google/wiki40b huggingface dataset:
Aki Sirkesalo

Elämäkerta

Aki Sirkesalo aloitti musiikkiharrastuksen seurakunnan puhallinorkesterissa ja kuorossa 10-vuotiaana ja jatkoi VPK:n torvisoittokunnassa. Sittemmin trumpetinsoitto vaihtui kitaraan ja musiikki rockiin.
Ensimmäinen varsinainen saavutus oli U-Puu -yhtyeen demo, joka soi Rockradiossa. Vuonna 1984 Aki Sirkesalo pääsi yhtyeensä Naamiot kanssa Rockin Suomen mestaruus -kisojen finaaliin. Yhtye hajosi pian kisojen jälkeen. Samana vuonna alkoi myös hänen juontajauransa Rockradiossa. Sirkesalon vuonna 1986 Raine Salon kanssa perustettu Giddyups teki kaksi levyä ja kiertueen Neuvostoliittoon vuonna 1989. Veeti Kallion, Sami Saaren ja Sasu Moilasen kanssa Aki Sirkesalo jatkoi vuosikymmenen vaihteessa a cappella -yhtyeessä Veeti & The Velvets.
Sirkesalo sanoitti lähes kaikki kappaleet Mamin vuonna 1996 julkaistulle albumille Ympyrää, ja he esiintyivät keikoilla saman taustabändin säestyksellä.

Sirkesalon kuolema

42-vuotias Sirkesalo ilmoitettiin vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa kadonneeksi Thaimaassa tapahtuneen vuoden 2004 tapaninpäivän Intian valtameren maanjäristyksen aiheuttamassa tsunamissa. Hän oli Khao Lakissa lomamatkalla. Sirkesalon, hänen vaimonsa ja heidän lastensa ruumiit löydettiin ja tunnistettiin, minkä jälkeen ne kuljetettiin Suomeen haudattavaksi. Sirkesalo perheineen on haudattu Akaan Toijalan hautausmaalle.

Muuta

Kesällä 2016 Akaan kaupunki nimesi alueeltaan neljä tietä Sirkesalon uraa kunnioittaen; Sirkesalontie, Akinkuja, Levytie ja Musakuja.
Laulaja Jari Karjalainen on levyttänyt Sirkesalon julkaisemattomia kappaleita, syksyllä 2017 julkaistiin single "Tuhlattuja päiviä" ja keväällä 2018 "Minä ja ex".
Charles Lang

Charles Bryant Lang, Jr. (27. maaliskuuta 1902 – 3. huhtikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon vuoden 1932 elokuvasta Jäähyväiset aseille ja oli Oscar-ehdokkaana kaikkiaan kahdeksantoista kertaa.
Lang syntyi Bluffissa, Utahissa. Hän opiskeli lakia Etelä-Kalifornian yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken työskennelläkseen isänsä johtamassa pienessä Realart Studios -elokuvastudiossa, joka yhdistyi sittemmin Paramountiin. Lang työskenteli Paramountilla vuoteen 1952, minkä jälkeen hän toimi freelancerina. Hänen kuvaustensa joukossa ovat muun muassa Kaunis Sabrina (1954), Sateentekijä (1956) ja 7 rohkeata miestä (1960).
Lang vetäytyi eläkkeelle vuonna 1972. Hän kuoli 96-vuotiaana keuhkokuumeeseen Santa Monicassa, Kaliforniassa.
Juhani Meriläinen

Pentti Juhani Meriläinen (s. 19. joulukuuta 1946 Kajaani) oli Joensuun kaupunginjohtaja vuosina 1995–2010. Vuoden 2009 lopulla tasavallan presidentti myönsi Meriläiselle kaupunkineuvoksen arvonimen.
Koulutukseltaan Meriläinen yhteiskuntatieteiden maisteri ja oikeustieteen kandidaatti. Ennen siirtymistään Joensuun kaupunginjohtajaksi Meriläinen toimi Suolahden kaupunginjohtajana (1978–1981), Äänekosken kaupunginjohtajana (1981–1988) ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanjohtajana (1988–1995). Lisäksi hän on työskennellyt Kesko Oy:n työsuhdeasiainhoitajana, Helsingin sähkölaitoksen koulutuspäällikkönä ja Iisalmen kaupungin elinkeinoasiamiehenä. Vuonna 2006 Meriläiselle myönnettiin kuntaliiton kultainen ansiomerkki.
Meriläisellä on ollut useita yhteiskunnallisia luottamustoimia. Hän toimii muun muassa jäsenenä Kunnallisalan kehittämissäätiön hallituksessa, Pohjois-Karjalan kauppakamarin hallintoneuvostossa ja Joensuun yliopiston hallituksessa. Lisäksi hän on JOSEK Oy:n hallituksen puheenjohtaja. 
Puoluekannaltaan Meriläinen on sosiaalidemokraatti ja sotilasarvoltaan yliluutnantti. Vuonna 1982 hän toimi Mauno Koiviston valitsijamiehenä.

Yksityiselämä

Meriläinen on naimisissa psykologi Anna Meriläisen kanssa ja heillä on kolme lasta.
Meriläinen harrastaa musiikkia, kirjallisuutta, teatteria, hiihtoa, avantouintia, suunnistusta ja penkkiurheilua. Hän on myös näytellyt Joensuun kaupunginteatterin näytelmässä Romeo ja Julia vuonna 2004.
Tuomas Haapala

Ura

Kaudella 2005 Haapala oli Myllykosken Pallon kapteeni ja sai A-maajoukkuekutsun ensimmäistä kertaa Makedoniaa vastaan, mutta kentälle hän ei vielä silloin päässyt. Hänen maajoukkuedebyyttinsä tapahtui Suomi–Viro-ottelussa  12. marraskuuta 2005. Vuosi oli Haapalalle myös seuratasolla menestyksekäs, kun hän voitti MyPan kanssa Suomen mestaruuden.
Kauden päätyttyä 26-vuotias Haapala kertoi haluavansa ulkomaille ja pääsi testileirille Alankomaiden Willem II:seen. Tarvetta Haapalalle ei kuitenkaan ollut ja hän meni toisen seuran, Manchester Cityn testiin. Haapala sai vakuutettua valmentaja Stuart Pearcen ja sai sopimuksen loppukaudeksi. Haapala ei kuitenkaan saanut loppukaudella peliaikaa Cityssä, eivätkä lainakuviot onnistuneet. City vapautti Haapalan sopimuksestaan, jonka jälkeen hän siirtyi Norjan Sandefjordiin kauden 2009 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella.
Elokuussa 2007 Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti tehneensä kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Haapalan kanssa. Kolmannella HJK-kaudellaan hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Haapala oli hyvin pidetty HJK:n kannattajien keskuudessa peräänantamattoman taisteluasenteensa vuoksi. Vuodeksi 2010 Haapala siirtyi Tampere Unitediin. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa jalkapalloilijana ja keskittyvänsä työelämään.
Haapala pelasi kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Peurahiiri

Levinneisyys

Peurahiiri elää Pohjois-Amerikassa, jossa sen levinneisyysalue ulottuu Tyyneltä valtamereltä Atlantille ja Kanadasta eteläiseen Meksikoon. Se on Pohjois-Amerikan laajimmalle levinnyt jyrsijälaji. Lajista tunnetaan kymmeniä maantieteellisiä populaatioita, jotka joskus luokitellaan alalajeiksi. San Roquen saarella elänyt populaatio (P. m. cineritius) on todennäköisesti kuollut sukupuuttoon.

Anatomia

Peurahiiren ruumiin pituus on 7-10 cm ja paino 10-35 g. Sen turkki on pitkähkö ja pehmeä, väritys vaihtelee yksilöittäin. Ruumiin takaosan ja kylkien väritys voi olla harmahtavasta punertavan ruskeaan, mutta keskiselkä saattaa olla tummempi. Pään ja ruumiin alaosa on valkoinen tai harmahtava. 
Lajille on tyypillistä suuret mustat silmät, isot korvat ja pitkät tuntokarvat.

Elintavat

Lisääntymisaika peurahiirillä riippuu alueesta, se kuitenkin tapahtuu helmi- ja marraskuussa. Naaraan raskaus kestää 23-27 päivää ja poikaset aikuistuvat 2-6 kuukauden iässä riippuen vuodenajasta ja elinalueesta.
Peurahiiret eivät nuku talviunta, mutta saattavat talven tullessa muuttaa ihmisten rakennuksiin.

Ravinto

Peurahiiri käyttää ravinnokseen kasveja, hedelmiä ja siemeniä. Peltojen lähistöllä elävät yksilöt syövät myös viljaa ja maissia. Laji syö hiukan myös eläinperäistä ravintoa, kuten hyönteisiä ja muita selkärangattomia eliöitä. Lajilla on tapana kerätä ravintoa talvivarastoon pesäänsä kuljettaen sen poskipusseissaan.
Kirjat Yam

Maantiede

Kirjat Yam sijaitsee Israelin pohjoisosassa Haifanlahden rannikolla.

Historia

Kirjat Yamiin alettiin rakentaa asuntoja vuonna 1939, mutta suunnitelmat uuden keupungin perustamisesta lykkäytyivät toisen maailamansodan takai. Lopulta uusi kaupunki perustettiin maailmansodan jälkeen vuonna 1946. Alueelle olivat aluksi tyypillisiä yksi- ja kaksikerrokisesti asunnot, mutta kaupungin alkaessa kasvaa nopeasti seuraavina vuosikymmeninä niiden tilalle kohosi kerroostaloja. Suurin osa paoikallisista on työllistynyt Haifassa.

Väestö

Kirjat Yamin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 39 909. Vuona 2002 vastaava luku oli 38 700, vuonna 1969 16 000 ja vuonna 1948 650.
Sound Center

Oy Sound Center Inc. on suomalainen äänentoistolaitteiden maahantuonti-, valmistus- ja vähittäiskauppayritys, jonka perusti Suomeen asettunut yhdysvaltalainen Robert Woods vuonna 1970. Yritys kasvoi Helsingistä alkaen ketjuksi, jolla oli myymälä kahdeksassa Suomen kaupungissa. Sen tärkeimpiä edustuksia olivat pitkään Acoustic Research (AR), Connoisseur, Harman Kardon, JBL, Koss, Marantz, Nakamichi, Pickering ja Teac. Vuonna 1977 Robert Woods perusti kansainvälisten kumppaniensa kanssa uuden korkealaatuisen mutta edullisen NAD-hifilaitemerkin (New Acoustic Dimension) ja alkoi myöhemmin rakentaa kaiuttimia omalla tuotemerkillä Acoustics of Finland. Sound Centerin liikeideana on tarjota tavallisia kodinkoneketjuja parempaa laatua ja hifilaitteiden erikoisliikkeitä edullisempia hintoja.
Tuotevalikoima laajeni myös äänilevyihin, tietotekniikkaan (Program Center) ja englanninkielisiin kirjoihin (American Bookshop). Helsingissä Robert Woodsin liikkeet sijaitsivat pitkään Museokadun alkupäässä Etu-Töölössä. Nykyisin yritys toimii Yrjönkadulla Dianapuiston laidalla.

Historiaa

New Yorkin Cooper Unionista kemian insinööriksi valmistunut Robert Woods teki Michiganin yliopistossa tohtorintutkinnon ympäristösuunnittelun alalta. Hän lähti Eurooppaan tutustumaan alan saavutuksiin, tarkoituksenaan asettua joksikin aikaa Kööpenhaminaan mutta käydä ensin Suomessa tutustumassa Espoon Tapiolan puutarhakaupunkiin. Hän jäi sille tielleen.
Äänentoistoalalle Woods ajautui yhtä sattumalta kuin Suomeenkin. Hänen muuttotavaroissaan ollut Acoustic Researchin valmistama levysoitin oli rikkoutunut konttikuljetuksessa, eikä Euroopassa ollut merkin edustusta vaan varaosatkin oli tilattava Yhdysvalloista. AR-yhtiön kanssa asioidessaan hän innostui ajatuksesta sen tuotteiden edustamisesta Suomessa. Hän mietti merkin markkinointia Suomen kodinkoneketjuille yhdessä mainosyrittäjä Matti Viherjuuren kanssa, mutta mikään ketju ei kiinnostunut laajentamaan merkkivalikoimaansa. Robert Woods päätti alkaa itse AR:n maahantuojaksi, ja vähitellen syntyi Sound Center -myymäläketju. Sen toimintavat edullisine hintoineen ja pitkine takuuaikoineen sekoittivat Suomessa markkinoita ja ärsyttivät kilpailijoita. AR-kaiuttimet myös voittivat monia vertailutestejä. 1970-luvun puolivälissä Sound Center voitti oikeusjutun Hirvoxia ja Radio-Sointu Oy:tä vastaan, jotka olivat vilpillisesti vertailuttaneet asiakkailla omia kaiutinmallejaan teknisesti heikentämiinsä Sound Centerin AR-kaiuttimiin.
1970-luvun keskivaiheilla joukko AR:n suunnittelijoita ja maahantuojia kokoontui uuden yhtiön perustavaan kokoukseen Maltalle. Syntyi New Acoustic Dimension eli NAD-tuotemerkki, jonka idea perustui hyvään äänenlaatuun, pelkistettyyn muotoiluun, helppokäyttöisyyteen ja järkevään hinnoitteluun. Robert Woodsista tuli yksi NAD:n perustajista, omistajista ja hallituksen jäsen. Kun NAD päätti siirtää valmistuksen Kiinaan, Woods luopui yhtiön omistuksesta ja alkoi panostaa samoin periaattein omaan Acoustics of Finland -kaiutinmerkkiinsä.
Ammonios Hermias

Ammonios Hermias (lat. Ammonius Hermiae) (n. 440 - n. 520) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Ammonios oli Hermiaan ja Aidesian, jotka myös olivat uusplatonilaisia filosofeja, poika. Hän oli Prokloksen oppilaana Ateenassa ja opetti itse Aleksandriassa suurimman osan elämästään. Hän kirjoitti useita kommentaareja Platonin, Aristoteleen ja muiden filosofien teoksiin.

Elämä

Ammonioksen isä Hermias kuoli tämän ollessa vielä lapsi, ja hänen äitinsä Aidesia kasvatti hänet ja hänen veljensä Heliodoroksen Aleksandriassa. Heidän kasvettuaan aikuisiksi Aidesia muutti poikiensa mukana Ateenaan, jossa he opiskelivat Prokloksen oppilaina. Myöhemmin he palasivat takaisin Aleksandriaan, jossa Ammonios toimi uusplatonilaisen koulun johtajana ja luennoi Platonista ja Aristoteleesta lopun elämäänsä. Damaskioksen mukaan Ammonios teki myönnytyksiä kaupungin kristityille vallanpitäjille 480-luvun lopulla, kun Aleksandrian pakanoita vainottiin. Näin hän saattoi jatkaa luentojaan. Damaskios moitti häntä tästä, mutta ei kerro, millaisia myönnytykset olivat. Kyseessä saattoi olla joistakin tietyistä opetuksista luopuminen.
Ammonios opetti vielä vuonna 515, sillä Olympiodoros kuuli hänen luennoivan Platonin Gorgiaasta sinä vuonna. Ammonios opetti myös Damaskiosta, Asklepios Tralleislaista, Johannes Filoponosta ja Simplikiosta.
Kierikkala

Historia

Kuninkaantien varrella Korkeakosken länsipuolella sijaitseva Kierikkala oli Kymin pitäjän merkittäviä kyliä, jonne oli kerääntynyt monia käsityöläisammattilaisia. Kierikkalan kylää kutsuttiin jopa kaupungiksi. 1940-luvulla Kierikkalan ja Kalliokosken kaupunginosien välissä olevalle Äijönvuorelle rakennettiin IVAKin (ilmavalvonta-aluekeskus) luolat osaksi Kymijoki-linjaa. Kierikkala kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Taurean Blacque

Taurean Blacque (syntynyt Herbert Middleton, Jr; 10. toukokuuta 1941) on yhdysvaltalainen televisio- ja näyttelijä, tunnetaan parhaiten roolistaan Etsivä Neal Washington, Hill Street Blues -sarjassa. Hän on sanonut, että hän on valinnut nimen "Taurean", koska hänen astrologinen merkki on Härkä. Hän on myös entinen kansallisen edustajansa adoptiopalveluista. Hän on ollut yksi ensimmäisistä Yhdysvaltain mustia miehiä, jotka adoptoivat lapsen. Blacque on uudestisyntynyt kristitty ja on kertonut toimittajille, että hänen uskonsa vaikutti hänen haluun olla mukana adoptiossa.
Menap-jääkausi

Menap-jääkausi

Tämä kausi enteili suuria jäätiköitymisiä, jotka alkoivat seuraavalla Bavel-kaudella. Kauteen osuvat happi-isotooppivaiheet MIS36-MIS34.  Kautta vastaa Pre-Illinois jäätikkö G Amerikassa 1,2 miljoonaa vuotta sitten. Jäätikkö ulottui joidenkin tietojen mukaan Itä-Puolaan asti.
Kaudella oli kaksi kylmää vaihetta, joiden välissä männyn ja koivun luonnehtima periglasiaalinen ympäristö, ja Tegelenissä Alankomaissa oli jääpiikkejä ja muuta kryoturbaatiota. Alankomaihin syntyi Hattemin kerrostuma, jossa oli ensi kertaa suuri määrä Skandinaviasta tulleita siirtolohkareita, Itä-Fennoskandiasta ja Ruotsista.  Alankomaissa oli tuulipölytteistä kylmälle ilmanalalle ominaista ruohoa ja matalaa varpukasvillisuutta; nämä yleistyivät kahtena kylmyyshuippuna, joiden välissä lauhkean vyöhykkeen puut, muun muassa mänty (Pinus) olivat yleisiä. Kaudella esiintyi myös marunaa (Artemisia), mutta se ei ollut yleinen.
Menap-kauden jäätiköitymisissä oli Alankomaissa heinäkuussa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila 8-9 °C, mutta jäätiköitymisten välissä 15 °C. Lämpötilan vaihteluväli on samantapainen kuin aikaisemman Eburon-jääkauden aikana. Kausi saattaa olla Cobb- ja Jaramillo-nimisten magneettisten tapahtumien välissä.
Suokeltto

Ulkonäkö ja koko

Suokelton hento, haarautuva varsi voi kasvaa melkein metrin mittaiseksi. Lehdet ovat ohuet ja hammaslaitaiset. Niitä on ruusukkeena kasvin tyvessä sekä haarautumiskohdissa varsilehtinä. Kukinto on keltainen mykerö, halkaisijaltaan noin kolme senttimetriä.

Levinneisyys

Suokelttoa tavataan Keski- ja Etelä-Suomessa, Skotlannissa, Ruotsissa ja Norjassa, Keski-Euroopassa Ranskan itäpuolella sekä Venäjän länsiosissa.

Elinympäristö

Suokeltto kasvaa korvessa.
Geoff Hurst

Sir Geoffrey Charles "Geoff" Hurst, MBE (s. 8. joulukuuta 1941 Ashton-under-Lyne, Lancashire, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, valmentaja ja kriketinpelaaja. Pelaajaurallaan hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hurst aloitti uransa West Hamissa, jossa hän oli mukana voittamassa FA Cupia  vuonna 1964. Vuotta myöhemmin Hurst palasi Wembleyn stadionille voittamaan  Cup-voittajien Cupin, jonka finaalissa West Ham kaatoi saksalaisen 1860 Münchenin numeroin 2–0. Seuraavalla kaudella West Ham hävisi liigacupin loppuottelussa West Bromwichille. Saman vuoden helmikuussa Hurst teki debyyttinsä Alf Ramseyn valmentamassa Englannin maajoukkueessa.
Ensimmäisen kriketti-ottelunsa Hurst pelasi Essex County Cricket Clubin riveissä ottelussa Lancashirea vastaan vuonna 1962.
Hurst valittiin vuoden 1966 MM-kisoihin. Hurst muistetaan kisoista parhaiten MM-loppuottelusta, jossa hän teki hattutempun Saksaa vastaan ja johdatti Englannin maailmanmestaruuteen. Hurst on edelleen ainoa pelaaja MM-kisojen historiassa, joka on tehnyt kolme maalia loppuottelussa. Jatkoajalle venyneessä pelissä Hurst laukoi jatkoajan 11. minuutilla pallon yläriman alareunaan, josta se kimposi suoraan alaspäin. Tilanne oli hyvin epäselvä, sillä jalkapallon sääntöjen mukaan pallon tulisi olla kokonaan maaliviivan yli. Viimeaikaisten Oxfordin yliopiston tutkimusten ja videoanalyysien mukaan pallo ei ollut missään vaiheessa kokonaan maalikehikon sisäpuolella. Hurstin maali kuitenkin lopulta hyväksyttiin, ja Englanti siirtyi 3–2 -johtoon. Lopullinen sinetti otellulle oli, kun Moore löysi pitkällä syötöllä vapaana olleen Hurstin, joka ei epäröinyt, vaan viimeisteli numeroiksi 4–2. Hurst edusti Englantia vielä vuoden 1970 MM-kisoissa. Yhteensä Hurst pelasi uransa aikana 49 maaottelua, tehden otteluissa 24 maalia.
Myöhemmin urallaan Hurst edusti vielä ammattilaistasolla Stokea ja West Bromwichia. Vuosien 1979 ja 1981 välillä Hurst toimi Chelsean managerina.
Ed Hunter

Videopeli

Ed Hunter on Synthetic Dimensions Respectivelyn kehittämä ja EMI:n julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille heinäkuussa 1999. Peli kuuluu samannimiseen kokoelmalevyyn. Peli pohjautuu Eddie the Headiin, Iron Maidenin viralliseen maskottiin.
Litiumjodidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa litiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta. Aineen väri on usein kellertävä, johtuen siitä, että se hitaasti hajoaa muodostaen jodia. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Kidevedettömän litiumjodidin lisäksi tunnetaan kidevedelliset mono-, di- ja trihydraatit (LiI·H₂O, LiI·2H₂O ja LiI·3H₂O). Kidevesi poistuu näiden rakenteesta kuumennettaessa alennetussa paineessa. Litiumjodidi liukenee erittäin hyvin veteen. Veden lisäksi se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja asetoniin.
Mauno Markkula

Mauno Jaakko Markkula (11. marraskuuta 1905 Lapväärtti – 26. kesäkuuta 1959) oli suomalainen taidemaalari.
Markkula, joka oli papin poika, tuli ylioppilaaksi 1928 ja ryhtyi ensin opiskelemaan Helsingin yliopistossa humanistisia aineita sekä matematiikkaa ja fysiikkaa. Nämä opintonsa keskeytettyään hän siirtyi opiskelemaan laulua konservatorioon, mutta hylkäsi myös musiikillisen uran. Taideopintonsa Markkula aloitti Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella, opettajanaan Erkki Kulovesi, mutta opiskeli myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1936–1942 William Lönnbergin oppilaana. Ensimmäiseen näyttelyyn Markkula osallistui 1939 ja ensimmäisen oman näyttelynsä hän piti 1945. Yhteisnäyttelyistä hän osallistui myös Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1943, 1945, 1948, 1953, 1957, Suomen Taideakatemian kolmevuotisnäyttelyyn 1950 ja Nuorten näyttelyyn 1940, 1942 ja 1943. Lisäksi hänen teoksiaan oli esillä Tukholmassa 1944 ja Oslossa 1946.
Jaakko Leppo

Niilo Jaakko Johannes Leppo (ent. Ahlgren; 10. marraskuuta 1902 Vihti – 9. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän työskenteli jatkosodan aikaan Valtion tiedoituslaitoksen (VTL) Ulkomaanosasto II:n (Lehtimiestoimisto) päällikkönä.

Perhetausta

Lepon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Niilo Ahlgren ja Lyydi Kajaan. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Liisi Hellin Hyvärisen kanssa. Häne veljiään olivat suurlähettiläs Heikki Leppo ja finanssiopin professori Matti Leppo.

Opinnot

Leppo valmistui ylioppilaaksi Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1922. Tämän jälkeen hän suoritti varusmiespalveluksen. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi 1923. Hän opiskeli kieliä, historiaa ja estetiikkaa eri yliopistoissa Suomessa ja ulkomailla. Hän teki opiskeluaikana 1920-luvun lopulla useita matkoja ulkomaille: Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan. Opiskelujen aikana hän oli Ylioppilaslehden taide- ja kirjallisuusarvostelijana.

Toiminta ennen sotia

Ennen toista maailmansotaa Lepolla oli lukuisia luottamustoimia. Työuransa hän teki lehtitoimittajana. Hän oli Mikkelin Sanomien kesätoimittajana vuonna 1927. Vakituinen työ hänellä oli Karjala-lehden ulkomaanosaston toimittajana vuosina 1927–1930 ja saman lehden toimitussihteerinä vuosina 1930–1937. Hän pakinoi lehtiin nimimerkeillä ”Veli Punnus”, ”Mr. Matti”, ”Mr. Jolp”, ”Niilo Leppänen” ja ”J. L.” Hän osallistui puolustusvoimien ensimmäiselle tiedotushenkilöstön kertausharjoituskurssille vuonna 1937.

Toiminta talvi- ja jatkosodassa

Talvisodan Leppo toimi Pääesikunnan sanomatoimistossa. Välirauhan aikana hän toimi Finlandia Uutistoimiston toimitusjohtajana. Hän toimi jatkosodan aikaan Valtion tiedoituslaitoksen (VTL) Ulkomaanosasto II:n (Lehtimiestoimisto) päällikkönä. Toimiston tehtäviin kuului ulkomaalaisten sotakirjeenvaihtajien isännöinti ja tarkkailu. Heille järjestettiin vierailuja rintamalle, ja heidän kirjoituksiaan ja puhelujaan tarkkailtiin. Talvisodan kynnyksellä hän kirjoitti kirjan Propaganda – ratkaiseva ase. Lisäksi Leppo toimi tärkeimpien kirjeenvaihtajien, kuten Curzio Malaparten, rintamaoppaana. Leppo kävi vielä 1944 useaan otteeseen Saksassa tutustumassa natsien propagandakoneiston toimintaan. Sotilasarvoltaan hän oli talvisodan alkaessa luutnantti.
Leppo on suomentanut operetin Erämaan laulu tekstit vuonna 1947.
Sistranda

Sistranda on kylä Frøyan kunnassa Norjassa. Sistranda sijaitsee noin neljä kilometriä Hammarvikasta pohjoiseen. Kylässä oli 810 asukasta vuonna 2013 ja sen pinta-ala oli 0,85 neliökilometriä.
New World Computing

Pelit

Yritys tuli parhaiten tunnetuksi Might and Magic -tietokoneroolipelisarjastaan sekä sen jatkotuotteista, etenkin Heroes of Might and Magic -sarjasta.
Muita tunnettuja pelejä olivat King's Bounty (1990).
Sandrine Domain

Sandrine Domain (s. 6. syyskuuta 1971 Starsbourg, Bas-Rhin, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka.
Domain edusti Ranskaa kolmissa sisäratojen EM-kilpailuissa. Genovassa 1992 hän sijoittui 13:nneksi tuloksella 13,17 m. Valenciassa 1998 hän karsiutui tuloksella 13,38 m ja Gentissä 2000 tuloksella 13,17 m.
Domain voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1991 ja 2000. Heinäkuussa 1991 hän hyppäsi Ranskan ennätyksen 13,42 m ja heinäkuussa 1996 hän ylitti ensimmäisenä ranskalaisnaisena 14 metrin rajan tuloksellaan 14,15 m. Vuonna 1993 hän teki Ranskan sisärataennätyksen 13,33 m. Hän edusti seuratasolla CEP Lorientia. Hän oli pituudeltaan 177-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 62 kiloa.
Rahan metsästäjät

Juoni

Romaani sijoittuu New Yorkin finanssikeskuksessa Wall Streetilla toimivaan pankkiin. Sen keskeisimmät henkilöt ovat kaksi pankissa työskentelevää arvopaperidealeria, Sasquatch, Sasq, eli Magnus Saastamoinen ja hänen esimiehensä Chip, Charles Smith III. Romaanin rakenteessa pankkitoimintaan, erityisesti johdannaisilla käytävään kauppaan, liittyvä juoni lomittuu siihen kytkeytyvän murhan tutkimuksen etenemisen kanssa kahdessa eri aikatasossa. Nämä elementit kohtaavat romaanin 28. luvussa.
Rahan metsästäjät kuvaa sijoitusammattilaisen työn kiivasta rytmiä ja raakaa vastuullisuutta: "Tämäkin päivä oli ollut täynnä stressin täyteisiä puheluita, neuvotteluja, raportteja, sähköposteja. Aamuseitsemästä iltaseitsemään. Paine syntyi siitä, että joka päivä piti tulla tulosta." 
Yhdysvaltalaisten asuntolainoista koottuihin sijoitustuotteisiin kohdistuvan johdannaiskaupan periaatteet tulevat esiin kirjan 3. luvussa Lounas, jossa Chip ja Sasq esittelevät osastonsa toimintaa tiimin uudelle jäsenelle.

Vastaanotto

Kirja-arvostelussaan Ritva Sorvali (2013) korostaa romaanin antamaa kuvaa pankkialan ahneuden ja kiireisyyden tuhoisuudesta sijoitusammattilaisten perhe-elämälle.
Encyclopaedia of Chess Openings

ECO-koodisto (engl. The Encyclopaedia of Chess Openings) on shakkiavausten luokittelutapa. Siinä avaukset jaetaan viiteen osaan (A-E), jotka on jaettu edelleen numerokoodeihin. Siirrot on otettu sadoistatuhansista mestareiden peleistä.
ECO-koodistoa on julkaissut sen luomisesta asti serbialainen yhtiö Šahovski informator.
Koodisto on nykyään tarjolla myös monessa paikassa Internetissä.