google/wiki40b huggingface dataset:
Reima Flyktman

Reima Flyktman (s. 6. lokakuuta 1966 Jyväskylä) on suomalainen valokuvaaja, graafikko ja tietokirjailija, joka on kirjoittanut yli 60 kirjaa. Niiden aiheet liittyvät tietotekniikkaan, valokuvaukseen ja puutarhaan.
Flyktmanin ensimmäinen kirja, PC-mikron laitekirja, julkaistiin vuonna 1993. Hän kirjoitti sen yhdessä Kimmo Rouskun, Timo Rouskun, Jyrki Kivimäen ja Tapani Lahtisen kanssa. Teos oli ilmestyessään ensimmäinen suomenkielinen tietokoneita käsittelevä opas. Vuonna 1994 ilmestyi sen jatko-osa, PC-mikron laitekirja 2. Kirjoja julkaisi alkuvaiheessa Suomen Atk-kustannus.
Flyktman on myös kirjoittanut tietokonelehtiin lukuisia artikkeleita, joista ensimmäinen julkaistiin vuonna 1988. Flyktman on työskennellyt Editassa ja eräissä muissa kustantamoissa.
Flyktman sai Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon vuonna 2009.
Vaihdokas

Vaihdokas on lapsi, jonka pahan olennon on uskottu vaihtaneen ihmislapsen tilalle. Myös lapsen sielun on  uskottu joutuneen vaihdetuksi. Vaihdokaslapsi on hidasälyinen tai oudon näköinen. Suomalaisessa uskomuksessa lapsen on korvannut vaihdokkaalla esimerkiksi  maahinen  tai luonnonhenki. Skandinaavit ovat uskoneet peikon voivan vaihtaa lapsen. Vaihto on tapahtunut lapsen ensimmäisen elinvuoden aikana ennen kastamista tai ensimmäisen hampaan puhkeamista. 
Vahtimalla lastaan riittävästi äiti on voinut välttää lapsensa vaihtamisen. Vaihto on siis ollut äidin huolimattomuutta. Vaihtamisen saattoi estää myös laittamalla jotakin väekästä lapsen kehtoon.
Vaihdokkaiksi epäiltyjen lapsien kohtaloista on joitain tietoja. Skandinaviassa vaihdokaslapsia oli tapettu. Osana noitavainoja ihmisiä oli syytetty siitä, että heidät oli vaihdettu lapsena. Suomessa tällaisia tapauksia oli esimerkiksi Kalajoella ja Ahvenanmaalla.
Joissain tarinoissa vaihdokkaan on saanut  palautettua. Lapseen on esimerkiksi hierottu taikavoidetta tai lapsi on jätetty metsään, jotta omaansa kaipaava maahinen on voinut vaihtaa lapsen takaisin. Skandinaavit työnsivät vaihdokkaaksi arvellun lapsen kuumaan uuniin, jotta tämä parantuisi. Nainen joutui oikeuden eteen tapettuaan lapsensa uunissa.
Räjähtävä tyhjyys

Räjähtävän tyhjyyden käsite

Romaanin nimessä esiintyvä käsite räjähtävä tyhjyys viittaa sissisodassa vallitsevaan suhteeseen sissien ja vastustajan konventionaalisen armeijan välillä. Luvussa Tyhjyyttä vastaan ei voi taistella käsitettä esitellään seuraavasti: "Räjähtävä tyhjyys oli eversti Savukorven mielilausuma, jota hän menestyksellä käytti antaessaan taktillisia ohjeita alaisilleen sissipiirien komentajille siihen aikaan, kun kertausharjoituksissa koulutettiin sissijohtajia alueenpäälliköistä partionjohtajiin asti. 'Tyhjyyttä vastaan ei voi taistella, sitä ei voi ampua tykillä, ei sarja-automaatilla eikä pommittaa ilmasta raketeilla. Räjähtävä tyhjyys on viholliselle vääryyttä ja petosta, joka vie häneltä rohkeuden ja tekee tyhjäksi ja arvottomaksi vuosien koulutuksen, joka on aina perustunut kolmeen sanaan: vihollinen tuolla, toimikaa! Tätä perustaa ei sissisodassa ole.'" 
Räjähtävä tyhjyys -käsite ei jäänyt käsikirjoituksen tekstiin. Marko Palokankaan mukaan siitä tuli osa upseeriston keskuudessa kulkevaa perinnettä, joskin siihen suhtauduttiin vaihtelevasti: Koppisen käsityksiä sissisodasta jotkut pitivät ennakkoluulottomina, toiset taas ajankohtaan (1950-1960-lukuihin) sopimattomina provokaatioina tai sissiromantiikan katteettomana viljelynä. Pääesikunnan virallinen asenne räjähtävään tyhjyyteen oli torjuva: termiä ei tullut käyttää julkisesti.
Vogue

Vogue on Condé Nast Publications -kustannusyhtiön kuukausittain julkaisema muotia käsittelevä aikakauslehti. Lehden pääkonttori sijaitsee New Yorkissa, mutta monilla mailla on lehdestä omat versionsa. Condé Nast Publications julkaisee myös teini-ikäisille tarkoitettua Teen Vogueta, sekä miehille tarkoitettu miesten Vogueta.
Vogue on vuosikymmenten saatossa vakiinnuttanut paikkansa muodin seuraajien lukemistona, ja sitä kutsutaan usein muodin "Raamatuksi".
Tuomas Nelimarkka

Esko Tuomas Nelimarkka (1925 Helsinki – 22. heinäkuuta 1997) oli suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Hän opiskeli Vapaassa Taidekoulussa, Suomen Taideakatemian koulussa sekä ulkomailla Tukholmassa, Pariisissa ja Antwerpenissä. Nelimarkan ensimmäinen näyttely oli Helsingissä vuonna 1945. Hän sai Belgian hallituksen stipendin vuonna 1955. Nelimarkan isä oli taidemaalari Eero Nelimarkka.

Näyttelyt

Nelimarkka osallistui lukuisiin Suomen Taiteilijain näyttelyihin, Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelyihin ja Nuorten näyttelyihin sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn.

Julkinen taide

Nelimarkka on tehnyt maalauksen Talvimaisema Härmän sairaalaan sekä maalauksen Kevättalvi Yritys Oy Konsultoinnille Lappeenrantaan.
Nailon

Nailon (alkup. nylon) on polyamideihin lukeutuva tekninen muovi, joka keksittiin 28. helmikuuta 1935 DuPont-yrityksessä Delawaressa, Yhdysvalloissa. Nailon julkistettiin vuonna 1938 ja sen ensimmäinen kaupallinen sovellus oli hammasharja, jonka harjakset olivat nailonia. Vuonna 1940 tuotiin markkinoille nailoniset naisten sukat,  joista pian muodostui valtava kaupallinen menestys. Nykyään nailonia käytetään tekokuituna kaikenlaisissa vaatteissa ja kiinteässä muodossa teollisuudessa. Myös klassisen kitaran kielet valmistetaan nykyisin nailonista eläimen suolen sijaan.
Polyamideja valmistetaan orgaanisista dihapoista ja diamiineista. Esimerkiksi tuotemerkki Nylon 66 valmistetaan heksaanidihaposta ja 1,6-heksaanidiamiinista kuumentamalla niitä 280 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu polyamidi. Nylon 6 valmistetaan kaprolaktaamista.
Nimen nylon väitetään tulevan New Yorkista ja Lontoosta. Ei ole kuitenkaan todisteita siitä, että nimen etymologia olisi tämä. Vuonna 1940 DuPontin edustaja John W. Eckelberry sanoi, että kirjaimet "nyl" olivat umpimähkään valittuja ja että "on" kopioitiin muiden kuitujen nimistä, kuten cotton, puuvilla ja rayon, viskoosi.
Nailon yhdistetään käsitteenä usein naisten sukkiin ja sukkahousuihin. Ihonväriset ja jalan muotoon mukautuvat sukat tulivat toisen maailmansodan jälkeen suureen muotiin. Niiden saatavuus Euroopassa oli kuitenkin heikkoa. Tämän vuoksi Euroopassa olleet Yhdysvaltain armeijan joukot kävivät nailonsukilla mustan pörssin kauppaa samoin kuin esimerkiksi suomalaiset turistit pienemmässä mittaluokassa sukkahousuilla myöhemmin Neuvostoliitossa.
Captain Morgan

Captain Morgan on Diageon tuottama rommimerkki, jota on valmistettu vuodesta 1945 lähtien. Se on nimetty 1600-luvulla eläneen kaapparikapteeni Henry Morganin mukaan.

Historia

Vuonna 1944 alkoholialan yritys Seagram alkoi tuottaa rommia nimellä Captain Morgan Rum Company, ja sen toimitusjohtaja Samuel Bronfman osti Long Pondin panimon Jamaikan hallitukselta. Panimon asiakkaina olivat kingstonilaiset apteekkarit, Levyn veljekset, jotka lisäsivät raakarommiin omia mausteita ja yrttejään, ja pullottivat sitä edelleen. Bronfman piti juomasta ja osti oikeudet siihen.
1940-luvulla Yhdysvaltojen ja Puerto Ricon hallitukset aloittivat työpaikkojen luomiseen tähdänneen ohjelman Puerto Ricossa. Tähän kuului Yhdysvaltojen alueella tuotetun rommin verotuksen keventäminen, minkä myötä sekä Seagram että Bacardi perustivat suuret tehtaat San Juaniin. Vuonna 1985 Seagrams myi tislaamonsa ja käsittelylaitoksensa Camuyssa ja Arecibossa paikalliselle Destilería Serrallésille, joka tuotti Don Q -rommia. Sopimuksen yhteydessä Seagrams myös myönsi Serralesille oikeudet tuottaa ja levittää Captain Morgania Puerto Ricossa ja muualla Karibialla vuoteen 2012 asti.
Vuonna 2001 Seagrams myi Captain Morganin Diageolle. Diageo ilmoitti 24. kesäkuuta 2008, että se aikoi rakentaa uuden tislaamon ja siirtää toimintaansa verohelpotusten perässä Saint Croixille, Neitsytsaarille. Tämä on aiheuttanut kiistoja Neitsytsaarten ja Puerto Ricon välille. Asiaa käsiteltiin myös Yhdysvaltain kongressissa, jossa syntyi väittelyä Neitsytsaarten oikeudesta käyttää verohelpotuksia yritysten houkuttelemiseksi.
Harri Mantila

Harri Eerik Mantila (s. 30. marraskuuta 1958) on suomalainen kielitieteilijä. Hän on Oulun yliopiston toinen tämänhetkinen suomen kielen professori . Mantila on toiminut vuodesta 2014 lähtien Oulun yliopiston humanistisen tiedekunnan koulutusdekaanina. Vuosina 2000–2009 Mantila toimi Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suomen kielen lautakunnan puheenjohtajana.
Kielentutkimuksessa Mantila on erikoistunut sosiolingvistiikkaan ja murteidentutkimukseen, ja hän jatkaa täten apulaisprofessori Matti Pääkkösen aloittamaa murteidentutkimuksen traditiota Oulun yliopiston suomen kielen oppiaineessa. Muita Mantilan kiinnostuksenkohteita ovat vähemmistökielet, kielipolitiikka, tekstintutkimus sekä suomen ja unkarin sukukieliyhteys.
Kielentutkimuksen lisäksi Mantila on julkaissut paljon suomen kielen tutkimusta popularisoivia lehtijuttuja ja artikkeleita. Vuonna 2011 julkaistiin Mantilan ja Vesa Heikkisen teos Kielemme kohtalo, jossa käsitellään suomen kieleen liittyviä uskomuksia.
Erkki Kairamo

Erkki Aulis Kairamo (25. heinäkuuta 1936 Helsinki – 25. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän kehitti 1900-luvun alun modernismia edelleen ja käytti herkkiä materiaalirinnastuksia. Kairamo valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1963. Hänellä oli Kristian Gullichsenin ja Timo Vormalan kanssa yhteinen toimisto Arkkitehdit ky vuosina 1969–1997.

Ura

Erkki Kairamon vanhemmat olivat vuorineuvos Aulis O. Kairamo ja Aino Kairamo (o.s. Kulvik). Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1956–1973 arkkitehti Maija Kairamo (o.s. Santaholma) ja toinen puolisonsa 1973– sisustusarkkitehti Aulikki Jylhä. Erkki Kairamon veli oli Nokian pääjohtaja, vuorineuvos Kari Kairamo.
Oululaislähtöinen Kairamo kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1954 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Jo hänen diplomityönsä liittyi teollisuuteen ja tekniikkaan, ja myöhemmin hän puhui tehtaista temppeleinä, joissa tuotetaan ihmiskunnan hyvinvointia. Kairamon arkkitehtuurissa korostui rakenteellisuus, joka ei kuitenkaan ollut itsetarkoitus, vaan tarpeen ja toiminnan sanelemaa.
Kairamolla oli 1960–1974 monien eri yhtiökumppanien kanssa oma arkkitehtitoimisto. Hänen yhtiökumppaninsa oli esimerkiksi oma puoliso arkkitehti Maija Kairamo.  
Kairamo sai Arkkitehtuurin valtionpalkinnon vuonna 1978 ja teräsrakentamisen vuosipalkinnon vuonna 1984.
Aviapolis

Aviapolis on Vantaan kaupungin keskiosiin liitetty, lentoaseman läheistä aluetta tai paikkaa merkitsevä käsite. Se voi tarkoittaa yhtä Vantaan seitsemästä suuralueesta (Aviapoliksen suuralue) tai edellistä laajempaa, Helsinki-Vantaan lentoaseman lähistön yritys- ja logistiikkapalvelujen toiminta-aluetta yleensä, tai alueelle valmistunutta  Kehäradan rautatieasemaa.

Yritys- ja logistiikkatoimintojen Aviapolis

Toisen, yhä näkyvämmän käyttötarkoituksen mukaan Aviapolis on Vantaan kaupungin keskiosien nimitys tai brändi erityisesti yritystoiminnan, logistiikan ja kaupan toimijoiden kokoamiseksi kaupunkiin. Rakennuskanta ja yritystoiminta ja näiden mukana työpaikkojen määrä on kasvanut merkittävästi muun muassa Veromiehen, Viinikalan, Pakkalan ja Tammiston kaupunginosissa. Aviapolis on liikenteen solmupiste Helsinki-Vantaan lentoaseman ja Kehä III:n välittömässä läheisyydessä, ja sinne on keskittynyt myös kansainvälisen kaupan toimijoita. Yritystoiminta-aluetta markkinoidaan ja merkitään Aviapolis-brändillä jonkin verran varsinaista Aviapolisin suuraluetta laajemmin. Pinta-alaksi mainitaan tässä yhteydessä 42 neliökilometriä. Esimerkiksi Tuusulanväylän itäpuolella, Koivuhakaan kuuluvilla yritysalueilla näkee Aviapolis-brändikylttejä.
Aviapoliksen rautatieaseman eteläpuolelle on suunnitteilla viihde- ja media-alan monitoimikeskus Aviapolis Studios, jolla on alkuvaiheessa 20 000 m² rakennusoikeutta. Rakennustöiden on määrä alkaa keväällä 2017 ja viihdekeskus avattaisiin 2018.

Aviapoliksen rautatieasema

Kehäradalle avattiin Aviapoliksen rautatieasema 1. heinäkuuta 2015. Aseman lähistölle rakennetaan merkittävä määrä uusia asunto- ja toimitiloja.
Palataali

Palataaleiksi  eli lakiäänteiksi kutsutaan äänteitä, joissa kielen selkä kohoaa kovaa kitalakea (palatum) kohti. Suomen kielen äänteistä selkeimmin palataaninen on puolivokaali [j]. Palataalisia voivat olla myös klusiilit [k] ja [g] sekä nasaali [ŋ], mutta nämä äänteet ovat useammin velaarisia.
Matilda Bogdanoff

Aleksiina Laura Matilda Bogdanoff (s. 8. lokakuuta 1990) on suomalainen aitajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edustaa HIFK:ta ja on ollut Anne Suorannan valmennettavana vuodesta 2010 lähtien. Sanna Saarman oli mukana valmennuksessa 2013 ja Tiia Hautala 2013–2015. Bogdanoffin kasvattajaseura on Riihimäen Kisko, jossa häntä valmensi Hannu Bogdanoff.
Aikuisten SM-kisoissa Bogdanoff on voittanut ulkoradoilla pituushypyssä kultaa vuosina 2013 ja 2017, hopeaa vuosina 2012, 2015 ja 2016 sekä 100 metrin aitajuoksussa hopeaa 2015 ja kolmesti pronssia (2012–2014). Lisäksi hän on voittanut 4 × 100 metrin viestijuoksussa kolmesti kultaa (2011, 2013 ja 2016), kerran hopeaa (2012) ja kerran pronssia (2018). Sisäradoilla Bogdanoff on saavuttanut 60 metrin aitajuoksussa kaksi hopeaa (2014 ja 2016) ja kolme pronssia (2008, 2012 ja 2019).
Bogdanoff saavutti vuonna 2011 Pohjolan mestaruuspronssia seitsenottelussa 22-vuotiaiden sarjassa. Hänellä on myös useita nuorten maaottelu- ja arvokisaedustuksia. Aikuisten arvokilpailuissa hän on karsiutunut 2014 alkuerissä Sopotin MM-hallikilpailuissa juostuaan 60 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 8,12 ja Zürichin EM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2015. Hän karsiutui välierissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019.
Bogdanoffin ennätys 100 metrin aitajuoksussa on Jämsässä 27. kesäkuuta 2019 juostu 13,11. Pituushypyn ennätyksensä 635 cm hän hyppäsi Lahdessa 9. kesäkuuta 2017. 60 metrin aidat hän on juossut hallissa aikaan 8,04 Kuopiossa 17. helmikuuta 2019.
Aksarayn maakunta

Aksarayn maakunta (turk. Aksaray il) on maakunta keskisessä Turkissa. Maakunnan läntisellä puolella sijaitsee Tuzinjärvi. Maakunnan pääkaupunki on Aksaray. Maakunta on jaettu 7 piirikuntaan mukaan lukien Aksaray.
Vuoden 2015 lopussa maakunnan arvioitu väkiluku oli 386 500.
Cyber Sub-Zero

Cyber Sub-Zero on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Se on nuoremman Sub-Zeron kyborgimuoto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 2011 Mortal Kombat -pelissä, jossa Raiden muutti tulevaisuutta siten, että nuorempi Sub-Zero muutettiin kyborgiksi Smoken sijaan. Cyber Sub-Zero muistuttaa sinipanssaroitua kyborgia, jolla on samat kyvyt kuin alkuperäisellä Sub-Zerolla.

Pelissä

Cyber Sub-Zero nähtiin ensimmäisen kerran, kun Kabal onnistui pakenemaan Outworldista Earthrealmiin portaalin kautta. Cyber Sub-Zero taisteli Kabalia vastaan, mutta hävisi taistelun. Kabal vei Cyber Sub-Zeron Raidenin ja muiden luo, jotka uudelleenohjelmoivat Cyber Sub-Zeron takaisin hyväksi. Cyber Sub-Zero sai selville Sektorilta paikan, jonne Kano, Goro ja Kintaro olivat vanginneet Earthrealmin sotilaita. Cyber Sub-Zero jäädytti Kanon ja kukisti taistelussa Goron ja Kintaron vapauttaen vangitut sotilaat. Cyber Sub-Zero joutui taistelemaan Ermacia vastaan, mutta voitti hänet. Tämän jälkeen Cyber Sub-Zero lähtee estämään Quan Chitä toteuttamasta Shao Kahnin suunnitelmaa vangita kaikki Earthrealmin sielut. Cyber Sub-Zero kohtaa Noobin ja tunnistaa hänet vanhemmaksi veljekseen. Veljekset joutuvat taistelemaan keskenään ja Cyber Sub-Zero voittaa Noobin sanoen etteivät he ole enää veljeksiä. Nightwolf saapuu paikalle ja hoitaa työn loppuun Cyber Sub-Zeron puolesta. Myöhemmin Cyber Sub-Zero saa surmansa taistelussa Sindeliä vastaan. Tämän jälkeen langennut Cyber Sub-Zero nähdään Netherrealmissa Quan Chin orjana.
Lääketieteellinen fysiikka

Lääketieteellinen fysiikka käsittelee fysiikan lääketieteellisiä sovelluksia. Tärkeimmät fysiikan suorat sovellukset lääketieteeseen ovat lääketieteelliset kuvantamismenetelmät (katso myös: radiologia) ja sädehoito. Epäsuoremmin fysiikka tukee lääketiedettä esimerkiksi löytämällä uusia mittausmenetelmiä, joista mittaus- ja anturitekniikka kehittää fysiologisiin mittauksiin käyttökelpoisia välineitä.
Lääketieteellisen fysiikan alalla sairaaloissa toimii sairaalafyysikoita. Sairaalafyysikot työskentelevät erityisesti säteilyn lääketieteellisen käytön vastuuhenkilöinä sädehoidossa ja käytettäessä radioaktiivisia isotooppeja kuvantamis- tai hoitotarkoituksiin, mutta myös teknisinä asiantuntijoina muun muassa fysiologisissa mittauksissa ja lääketieteellisiä laitteita hankittaessa. Sairaalafyysikon ammatti on Suomessa nimikesuojattu vain Valviran hyväksymän erikoistumiskoulutuksen suorittaneista käytettäväksi. Vastaavia rajoituksia sairaalafyysikon ammatin harjoittamiselle ilman osoitettua pätevyyttä on useissa muissa maissa.
Alalla toimii muun muassa Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys. Lääketieteellistä fysiikkaa on mahdollista opiskella muun muassa Itä-Suomen yliopistossa.
Ahmausjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 12,5 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee pari pelto-ojaa, joista toinen, nimeltään Kelhänoja, on samalla Kelhäjärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 4 kilometriä pitkä Ahmausoja, joka yhtyy alajuoksulla Karpalistonjokeen. Tämä laskee Tupurlanjärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja, joille johtaa tiet Häijäästä. Hämeenkyrön raja kulkee aivan järven pohjoispuolella ja järven länsi- ja eteläpuolella on luonnonsuojelualueet.
Karl Ottelin

Karl Eino Ottelin (29. elokuuta 1865 Kauhajoki – 4. kesäkuuta 1930 Vaasa) oli lääninsihteeri, joka toimi RKP:n kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä 1917–1918.
Ottelin syntyi Kauhajoella Fredrik Napoleon Ottelinin ja Amalia Josefina Henriette Limónin pojaksi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1886 ja tuli varatuomariksi 1905. Hän meni vuonna 1896 naimisiin Emilia Starcken kanssa ja sai laamannin arvon kansanedustajuutensa jälkeen 1920. Eduskunnassa Ottelin toimi maatalousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa.
Ottelin kuoli Vaasassa 64 vuoden iässä.
Nuijasara

Ulkonäkö ja koko

Nuijasara kuuluu valeyhtäläistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi.  Nuijasaralla voi esiintyä harvinaista Anthracoidea buxbaumii -nokisientä.

Nuijasara Suomessa

Nuijasaran alalajeista Suomessa tavataan kahta, rantanuijasaraa (Carex buxbaumii ssp. buxbaumii) ja lapinnuijasaraa (Carex buxbaumii ssp. mutica). Lajia tavataan suurimmassa osassa Suomea, ei kuitenkaan aivan lännessä. Etelä-Suomessa nuijasara on harvinainen ja Lapissa paikoin yleinen, Inarin Lapissa jopa hyvin yleinen. Alalajien kasvupaikkavaatimukset ovat erilaiset: rantanuijasara kasvaa muun muassa ohutturpeisilla letoilla ja suoniityillä, lapinnuijasara ohutturpeisilla ravinteisilla soilla, puronvarsilla ja hiekkaisilla rannoilla. 
Nuijasara on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Ulrich Seidl

Ulrich Seidl (s. 24. marraskuuta, 1952 Wien) on itävaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Seidl on Michael Haneken ja Michael Glawoggerin ohella Itävallan kansainvälisesti menestyneimpiä elokuvantekijöitä. Hänen tuotantonsa on käsitellyt esimerkiksi mallimaailmaa (Models), perversioita (Animal Love) ja henkilökohtaisia hengellisiä kokemuksia (Jesus, You Know). Seidl vieraili Suomessa tammikuussa 2008 DocPoint-dokumenttielokuvafestivaalin yhteydessä, mutta hänen elokuviaan ei ole ollut Suomen elokuvateatterien ohjelmistossa. Espoo Ciné -festivaalilla 2012 esitettiin Seidlin elokuva Paratiisi: Rakkaus.

Paratiisi-trilogia

Kolmen elokuvan Paratiisi-trilogia oli aluksi yhden viisituntisen elokuvan suunnitelma. Trilogia kertoo kolmesta saman suvun naisesta: äidistä, tämän sisaresta ja tyttärestä. Naisia yhdistää äärimmäisyyksiin meneminen ja kommunikoinnin vaikeus. Rakkaus-elokuva on elokuvista murheellisin. Siinä viisikymppinen nainen matkustaa Kenian aurinkorannikolle seksituristina. Toiminnan kaikki osapuolet menettävät ihmisarvoaan. Usko-elokuvassa päähenkilö on mieleltään järkkynyt. Hän on kiihkotunnustuksellinen katolilainen, joka piiskaa pois lihan himoa itsestään ja kiertelee naapuriensa luona varoittamassa synnillisestä elämästä. Työpaikallaan hän pystyy esiintymään normaalisti. Naisen aviomies on muslimi, ja katsojan pohdttavaksi jää, mitä heidän välillään on aikaisemmin tapahtunut. Toivo-elokuva kuvaa nuoren naisen lapsuuden loppua. Hän joutuu laihdutusterapiassa kohtaamaan seksuaalisuuden ja aikuisen inhimillisen heikkouden. Katsojan on vaikea löytää, missä elokuvan nimeen nostettu toiveikkuus piilee. Trilogian jokainen osa päättyy ratkaisemattomaan tilanteeseen.
Inguušit

Asuinalue ja määrä

Suurin osa inguušeista asuu Ingušian tasavallassa, missä heitä oli 361 057 vuonna 2002. Naapuritasavallassa Pohjois-Ossetia-Alaniassa heitä asui 21 442 vuonna 2002. Pohjois-Ossetian inguušit asuvat pääasiassa Prigorodnin piirissä, joka liitettiin Pohjois-Ossetiaan 1940-luvun lopulla, kun inguušit karkotettiin Keski-Aasiaan. Toisessa naapuritasavallassa Tšetšeniassa inguušeja asui 2 914 vuonna 2002. Kaikkiaan Venäjällä asui 413 016 vuonna 2002. Inguušien karkotuksen jäljiltä Kazakstanissa on pieni inguušivähemmistö, vaikka suurin osa onkin palannut kotiseudulleen Neuvostoliiton purettua karkotuspäätöksen vuonna 1957. Vuonna 1999 Kazakstanissa asui 16 893 inguušia. Kazakstanin inguušien määrä on laskussa paluumuuton vuoksi. Vielä vuonna 1989 Kazakstanissa asui 19 914 inguušia.
Valérie Gauvin

Valérie Gauvin (s. 1. kesäkuuta 1996) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailuje päättyessä 24 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi neljä ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Hän teki turnauksessa kaksi maalia.