google/wiki40b huggingface dataset:
Vladimirin kuvernementti

Vladimirin kuvernementti (myös lääni, ven. Влади́мирская губе́рния, Vladimirskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 1900-luvun alussa 48 747 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 515 700 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Voronežin kaupunki.
Moskovan kuvernementtiin kuulunut Vladimirin provinssi perustettiin vuonna 1708. Vuonna 1778 muodostettiin Vladimirin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi.
Vladimirin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Jaroslavlin ja Kostroman, idässä Nižni Novgorodin, kaakossa Tambovin, etelässä Rjazanin, lännessä Moskovan ja luoteessa Tverin kuvernementteihin Vuodesta 1881 lähtien kuvernementtiin kuului 13 kihlakuntaa: Aleksandrov, Gorohovets, Jurjev-Polski, Kovrov, Melenki, Murom, Pereslavl-Zalesski, Pokrov, Sudogda, Šuja, Suzdal, Vjazniki ja Vladimir. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,7 % venäläisiä.
Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929. Suurin osa siitä liitettiin Ivanovon teollisuusalueeseen.
Klaus Wirzenius

Klaus Erik Wilhelm Wirzenius (s. 2. syyskuuta 1987, Tampere) on suomalainen basisti, kitaristi, laulaja ja muusikko. Klaus Wirzenius on soittanut yhtyeissä Anthriel, Bullet Ride, Manzana, Dave Lindholm. B. Inventive ja Pate Mustajärvi - Patentoitu. Hän on myös soittanut mm. Rainbow-yhtyeen laulajien Joe Lynn Turner, Graham Bonnet ja Doogie White kokoonpanoissa heidän Suomen soolokiertueillaan. Levytyshistoriaan sisältyy tunnetuimpina Pate Mustajärvi, Dave Lindholm B. Inventive, Manzana, Anthriel sekä Jani Wickholm.
Alpo Lumme

Frans Albert (Alpo) Lumme (vuoteen 1906 Lindholm; 27. huhtikuuta 1890 Vihti – 17. marraskuuta 1973 Tampere) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansakoulunopettaja.
Lumpeen vanhemmat olivat torppari Aadolf Fredrik Lindholm ja Amanda Fredrika Finér. Lumme kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja valmistui kansakouluopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1912. Lumme toimi Kotimaa-lehden postittajana ja toimistoapulaisena Helsingissä 1907–1908, kansakoulunopettajana Kuhmoisissa 1912–1914 ja Tampereella 1914–1922 sekä Tampereen kaupungin lastensuojelutyönjohtajana, lastenvalvojana ja ammattiholhoojana 1922–1949. Lumme oli myös Työkansa-lehden toimittajana 1918 ja Nuori kansa -lehden päätoimittajana 1919–1968 sekä toimi raittiuspuhujana.
Lumme istui vuosina 1933–1949 SDP:n kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän toimi vuosina 1949–1957 Mikkelin läänin maaherrana.
Lumme oli presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940 ja 1943. Hän oli vuosina 1914–1939 naimisissa Elli Katarina Alasen kanssa ja meni tämän kuoltua uusiin naimisiin Anna Aurora Riutan kanssa vuonna 1940.
Napajänis

Tuntomerkit

Napajäniksen turkki on kesäisin harmaa tai ruskea ja talvisin valkoinen, mutta korvien kärjet ovat mustat. Napajänis voi kasvaa noin puolen metrin pituiseksi pois lukien sen viidestä kymmeneen senttiä pitkä häntä. Napajänis on sopeutunut hyvin kylmään ilmastoon, esimerkiksi sen korvat ovat pienemmät kuin useimmilla muilla jäniksillä, jotta niiden lämpöä haihduttava pinta-ala olisi pienempi. Napajäniksellä on suuret ja karvaiset jalat, mitkä estävät sitä vajoamasta hankeen.

Ravinto

Ravinnokseen napajänis käyttää enimmäkseen varpujen silmuja, juuria, sekä marjoja. Talvella pääravintoa ovat pajut, kesällä ruoho. Talvella napajänis kaivelee ruokansa hangesta ja tarvittaessa rikkoo jääpeitteen takajaloillaan.

Lisääntyminen

Napajäniksen kiima-aika on yleensä huhti–toukokuussa. Poikaset syntyvät kesä–heinäkuussa. Yleensä naaras synnyttää kerralla 2–8 poikasta. Poikaset vieroitetaan 8–9-viikkoisina.
Elina Svitolina

Tennisura

Svitolina voitti vuonna 2010 Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Marraskuussa 2012 hän voitti 18-vuotiaana Punen 125 000 Yhdysvaltain dollarin WTA-turnauksen. Turnausvoiton myötä hän nousi maailmanlistalla sijalta 156 sijalle 114. Ensimmäisen WTA-tason turnauksensa Svitolina voitti heinäkuussa 2013 päihitettyään Bakun turnauksen loppuottelussa Shahar Pe'erin. Vuonna 2014 hän voitti Bakun turnauksen loppuottelussa Bojana Jovanovskin. Kolmannen WTA-turnausvoittonsa Svitolina saavutti huhti-toukokuussa 2015 Marrakechissa, jossa hän voitti loppuottelussa Tímea Babosin. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin.
Helmikuussa 2016 Svitolina ilmoitti entisen maailmanlistan ykkösen, Justine Heninin, liittyneen hänen valmennustiimiinsä. Neljännen turnausvoittonsa Svitolina saavutti Kuala Lumpurissa maaliskuussa 2016. Siellä hän voitti loppuottelussa Eugenie Bouchardin. Turnausvoiton myötä Svitolina nousi maailmanlistan sijalle 14. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Svitolina yllätti kolmannella kierroksella puolustavan olympiavoittajan ja maailmanlistan ykkösen, Serena Williamsin, suoraan kahdessa erässä, ja eteni puolivälieriin. Aiemmissa neljässä heidän kohtaamisessaan Svitolina oli voittanut vain yhden erän. Puolivälierissä hän hävisi Petra Kvitováa vastaan.
Tammi-helmikuussa 2017 Svitolina voitti Taipein ja Dubain turnaukset ja nousi maailmanlistalla kymmenen parhaan joukkoon. Huhti-toukokuussa hän voitti Istanbulin turnauksen sekä Rooman turnauksen. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi Simona Halepille. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella. Elokuussa Svitolina voitti Toronton turnauksen. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella, mutta nousi turnauksen jälkeen julkaistulla maailmanlistalla kolmanneksi. Tammikuussa 2018 Svitolina voitti kauden avanneen Brisbanen turnauksen. Australian avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi maailmanlistan sijalla 37 olleelle Elise Mertensille. Helmikuussa hän voitti Dubain turnauksen.
Euroopan turvallisuusstrategia

Euroopan turvallisuusstrategia on 12. joulukuuta 2003 julkaistu Euroopan unionin ensimmäinen virallinen ulkopoliittinen turvallisuusstrategia. Dokumentissa määritellään Euroopan suurimmat turvallisuusuhat kuten terrorismi ja joukkotuhoaseet sekä tavoitteet turvallisuuden takaamiseksi. Strategian esitteli EU:n ulko- ja turvallisuuspoliittinen edustaja Javier Solana, ja Eurooppa-neuvosto hyväksyi. Raportti on ollut tärkeässä asemassa EU:n ulkopoliittista asemaa kehitettäessä.
Luka Modrić

Ammattilaisura

Vuonna 2002 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Dinamo Zagrebin kanssa tehnyt Modrić aloitti ammattilaisuransa lainalla Bosnia ja Hertsegovinan pääsarjan Zrinjski Mostarissa 2003. Seuraavana vuonna hän siirtyi lainalle Kroatian pääsarjan Inter Zaprešićin riveihin. Dinamon riveissä Modrić pelasi vuodesta 2005 lähtien. Hän saavutti seurassa kolme liigamestaruutta ja kaksi cup-mestaruutta.
Kesällä 2008 Modrić siirtyi Tottenham Hotspuriin 16,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Hänestä tuli seuraavilla kausilla yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista, ja Modrić herätti kiinnostusta Chelsean ja Manchester Unitedin kaltaisissa huippuseuroissa.
Lopulta Modrić siirtyi toisten brittiseurojen sijaan Espanjaan, maan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaan Real Madridiin. Tällä kertaa siirtosummaksi muodostui 33 miljoonaa puntaa; tuplasti Tottenhamin aikanaan Dinamolle maksanut summa.

Henkilökohtainen

Kroatian vuoden paras jalkapalloilija: 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailun 2018 paras pelaaja.
Vuoden jalkapalloilija 2018.

Yksityiselämä

Modrić on naimisissa Vanja Bosnićin kanssa. Heillä on Ivano-niminen poika ja Ema-niminen tytär.
16. joulukuuta 1991 serbit teloittivat perheen kotikylässä Zaton Obravackissa Luka Modrićin isoisän, jonka mukaan Luka on saanut nimensä.
Rattiraivo

Rattiraivo on ilmaus jota käytetään aggressiivisesta tunnetilasta, joka valtaa moottoriajoneuvon kuljettajan, kun hänen mielestään muut eivät osaa ajaa. Rattiraivon valtaan joutunut käyttää voimakkaita ilmaisuja ja voi jopa ajotavallaan pyrkiä opettamaan muita liikenteessä olijoita.
Poliisin mukaan rattiraivo on hyvin monentasoista, kuten torvensoittoa, nyrkinheristämistä tai ohimon osoittelua. Omat virheet jäävät kuitenkin huomaamatta.
Rattiraivo ei ole virallinen mielenterveyden häiriö, joka olisi tunnistettu yhdysvaltalaisessa DSM-diagnoosijärjestelmässä, joskin eräässä vuonna 2006 julkaistussa artikkelissa sanottiin, että rattiraivoon yhdistetyt käyttäytymispiirteet voivat johtua häiriöstä, josta käytetään nimitystä raivopuuskasyndrooma. Se on impulssikontrollihäiriö, joka mainitaan DSM:ssä. Johtopäätös tehtiin kartoituksista, joissa seurattiin 9 200 aikuista Yhdysvalloissa vuosien 2001 ja 2003 välillä ja jonka rahoitti National Institute of Mental Health.
Elina Pirinen

Elina Pirinen (s. 1981) on suomalainen ja kansainvälisesti työskentelevä koreografi-tanssija sekä barokki-indierocksäveltäjä-muusikko, pedagogi ja kuraattori. Hän valmistui tanssitaiteen maisteriksiTeatterikorkeakoulusta vuonna 2008. 
Pirinen opiskeli viulun ja pianonsoittoa, laulua ja teoria-aineita Kuopion konservatoriolla sekä lukuisilla mestarikursseilla, mutta jätti opinnot kesken siirtyessään Teatterikorkeakouluun monitaiteellisiin tanssijan ja koreografin opintoihin.
Pirinen palkittiin vuonna 2014 Kritiikin Kannuksilla sekä vuonna 2015 Prix Jardin d’Europe koreografiapalkinnolla ImPulsTanz festivaalilla Wienissä.
Pirisen läheisiä yhteistyötahoja Suomessa ovat Zodiak-Uuden tanssin keskus, Kiasma-teatteri ja Mad House. Pirinen johtaa tanssileiriä Sukset Ristiin Susirajalla Nurmeksessa sekä toimii baroquerock-yhtyeensä koollekutsujana, lauluntekijänä sekä laulaja-urkurina.
Taidetyön rinnalla hän toimii eläinaktiivina.
Merkintäoikeusanti

Merkintäoikeusanti eli kuponkianti tarkoittaa osakeantia, jossa osakkeenomistajat saavat merkitä yhtiön osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa.
Suomen osakeyhtiölain mukaan osakkeenomistajilla on etuoikeus osakeannissa annettaviin osakkeisiin samassa suhteessa kuin heillä ennestään on yhtiön osakkeita. Jos yhtiössä on useita osakelajeja, etuoikeus toteutetaan tarjoamalla kunkin lajin uusia osakkeita samassa suhteessa kuin osakkailla ennestään oli kunkin lajin osakkeita. Jos osakkaiden merkintäetuoikeudesta poiketaan, kyseessä on suunnattu osakeanti.

Merkintäoikeus

Merkintäoikeusannissa vanhoihin osakkeisiin liittyy merkintäoikeus. Kukin merkintäoikeus tuottaa oikeuden merkitä annin ehdoissa määrätyn määrän osakkeita. 
Merkintäoikeus on arvopaperi, jonka voi tavallisesti myydä eteenpäin, jollei sitä halua itse käyttää. Merkintäoikeuksilla on taloudellista arvoa erityisesti silloin, jos osakkeiden merkintähinta alittaa niiden käyvän arvon. Osakas, joka ei halua myydä osakkeitaan mutta ei myöskään sijoittaa yhtiöön lisää rahaa, voi saada tuloja myymällä merkintäoikeutensa. Merkintäoikeudet ovat voimassa ainoastaan osakeannin ajan ja raukeavat arvottomina osakeannin päätyttyä.

Osakeantilippu

Paperisten osakekirjojen aikaan merkintäoikeusantiin osallistuttiin luovuttamalla osakekirjassa kiinni olleita osakeantilippuja eli kuponkeja. Tästä syystä merkintäoikeusannin vanha nimitys on kuponkianti.

Osakeantitodistus

Merkintäoikeuden osoittamiseksi voidaan antaa osakeantitodistus. Todistus voidaan antaa silloin, kun osakekirjassa ei ole osakeantilippuja tai niitä ei jostain muusta syystä käytetä. 
Osakeantitodistuksen tulee sisältää osakemerkinnän ehdot. Osakeantitodistusta ei voi käyttää, jos käytetään osakeantilippuja.
Seikkisrock

Seikkisrock on vuodesta 1999 asti järjestetty lasten kaksipäiväinen rockfestivaali Turun Seikkailupuistossa. Festivaalin ohjelmiston pääpaino on musiikilla, lisäksi tarjolla on muun muassa käsityö- ja taidetyöpajoja, näytelmiä, sirkusta, taikureita ja tanssijoita ja mm. pomppulinna. Tapahtumassa on mukana myös kansalaisjärjestöjä, jotka esittäytyvät lapsille omassa "maailmankylässään" kestävän kehityksen ja suvaitsevaisuuden teemoilla. Seikkisrock pidetään kesäkuun alussa koulujen loppumisen jälkeen, viikolla 23.

Taustaa

Tapahtuman perustivat Anneli Perkiö, Petri Katajarinne, Jani Pihlajamaa ja Jouni Lehtiranta vuonna 1999. 
Tapahtumassa ovat kuluneiden vuosien aikana olleet esiintymässä lukuisia lastenmusiikin eturivin artisteja ja erikoisvieraita, muun muassa: Kengurumeininki, Rokki-Kokki, SukkaShokkiSakki, HattiWatit, Jacques Umbrella, Jussi Raittisen Jussi and The Boys, Mikko Alatalo, Piirpauke, Herra Heinämäen lato-orkesteri, Loiskis-orkesteri, taikurit Pete Poskiparta ja Aaro Sorva, Marionettiteatteri Mundo, merirosvoyhtye Los Piratos, rytmiorkesteri Purkkiorjat, Moottörin Jyrinä, Apan Anders, Tomu ja Romu, Jukebox, M.A. Nummisen ja Pedro Hietasen Gommi ja Pommi, Pellekaija Pum, Pelle Positiivi ja Pelle Miljoona. Lisäksi mukana ovat olleet useat eri lapsiyhtyeet sekä sirkus-, musiikki- ja teatteriryhmät. 
Tapahtumaa järjestää turkulainen Lasten- ja nuortenkulttuuriyhdistys Vilperi ry yhteistyössä Turun kaupungin nuorisoasiankeskuksen alaisen Seikkailupuiston kanssa. Humanistinen ammattikorkeakoulu HUMAK kulttuurituottajaopiskelijoineen on myös merkittävä kumppani. Seikkisrockin tärkeimpiä arvoja ovat lasten kulttuuri- ja taidekasvatus ja sitä kautta monipuoliset, kannustavat ja osallistavat elämykset, joita lapset voivat kokea yhdessä läheistensä kanssa. 
Seikkisrockin merkittävimmät rahoittajat ovat viime vuosina olleet Opetusministeriö, Taiteen keskustoimikunta ja Turun kaupunki.
Tundravikla

Ulkonäkö ja koko

Pituus 18-21 cm, siipien kärkiväli 32-47 cm, paino 50-94 g, keskimäärin 71 g. Muistuttaa ulkonäöltään lähinnä hyvin pientä suokukkoa, mutta tarkempi tarkastelu useimmiten erottaa viklan tästä lajista. Pieni kahlaaja, noin suosirrin kokoluokkaa. Silmä on suuri ja musta ja nokka lyhyt suora tikkunokka, ruumis on kauttaaltaan kellanbuffi ja mustalla vipevöity. Siipien alapinnat kirkkaanvalkeat. Usein peloton. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Levinneisyys

Tundravikla pesii Pohjois-Amerikan tundralla Alaskasta Länsi-Kanadaan, sekä Venäjällä Vrangelinsaarella ja mahdollisesti Tšuktšien niemimaalla. Se talvehtii Etelä-Amerikassa, varsinkin Argentiinassa ja Paraguaylla. Maailman populaation koko on noin 15 000 yksilöä. Lajin kanta on silmälläpidettävä, sillä aikaisemmin erittäin vahva kanta metsästettiin lähes sukupuuttoon 1920-luvulla. Muuttomatkallaan se harhautuu säännöllisesti Länsi-Eurooppaan, joskus jopa Suomeen asti. Suomessa se on lähes vuosittainen harhailija, lähes kaikki rariteettikomitean hyväksymät havainnot ovat syyskuulta. Vuoteen 2015 mennessä se on tavattu Suomessa 34 kertaa.

Elinympäristö

Pesii tundran soilla, usein kaukana merestä. Muuttoaikana kaikenlaisilla kosteilla avomailla, mm. rannoilla ja lyhytheinäisillä niityillä. Myös sänki- ja mullospelloissa.

Lisääntyminen

Tundravikla pesii maassa ja tekee neljä munaa.

Ravinto

Tundravikla syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Tiina Saario

Seurajoukkueet

Saario aloitti pääsarjauransa vuonna 1998 Puistolan Urheilijoissa. Lisäksi hän on Suomen korkeimmalla sarjatasolla edustanut Malmin Palloseuraa, Kuopion MimmiFutista, FC Kontua, Helsingin Jalkapalloklubia sekä Åland Unitedia. Vuodet 2002–2005 Saario opiskeli Miamissa Barryn yliopistossa, jossa hän myös pelasi yliopistosarjoissa kolmen kauden ajan Lisäksi Saario toimi vuoden valmennustehtävissä. Hän on myös pelannut Yhdysvalloissa W-liigaa vuonna 2001.
Saario on ehtinyt jo lopettamaan uransa huipputasolla useampaan otteeseen. Vuonna 2008 hän teki paluun Naisten Liigaan FC Kontun joukkueessa ja yhden Kakkosessa pelaamansa kauden jälkeen vuonna 2010 HJK:n riveissä. Samana vuonna Saario loukkaantui vakavasti Suomen Cupin finaalissa, kun hän törmäsi yhteen vastustajan kanssa ja mursi leukaluunsa. Onnettomuuden jälkeen hän päätti lopettaa pelaamisen, mutta teki paluun kentille jo seuraavan vuoden kesäkuussa. Kauden 2013 Saario pelasi Åland Unitedin SM-kultaa voittaneessa joukkueessa ja ilmoitti sen jälkeen lopettavanasa pääsarjauransa. Kesäkuussa 2014 uutisoitiin, että hän liittyy ahvenanmaalaisjoukkueeseen elokuussa käynnistyvien Naisten mestarien liigan karsintojen ajaksi.

Maajoukkue

A-maajoukkueessa Saario esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1999. Helmikuussa 2012 hän teki paluun maajoukkueeseen lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen ja on siitä lähtien kuulunut sen vakiopelaajiin. Vuoden 2013 EM-kilpailujen jälkeen hän on pelannut yhteensä 22 naisten maaottelua. EM-kilpailuissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle tappiolliseen Ruotsi-otteluun ja pelasi kokonaan tasapeliin päättyneen ja Suomen viimeiseksi jääneen alkulohko-ottelun Tanskaa vastaan.
Thoas (Lemnoksen kuningas)

Thoas (m.kreik. Θόας) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dionysoksen ja Ariadnen poika ja Lemnoksen kuningas. Hän oli Hypsipylen isä ja Stafyloksen, Oinopionin ja Peparethoksen veli.
Thoas toimi sotapäällikkönä Rhadamanthyksen armeijassa, ja hän sai palkkioksi palveluksistaan Lemnoksen saaren. Hän perusti saarelle Lemnoksen kaupungin, jonka kuninkaaksi hän ryhtyi.
Thoas sai vaimonsa Myrinan kanssa tyttären, Hypsipylen. Kun Lemnoksen saaren naiset surmasivat myöhemmin kaikki saaren miehet, Hypsipyle säästi isänsä. Yhden kertomuksen mukaan Hypsipyle kätki isänsä, mutta muut naiset löysivät ja surmasivat tämän ja myivät Hypsipylen Lykurgokselle orjaksi. Toisessa versoissa Hypsipylen jätti isänsä ajelehtimaan merelle arkussa, jonka kalastajat löysivät ja toivat rantaan. Täällä hän nai nymfi Oinoen ja sai tämän kanssa pojan, Sikinoksen. Kolmannessa versiossa Thoas pakeni veljensä Oinopionin luo Khioksen saarelle. Neljännessä Hypsipyle lähettää isänsä laivalla Tauriiseen, mutta tämän tultua ilmi Hypsipyle joutuu pakenemaan muilta naisilta. Hän kuitenkin jää merirosvojen vangiksi, jotka myyvät hänet Thebaan orjaksi Lykokselle.
Thoaksella oli isältään saadut kaksi suurta hopeista maljaa, jotka Hefaistos oli takonut. Hänen kuolemansa jälkeen ne siirtyivät hänen tyttärelleen.
Pyramidi (elokuva)

Pyramidi on ruotsalainen elokuva, joka perustuu osittain Henning Mankellin samannimiseen novellikokoelmaan. Elokuvan juoni eroaa melko paljon kirjasta, joskin siinä on myös samoja kohtauksia kuin esimerkiksi kirjan Pyramidi-novellissa. Elokuvassa on takaumajaksoja Wallanderin nuoruusvuosiin. Walladerin osassa on varsinaisesti Rolf Lassgård, mutta nuorta Wallanderia esittää Gustaf Skarsgård.
Jyri Komulainen

Jyri Komulainen (s. 9. toukokuuta 1968 Pori) on suomalainen teologi, uskonnontutkija ja kirjailija. Hän on koulutukseltaan teologian tohtori sekä uskonnon ja historian aineenopettaja. Hän on kirjoittanut ja toimittanut useita artikkeleita ja kirjoja, muun muassa Luterilaisen Suomen loppu? (2009). Komulainen on tutkimustyössään perehtynyt uskontojen kohtaamisiin ja tutkinut kristinuskon suhdetta Etelä-Aasian uskontoihin.
Komulainen toimi uskonnondidaktiikan yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa vuosina 2004–2010, josta hän siirtyi teologisiin asiantuntija- ja hallintotehtäviin piispainkokouksen kansliaan. Siellä hän on piispainkokouksen pääsihteeri.
Moottorivaunu

Moottorijunan kokoonpano

Jos moottorivaunuja ja mahdollisesti liitevaunuja käytetään kokonaisuuksina, joiden vaunuja ei irroteta toisistaan, tällaisesta kokonaisuudesta käytetään nimitystä junayksikkö tai yksikkö. Usein voidaan useita junayksiköitä liittää yhteen yhdeksi junaksi.
Junayksiköt muodostuvat moottorivaunuista, joissa on vetokoneisto ja usein myös liitevaunuista, joissa ei ole vetokoneistoa. Jos liitevaunuun on rakennettu ohjaamo, nimitetään sitä ohjausvaunuksi. Vastaavasti liitevaunua, jossa ei ole ohjaamoa, saatetaan nimittää välivaunuksi. Joskus moottorivaunusta käytetään nimitystä vetovaunu erotukseksi liitevaunuista. 
Eräät junayksiköt tai niiden välivaunusto on nivelrakenteinen. Tällöin niiden lyhyehköt vaunut on yhdistetty toisiinsa kiinteästi nivelellä, jonka kohdalla on yksi- (Talgo) tai kaksiakselinen teli (Sm5, Siemens Desiro, DB VT 11.5, TGV PSE jne.).
Joissakin moottorijunissa, erityisesti eräissä suurnopeusjunissa, kuten ranskalainen TGV, saksalainen ICE ja ICE2 sekä ruotsalainen X2000, junayksikön vetokoneistotekniikka on keskitetty junayksikön toisessa tai molemmissa päissä olevaan, suhteellisen raskaaseen, veturimaiseen, mutta junayksikköön kuuluvaan osaan, jossa ei kuitenkaan kuljeteta matkustajia, ja jonka irrottaminen junayksiköstä on usein tehty suhteellisen helpoksi, jotta se olisi esimerkiksi vikatilanteissa mahdollisimman nopeasti vaihdettavissa. Näiden moottorijunan osien kohdalla puhutaan vetopäästä (saks. Triebkopf). Niinpä suurnopeusjunayksikössä voi olla esimerkiksi kaksi vetopäätä ja 10 välivaunua.
Helsingin lähiliikenteen Sm1- ja Sm2-paikallisjunien junayksiköt muodostuvat yhdestä vetovaunusta (moottorivaunusta) ja yhdestä ohjausvaunusta. Vetovaunu ja ohjausvaunu ovat käytännössä toisiinsa kiinteästi kytkettyjä, sillä ne irrotetaan toisistaan vain poikkeustapauksissa. Sm4-junayksiköissä on kaksi moottorivaunua kytketty kiinteästi toisiinsa. Sm 3- eli Pendolino-junan erikoisuus on tekniikan jakaminen eri vaunuihin tavoitteena mahdollisimman tasainen painon jakautuminen eri vaunuihin ja tämän mahdollistama alhainen akselipaino, joka puolestaan sallii suhteessa suuremmat nopeudet. Sm 3 -junassa on kuusi vaunua, joista neljä vetovaunua, ja kaksi liitevaunua, joissa ei ole vetokoneistoa, mutta joissa on muuntajat ja tehonsäätölaitteet.
Suomen Kirjasäätiö

Suomen Kirjasäätiö on Suomen Kustannusyhdistyksen ja opetusministeriön vuonna 1983 perustama säätiö, joka jakaa vuosittain Kaunokirjallisuuden Finlandia, Tietokirjallisuuden Finlandia ja Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia -palkinnot. Sen sääntöjen määrittelemä tehtävä on edistää kotimaista kirja- ja sanataidetta.
Säätiön asiamies on Elina Lahdenkauppi.
Lapinsirkku

Levinneisyys

Lapinsirkku on muuttolintu, jonka pesimäalue ulottuu Skandinavian tunturialueilta arktiseen Euraasiaan. Sitä tavataan myös Alaskassa, Kanadassa, USA:n pohjoisimmissa osissa ja Grönlannin länsirannikolla.
Se talvehtii aromailla Venäjällä, Keski-Aasiassa Mustaltamereltä Pohjois-Koreaan ja Japaniin asti ulottuvalla vyöhykkeellä. Muita talvehtimisalueita ovat Tanska ja Britteinsaaret, Länsi-Euroopan pohjoiset rannikkoseudut sekä Yhdysvallat.
Suomessa Lapinsirkku pesii vain pohjoisimmassa Tunturi-Lapissa. Pesimätiheydet voivat paikoitellen olla hyvin suuria. Suomen pesimäkannaksi arvioidaan 50.000–150.000 paria. Lajia nähdään muuttoaikoina myös Etelä-Suomen pelloilla. Lapinsirkku on rauhoitettu ja se arvioidaan kannaltaan elinvoimaiseksi.
Killer Croc

Historia

Killer Croc, oikealta nimeltään Waylon Jones syntyi Floridan slummialueella. Hänellä oli perinnöllinen sairaus, jonka vuoksi Waylonilla on suomuinen iho ja matelijan tapainen ulkonäkö. Häntä kiusattiin jo pienestä lähtien koulussa ja kotona, jonka seurauksena Waylon ryhtyi rikolliseksi. Hän vietti murrosikänsä nuorisovankilassa. Päästyään pois vankilasta, Waylon sai töitä karnevaalin sivunäytöksestä, jossa hän sai taiteilijanimekseen "Killer Croc." Jätettyään karnevaalin Waylon katosi julkisuudesta jälleen rikollisten alamaailmaan, jossa hän pääsi kaikkien tietoisuuteen, kun hän kiristi Mustekala-nimistä rikollista. Mustekala yritti koota Gothamin rikolliset yhteen, mutta Waylon ehti tappaa hänet ja otti lopullisesti uudeksi nimekseen Killer Croc.
Suomessa tämä tarina sai huipennuksensa Teräsmies-lehden numerossa 4/1984, jossa Crocia käsittelevä Batman-tarina julkaistiin lehden jatkosarjana nimellä "Kuristava ote".

Voimat

Mutaation seurauksena hänellä on matelijan kyvyt ja yli-inhimilliset voimat, nopeus, ketteryys, kestävyys ja sisu.
Walter Bahr

Walter Alfred Bahr (1. huhtikuuta 1927 – 18. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edusti Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Yhdysvaltain maajoukkue yllättäen voitti Englannin maajoukkueen 1–0.
Bahr kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän työskenteli peliuransa jälkeen valmentajana ja on kuulunut National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976. Wes Bentley esitti häntä elokuvassa The Game of Their Lives (2005).
Kolmastoista koputus

Arviot

Aikalaiskriitikot ottivat elokuvan myötämielisinä vastaan: ”Älykäs seikkailuelokuva [– –] laatutyötä, ajanvietefilminä hyvää luokkaa”, arvioi Olavi Vesterdahl Aamulehdessä. Huolellista työtä kiiteltiin yleisesti, myös musiikin ja lavastuksen osalta.
Eräs myöhempi kriitikko pitää tarinaa löyhänä, mutta George de Godzinskyn merimieslaulut tekevät häneenkin vaikutuksen.