google/wiki40b huggingface dataset:
Gerald Wilson

Gerald Stanley Wilson (4. syyskuuta 1918 Shelby, Mississippi – 8. syyskuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, joka toimi trumpetistina, yhtyeenjohtajana, säveltäjänä ja sovittajana. Hän sai suosiota lähinnä Yhdysvaltain länsirannikolla.
Keskeinen kokemus Wilsonin varhaisella uralla oli vuosien 1939–1942 toiminta Jimmie Luncefordin yhtyeessä. Tämän jälkeen hän soitti Los Angelesissa Les Hiten, Benny Carterin ja Willie Smithin yhtyeissä. Ensimmäisen big bandinsa Wilson perusti vuonna 1944. Swingiä ja bopia yhdistelleessä kokoonpanossa olivat mukana muiden muassa Melba Liston ja Snooky Young. Yhtye toimi kolmen vuoden ajan; vuosina 1947–1948 Wilson soitti Count Basien sekä Dizzy Gillespien kanssa, ja tämän jälkeen hän jätti musiikkiuransa tilapäisesti kokeillakseen työskentelyä elintarvikekaupan alalla. Vuonna 1952 hän teki comebackin yhtyeenjohtajana, ja vähitellen hänestä tuli jälleen täysipainotteinen jazzmuusikko. Hän esiintyi myös televisionäyttelijänä.
Sittemmin Wilson johti eri yhtyeitä, ja hänen kanssaan esiintyivät esimerkiksi Harold Land, Teddy Edwards, Bud Shank, Jack Wilson ja Joe Pass. Hän levytti suosittuja albumeja, sävelsi elokuviin ja televisioon ja sovitti musiikkia esimerkiksi Al Hibblerille, Bobby Darinille, Johnny Hartmanille ja Duke Ellingtonin yhtyeelle. Hänen kappaleestaan ”Viva Tirado” tuli hitti latinorockyhtye El Chicanolle vuonna 1970. Wilson järjesti yliopistokursseja jazzin historiasta ja piti omaa radio-ohjelmaansa.
Wilson kuoli kotonaan Los Angelesissa 96-vuotiaana 8. elokuuta 2014.
Tiangong

Tiangong (天宫一号, suom. Taivaallinen palatsi) on Kiinan suunnittelema sarja avaruusasemia. Ensimmäinen kiinalainen avaruusasema, Tiangong 1, laukaistiin avaruuteen 30. syyskuuta 2011 ja toinen Tiangong 2 15. syyskuuta 2016.

Tiangong 3

Tiangong 3 on Kiinan suunnittelema kolmas avaruusasema.
Le Chevalier D'Eon

Juoni

Tarina lähtee liikkeelle Pariisista vuonna 1753, kun Lia de Beaumontin ruumis ajelehtii arkussa pitkin Seineä. Arkkuun on kirjoitettu verellä sana "psalmit". Lian nuorempi veli D'Eon de Beaumont, joka palvelee Ludvig XV:n ritarina, ryhtyy itse selvittämään siskonsa kuolemaa ja siihen liittyviä ranskalaisnaisten outoja katoamisia. Hän saa avukseen kolme kumppania: Robinin, Durandin ja Teillagoryn.
Lian ruumis ei hajoa, sillä siihen on valeltu elohopeaa. Kirkko kieltäytyy hautaamasta Liaa, koska tämä ei pysty palaamaan "maahan, josta on tullut", ja Lian kohtalona olisi vaeltaa ikuisesti pääsemättä taivaaseen. Lia haluaakin yhä kostaa kuolemansa ja joskus hänen sielunsa ottaa vallan D'Eonin kehosta.

Anime

Anime näytettiin Japanissa WOWOW-kanavalla elokuusta 2006 helmikuuhun 2007. Myös Animax esitti sarjan Japanissa. Sarjassa on 24 jaksoa. Animen käsikirjoittaja Shotaro Suga kuvasi sarjan käsikirjoitusta "suuremmaksi kuin muiden sarjojen", sillä yhdenkin jakson käsikirjoitus oli satasivuinen. Myöhemmin anime julkaistiin kahdentoista DVD:n sarjana. Funimationin Amerikassa julkaiseman DVD-boxin mukana on myös erikoismateriaalia, kuten haastatteluja ja kommentteja jaksojen tekemisestä sekä esittelyvideoita.

Manga

Mangan on käsikirjoittanut Tow Ubukata ja piirtänyt Kiriko Yumeji. Se julkaistiin Kodanshan Magazine Z -lehdessä ja koottiin myöhemmin kahdeksaksi mangakirjaksi. Mangan tarina on täysin erilainen kuin animen ja se on luonteeltaan humoristisempi. Siinä seurataan D'Eonia, joka työskentelee Ludvig XV:n salaisessa poliisissa (Secret du Roi) ja selvittää kulttia, joka uhraa nuoria neitsyitä rituaaleihinsa.
Alfalaktalbumiini

Alfalaktalbumiini (α-laktalbumiini) on tyypillinen maidon proteiini.
Alfalaktalbumiinia tarvitaan maitorauhassolussa laktoosin synteesiin. Koska laktoosin synteesiin alveolisolujen Golgin laitteessa tarvitaan α-laktalbumiinia, on sitä luonnollisesti myös maidossa. Lehmänmaidossa pitoisuus on 1,2 g/kg. α-laktalbumiinin osuus kaikista maidon proteiineista on 3,7 %.
Alfalaktalbumiinin biologinen tehtävä on laktoosin muodostamisen lisäksi sitoa kalsiumia. Tämän mahdollistavat alfalaktalbumiinin sisältämät aminohapot, asparagiini ja lysiini. Koska alfalaktalbumiini sisältää runsaasti kysteiiniä, joka muodostaa proteiinin tertiäärirakenteeseen vaikuttavia rikkisiltoja, on se helposti denaturoituva.
Nazanin Vaseghpanah

Nazanin "Naza" Vaseghpanah (s. 29. toukokuuta 1987 Tehran, Iran) on ruotsalainen futsalpelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Vaseghpanah syntyi Iranissa, ja muutti Ruotsiin kaksivuotiaana.

Peliura

Vaseghpanah edustaa Ruotsin naisten futsalmaajoukkuetta, ja oli futsalin naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 viidellä maalillaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Susan Varlin jälkeen. Yhteensä Vaseghpanah on pelannut 14 maaottelua, ja on tehnyt niissä 14 maalia.
Karl Johann Spekle

Karl Johann Spekle (ven. Карл Иоганн Шпекле, 1734 Pietari – 1796 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen isänsä oli saksalainen aseseppä, joka muutti Pietari Suuren kutsusta Venäjälle vuonna 1698. Spekle opiskeli Pietarin kuuluisassa saksalaisessa koulussa Annenschulessa. Vuonna 1758 hän aloitti yhdessä veljensä Paulin kanssa työskentelyn kaupungissa vaikuttaneen tunnetun italialaisen arkkitehdin Francesco Bartolomeo Rastrellin toimistossa.
Tunnetuimmat työnsä Spekle teki toimiessaan Venäjän keisarillisen armeijan arkkitehtina vuodesta 1765 lähtien. Hän piirsi muun muassa lukuisia varuskunta- ja päävartiorakennuksia, asevarastoja, sotilassairaaloita ja asetehtaita. Vanhan Suomen alueelle Spekle suunnitteli useita rakennuksia Viipuriin, erityisesti Pyhän Annan kruunun linnoitukseen, sekä myös joitakin Haminan ja Lappeenrannan linnoituksiin.
Diego Rodríguez Fernández

Pelaajaura

Diego oli pelipaikaltaan puolustaja ja edusti ammattilaisurallaan Tenerifeä, Betisiä, Sevillaa ja Albaceteä. Hän pelasi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 450 ottelua ja teki 12 maalia.
Ensimmäisen ja ainoan esiintymisensä Espanjan maajoukkueessa Diego teki 24. helmikuuta 1988 ystävyysottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1988 EM-kilpailuissa, jossa hän ei kuitenkaan pelannut minuuttiakaan.

Valmentajaura

Peliuransa jälkeen Diego on siirtynyt valmennustehtäviin. Hän toimi Dos Hermanasin valmentajana ja Xerezin teknisenä sihteerinä ennen paluutaan Sevillan organisaatioon.
Kaudella 2008–2009 Diego valmensi Sevillan C-joukkuetta Tercera Divisiónissa kunnes hänet nimitettiin Segunda Divisiónissa pelanneen B-joukkueen Sevilla Atléticon valmentajaksi maaliskuussa 2009. Hän korvasi tehtävässä Fermín Galeoten joukkueen jo lähes varmistettua putoamisensa alemmalle sarjatasolle. Sevilla Atlético jatkoi heikkoja esityksiään myös Segunda División B:ssä ja Diego siirrettiin syrjään helmikuussa 2010, jolloin hänet korvasi Ramón Tejada.
Tohtori Ben Casey

Tohtori Ben Casey (Ben Casey) on yhdysvaltalainen, alun perin ABC-televisioyhtiölle tehty sairaaladraamasarja vuosilta 1961–1966. Sitä alettiin lähettää lokakuussa 1961, ja siitä tuli nopeasti ABC:n katsotuin ohjelma. Sarjan viisi kautta käsittivät yhteensä 153 jaksoa. Se palkittiin kahdella Emmyllä ja oli yhdeksän muuta kertaa ehdolla palkinnon saajaksi. Suomen televisiossa Ben Caseya on nähty viimeksi arki-iltapäivisin Yle TV2 -kanavalla keväällä 2007.
Vince Edwardsin näyttelemä päähenkilö Ben Casey on nuori ja idealistinen neurokirurgi, joka joutuu kohtaamaan hankaluuksia sairaalan muun henkilökunnan kanssa tuoreilla opeillaan ja vakaalla pyrkimyksellään potilaiden oikeudenmukaiseen kohteluun. Hänen tukenaan on Sam Jaffen näyttelemä johtava kirurgi David Zorba. Zorba esiintyi ohjelman jaksoissa vuoteen 1965 asti.
NBC-yhtiön kilpaileva sarja oli Tohtori Kildare (1961–1966), jota myös esitettiin Suomessa. ABC-yhtiön seuraava lääkärisarja oli vuosina 1969–1976 esitetty Marcus Welby, M.D. Sitä ei liene esitetty Suomessa.
Hans Sachs

Hans Sachs (s. 5. syyskuuta 1494, Nürnberg – k. 19. tammikuuta 1567, Nürnberg) oli saksalainen mestarilaulaja, runoilija ja näytelmäkirjailija. Ennen mestarilaulajaksi ryhtymistä hän kävi lapsuudessaan latinakoulua ja oli sen jälkeen 15-vuotiaana suutarinopissa. 
Richard Wagner teki hänestä ihannoivaan sävyyn kuvatun päähenkilön oopperaansa Nürnbergin mestarilaulajat (Die Meistersinger von Nürnberg).
Lužniki-urheilupalatsi

Vuoden 1982 katastrofi

UEFA-cupin ottelussa FC Spartak Moscow vastaan HFC Haarlem tapahtui 20. lokakuuta 1982 ryntäys, jossa talloutui kuoliaaksi 66 ihmistä. Tämä teki siitä aikoinaan Neuvostoliiton pahimman urheilutapahtumaonnettomuuden.

Lužniki-urheilupalatsi populaarikulttuurissa

Sylvester Stallonen elokuvassa Rocky IV elokuvan nimikkohahmo Rocky Balboa ottelee Dolph Lundgrenin esittämää Ivan Dragoa vastaan Lužniki-urheilupalatsissa.
Laakerinlehti

Laakerinlehti on laakeripuun lehti, jota käytetään mausteena. Sitä käytetään perinteisesti liharuokien, patojen, keittojen ja liemien maustamiseen. Se on yksi perusosa maustekimpussa, bouquet garnissa. Immuniteettia kohottavana laakerilehteä on käytetty myös suolisto- ja virtsatieinfektioiden hoitoon. Mieltäylentävänä laakerinlehden väitetään syötäessä sen maustamia ruokia vahvistavan hermoja ja parantavan ajattelukykyä.

Maustekäyttö

Ruokien maustamiseen riittää yleensä 1–2 kuivattua laakerinlehteä. Lehtiä voidaan käyttää myös tuoreena, mutta kuivattuna lehtien kitkeryys vähenee. Kypsistä ruoista laakerinlehdet poistetaan, eikä niitä pidä käyttää sellaisenaan sisäisesti, koska ne ovat suolistolle haitallisia raapiessaan suolenseinämiä. Hienoksi jauhettuna ruokaan tarkoitettuja laakerinlehtiä voi syödä turvallisesti, mutta maku on kokonaista lehteä paljon voimakkaampi. Laakerinlehti on etenkin ranskalaisen keittiön ainesosa. Kreikan Korfulla puolestaan laakerinlehtiä kääritään kuivatuista viikunoista tehtyjen maustettujen kakkusten ympärille.
Laakerinlehdistä puristetaan myös öljyä, jota käytetään leivonnaisten, pikkelssien, säilykkeiden ja lihatuotteiden maustamiseen. Samaa öljyä käytetään myös hajusteteollisuudessa, esimerkiksi hammastahnoissa.

Lääkekäyttö

Laakerinlehdet sisältävät paljon rautaa, fenoleja ja C-vitamiinia. Laakerin tiedetään lisäävän ruokahalua, poistavan ilmavaivoja ja edistävän kuukautisia. Pieninä määrinä lehdet ovat diureettisia, suurina määrinä niitä käytetään oksettavina aineina. Laakeri sisältää ainesosia, jotka estävät migreeniä ja erilaisia tulehduksia. Sitä käytetään myös yskän torjuntaan. Myös laakerin vaikutuksia erilaisten syöpien torjunnassa tutkitaan. Suurina määrinä laakeri on narkoottista.

Käyttö hyönteiskarkotteena

Laakerinlehtiä voi käyttää jauhopusseissa karkottamaan tuhohyönteisiä. Sitä on käytetty myös koiden torjumiseen.
Johanna Venho

Maria Johanna Venho (s. 3. heinäkuuta 1971) on suomalainen runoilija ja kirjailija.
Venho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1990 ja filosofian maisteriksi vuonna 1998 Helsingin yliopistosta. Hän opiskeli biologiaa ja yleistä kirjallisuustiedettä Jyväskylässä ja Helsingissä. Pro gradu -tutkielmassaan Myytistä historiaan. Eavan Boland ja irlantilaisen tradition naiskuva hän tutki irlantilaista runoutta. Hän on opiskellut myös historiaa Avoimessa yliopistossa.
Venho on työskennellyt Ylen Teksti-TV:ssä toimittajana ja elokuva-arvostelijana 1997–2009, Tuli & Savu -runouslehden päätoimittajana, kulttuurilehtien avustajana sekä kääntänyt lastenkirjoja, ohjannut kirjoituskursseja ja toimittanut kirjoja. Venho toimi taiteilijajärjestöjen yhteistyöjärjestö Forum Artisin pääsihteerinä 2013–2014. Hän on perustanut runouslehti Janon Vilja-Tuulia Huotarisen kanssa, ja oli sen päätoimittaja 2013–2014. Hän oli Taiteen edistämiskeskuksen kirjailijoiden ja kääntäjien kirjastoapurahalautakunnan puheenjohtaja v. 2015 - 2017.
Venhon runoja on käännetty antologioihin englanniksi, ranskaksi, italiaksi, unkariksi, viroksi, tšekiksi, slovakiksi ja espanjaksi ja hän toimii kansainvälisessä Versopolis-runoilijaverkostossa. Vuonna 2006 hänen runovalikoimansa Virtuosi Incantesimi ilmestyi Italiassa Antonio Parenten kääntämänä. Vuonna 2008 lastenrunokokoelma Poèmes pour mon bébé ilmestyi Ranskassa Jean-Luc Moreaun käännöksenä. Vuonna 2001 Suomen arvostelijain liitto myönsi Venholle Kritiikin Kannukset -palkinnon. Hän on saanut myös Arvid Lydecken -palkinnon (2003), Katri Vala -palkinnon (2006), Espoon kaupungin kulttuuripalkinnon (2006), Einari Vuorelan runopalkinnon (2008) sekä WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon (2012).
Palkansaajarahastot

Palkansaajarahastot olivat Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen vuosina 1983–1991 ajama järjestelmä, jossa osa yritysten voitoista olisi rahastoitu ammattiyhdistysliikkeen ylläpitämiin rahastoihin ja varoilla ostettaisiin asianomaisen yrityksen osakkeita. Palkansaajarahastoja ehdotti alun perin Ruotsin keskusammattijärjestö LO tavoitteena lisätä palkansaajien vaikutusvaltaa työnantajayrityksissään. Ruotsin yrittäjät ja muut rahastoja vastustaneet näkivät ne puolestaa suurena ja vaarallisena askeleena kohti sosialismia.
Palkansaajarahastoja kannatti vuonna 1982 porvarihallituksen jälkeen valtaan tullut pääministeri Olof Palme, ja ne aiheuttivat 1980-luvun alkuvuosina suurimpia nyky-Ruotsissa nähtyjä mielenosoituksia etenkin ruotsalaisten yrittäjien taholta. 
LO alkoi puhua palkansaajarahastoista 1970-luvun puolivälissä. Niiden pääideologi oli taloustieteilijä Rudolf Meidner, jonka mielestä omistus on työntekijöille paras tapa saada vaikutusvaltaa yrityksessä, jossa työskentelevät. Vuosina 1976–1982 Ruotsissa oli porvarihallitus, ja asia ei edennyt. Olof Palmen johtamien sosiaalidemokraattien palattua valtaan 1982 palkansaajarahastot otettiin jälleen esille ja niitä alettiin perustaa vuonna 1983 tehdyllä päätöksellä. Tosin myös sosiaalidemokraattien omissa joukoissa oli niille hiljaista vastustusta: lehtikuvaaja tallensi puolueen valtiovarainministerin Kjell-Olof Feldtin raapustamassa valtiopäivien istunnossa rahastoja vastustavaa runoa, joka pääsi näin julkisuuteen ja aiheutti vahinkoa sosiaalidemokraateille.
Päätöksen läpiviennissä sosiaalidemokraatteja tuki Ruotsin kommunistinen vasemmistopuolue, mutta ay-liike ei kuitenkaan saanut rahastoja hallintaansa vaikka niin oli suunniteltu. Rahastoja perustettiin lopulta vain viisi, ja niiden taloutta rasitti niille määrätty voitonjakovero. Vuonna 1991 valtaan noussut Carl Bildtin johtama porvarihallitus lopetti palkansaajarahastot 1993, eikä niitä ole sen jälkeen uudestaan otettu sosiaalidemokraattienkaan ohjelmaan.
Suomessa esimerkiksi Kaukaan sellu- ja paperitehtaan johtaja Casimir Ehrnrooth yllättäen kannatti ajatusta työntekijöiden lisääntyvästä omistuksesta, ja Kaukaalle perustettiinkin yhteistoimintarahaston nimellä pari vuotta toiminut vastaavanlainen rahasto. Se kuitenkin lakkautettiin pian Ehrnroothin väistyttyä Kaukaan johdosta.
Glazov

Historia

Glazovin kylä perustettiin noin 1500-1600-luvulla. Kaupunginoikeudet se sai 1780, jolloin siitä tuli myös piirikuntakeskus. Vähäpätöisenä kaupunkina sitä 1800-luvulla käytettiin ei-toivottujen henkilöiden karkotuspaikkana. Siperian rata rakennettiin sen ohi 1898.
FS Tartu (1931)

Palvelus

Tartu muodosti 5. viirikön yhdessä Chevalier Paulin ja Maille Brézén kanssa. Viirikkö osallistui Norjan taisteluihin, joiden aikana sen kotisatamana oli Greenock. Alus siirtyi viirikön mukana Välimerelle. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Britannialle alus tulitti 14. kesäkuuta 1940 viirikön mukana Genovaa. Kuitenkin kuusi vuorokautta myöhemmin kaikki sotatoimet keskeytettiin aselevon astuttua voimaan.
Aluksen miehistö upotti aluksensa Toulonin satamaan saamiensa ohjeiden mukaisesti 27. marraskuuta 1942.
Markku Laukkanen (penkkipunnertaja)

Markku Laukkanen on suomalainen voimanostaja, joka saavutti 2009 pronssia penkkipunnerruksen nuorten MM-kilpailuissa Tšekissä. Hän voitti myös SM-kisat vuosina 2009, 2010 ja 2011. Nuorempana hän harrasti hiihtoa ja voitti siinäkin mitaleita paikalliskisoissa.
Florian Thauvin

Seurajoukkueura

Thauvin aloitti uransa vuonna 2010 Ligue 2:n Grenoble Foot 38:ssa, jota hän edusti vuosina 2010-2011 kolmessa pelissä.
Elokuussa 2011 Thauvin siirtyi niin ikään Ligue 2:ssa pelanneeseen SC Bastiaan. Bastiassa hän pelasi kaksi kautta, joista jälkimmäisen Ligue 1:ssa. Näin ollen Thauvin teki siis kaudella 2012-2013 pääsarjadebyyttinsä pelaten seurassa tammikuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi Ligue 1:n Lille OSC:in riveihin. Lille lainasi kuitenkin Thauvinin takaisin Bastiaan kevätkaudeksi. Kaiken kaikkiaan Thauvin pelasi Bastia-aikanaan liigassa 45 ottelua, joissa syntyi kymmenen osumaa. Hänet valittiin Ligue 1:n nuoreksi pelaajaksi kaudella 2012–2013. 
Syyskuussa 2013 Thauvin siirtyi Lillestä yllättäen pääsarjan Olympique de Marseilleen. Hän ei pelannut lopulta Lillen riveissä yhdessäkään ottelussa. Avausottelunsa Marseillen paidassa Ligue 1:ssä Thauvin pelasi syyskuussa 2013 Toulouse FC:tä vastaan ja ensimmäisen maalinsa hän iski lokakuussa Stade Reimsin verkkoon. Kaudella 2013-2014 Thauvin debytoi myös Mestareiden liigassa, jossa hän teki kuudessa pelaamassaan ottelussa yhden osuman. Ensimmäisellä kaudellaan Marseillessa Thauvin pelasi Ligue 1:ssä 31 ottelua, joissa syntyi kahdeksan maalia. Myös toisella kaudellaan hän sai hyvin vastuuta Marseillessa. Yhteensä Thauvin pelasi Marseillessa 67 ottelua tehden 13 maalia.
Elokuussa 2015 Thauvin siirtyi Englannin valioliigan Newcastle Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa samassa kuussa Manchester Unitedia vastaan, mutta pelasi syyskaudella vain 13 ottelussa. Näin ollen Thauvin siirtyi tammikuussa 2016 lainalle takaisin Marseilleen. Hän pelasi myös koko kauden 2016–2017 lainalla Marseillessa. Hän pelasi lainapesteillään kaikkiaan 54 Ligue 1:n ottelua, joissa teki 17 maalia.
Thauvin siirtyi Marseilleen pysyvästi 11 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän teki kaudella 2017–2018 pelaamissaan 35 pääsarjaottelussa 22 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi karsinnat mukaan lukien 15 ottelua ja teki neljä maalia. Marseille selviytyi loppotteluun, jonka se hävisi Atlético Madridille.

Maajoukkueura

Thauvin on edustanut monia Ranskan nuorten maajoukkueita. Vuonna 2013 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kultaa Turkista. Thauvin teki turnauksessa kolme osumaa, muun muassa molemmat 2-1 -välierävoitossa Ghanasta. Vuodet 2013–2014 Thauvin pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa tehden seitsemän maalia pelaamassaan kymmenessä ottelussa.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Thauvin pelasi tultuaan vaihdosta kentälle ystävyysottelussa Paraguayta vastaan kesäkuussa 2017. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Ranskan joukkueeseen Venäjän MM-kilpailuissa 2018, Hän pelasi kisoissa vain yhden minuutin neljännesvälieräottelussa Argentiinaa vastaan.
Andrea Gaudenzi

Ura

Vuonna 1990 Gaudenzi voitti poikien kaksinpelin Ranskan avoimissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Ranskan avointen loppuottelussa hän voitti Thomas Enqvistin ja Yhdysvaltain avointen loppuottelussa Mikael Tillströmin.
Ranskan avoimissa 1994 Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Petr Kordan, toisella Brad Gilbertin ja kolmannella Arnaud Boetschin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Goran Ivaniševićille.
Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Gaudenzi edusti maataan kaksinpelissä ja nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti Carlos Costan ja Óscar Ortizin, mutta hävisi Andre Agassille. Nelinpelissä Gaudenzi hävisi parinsa Diego Nargison kanssa ensimmäisellä kierroksella David Prinosilille ja Marc-Kevin Goellnerille.
Filippiiniendrongo

Levinneisyys

Filippiiniendrongoa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kvasiryhmä

Määritelmiä

Kvasiryhmälle on käytössä kaksi formaalia määritelmää. Toinen määrittelee kvasiryhmän yhdellä binäärioperaatiolla ja toinen kolmella.
FS Palestro (1862)

Palvelus

David Cazelles varusti alusta Rochefortissa maaliskuusta heinäkuuhun 1863. Alus siirrettiin toisen luokan reserviin 6. kesäkuuta 1863, mistä se siirrettiin kolmannen luokan reserviin (pois palveluksesta) 7. huhtikuuta 1864. Alus poistettiin Rochefortissa alusluettosta 21. kesäkuuta 1871 ja se romutettiin elokuusta 1871 seuraavana vuoden tammikuuhun.
Korven jätinkirkko

Sijainti

Jätinkirkko sijaitsee Märsylän peltoaukean metsäsaarekkeessa Mäntylän ja Huhtalan talojen koillispuolella. Yhdystielle 18053 on matkaa 300 metriä, mutta saarekeelle pääsee pihojen läpi peltotietä pitkin. Metsäalueella laidunnetaan ylämaan karjaa. Mäki on loivapiirteinen ja se on laeltaan tasainen.

Jätinkirkko

Jätinkirkko sijaitsee mäen eteläreunalla ja sen muodostaa matala kivivalli, jonka ulkomitat ovat 29 metriä pitkä ja 27 metriä leveä. Pitkän sivun suunta on pohjoisluoteesta eteläkaakkoon.

Ympäristö

Mäellä on jätinkirkon lisäksi kaksi matalaa kiviröykkiötä. Niiden halkaisijat ovat 4,5 metriä ja 6,0 metriä. Mäen etelälaidalla on pieniä paianteita, jotka voivat olla asuinpainanteita.

Tutkimuksia

Alueen Lidar-keilauksen korkokuvasta tunnistettu muinaisjäänös on ainaostaan tarkastettu kerran Petro Pesosen toimesta vuonna 2016.
Lehtovaara (Ilomantsi)

Lehtovaara on pieni itäsuomalainen kylä. Se sijaitsee Pohjois-Karjalassa Ilomantsin kunnassa noin 20 kilometriä keskustaajamasta koilliseen Hattuvaaraan päin. Kylän erikoisuutena on ruotsalaistalot. Lähistöllä on hieno, rakentamaton järvialue hiekkapohjaisine kauniine järvineen. 
Lehtovaarassa toimi oma Naurisvaaran kyläkoulu vuoden 2004 kevätlukukauden loppuun asti, koulu lakkautettiin 1.8.2004 .

Kylät

Lehtovaaraan kuuluu myös pienempi kylä Naurisvaara. Kyläyhdistys toimii Lehtovaara–Korentovaaran nimellä.
South Stream

South Stream on Gazpromin, Enin, Électricité de Francen ja Wintershallin kaasuputkisuunnitelma Venäjän maakaasun kuljettamiseksi Mustanmeren alitse Italiaan ja Itävaltaan. Joulukuun 2014 alussa Venäjän valtionjohto ilmoitti maansa vetäytyvän Mustanmeren alittavan kaasuputken rakentamishankkeesta EU:n vastustuksen takia.

Kaasuputken reitti

Suunnitelman mukainen putki kuljettaa 30 miljardia kuutiometriä kaasua vuodessa. Putken runkoreitti kulkisi Beregovajan kompressoriasemalta Mustanmeren rannalta Bulgarian Varnaan. Siellä putki haarautuu; eteläinen haara jatkaa Varnasta Kreikan läpi ja edelleen Joonianmeren ali Etelä-Italiaan. Pohjoinen haara kulkisi Varnasta Romanian, Unkarin ja Slovenian läpi Itävaltaan. Sille vaihtoehtoinen reitti kulkisi Serbian ja Kroatian läpi.

Kilpailevat kaasuputkihankkeet

South Stream pyrkii korvaamaan Venäjältä Turkkiin johtavan Blue Streamin jatkehankkeen Bulgarian kautta Unkariin. South Streamin kilpailija oli myös EU:n aiemmin ajama, Turkin läpi kulkeva Nabucco-kaasuputkihanke.
Venäjän eteläpuolitse Kaspianmereltä Italiaan johtava Eteläinen kaasukäytävä -hanke (Southern Gas Corridor, SGC), jonka rakentaminen alkoi vuonna 2014, on venäläisen kaasuputkihankkeen uudempi kilpailija. SGC-hankkeen tärkeyttä korosti esimerkiksi Euroopan komissio jo vuonna 2008 Euroopan parlamentille antamassaan energiapoliittisessa tiedonannossa. SGS-hankkeen loppupää on Turkin rajalta Kreikan ja Albanian läpi Etelä-Italiaan johtava Trans Adrian kaasuputki. Euroopan yhteisön energiaturvallisuutta lisäävän SGC-putkiston kaasutoimitus Georgiaan ja Turkkiin alkaa suunnitelman mukaan vuonna 2018, EU-maihin ja Albaniaan vuosien 2019-2020 tienoilla.