google/wiki40b huggingface dataset:
Syvänmerenkeila

Syvänmerenkeila tai syvänmeren viuhka (eng. deep-sea fan, abyssal fan, underwater delta) on vedenalainen mannerreunusten alaosassa esiintyvä viuhkamainen geologinen muodostuma, joka on muodostunut pääasiassa turbidiittivirtausten seurauksena. Vastaavanlainen muodostuman maan pinnalla voisi sanoa olevan alluviaalikeila, joka muodostuu jokiuoman suulle sen saavuttaessa tasankoalueen. Syvänmerenkeila muodostuu vastaavasti mannerrinteen alaosaan, kun turbidiittivirtaus saavuttaa syvänmeren pohjan. Syvänmerenkeilojen koko voi vaihdella muutaman kilometrin levyisestä usean tuhannen kilometrin levyiseksi.

Muodostuminen

Syvänmerenkeilat muodostuvat turbidiittivirtausten seurauksena. Turbidiittivirtaus on mannerrinteellä tapahtuva vedenalainen massaliikunto, ja merkittävin ainesta kerrostava sedimentologinen prosessi syvässä meressä. Sen voi aiheuttaa aineksen kerrostuminen mannerrinteen yläosaan tai mannerjalustan reunalle niin, että painovoima ylittää ainesta paikallaan pitävän kitka- ja koheesiovoiman ja syntyy maanvyöry, mutta myös esimerkiksi maanjäristys voi olla laukaiseva tekijä. Virtaus voi kuljettaa tuhansia kuutiometrejä hiekkaa ja hienoainesta mannerjalustan alaosaan ja syvänmeren pohjalle.

Tunnettuja syvänmerenkeiloja

Bengalin keila (Eng. Bengal fan) on tällä hetkellä suurin tunnettu syvänmerenkeila maapallolla. Sen on muodostanut Ganges- ja Brahmaputra-jokien Tiibetin ylängöltä ja Himalajalta tuoma sedimenttiaines, ja se sijaitsee Intian Valtameressä Intian itä-puolella Bengalinlahdella. Sen on noin 1000 kilometriä leveä ja 3000 kilometriä pitkä, ja sen keskipaksuus on 16,5 kilometriä.
Indus-keila (Eng. Indus fan) sijaitsee Intian valtameressä Intian länsipuolella Arabianmeressä. Se on muodostunut Indus-joen Himalajalta tuomasta aineksesta.
Esko Riihelä

Esko Riihelä (15. toukokuuta 1939 Asikkala – 3. lokakuuta 2017 Helsinki ) oli liikenneohjelmistaan tunnettu radiotoimittaja, joka jäi eläkkeelle Yleisradiosta 1. joulukuuta 2002, mutta jatkoi edelleen toimittajan työtä vapaana toimittajana. Hän muun muassa vastaili lukijoiden liikennekysymyksiin Iltalehden Kysy Eskolta -palstalla.
Riihelä aloitti liikenneohjelmien teon vuonna 1969, kun Yleisradio aloitti liikenteen ilmiöistä kertovan ohjelman. Ohjelmaa tekemässä oli edustajia Yleisradion lisäksi poliisista, liikenneministeriöstä, Autoliitosta ja Liikenneturvasta. Riihelä voitti parhaan radioesiintyjän Telviksen seitsemän kertaa. Vuosina 1970–1974 Riihelä soitti myös DJ Eemuna levyjä Helsingin Tavastialla kolmena iltana viikossa.
Riihelä istui vuosina 1997–2004 kokoomuksen edustajana Helsingin kaupunginvaltuustossa, minkä jälkeen hän oli siellä kauden 2005–2008 varavaltuutetun paikalta, kun Jussi Pajunen valittiin keväällä 2005 kaupunginjohtajaksi. Riihelä oli myös Uudenmaan maakuntavaltuuston toinen varapuheenjohtaja.
Riihelä kuoli pitkäaikaisen sairauden murtamana lokakuussa vuonna 2017.

Populaarikulttuurissa

Martti Servo on tehnyt Esko Riihelästä kappaleen ”Eiköhän kiitetä Riihelää” ja Anssi Kela kappaleen ”Esko Riihelän painajainen”.
Jarmo Ruoste

Jarmo Heikki Tapio Ruoste (4. maaliskuuta 1920 Rauma – 5. toukokuuta 1992 Lohja) oli suomalainen upseeri, opettaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria

Ruoste pääsi ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta 1939 ja hän suoritti 1945 virkatutkinnon Merisotakoulussa. Ruoste palveli aluksi upseerina 1945-1947 ja toimi sitten opettajana 1954-1983. Turun Sanomien toimittaja Ruoste oli 1947–1951. Toimittuaan opettajana kansa- ja yhteiskouluissa Ruoste tuli opettajaksi Valtion väestönsuojelukouluun 1963, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle 20 vuoden työuran jälkeen 1983.
Kanarianmyrtti

Runko, oksat ja lehdet

Kanarianmyrtti on yleensä paljon tyvestä haarova. Rungon kaarna on ruskeanharmaata ja halkeilevaa tai säröilevää. Lehdet kasvavat vuorottain ja ovat karvattomia, kapeita ja suikeita. Pituus on 5–12 senttimetriä, kärjet ovat pyöristyneitä tai tylppiä. Päältä lehdet kiiltävät kirkkaan vihreät. Lehtilaita on aaltoileva ja sahalaitainen.

Kukka ja hedelmä

Kanarianmyrtti on kaksikotinen ja tuulipölytteinen. Kuitenkin emipuut tuottavat usein myös hedekukkia jolloin yksittäinenkin puu tuottaa hedelmiä. Myös hedepuut saattavat tehdä joitakin emikukkia ja tuottaa hedelmiä. Sen kukinnot ovat terttujamaisia tai norkkoja. Hedetertut ovat yleensä pidempiä kuin emitertut.
Hedelmät muistuttavat mulperipuun hedelmiä. Ne muuttavat väriään kypsyessään vihreästä punaiseen ja lopuksi mustaan. Kooltaan ne ovat alle 8 millimetriä. Kanariansaarien alkuasukkaat ovat käyttäneet niitä tuoreina ja kuivattuina.

Levinneisyys

Kanarianmyrttiä tavataan luonnostaan Makaronesiassa Azoreilla, Madeiralta ja Kanariansaarilta. Sitä on myös viety Havaijille jonne sen toivat ilmeisesti Azoreilta tai Madeiralta kotoisin olleet portugalilaiset siirtolaiset vuosien 1876–1886 aikana.
Kanarianmyrtti pystyy käyttämään ilmasta typpeä Actinomycete Frankia bakteerien avulla. Se muuttaa elinympäristöjä pysyvästi tulivuorien alueilla, esimerkiksi Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa. Alueen maa on typpiköyhää ja koska kanarianmyrtti ei ole riippuvainen maasta saadusta typestä niin se pystyy kasvamaan nopeammin. Myös muut lajit hyötyvät sen typpilannoituksesta jolloin sen kasvupaikoilla alkuperäiset endeemiset lajit eivät kestä kilpailussa. Kanarianmyrtti on esimerkiksi syrjäyttänyt alueen alkuperäistä Metrosideros polymorpha kasvustoa.
Linnut syövät kanarianmyrtin hedelmiä ja levittävät sitä tehokkaasti uusille alueille. Useimmiten sitä syövät linnut jotka myös ovat vieraslajeja esimerkiksi Japaninrilli (Zosterops japonicus).
Brandon Jackson

Pelaajaura

Yliopistovuosinaan Jackson pelasi Nebraskan yliopistossa, jossa hän kuului jalkapallojoukkueen lisäksi myös yleisurheilujoukkueeseen. Lajinaan Jacksonilla oli 100 metrin juoksu, jossa hänen ennätysaikansa on 10,6 sekuntia. Vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa Green Bay Packers varasi Jacksonin toisella kierroksella, yhteensä 63. valinnalla. Jackson aloitti kauden hyvin, ja hänet valittiin 2. tammikuuta 2008 NFL:n viikon tulokkaaksi hänen juostua 113 jaardia Packersin 34-13 -voitossa Detroit Lionsia vastaan. 
Jacksonin vastuu jäi Packersissä kuitenkin lupaavan tulokaskauden jälkeen pieneksi, ja vasta uuden aloittajan Ryan Grantin loukkaannuttua kauden 2010 ensimmäisessä ottelussa, Jackson sai jälleen aloittajan paikkansa takaisin. Ottelussa Washington Redskinsiä vastaan Jackson teki oman ennätyksensä juostuaan yhdellä yrityksellä 71 jaardia. James Starks syrjäytti Jacksonin kauden aikana aloittavan keskushyökkäjän paikalta. Kausi päättyi Packersin Super Bowl -voittoon.
Jackson siirtyi kaudelle 2011 vapaana agenttina Cleveland Brownsin joukkueeseen. Hän loukkaantui kuitenkin jo harjoitusottelussa ennen kauden alkua, ja joutui olemaan sivussa koko vuoden. Kaudella 2012 Jackson sai vain vähän peliaikaa, mutta sai silti jatkosopimuksen kaudelle 2013. Hän ei kuitenkaan mahtunut kauden alussa joukkueen lopulliseen kokoonpanoon ja hänen sopimuksensa purettiin.
Pelaajauransa jälkeen Jackson toiminut valmentajana.
Tomasz Radzinski

Tomasz Radzinski (s. 14. joulukuuta 1973 Poznań, Puola) on puolalais-kanadalainen aktiiviuransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän toimii belgialaisseura Lierse SK:n teknisenä johtajana.
Radzinski aloitti jalkapallon pelaamisen puolalaisessa Cuiavia Inowrocławissa, josta hän vuonna 1987 siirtyi saksalaiseen VfL Osnabrückiin. Vuonna 1990 Radzinski muutti Kanadaan, jossa hän ehti edustaa North York Rocketsia ja St. Catherines Wolvesia, kunnes palasi Eurooppaan vuonna 1994 siirtyessään belgialaiseen Germinal Ekereniin. Pelattuaan Ekerenissä reilut sata sarjaottelua hän siirtyi belgialaiseen suurseuraan Anderlechtiin vuonna 1998. Siellä Radzinski teki yhteensä 52 liigamaalia ja viimeisellä Anderlecht-kaudellaan lisäksi viisi maalia Mestarien liigassa. Vuonna 2001 englantilainen Everton osti Radzinskin 4,5 miljoonalla punnalla, mikä oli suurin koskaan kanadalaisjalkapalloilijasta maksettu siirtosumma.
Evertonissa Radzinski ehti tehdä 25 maalia 91:ssä Valioliiga-ottelussa, kunnes pyysi siirtoa muualle. Hän siirtyikin vuonna 2004 kolmivuotisella sopimuksella ja 1,75 miljoonan punnan siirtosummalla samassa sarjassa pelanneeseen Fulhamiin. Siellä hän ei onnistunut yhtä hyvin kuin edellisessä seurassaan, ja uuden managerin Lawrie Sanchezin aloittaessa Radzinski joutui jättämään seuran kesällä 2007. 28. elokuuta 2007 Radzinski siirtyi vapaana pelaajana kreikkalaiseen Skoda Xanthiin. Vaikka sopimus tehtiin päättymään vasta vuonna 2010, palasi Radzinski jo seuraavana kesänä Belgiaan, Lierseen. Hän kertoi pyrkineensä pois Kreikasta epäiltyään joukkuetovereitaan sopupeleistä. 29. tammikuuta 2012 Radzinski siirtyi puolivuotisella sopimuksella Waasland-Bevereniin. Sopimuksessa oli myös vuoden optio, jota ei kuitenkaan käytetty, vaan Radzinski lopetti pelaajauransa kesällä 2012.
Maajoukkuetasolla Radzinski edusti Kanadaa, jonka A-maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kesäkuussa 1995 Turkkia vastaan pelatussa ottelussa. Yhteensä Radzinski pelasi 46 maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia, joista kolme MM-karsinnoissa ja yhden vuoden 1996 CONCACAF Gold Cupissa.
Radzinskilla on myös Belgian kansalaisuus, jonka hän sai avioliiton kautta.
Nokiselkäbekardi

Levinneisyys

Nokiselkäbekardia tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa ja Surinamessa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa

Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa (norj. Der mørke nettet: Om høyreekstremisme, kontrajihadisme og terror i Europa) on Øyvind Strømmenin julkaisema kirja, joka käsittelee Anders Behring Breivikin suorittaman Norjan vuoden 2011 terrori-iskun aatteellista taustaa.
Strømmenin mielestä kouluilla ja vanhemmilla on kasvatustehtävä. ”Kun nuoren kykyä kriittiseen ajatteluun vahvistetaan, he saavat rokotuksen ääriaineisten tarjoamaa mielipideaineistoa vastan, ja tämä köyhdyttää ääriajattelun kasvupohjaa tuntuvasti.”  Strømmenin mielestä norjalaisten olisi pitänyt ajoissa kiinnittää huomiota siihen vaaraan, jota jihadistien lisäksi äärioikeistolaiset ja monet muutkin ryhmät aiheuttavat avoimelle yhteiskunnalle.
Strømmenin mukaan vastajihadistit ovat kauan flirttaileet terrorismin ajatuksen kanssa. Hänen mukaansa vastajihadistiselle kirjoittelulle on ominaista terrorismin avoimen tukemisen sijasta usko tulevaan sisällissotaan. Suomalaisen painoksen loppusanoissa Strømmen kirjoittaa, että tätä mielikuvaa on viritelty suomeksikin. Hän lukee vihamielistä suuntausta tukeviin kirjoittajiin perussuomalaisten Jussi Halla-ahon ja lainaa tämän tekstiä:

»Länsimaisen sivilisaation osaksi ei ole tullut tehdä valintaa sodan ja rauhan välillä. Sen on valittava sodan ja tuhoutumisensa välillä. Jumalaa monikultturisteilla ei ole, mutta mitä Rosa Meriläinen, Heidi Hautala ja Mikko Puumalainen sanovat lapsilleen sitten, kun pimeys on laskeutunut? Ainakaan minä en vuodattanut verta? Ainakin minä olin eettinen?» 
()
Strømmen lopettaa kirjan sanoihin: ”Kun tanssitaan pogromien kuilun reunalla, on syytä huutaa varoitushuuto. Sen soiton kuunteleminen voi olla vaarallista. Se musiikki voi tappaa.”
Jari Gustafsson

Jari Gustafsson (s. 21. marraskuuta 1958) on  työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkö keväästä 2017 lähtien.
Ennen nimitystään kansliapäälliköksi Gustafsson oli Suomen Kiinan-suurlähettiläs ja sitä ennen suurlähettiläänä Tokiossa 2009–2013. 1980-luvun alussa hän oli Kokoomuksen Nuorten Liitossa kouluasiainsihteerinä ja toimi myös kunnallispolitiikassa Porvoossa. Lyhyen aikaa hän oli jääkiekkoseura Jokerien palkkalistoilla.
Baldwinin piirikunta (Alabama)

Maantiede

Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan piirikunnan pinta-ala on 5 250 km², josta 4 135 km² on maata ja 1 115 km² (21,24%) vettä. Se on pinta-alaltaan 12. suurin piirikunta Mississippi-joen itäpuolella.
R.I.P. (nuortenromaani)

R.I.P. on vuonna 1993 ilmestynyt Tuija Lehtisen kirjoittama nuortenkirja, joka kertoo R.I.P.-nimisen bändin roudarina toimivasta 17-vuotiaasta Saska-nimisestä pojasta.

Juoni

Saska Jokunen lopettaa lukion kesken huomattuaan, ettei se ole hänen juttunsa, ja ryhtyy roudaamaan serkkunsa Hassen "R.I.P."-bändin laitteistoa keikoilla, ja kirjoittaa bändille sanoituksia.
Bändin suosio kasvaa kasvamistaan niin omassa kaupungissa kuin sen ulkopuolellakin, ja koska bändin jäsenillä on liian kiire harjoittelun, keikkailun ja itsestään jonkinlaisen huolesta pitämisen kanssa, ei heille jää aikaa ihailijakirjeisiin vastaamiseen, vaan he sälyttävät työn Saskan niskoille. Salaperäinen "Runotyttö"-nimellä kirjoittava tyttö alkaa kiinnostaa Saskaa: hän on täysin erilainen, kuin kaikki muut kirjeiden lähettäjät. Saska laittaa kaikki Runotytön kirjeet omaan talteensa, ettei Hasse saisi niitä käsiinsä ja kiinnostuisi tytöstä.
Kun bändillä alkaa mennä yhä vain lujempaa, heille tarjotaan levytyssopimusta, ja pojat alkavatkin levyttää. Samoihin aikoihin tapahtuu jotain outoa: Hasse sammuu lavalle, nukkuu monta päivää eikä ole minkäänlaisessa esiintymiskunnossa. Bändin muut jäsenet pakottavat Saskan, Hassen täydellisen kaksoisolennon, menemään lavalle Hassen sijaan.
Samaan aikaan esiintyessään R.I.P.:n kanssa Saska kertoo vaikka toiselle puolelle Suomea bändin perässä seuraavalle bändäri Nikitalle muistojaan lapsuudenrakkaudestaan Emmasta, yrittää jäljittää punahiuksista tyttöä, johon on ihastunut, selvittää, kuka Runotyttö todella on, ja päästä perille Hassen sekoiluista.
Lopulta paljastuu, että Hasse käyttää piristäviä lääkkeitä pysyäkseen hereillä keikkaillessaan, ja unilääkkeitä pystyäkseen nukkumaan. Lopulta Hassen alettua laulaa hotellihuoneessa tyhjin silmin lastenlauluja Saska kertoo Hassen lääkesekoiluista tämän vanhemmille, jolloin Hasse viedään vieroitushoitoon.
Lopuksi herkästi ja tunteellisesti laulavasta Saskasta tehdään R.I.P.:n solisti. Saska myös selvittää jokaisen mysteerinsä, kun Runotyttö paljastuu bändäri Nikitaksi, ja hänen ihailemansa punahiuksinen tyttö on todellisuudessa hänen lapsuudenrakkautensa Emma.
Ari Kurko

Ari Kurko (10. kesäkuuta 1949 Kotka – 30. lokakuuta 1970 Kotka) oli suomalainen painonnostaja, joka kuoli ampumavälikohtauksessa.
Ari Kurko oli 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa Suomen lupaavimpia painonnostajia. Hän sai SM-hopeaa 60 kilon sarjassa 1968, SM-pronssia 67,5 kilon sarjassa 1969 ja SM-kultaa 75 kilon sarjassa 1970. Viimeksi mainittuna vuonna hän sai punnerruksen MM-hopeaa 75 kilon sarjassa mutta jäi EM-kisoissa tempauksessa ilman tulosta. Hänen haltuunsa jäi punnerruksen Suomen ennätys 140,5 kg sarjassa 67,5 kg, kun tämä nostolaji lopetettiin 1970-luvulla.
Ari Kurko edusti Kotkan Voimailijoita ja Hektor-nimistä seuraa, joista jälkimmäisen perustajajäsen hän oli. Hänen valmentajansa oli Risto Räkköläinen, ja myös hänen pikkuveljensä Kari Kurko kilpaili painonnostajana.
Kurkon elämä ja lupaava ura päättyivät ampumavälikohtaukseen Kotkassa lokakuussa 1970.
Esine (oikeustiede)

Esine (ruots. sak) oikeustieteessä on perinteisesti määritelty rajoitetuksi aineelliseksi, fyysisesti havaittavaksi kappaleeksi, johon ihmisellä voi olla oikeudellista määräysvaltaa.

Esineiden ryhmittely

Esineitä voidaan ryhmitellä eri tavoin, joista yleisin on jako kiinteisiin ja irtaimiin esineisiin. Kiinteitä esineitä ovat kiinteistöt ja muut kiinteistörekisteriyksiköt. Irtaimia esineitä puolestaan ovat kaikki muut kuin kiinteät esineet. Irtaimet esineet voidaan esineoikeudessa jaotella ns. tavanomaisiin irtaimiin reaaliesineisiin ja ei-tavanomaisiin esineisiin. Tavanomaisia reaaliesineitä ovat esimerkiksi tuoli tai kolme tonnia soraa. Ei-tavanomaisia esineitä ovat tämän jaottelun mukaan 1) arvopaperit (mm. osakekirjat, haltijavelkakirjat, vekselit ja shekit), 2) rekisteröimisen piiriin kuuluvat irtaimet esineet (alukset, ilma-alukset ja eräät ajoneuvot) ja 3) toisen maalla olevat rakennukset. 
Esineet voidaan ryhmitellä myös toisin: aineellisiin esineisiin ja aineettomiin esineisiin. Aineettomia esineitä ovat esimerkiksi erilaiset keksinnöt, saamisoikeudet ja osakkeet. Nämä itsessään ovat aineellisia esineitä, mutta aineettomana esineenä pidetään niiden sisältöä. Osakkeella ei ole varallisuusarvoa, vaan sen taloudellinen merkittävyys perustuu sen sisältämään osuuteen osakeyhtiöstä, joka on varallisuusarvoinen etuus.
Liisa Lääveri

Liisa Lääveri on suomalainen laulaja ja toimittaja, joka tunnetaan lastenmusiikin esittäjänä sekä pitkästä urastaan Yleisradiossa.
1960-luvun puolivälissä Oulun tyttölyseota käynyt Lääveri otettiin laulajaksi oululaiseen Pomfells-nimiseen folkyhtyeeseen, jonka muut jäsenet olivat Matti Partanen ja Jouni Suistola. Yhtyeen esikuva oli amerikkalainen Peter, Paul and Mary.
Lääveri oli 1970-luvulla mukana lastenmusiikkiin ja kansanlauluihin erikoistuneissa lauluyhtyeissä Ykä, Matti ja Liisa sekä Ykä, Risto ja Liisa, joiden muut jäsenet olivat Yrjö Mattila, Risto Suurla ja Matti Kontio. Ykä, Matti ja Liisa levytti albumit Jouten (1971) ja Kissapa Uu (1977); Ykä, Risto, Liisa ja lapset teki albumin Musabusa (1974). Lääveri on mukana lukuisilla muillakin 1970- ja 1980-lukujen lastenmusiikkialbumeilla ja teki useita albumeja muun muassa Paroni Paakkunaisen kanssa.
Liisa Lääveri toimi pitkään Yleisradion toimittajana ensin Helsingissä ja vuodesta 1983 Oulu Radiossa, josta jäi eläkkeelle 2009. Helsingin-vuosinaan Lääveri juonsi muun muassa television Iltatähti-musiikkiohjelmaa sekä radion Rock-viikkoa ja Nuorten sävellahjaa.
Lääveri on toiminut 1980-luvulta alkaen oululaisten kehitysvammaisten musiikkiryhmä Estottomien ohjaajana. Vuonna 2003 hänet palkittiin näistä ansioista Nuorten ystävät ry:n mitalilla.
Säkkikangas

Säkkikangas on harvaa palttinasidoksista kangasta, jonka raaka-aineena käytetään jotakin luonnonkuitua, yleensä hamppua, juuttia tai erilaisia jäteraaka-aineita, kuten pellavajätettä. Säkkikangasta käytetään paitsi säkkien valmistamiseen, myös käsitöissä, askartelussa, sisustuksessa ja huonekalujen näkymättömien sisä- ja alaosien vuorikankaana.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Zagrebissa, Kroatiassa 21.–27. tammikuuta. Kilpailupaikkana toimi Dom Sportova. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi.
Kisojen mitalitilaston paras oli Venäjä, joka saavutti kaikkiaan viisi mitalia: kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Aikaisemmin Zagrebissa oli järjestetty taitoluistelun EM-kilpailut vuosina 1974, 1979 ja 2008.

Tulokset

Espanjan Javier Fernández voitti maansa kaikkien aikojen ensimmäisen taitoluistelun arvokisamitalin.
Alkuopetus

Historia

Alkuopetuksen alkuperäinen tehtävä oli valmistaa oppilaita kansakouluun, jonne pääsyn edellytyksenä oli lukutaito. Kiinteää alkuopetusta oli vain kaupungeissa, kun maaseudulla alkuopetus oli kotien ja kirkon järjestämien kiertokoulujen vastuulla.
Vuoden 1921 oppivelvollisuuslain myötä muodostettiin 6-vuotinen kansakoulu ja sitä edeltävä kiinteä tai kiertävä alakansakoulu. Alkuopetuksen didaktiikka oli ikäkausididaktiikkaa, jossa lapsia opetettiin heidän ikänsä mukaisesti. Suomalaisen alkuopetuksen perustajana pidetään Aukusti Saloa, jonka vuoden 1935 opetussuunnitelman myötä alakansakoulusta tuli maailman huipputasoa ja varsinaista kansakoulua modernimpaa. Opetus perustui kokonaisopetukseen, jossa joka viikko järjestettiin yhden keskusaiheen ympärille, jota käsiteltiin eri oppiaineissa oppiainerajoja heikentäen (katso moderni suuntaus, ilmiöpohjainen oppiminen). Alakansakoulussa oli myös yleisopetusta, joka toimi pehmeänä laskuna koulun käytänteisiin.
Vuoden 1957 kansakoululain myötä alakansakoulun ja yläkansakoulut yhdistettiin varsinaiseksi kansakouluksi. Tällöin lopetettiin myös alakansakoulun opettajien erilliskoulutus, jolloin tämä moderni opetusoppi hävisi käytännöstä, palaten vasta peruskoulu-uudistuksen yhteydessä. 1970-luvulla luokanopettajakoulutus siirtyi yliopistoihin ja alkuopetus oli eräs erikoistumislinja.
Japanin rugby union -maajoukkue

Japanin rugby union -maajoukkue edustaa Japania rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1926 perustettu Japan Rugby Football Union.
Japani on selviytynyt jokaiseen MM-lopputurnaukseen, muttei ole kertaakaan edennyt alkulohkosta jatkoon. Se on voittanut neljä ottelua: vuoden 1991 kisoissa Zimbabwen pistein 52–8  sekä vuonna 2015 Etelä-Afrikan 34–32, Samoan 26–5 ja Yhdysvallat 28–18. Lisäksi se on pelannut tasapelit Kanadaa vastaan 2007 ja 2011. Pahimman MM-tappionsa se on kärsinyt Uutta-Seelantia vastaan 1995 pistein 17–127.
Japani on voittanut Aasian-mestaruuden lukuisia kertoja, samoin Asian Five Nations Cupin. World Rugby Pacific Nations Cupin Japani voitti 2011 ja 2014.
Japani oli lokakuussa 2015 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa kymmenennellä sijalla.
Rauno Anttila

Rauno Antti Juhani Anttila (1935–2006) oli suomalainen fyysikko. Hän oli Oulun yliopiston fysiikan professori ja toimi virassa vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteensa oli molekyylifysiikka, etenkin infrapunaspektroskopia.
Paistinpannu

Paistinpannu on ruoanlaittoväline ruoan paistamiseen, ruskistamiseen ja kuullottamiseen. Kun ruuan valmistuksessa keskitytään lämmön säilyttämiseen suhteellisen alhaisella lämmöllä, voidaan paistinpannun kanssa käyttää myös kantta. Paistinpannun halkaisija on tavallisesti noin 20–30 cm. Muodoltaan se on laakea ja matalalla reunalla varustettu. Valmistusaineena voi olla muun muassa valurauta, teflonilla pinnoitettu teräs tai alumiini tai kupari.

Materiaali ja ominaisuudet

Paistinpannuja valmistetaan useasta eri materiaalista. Paistinpannu voikin olla valurautaa, teflonilla pinnoitettua terästä tai alumiinia, lasia, keraamista massaa tai emaloitua terästä. Valurautaisiin, teräksisiin, lasisiin, emaloituihin ja keraamisiin pannuihin ruoka tarttuu helposti kiinni, jos paistettaessa ei käytetä rasvaa. Sen sijaan pinnoitetussa pannussa ei tarvitse käyttää aina rasvaa ollenkaan. Käytön jälkeen se pitää kuitenkin pestä huolellisesti. Valurautapannujen etuna puolestaan on kestävyys, ja hyvälaatuinen valurautapannu voi kestää todella pitkään.
Hyvä paistinpannu on energiataloudellinen ja helposti puhdistettava. Lisäksi paistinpannun reuna ja kädensija vaikuttavat pannun laatuun. Reunan tulee olla sopivan korkuinen, yleensä 3–5 senttimetriä, ja sopivan viisto, jotta tuotteita pystyy kääntelemään helposti pannussa. Kädensijan pitäisi mahdollistaa kunnollinen ote koko kädellä. Kädensijan kiinnityskulma pannuun nähden on noin 20–25 astetta, jolloin rystyset eivät osu helposti lieden pintaan. Lisäksi kädensijan pitäisi olla kuumentumaton, kuten myös kannen kädensijan.

Muoto ja paistinpannutyypit

Paistinpannut ovat usein pyöreitä, mutta kulmikkaita pannuja käytetään esimerkiksi kalan paistamiseen. Pannujen muoto riippuu hieman myös käyttötarkoituksesta. Muurinpohjapannut ovat isokokoisia ja reunattomia pannuja. Niitä käytetään avotulella, ja ne on valmistettu yleensä valuraudasta. Ohukais- ja kreppipannut ovat matalareunaisia. Niitä on myös kahdenlaisia: toisissa pannuissa voi paistaa yhden suuren ohukaisen ja toisissa monta pienempää. Blinipannut ovat puolestaan pieniä, halkaisijaltaan vain 8–12 senttimetriä. Valurautaisia parilapannuja puolestaan käytetään lihan tai kalan nopeaan kypsentämiseen. Niiden sisäpinta on uurteinen, jotta ruoka-aineet eivät tarttuisi pohjaan kiinni.