google/wiki40b huggingface dataset:
Jussipaita

Jussipaita on erityisesti Etelä-Pohjanmaalla käytetty villapaita, jonka keskivaiheilla on vinoneliökuviointi. Yleensä sen väreinä käytetään luonnonharmaata ja viininpunaista, mutta on myös olemassa anttipaita, jossa viininpunainen on korvattu sinisellä. Anttipaita kehitettiin, koska se meni punaista paremmin kaupaksi Lapuan seudun körttiläisille. Sinisen värin suosioon saattoi olla myös syynä poliittiset merkitykset kuten lapuanliikkeen vaikutus.
Vaikka jussipaita on koettu suomenkielisen pohjalaisuuden symboliksi, sen juuret ovat ruotsinkielisen rannikon neulehistoriassa. Jussipaidan tarkasta syntyhistoriasta on kuitenkin useita eri teorioita. Erään käsityksen mukaan ensimmäinen jussipaita olisi suunniteltu Kansallisteatterin näytelmään Pohjalaisia Harrin Jussin roolia varten vuonna 1914. On myös sanottu, että Helsingin yliopiston Eteläpohjalaisen osakunnan pesäpallojoukkue tarvitsi kansanomaista mallia peliasuaan varten. On kuitenkin todennäköistä, että jussipaita muokattiin Pohjalaisia-elokuvaa varten perinteisestä pohjalaisvillapaidasta 1925.  
Jussipaidalla on viitattu eritoten itsenäisiin miehiin ja pohjalaisuuteen. Nyttemmin siitä on tullut eteläpohjalaisen ahkeruuden, sisun, rehellisyyden sekä jopa hulluuden ja uhon vertauskuva.
Harlekiinihuulikala

Koko ja ulkonäkö

Harlekiinihuulikala kasvaa luonnossa noin 30 cm pitkäksi, akvaariossa se jää yleensä alle 20-senttiseksi. Se on valkoisen ja oranssin pystyraitainen ja sen evissä on turkoosinsininen reunus. Sukupuolia on vaikea erottaa toisistaan. Poikaset muistuttavat muuten aikuisia, mutta niillä on evissään hämäys-silmäkuviot. Kalan vanhentuessa sen pyrstöpuoli muuttuu tummemmaksi.

Alkuperä

Näitä kaloja elää Tyynenmeren länsiosassa Taiwanilta Australiaan.

Käyttäytyminen

Kaikki harlekiinihuulikalat ovat aluksi naaraita. Parven voimakkain naaras muuttuu koiraaksi. Toisin kuin monet muut huulikalalajit, ne eivät kaivaudu yöksi hiekkaan. Akvaariossa ne jättävät yleensä pitkäaikaiset asukkaat rauhaan, mutta voivat luulla uusia rapuja ja jopa pikkukaloja ruoaksi.

Ravinto

Harlekiinihuulikalat syövät kovakuorisia selkärangattomia kuten rapuja. Akvaariossa niille annetaan lihapitoista ruokaa, mielellään pilkottuja äyriäisiä. Krillit pitävät niiden värit kirkkaina.
Levan Gatšetšiladze

Levan Gatšetšiladze (georg. ლევან გაჩეჩილაძე, s. 20. kesäkuuta 1964) on georgialainen poliitikko, kansanedustaja ja liikemies. Hän oli yhdistyneen opposition ehdokas Georgian presidentinvaalissa tammikuussa 2008.
Gatšetšiladze opiskeli Tbilisin valtionyliopistolla matematiikkaa ja taloustiedettä. Vuonna 1994 hän perusti GWS- viini- ja alkoholitehtaan. Sittemmin hän on kerännyt arviolta 10 miljoonan US$ omaisuuden.
Hän liittyi 1999 Uusi oikeisto -puolueeseen, ja oli 2000 perustamassa David Gamkrelidzen Uusi ryhmittymä -ryhmää. Kun se liittyi 2001 Georgian uuteen oikeisto (konservatiivi)puolueeseen, hänestä tuli sen puheenjohtaja.
Gatšetšiladze nimettiin marraskuussa 2007 kymmenen oppositiopuolueen tuella ehdokkaaksi tammikuun 2008 presidentinvaaleihin. 
Syksyllä 2010 hän oli perustamassa Sozar Subarin, Irakli Okruašvilin ja Erosi Kitsmarišvilin kanssa Georgialaista puoluetta, josta hän erosi kesäkuussa 2011 toukokuun lopun joukkomielenosoitusten jälkeen.
Kantatie 68

Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 68 oli Koivulahden Vassorin ja Ylihärmän välinen tie. 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoilla tie muutettiin maantieksi, ja se on nykyisin seututie 725.
Nykyistä kantatietä 68 on rakennettu monessa vaiheessa 1960-luvulta 1990-luvulle saakka. Silloinen maantie 710 Ähtävältä Evijärven kautta Lappajärven Lamminkylään sai päällysteen vuonna 1961 ja siitä Vimpeliin vievä osuus päällystettiin uuden suoran tien myötä vuonna 1965 ja Vimpelistä Alajärven Hoiskoon vuonna 1968. 
Nykyisen numeronsa se sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Diofantoksen yhtälö

Diofantoksen yhtälö on kokonaislukukertoiminen vähintään kahden muuttujan polynomiyhtälö, jolle etsitään kokonaislukuratkaisuja. On todistettu, ettei ole olemassa algoritmia, joka selvittäisi yleisessä tapauksessa, onko annetulla Diofantoksen yhtälöllä ratkaisuja. Monia erikoistapauksista sen sijaan on tutkittu ja löydetty ehtoja, joilla ratkaisu on olemassa. Yhtälöä kutsutaan tällä nimellä Diofantos Aleksandrialaisen mukaan.

Esimerkkejä

Yhtälöllä  ei selvästi ole ratkaisuja: vasemman puolen arvo on aina kymmenellä jaollinen, oikea puoli ei.

Yleistä

Yleisen ratkaisumenetelmän mahdottomuuden todisti Juri Matiasevic.
Monet kuuluisat matemaattiset ongelmat pyytävät määrittämään tietyn Diofantoksen yhtälön kaikki ratkaisut tai onko ratkaisuja ylipäätänsä olemassa. Näihin ongelmiin tarvitaan lähes poikkeuksetta kehittyneitä nykymatematiikan menetelmiä, kuten algebrallista geometriaa.
Björneborgs svenska samskola

Björneborgs svenska samskola on Porissa toimiva yksityinen ruotsinkielinen koulu. Se perustettiin vuonna 1892. Koulussa voi opiskella esikoulusta aina ylioppilaaksi asti. Nykyään koulussa opiskelee noin 300 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Ulrika Hollsten.
Koulussa toimii myös Ruotsin konsulaatti, ja konsulina koulun rehtori. Koulu sijaitsee Liisantorin kahdella laidalla, Mikaelsgården toisella ja kaksi muuta rakennusta toisella laidalla. Mikaelsgården sijaitsee Mikonkadulla, ja iso, punatiilinen rakennus sekä Rosa Huset Otavankadun ja Mikonkadun kulmassa. 
Koulu on toiminut nykyisellä paikallaan Otavankadulla 1960-luvulta saakka, jolloin suurin punatiilinen koulurakennus valmistui. 1990-luvun alussa koulu hankki itselleen myös naapurikiinteistön, ja remontin jälkeen vuonna 1992 koulu sai uusia tiloja Rosa Husetista. Viimeinen osa koulua, Mikaelsgården, rakennettiin 2000-luvulla Mikonkadun toiselle puolelle, ja se yhdistettiin päärakennukseen maanalaisella käytävällä. Mikaelsgårdenissa sijaitsee mm. koulun ruokala, lounasravintola Amica.
Kouluun kuului vuosina 1976–2003 myös Euran Kauttualla sijaitseva, vuosiluokat 1–4 käsittävä ala-aste. Kouluun kuuluu myös Annankatu 10:ssä sijaitseva koulukoti, ”Inttis”, jossa kauempaa, etenkin Kauttualta, tulevat oppilaat asuivat kouluviikkojen aikana. Koulukodin toiminta loppui keväällä 2006 oppilasmäärän vähentymisen vuoksi. Ennen Rosa Husetin ja isomman kouluruokalan valmistumista vuonna 1992 oppilaat kävivät 5. luokasta ylöspäin Inttiksessä ruokailussa.

Opettajat

Koulussa on noin 30 opettajaa, aina esikoulun-ja aineenopettajista luokanopettajiin. Koulun rehtorina toimii Susanna Blomqvist ja ala-asteen rehtorina Patrik Grannas.
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu

Juoni

Kaksi älytöntä poikaa Bill ja Ted saavat Rufuksen avulla käsiinsä puhelinkopiksi naamioutuneen aikakoneen. Billin isä aikoo lähettää Billin Alaskaan sotilaskouluun, jos tämä ei saa täysiä pisteitä tulevasta historian esitelmästä. Bill ja Ted päättävät siis lähteä menneisyyteen ja hakea kotiinsa historian merkkihenkilöitä. Elokuvan lopussa Rufus kertoo miksi Bill ja Ted olivat valittuja: jos Bill olisi joutunut Alaskaan, he eivät voisi perustaa bändiään Wyld Stallynsia ja olisi syttynyt 3. maailmansota.
Linzin torttu

Linzin torttu (saks. Linzer Torte) on itävaltalaisen Linzin kaupungin mukaan nimetty torttu.
Linzin torttu on nimetty Linzin kaupungin mukaan Itävallan Ylä-Itävallan osavaltiosta. Linzin torttu on tiettävästi vanhin paikallisista tortuista, joiden nimi viittaa johonkin tiettyyn paikkakuntaan. Linzin torttu on kehittynyt useiden eri torttujen pohjalta vähitellen Itävallan barokin aikakaudella. Vanhin tunnettu Linzin tortun resepti on kreivitär Anna Margarita Sagramosan käsin kirjoittama ohje vuodelta 1653. Ensimmäinen julkaistu resepti on peräisin vuodelta 1718 Conrad Haggerin teoksesta Neues Saltzburgisches Koch-Buch. Itävallasta torttu levisi edelleen Tonava kauppareittejä pitkin muualle Eurooppaan. Siirtolaiset veivät tortun mukanaan edelleen muille mantereille.
Linzin torttu oli aikanaan tunnettu kalliista raaka-aineistaan ja se olikin enimmäkseen yläluokan herkku. Tortun taikinan valmistamiseen käytettiin jauhoja, manteleja, sitruunaa, voita ja ruokosokeria. Torttuun lisättiin myös kalliita mausteita, kuten kanelia, neilikkaa, muskottipähkinä ja kardemumma. Täytteenä käytettiin erillaisia hedelmiä tai marjoja, kuten persikkaa, kvitteniä, kirsikkaa ja vadelmaa. Myös tortulle nykyisin tyypillinen ristikkokoristelu on ollut osa torttua jo pitkään. Muuten torttujen valmistustapa, raaka-aineet ja ulkomuoto ovat saattaneet historiallisesti poiketa huomattavastikkin toisistaan.
Nykyisin Linzin torttua myydään pääasiassa yhtenä tyyppinä. Tyypillinen piirre tortuille on sen ristikkokoristelu. Manteleita saatetaan joskus käyttää koristeluun, mutta taikinasse ne on korvattu hasselpähkinällä ja saksanpähkinällä. Torttu kypsyy valmistuksen jälkeen muutaman päivän maun voimistamiseksi.
Turku 1700-luvulla

Suuri Pohjan sota ja Isoviha

Turunkin 1600-luvun suotuisa kasvu tyrehtyi vuosina 1700–1721 sodan ja sitä seuranneen miehityksen vuoksi. Venäläisten Suomen miehityksestä ryhdyttiin myöhemmin käyttämään nimitystä isoviha. Kesällä 1713 venäläiset valtasivat koko Etelä-Suomen, ja 28. elokuuta 1713 he marssivat 4000 miehen joukolla Turkuun. Kaupunki oli joukkopaon jäljiltä lähes tyhjä, kun tsaari Pietari Suuri saapui sinne syyskuun alussa. Varsinais-Suomeen sijoitettiin venäläisiä joukkoja ja Turkuun kerättiin muonaa ja varusteita Ruotsiin aiottua hyökkäystä varten. Turku oli Isonvihan aikana venäläisen miehityshallinnon keskus, ensin vuosina 1714–1717 sotilashallinnon ja myöhemmin vuosina 1717–1721 siviilihallinnon.
Turun akatemian täytyi olla suljettuna vuoteen 1721 saakka, ja se toimi nimellisesti Uppsalan yliopiston yhteydessä, vaikkei varsinaista toimintaa ollutkaan. Myös akatemian kirjapaino sekä kaupungissa toiminut Gezeliusten kirjapaino evakuoitiin Tukholmaan ennen kaupungin miehittämistä. Miehitys ja sota-aika päättyivät Uudenkaupungin rauhaan 1721, mutta ajanjakso painui mieliin, ja sen tapahtumia puitiin muun muassa käräjillä pitkin 1720-lukua. Venäläisiä asettui jonkin verran myös asumaan Suomeen joukkojen vetäydyttyä, eikä maininta venäläissotilaasta lapsen isänä ole kovin harvinainen tuon ajan kirkonkirjoissa. Verisen miehityksen lisäksi suomalaisia verotti rutto, joka vei Helsingissä ja Turussa hautaan joka kolmannen asukkaan. Puolen miljoonan asukkaan kansasta oli jäljellä nälkävuosien, ruton ja isonvihan päättyessä noin 300 000.

Pikkuviha

Sodan päättymisen jälkeen kaupungissa koettiin rauhan aika, kunnes hattujen sodan aikana kaupunki miehitettiin jälleen vuosina 1742–1743 pikkuvihan myötä. Pikkuviha oli edelliseen miehitykseen verrattuna paljon verettömämpi ja rauhansopimus, Turun rauha, solmittiin Turussa 7. elokuuta 1743. 1700-luvun jälkipuolisko oli edeltäjäänsä sodattomampi, eikä kaupunki enää joutunut toimimaan taistelutantereena. Turkulaiset sotilaat kuitenkin osallistuivat muun muassa Seitsenvuotiseen sotaan vuosina 1756–1762 ja Kustaan sotaan vuosina 1788–1790.

Kasvun vuosisata

1700-lukua leimasi kaupungissa myös teollisuuden kasvu. Turussa toimi 1700-luvulla kaksi valtakunnan suurimpiin kuulunutta tupakkatehdasta. Laivojen rakentaminen alkoi Turussa vuonna 1732 perustetulla Åbo Gamla Skeppswarf -telakalla, ja telakkateollisuudesta kehittyi aikaa myöten kaupungin merkittävin teollisuudenhaara. 
Myös asukasluku nousi ja oli vuosisadan vaihtuessa jo noin 11 000. 1700-luvun lopulla myös kulttuuri ja tiede kukoistivat kaupungissa. Tästä esimerkkeinä olivat esimerkiksi ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan ja laboratorioiden perustaminen, sekä Suomen vanhimman sanomalehden Tidningar Utgifne Af et Sällskap i Åbo ilmestyminen vuonna 1771. Vuonna 1790 Turussa perustettiin myös Suomen vanhin yhä toimiva yhdistys, Musikaliska Sällskapet i Åbo eli Turun Soitannollinen Seura.
Palehjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,6 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,2 metriä mpy.
Sumioisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 117 500 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummenen alueeseen (14.254) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Carl Johan Heikel

Carl Johan Heikel (22. maaliskuuta 1786 Oulu – 23. syyskuuta 1850 Vaasa) oli suomalainen laamanni ja pormestari. 
Heikelin vanhemmat olivat Oulun pormestari Samuel Heikel (1739–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Katarina Appelstubbe. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1802. Heikel opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon 1808. Hän sai varatuomarin arvon 1811. 
Heikel toimi armeijan selvitysvaraston komissaarina vuodesta 1808 ja Kokkolan vt. pormestarina vuodesta 1813. Hän oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1814 ja aktuaarina vuodesta 1816. Heikelista tuli Pietarsaaren pormestari 1818 ja Oulun pormestari 1830. Hän sai laamannin arvonimen 1830. Viimeksi Heikel toimi Korsholman eteläisen tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1835 ja Oulun laamannikunnan laamannina vuodesta 1848. 
Heikel oli naimisissa vuodesta 1833 Kristina Elisabet Dobbinin (1813–1896) kanssa jonka isä oli kapteeni Berndt Johan Dobbin (1763–1852). Heidän lapsiaan olivat hovioikeudenneuvos, senaattori Johan Edvard Heikel (1834–1917), apulaislääkäri Alfred Heikel (1835–1868), filosofian maisteri, lääketieteen kandidaatti Emil Heikel (1837–1872) sekä Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri Rosina Heikel (1842–1929).
Padma Shri

Padma Shri (myös Padma Shree, Padmashree, Padma Sree tai Padma Sri) on palkinto, jonka Intian valtio myöntää yleensä Intian kansalaiselle tunnustukseksi merkittävistä ansioista eri aloilla, kuten taiteessa, koulutuksessa, teollisuudessa, kirjallisuudessa, luonnontieteissä, urheilussa, yhteiskunnallisessa työssä ja julkisessa toiminnassa.
Palkinto on Intian neljänneksi korkein siviilipalkinto. Sitä merkittävämpiä ovat Bharat Ratna, Padma Vibhushan ja Padma Bhushan. Kääntöpuolella palkinnossa on sanat "Padma" ja "Shri" devanagarilla, ja niiden välissä on lootuskukka. Sanskritinkielinen sana "padma" on suomeksi "lootus". Kummallakin puolella oleva geometrinen kuvio on kiillotettua pronssia. Kohokuviot ovat valkokultaa.
Viljo Marttila

Viljo Erkki Marttila (23. maaliskuuta 1904 Helsinki – 1. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli Kustannusosakeyhtiö Otavan kustannustoimittaja, sittemmin kuvatoimituksen päällikkö. Hänet tunnettiin nimimerkillä Jukka H. Puntari toimittamistaan ja laatimistaan kilpatehtäväsivuista mm. Suomen Kuvalehdessä ja veljensä Heikki Marttilan (pakinoitsija Arijoutsin) julkaisemassa pilalehdessä Arijoutsin Pippuri. 
Marttilan vanhemmat olivat ratamestari Erkki Marttila ja Anna Adolfina Pellavasaari. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja oli Kustannus Oy Otavan mainostoimittajana 1927–1936 ja osastonjohtajana vuodesta 1937 sekä prokuristina vuodesta 1938. Marttila toimi myös kilpatehtäväosaston toimittajana useissa lehdissä vuodesta 1927 alkaen. Hän oli Suomen Kirjakauppalehden toimitussihteerinä 1945–1952 ja Kööpenhaminassa ilmestyneen Nordisk Exlibris Tidsskriftin Suomen toimittajana vuodesta 1946 alkaen.
Marttila oli Nuoren Voiman 1iiton liittohallituksen jäsen vuodesta 1943, Libron varapuheenjohtaja 1935–1937 ja Suomen exlibris-yhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1946 alkaen. 
Jatkosodan aikana Viljo Marttila toimi muun muassa Martti Haavion johtamassa Tiedotuskomppania 1:ssä toimistoupseerina sekä myöhemmin muun muassa eri rintamalehtien toimittajana.
Hangaslammi (Ruovesi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 149,4 metriä mpy.
Xlib

Esimerkkiohjelma

Seuraava C-kielinen ohjelma tekee ikkunan, jossa on pieni musta neliö ja teksti "Hello, World!"
/* Simple Xlib application drawing a box in a window. */#include <X11/Xlib.h>#include <stdio.h>#include <stdlib.h>#include <string.h>int main() {
   Display *d;
   int s;
   Window w;
   XEvent e;

   /* open connection with the server */
   d=XOpenDisplay(NULL);
   if(d==NULL) {
     printf("Cannot open display\n");
     exit(1);
   }
   s=DefaultScreen(d);

   /* create window */
   w=XCreateSimpleWindow(d, RootWindow(d, s), 10, 10, 100, 100, 1,
                         BlackPixel(d, s), WhitePixel(d, s));

   /* select kind of events we are interested in */
   XSelectInput(d, w, ExposureMask | KeyPressMask);

   /* map (show) the window */
   XMapWindow(d, w);

   /* event loop */
   while(1) {
     XNextEvent(d, &e);
     /* draw or redraw the window */
     if(e.type==Expose) {
       XFillRectangle(d, w, DefaultGC(d, s), 20, 20, 10, 10);
       XDrawString(d, w, DefaultGC(d, s), 50, 50, "Hello, World!",strlen("Hello, World!"));
     }
     /* exit on key press */
     if(e.type==KeyPress)
       break;
   }

   /* close connection to server */
   XCloseDisplay(d);
   return 0;}
Ikkunaa voi siirtää ja sen kokoa muuttaa. Tämä esimerkki on ohjelmoitu niin, että ohjelman saa lopetettua painamalla jotain näppäintä ohjelmaikkunan ollessa valittuna, mutta ei yrittämällä sulkea ikkuna. Käännettäessä tämä Xlibiä käyttävä ohjelma GCC-kääntäjällä tarvitaan linkitysparametri -lX11.
Malatestianan kirjasto

Malatestianan kirjasto (ital. Biblioteca Malatestiana) on Cesenassa, Italiassa sijaitseva julkinen kirjasto. Se oli Euroopan ensimmäinen kunnallinen ja julkinen kirjasto. Kirjaston perusti kondottieeri Malatesta Novello. Rakennustöitä johti Leon Battista Albertin oppilas Matteo Nuti ja ne kestivät vuodesta 1447 vuoteen 1452.
Malatestianan kirjasto on maailman ainoa kirjasto, jonka alkuperäinen rakenne ja sisustus on säilynyt. Kirjaston sisätilat edustavat Italian varhaisrenessanssia.
Christian Holmqvist

Christian Holmqvist (s. 1974) on suomalainen säveltäjä. Hän on saavuttanut palkintosijoja Kuopion sävellyskilpailussa, jota ei enää järjestetä. Edition Escobar on kustantanut useita hänen teoksiaan. Holmqvist ei päässyt Sibelius-Akatemiaan, mutta on sen sijaan opiskellut sävellystä yksityisesti Harri Vuoren oppilaana.
Antonio Rodríguez Martínez

Ura

Toño aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa joukkueesta Hérculesista. Sieltä hän siirtyi Recreativo de Huelvaan kaudeksi 2003–2004.
Tammikuussa 2005 Toño teki sopimuksen pääsarjajoukkue Racing Santanderin kanssa, mutta palasi Recreativoon tammikuussa 2006 lainasopimuksella kauden loppuun asti.
Seuraavina kausina Toño toimi Racingin kiistattomana ykkösmaalivahtina. Kauden 2007–2008 jälkeen Racing selvisi ensimmäistä kertaa historiassaan karsimaan paikasta UEFA Cupiin.
Kirjekyyhky Silosiipi

Kirjekyyhky Silosiipi (Rocket Wing Saves the Day) on Carl Barksin kirjoittama ja piirtämä Aku Ankka -tarina, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Walt Disney’s Comics and Stories 139 -lehdessä vuonna 1952. Suomessa se julkaistiin alun perin Aku Ankka -lehden vuoden 1953 ensimmäisessä numerossa. Monien muiden Barksin tarinoiden tapaan Silosiipikin on kymmensivuinen. Tarinan on suomentanut Sirkka Ruotsalainen Aku Ankan parhaat -albumisarjan Kun taivaalta satoi rahaa -albumissa.

Juoni

Tarina alkaa siitä, kun Aku ja Iines ovat merellä seilaamassa. Aku soittaa kitaraa, ja Iines ikävöi Akun huomista lähtöä "Sillisaarelle". Aku kertoo olevansa poissa vain yhden päivän. Sillä välin Tupu, Hupu ja Lupu ovat kouluttamassa kirjekyyhkyään, Silosiipeä. Seuraavana päivänä Aku varastaa kirjekyyhkyn, ja lähettää sillä romanttisen viestin Iinekselle. Kun lintu on lähtenyt lentoon, ankanpojat ovat sattumalta tekemässä keinotekoisia junan ääniä, jolloin kirjekyyhky laskeutuu heidän luokseen. Pojat huomaavat viestin. ja muokkaavat sitä erilaiseksi, ja lähettävät viestin sitten Iinekselle. Aku menee illalla Iineksen luokse, joka heittää häntä vihaisena ruukulla poikien muokkaaman viestin takia, jota Iines luuli Akun kirjoittamaksi. Iines menee sisälle, ja Aku löytää kyseisen viestin maasta. Aku kuulee poikien keskustelun siitä, että veturin - tai muun pillin vihellys vetää kirjekyyhkyä puoleensa. Pojat ovat suunnittelemassa kirjekyyhkyjen nopeuskisaan osallistumista, ja Akulla onkin jo juonet mielessä. Kilpakyyhkyt lähetetään lentoon, ja Aku viheltää pilliä Ankkalinnan kohdalla. Kyyhky laskeutuu Akun syliin. Aku lähettää kyyhkyn sitten matkaan, kun muut kyyhkyt ovat ehtineet edelle. Paljon myöhemmin Silosiipi palaa pettyneiden poikien luokse. Kilpailun pilaaminen oli rangaistus Akulta pojille.
Aku menee lepyttämään Iinestä, ja todistamaan, että hän ei sitä viestiä kirjoittanut. Iines suostuu uskomaan, jos vain Aku myisi tämän hankaluuksia aiheuttaneen linnun. Myöhemmin Aku lähtee Iineksen kanssa taas seilaamaan Sillisaaren luo, mutta usean meripeninkulman päässä rannasta syntyy vesipatsas, joka osuu Akun paattiin ja rikkoo laivan purjeen. Iines menee paniikkiin, ja Aku keksii lähettää silosiiven viemään hätäviestiä. Satamassa kalasäilyketehtaan ruokapillin vihellys saa Silosiiven laskeutumaan pillin päälle. Pillistä puhaltava vesihöyry saa Akun viestin lentämään taivaan tuuliin. Silosiipi menee poikien luokse, ja pojat huomaavat heti sen jalassa olleen rinkulan, johon viesti oli sidottu. Pojat ymmärtävät, että kyseessä on hätätapaus ja lähtevät kohti sataman tehdasaluetta, ja löytävät tehtaan katolta hätäviestin. Tarina loppuu siihen, kun Silosiipi tulee kirjekyyhkykilpailussa ensimmäisenä maaliin, ja nyt koko Ankkaperhe on taas onnellinen.
Lívia Járóka

Lívia Járóka (s. 6. lokakuuta 1974 Tata) on unkarilainen Fidesz – Magyar Polgári Szövetség -puolueen poliitikko. Hän on etnisesti romani.
Járóka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004 ja hän oli sen jäsen vuoteen 2014. Syyskuussa 2017 hän nousi takaisin europarlamenttiin korvaten Ildikó Pelczné Gállin.
Sakari Kannosto

Sakari Kannosto (s. 8. lokakuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän valmistui Kuvataideakatemiasta vuonna 2005. Hänet tunnetaan suurikokoisista valmisesineitä ja kierrätysmateriaaleja hyödyntävistä installaatioistaan sekä keraamisista eläimistään. Kannoston teokset liittyvät usein kuluttamiseen ja ihmisen luontosuhteeseen. Tällä hetkellä hän toimii kuvataiteen lehtorin virassa Omniassa Espoossa.
Vuosina 2013-2014 Sakari Kannosto osallistui Villa Karon residenssiin Beninissä tarkastelemalla globaalin jäteongelman ulottuvuuksia ja järjestämällä paikallisille lapsille kierrätysveistotyöpajan. Hän teki Beninissä myös kaksi veistosta: jäteongelmaa ja sen ratkaisua symboloivan Afrikanan ja ihmisen roolia ympäristöään muuttavana voimana kommentoivan Dieu peut toutin.

Tunnustuksia

Sakari Kannostolle myönnettiin Suomen Ympäristökasvatuksen Seuran Ympäristökasvatuksen ruusu vuonna 2014. Palkinnon myöntäjän mukaan Kannoston toteuttama taidepainotteinen ympäristökasvatus monipuolistaa ympäristökasvatuksen menetelmävalikoimaa. Lisäksi hän käsittelee töissään ja opetuksessaan ympäristöteemoja ja käyttää kiinnostavasti kierrätysmateriaaleja tuoden ympäristökasvatuksen luontevaksi osaksi taideopetusta. Kannosto on toteuttanut taidepainotteista ympäristökasvatusta myös ulkomailla.
Kalamáta

Historia

Frankit rakensivat Kalamátaan linnan 1200-luvulla. Kalamáta kehittyi satamakaupunkina, kun sen satama uusittiin 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1986 siellä koettiin tuhoisa maanjäristys.
Nykyinen Kalamátan kunta muodostui, kun Kalamáta, Arfará, Áris ja Thouría yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.