google/wiki40b huggingface dataset:
Pieni merenneito (patsas)

Pieni merenneito on Kööpenhaminan satamassa sijaitseva kuvanveistäjä pientä merenneitoa esittävä Edvard Eriksenin pronssiveistos. Se on sijoitettu rantakiville keskeisen Churchill-puiston merenpuoleiseen reunaan. Patsas paljastettiin elokuussa 1913.
Edvard Eriksen veisti patsaan Carlsbergin panimosukuun kuuluneen Carl Jacobsenin toimeksiannosta. Jacobsen oli ihastunut H. C. Andersenin satuun ”Pieni merenneito” perustuvaan balettiin. Vuonna 1909 pääosaa esittänyt ballerina Ellen Price ei suostunut patsaan malliksi, joten veistoksen mallina oli Eriksenin vaimo Eline Eriksen.
Pieni merenneito on nykyisin Kööpenhaminan symboli ja kaupungin tunnetuimpia turistinähtävyyksiä.

Ilkivaltaa ja ongelmia

Pieni merenneito on joutunut useasti ilkivallan kohteeksi, ja sen pää on sahattu kahdesti irti. Ensimmäinen vakava ilkityö sattui vuonna 1964, kun joku sahasi merenneidolta pään kaulasta poikki. Päätä ei löydetty, ja patsaalle jouduttiin valamaan uusi pää. Vuonna 1984 merenneidon oikea käsi oli sahattu poikki, mutta kaksi katuvaa nuorta palautti käden parin päivän kuluttua. Vuonna 1998 merenneidon pää oli jälleen sahattu irti, mutta myöhemmin tuntematon henkilö palautti pään läheiselle televisioasemalle, ja se saatiin takaisin paikoilleen. Toukokuussa 2017 merenneito oli puolestaan maalattu punaiseksi vastalauseena Färsaarten valaiden pyynnille.

Vierailu Shanghain maailmannäyttelyssä

Pientä merenneitoa on siirretty vain kerran, kun se vuonna 2010 vieraili Shanghain maailmannäyttelyssä.  Patsaan puolivuotisen poissaolon ajan sen tilalla oli videoinstallaatio.

Jäljennökset

Pienestä merenneidosta on tehty jäljennös Yhdysvalloissa Michiganin Greenvillen kaupunkiin. Toinen jäljennös on tehty Iowaan Kimballtonin pikkukaupunkiin. Kummassakin kaupungissa on merkittävä tanskalaisperäinen väestö. Eriksenin perilliset ja oikeudenomistajat nostivat syytteen Greenvillen kaupunkia vastaan ja vaativat korvauksia, mutta myöhemmin syytteet peruttiin.
Daniel Giraud Elliot

Daniel Giraud Elliot (7. maaliskuuta 1835 New York, Yhdysvallat – 22. joulukuuta 1915 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Elliotin vanhemmat olivat George T. ja Rebecca Giraud Elliot. Hänen isänsä suku oli Englannista ja äitinsä Ranskasta. 1858 Elliot avioitui Ann Eliza Hendersonin kanssa ja heille syntyi kaksi lasta.
Elliot matkusteli Euroopassa ja Lähi-idässä 1856–1857 ja opiskeli eläintiedettä. Hän keräsi yhden aikansa hienoimmista eläinkokoelmista, joka hankittiin 1869 Museum of Natural Historyn kokoelmiin.
Elliot oli yksi Amerikan luonnonhistoriallisen museon (American Museum of Natural History) ja Amerikan lintutieteellisen yhdistyksen (American Ornithologists' Union, AOU) perustajista. Hän toimi AOU:n puheenjohtajana 1890–1891. Hän oli Field Museumin Chicagon eläintieteen intendentti 1894–1906.
Elliot käytti varallisuuttaan julkaisemalla sarjan loistavilla värikuvilla varustettuja kirjoja linnuista ja muista eläimistä. Elliot laati itse tekstin ja pääosan maalauksista ja palkkasi taiteilijoita, sellaisia kuin Joseph Wolf ja Joseph Smit, jotka olivat työskennelleet jo John Gouldille, tekemään lisää maalauksia. Näitä kirjoja olivat A Monograph of the Phasianidae (Family of the Pheasants) (1870-72), A Monograph of the Paradiseidae or Birds of Paradise (1873), A Monograph of the Felidae or Family of Cats (1878) ja Review of the Primates (1913). Näiden kirjojen lisäksi hänen muiden tieteellisten julkaisujensa määrä oli suuri.
1896 hän organisoi ja johti retkikunnan Somaliaan keräämään näytteitä New Yorkin museolle. Huhtikuussa 1907 Elliot saapui Eurooppaan etsimään materiaalia tutkimukselleen kädellisistä. Hän kiersi museoita ja matkusti sitten Egyptiin ja Ceylonille sekä muualle Aasiaan. Hän palasi laivalla Japanista Yhdysvaltoihin 1909.
Ensimmäisenä amerikkalaisena hänet valittiin British Ornithologists' Unionin jäseneksi. Tämän lisäksi hän oli lukuisien tieteellisten seurojen jäsen. Columbian yliopisto vihki hänet kunniatohtoriksi 1906.
Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia (The National Academy of Sciences) jakaa Daniel Giraud Elliot -mitalia eläintieteessä ja paleontologiassa kunnostautuneille ja julkaisseille tutkijoille. Palkinnon on lahjoittanut säätiö Daniel Giraud Elliot Fund, lahjana neiti Margaret Henderson Elliotilta.
Elliot kuvaili ja nimesi suuren määrän lintuja, muun muassa amurinpyyn suvun Falcipennis. Hänen kunniakseen on nimetty peruukkifasaani (Syrmaticus ellioti), pikkukolibri (Atthis ellioti), kafiaunparatiisikalastaja (Tanysiptera ellioti), pikiotsatikkanen (Dendropicos elliotii), viherpitta (Pitta elliotii) ja keltasiipitimali (Garrulax elliotii).
Naisentappajat

Juoni

”Professori” Marcusin (Guinness) johtama eksentrinen rikollisjoukko vuokraa huoneita vanhalta naiselta, joka tunnetaan paikallisella poliisiasemalla jatkuvista perättömistä epäilyistään naapuriston tapahtumista. Miehet kanniskelevat soitinkoteloita, esiintyvät amatöörimuusikoina ja teeskentelevät harjoittelevansa jousikvartettoa soittamalla äänilevyä kovalla voimakkuudella, vaikka todellisuudessa suunnittelevat pankkiryöstöä. Murtokeikan jälkeen kaikki ei mene suunnitelmien mukaan ja ilmenee, että liikaa tietävästä vuokraemännästä olisi hyvä päästä eroon. Kukaan miehistä ei kuitenkaan halua leimautua vanhan tädin tappajaksi, joten he vetävät asiasta pitkää tikkua. Naisen nukahdettua miesten keskinäiset juonittelut alkavatkin koitua heidän itsensä kohtaloksi. Lopulta hengissä on enää vuokraemäntä itse, joka kiikuttaa saaliin poliisiasemalle. Poliisit eivät taaskaan usko naisen juttuja, vaan neuvovat häntä pitämään rahat itse.

Palkintoja ja ehdokkuuksia

Elokuva sai BAFTA-palkinnon parhaasta brittiläisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi brittiläiselokuvaksi, ja Katie Johnson palkittiin parhaasta naispääosasta. William Rose oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan.
Naisentappajat on sijalla 13 British Film Instituten sadan parhaan brittielokuvan luettelossa.

Muita sovituksia tarinasta

Vuonna 2004 Joel ja Ethan Coen ohjasivat elokuvasta Yhdysvaltain etelävaltioihin sijoittuvan uusintaversion Ladykillers, jonka pääosaa esitti Tom Hanks. Vuonna 1966 tšekkiläinen säveltäjä Ilja Hurník teki aiheesta oopperan Dáma a lupiči. BBC teki tarinasta radiokuunnelman 1996, ja näytelmänä tarinaa on esitetty ainakin Liverpoolissa ja Lontoossa.
Juha Hernesniemi

Juha Antero Hernesniemi (s. 18. lokakuuta 1947 Kannus) on suomalainen neurokirurgi. Hän on toiminut Helsingin yliopiston neurokirurgian professorina ja neurokirurgian klinikan ylilääkärinä Helsingin Töölön sairaalassa (HUS). Aiemmin  Hernesniemi työskenteli muun muassa Kuopion yliopistollisessa keskussairaalassa. Hän jäi eläkkeelle joulukuussa 2015.
Hernesniemi tunnetaan osaamisestaan aivoverisuonten epämuodostumien ja kasvainten leikkaushoidossa. Hän on osallistunut urallaan yli 70 000 neurokirurgisen potilaan hoitoon ja suorittanut yli 16 000 keskushermostoon kohdistuvaa leikkausta.
Hernesniemelle myönnettiin ensimmäinen arkkiatri Risto Pelkosen palkinto Tampereen lääkäripäivillä maaliskuussa 2007. Perusteluissa Hernesniemeä kuvailtiin hyväksi lääkäriksi, ”joka on merkittävästi edistänyt lääkärin työn tiedollista ja taidollista sekä ihmisläheistä osaamista”. Palkinnolla Tampereen lääkäripäivät haluaa tuoda esille sitä, että lääkärin työ vaatii monipuolisia ominaisuuksia. Palkinto myönnetään lääkärille, jonka hyvään ammatilliseen osaamiseen liittyy oleellisena osana halu toimia kaikin tavoin potilaan parhaaksi, tieto, taito, ihmisläheinen asenne ja halu pysyä ajan tasalla. Suomen Mensa palkitsi Hernesniemen Mensa-palkinnolla vuonna 2011. Marraskuussa 2015 Suomalainen Lääkäriseura Duodecim palkitsi Hernesniemen Konrad ReijoWaaran palkinnolla.
Iso Salmijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Jakaman–Kuusjärven alueeseen (35.341) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,1 metriä mpy.
Nicky Hilton

Nuoruus

Osan lapsuudestaan Nicky ja Paris viettivät kattohuoneistossa Waldorf-Astoria-hotellissa. Perhe muutti usein ja Nicky on myös asunut Beverly Hillsissä ja The Hamptonsissa, joka sijaitsee Long Islandilla New Yorkissa.
Nicky valmistui Convent of the Sacred Heart -lukiosta New Yorkissa. Hän on opiskellut muotisuunnittelua Fashion Institute of Technology ja Parsons School of Design -kouluissa, mutta ei saanut opintojaan valmiiksi.

Muotisuunnittelija

Vuonna 2004 julkaistiin Nickyn suunnittelema vaatemerkki Chick by Nicky Hilton, jonka kohderyhmänä oli ensisijaisesti nuoriso. Hän suunnitteli vuosina 2002–2005 laukkuja japanilaiselle Samantha Thavasalle. Vuonna 2007 julkaistiin Nickyn toinen vaatemerkki Nicholai, jonka debyyttimuotinäytös kevät-kesä 2008 oli Mercedes-Benz-muotiviikolla New Yorkissa 9.9.2007. Nicky tavoitteli uudella merkillään hienostuneempaa kohderyhmää. Vaatteiden ja laukkujen lisäksi hän on suunnitellut myös asusteita ja koruja.

Malli

Nicky aloitti uransa mallina. Hän on Heatheretten vakiomalli, ja yhdessä siskonsa Parisin kanssa he usein aloittavat ja päättävät muotinäytökset. Lisäksi Nicky on ollut oman vaatemerkkinsä Chick by Nicky Hiltonin mallina. 
Vuonna 2005 Nicky oli Rod Stewartin tyttären Kimberly Stewartin kanssa australialaisen alusvaatemerkin Antzin kasvoina. Sittemmin Nicky korvattiin australialaisella mallilla Megan Maitlandilla, mutta Kimberly jatkaa edelleen merkin kasvoina. Tähän aikaan Nicky sai kuvansa Lucire-lehden kanteen sen Uuden-Seelannin ja Romanian julkaisuissa.

Näyttelijä

Nicky ja Paris näyttelivät ensimmäiset elokuvaroolinsa komediaelokuvassa National Lampoon’s Pledge This!. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle vuonna 2006. 
Vuonna 2003 Nickylle ja Parisille ehdotettiin osaa tosi-tv-sarjaan The Simple Life, josta Nicky kieltäytyi. Paris otti tarjouksen vastaan ja toisen osan sai Parisin silloinen paras ystävä seurapiirijulkkis Nicole Richie. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa 2003–2007 ja Suomessa sarjaa esitettiin nimellä Leidit landella. Nicky on näytellyt useissa cameo-rooleissa, eli hän on näytellyt itseänsä.

Hotelli

Vuonna 2006 Nicky suunnitteli siirtyvänsä hotellibisnekseen kahdella Nicky O -hotellilla, Miamiin ja Chicagoon. Helmikuussa 2007 Nicky ja hänen managerinsa Paul Fisher saivat syytteen sopimusrikkomuksesta ja projekti jäädytettiin.

Yksityiselämä

Hän meni 2004 naimisiin Todd Andrew Meisterin kanssa Las Vegasissa. Avioliitto mitätöitiin kolme kuukautta myöhemmin.
Vuonna 2015 Nicky meni naimisiin James Rothschildin kanssa. Hän myös vaihtoi sukunimensä Rothschildiksi.
Laura Soinne

Laura Vuorela, kirjailijanimeltään Laura Soinne, (6. helmikuuta 1897 Tuusula – 17. maaliskuuta 1992 Tuusula) oli erityisesti näytelmiä ja satuja kirjoittanut suomalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1939 lähtien naimisissa runoilija Einari Vuorelan kanssa.
Brother Ali

Ali Newman (synt. Jason Newman), paremmin tunnettu nimellä Brother Ali, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja. Hän syntyi Madisonin kaupungissa Wisconsinin osavaltiossa ja muutti 15 vuoden ikäisenä Michiganiin. Hän vaihtoi uskontonsa kristitystä muslimiksi, ja samalla nimensä Ali Newmaniksi. Hän kuuluu nykyään Rhymesayers Entertainment -levy-yhtiöön. Hänellä on poika nimeltä Faheem, josta hän kertoo levyllään The Undisputed Truth.
Brother Alin ensimmäinen albumi, omakustanteinen kasetti Rites of Passage ilmestyi vuonna 2000. Sen jälkeen hänen albuminsa Shadows on the Sun, Champion EP ja The Undisputed Truth ovat Ant:in tuottamia CD-levyjä.
Jeronimas Milius

Jeronimas Milius (s. 11. lokakuuta 1984 Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen laulaja, joka edusti maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Nomads in the Night". Kappale ei päässyt jatkoon semifinaalista. Vuodesta 2003 lähtien hän on ollut Soul Brothers -yhtyeen johtaja.
2014 Jeronimas Milius yhdessä Virgis Pupšysin, Kęstutis Nevulisin ja Gintautas Litinskasin kanssa lauloi Virgis Pupšysin sävellyksen ja Gintautas Litinskasin sovituksen Anastasia Dmytrikin runoon Meistä ei koskaan tule veljiä.
Aukusti Luoma

Aukusti Vihtori Luoma (8. syyskuuta 1888 Kuortane – 11. heinäkuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, pankinjohtaja ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.
Luoman vanhemmat olivat maakauppias Eljas Luoma ja Johanna Perander. Hän kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja oli maanviljelijänä Kuortaneella. Luoma toimi Kuortaneen säästöpankin johtajana 1917–1943 ja oli Kuortaneen kunnankirjurina kolmen vuoden ajan. 
Luoma oli kansanedustajana 1927–1930 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Kuortaneen kunnanvaltuuston jäsenenä. Luoma toimi Isänmaallisen kansanliikkeen Etelä-Pohjanmaan itäisen piirin puheenjohtajana ja oli Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin esikunnan ja Etelä-Pohjanmaan ilmapuolustusliiton johtokunnan jäsenenä. 
Aukusti Luoma oli naimisissa vuodesta 1909 Hellin Serafia Järvikankaan kanssa.
Noitien asianajaja

Noitien asianajaja (ruots. Häxornas försvarare: Ett historiskt reportage) on ruotsalaisen toimittajan Jan Guilloun vuonna 2002 ilmestynyt reportaasikirja 1600-luvun Ruotsin noitavainoista.
Paul Gascoigne

Ura pelaajana

Hän pelasi uransa aikana pääsarjatasolla Newcastle Unitedissa, Tottenham Hotspurissa, Italissa SS Laziossa, Middlesbrough'ssa, Evertonissa, sekä Skotlannissa Rangersissa Hän pelasi myös Englannin paidassa 57 maaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Gascoigne oli mukana Englannin joukkueessa, joka pelasi Italian MM-kisoissa 1990 välierissä Länsi-Saksaa vastaan. Hän sai ottelussa varoituksen, mikä tiesi sitä, että hän olisi ollut mahdollisessa loppuottelussa pelikiellossa. Gascoigne purskahti itkuun tajuttuaan asian. Miljoonat englantilaiset näkivät tunteenpurkauksen ja Gascoigne nousi tämän ansiosta suureen kansansuosioon kotimaassaan.

Ura pelaajauran jälkeen

Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Algarve Unitedissa Portugalissa sekä konferenssijoukkue Kettering Townissa.
Jo peliuransa aikana Gascoigne tunnettiin runsaasta alkoholinkäytöstään, juhlintatavoistaan ja mielenterveysongelmistaan. Alkoholiongelmat ovat jatkuneet myös peliuran jälkeen ja joulukuussa 2008 Gascoignen poika kohautti kertomalla, että hänen isänsä on häviämässä taistelunsa alkoholia vastaan. Sir Bobby Robsonin vuonna 2009 tapahtuneen kuoleman jälkeen Gascoignen alkoholiongelma pahentui entisestään.
1990-luvun alussa Gascoigne teki myös lyhyen uran laulajana, julkaisten kaksi singleä sekä yhden albumin.
Lokakuussa 2010 poliisi pidätti Casgoinen huumeiden hallussapidosta. Häntä uhkaa myös vankilatuomio rattijuopumuksesta.
Walter Jones

Ura

Valmistuttuaan Chula Vista High Schoolista Jones siirtyi opiskelemaan näyttelemistä, laulamista ja tanssimista. Muutamaa vuotta myöhemmin Jones päätyi näyttelijäksi esiintyen elokuvissa Mustat donkkaa tykimmin ja Malcolm X. Elokuvien jälkeen hän tuli tunnetuksi roolistaan Zack Taylorina ensimmäisenä Mustana Rangerina televisiosarjassa Mighty Morphin Power Rangers. Jones näytteli sarjassa vuosien 1993–1994 aikana yli 80 jaksossa ennen kuin jätti sarjan palkkaan liittyvien erimielisyyden vuoksi. Tuolloin myös Austin St. John ja Thuy Trang jättivät sarjan alipalkkauksen vuoksi. Jones jatkoi television parissa ja vieraili muun muassa sarjoissa Step by Step, Family Matters ja C.S.I., sekä esitti merkittäviä rooleja televisiosarjoissa Malibu Shores ja Space Cases. Jälkimmäisessä Jonesilla oli uransa toinen televisiosarjan päärooli. Hän palasi vielä Power Rangersin pariin vuosina 1999 ja 2002 toimiessaan Nightmaren äänenä Power Rangers Lost Galaxyssa ja Gerrokin äänenä Power Rangers Wild Forcessa.
Näyttelemisen ohella Jones toimii myös tanssijana ja tanssin opettajana. Hän muun muassa voitti vuonna 2004 Conga Room- ja Club Mayan World -tanssikilpailut.
Paaskopeli

Paaskopeli (koltansaameksi päskksiõrr) on kolttasaamelaisten peli, jota pelataan poron jalasta saatavilla pienillä kopara- eli sorkkaluilla. Pelissä kaksi tai useampi pelaajaa ottaa vuorotellen kourallisen luita ja pudottaa ne tasaiselle alustalle. Pystyyn neljälle ”jalalle” jääneet luut ovat poroja, kahdelle ”jalalle” jääneet paimenia. Peliä jatketaan, kunnes kaikki luut ovat poroja tai ihmisiä. Eniten poroja kerännyt pelaaja voittaa.
Franco Donatoni

Franco Donatoni (9. kesäkuuta 1927 Verona – 17. elokuuta 2000 Milano) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa ja sävellystä Milanossa, Bolognassa ja Roomassa. 
Donatoni sävelsi muun muassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen oppilaisiinsa kuuluvat mm. suomalaissäveltäjät Esa-Pekka Salonen ja Veli-Matti Puumala.
The Mick

Juoni

Warwickissä köyhyydessä kasvanut Mackenzie "Mickey" Murphy matkustaa Connecticutiin tapaamaan rikasta siskoaan toivoen saavansa hieman rahallista avustusta. Kun FBI tulee pidättämään hänen siskonsa miehineen, Mickey joutuu vastuuseen heidän tyttärestään ja kahdesta pojastaan. Vastuuttomasti eläneelle Mickeylle tämä ei ole helppo muutos, eikä asiaa auta se, että hänen siskonsa pakenee maasta jättäen lapset hänen vastuulleen.

Tuotanto

Fox pyysi Elämää Philadelphiassa -sarjan tuotannosta vastaavia Dave ja John Cherniniä käsikirjoittamaan kertaalleen haudatulle The Mick -sarjalle uuden pilottijakson vuoden 2016 alkupuolella. Uudessa pilottijaksossa käytetään paljon neljä vuotta aikaisemmin kuvattuja kohtauksia.
Sarjaa kuvataan Hollywoodissa, ja siinä käytetty kartano sijaitsee Los Angelesissa.
Kerekin kieli

Kerekin kieli eli kerekki on Venäjällä Tšuktšien niemimaalla asuvien kerekkien puhuma kamtšatkalainen kieli. Nykyään sitä voidaan pitää lähes kuolleena.
Kerekki kuuluu kamtšatkalaisten kielten tšuktšilaiseen ryhmään. Aikaisemmin sitä pidettiin korjakin murteena. Kielessä on paljon myös tšuktšilaisia piirteitä.
Neuvostoaikana kerekit luettiin tšuktšeiksi, joiden keskuudessa he asuivat Tšukotkan autonomisen piirikunnan entisen Beringovskin piirin Meinypilgynon ja Hatyrkan kylissä. 1960–1980-luvuilla kerekkejä arvioitiin olleen korkeintaan sata henkeä ja kerekin kielen puhujia 25–30. Vuosituhannen vaihteeseen mennessä he olivat lähes täysin sulautuneet tšuktšeihin. Aleksandr Volodin löysi vuonna 1991 Meinypilgynosta kaksi kerekin puhujaa ja Hatyrkasta yhden. Australialaisen tutkijan Michael Dunnin mukaan vuonna 2000 kerekkiä osasi vain yksi vanhus. Tästä huolimatta vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 8 kerekkiä ja peräti 15 kerekin puhujaa. Tilaston löytämistä kerekeistä kolme asui Tšukotkalla ja heistä kaksi ilmoitti osaavansa kerekin kieltä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on kymmenen kerekin puhujaa.
Uplanselkä

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Tarhianjoen alaosan alueeseen (35.631) se kuuluu.
Urokinaasi

Urokinaasi on eläimissä esiintyvä hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi on peptidaasi eli katalysoi aminohappojen välisen peptidisidoksen hydrolyysiä. Erityisesti urokinaasi katalysoi plasminogeenin aktivoitumista plasmiiniksi. Urokinaasin EC-numero on EC 3.4.21.73. Urokinaasia voidaan käyttää lääketieteessä verihyytymien liuotushoidossa.

Ominaisuudet ja toiminta

Urokinaasia esiintyy eläimissä, ja sitä tuottavat munuaiset. Urokinaasi koostuu kahdesta polypeptidiketjusta, jotka ovat sitoutuneet toisiinsa kysteiiniaminohappojen välisellä rikkisillalla. Ihmisen urokinaasista esiintyy kahta muotoa. Nämä muodot ovat 253 aminohaposta koostuva lyhytketjuinen urokinaasi, jonka molekyylimassa on 33 kDa, ja 411 aminohaposta koostuva pitkäketjuinen urokinaasi, jonka molekyylimassa on 54 kDa. Aminohappoihin on liittynyt sokerimolekyylejä, eli se on glykoproteiini. Entsymaattiselta aktiivisuudeltaan entsyymin muodot ovat samanlaiset. Urokinaasi kuuluu seriinipeptidaaseihin, ja sen aktiivisen keskuksen katalyyttisesti tärkein aminohappo on seriini. Urokinaasi hajottaa monia peptidejä, mutta tärkeä se on erityisesti plasminogeenin hajottavana. Urokinaasi hajottaa peptidisidoksen plasminogeenin arginiini- ja valiiniaminohappojen välillä. Tällöin muodostuu plasmiinia, joka katalysoi verihyytymien hydrolyysiä.
Urokinaasia voidaan käyttää streptokinaasin tavoin verisuonitukosten liuotushoitoon. Streptokinaasiin verrattuna etuna on se, että urokinaasi ei aiheuta allergisia reaktioita. Urokinaasi on kuitenkin streptokinaasia kalliimpaa ja kliininen käyttö vähäisempää, esimerkiksi Suomessa urokinaasia ei käytetä. Kliinistä käyttöä varten urokinaasi joko eristetään ihmisen virtsasta tai tuotantoon käytetään munuaissoluviljelmiä.
Tungutjärvi

Tungutjärvi on järvi Uikujoen vesistössä Belomorskin piirin länsiosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Tungutjärven pinta on 119 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven suurin pituus ja leveys on noin 12 kilometriä. Järven länsipäässä sijaitsee Koivuniemen kylä, joka on nykyisin autio. Tungutjärvi laskee järven pohjoisrannalta alkavaa Tungutjokea myöten Uikujokeen.
Kuusivyövyötiäinen

Ravinto

Hyönteiset, munat, pienet käärmeet ja raadot.

Tuntomerkit

Kuusivyövyötiäisen ruumis on litteä ja sillä on lyhyet raajat ja lyhyt, alle 30 cm pituinen häntä. Sillä on kuusi suomuriviä hartia- ja lannekilven välissä. Sillä on paksu nahka niissä ruumiinosissa, joihin sen panssari ei yllä.
Sergei Belavenets

Sergei Vsevolodovitš Belavenets (18. heinäkuuta 1910 - 7. maaliskuuta 1942)  oli neuvostoliittolainen šakinpelaaja.
Belavenets jakoi Moskovan mestaruusturnauksen voiton Vladimir Alatortsevin kanssa 1932 ja 1937. Vuonna 1938 hän jakoi Moskovan mestaruuden Vasili Smyslovin kanssa.  Hän voitti Venäjän mestaruuden 1934 .
1939 Belavenets osallistui Neuvostoliiton mestaruusturnaukseen ja sijoittui kolmanneksi. Se on hänen merkittävin šakillinen saavutuksensa.
Belavenets osallistui toiseen maailmansotaan Neuvostoliiton armeijassa. Hän kaatui saksalaisia vastaan käydyssä taistelussa Novgorodissa maaliskuussa 1942. 
Belavenets julkaisi šakkilehdissä Shahmaty v SSSR ja 64 loppupelianalyysejä ja monia muita artikkeleita. Ne on hänen kuolemansa jälkeen koonnut ja luetteloinut hänen tyttärensä Ljudmila (s. 1940), joka on myöskin vahva šakinpelaaja. Ljudmila Belevenets on lähišakissa naisten kansainvälinen mestari (1977) ja kirješakissa kansainvälinen mestari (1979). Ljudmila piti hallussaan naisten kirjesakin maailmanmestaruutta 1984-1992.
Osteosarkooma

Osteosarkooma on aggressiivinen, harvinainen syöpä. Se alkaa luusta ja levittää etäpesäkkeitä keuhkoihin. Yleensä se ei leviä luiden ja keuhkojen ulkopuolelle. Aivoihin voi muodostua etäpesäkkeitä, mutta tämä on harvinaista.
Osteosarkoomaan sairastumisen riski kasvaa teini-iässä kasvupyrähdysten yhteydessä. Alle 5-vuotiailla sairaus on erittäin harvinainen. Se ei ole yleinen muullakaan väestöllä, esimerkiksi Yhdysvalloissa sen ilmaantuvuus on vain 400 tapausta vuodessa. Siellä se on hieman yleisempi afroamerikkalaisilla.
Osteosarkooman oireena on usein kipu, joka voi olla pahempi rasituksessa tai yön aikana. Syövän heikentämä luu voi myös murtua helposti. Sairaus voi esiintyä missä tahansa luussa.
Sairauden tarkkaa syytä ei tunneta. Luiden nopea kasvu ja säteilylle altistuminen kuitenkin ovat sairauden riskitekijöitä.