google/wiki40b huggingface dataset:
Kuljettajantutkinto

Kuljettajantutkinto on ajokortin luovuttamisen edellytyksenä oleva tutkinto, joka koostuu ajokorttiluokasta riippuen ajo-, käsittely- ja teoriakokeista. Kuljettajantutkintoon hyväksymisen edellytyksenä on poliisin myöntämä ajokorttilupa, ikävaatimuksen täyttyminen ja ajokorttiluokkakohtaisesti esimerkiksi saatu ajo- tai teoriaopetus, harjoitteluluvalla suoritettu harjoittelu, aikaisemmin saadut ajo-oikeudet tai hankittu ajokokemus.
Kuljettajantutkinnon hyväksytysti suorittaneelle kokelaalle luovutetaan todistus kuljettajantutkinnon suorittamisesta. Todistuksella on yhden kuukauden ajo-oikeus Suomessa Ahvenanmaata lukuun ottamatta, ja se vaihdetaan ajokorttiin sen valmistuttua tutkinnon järjestäneessä tutkintotoimipaikassa, kun kyseessä on ensimmäinen auton ajo-oikeus tai aikaisempi kortti on lyhytaikainen. Muissa tapauksissa ajokortin luovuttaa poliisi. Ahvenanmaalla asuville ja erityisestä syystä myös muualla Suomessa asuville voidaan todistuksen sijasta antaa väliaikainen ajokortti, jolla ajo-oikeus on voimassa myös Ahvenanmaalla, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa.
Historic Race Finland

Historic Race Finland ry on vuonna 1990 perustettu yhdistys, joka edistää historiallisten kilpa-autojen harrastusta sekä järjestää historiallisten autojen ratakilpailuja. Vuonna 2010 kerho ja sarjan pääkilpailu, Historic Grand Race, viettivät 20-vuotisjuhliaan.
HRF:n toiminta on käynnistynyt 1990-luvun alkuvuosina kerhokilpailuista ja vuosien varrella mukaan tulivat myös kansalliset kalenterikilpailut. Kilpailuissa ajetaan rata-autoiluun kansainvälisten (FIA) sääntöjen mukaan rakennetuilla autoilla. Vanhimmat kilpailevat autot on valmistettu ennen vuoden 1965 päättymistä (F-ikäkausi), seuraava ikäkausi on vuoden 1972 loppuun (G). Kilpaillaan myös uudemmilla H- ja I-ikäkauden autoilla. Autojen turvallisuusvarusteet ja turvakaaret ovat viimeisimpien vaatimusten mukaisia ja samoja kuin muissakin autokilpailuissa.
Vanhoilla Formula V- ja Formula Ford -kilpautoilla on oma sarjansa ikäkausittain, Keke Rosbergin aikanaan markkinoima CanAm -autojen tyyppiset Subaru Sport -autot ajavat yhdessä Special Saloon alle 1300 cc -autojen ja Lotus 7:n näköisten Locost -autojen kanssa. HRF:n kilpasarjassa kilpaillaan myös vapaammin viritetävillä, ennen vuotta 1985 valmistetuilla Roadsport-autoilla. Ko. autoissa luokat perustuvat laskennalliseen teho/paino -suhteeseen ja kilpa-auton merkin ja mallin voi kukin kilpailija valita omien mieltymystensä mukaan. Lisäksi V8-moottorisille autoille on oma luokkansa. Suomen vanhin toimiva ratamerkkiluokka Mini 1000 osallistuu myös vahvasti HRF:n kilpailutoimintaan. Kokonaisuutena ratasarja on erinomainen henkilöauton rakentamisesta ja kehittämisestä kiinnostuneille kilpailijoille.
Nykyisin HRF:llä on tärkeä osa suomalaisessa rata-autoilussa. HRF järjestää yhteistyössä autourheiluseurojen kanssa moottoriradoilla vuosittain neljä kilpailutapahtumaa ja seitsemän lähtöä käsittävän ratasarjan, jonka suosio on kasvanut vuosittain. Sarjan päätapahtumaan, Historic Grand Raceen Hämeenlinnan Ahvenistolla on osallistunut n. 150–190 kilpailijaa vuosittain. Kaikkien aikojen ennätys suomalaisessa rata-autoilussa tehtiin 21.–22.8.2010 olleessa 20-vuotisjuhlakilpailussa, johon ilmoittautui yli 190 kilpailijaa! Kilpailun yhteydessä on ollut myös harrasteajoneuvoparkki yli 25-vuotiaille tai muuten erittäin harvinaisille ajoneuvoille. Lisäksi tapahtumassa ovat näytösajoa tehneet lukuisat vanhat kilpamoottoripyörät Suomen Veteraanikilpamoottoripyöräkerhosta sekä harrasteajoneuvot eri merkkikerhoista.
Historic Grand Race on monipuolinen ja Suomen suurin historiallisten autojen ratatapahtuma vuosittain. Kilpalähtöjä eri luokille on noin 16 yhden viikonlopun aikana ja lisäksi ohjelmassa ovat normaalit harjoitukset ja aika-ajot. AKK palkitsi kilpailun vuonna 2009 Suomen parhaana kilpailuna. HRF ry:n jäsenmäärä on lähes 500 henkeä.
HRF on Suomen suurimpia yksittäisiä autourheiluseuroja ja omistaa muun muassatäydellisen, tietokoneohjatun ajanottolaitteistojärjestelmän lähettimineen rata- yms. kisojen järjestämistä varten.
Lorraine Bracco

Lorraine Bracco (s. 2. lokakuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten hänen rooleistaan draamassa; hän esitti Karen Hilliä elokuvassa Mafiaveljet vuonna 1990 ja Tonyn psykiatria, tohtori Jennifer Melfia sarjassa Sopranos. 
Bracco syntyi Brooklynissä ja kasvoi pääasiassa Hicksvillessä, New Yorkissa. Hän muutti vuonna 1974 Ranskaan. Hänellä on englantilaisia ja italialaisia sukujuuria, ja hän puhuu sujuvaa ranskaa. Hän on ollut ehdolla Oscarin (paras naissivuosa), Emmyn ja Golden Globen saajaksi.  
Bracco on ollut naimisissa kahdesti, mutta molemmat avioliitot päättyivät eroon. Hän on julkaissut kirjan On the Couch (2006), jossa hän kertoo elämästään ja sairastamastaan masennuksesta.
Kaba (1945)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 4. elokuuta 1947 sotakorvauksena Yhdysvalloille ja se romutettiin 1947-1948.
Charles Howard (kriketinpelaaja)

Charles William Henry Howard (7. marraskuuta 1904 Beckenham, Kent – 1982 Lontoo) oli brittiläinen kriketinpelaaja, joka pelasi Middlesex County Cricket Clubissa vuonna 1931. Hän oli oikeakätinen lyöjä. Vuonna 2008 hänen uskottiin olevan vanhimmaksi elänyt korkean tason kriketin pelaaja, mutta myöhemmin ilmeni, että hän oli kuollut jo vuonna 1982.
Jalkaväkirykmentti 27 (jatkosota)

Taival

Rykmentin II pataljoona lakkautettiin 12. joulukuuta 1941. Jalkaväkirykmentti 27:n I pataljoonan nimi ja numero muuttui virallisesti Jalkaväkirykmentti 48:n III pataljoonaksi 26. toukokuuta 1942, mutta vasta vuonna 1944 se siirrettiin omaan rykmenttiinsä. Kuitenkin sotapäiväkirjoissa se noudattaa siihen saakka pääosin perinteistä nimi ja numeromerkintäänsä I/JR 27:n. Sitä ennen, 29. maaliskuuta 1944, myös JR 27:n III Pataljoonasta muodostettiin virallisesti Erillinen Pataljoona 28. Rykmentin esikunnasta muodostettiin Taisteluosasto Haanterän esikunta 10. huhtikuuta 1944. Tällöin voidaan katsoa JR 27 lopullisesti hajotetuksi.
Francis Willughby

Francis Willughby (22. marraskuuta 1635 Middleton Hall, Warwickshire – 3. heinäkuuta 1672 Middleton) oli englantilainen matemaatikko, lintutieteilijä ja kalatieteilijä.
Francis oli Sir Francis Willoughbyn ja tämän vaimon Cassandran ainoa poika. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa vuodesta 1652 ja valmistui kandidaatiksi 1659. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi jo vuonna 1663. Yhdessä opettajansa ja ystävänsä John Rayn kanssa hän matkusti laajalti Britanniassa ja Euroopassa 1660-luvulla. Tammikuussa 1667/1668 Willughby avioitui Emma Barnardin kanssa (1644–1725) ja heille syntyi ainakin kolme lasta, Francis, Thomas ja Cassandra.
Willughby kuoli keuhkopussitulehdukseen ja jätti jälkeensä keskeneräiset, itse kuvittamansa kirjoitukset linnuista ja kaloista, jotka Ray julkaisi 1676 nimellä Ornithologia libri tres (Lintutiede) ja 1686 De Historia Piscium. Hänen kirjoituksensa History of Insects jäi kesken, mutta Ray muokkasi sen uudelleen, sen toimitti William Derham ja julkaisi Royal Society vuonna 1710. Matkakirjoitus A Relation of a Voyage made through a great part of Spain, etc julkaistiin osana Rayn teosta Observations ... made in a journey through part of the Low Countries, etc. (1673).
Karhulan lasitehdas

Karhulan lasitehdas eli Karhulan Lasi Oy oli William Ruthin perustama, sittemmin A. Ahlström Osakeyhtiön omistukseen siirtynyt lasitehdas Karhulassa, Kotkassa. Vuonna 1995 tehtaan ostanut yhdysvaltalainen O-I lopetti yli sata henkilöä työllistäneen tehtaan toiminnan syksyllä 2009. Työntekijöistä 13 henkeä työskenteli silkkipainon puolella, joka lopetettiin vuodenvaihteen 2009-2010 jälkeen. Lopettamisen syyksi on ilmoitettu pullotuotannon ylikapasiteetti Euroopassa, myynnin väheneminen ja lama. Tehdas oli Suomen ainoa pakkauslasin ja lasipullojen valmistaja. Vuonna 2010 A. Ahlström osti tehdaskiinteistön O-I:lta takaisin. Samalla Karhulanniemen tehdasalueella toimii mm. Sulzerin pumpputehdas sekä Richter Karhula Oy:n konepaja. Suomen lasimuseon johtaja Heikki Matiskainen pitää tehtaan kulttuurihistoriallista merkitystä kiistämättömänä. Vuonna 2018 A. Ahlström myi noin kymmenen hehtaarin suuruisen tehdasalueen, uudeksi omistajaksi on tullut porilainen kiinteistöjen ja arvopapereiden sijoitustoimintaa harjoittava G-Capital Oy.

Historia

Tehdas valmistui 1888 ja tuotanto aloitettiin seuraavana vuonna. Alussa pääpaino oli talouslasissa, jolloin tuotteita olivat muun muassa lampunlasit ja lääkelasit. Vuonna 1899 aloitettiin Ikkunalasin valmistus ja muutaman vuoden kuluttua niitä valmistettiin jo lähes 3 miljoonaa kappaletta vuosittain. Vuoteen 1910 mennessä tehtaasta oli tullut talous- ja ikkunalasin johtava valmistaja Suomessa. Karhulassa tehtiin myös kristallia. Paljon lasista vietiin Pietarin markkinoille.
Tehtaan menestyskausi ajoittui 1930-luvulle Iittalan kanssa. 1932 Aino Aallon suunnittelema "Bölgeblick" eli Aino Aalto-astiasto saavutti Milanon triennaaleissa kultamitalin. 1936 Karhulan lasitehtaalla valmistettiin ensimmäiset Alvar Aallon Savoy-maljakot. Tehdas valmisti myös muiden Iittalan avainsuunnittelijoiden, kuten Göran Hongellin ja Tapio Wirkkalan suunnittelemia lasitöitä. Kultakausi kesti 1950-luvulle. Olutkaupan vapauduttua keskioluen myynti lisääntyi ja pullonvalmistus tarjosi aiempaa helpommin saavutettavan taloudellisen hyödyn. Tämän seurauksena tehdas lopetti taidelasin valmistamisen. Viimeisinä vuosikymmeninä tehtaan päätuote oli Wirkkalan Finlandia-pullo.
Janez Potočnik

Janez Potočnik (ääntäminen /ˈjaːnɛs poˈtɔtʃnɪk/) (s. 22. maaliskuuta 1958) on slovenialainen poliitikko. Hän oli Euroopan komission jäsen vuosina 2004–2014. Barroson ensimmäisessä komissiossa (2004–2009) hän vastasi tieteestä ja tutkimuksesta ja toisessa komissiossa (2010–2014) ympäristöstä.
Vuosina 1984–1987 Potočnik työskenteli apulaisjohtajana ja vuosina 1993–2001 johtajana Institute of Macroeconomic Analysis and Developmentissa Ljubljanassa. Vuonna 1993 hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon taloustieteessä Ljubljanan yliopistossa. Hän oli Slovenian pääministerin neuvonantaja 2001–2002 ja maansa Eurooppa-asiain ministeri 2002–2004.
Marraskuussa 2014 Potočnik aloitti YK:n ympäristöohjelman (UNEP) International Resource Panelin (IRP) toisena puheenjohtajana.
Veikkola

Veikkola on taajama pohjoisella Kirkkonummella. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Helsingistä Turunväylän varrella, aivan lähellä Espoon ja Vihdin rajoja. Veikkolassa on monia järviä, kuten Kaljärvi, Lammin­järvi ja Perälänjärvi. Veikkolan järviä ovat myös Klemetti, Palojärvi ja Kurkisto.
Veikkola kuuluu erityisesti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana voimakkaasti kasvaneiden pääkaupunkiseudun satelliittitaajamien joukkoon. Taajamassa oli vuonna 2004 4 240 asukasta, vuoden 2009 päättyessä 5 010.  Veikkolassa ilmestyy Kylänraitti-niminen paikallislehti.
Taajama rakentuu sekä uuden että vanhan valtatie 1:n vierustalle. Veikkolan koulu ja sen suurimmat päivittäistavarakaupat sijaitsevat vanhan valtatie 1:n eli Turuntien, Lapinkyläntien sekä Eerikinkartanontien risteyksissä sijaitsevien liikenneympyröiden lähellä. Suurin osa Veikkolan asutuksesta ja palveluista on Turuntien läheisyydessä. Myös hieman kauempana, esimerkiksi Perälänjärven lähellä, on uudempaa asutusta.

Palvelut

Veikkolan koulu on perustettu vuonna 1899, ja nykyinen koulurakennus on rakennettu vuonna 2004. Lukuvuonna 2008–2009 Veikkolan koulussa opiskeli lähes 900 oppilasta, joista reilut sata kävi koulua Evitskogin toimipisteessä. Nyttemmin Evitskogin toimipisteen oppilaat on siirretty uuteen Vuorenmäen kouluun. 
Koulun lisäksi Veikkolassa on terveysasema, kirjasto, useita päiväkoteja ja vanhainkoti sekä urheilupuisto, jossa on jalkapallokenttä, juoksurata sekä frisbeegolfrata. Veikkolan urheilupuisto sijaitsee Vuorenmäen koulun läheisyydessä. Veikkolalla on oma vapaaehtoinen palokunta.
Veikkolassa on kolme päivittäistavarakauppaa, kaksi huoltoasemaa (joista toinen on ns. kylmäasema), kaksi kioskia, muutama ravintola ja joitakin erikoisliikkeitä.
Veikkolaan liikennöi Helsingin linja-autoasemalta U-linja 280. Bussit jatkavat Veikkolan jälkeen kulkuaan mm. Nummelaan, Vihtiin, Lohjalle ja Karkkilaan.
Bradford Bishop

William Bradford Bishop Jr. (s. 1. elokuuta 1936 Pasadena, Los Angelesin piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen mies, jonka epäillään murhanneen viisi henkilöä (vaimonsa, 37 v.; äitinsä, 68 v.; ja kolme lastaan, 5, 10 ja 14 v.) Bethesdassa, Marylandissa maaliskuussa 1976, jonka jälkeen hän vei ruumiit Columbiaan, Pohjois-Carolinaan, jossa hän poltti ne. Bishop on eräs Yhdysvaltain etsityimmistä rikollisista; FBI on tarjonnut suoraan hänen löytämiseensä johtavista vihjeistä 100 000 Yhdysvaltain dollarin arvoisen palkkion (n. 95 735 euroa). Bishop osaa englannin lisäksi sujuvaa ranskaa, espanjaa, italiaa ja serbokroatiaa.
Australian ilmasto

Australian ilmasto on Australian mantereen eri osissa vallitsevat sääolot ja niiden muutokset pitkän ajan kuluessa. 
Mantereen pohjoisosat kuuluvat kuumaan, keskiosat lämpimään ja eteläosat lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Keskiosat ovat pysyvien korkeapaineiden leveysasteilla, ja muistuttavat Saharaa ja Kalaharia. Sateisemmat alueet reunustavat mantereen kuivaa ydintä. Trooppisessa pohjoisosassa sadekausi ajoittuu marraskuun ja huhtikuun välille, kun pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu alueelle. Samaan aikaan syntyy Australian monsuuni, ja vallitseva tuulensuunta on koillisesta.
Australian itä- ja kaakkoisosissa sateita saadaan ympäri vuoden. Keskiosan aavikko ulottuu länsirannikolle 18. ja 30. eteläisen leveyspiirin välisellä alueella sekä etelärannikolle 125. ja 135. itäisen pituuspiirin välisellä alueella.
Trooppiset syklonit osuvat Australiaan pari kertaa vuodessa, yleensä maan pohjois- ja luoteisosaan. Ne esiintyvät yleensä kesäkaudella joulu-huhtikuussa. 
Australian alueen sykloneille annetaan nimet yhdestä listasta, jota ei aloiteta alusta kauden vaihtuessa. Lista julkaistiin vuonna 2008. Australiaan osuneita sykloneita ovat olleet mm. syklonit Monica ja Marcus. 
Muita vaarallisiia sääilmiöitä ovat tulvat, maastopalot, pitkät kuivuusjaksot ja hellekaudet. Näiden ilmiöiden esiintyminen riippuu alueesta ja vuodenajasta. Lisäksi El Niño aiheuttaa suuria eroja eri vuosien välille.
Koressia

Maantiede

Koressian kaupunki oli rakennettu luonnonsatamalahden rannalle. Kukkulalla nykyisen kylän länsipuolella sijaitsi kaupungin akropolis eli linnavuori. Kaupunkivaltion alue on kartoitettu poikkeuksellisen hyvin arkeologisissa kenttätutkimuksissa. Kaupunginmuurien arvioidaan ympäröineen noin 18 hehtaarin kokoisen alueen, josta 6–8 hehtaaria on ollut tiheämmin asuttua. Koko kaupunkivaltion alaisuudessa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 15 neliökilometriä. Väestön kooksi on arvioitu noin 1 300 henkeä, ja väestöstä jopa 75–90 % arvioidaan asuneen kaupunginmuurien sisäpuolella, kun taas maaseudulla kaupunkivaltioon kuului vain vähän asutuksia. Väestömäärä oli huipussaan 300-luvulla eaa.

Historia

Koressian alkuperäinen nimimuoto oli Koressos (Κορησσός, Korēssos), mikä on esikreikkalaista alkuperää. Kaupunki oli varhaisella klassisella kaudella osa Keoksen tetrapolista eli neljän kaupungin liittoa, johon kuuluivat sen lisäksi myös Iulis, Karthaia ja Poieessa. Koressia oli näistä kaupunkivaltioista pienin. Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla Iulis oli liittänyt Koressian itseensä, samoin kuin Karthaia Poieessan, joten kaupunkeja oli vain kaksi. Koressia toimi Iuliin satamana.
Kaupungin, samoin kuin koko saaren, asukkaat olivat joonialaisia. Persialaissodissa kaupungin asukkaat taistelivat kreikkalaisten puolella ja osallistuivat muun muassa Artemisionin ja Salamiin taisteluihin.
Koressian arkeologisia tutkimuksia ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit sekä American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu erityisesti vuosina 1983–1984.

Rakennukset ja löydökset

Kaupungin akropoliilla on jäljellä joidenkin muurien sekä temppelin jäänteitä. Kylän alueelta on löydetty muun muassa 500-luvulla eaa. veistetty kuros-patsas, joka on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa, sekä keramiikkaa.
Kaupungin lähellä sen ja Poieessan välisellä alueella sijaitsivat Apollon Smintheukselle ja Athene Nedusialle (Nedousialle) omistetut temppelit. Kreikkalaisen mytologian mukaan Athenen temppelin perusti Nestor kotimatkallaan Troijan sodasta.
Taivaljärvi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Majajärven valuma-alueeseen (35.418) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,9 metriä mpy.
Aromataasi

Aromataasi on entsyymi, jota esiintyy muidenkin sytokromi P450 -ryhmään kuuluvien entsyymien tavoin kaikissa domeeneissa. Aromataasi muun muassa aromatisoi androgeenejä estrogeeneiksi. Kasveissa entsyymi muuttaa eri kumariiniyhdisteitä toisiksi kumariiniyhdisteiksi.

Rakenne

Aromataasi on massaltaan noin 44 kDa. Toimiakseen tehokkaasti entsyymiin tulee olla kiinnittyneenä myös erilaisia koentsyymejä. Ihmisellä tällaisia ovat FAD- ja NADPH-molekyylit sekä Fe²⁺-ionit. Aromataasin inhibiittoreina toimivat muun muassa simetidiini ja emulgeenit.

Aromataasin estäjät

Aromataasin toimintaa häiritsevät lääkeaineet, aromataasi-inhibiittorit, on todettu tehokkaiksi rintasyövän hoidossa. Lääkeaineiden vaikutus perustuu elimistön estrogeenin määrän vähenemiseen. Tällöin myös syöpäsolujen kasvu hidastuu, koska estrogeenit voimistavat usein sairaiden solujen jakaantumista. Usein käytettyjä aromataasin estäjiä ovat anastrotsoli, eksemestaani ja letrotsoli.
Jokelan vankila

Jokelan vankila on Tuusulan kunnassa Jokelan rautatieaseman vieressä sijaitseva vankila. Vankila kuuluu Etelä-Suomen rikosseuraamusalueeseen. Siellä on 84 paikkaa suljetulla osastolla ja 40 paikkaa avovankilassa muurin ulkopuolella. Vankilan vangeista noin kolmasosa on ulkomaalaisia. Vankilassa on yleisölle avoin vankilamyymälä, jossa myydään vankien valmistamia tuotteita.
Rikosseuraamuslaitos ilmoitti heinäkuussa 2019 irtisanovansa vankilan apulaisjohtaja Jarmo Salmisen luottamuspulan takia.
Benedictus IV

Benedictus IV oli paavina tammi-toukokuulta 900 heinäkuulle 903. Samalla vuosisadalla vaikuttanut historioitsija Frodoard nimesi tämän paavin Benedictus Suureksi ja ylisti hänen ylhäistä syntyperäänsä ja anteliaisuuttaan. Benedictus IV kruunasi Ludvig Sokean Pyhän Roomalaisen keisarikunnan keisariksi 901.
NEG Micon

NEG Micon A/S oli tanskalainen tuulivoimalan valmistaja. Yritys yhdistettiin kilpailijaansa Vestas Wind Systems A/S:iin 2004.
Wonderful Life

Vastaanotto

The Guardian -lehden kriitikko Paul Lester kirjoitti: ”Wonderful Life on sydäntäsärkevä tulevaisuuden klassikko. Sulje silmäsi ja kappale vie sinut mukanaan vuoteen 1987 turmeltumattomalla tuotannollaan ja melodiallaan.” BBC:n listablogin kriitikko antoi kappaleelle neljä tähteä viidestä, kutsuen sitä surulliseksi lauluksi, jolla on katkeran optimistiset sanat. City Life -lehden kriitikko Sarah Walters antoi kappaleelle kolme tähteä viidestä. Hän sanoi laulun kuulostavan 1980-luvun tuotannolta, mutta että kappaleen vastakohdat, siirtyminen synkästä säkeestä kertosäkeen iloiseen elektromusiikkiin, saavat sen kuulostamaan nykypäivän kappaleelta.
Kappale sijoittui Britannian singlelistan sijalle 21. Suomessa se debytoi virallisen singlelistan sijalla 15, ja pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.
Simeon Uusteologi

Simeon Uusteologi (m.kreik. Συμεὼν ὁ Νέος Θεολόγος, Symeōn ho Neos Theologos, n. 957-1037 jaa.) oli bysanttilainen munkki ja runoilija, ja erityisesti ortodoksisen kirkon merkittävä teologinen ajattelija. Hän on yksi kolmesta henkilöstä, joka on saanut teologin arvonimen ortodoksisessa kirkossa. Simeonia pidetään klassisena mystikkona ja Pyhän Hengen roolia pohtineena teologina. Hän eli ensin maallista elämää, mutta muutti 27-vuotiaana luostariin ja vietti eri luostareissa lopun ikänsä. Hänet myöhemmin julistettiin pyhimykseksi.  
Simeon oli tuottelias kirjailija. Häneltä on säilynyt noin 92 opetuspuhetta ja 55 hymniä.  Puheissaan hän käsittelee kristillisiä aiheita kuten katumusta, rukousta, hengellistä ohjausta, ehtoollista, Pyhän Hengen kastetta, yhdistymistä Jumalaan ja ihmisen jumalalistumista. Hymneistä parhaiten tunnettuja ovat ne, joissa Simeon kuvailee Jumalan ja ihmisen välistä suhdetta. Yksi Simeonin hymneistä kuuluu rukouksiin, jotka luetaan ennen ehtoollista.
Francesco Cuccarese

Francesco Cuccarese (s. 8. maaliskuuta 1930 Tursi) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. heinäkuuta 1953 ja nimitettiin Acerenzan arkkihiippakunnan johtoon 12. helmikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Dino Tomassini ja Vincenzo Franco.
Cuccarese sai 6. kesäkuuta 1987 nimityksen Casertan hiippakunnan johtoon ja arkkipiispan henkilökohtaisen tittelin.
21. huhtikuuta 1990 Cuccarese nimitettiin Pescara-Pennen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2005.
Praça do Comércio

Praça do Comércio (vanhalta nimeltään Terreiro do Paço) on aukio Lissabonin keskustassa Tajojoen rannalla. Se on noin 35 000 neliömetrin kokoinen, valtion mahtia kuvaava aukio, vaikkakin sen nimi viittaa torikauppaan. 
Nykyisen muotonsa aukio sai Pombalin markiisin aikana 1700-luvun lopulla. Aukion kolmella sivulla on komeat pylväskäytävät, ja joen puolella olevat portaat laskeutuvat joen rantaan. Aukio on myös julkisen liikenteen solmukohta, ja rannasta on lauttayhteys joen toiselle puolelle. Pohjoislaidalla sijaitsee riemukaari, joka yhdistää hallintorakennukset toisiinsa ja jonka ali pääsee Rua Augusta -kadulle. Katu johtaa kaupungin toiselle keskeiselle aukiolle Rossioon. 
Vuoden 1755 maanjäristykseen saakka aukiolla sijaitsi kuninkaallinen Ribeira-palatsi. Aukio oli myös kuningasmurhan näyttämönä, kun kuningas Kaarle surmattiin siellä 1908.
RT-21 Temp 2S

RT-21 Temp 2S (tunnettu myös lännessä nimellä SS-16 Sinner) oli Neuvostoliiton kehittämä mannertenvälinen ohjus, jonka kehittely oli pohjana lyhyemmän kantaman SS-20-ohjuksen kehittelyyn. Tarkoitus oli kehittää liikuteltava kiinteäpolttoaineinen, kolmivaiheinen mannertenvälinen ohjus.
Ohjuksen kehittely alkoi 1969, ja ensimmäiset koelennot tehtiin 1972. Viimeinen koelento 1976 päättyi epäonnistumiseen, eikä ohjusta liitetty virallisesti Neuvostoliiton ohjuspelotteeseen. Monia ohjuksia kuitenkin rakennettiin ja läntisten lähteiden mukaan joitain kymmeniä sijoitettiin laukaisuvalmiiksi Plesetskiin.
Ohjus tuli valmiiksi 1980-luvun puolivälissä, mutta silloin ohjelma peruutettiin kansainvälisten sopimusten takia. Ohjuksen kantomatka oli 10 500 km, ja siinä oli 940 kg:n painoinen 0,65–1,5 megatonnin taistelukärki. Ohjuksen tarkkuus CEP oli 450–1 640 metriä venäläisten lähteiden mukaan, eli nykyajan mittapuun mukaan se ei ollut kovin tarkka, mutta läntiset lähteet sanovat tarkkuudeksi 360–480 metriä.
Maserati Ghibli

Ghibli I

330 hevosvoimainen V8-moottori oli sijoitettu eteen. Auto kiihtyi 0–96 km/h 7,5 sekunnissa ja huippunopeus oli 246 km/h. Autossa oli joko 5-vaihteinen manuaalivaihteisto tai 3-vaihteinen automaatti. Ghiblissä oli kaksi erillistä bensiinitankkia, jotka voitiin täyttää auton molempien puolien kattopilareissa sijainneista täyttöaukoista. Autossa oli myös konepellistä nousevat ajovalot, nahkasisusta ja alumiinivanteet.

Ghibli Spyder

Avoauto  Ghibli Spyder tuli tuotantoon vuonna 1969. Spyder-mallit olivat suhteellisen harvinaisia ja coupéta myytiin lähes kymmenen kertaa enemmän.
Tehokkaampi Ghibli SS (340 hv) julkaistiin vuonna 1970. Ghiblin tuotanto päättyi vuonna 1973 ja sen seuraajaksi tuli seuraavana vuonna Bertonen Khamsin.

Ghibli 2013

Maserati Ghibli julkaistiin jälleen uudelleen vuonna 2013. Se on ensimmäinen Maserati, johon saa diesel-moottorin (3,0-litrainen 177 kW). Bensiinimoottorivaihtoehdot ovat kaksi ahdettua 3,0-litraista V6-moottoria, joista tehokkaampi on käytössä myös Maserati Quattroporte:ssa. Vaihteisto on 8-vaihteinen automaatti, perusversio on takavetoinen, ja nelivedon saa lisävarusteena.