google/wiki40b huggingface dataset:
Ryszard Komornicki

Ura pelaajana

Komornicki aloitti pelaajauransa GKS Tychyn keskikentän pohjalla 1980-luvun alussa. Hän siirtyi KS Górnik Zabrzeen kesällä 1982 ja edusti seuraa 1980-luvun loppupuolen huippuvuosina. Komornicki juhli Górnikissa neljää peräkkäistä Puolan mestaruutta vuosina 1985–1988. Menestyksen myötä Komornicki pääsi myös eurokentille, mutta Górnik ei koskaan selvinnyt Euroopan Cupissa toista kierrosta pidemmälle. 
Kuuden Górnik-kauden jälkeen Komornicki siirtyi Sveitsin kentille FC Aaraun joukkueeseen. Kaudella 1992/93 hän pääsi juhlimaan seuran paidassa Sveitsin mestaruutta. Hän jätti seuran kesällä 1994 ja edusti vielä Sveitsissä FC Wohlenia ja Kickers Luzernia pelaajavalmentajan ominaisuudessa, kunnes ripusti lopulta yli 40-vuotiaana nappulakengät naulaan kauden 2000/01 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Komornicki edusti Puolaa vuosina 1984–1988 kaikkiaan 20 A-maaottelussa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1986 ja pelasi kaikissa kolmessa alkulohkon ottelussa.

Ura valmentajana

Komornicki aloitti valmennuruansa FC Wohlenin pelaajavalmentajana 1998/99 ja toimi samassa ominaisuudessa myös Kickers Luzernissa. Hän valmensi 2000-luvun alussa myös FC Solothurnia ja toimi heinäkuun 2001 FC Luzernin päävalmentajana. Vuodet 2002–2005 Komornicki toimi FC Zürichin organisaatiossa U21-joukkueen valmentajana. Aikuisten tasolle hän palasi tammikuussa 2006 ex-seuransa KS Górnik Zabrzen päävalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut jo huhtikuussa.
Komornicki palasi jo kesällä 2006 Sveitsiin valmentaen FC Badenia tammikuuhun 2007 saakka, kunnes siirtyi FC Aaraun peräsimeen. Toukokuussa 2007 hän sai väistyä kokeneen Gilbert Gressin tieltä, mutta palasi valmentajaksi jo elokuun alussa. Aarau sijoittui Komornickin johdolla kahteen otteeseen Sveitsin liigan viidenneksi. Kauden 2008/09 jälkeen puolalaisvalmentaja jätti Aaraun palaten Górnik Zabrzen päävalmentajaksi. Toinen yritys Puolassa jäi sekin lyhyeksi, kun seura erotti Komornickin jo joulukuussa. 
Epäonnistuneen Górnik-pestinsä jälkeen Komornicki valmensi Sveitsissä FC Wiliä ja FC Wohlenia. Elokuussa 2012 hän palasi liigavalmentajaksi FC Luzernin peräsimessä.  Luzern ei menestynyt puolalaisen johdolla odotusten mukaisesti ja lopulta seura erotti Komornickin huhtikuussa 2013. Luzern majaili tuolloin liigan toiseksi viimeisenä.
Vaahteraliigan kausi 1981

Vaahteraliigan kausi 1981 oli Vaahteraliigan historian toinen kausi. Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista jokainen kohtasi toisensa runkosarjassa kertaalleen. Suomen mestaruuden voitti helsinkiläinen Munkka.
Paltaniemen kuvakirkko

Historiaa

Koko Kainuu kuului kirkollisesti Liminkaan aina vuoteen 1559 asti. Seurakunnan nimeksi tuli Oulujärven erämaaseurakunta, jonka ensimmäinen kirkko rakennettiin Manamansaloon ja joka tuhoutui rappasodissa 1581. Emäseurakunta sai alkunsa Paltamo-nimisenä vuonna 1599, jolloin rakennettiin ensimmäinen kirkko Paltaniemelle. Tämä kirkko tuhoutui maanjäristyksen seurauksena rantatörmän vyöryssä 1626. Seuraava vuonna 1665 valmistunut kirkko poltettiin isonvihan aikaan 1716 pian Kajaanin linnan tuhoamisen jälkeen.
Nykyinen kirkko valmistui 1726. Aluksi se aiottiin rakentaa vanhan poltetun kirkon paikalle Kirkkoniemeen, mutta rantatörmän vaarallisuus huomattiin ajoissa. Kirkon rakensi 24 kirvesmiestä Johan Simonpoika Knubbin johdolla. Knubb kuului etelä-pohjalaiseen kirkonrakentajasukuun. Kirkko vihittiin käyttöön kynttilänpäivänä 1727, mutta varsinainen sisustus saatiin valmiiksi vasta 1781.
Margareta Capsian maalaama pyhää ehtoollista esittävä alttaritaulu saatiin kirkkoon 1727. Kirkolle ominaiset katto- ja holvimaalaukset on tehnyt Emanuel Granberg vuosina 1778–1781. "Lankkumaalariksi" haukuttu Pekka Qfeflander restauroi kolmea maalausta vuonna 1851, jolloin ne menettivät osan alkuperäisestä loistostaan.
Parhaiten säilynyt maalaus on pääoven yläpuolella oleva "viimeinen tuomio", jonka yläosa kuvaa taivasta ja alaosa helvetin kurjuutta. Huomattavan suuri osa maalauksen alapuolesta on kuitenkin poistettu, koska se lienee järkyttänyt seurakuntalaisia.
Vuosina 1622 ja 1685 tehdyt kirkonkellot ovat ainoat ensimmäisistä kirkoista ehjinä säilyneet esineet. Kellot olivat liian raskaat kirkon omalle tornille, joten niille jouduttiin rakentamaan oma tapuli 1768–1769.

Nykyaika

Tässä Kainuun emäseurakunnan kirkossa on istumapaikkoja noin 800. Vaikka Paltaniemen kylä kuuluukin Kajaaniin, on kirkko edelleen Paltamon seurakunnan omistuksessa. Kajaanin seurakunta vuokraa kirkkoa ja järjestää siellä jumalanpalveluksia kesäisin ja jouluna. Kirkossa ei ole sähköjä tai lämmitystä.
Laikkupallokala

Koko ja ulkonäkö

Laikkupallokala jää alle 5 cm pitkäksi. Se on ruskeansävyinen, etuselässä on keltainen V-kuvio. Silmät ovat punaiset. Koiraalla on selvästi sininen pyrstö. Kalojen värit riippuva niiden mielentilasta; arastelleessaan ne ovat hailakansävyisiä, ja kalan väristä onkin vaikea saada käsitystä akvaariokaupassa.

Alkuperä

Laikkupallokala on kotoisin Aasiasta, sitä on tavattu vain Sarawakin eteläosissa Borneon saarella.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Laikkupallokalakoiraat ovat erittäin aggressiivisia sekä oman lajin naaraita että kaikkia muita kaloja kohtaan. Jos niiden halutaan kutevan akvaariossa, koiraan voi tuoda naaraan seuraan vasta silloin, kun naaras on täynnä mätiä. Kalat ovat aktiivisimmillaan hämärän aikaan.

Vesiolot ja ravinto

Laikkupallokaloille sopii pehmeä, hiukan hapan vesi. Ne ovat herkkiä nitriiteille ja ammoniakille. Laikkupallokalat syövät pieniä selkärangattomia; akvaariossa niille syötetään pakastettuja surviaisentoukkia, krilliä ja massiäyriäisiä. Toisin kuin isommilla pallokalalajeilla, hampaiden liikakasvu ei ole yleensä ongelma.
Burkina Fason lippu

Burkina Fason lippu on otettu käytöön 4. elokuuta 1984, kun Ylä-Volta vaihtoi nimensä Burkina Fasoksi. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Lipussa punainen kuvaa Ranskan siirtomaavallan vastaista vallankumousta ja tähti taas sen johtavia periaatteita. Vihreä puolestaan symboloi maan luonnonvaroja. Punainen, vihreä ja keltainen ovat myös panafrikkalaisia värejä. Nykyiset värit on valittu osoittamaan suurempaa solidaarisuutta muita Afrikan entisiä siirtomaita kohtaan.

Historia

Burkina Fason lippu poikkeaa useimmista muista panafrikkalaisista lipuista siinä, että se on otettu käyttöön noin 20 vuotta näitä myöhemmin. Ylä-Voltan eli nykyisen Burkina Fason itsenäistyessä vuonna 1960 sille otettiin vaakasuoraraitainen trikolori, jonka raitojen värit ylhäältä alas olivat punainen, valkoinen ja musta. Punainen tässä lipussa symboloi Punaista Voltaa, valkoinen Valkoista Voltaa, musta Mustaa Voltaa. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 4. elokuuta 1984 samalla, kun maan nimi vaihdettiin Burkina Fasoksi.
Barbara McDermott

Barbara Winifred Anderson McDermott (15. kesäkuuta 1912 – 12. huhtikuuta 2008) oli vanhin elossa oleva RMS Lusitanian upottamisesta 7. toukokuuta 1915 pelastunut. Hän oli yhdysvaltalainen. Onnettomuuden jäljiltä on enää elossa vain Audrey Lawson-Johnston, joka oli onnettomuuden sattuessa parin kuukauden ikäinen.
McDermottilla oli selviä muistikuvia onnettomuudesta kysyttäessä kesällä 2002.
Edoras

Edoras on Rohanin valtakunnan pääkaupunki, J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä maailmassa, Keski-Maassa. Kaupunki sijaitsi Valkoisten vuorten pohjoispuolella. Edoras oli rakennettu vuoren alarinteelle.
Edorasissa oli monia talleja, asuinrakennuksia, parakkeja, patsaita, vartiotorneja ja muita rakennuksia. Edorasta ympäröi puusta ja raudasta tehty ulkomuuri, jossa oli monia vartiotorneja. Muurissa oli myös salaovia ja suuri rautaportti. Kaupungissa oli vielä pienempiä paaluaitamuureja sekä vartiotorneja. Kaupungissa oli myös parakkeja ja talleja, joissa koulutettiin sotilaita ja pidettiin hevosia. Asuinrakennukset olivat vaatimattomia. Kaupungissa oli myös maatiloja ja patsaita. Ylimpänä kalliolla oli Meduseldin kultainen kartano, joka oli vartiotilassa. Muureilla oli vartijat, sekä kuninkaallinen ratsukaarti oli koko ajan valmiustilassa.

Historia

Edorasin rakensi Brego, Eorl Nuoren poika vuonna 2548 Kolmatta Aikaa.
Sormuksen sodan aikana Edorasissa ei ollut paljon sotilaita. Kun Gandalf Valkoinen, Gimli Glóinin poika, Legolas Thranduilin poika ja Aragorn Arathornin poika tulivat Edorasiin, Gandalf paransi Théodenin Thengelin pojan mielen ja ajoi Sarumanin pois hänestä. Sen jälkeen Edorasista johdettiin noin 100 sotilasta ja noin 600 kansalaista Helmin syvänteeseen. Sieltä palasi Edorasiin noin 2 000 sotilasta. Edorasista lähti noin 4 000 rohirrimin ratsastajaa Dunhargiin, jossa armeijan kokoaminen alkoi. 
Kun Sauron oli tuhottu, rohirrim palasivat Rohaniin. Théoden kuoli Pelennorin kentillä ja hänen sisarenpojasta Éomerista tuli Rohanin kuningas. Theoden haudattiin Edorasin lähellä oleviin hautakumpuihin, jossa kaikki entiset Rohanin kuninkaatkin makaavat. 
Neljännellä Ajalla Edoras ja Rohan kukoisti Éomerin johdolla ja kun hän kuoli hänen poikansa Elfwine piti Edorasin ja Rohanin kukoistuksessa.

Edorasin kuvia

Edorasin kartta
Uusi-Britannia

Historia

Ensimmäinen Uuden-Britannian saarelle saapunut eurooppalainen oli William Dampier 27. helmikuuta 1700. Hän antoi saarelle latinankielisen nimen Nova Britannia. Saksalaisten hallitessa saarta 1884–1914 Saksan Uuden-Guinean osana sitä kutsuttiin Uudeksi-Pommeriksi. 11. syyskuuta 1914 saarella käytiin yksi ensimmäisen maailmansodan varhaisista taisteluista, kun australialaiset joukot saapuivat saarelle. Vuonna 1994 saaren suurinta kaupunkia Rabaulia koetteli tulivuorenpurkaus, joka peitti suurimman osan kaupungista ja lentokentän tuhkan alle. Kaupunki jouduttiin hylkäämään ja siirtämään 20 kilometrin päähän Kokopoon. Uutta East New Britainin pääkaupunkialuetta kutsutaan yhä usein Rabauliksi.
Bolesław Piasecki

Bolesław Bogdan Piasecki (alias Leon Całka, Sablewski; 18. helmikuuta 1915 Łódź – 1. tammikuuta 1979 Varsova) oli puolalainen poliitikko ja kirjailija, toisen maailmansodan jälkeisen Puolan johtomiehiä ja katolisen PAX-järjestön johtaja. Piasecki oli Sejmin jäsen vuodesta 1965 ja Puolan hallituksen jäsen vuosina 1971–1979.
Piasecki oli puolalaisen nationalistipuolueen ONR:n johtaja. Hän oli vangittuna Bereza Kartuskassa. Vapauduttuaan hänestä tuli laittoman oikeistoliikkeen ONR-Falagan johtaja. Tämä liike suosi ”katolista totalitarismia” ja koostui henkilöistä, jotka olivat olleet fasistiliikkeessä. Piasecki oli puolalaisessa vastarintaliikkeessä ja johti Konfederacja Naroda -liikettä taistelussa Gestapoa vastaan toisen maailmansodan aikana. Piasecki oli Neuvostoliiton NKVD:n pidättämänä ja kuulusteltavana sodan jälkeen. 
Vuonna 1945 hän muodosti uudelleen ”katolisen sosiaalis-edistyksellisen liikkeen” yhteistoimintaan Puolan kommunistisen hallituksen kanssa ja perusti sen ympärille viikoittaisen julkaisun Dzis i Jutro. Piasecki perusti PAX-järjestön Stalinin käskystä ja oli järjestön johdossa kuolemaansa asti. Stalinismin jakson aikana vuoteen 1956 asti järjestö oli yksi tärkeimmistä kommunistien ”työvälineistä” katolisen kirkon vaikutuksen vähentämiseksi Puolassa. Se oli myös vuoteen 1956 saakka ainoa hallituksen hyväksymä väylä tuoda julki katolista uskoa Puolassa. PAX-järjestön merkittävyys väheni vuoden 1956 jälkeen, vaikka järjestö säilyikin vuoteen 1989 asti.
Glenn Howerton

Glenn Franklin Howerton III (s. 13. huhtikuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan sarjasta Elämää Philadelphiassa, jossa hän esittää yhtä pääosaa ja on myös yksi sarjan käsikirjoittajista ja tuottajista. Hän on esiintynyt myös muun muassa The Strangers -elokuvassa.
Príncipe Alfonso (1922)

Palvelus

Alus saattoi kuningas Alfonso XIII:ta useilla ulkomaan matkoilla kuten vierailuilla Göteborgiin ja Kieliin 1928 ja Ranskan, Italian satamiin sekä Maltalle 1930. Vuonna 1931 tasavallan julistamisen jälkeen alus kuljetti hallitsijan Cartagenasta maanpakoon Italiaan. Samana vuonna alus nimettiin uudelleen Libertadiksi.
Espanjan sisällissodassa alus kuului tasavaltalaisten laivastoon tukikohtanaan Cartagena. Alus kuului maaliskuussa 1938 laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli iskeä kansallismielisten laivastoon. Iskussa upposi risteilijä Baleares. Alukseen osui 18. huhtikuuta Cartagenassa ilmahyökkäyksessä pommi, minkä seurauksena Libertad oli korjattavana kolme kuukautta. Tasavaltalaisten kärsittyä tappion alus siirtyi Bizerteen, missä se internoitiin. Alus palautettiin 1939 kansallismielisten hallinnoimaan Francisco Francon Espanjaan ja se nimettiin Galiciaksi.
Alus poistettiin palveluksesta 2. helmikuuta 1970 ja se sijoitettiin myyntilistalle maaliskuussa 1972.
HMS Chichester (1753)

Valmistus

Alus tilattiin 12. heinäkuuta 1750 Portsmouthin telakalta. Se laskettiin vesille 4. kesäkuuta 1753.

Palvelus

Alus romutettiin 1803.
Paavo Ruotsalainen (kirjailija)

Paavo Ruotsalainen (18. huhtikuuta 1887 Sonkajärvi – 24. tammikuuta 1967 Iisalmi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Ruotsalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1930-luvun alussa.
Ruotsalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Lassi Ruotsalainen ja Juljaana Lyyra. Hän kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1909. Ruotsalainen toimi kansakoulunopettajana Sonkajärvellä vuosina 1909–1921 ja 1942–1954. Vuosina 1921–1955 hän oli maanviljelijänä Sonkajärvellä ja lisäksi hän toimi 21 vuoden ajan Rutakon osuuskassan kirjanpitäjänä.  Ruotsalainen oli  Suomen kristillisen opettajaliiton matkapuhujana, matkasihteerinä (vuodesta 1934) ja sihteerinä (vuodesta 1940).
Ruotsalainen oli kansanedustajana 1929–1933 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli mukana Sonkajärven kunnallispolitiikassa kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Ruotsalainen osallistui myös kirkolliskokoukseen.
Ruotsalainen oli naimisissa vuodesta 1913 Vilina o.s. Kainulaisen  kanssa (k. 1979). Lapset: Pekka, Lassi (1924–2004), Paavo (s. 1926), Hanna Kaarina (s. 1928).
Lapsikuoro Jippii

Jippii-kuorot ovat suomalaisia ja nykyisin myös muissa maissa toimivia lapsikuoroja. Jippii-kuorotoiminnassa on mukana yli 100 lapsikuoroa, jotka toimivat eri seurakunnissa, kirkkokunnissa ja kouluissa kahdeksassa eri maassa. Jippii-lapsityö alkoi vuonna 1998 Suomessa Fida International -lähetysjärjestössä osana ”Lapsen puolesta” –teemavuotta. Ensimmäiset Jippii-laulut tehtiin vuonna 2000 ja ensimmäinen suomenkielinen Jippii-äänite nimeltään "Jippii, Taivaan Isän hommissa" julkaistiin v. 2001. Vironkielinen "Juhhei"-levy julkaistiin pian suomenkielisen levyn jälkeen ja on omistettu 5-vuotiaana menehtyneen Helina-tytön muistolle.  Myös ammattimuusikkoja on lähtenyt kuorojen toimintaan säveltäjä Lasse Heikkiän innostamana. Kymmenes suomenkielinen levy "Ristin maa" julkaistiin 1.1.2017. Jippii-lauluissa kaikuu iloinen evankeliumi ja sanoma lähetystyöstä lasten laulamana.
Jippii-kuorotoiminnan avuksi on julkaistu nuotit yli sadasta Jippii-laulusta sekä laulujen musiikkitaustat lapsikuorojen käyttöön. Kaikki Jippii-kuorot toimivat itsenäisesti omilla paikkakunnillaan. Muutamia kertoja vuodessa järjestetään suurempia yhteiskonsertteja, joissa laulaa satoja lapsia. Vuonna 2017 Suomen 100-vuotis- ja uskonpuhdistuksen 500-vuotisjuhlien kunniaksi Jippii-kuorot järjestävät koko Suomen kattavan Ristin maa 2017 –kiertueen. http://www.suomalainenusko.fi/ristin-maa/ Jippii-kuorotoiminta on ilmaista ja kaikki halukkaat lapset ja lapsikuorot voivat tulla toimintaan mukaan.

Jippii-kuorot muissa maissa

Jippii-laulujen kääntäminen on yllättänyt lauluntekijätkin. Lauluja alettiin kääntää viroksi jo ennen kuin ensimmäinen äänite valmistui vuonna 2001, ja unkarinkielinen Jippii-äänite ilmestyi Unkarissa pian suomalaisen levyn jälkeen. Nyt Jippii-lauluja lauletaan eri puolilla maailmaa: nenetsin kielellä Pohjois-Siperiassa, missä pakkasta saattaa olla -50C ja Turkmenistanissa, missä lämpö kipuaa +50C asteeseen. Niitä lauletaan maailman korkeimman vuoren Mt. Everestin juurella Nepalissa, ja ne raikuvat merenpinnan alapuolella Israelissa. Valmiita Jippii-äänitteitä on tehty jo 48 kappaletta 27 kielellä. Laulujen käännösohjelmassa on yli 100 kieltä. Laulut äänitetään paikallisten lasten kanssa kussakin maassa. Jippii-kuoroja on syntynyt Viroon, Latviaan, Liettuaan, Venäjälle, Albaniaan, Armeniaan, Georgiaan, Nepaliin, Brasiliaan, Madagaskarille, Intiaan, Laosiin.… (Jippiimissio 8.1.2017) Kansainvälisissä Jippii-konserteissa lapset laulavat samoja lauluja monilla eri kielillä.
Kuoroja on mm. Venäjällä, Virossa, Liettuassa, Albaniassa, Japanissa, Intiassa ja Nepalissa. Marraskuussa 2014 julkaistu georgiankielinen levy on 35:s Jippii-äänite ja tiettävästi ensimmäinen korkealaatuinen hengellinen lastenlevy Georgiassa.

Jippiimissio ry

Jippii-kuorotoimintaa koordinoi Jippiimissio ry, joka myös tuottaa kuoroja varten uutta materiaalia.
Trafford Leigh-Mallory

Nuoruus

Trafford Leigh-Mallory syntyi Mobberleyssa, Cheshiressa 1892. Hänen isänsä oli rehtori. Leigh-Malloryn isoveljestä George Leigh-Mallorysta tuli aikanaan tunnettu vuorikiipeilijä. 
Trafford Leigh-Mallory opiskeli lakia, kunnes ensimmäinen maailmansota syttyi 1914. Hän värväytyi välittömästi jalkaväen sotilaaksi ja haavoittui hyökkäyksessä Ypresin taistelussa 1915. Toivuttuaan haavoistaan hän haki ja pääsi ilmavoimiin, jossa lensi pommitus- ja tiedustelulentoja. Vuonna 1917 hän oli ylennyt jo majuriksi ja laivueen komentajaksi. Sodan päätyttyä marraskuussa 1918 Leigh-Mallory harkitsi paluuta siviilielämään ja lakimieheksi, mutta päätti jäädä ilmavoimiin.
Toiseen maailmansotaan mennessä Leigh-Mallory oli ylennyt ilmavoimien vara-marsalkaksi

Toinen maailmansota

Vaikka Leigh-Mallorylla ei ollut suuremmin kokemusta hävittäjistä, hänen sotansa alkoi 12. hävittäjälennoston komentajana. Hän osoittautui energiseksi ja järjestelykykyiseksi organisaattoriksi. Kun taistelua Britanniasta käytiin Leigh-Mallory riitaantui ilmavoimien vara-marsalkka Keith Parkin kanssa, koska Parkin johtama 11. lennosto ei Leigh-Malloryn mukaan kyennyt suojelemaan 12. lennoston lentokenttiä. Leigh-Mallory voitti kiistan ja sai syrjäytettyä sekä Keith Parkin että Hugh Dowdingin, hävittäjätoiminnan komentajan. Hän korvasi Parkin 11. lennoston komentajana.
Britannian taistelun jälkeen Leigh-Mallory kävi hyökkäysilmasotaa Ranskan vallanneita saksalaisia vastaan. Vaikka häntä arvosteltiinkin sekä pilottien että hävittäjäkoneiden menettämisestä, ilmavoimat oppi paljon liikkumisesta ja mahdollisista taktiikoista vihollisen ilmatilassa. Leigh-Mallory johti Dieppen iskuun osallistuneita ilmaosastoja elokuussa 1942. Samana vuonna hänet ylennettiin ilmavoimien marsalkaksi. Hän toimi myös Normandian maihinnousun ilmaoperaatioiden komentajana ja sai kiitoksia ilmatuen toiminnasta muun muassa Bernard Montgomerylta.
Elokuussa 1944, kun Normandian maihinnousun taistelut olivat lähes ohi, Leigh-Mallory siirrettiin Kaakkois-Aasian ilmajoukkojen komentajaksi. Hän oli matkalla komentopaikkaansa, mutta häntä ja hänen vaimoaan kuljettanut lentokone törmäsi vuoreen huonoissa sääolosuhteissa Burmassa. Ironisena sattumana hänen tilalleen tuli Keith Park - sama mies, jonka kanssa hän oli riidellyt taistelun Britanniasta kuluessa.
Sidit

Historia

Sidien nimitys tulee ilmeisesti arabian kielen sanasta Sayyid. Habshit on vastaavasti johdettu Etiopiaa tarkoittavasta sanasta Habash. Arabiorjakauppiaat toivat orjia Intiaan Etiopiasta Mosambikiin ulottuvan rannikon alueelta. Lähteitä sideistä Intiassa on Delhin sulttaanikunnan perustamisen ajoilta 1200-luvulta. Orjien tuomista jatkettiin aina 1800-luvulle saakka. Paikalliset ruhtinaat käyttivät heitä muun muassa sotilaina ja palvelijoina. Nykyisin sidejä asuu Intian Karnatakan, Maharashtran, Andhra Pradeshin ja Gujaratin osavaltioissa, sekä Pakistanin Sindhissä.

Kulttuuri

Gujaratissa sidit muodostavat yhden alemmista muslimikasteista. Alueen sidejen sosiaalinen elämä pyörii paljolti islamilaisen pyhimyskultin ympärillä. Tärkeimpiä pyhimyksiä ovat Bava Gor, Bava Habash ja Mai Mishra. Bava Gor oli perimätiedon mukaan etiopialainen sotapäällikkö, joka lähetettiin Intiaan taistelemaan naispuolista demonia vastaan. Sidien oma perimätiedon mukaan he polveutuvat tätä saattaneista sotilaista ja näiden vaimoista. Karnatakassa on muslimien lisäksi kristittyjä ja hindulaisia sidejä.
Cordiaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat puuvartisia, toisinaan liaaneja. Melko usein kaarna on kuituista ja haavat muuttavat väriään ilman vaikutuksesta (oksidoituminen). Hennoimmat oksat ovat väriltään vaaleita, lähes valkoisia. Kukinnoissa ei tavallisesti ole kukkia tukevia suomuja ja kukinto on viuhkomainen, harvoin lähes dikaasio eli kaksihaarainen viuhko. Kukissa esiintyy joskus heterostyliaa eli vartaloiden erimittaisuutta. Verhiö säilyy hedelmäasteelle asti ja suurenee. Teriö nuppuasennossa tavallisesti kiertynyt eli kontortti. Vartalot haarautuvat kahdesti tai harvemmin kerran, luotit ovat pistemäisiä tai pallomaisia. Siemenaiheet ovat suorasuuntaisia. Luumarjassa on tavallisimmin yksi kivi, joskus kaksi tai neljä. Kromosomiluku on n = 9, 14–16, 19.
Länsiafrikkalainen yksi- tai kaksilajinen Hoplestigma on kausivihanta puu, jonka silmut ovat suomullisia. Verhiö on yhdislehtinen ja hajoaa epäsäännöllisiin liuskoihin. Terälehtiä on 11–14, ne ovat tyvestään kasvaneet yhteen. Heteitä on 20–35, ja ne kiinnittyvät teriön tyveen. Pitkät vartalon haarat taipuvat ensin ulos, sitten sisäänpäin, ja niiden päissä on U:n muotoiset luotit.

Levinneisyys

Cordiaceae-heimon kasvit ovat trooppisia. Erityisesti niitä on Etelä-Amerikassa.

Luokittelu

Cordiaceae-heimon läheisin sukulainen on heimo Ehretiaceae. Niiden muodostamaa evoluutiopuun haaraa luonnehtivat hammas- tai ehytlaitaiset lehtilavat ja usein hedelmänä luumarja. Lisäksi on joitakin heteenponnen ja siemenaiheen anatomisia piirteitä.
Heimossa on kolme sukua ja 330 lajia. Suvuista kaksi on runsaslajisia: karhepuita (Cordia) on ainakin 200, suvussa Varronia on 100 lajia. Kolmas suku on Hoplestigma. Näiden lisäksi heimoon kuuluu vielä mahdollisesti neljäntenä suku Coldenia.
Carl Emil Schorske

Carl Emil Schorske (15. maaliskuuta 1915 New York – 13. syyskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen kulttuurihistorioitsija ja Princetonin yliopiston professori. Hänelle myönnettiin vuonna 1981 Yleisen tietokirjallisuuden Pulitzer-palkinto kirjasta Fin-de-Siècle Vienna: Politics and Culture (1980). Hänet palkittiin myös MacArthur Fellowshipilla sen ensimmäisenä vuonna (1981).
Schorske syntyi New Yorkissa ja valmistui Columbia Collegesta (B.A.) ja Harvardista (Ph.D.). Hän palveli toisen maailmansodan aikana Office of Strategic Servicesissä. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa (German Social Democracy) vuonna 1955. Teos kuvaa Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen skismaa sen oikeisto- ja vasemmistosiipien välillä vuosina 1905–1917.
Schorske opetti Wesleyan Universityssä, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja historian Dayton-Stockton-professorina Princetonin yliopistossa, josta hän jäi eläkkeelle 1980-luvun alussa. Time-lehti nimesi hänet yhdeksi maan kymmenestä tärkeimmästä akateemisesta johtajasta. Hän oli Itävallan tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen. Hänestä tehtiin vuonna 2011 Wienin kunniakansalainen.