google/wiki40b huggingface dataset:
Jevgeni Zamjatin

Jevgeni Ivanovitš Zamjatin (ven. Евгений Иванович Замятин, 1. helmikuuta (J: 20. tammikuuta) 1884 Lebedjan, Venäjän keisarikunta – 10. maaliskuuta 1937 Pariisi, Ranska) oli venäläinen kirjailija, jonka tunnetuin teos on dystopiaa kuvaava Me vuodelta 1920.
Zamjatinin isä oli Venäjän ortodoksisen kirkon pappi ja opettaja ja äiti muusikko. Hän opiskeli Pietarissa laivanrakennusta vuosina 1902–1908, jonka jälkeen Zamjatin liittyi bolševikkeihin. Hänet pidätettiin vuoden 1905 vallankumouksen aikana ja karkotettiin. Zamjatin kuitenkin palasi Pietariin, jossa hän asui laittomasti kunnes muutti Suomeen päättämään opintojaan vuonna 1906. Hän palasi Venäjälle ja alkoi kirjoittaa harrastusmielessä. Vuonna 1911 Zamjatin pidätettiin ja karkotettiin toisen kerran, mutta hänet armahdettiin kaksi vuotta myöhemmin. Hänen kirjallinen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1913, kun hänen teoksensa Ujezdnoje (Уездное) julkaistiin. Seuraavana vuonna julkaistua syrjäisestä varuskunnasta kertovaa Na kulitškahia (На куличках) vastaan nostettiin syyte keisarillisen armeijan halventamisesta. 
Zamjatinin ollessa Lontoossa lokakuussa 1917 puhkesi Venäjällä vallankumous ja hän palasi Pietariin liittyäkseen bolševikkeihin. Hän kannatti vallankumousta, mutta vastusti bolševikkien harjoittamaa sensuuria. Mielipiteidensä takia Zamjatinin asema vaikeutui 1920-luvulla; hänen töitänsä kiellettiin ja häntä kiellettiin julkaisemasta materiaalia.
Josif Stalin myönsi Zamjatinille luvan lähteä maasta vuonna 1931 ja hän muutti vaimoineen Pariisiin. Zamjatin kuoli sydäninfarktiin vuonna 1937.
Lancaster Gaten metroasema

Historia

Lancaster Gaten asema avattiin 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta. Alkuperäisen asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Harry Bell Measures. Asema purettiin ja avattiin uudelleen vuonna 1968 osana paikalle rakennettua T P Bennett & Sonin suunnittelemaa nykyisin hotellikäytössä olevaa toimistorakennusta.
Vuonna 2006 asema oli suljettuna heinäkuusta marraskuuhun asti aseman hissien uudistustöiden vuoksi.
Abel

Abel (Vanhassa kirkkoraamatussa Aabel) oli Raamatun Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan ensimmäisten ihmisten Aadamin ja Eevan toinen poika. Hänen veljensä Kain tappoi hänet.

Abelista kertovat kirjoitukset

Vanhan Testamentin Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan
Abel oli lammaspaimen kun taas hänen veljensä Kain oli maanviljelijä. Molemmat uhrasivat Jumalalle, mutta Jumala katsoi suopeasti vain Abelin karitsauhriin, josta suuttuneena Kain tappoi Abelin. Myös Koraani viittaa samaan tarinaan.
Apokryfisessä kirjallisuudessa Abel mainitaan Henokin kirjassa, jossa Abelin henki anoo kostoa kaikille Kainin jälkeläisille.
Uudessa testamentissa Heprealaiskirjeessä mainitaan Abelin uhrin olleen Kainin uhria arvokkaampi, koska Abel uskoi ja oli vanhurskas. Lisäksi Jeesus opettaa Matteuksen evankeliumin mukaan Abelin olleen ensimmäinen viattomasti kärsinyt ihminen.
John Paul Jones (sotilas)

John Paul Jones (oik. John Paul, 6. heinäkuuta 1747 – 18. heinäkuuta 1792) oli Yhdysvaltain vapaussodan ensimmäinen tunnettu merisankari. 
John Paul Jones syntyi vuonna 1747 Arbiglandin kartanossa Etelä-Skotlannin rannikolla. John Paulin isä oli puutarhuri Arbiglandissa ja hänen äitinsä oli MacDuff-klaanin jäsen.
John Paul otti käyttöön nimen John Jones, kun hän pakeni veljensä kotiin Fredericksburgiin, Virginiaan vuonna 1773 väistääkseen pyövelin Tobagossa, kun häntä oli syytetty hänen komennossaan olleen merimiehen murhasta. 
Näin hän alkoi käyttää nimeä John Paul Jones, kuten hänen veljensä oli hänelle ehdottanut Amerikan vallankumouksen alussa.
John Paul Jones nimitettiin Yhdysvaltojen vapaussodan alussa siirtokuntien Euroopan-laivaston komentajaksi väliaikaisen kommodorin arvoisena.  Hän sai vakituisen kommodorin arvon   voitettuaan fregattinsa Bonhomme Richardin avulla huomattavasti voimakkaamman brittifregatti Serapisin Flamborough Headin taistelussa. 
Näin John Paul Jonesista tuli ensimmäinen oikea yhdysvaltalainen merisankari ja arvostettu taistelukomentaja. Hän palveli myöhemmin Venäjän merivoimissa amiraalina osoittaen taitonsa.
Jones ei ollut läheskään yhtä taitava poliitikkona kuin merisotilaana ollessaan laivaston komentajana aikakaudella, jolloin politiikka määräsi kannatuksen, tuen ja yleisen menestyksen taistelujen välillä.  Tämä päti sekä Yhdysvalloissa että ulkomailla. 
Hänet oli alun perin haudattu Pariisiin, vietettyään viimeiset vuotensa ulkomailla, mutta lopulta hänet haudattiin Yhdysvaltojen laivaston akatemiassa, joka oli "sopiva" paikka "Amerikkalaisen laivaston isälle" (engl. Father of the American Navy).
Mölndal

Mölndal on samannimisen Mölndalin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Mölndal ei enää muodosta omaa taajamaansa, vaan se on kasvanut yhteen Göteborgin taajaman kanssa. Mölndal oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Mölndal sijaitsee Göteborgin ja Malmön välisen rautatien varressa. Myös Eurooppatie E6 kulkee kaupungin halki. Göteborgin raitiovaunulinja 4 kulkee Mölndalin kaupunkiin Göteborgista.
Kaupungin nimi tulee vanhasta ruotsinkielisestä sanasta, joka tarkoittaa myllylaaksoa. Kvarnbyssä on pitkä ja kapea koski, johon rakennettu vesiturbiini toimi Mölndalin varhaisen teollistumisen vauhdittajana. Nykyisin siellä on biotieteisiin keskittyvää elinkeinoelämää, muun muassa AstraZenecan tutkimuskeskus, joka työllistää yli 3 100 henkeä. Alueella, joka sijaitsee suhteellisen lähellä Göteborgin yliopiston teknologiapuistoa, toimii useita muita lääkkeisiin ja biotekniikkaan keskittyneitä yrityksiä.
Mölndalin nähtävyyksiin kuuluu museoitu vanha ruukki Kvarnbyssä, kaupunginmuseo ja Gunnebon linna. Kunnassa sijaitsee myös Ruotsin toiseksi suurin ravirata Åby, jossa vierailee yli 160 000 katsojaa vuosittain.
Kälkäjärvi

Historia

Kälkäjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1723. Sen venäjänkielinen nimitys perustuu sukunimeen Bojarin. Vitsataipaleen volostiin kuuluneessa kylässä oli 1900-luvun alussa 17 taloa ja 139 asukasta. 1920- ja 1930-luvuilla Kälkäjärvi oli kyläneuvoston keskus. Sen asukkaat olivat etupäässä karjalaisia. Kälkäjärven asema on perustettu Muurmannin radan rakentamisen yhteydessä ensimmäisen maailmansodan aikana. Sen kaakkoispuolella sijaitseva kylä on nykyään autiona.

Asemataajama

Kälkäjärven rautatieasemalla pysähtyvät Vienan Kemin ja Louhen väliset paikallisjunat. Sen kautta kulkee myös Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä Ambarnyiin ja Enkijärvelle haarautuva tie. Asemataajama koostuu kortteleittain rakennetuista matalista asuintaloista. Palveluihin kuuluu kauppa. Lähistöllä sijaitsee hiekka- ja soralouhos.
Eläville ja kuolleille

Juoni

Perheen nuorin poika, Matti kuolee kotinsa pihalla sattuneessa autopalossa. Onnettomuus koskettaa perheen äitiä, Marjaa (Katja Kukkola) raskaimmin murtaen ja masentaen tämän, kun taas perheen isä (Hannu-Pekka Björkman) yrittää pitää perheen kasassa ja pysyä kovana. Perheen vanhempi poika, Timo (Johannes Paljakka) tuntee olonsa haavoittuvaksi kokien menettäneensä pikkuveljensä lisäksi vanhempansa, vaikkei tapahtuman vakavuus aukenekaan täysin hänelle. Timo alkaa oireilla koulussa. 
Lähiympäristön ymmärtämättömyys vaikeuttaa perheen tilannetta, ja raskaan menetyksen myötä esille alkavat nousta aiemmat, käsittelemättömät ja vaietut menetykset. Elokuva alkaa onnettomuuden jälkeisestä päivästä ja seuraa perheen toipumista ensimmäisen suruvuoden ajan. Koettu menetys muuttaa vähitellen perheen näennäisesti samanlaisena jatkuvan arjen.
Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks

Juoni

Herra Huu luulee olevansa hirveän pelottava kummitus, mutta ei onnistu säikyttämään lapsia.

Tuotanto

Elokuvan lähtökohtana on Hannu Mäkelän lastenkirjan päähahmo Herra Huu, mutta tarina ei perustu Mäkelän tekstiin lainkaan.
Herra Huu kuvattiin pääosin Kemijärvellä, ja siinä esiintyy paljon paikkakunnan lapsia. Mukana on myös pääkaupunkiseudulta tulleen elokuvatyöryhmän jäsenten omia lapsia. Elokuvan kolmiminuuttisen animaatiojakson ”Apina ja gorilla” toteuttivat Taideteollisen oppilaitoksen opiskelijat Antti Peränteen johdolla.

Vastaanotto

Elokuva sai teatterikierroksellaan vain 9 514 katsojaa. Ensi-ilta-arvioissa kriitikot pitivät lapsikatsojille suunnattua Herra Huuta tervetulleena harvinaisuutena ja kehuivat sen runsasta musiikkiantia ja hyvää kuvausta. Elokuvaa kuitenkin moitittiin juonettomaksi ja sinne tänne säntäileväksi. Herra Huun yhteiskunnallisten teemojen koettiin olevan vain aikuiskatsojien ymmärrettävissä.
Herra Huu oli ensimmäinen kahdesta Parhaan lastenelokuvan Jussin saaneesta elokuvasta. Toinen on vuoden 1982 elokuva Kuningas jolla ei ollut sydäntä.
Love Records julkaisi elokuvan musiikista soundtrack-albumin nimellä Jestapa jepulis, Herra Huun ihmeelliset seikkailut.
Tripolis (Perrhaibia)

Tripolis (m.kreik. Τρίπολις, ”Kolme kaupunkia”) eli Perrhaibian Tripolis oli antiikin aikainen kolmen kaupungin yhteenliittymä Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Siihen kuuluivat Azoros, Dolikhe ja Pythion. Tripoliin kaupungit sijaitsivat nykyisen Elassónan kunnan alueella.
Kaikki nämä kolme kaupunkia sijaitsivat Olympos-vuoren juurella sen länsi- tai lounaispuolella. Etelässä aluetta rajasi Titaresios-joki. Kaupunkien sijainti oli strateginen, sillä ne hallitsivat yhdessä solaa, josta kulki luonnollinen tie Thessaliasta Makedoniaan. Kaupungit kukoistivat klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. ja säilyivät olemassa myös roomalaisella ja varhaisbysanttilaisella kaudella.
Liitolla oli yhteiset kultit ja uskonnolliset juhlat. Sen keskuspaikkana toimi Olympoksen harjanteella sijainnut Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Liiton kaupungeilla oli myös yhteinen armeija ja yhteiset ulkopuoliset liittolaiset, ja ne löivät yhdessä rahaa, jonka kuvituksena oli laakeriseppelöity Apollonin pää. Tärkein lähde Tetrapoliin historiaan on roomalainen historioitsija Livius.
Vaya Con Dios

Historia

Vokalisti Dani Klein (oikea nimi: Danielle Schoovaerts, syntyi 31. joulukuuta 1953) ja kitaristi Willy Lambregt olivat menestyneet jo ennen Vaya Con Diosia belgialaisessa indieyhtye Arbeid Adeltissa. Heillä oli yhteinen haave omanlaisestaan yhtyeestä, ja Kleinin aloitteesta he perustivat yhdessä Vaya Con Diosin kontrabasisti Dirk Schoufsin kanssa. Heidän ensimmäisellä albumillaan on monentyylistä musiikkia. Esimerkiksi latinosävytteinen Just a Friend of Mine oli suosittu Ranskassa. Ensimmäinen levy myi jo huikeita määriä, mutta lopullisen läpimurron yhtye teki toisella levyllään Night Owls. Vuoteen 1990 mennessä Vaya Con Dios oli valloittanut koko Euroopan; sen levyjä myytiin miljoonittain ja konserttiaikataulut olivat täyteen. Kaikki näytti menevän loistavasti, mutta yhtye alkoi murtua kuuluisuuden paineen alla. Willy oli jo jättänyt Vaya Con Diosin, koska se ei ollut hänen mielestään tarpeeksi Rock and rollia. Dirk ja Klein olivat naimisissa mutta erosivat. Seuraavana vuonna Dirk kuoli huumeiden ja alkoholin yliannostukseen. Klein jatkoi keikkailua vielä muutaman vuoden, mutta vetäytyi sitten julkisuudesta kyllästyneenä parrasvaloihin ja kiireiseen elämään. Vaya Con Dios jäi tauolle mutta teki comebackin 2000-luvun alkupuolella. Uusin albumi Comme on est venu valmistui lokakuussa 2009.
Mainen penny

Mainen penny on hopearaha, jota pidetään Norjan kuninkaan Olav Kyrren (hallitsi 1067–1093) lyöttämänä. Rahan väitetään löytyneen Mainesta Yhdysvalloista. Tällöin se olisi ainoa Yhdysvalloista arkeologisilla kaivauksilla löydetty aito viikinkiesine. Rahan on sanottu löytyneen vuonna 1957 intiaanien asuinpaikalta Naskeag Pointista, josta on noin 1 250 kilometrin matka Newfoundlandin L’Anse aux Meadowsin skandinaavisiirtokuntaan. Kolikon aitouden kannattajien mukaan löytö osoittaa, että viikinkien ja intiaanien välillä oli yhteyksiä, ja että skandinaavien yhteydet Pohjois-Amerikkaan eivät katkenneet L'Anse aux Meadowsin siirtokunnan hylkäämiseen.
Mainen pennyn alkuperästä on esitetty epäilyksiä. Ainoa tunnettu viikinkiasumus Pohjois-Amerikassa L'Anse aux Meadowsissa oli lyhytaikainen ja sijoittui vuoden 1000 tienoille. Kolikon löytänyt amatööriarkeologi Guy Mellgren oli numismaatikko, joka keräili historiallisia kolikoita. Oslon yliopiston tohtori Kolbjorn Skaare tunnisti rahan 22 vuotta löytämisen jälkeen. Skandinaavisia 1000-luvun rahoja ei ole kuitenkaan löydetty Grönlannista, vaikka siellä oli useita skadinaavista asutuksia. Islannista rahoja on löydetty, ei kuitenkaan yhtään Olav Kyrren lyöttämää. Yhdysvaltain numismaatikkoyhdistyksen mukaan kolikko on todennäköisesti peräisin vuonna 1878 Gresslistä, Norjasta tehdystä rahalöydöstä.
Elokuvateoria

Elokuvateoria tutkii elokuvaa ja pyrkii selittämään sitä taiteena ja ymmärtämään elokuvan suhdetta todellisuuteen, muihin taiteisiin, yksittäiseen katsojaan ja yhteiskuntaan.
Elokuvateorian pohja on 1900-luvun alun elokuvakritiikeissä ja muissa elokuvataidetta koskevissa kirjoituksissa. Varsinainen elokuvateoria voidaan jakaa klassiseen ja moderniin elokuvateoriaan. Klassinen teoria vaikutti noin 1915–1955, ja se voidaan jakaa edelleen formatiiviseen ja realistiseen traditioon. Formatiivisessa traditiossa korostettiin elokuvan muotoseikkoja ja pyrittiin erottamaan elokuva muista taiteista. Realistisessa traditiossa korostettiin elokuvan kykyä kuvata todellisuutta. Auteur-teoria kehittyi realistisen tradition aikana.
Moderni elokuvateoria on saanut vaikutteita muilta tieteenaloilta. Elokuvateoria nojasi 1960–1970-luvuilla semiotiikkaan ja ideologiakritiikkiin. Moderniin elokuvateoriaan kuuluu myös psykoanalyyttinen perinne, jossa tulkittiin elokuvia Sigmund Freudin ja Jacques Lacanin oppien mukaan. Modernissa elokuvateoria on jakautunut myös feministiseen elokuvateoriaan ja kognistiviseen elokuvateoriaan, joka on hylännyt elokuvan psykoanalyyttiset tulkinnat. Sen mukaan katsomiskokemusta tulisi tutkia kognitiivisina toimintoina ilman psykoanalyyttisia olettamuksia.
Jukataninharakka

Tuntomerkit

Jukataninharakka on noin 31-33 cm pitkä. Aikuisella jukataninharakalla on musta pää, niska, vatsapuoli ja pyrstön alapuoli sekä sininen selkä, siivet ja pyrstön yläpuoli.

Levinneisyys

Jukataninharakkaa esiintyy Jukatanin niemimaalla. Sitä tavataan Meksikossa, Belizessä ja Guatemalassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 50 000-500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.

Lisääntyminen

Jukataninharakka pesii alle 10 yksilön perhekunnittain, joissa nuoret yksilöt auttavat pesivää paria poikasten kasvattamisessa. Naaras munii 4-6 munaa, joita haudotaan 17 päivää.

Ravinto

Jukataninharakka käyttää ravinnokseen siemeniä ja niveljalkaisia.
HMAS Parramatta (U44)

Palvelus

Kansainyhteisönhallitus asetti aluksen Britannian kuninkaallisen laivaston käyttöön heti sen koeajojen ja koulutusjakson päätyttyä. Alus osallistui elokuussa Punaisellamerellä joukkojen evakuointiin Somalimaasta, minkä jälkeen se suojasi alueella matkanneita saattueita. Somalimaan vapauduttua italialaisjoukoista alus siirtyi sisaraluksensa HMAS Yarran kanssa Välimerelle.
Vuonna 1941 australialaisjoukkojen ollessa piiritettyinä Tobrukissa alus osallistui puolustavan varuskunnan huoltokuljetusten suojaamiseen. Eräällä näistä matkoista alus pelasti 24. kesäkuuta uponneelta HMS Aucklandilta suuren joukon eloonjääneitä.
Saksan laivaston sukellusvene U-559 torpedoi aluksen 27. marraskuuta sen ollessa suojaamassa ammusten kuljetussaattuetta Tobrukiin.
Fantasporto

Fantasporto eli Porton kansainväliset elokuvafestivaalit on Portossa, Portugalissa vuosittain pidettävät elokuvafestivaalit.
Ensimmäinen Fantasporto-festivaali pidettiin vuonna 1982.
Digital Addressable Lighting Interface

DALI (Digital Addressable Lighting Interface) on digitaalinen valaistuksen ohjausväylä esimerkiksi elektronisille liitäntälaitteille ja himmentimille.
DALI perustettiin markkinoita hallinneen analogisen 1-10V järjestelmän seuraajaksi sekä avoimen standardin kilpailijaksi suljetulle DSI-protokollalle. DALI on standardisoitu kansainvälisen sähköteknisen komission IEC 60929 mukaan, mikä on loisteputkivalaisinstandardi. DALI on standardi, joka kuvaa digitaalista kommunikaatiota valaistuslaitteiden välillä. DALIn tarkoituksena on ollut luoda mahdollisimman yksinkertainen ja selkeä järjestelmä, jota oppii käyttämään varsin lyhyellä käyttökokemuksella. 
DALI perustuu laitekohtaiseen ohjaukseen. Yhden ohjaus/ohjelmointi-laitteen verkossa voi olla enimmillään 16 ohjattavaa ryhmää ja 16 erilaista valaistustilannetta sekä 64 kuormaliitäntää tai ohjauslaitetta. Moduulirakenteen vuoksi DALI-järjestelmä voidaan laajentaa riittämään suurimpiinkin toimistorakennuksiin. DALI voidaan liittää myös eri taloautomaatiojärjestelmien aliverkoksi valaistuksessa.
Gerald Lee Sr.

Pelaajaura

Lee pelasi Berkley Junior Collegessa vuosina 1969–1971. Vuonna 1971 hän siirtyi Dowling Collegeen kahdeksi kaudeksi. Lee tuli Suomeen vuonna 1973 Helsingin NMKY:hyn, johon hänet houkutteli Dowling Collegessa pelannut Teijo Finneman. Lee edusti seuraa vuoteen 1978 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Lahden NMKY:hyn. Lahti pelasi tällöin I-divisioonaa ja Lee teki 48,5 pistettä ottelua kohden. Tällä lukemalla hän voitti sarjan pistekuninkuuden. Lee edusti seuraa vain yhden kauden ja palasi Helsingin NMKY:hyn yhdeksi kaudeksi. Kauden 1980–1981 hän edusti Orimattilan Jymyä, mutta palasi Helsinkiin kausiksi 1981–1984. Namikan paidassa hän voitti SM-kultaa vuonna 1984. Vuonna 1984 Lee siirtyi Uudenkaupungin Urheilijoihin, jonka paidassa hän voitti SM-kultaa vuonna 1990. Seuran paidassa Lee voitti myös kahdeksan kertaa riistotilaston. Kauden 1996–1997 jälkeen hän lopetti pääsarjauransa. 
Keväällä 2004 Gerald Lee Sr. kutsuttiin yliopistonsa Dowling College, New York, Long Island Hall of Fame jäseneksi.

Maajoukkueura

Lee edusti Suomen koripallomaajoukkuetta kahdeksan kertaa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1992 ollessaan 41-vuotias. Lee oli Suomen vanhin maajoukkuetulokas kaikissa joukkuelajeissa, mutta myöhemmin koripalloilija Greg Joyner debytoi Suomen maajoukkueessa 42-vuotiaana. Lee ei edustanut Suomea kuitenkaan enempää, sillä Koripalloliitto oli unohtanut anoa pelaajalupaa FIBA:lta.

Valmennusura

Pelaajauransa jälkeen Lee toimi Korihaiden valmentajana vuosina 2002–2004. Kaudella 2002–2003 Korihait oli pudonnut toiselle sarjatasolle, mutta nousi kauden päätteeksi pääsarjaan. Kaudella 2003–2004 Lee valmensi joukkueen yhdenneksitoista ja kauden päätteeksi hän teki seuran kanssa jatkosopimuksen. Hän valmensi seuraa marraskuuhun 2004 asti, jolloin hänet vapautettiin tehtävistä. kaudella 2007–2008 hän toimi Korihaiden apuvalmentajana. Syksyllä 2016 hän siirtyi jälleen Korihaiden apuvalmentajaksi.

Yksityiselämä

Lee on ollut vuodesta 1982 lähtien naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hänen poikansa on koripalloilija Gerald Lee. Lee Sr:n veljet, Ron Lee ja Russel Lee, ovat molemmat pelanneet NBA:ssa. Ammattilaisuransa jälkeen Lee on työskennellyt uimavalvojana Uudenkaupungin uimahallissa.
Paroc Group

Omistajat

Yritys oli vuoteen 1999 osa Partekia. Sen jälkeen omistaja oli Industri Kapital, sitten useita yksityisiä sijoittajayhtiöitä, vuodesta 2003 Banc of America Capital Partners Europe ja Accent Equity. Bank of American sijoitusrahasto myi Parocin arabisijoittajien yhtiölle Arcapitalle 2006. Paroc päätyi pankkien haltuun vuonna 2009, kun velkataakan aiheuttamat korkokulut painoivat tuloksen miinukselle, jolloin uudelleenjärjestelyjen seurauksena pankkien omistukseen tuli osakkeista 87,5 prosenttia (Paroc Groupin ja yhtiön työntekijöille loput 12,5 prosenttia). Vuonna 2015 Paroc Group myytiin 700 miljoonalla eurolla kansainväliselle pääomasijoitusyhtiö CVC Capital Partnersille. Lokakuussa 2017 yhdysvaltalainen Owens Corning ilmoitti ostavansa Paroc Groupin.  Hankinta saatiin päätökseen helmikuussa 2018.
Christína Metaxá

Christína Metaxá (kreik. Χριστίνα Μεταξά) on kyproslainen laulaja, joka edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella ”Firefly”, mutta ei selvinnyt semifinaalista finaaliin. Myös hänen veljensä Nikólas Metaxás on laulaja, joka sijoittui toiseksi Kreikan X Factor -ohjelmassa. Nikólas Metaxás suunnitteli ja sävelsi sisarensa viisuesityksen.
Unhola

Jäsenten muut yhtyeet

Vokalisti Margoath vaikuttaa nykyään hardcore punk -yhtye Aivottomissa. Kitaristi Jussi Hänninen on soittanut Fall of the Leafe -yhtyeessä, joka julkaisi uransa aikana kuusi albumia. Taneli Hatakan yhtyeitä ovat olleet Crimson Midwinter, Torture Killer ja Fall of the Leafe.
Backstreet Boys (albumi)

Albumin kappaleet

Tällä albumilla on muutamia eri kappalelistoja eri markkinoilla, mikä onkin tavallista BSB:n albumeille. Saksan painoksessa on kyseisen albumin kappaleiden "vakio"-lista. Albumin julkaisupäivä on hieman kiistanalainen, joissain se on 1995 ja toisissa taas 1996. Hieman sekaannuksia on tietenkin tuonut eri versioiden julkaisu eri markkinoilla. Euroopan maissa virallisilla listoilla, kuten Saksassa, Sveitsissa ja Itävallassa, julkaisupäivä on kuitenkin 6. toukokuuta 1996, ja muutamilla Euroopan listoilla päivä on muutaman viikon päästä edellisestä.
Kyrön Kaituri

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Jota Quest

Jota Quest on brasilialainen pop-yhtye Belo Horizontesta (Minas Gerais). Yhtyeen alkuperäinen nimi on Johnny Quest mutta Hanna Barbaran kanssa syntyneistä lainsäädännöllisistä ongelmista johtuen he ottivat käyttöön lempinimensä J. Quest ja muuttivat nimensä Jota Questiksi. Yhtyeen jäseniä ovat Rogério Flausino (laulu), Marco Túlio (kitara), Márcio Buzelin (koskettimet), PJ (basso) sekä Congeniality Paulinho Fonseca (rummut).
Rautarouva (sähkölinja)

Rautarouva on Suomen kantaverkon ensimmäisenä valmistuneen 110 kV osuuden (myös Rautarouva-linja tai Rautarouvajohto) ja sen pylvästyypin kutsumanimi. Fingrid on uusinut 1920-luvulla rakennettua Rautarouva-linjaa vaiheittain; uudistus on projektoitu valmistuvaksi 2019.
Rautarouva-linjan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1925, mutta hanke oli pantu alulle jo ennen Suomen itsenäistymistä. Suomen suuriruhtinaskunnan viimeinen, pari kuukautta istunut Setälän senaatti asetti lokakuussa 1917 koskivoimakomitean, jonka tehtäväksi tuli valmistella Imatrankosken valjastaminen sähköntuotantoon. Eduskunta teki asiasta päätöksen vuonna 1921, ja voimalan rakennustyöt alkoivat vuonna 1923. Aluksi koskivoimakomitea kaavaili sähkön siirtoa Imatralta enintään 130 kilometrin päähän Kouvola–Kotka -linjalle, mutta pian todettiin, että jättiläismäinen voimalainvestointi ei olisi kannattava, ellei Imatran tuottamaa sähköä siirrettäisi Suomen suurimpiin kulutuskeskuksiin Viipuriin, Helsinkiin ja Turkuun.
Rautarouva otettiin käyttöön 1929, jolloin se yhdisti Imatran vesivoimalaitoksen Viipuriin sekä Hikiän kautta Turkuun ja Helsinkiin. Linjan yli 1 900 pylvästä kannattelivat voimajohtoja noin 560 kilometrin matkalla.
Voimalinjan jännitteeksi valittiin Ruotsin mallin mukaan 110 kilovolttia. Rautarouvan toimitusvarmuudelle asetettiin alusta lähtien ankarat vaatimukset. Linjaa pitkin käveli tai hiihti johtovartioita, joiden tehtävänä oli valvoa linjaa sitä mahdollisesti uhkaavilta vaaroilta. Linjan pylväät koottiin käsityönä niittaamalla ja ne suojattiin ruosteelta lyijymaalilla. Alkuperäiset kuparijohtimet vaihdettiin teräsvahvisteisiin alumiinijohtimiin 1960-luvulla. Viimeisinä vuosina Rautarouvan pylväiden kunto tarkistettiin yksitellen joka toinen vuosi.
Rautarouva-linjaukseen on joillekin osuuksille rakennettu rinnakkainen 400 kV linja. Rautarouvan uudistuksessa 110 ja 400 kilovoltin johdot ripustetaan yhteispylväisiin.
Rautarouvan viimeinen 1920-luvulta peräisin oleva osuus, Hikiä–Orimattila, uusitaan 2017–2019. Uudistuksen myötä vanhat pylväät korvataan uusilla. Peltomaalle osuvat pylväät ovat yleensä ns. peltopylväitä, joissa ei ole harusvaijereita maanpinnan läheisyydessä. Linja on uudistuksen jälkeen suurelta osin vanhalla paikallaan, mutta uusiakin linjauksia on tehty kymmeniä kilometrejä.