fred ja John Trumpin isä ja Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin isoisä. Hän oli sukua myös Henry Heinzille, ketsupistaan tunnetun H. J. Heinz Companyn perustajalle. Heinz oli Frederick Trumpin pikkuserkku; Heinzin isoäiti oli omaa sukua Trump.
Lentokone kadoksissa

Juoni

Kirjassa liikutaan Norjan ilmavoimien alueella.  Päähenkilöt ovat nuoria kuljetuslentäjiä. 
Lentäjävänrikki Geir Gran saa keskellä yötä hälytyksen: hänen on lähdettävä Bodøn tukikohdasta mahdollisimman pian kiireelliselle ambulanssilennolle Kirkkoniemeen yksimoottorisella De Havilland Otter -koneella.  Lentoparikseen hän saa nuoren kersantti Petter Hovdenin.
Lento lähtee normaalisti mutta Finnmarkin ylängön keskimailla koneeseen tulee moottorivika ja miehet joutuvat turvautumaan laskuvarjoihin pilvipeitteen yläpuolella.  
Ennen hyppyä he saavat radioyhteyden Altan radioasemaan ja hätäviesti siis menee perille.  
Geir pääsee maahan turvallisesti mutta Petter katkaisee jalkansa.  
Geir löytää nopeasti sopivan leiripaikan ja avustaa melko lähelle pudonneen Petterin paikalle käyttäen laskuvarjopakkauksen kumivenettä rekenä. Suksia ei ole mutta pajunoksista, laskuvarjon naruista ja aluksi myös kumivenepakkauksen tukivanerilevystä syntyy nopeasti lumikengät. 
Nyt alkaa kahden nuoren miehen vaativa Robinson-elämä laskuvarjoista tehdyssä teltassa.  Elämästä tulee kovaa taistelua nälkää, kylmyyttä ja susia vastaan. Hätämuonat eivät riitä kuin pariin ateriaan, mutta ansametsästys ja kalastus tuottavat alkuvaikeuksien ratkettua riittävästi ruokaa ja talvikoulutuksen saanut Geir kaivaa lumen alta jopa poronjäkälääkin josta keitetään puuroa pahimman nälänhädän voittamiseksi.  Kone on odotusten mukaan pudonnut muutaman kilometrin päähän ja Geir käy hakemassa sen hylystä kaikkea tarvittavaa - tosin harmittavasti taskulamppu on tuhoutunut mutta hän laskee moottorista öljyä tyhjään purkkiin ja tekee siitä eräänlaisen myös keittimeksi kelpaavan öljylampun.  Kartatkin on menetetty koska ne jäivät avoimeen ohjaamoon ja tuuli on vienyt ne.  Kaikkea muuta kyllä löytyy: öljyn lisäksi myös valopistooli ammuksineen, ylimääräinen laskuvarjo, istuintyynyjä, kirves sekä jopa eräästä lokerosta sinne hypätessä unohtunut Geirin piipputupakkapussikin.  Paluu teltalle on tosin rankka lumisateen alkaessa.  Hätämuonaakaan ei varavarjoihin kuulu.
Hätäkutsu oli kuultu ja piiripäällikkö Ruste odottaa synkkänä sään paranemista: niin kauan kuin ylängöllä on huono sää ei ole mieltä lähettää ilmaetsijöitä, ja maapartiot ovat tiukoilla.  Lopulta sääpalvelu ilmoittaa että tulisi muutaman päivän ajaksi paras mahdollinen sää, ja jo toisena etsintäpäivänä eräs Thunderjet-lentue, Pantterit, havaitsee lentäjien leirin.  Nyt paikalle hälytetään ainoa laskeutumaan pystyvä kone, helikopteri joka poimii lentäjät kyytiin ja nämä pääsevät kotiin.
Puuhapuisto Veijari

Puuhapuisto Veijari on Saarijärven Kolkanlahdessa sijaitseva seikkailupuisto. Se tunnettiin ennen nimellä Saarijärven Vesieläinpuisto.
Puisto avattiin vuonna 1988. Alueen suunnittelusta vastasi saarijärveläinen arkkitehti Jouko Berg. Nimi muutettiin joitakin vuosia sitten Puuhapuisto Veijariksi. Kohteen omistaa Saarijärven Vesieläinpuisto Oy, joka on lähes kokonaisuudessaan Saarijärven kaupungin omistama osakeyhtiö. Alueen rakennukset ja liiketoiminnot on vuokrattu Kurun Lomasaari Oy:lle, jonka toiminnasta vastaavat Elina ja Sami Krook.
Matkailukohde rakennettiin alueella olevan Kappelilammen ympärille. Paikallinen eläinlääkäri Veikko Ikkala käynnisti siinä 1960-luvun keskivaiheilla lohen kasvatus- ja myyntitoiminnan. Hän myös kokeili alueella porojen kasvatusta, mikä ei onnistunut paikallisissa olosuhteissa. Nykyisen puiston vesialueet on laajennettu muokkaamalla alkuperäisen puron ympäristöä. Alueen Tenavapihan keskellä sijaitseva ns. Punainen tupa on alun perin eläinlääkäri Ikkalan rakentama asuintalo.
Puuhapuisto Veijarin ollessa auki kesällä siellä voi käydä katsomassa erilaisia eläimiä, kuten lampaita ja jäniksiä. Puuhapuisto Veijarissa on myös Akvaario, jossa on useita kalalajeja, sekä Eläintalo jossa asustelee lähinnä matelijoita. Puuhapuistosta löytyy myös Pieneläintalo, jossa asustelee muun muassa jäniksiä ja jyrsijöitä. 
Puuhapuistoa voisi kuvailla Saarijärven "omatoimihuvipuistoksi". Siellä on monenlaisia ulkoilma-aktiviteetteja, kuten uimaranta ja kanootteja, sekä useampi pomppulinna ja rinnepompputalo.
Moptin piiri

Moptin piiri (ransk. Cercle de Mopti) on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 7 262 neliökilometriä. Asukkaita on 368 500 henkeä.
Moptin piiri rajoittuu idässä Moptin alueen Douentzan ja Bandiagaran, etelässä Djennén ja lännessä Ténenkoun sekä pohjoisessa Youwaroun ja Timbuktun alueen Niafunkén piiriin. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani. Seudulla on lukuisia järviä. Osa siitä kuuluu Dogonin tasankoon.
Piiriin kuuluu Moptin kaupunki sekä 14 maalaiskuntaa: Bassirou, Borondougou, Dialloubé, Fatoma, Konna, Korombana, Koubaye, Kounari, Ouro Modi, Ouroubé Douddé, Salsalbé, Sio, Socoura ja Soye. Hallinnollinen keskus on Mopti. Kyliä on yhteensä 239. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on dogoneja, markoja, songhaita ja bambaroita.
Seudun läpi kulkevat valtatiet RN6 ja RN16. Nigerillä ja Banilla on jokiliikennettä. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi.
Maalisyöttö (jääkiekko)

Jääkiekossa maaliin johtaneesta syötöstä tehopisteen voivat merkkauttaa korkeintaan kaksi pelaajaa. Syöttöpiste merkataan pelaajalle joka laukoi, syötti tai kimmotti kiekon kohti maalin tehnyttä pelaajaa ilman, että vastapuolen pelaajat ottivat kiekon haltuun sen matkan varrella. Pelaaja joka merkkauttaa syöttöpisteen, merkkauttaa samalla yhden tehopisteen, joka tarkoittaa pelaajan tekemien maalien ja antamien maalisyöttöjen yhteissummaa.

Erikoistapaukset

Jos pelaaja tekee maalin joukkuetoverinsa laukomasta tolpan tai maalivahdin kautta kimmonneesta kiekosta eli reboundista, alkuperäinen laukoja saa tilanteesta syöttöpisteen ja maalintekijä luonnollisesti maalin. Tämän edellytyksenä on kuitenkin niin ikään se, ettei vastapuolen pelaaja tai maalivahti ehtinyt saada kiekkoa täysin hallintaansa.
Sääntöjen mukaan yksittäinen pelaaja voi merkkauttaa maalin yhteydessä vain yhden tehopisteen. Tämä tarkoittaa sitä, että yksi pelaaja ei voi merkkauttaa syöttöpistettä tekemäänsä maaliin.
Filippo de Filippi

Filippo de Filippi (20. huhtikuuta 1814 Pavia – 9. helmikuuta 1867 Hongkong) oli italialainen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
De Filippi oli oppiarvoltaan tohtori. Hänestä tuli Torinon yliopiston eläintieteen ja vertailevan anatomian professori Giuseppe Genén jälkeen.
De Filippi toimi Persiaan suuntautuneen retkikunnan johtajana 1862. Retkikunnan tehtävänä oli, luonnontieteellisen tutkimuksen ohessa, luoda uudelleen diplomaattisuhteet Italian ja Persian välille. Lokakuussa 1865 de Filippi lähti Vittorio Arminjonin johtamalle maailmanympäripurjehdukselle Magentalla. Hän kuoli koleraan Hongkongissa 52-vuotiaana. Tieteellisen raportin retkestä julkaisi hänen assistenttinsa Enrico Hillyer Giglioli.
De Filippi nimesi useita uusia eläinlajeja, linnuista ruostepyrstömuuran (Drymophila genei) ja persiantaskun (Oenanthe chrysopygia), joka erotettiin omaksi lajiksi vasta vuonna 2003.
Lena Näre

Lena Näre (s. 1976) on suomalainen sosiologi ja Helsingin yliopiston dosentti. Hän toimii apulaisprofessorina Helsingin yliopiston sosiaalitieteiden laitoksella sosiologian oppiaineessa. Näre on Helsingin yliopiston kasvatti, joka aloitti opintonsa sosiologiassa vuonna 1995. Helsingin lisäksi Näre on opiskellut ja tehnyt tutkimustyötä Italiassa (Napoli, 2004-2005) ja Iso-Britanniassa (Sussex, 2009-2011). Hän on väitellyt tohtoriksi sekä Sussexin yliopistosta (Migration studies, 2008: "Managing Households, Making Homes: - A Moral Economy of Migrant Domestic and Care Work in Naples") että Helsingin yliopistosta (Sosiologia, 2012, "Moral Economies of Reproductive Labour - An Ethnography of Migrant Domestic and Care Labour in Naples, Italy")
Näre on tutkimuksessaan käsitellyt erityisesti muuttoliikkeiden sukupuolittuneisuutta, hoivatyötä glokaaleilla markkinoilla, työelämän eriarvoisuuden etnistymistä Suomessa ja maahanmuuttajuutta hierarkisoivana ja eriarvoistavana sosiaalisena asemana. Hän on julkaissut laajasti erityisesti seuraavista aihepiireistä: maahanmuuttotutkimus, sukupuolen tutkimus, hoivatyön tutkimus, globalisaatio, intersektionaalisuus, etnisten suhteiden ja 'rodun' tutkimus, luokkatutkimus. Näre on johtanut useita maahanmuuttoon ja työhön liittyviä hankkeita Helsingin yliopistossa.
Näre on kansainvälisesti tunnettu tutkija. Hän on toiminut Euroopan Sosiologiyhdistyksen (ESA) johtokunnan jäsenenä (vuodesta 2015). Hän päätoimittaa Nordic Journal of Migration Studies -lehteä.
Ajankohtaisen tutkimustiedon popularisoijana Näre on tehnyt pitkän päivätyön suomalaisessa julkisuudessa. Hän on osallistunut aktiivisesti julkiseen keskusteluun muun muassa sukupuolten tasa-arvosta ja viime aikoina erityisesti yliopistopolitiikasta ja maahanmuutosta.
Näre on ollut aktiivinen yhteiskunnallinen toimija opiskeluajoistaan lähtien. Hän osallistui muun muassa Reilun kaupan puolesta ry:n (nyk. Eettisen kaupan puolesta ry) perustamiseen vuonna 2000 ja toimi sen varapuheenjohtajana 2000-2002. Hän on tehnyt vapaaehtoistyötä Raiskauskriisikeskus Tukinaisen puhelinpalvelussa ja työskenteli opiskeluaikoinaan 2000-luvun alkupuolella kehitysmaista uutisoivassa kansainvälisessä Inter Press Service -uutistoimistossa.

Julkaisuja

Ks. Helsingin yliopiston Tuhat-tietokanta
Joci Pápai

Elämäkerta

Pápai oli tekemisissä musiikin kanssa pienestä pitäen, sillä hänen isoveljensä oli aloittanut kitaran soittamisen ja kappaleiden kirjoittamisen nelivuotiaana. Pápai sai paljon vaikutteita 1960- ja 1970-lukujen musiikista sekä rockista, popista, soulista ja R&B-musiikista. Hän nousi ensimmäistä kertaa julkisuuteen vuonna 2005 osallistumalla TV2:n Megasztár-ohjelman toiselle tuotantokaudelle.
8. joulukuuta 2016 ilmoitettiin, että Pápai olisi yksi kolmestakymmenestä osallistujasta, jotka kilpailisivat Unkarin euroviisuedustajan paikasta A Dal 2017 -kilpailussa. Hän voitti 18. helmikuuta 2017 järjestetyn finaalin  ”Origo”-kappaleellaan ja pääsi näin edustamaan Unkaria vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa, Ukrainassa.
Pápai palasi A Dal 2019 -kilpailuun kappaleellaan "Az én apám". 23. helmikuuta 2019 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun saaden eniten ääniä yleisöltä.
Essi Kummu

Yksityiselämä

Tällä hetkellä hän asuu ja työskentelee Oulussa.

Kirjallinen ura

Kummu on kertonut alkaneensa kirjoittaa Maniaa vastapainoksi kovin vakavalle kirjallisuudenopiskelulle. Leikkinä alkanut kirjoittamisprosessi tuotti vakavia asioita käsittelevän  esikoisteoksen. Eräs teoksen tapahtumalinjoista on tragedia, jossa yksinhuoltajaäiti ampuu kolme miestä ja haavoittaa neljättä. Tämä tapahtuma sivuaa vuonna 1999 tapahtunutta Sanna Sillanpään ampumatapausta helsinkiläisellä ampumaradalla.  Helsingin Sanomien kritiikissä  Antti Majander arvosteli tosipohjaisen tapahtuman linkittämistä kaunokirjallisuuteen mielikuvituksen köyhyytenä, kun taas Parnasson Kaisu Mikkola näki teoksessa syvällistä yhteiskunnallisuutta:
"Pohjoispohjalainen esikoiskirjailija Essi Kummu (s. 1977) on nivonut Maniassaan yhteen Helsingin ampumaratamurhat ja Myyrmannin räjäytyksen. Hän haluaa näyttää suomalaisesta henkirikoksesta toisen puolen kuin sen, että suomalaiset päästävät päiviltä lähipiiriään. Kirja on varsin yhteiskunnallinen laajetessaan yksilö- ja
perhetragediasta osoittamaan lahjakkaiden koulutettujen nuorten syrjäytymisen ja sitä seuraavan muodonmuutoksen peliriippuvuuteen.
Ounastelen jopa pieniä viitteitä tendenssiromaanin suuntaan."
Toinen teos Karhun kuolema ilmestyi elokuussa 2010. Karhun kuolema on Kummun mukaan balladi täyttymättömästä rakkaudesta. Tammen sivuilla teosta kuvataan suomalais-ugrilaisen kansanperinteen jatkajaksi. Kummu lainaa Kari Sallamaan “Chant of Bear”-runoa Kaarina Kailon teoksesta Wo(men) and Bears- the Gift of Nature, Culture and Gender Revisited (Ianna Publications, 2008):

»"no one who loves the bear can hold him back for long"» 
Omaelämäkerrallisessa romaanissa Lasteni tarina (Tammi 2014) Kummu kuvaili keskoskaksostensa syntymää ja perheen syöksyä tämän jälkeen. Teosta on luonnehdittu dokumentaariseksi romaaniksi ja se herätti laajalti keskustelua äitiyden tabuista.

Poetiikkanäkemys

Kummu kertoo kirjoittavansa vain tosia asioita. Hän kertoo kirjoittavansa paljon musiikista ja musikaalisesta, melodisesta kokemuksesta käsin, ajatellen säveltämistä.
Roy Tarpley

Pelaajaura

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelanneen Tarpleyn varasi NBA:han vuoden 1986 varaustilaisuudessa seitsemännellä vuorolla Dallas Mavericks. Kaudella 1986–1987 hänet valittiin NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen ja kaudella 1987–1988 sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.
Lokakuussa 1991 Tarpleylle langetettiin pelikieltoa NBA:han tämän käytettyä kokaiinia. Hän jäi kiinni alkoholin- ja huumeidenkäytöstä vielä toisen ja kolmannen kerran saman kauden aikana ja oli NBA-pelikiellossa tämän jälkeen kolmen kauden ajan. Pelikieltonsa ajan Tarpley pelasi yhdysvaltalaisissa piensarjoissa ja Kreikassa. Tarpley palasi Mavericksiin vuonna 1994 mutta rikkoi hoitosopimuksensa ehtoja. Hänelle langetettiin elinikäinen pelikielto NBA:han. Tarpley jatkoi uraansa Euroopassa. Hän pelasi Kreikassa, Kyproksella ja Venäjällä ja palasi Kiinassa pelatun vuoden jälkeen Yhdysvaltoihin, missä hän pelasi piensarjoissa vuoteen 2006 saakka.
Tarpley kuoli 9. tammikuuta 2015 Texasin Arlingtonissa 50 vuoden iässä. Maksavauriolla oli todennäköisesti osuus Tarpleyn kuolemaan.
Wolbachia

Wolbachia on Gram-negatiivisiin bakteereihin kuuluva obligaatti endosymbiontti, joka infektoi lukuisia niveljalkaisia ja sukkulamatoja. Wolbachia-infektiot ovat  luonnossa yleisiä, arvioiden mukaan jopa 40% maailman niveljalkaisista ja yli 65% kaikista hyönteislajeista ovat alttiita Wolbachia-infektiolle. Wolbachia-infektio tapahtuu ensisijaisesti äidiltä jälkeläisille eli vertikaalisesti, mutta myös lajista-lajiin- ja ympäristöstä yksilöön- infektioita tapahtuu (ns. horisontaalinen infektio). Wolbachia-bakteerin suhde isäntähyönteisen kanssa riippuu lajista. Usein Wolbachian suhde isäntään on mutualistinen: bakteerin on tutkittu suojaavan isäntähyönteistä virusinfektioilta, tuottavan isännälle ravintoaineita ja sukkulamadoissa lisäävän isännän elinikää ja hedelmällisyyttä. Niveljalkaisissa Wolbachia voi olla myös parasiitti. Wolbachian tiedetään niveljalkaisissa isäntähyönteisissä muuttavan merkittävästi isännän lisääntymisbiologiaa ja suuntaavan sukupuolivalintaa.

Wolbachia ja filariaasit

Filariaparasiitit, kuten Burgia malayi, ovat yleisiä trooppisilla alueilla ja aiheuttavat vakavasti vammauttavia sairauksia (esimerkiksi elefanttitauti ja jokisokeus). Wolbahcia-bakteeria esiintyy lähes kaikissa ihmislajia infektoivissa filariaparasiitteissa mutualistisena endosymbionttina. Wolbachia lisää filariamadon elinikää ja hedelmällisyyttä sekä osallistuu sikiönkehityksen ohjaamiseen. Wolbachia voidaan poistaa filariamadosta antibiooteilla. Ilman bakteeria filariamadon elinaika lyhenee kymmenistä vuosista muutamiin kuukausiin ja jälkeläisten kehityksessä esiintyy normaalia useammin häiriöitä.
Lalsk

Lalsk (ven. Лальск) on kaupunkimainen taajama Kirovin alueen Luzan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Luzan sivujoen Lalan suussa 528 kilometriä Kirovista luoteeseen. Asukkaita on 4 600 henkeä (vuonna 2002).
Novgorodilaiset siirtolaiset perustivat Lalskin vuonna 1570. Kauppareittien risteyksessä sijainnut kylä kasvoi nopeasti. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1796 se menetti hallinnolliset tehtävänsä. Rautateiden rakentamisen takia kaupungin taloudellinen merkitys pysähtyi. Vuonna 1927 Lalsk menetti kaupungin statuksen ja siitä tuli kaupunkimainen taajama.
Lights Volley

Lights Volley on tuusulalainen lentopalloseura, joka on perustettu vuonna 1990. Seuran edustusjoukkue pelaa tällä hetkellä miesten III-sarjassa.
Niilo Lappalainen

Niilo Lappalainen (22. marraskuuta 1927 Heinjoki – 17. heinäkuuta 2001) oli Suomen puolustusvoimien eversti ja sotakirjailija. 
Helsingin Tähtitorninmäellä ltR 1:n ilmatorjuntajoukoissa palvellut 16-vuotias Lappalainen lähti syksyllä 1944 yhdessä viiden muun nuorukaisen kanssa Pohjois-Suomen ja Norjan kautta Saksaan liittyäkseen SS-joukkoihin. Näistä vaiheistaan Lappalainen kertoi kirjassaan Vaarallisilla teillä (1998).
Hän palveli urallaan puolustusvoimissa muun muassa reserviupseerikoulussa vuosina 1949–1955 ja pääesikunnassa kolmeen kertaan yhteensä noin viidentoista vuoden ajan. Hän oli myös rannikkojääkäripataljoonan komentajana 1970–1972. Hän erosi puolustusvoimien palveluksesta 1980, minkä jälkeen hän aloitti työnsä suomentajana ja kirjailijana. Hänet on kirjallisista ansioistaan palkittu kenraali Hannes Ignatiuksen kadettisäätiön kirjallisuuspalkinnon vuosina 1963, 1965 ja 1984.
EHF Cup

EHF Cup on Euroopan käsipalloliiton vuosittain järjestämä käsipalloturnaus seurajoukkueille. EHF Cup järjestetään sekä miehille että naisille. Turnausta on pelattu vuodesta 1982 lähtien.
Se on toiseksi arvostetuin kilpailu Euroopassa EHF Champions Leaguen jälkeen. Mnestynein maa cupissa on Saksa. Saksalainen joukkue on voittanut cupin 22 kertaa. Menestyneimmät seurat cupissa ovat saksalaiset Frisch Auf Göppingen ja THW Kiel joilla on neljällä mestaruutta.
Cyberpunk 2077

Pelattavuus

Cyberpunk 2077 tulee olemaan CD Projekt Redin mukaan kypsä ja kunnianhimoinen roolipeli, jossa hahmon muokkaaminen on tiiviisti yhteydessä tarinan etenemiseen.