google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Carlskrona (M04)

Rakentaminen

Alus tilattiin 25. marraskuuta 1977 Karlskronavarvetilta. Sen köli laskettiin 8. helmikuuta 1979 ja alus  laskettiin vesille 28. toukokuuta 1980. Se liitettiin laivastoon 19. maaliskuuta 1982.
Aluksen runko on jaettu neljääntoista vesitiiviiseen osastoon. Sen takakannella on helikopterikenttä, mutta ei hangaaria. Aluksella on kaksi taistelunjohtokeskusta Hugin- ja Spica II -luokan ohjusveneiden johtamiseen. Alus on suunniteltu miinalaivana toimimisen lisäksi koululaivaksi ja sillä on majoituskapasiteetti 72 kadetille.

Palveluskäyttö

Alus teki ensimmäisen koulutuspurjehduksensa 1982-1983, minkä jälkeen se on tehnyt vuoteen 2002 mennessä kaikkiaan 20 purjehdusta. Alus modernisoitiin 2002, jolloin takakannen 57 millimetrin tykki poistettiin ja helikopterikenttää suurennettiin. Muutoksen jälkeen alukselle voidaan laskeutua myös raskailla helikoptereilla. Samalla sen taistelunjohtojärjestelmät uusittiin ja sen viestijärjestelmät saatettiin Nato-yhteensopiviksi.
Kurse

Historia

Kurse syntyi alun perin mustaksi haltiaksi ja tunnettiin nimellä Algrim Vahva kokonsa ja voimansa vuoksi. Hän taisteli herransa Malekith Kirotun käskystä Thoria vastaan, muttei kyennyt voittamaan tätä. Malekith avasi ovelasti kätketyn ansakuopan, johon molemmat taistelijat putosivat. Thor pelasti itsensä täpärästi taisteluvasaransa Mjolnirin avulla, mutta Algrim putosi sulaan laavaan. 
Algrim selvisi pudotuksesta lumotun haarniskansa avulla. Kuitenkin laava vammautti häntä kammottavalla tavalla. Muistinsa menettäneenä Algrim harhaili etsien itseään, kunnes tapasi Tuonpuoleinen, joka paransi Algrimin haavoistaan. Käyttäen miltei jumalaisia voimiaan Tuonpuoleinen muokkasi Algrimin voimia niin, että tästä tuli kaksi kertaa Thoria voimakkaampi. 
Käydessään Thorin kimppuun Algrim, joka nimesi itsensä uudelleen Kurseksi, kuitenkin haavoitti Margaret Poweria, Voimajengin jäsenten äitiä. Samalla Thor varusti itsensä lumotulla vyöllä, joka kaksinkertaisti hänen voimansa. Tuonpuoleinen ei kuitenkaan pitänyt ideasta ja vastasi haasteeseen voimistamalla Kursea edelleen tasolle, jonka tarkka raja ei ole tiedossa. 
Käsittämättömän voimakas Kurse iski raivoisasti yhteen Thorin ja Beta-Billin kanssa. Ilman Voimajengiä, joka kanavoi Thorin ja Beta-Billin vasaroiden voiman yhdeksi valtavasi iskuksi, Kursea ei luultavasti olisi voitettu. 
Kurse heräsi myöhemmin ja tajusi että Malekith, ei Thor, oli vastuussa hänen kärsimyksistään. Himoten kostoa Kurse lähti etsimään entistä herraansa ja onnistui surmaamaan tämän. Surmatyön tehtyään Kurse kuitenkin taantui lapsenomaiseksi hahmoksi ja itse Odin nimesi hänet asgardilaiseksi. 
Kurse toimii Asgardin lasten suojelijana ja oli onnellinen toimessaan, kunnes kuoli suojellessaan näitä Lokilta ja tämän pahuuden armeijoilta.

Voimat ja varusteet

Ollessaan vielä Algrim Vahva, ei Kursen fyysinen voimataso ole tiedossa. Hän kuitenkin oli voimakkain mustista haltioista. Algrim oli kuitenkin heikompi Thoria, joka nostaa noin 100 tonnia (joka on ylin voimaluokitus Marvel-universumissa). Tuonpuoleisen muokattua Algrimista Kursen tämän voimataso kasvoi vaikuttavasti. Käsittelyn jälkeen Kursen voimataso on tuntematon, mutta hänellä on yli kaksinkertaiset voimat Thoriin verrattuna. 
Yli-inhimilliset fyysisten voimiensa lisäksi Kurse on hyvin kestävä. Hän selvisi vaurioitta jäätyään romahtavan pilvenpiirtäjän teräsrakenteiden alle. Tuonpuoleisen käsittelyn jälkeen Kursen haarniska on orgaaninen osa häntä ja kasvaa Kursen mukana. Kurse selviää myös valtamerien syvimpien kohtien murskaavasta paineesta vaikeuksitta ja kykenee ilmeisesti elämään ilman happea. 
Kurse kykenee myös aistimaan vihollistensa tarkan sijainnin, jopa mantereiden päästä.

Rajoitukset

Kuten muutkin mustat haltiat, myös Kurse on yliherkkä raudalle. Isku raudasta saattaa haavoittaa häntä kuolettavasti, vaikka isku samalla voimalla jostain toisesta materiaalista ei vaikuttaisi häneen lainkaan. 
Kursen persoonallisuus kärsi hänen pudottuaan laavaan. Hänen voimakas vihansa saattaa sokaista hänet niin, ettei hän kykene ajattelemaan järkevästi.
Suomen Pesäpalloliitto

Historia

Pesäpalloliitto perustettiin vuonna 1931, vaikka Suomessa oli pelattu pesäpalloa jo aiemmin. Tätä ennen pesäpallotoiminta järjestettiin aluksi Suomen Palloliiton ja vuodesta 1925 SVUL:n alaisuudessa.

Toiminta

Pesäpalloliitto järjestää jäsenseuroilleen kilpailutoimintaa. Sen tehtävänä on huolehtia lajin kilpilutoiminnan kehittämisestä, säännöistä, sarjajärjestelmästä, pelaajien edustuskelpoisuudesta, kilpailumääräyksistä, kurinpidosta ja kilpailumaksuista. Suomen pesäpallon korkeimman sarjatasolla on oma organisaationsa Superpesis Oy, joka huolehtii sarjan kilpailutoiminnasta. Superpesiksellä ja Pesäpalloliitolla on oma yhteinen kilpailun johtoryhmä.

Päätösvalta ja hallinto

Liiton ylintä päätösvaltaa käyttävät liittokokous ja liittokokousten välisenä aikana liittojohtokunta.
Hallinnosta vastaa liittojohtokunta sekä sen alaisuudessa toiminnanjohtaja ja muu toimiston henkilökunta.

Liittokokous

Varsinainen liittokokous pidetään joka vuosi loka-marraskuussa liittojohtokunnan kutsusta. Liittokokouksessa valitaan kahden vuoden kausille liittojohtokunnan puheenjohtaja, josta käytetään nimitystä Pesäpalloliiton puheenjohtaja sekä liittojohtokunnan jäsenet erovuoroisten tilalle. Liittojohtokunnan jäsenten toimikausi on myös kaksivuotinen.
Liiton kevätkokous järjestetään vuosittain maalis-huhtikuussa liittojohtokunnan kutsusta. Kevään liittokokouksessa liittojohtokunnan toimintakertomus ja tilikertomus edelliseltä toimintavuodelta, käsitellään tilintarkastajien antamat lausunnot sekä päätetään vastuuvapauden myöntämisestä liittojohtokunnalle ja muille tilivelvollisille. Syksyn liittokokouksessa päätetään henkilövalintojen lisäksi jäsen- ja liittymismaksun suuruudesta, liittojohdon palkkioista, valitaan seuraavan vuoden tilintarkastajat ja vahvistetaan seuraavan vuoden toimintasuunnitelma ja talousarvio.Liittokokouksen esityslistalla voi olla näiden lisäksi myös muita asioita, mitä ei ole valmiiksi säännöissä määritelty liittokokouksen tehtäväksi.

Liittojohtokunta

Liittojohtokunnan muodostaa liittokokouksen valitsemat liiton puheenjohtaja ja kahdeksan jäsentä, joista liittojohtokunta valitsee ensimmäisen ja toisen varapuheenjohtajan. Liittojohtokunnan jäsenistä puolet on vuosittain erovuorossa. Liittojohtokunnan jäsenten valinnassa tulee huomioida tasa-arvon periaatteet.
Liittojohtokunnan tehtäviin kuuluu kutsua liittokokous koolle ja valmistella niissä käsiteltävät asiat, ratkaista jäsenasiat, hoitaa liiton talousasiat, nimittää ja erottaa liiton toiminnanjohtajan sekä henkilökunnan nimitykset ja erottamiset, johtaa liiton kilpailu-, koulutus ja muuta toimintaa, vahvistaa edustus- ja kilpailukelpoisuussäännöt, pelisäännöt ja sarjajärjestelmän sekä valvoa niiden noudattamista, valita liiton edustajat liiton ulkopuolisiin tehtäviin, laatia toimintasuunnitelma ja talousarvioesitys sekä toiminta- ja tilikertomus, nimittää avukseen tarpeelliseksi katsomansa valiokunnat ja toimikunnat, myöntää ansiomerkit ja viirit, seurata ja edistää pesäpalloilun kehitystä ja päättää liiton omaisuuden myymisestä, vaihtamisesta ja kiinnittämisestä.
Joulukortti

Joulukortit ovat jouluisin lähetettäviä tervehdyksiä, joissa toivotetaan hyvää joulua. Useasti joulukorteissa toivotetaan myös hyvää uutta vuotta.
Ruotsalaisen Jenny Nyströmin vuosina 1886–1946 piirtämät erilaiset joulukortit ovat olleet suosittuja vuosikausia. Nykyajan kortteihin ovat Suomessa piirtäneet kuvia mm. Pekka Vuori, Mauri Kunnas ja Virpi Pekkala.
Monet lapset lähettävät joulunalusaikaan joulukortteja mm. joulupukille. Vuonna 2010 joulupukille lähetettiin noin 600 000 kirjettä ympäri maailmaa.

Historiaa

Joulukortit ovat alun perin Englannista: ensimmäistä tunnettua korttia painettiin Lontoossa vuonna 1843 1000 kappaletta. Joulukortit saivat nopeasti suosiota ja levisivät ympäri Eurooppaa, vaikka Keski-Euroopassa uuden vuoden lahjat ja tervehdykset olivat olleet pidempi perinne. Kuitenkin Saksaan syntyi 1860-luvulla joulukorttiteollisuutta, joka menestyi hyvin ja hallitsi parikymmentä vuotta Euroopan markkinoita.
Joulukorttien aiheet eivät aluksi olleet kovin jouluisia. Tonttujen ja muiden sijaan korteissa oli pitsimäisiä koristeita ja erilaisia kukkasia. Myöhemmin jouluiset aiheet, kuten joulupuuro, tontut ja kynttilät ovat lisääntyneet korteissa. Nykyisin suosittu joulukuusi ei ole niin vanha aihe kuin tontut ja kynttilät. Joulukuusen ulkonäkö antaa tietoa eri vuosikymmeniltä ja eri maista. Joulukuusi liittyy korteissa perhejouluun tai metsän väen joulunviettoon. Korteissa on nykyään kuvattu erilaisia aiheita, joista talviaiheet ovat yleisimpiä. Useissa nykyajan korteissa on kuvattuna Joulupukki tai enkeleitä. Myös valokuvat esimerkiksi linnuista ja oikeista kuusista ovat nykyajan korteissa yleisiä.
Joulukortti-innostukselle oli toki muitakin syitä kuin ihmisten innostus: rautatiet olivat nopeuttaneet postinkulkua, postimerkit oli otettu käyttöön ja uusi painotekniikka mahdollisti korttien sarjavalmistuksen sekä luku- ja kirjoitustaito olivat yleistyneet.

Joulukortit Suomessa

Varhaisimmat Suomeen tulleet kortit olivat saksalaisia ja ruotsalaisia. Vanhin Suomessa lähetetty joulukortti tunnetaan vuodelta 1871. Suomessa joulukorttien lähettäminen yleistyi merkittävästi 1920-luvulla. Eniten lähetettiin saksalaisia ja ruotsalaisia kortteja, mutta venäläisiäkin oli liikkeellä. Ensin korttien lähettely oli varakkaiden ja kaupunkilaisten tapa, myöhemmin myös maaseudun asukkaat ja työväestö alkoivat lähetellä kortteja.
Joulu on Suomen posteille kiireisintä aikaa, sillä suomalaiset lähettävät kortteja eniten joulunaikaan. Vuonna 2010 suomalaiset lähettivät 47 miljoonaa joulukorttia, keskimäärin noin 50 miljoonaa. Niistä noin kymmenesosa eli viisi miljoonaa lähetettiin ulkomaille. Vuonna 2007 tehdyn tutkimuksen mukaan suomalaiset lähettävät keskimäärin 26 postikorttia vuodessa, joista puolet on joulukortteja.
Ghazi Ghrayri

Ura

Ghrayri valmensi menestyksekkäästi CS Sfaxienia kaudella 2008–2009 Tunisian cupin voittoon. Tunisian pääsarjassa joukkue sijoittui sen sijaan neljänneksi. Ghrayri jätti seuran kauden päätteeksi ja hänet palkattiin lokakuussa 2009 Ajman Clubin uudeksi päävalmentajaksi kaudella 2009–2010.
Lause

Lause on sanoista muodostuva rakenne ja yksi kielen perusyksiköistä. Toisiinsa rinnasteisesti tai alisteisesti kytkeytyvien lauseiden kokonaisuutta voidaan kutsua yhdyslauseeksi eli kompleksiseksi lauseeksi.
Lause rakentuu persoonamuotoisen verbin ympärille.
Kirjoituksessa lause tai yhdyslause ilmenee tavallisesti virkkeenä, joka alkaa suuraakkosella ja päättyy pisteeseen, kysymysmerkkiin tai huutomerkkiin.  Puheessa lause ilmenee lausumana, joka edustaa jotain tilanteeseen sopivaa puhetoimintoa, kuten käskyä, kysymystä tai vastausta. Virkkeistä ja lausumista puhuttaessa näkökulma on kuitenkin toisenlainen kuin lauseista puhuttaessa, sillä pikemmin kuin rakenteellisiksi kokonaisuuksiksi ne hahmottuvat jonkin tekstin tai keskustelun osiksi.
Lauseen määritteleminen on tuottanut kielitieteilijöille päänvaivaa antiikista lähtien, eikä täsmällistä määritelmää oikeastaan ole. Perinteisesti lauseen on ajateltu olevan kielellinen ilmaus, joka kuvaa yhden kokonaisen ajatuksen, mutta tällaista semanttista määritelmää ei voi pitää kovin tieteellisenä. Se ei tarkkaan ottaen päde sivulauseisiin eikä oikeastaan sellaisiin päälauseisiinkaan, joihin sivulause liittyy täydennyksenä.

Lauseen rakenne

Kielten välillä on suuriakin eroja siinä, miten lauseet rakentuvat, mutta tiettyjä perusominaisuuksia pystytään nimeämään. Strukturalistisen kielioppiteorian mukaan lause rakentuu peräkkäisistä ja osin sisäkkäisistäkin lausekkeista, jotka puolestaan muodostuvat edussanasta ja sen mahdollisista laajennuksista. Edussana on lausekkeen ydin, joka lauserakenteessa voi yksinään edustaa koko lauseketta ja toisaalta toimii lausekkeen sisäisessä rakenteessa laajennustensa pääsanana. Laajennukset voivat olla joko täydennyksiä eli pääsanan välttämättömiä seuralaisia tai määritteitä, jotka antavat lisätietoa pääsanan tarkoitteesta mutta ovat lauseopillisesti valinnaisia.
Lausekkeet muodostuvat ja liittyvät toisiinsa kielelle ominaisten sääntöjen mukaan. Näitä sääntöjä ja lainalaisuuksia tutkii syntaksi eli lauseoppi.

Lausetyypit

Lauseita voidaan jakaa alatyyppeihin ilmausten hierarkian ja niiden esiintymisvapauden perusteella. Vaihtoehtoisesti lauseita voidaan luokitella sisällöllisesti niiden edustaman puhetoiminnon (toteamus, kysymys, käsky tms.) perusteella.

Jaottelu sisällöllisin kriteerein

Lauseet voidaan jakaa myös sen perusteella, mitä ne ilmaisevat. Näin erotetaan muun muassa väitelause, kysymyslause ja huudahduslause. 
Historiallisen kehityksen aikana lauseita on eroteltu lukemattomin kriteerein, sillä voi osin olla vaikea vetää rajaa siihen, kuinka syvälle tyyli- ja vivahde-eroihin on syytä mennä.
Mitä kovemmin he kaatuvat

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii elokuvaa upeasti mustavalkokuvatuksi, tiukaksi urheiludraamaksi, joka päätti hienosti Bogartin näyttelijänuran. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kaakkolammi (Hämeenlinna, Ahlajärvi)

Maantietoa

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu neljännessä jakovaiheessa vielä Tampinkosken alueeseen, johon järvi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen kootaan kahdella ojalla ojitettujen Isosuon ja Kivisuon kuivatusvesiä. Sen laskuoja lähtee lammen kaakkoispäästä ja se laskee osittain kaivettuna Tyvijärveen. Lampi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja vain pieni osa rantaa on soistunutta metsää. Kuivapohjaiseen rantaan on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa ja yksi asunto. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13691. Akaan kunnanraja kulkee 500 metrin päässä luoteessa.
All in Good Taste

All in Good Taste on vuonna 1981 kuvattu kanadalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jonathan Welsh, Harvey Atkin, Jack Creley, James B. Douglas, Joanne Kirwan-Clarke ja Linda Rennhofer. Jim Carrey tekee elokuvassa cameoroolin alastomana valokuvaajana. Elokuvan on ohjannut Anthony Kramreither.
Hjalmar Frisell

Erik Hjalmar Frisell (27. elokuuta 1880 Stömne bruk, Värmlanti – 27. toukokuuta 1967), oli ruotsalainen sotilas.
Frisell koulutti itsensä tykistön upseeriksi Uppsalassa, mutta joutui reserviin 1910. Hänestä tuli Svenska brigadenin ensimmäinen päällikkö 1918. 28 maaliskuun Tampereen taistelun jälkeen hänet erotettin tehtävästään, ja siirrettiin Wetzerin esikuntaan.
Sodan jälkeen Frisell siirtyi Keniaan, jossa hän asui kymmenen vuoden ajan. Kuolemaansa saakka hän toimi kirjailijana ja keksijänä Ruotsissa.
Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille.
Ykköspesis-kausi 2012

Vuonna 2012 Ykköspesiksessä pelattiin runkosarjassa kaksinkertainen sarja josta parhaat 4 pelasivat(1-4, 2-3) paras viidestä pudotuspelit pääsystä superpesiskarsintaan.
Private banking

Private banking on erityinen palvelu, jota osa pankeista tarjoaa varakkaille asiakkailleen. Kyseessä ovat usein asiakkaat, joilla on sijoitettavaa varallisuutta yli 100 000 euroa. Palvelu voi sisältää sijoitusneuvontaa, omaisuudenhoitoa, juridisia palveluita, veroneuvontaa ja ulkomaan sijoituksia. Pääsääntöisesti Private Banking -asiakkaalle tarjotaan muita asiakkaita parempia ehtoja.
Omaisuudenhoitopalveluita tarjotaan konsultatiivisena omaisuudenhoitona sekä täyden valtakirjan omaisuudenhoitona. Konsultatiivisessa muodossa pankki antaa sijoitusneuvoja, mutta asiakas tekee sijoituspäätökset itse. Täyden valtakirjan omaisuudenhoidossa  asiakas antaa sijoitusvarallisuutensa pankin tai sijoituspalveluyrityksen hoidettavaksi sovitun sijoitusstrategian mukaan ja asiakkaan hyväksymän riski- ja tuottotason puitteissa.
Tšalna

Maantiede ja asutus

Tšalnan kunnan pinta-ala on 883,4 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Prääsän piirin Matroosan ja Prääsän ja lännessä Essoilan kuntiin sekä pohjoisessa Kontupohjan ja idässä Äänisenrannan piireihin. Pinta-alasta 92,9 % on metsää ja 4,7 % vesistöjä.
Kunnan alueella virtaavat Suojoki, Tšalna, Takajoki (ven. Zadnjaja) ja Kutismonjoki (Kutižma). Järviä ovat Ylä-Paatjärvi (Verhneje Padozero), Ala-Paatjärvi (Nižneje Padozero), Tervalampi, Tsoptsomanjärvi (Tšoptšem), Nimijärvi (Nimozero) ja Liptsakanjärvi (Liptšagskoje). Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi ja sora. Luonnonsuojelualueita ovat Uutjärvi (Urozero) ja Kutisman lähellä sijaitseva Tšuunoisuo.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Viitanan, Ala-Viitanan (ven. Nižnije Vidany) ja Paadjärven kylät, Kutisman (Kutižma) ja Villavaaran (Villagora) asutukset sekä Kutisman, Paadjärven ja Villavaaran rautatieasemat. Toiseksi suurin asutuskeskus on yli 300 asukkaan Viitana. Kesäaikaan väestö kolminkertaistuu lomanviettäjien ansiosta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 67 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 13 % suomalaisia, 8 % karjalaisia, 5 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.

Historia

Tšalnan taajama on perustettu vuonna 1949 Suojun ja Viitanan metsäteollisuuspiirin työläisasutukseksi. Sen asukkaista suuri osa oli inkerinsuomalaisia. Vuodesta 1950 lähtien Tšalnalla oli kaupunkimaisen taajaman status.

Liikenne, talous ja palvelut

Tšalnan kautta kulkee Petroskoin ja Suojärven välinen rautatie ja maantie. Rautatiellä on Tšalnan asema sekä Tšalna-Onežskajan, Paadjärven, Villavaaran ja Kutisman pysäkit. Taajaman lähellä sijaitsee Petroskoin lentoasema.
Seudun pääelinkeino on puunhankinta. Tšalnassa toimii metsäteollisuusyritys Šujales. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, metsäoppilaitos, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja sairaala. Taajamassa on luterilainen kirkko.

Nähtävyydet ja matkailu

Paadjärvien rannoilta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Lukinin talo ja aitta entisessä Markelitsan kylässä. Tšalnassa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka ja Paadjärvellä saksalaisten sotavankien hautausmaa.
Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen luontoon, vesistöihin ja kulttuuriperintöön. Ala-Viitanan kylässä järjestetään helluntaisin suomalais-ugrilainen kulttuurijuhla Suguvastavundu.
Julius Hartman

Karl Julius Hartman (1861–1936) oli suomalainen historioitsija ja vakuutusjohtaja. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1888 ja sai professorin arvon 1930. Hän oli Turussa kansakoulunopettajana 1892–1902, vakuutusyhtiö Sammon toimitusjohtaja 1908–1926, Suomen merimiesten tapahturmavakuutuslaitoksen toimitusjohtaja 1904–1927 ja vakuutusyhtiö Verdandin (nyk. Veritas Eläkevakuutus) toimitusjohtaja vuodesta 1905.
Kahlenukke (elokuva)

Vastaanotto

Kahlenukke sai Suomessa ensi-iltansa helmikuussa 1972 ja nousi 244 575 katsojallaan vuoden seitsemänneksi katsotuimmaksi elokuvaksi.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kuvaa elokuvaa kipinättömäksi jännäriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Hatuntekijä

Hatuntekijä (engl. The Hatter) on Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa -kirjassa ja -elokuvissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Carrollin kirjassa hahmon nimi on vain Hatter, ei Mad Hatter. Kirsi Kunnaksen ja Eeva-Liisa Mannerin suomennoksessa hahmon nimi on Hatuntekijä, Alice Martinin suomennoksessa Alicen seikkailut ihmemaassa hän on hattumaakari, ja Tuomas Nevanlinnan suomennoksessa Liisa Ihmemaassa hahmon nimi on Hattu Hassinen.
John Tennielin piirroskuvituksessa Hatuntekijällä on hurmioitunut ilme, iso rusetti kaulassa, iso silinterihattu päässä ja hän ryystää teetä.
Hatuntekijän esikuvana uskotaan olleen Theophilus Carter. Hän keksi vuoden 1851 Great Exhibition -näyttelyssä esillä olleen herätyskellosängyn, joka heitti nukkujan vuoteesta haluttuun aikaan. Myöhemmin hän omisti huonekalukaupan, ja hänet tunnettiin lempinimellä "Mad Hatter", koska hän seisoskeli puotinsa ovella silinterihattu päässään.
Sanonta mad as a hatter (hullu kuin hattumaakari) voi myös juontaa juurensa aikoihin, jolloin elohopeaa käytettiin huopahattujen muotoilussa höyryttämällä. Elohopeajäämät elimistössä aiheuttivat ajan myötä hermostollista vaurioita ja "hullua" käytöstä.
Hullu Hatuntekijä on myös Batman-sarjakuvan hahmo ja Batmanin vastustaja. Hahmo on alkuperäisen Hatuntekijän inspiroima. Hahmo esiintyi jo vuonna 1948 ensimmäisen kerran sarjakuvassa sekä 1960-luvun televisiosarjassa, jossa hahmoa esitti David Wayne.
Kromidiopsidi

Esiintyminen

Kromidiopsidia löydetään useimmiten magmakivistä ja metamorfisista kivistä joissa se muodostaa joskus jopa 10 cm:n mittaisia kiteitä. Kauneimmat kromidiopsidit tulevat Siperiasta, Venäjältä. Siperiasta tulleita kromidiopsedeja kutsutaan virheellisesti Siperian smaragdeiksi. Kiviä löydetään myös Kuubasta, Brasiliasta, Australiasta ja Japanista. Euroopan tärkein kromidiopsidi esiintymä on Suomen Outokummussa. Outokummun esiintymän kromidiopsidit ovat voimakkaan vihreitä ja sitä on runsaasti. Suomessa sitä esiintyy myös Kaavilla ja Polvijärvellä.
Pirttimäki

Pirttimäki on Helsingin kaupungin omistama 430 hehtaarin laajuinen ulkoilualue Espoon Kunnarlan ja Nuuksion alueella. Se on alkujaan Dahlbacka -niminen metsätila, jonka kaupunki osti vuonna 1946.
Pirttimäki sijaitsee Bodominjärven ja Nuuksion Pitkäjärven välisellä alueella. Alueelle tyypillisiä ovat suuret korkeuserot, ja siellä on jyrkkiä kalliorinteitä, mutta myös useita pieniä järviä, lampia ja soita. Luoteessa Pirttimäkeen liittyy niin ikään Helsingin kaupungin omistuksessa oleva Karjakaivon ulkoilualue Solvallan urheiluopiston läheisyydessä.
Pirttimäen itäosassa, Kunnarlantien varrella Bodomjärven pohjoispään tasalla, on ulkoilumaja kahvioineen ja kerhohuoneineen. Sen välittömässä läheisyydessä on pysäköintialue, lasten leikkipaikkoja, pallokenttiä, sauna ja takkatupa. Alueella sijaitsevien lampien rannoilla on telttailualueita. Sulalammen (entisen Sultingsträskin) rannalla oli myös kahdella tulisijalla varustettu rakennus, johon pääsi tulistelemaan hyvin myös huonommalla kelillä. Pirttimäen ulkoilumajalta Solvallaan johtaa noin 7,4 kilometrin pituinen ulkoilutie. Seudulla on myös muita ulkoiluteitä ja -reittejä, mm. pääosin rakennettu reitti Oittaalle ja edelleen Bemböleen, Kasavuoreen ja Espoon keskuspuistoon.
Pirttimäen palveluihin liittyvää informaatiota sekä Espoon että Helsingin kaupungin verkkosivuilla ulkoilualueen sijaitessa Espoon kaupungin alueella mutta ollessa Helsingin kaupungin omistuksessa.
Antti Viskari

Antti Viskari (1. toukokuuta 1928 – 4. kesäkuuta 2007) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän voitti Bostonin maratonin vuonna 1956. Hän saavutti SM-hopeaa maratonilla vuonna 1961 sekä SM-pronssia 10 000 metrillä vuosina 1952 ja 1953 sekä maratonilla vuonna 1960.
Per Glimstedt

Peter ”Per” Gustaf Glimstedt (13. huhtikuuta 1871 Tukholma – 28. helmikuuta 1918 Heinola) oli ruotsalainen upseeri, joka osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja kaatui Heinolan taistelussa. Hän oli ensimmäinen sisällissodassa kaatunut ruotsalainen vapaaehtoinen.

Sotilasura

Lakimiesperheeseen syntynyt Glimstedt palveli Götan henkivartiokaartissa vuoteen 1893 saakka, jonka jälkeen hän oli 1894–1898 Kongon vapaavaltion armeijassa. Afrikasta palattuaan Glimstedt palveli jälleen Götan henkivartiokaartissa, kunnes vuonna 1911 lähti Ruotsin armeijan lähettämän upseeriryhmän mukana santarmilaitoksen kouluttajaksi Persiaan. Sen päällikkönä oli niin ikään Suomen sisällissotaan valkoisten puolella osallistunut everstiluutnantti Harald Hjalmarson. Palattuaan Ruotsiin 1914 Glimstedt palveli majurina Ruotsin henkivartiokaartin krenatööreissä.
Helmikuussa 1918 hän lähti vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan, jossa Glimstedt toimi Hjalmarsonin ryhmän komppanianpäällikkönä. Hän kaatui Heinolan ensimmäisessä taistelussa 28. helmikuuta johtaessaan punaisten selustaan kiertänyttä osastoa. Glimstedtin kerrotaan pudonneen jäihin matalassa rantavedessä ja nousseen kuivattelemaan varusteitaan Jyrängönvirran sillalle, jolloin punaiset ampuivat hänet. 
Sanomalehtitietojen mukaan Glmistedtin ruumis jäi aluksi punaisten haltuun, mutta sodan päätyttyä se toimitettiin toukokuun lopussa juhlallisessa saattueessa Ahvenanmaan kautta Ruotsiin ja haudattiin sotilaallisin menoin Tukholmaan.