google/wiki40b huggingface dataset:
MHC Katanpää

Rakentaminen

Suomen merivoimat lähetti tarjouspyynnön miinantorjunta-aluksesta Intermarinelle vuonna 2002 ja marraskuussa 2006 tehtiin 244,8 miljoonan euron tilaus kolmen aluksen ja varaosapaketin toimittamisesta. Katanpään valmistus aloitettiin heinäkuussa 2007, ja se laskettiin vesille heinäkuussa 2009. Alus luovutettiin Intermarinen telakalta Suomen merivoimille, ja sen vastaanotti kontra-amiraali Veli-Jukka Pennala toukokuussa 2012.
Laiva saapui Suomeen kesäkuun alkupuolella 2012 Happy Dover -rahtialuksella. Alkuperäinen saapumisaikataulu oli toukokuun lopussa, sitten 1. kesäkuuta, mutta Happy Doverissa ilmennyt vika pysäytti kuljetuksen korjausten ajaksi Tanskaan. Laiva oli esillä yleisölle ensimmäistä kertaa Suomessa merivoimien vuosipäivänä 9. heinäkuuta 2012 Helsingissä. 
Aluksen kummi on silloisen puolustusvoimain komentajan Ari Puheloisen puoliso Tiina Laisi-Puheloinen.
Laiva sisaraluksineen sijoitettiin Saaristomeren meripuolustusalueelle, jonka kotisatama on Turun Pansio. Alkuperäisen suunnitelman mukaan laiva oli tarkoitus luovuttaa merivoimille vuonna 2011. Italiassa telakalla sattuneet useat tulvat viivästyttivät alusten valmistumista. Seuraava, MHC Purunpää, tuli maahan syksyllä 2013 ja kolmas, MHC Vahterpää, vuoden 2016 joulukuussa.
Succinodon

Succinodon putzeri (tarkoittaa ”kapeaa leukaa”) oli saksalaisen paleontologi Friedrich von Huenen antama tieteellinen nimi fossiilille, jonka hän sijoitti sauropodien heimoon Titanosauridae. Se löydettiin myöhäiselle liitukaudelle ajoitetuista kallioista läheltä Puolan Varsovaa vuonna 1941. Hän uskoi sen olleen eläimen leukaluu.
Kuitenkin vuonna 1981 puolalaisten paleontologien Krystyna Pożaryska ja Donald Pugaczewska tutkimus osoitti, että näyte oli tosiasiassa pala kivettynyttä puuta täynnä heimon Teredinidae puuta poraavien simpukoiden koloja, todennäköisesti suvusta Kuphus.
Majida El Roumi

Majida El Roumi (arab. ماجدة الرومي‎) (s. 13. joulukuuta 1956) on libanonilainen maailmanmusiikin laulaja. Hän on paitsi kansainvälisesti tunnetuimpia arabimaailman muusikoita, myös YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön hyvän tahdon lähettiläs.
Vehmaan museot

Vehmaan museot on Vehmaalla Lahdingon kylässä sijaitseva kolmen museon kokonaisuus. Museot keskittyvät Huolilan kantatilaan ja sen ympäristöön. 
Kantatilan päärakennuksessa toimii Vehmaan kotiseutumuseo, jossa esitellään vaihtuvia näyttelyitä. Pihalla olevassa kivinavetassa toimii Kivityömuseo, jossa esitellään vehmaalaista kivityötä 1900-luvun alussa. Lisäksi tien pohjoispuolella on Ruotusotamiehen torppa, 1700-luvulta peräisin oleva sotilastorppa, joka on säilyttänyt hyvin vanhakantaisen ulkomuodon Kaikkia kolmea museota ylläpitää Vehmaan kotiseutuyhdistys.
Havarti

Havarti on tanskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Havarti on kotoisin Själlannin saarelta, ja se sai nimensä 1900-luvulla Havartigaardenin maatilalta. 
Havarti-harkko painaa 2–4 kilogrammaa. Juustomassa on vaaleankeltaista ja täynnä pieniä koloja. Alun perin Havarti oli sisältä ja pinnalta kittibakteerien avulla kypsytetty juusto, jonka maku oli täyteläinen, aitoa Tilsit-juustoa muistuttava. Havartia kypsennetään vähintään kuukauden ajan, ja siihen lisätään joskus yrttejä tai mausteita. Se sopii voileivän ja oluen kanssa nautittavaksi tai lämpimiin ruokiin.
Nykyään suurin osa havartijuustoista, kuten Arla Heritage Havarti, muistuttavat suuresti suomalaista kermajuustoa. Täten niillä ei ole paljon muita yhtäläisyyksiä aidon kittikypsytetyn havartijuuston kanssa kuin raaka-aine, rakenne ja rasvapitoisuus. Rasvapitoisuus on yli 45 prosenttia kuiva-aineesta.
John Burgoyne

John Burgoyne (1722 Sutton, Bedfordshire – 4. kesäkuuta 1792 Lontoo) oli brittiläinen kenraali, joka muistetaan parhaiten tappiostaan siirtokuntien armeijalle Yhdysvaltain vapaussodan Saratogan taisteluissa vuonna 1777.
Burgoyne palveli seitsenvuotisessa sodassa (1756–1763) ja komensi 1762 armeijakuntaa Portugalissa. Hän oli myös parlamentin jäsen 1761–1792. Vuonna 1776 kenraalimajuri Burgoyne lähetettiin Kanadaan. Siirtokuntien kapinan puhjettua hän sai komentoonsa 10 000 miehen suuruisen armeijan. Pohjoisesta hyökkäävien Burgoynen joukkojen oli tarkoitus kohdata etelästä hyökkäävät kenraali William Howen joukot ja lännestä hyökkäävät eversti Barry St. Legerin joukot Albanyssa, jolloin Uusi Englanti olisi joutunut eristetyksi muista kapinallisista siirtokunnista. Burgoynen joukot saavuttivat Fort Ticonderogan New Yorkissa 6. heinäkuuta 1777 ja etenivät Hudson-joelle, mutta Philip Schuylerin, Horatio Gatesin ja Benedict Arnoldin komentamat ylivoimaiset siirtokuntien joukot pakottivat hänet pysäyttämään etenemisensä. Howe ja St. Leger eivät päässeet tulemaan Burgoynen avuksi, joten muonan ja ammusten ehtyessä Burgoyne joutui lopulta antautumaan Gatesille Saratoga Springsissä 17. lokakuuta 1777. 5 500–5 700 brittisotilasta jäi vangiksi. Kapinallisten suurvoitto muodostui koko sodan käännekohdaksi.
Amerikkalaiset vapauttivat Burgoynen ja hänen miehensä sillä ehdolla, että he palaisivat Englantiin. Kotimaahan palattuaan hän joutui voimakkaan kritiikin kohteeksi. Hän toimi vielä 1782–1783 ylipäällikkönä Irlannissa, mutta jätti sen jälkeen sotilaspalveluksen. Burgoyne onnistui vielä pääsemään suosioon Lontoon seurapiireissä, ja kirjoitti useita menestysnäytelmiä. Burgoynen näytelmistä suosituin oli 1786 julkaistu The Heiress (”Perijätär”) – esimerkiksi Horace Walpole piti sitä aikakauden parhaana komediana.
Marsalkka John Fox Burgoyne (1782–1871) oli John Burgoynen avioton lapsi.
Suomen Syöpäpotilaat

Suomen Syöpäpotilaat ry - Cancerpatienterna i Finland rf on yksi Syöpäjärjestöjen toimijoista ja täydentää omalta osaltaan työtä suomalaisten syöpäpotilaiden hyväksi potilaan näkökulmasta. Yhdistyksen tarkoitus on vähentää syöpäsairauksista aiheutuvaa uhkaa ja haittoja yhteiskunnassa sekä turvata syöpäpotilaille ja heidän läheisilleen paras mahdollinen tuki hoidon ja kuntoutumisen aikana. Toiminta-ajatuksena on ylläpitää ja parantaa syöpäpotilaiden ja heidän läheistensä elämänlaatua. Yhdistys on perustettu vuonna 1971.
Yhdistys on Suomen Syöpäyhdistyksen jäsen ja edustaa valtakunnallisesti kaikkia syöpäpotilasryhmiä. 
Yhdistystä tarvitaan syöpäpotilaiden ja heidän läheistensä tueksi erityisesti syöpäpotilaiden kokonaisvaltaisen selviytymisen tuen sekä vertaistuen mahdollistajana ja luotettavana asiantuntijana ja tiedon antajana.Yhdistyksen toiminta kohdistetaan syöpäpotilaisiin ja heidän läheisiinsä valtakunnallisena tiedotus-, tuki- ja potilastoimintana.
Yhdistys on valtakunnallinen asiantuntija- ja vaikuttajajärjestö. Vaikuttamistoiminta kohdistuu päättäjiin, terveydenhuoltoon, viranomaisiin ja suureen yleisöön valtakunnallisena vaikuttamis- ja edunvalvontatyönä.

Potilasverkostot

Syöpään sairastuminen aiheuttaa sekä sairastuneelle itselleen että hänen läheisilleen tilanteen, jossa tarvitaan tietoa, apua ja tukea sekä mahdollisuus tavata samankaltaisessa elämäntilanteessa olevia tai sellaisesta selviytyneitä. Syöpä sairautena on nimitys noin kahdelle sadalle eri syöpäsairaudelle, joista jokaisessa ihminen on erilaisen tilanteen edessä. Osa syövistä on erittäin yleisiä, ja sairastuneita on vuosittain tuhansia, mutta suuri osa on sellaisia, joissa sairastuneita on suhteellisen vähän.
On monia syöpäsairauksia, joihin sairastuneet jäävät melko yksin. Mitä harvinaisemmasta taudista on kyse, sen vähemmän tietoa ja tukea potilas ja omaiset saavat. Tästä syystä Suomen Syöpäpotilaat toteuttaa valtakunnallista sairauskohtaista potilasverkostotoimintaa. Potilasverkostoja on toiminnassa useita. Verkostot ovat avoimia aikuisille syöpäpotilaille ja heidän läheisilleen.

Potilasoppaat

Syöpään sairastuminen käynnistää kysymysten sarjan sekä sairastuneelle että hänen läheisilleen. Usein näihin kysymyksiin joutuu etsimään itse vastauksen. Vastauksien löytymiseksi yhdistys ylläpitää kattavaa ja ajanmukaista potilasopasvalikoimaa. Oppaiden aihealueet ovat erilaisia; osa niistä käsittelee jotain tiettyä syöpäsairautta, ja osa paneutuu syövän hoitoon sekä syövän hoidon ja sairastamisen aiheuttamiin erityiskysymyksiin elämän eri osa-alueilla.
Hôpital Lariboisière

HHôpital Lariboisière on  sairaala Pariisissa. Osa Assistance publique - Hôpitaux de Paris ja Université Paris-Diderot yliopiston opetuskeskuksesta.
Se on rakennettu vuonna 1854 ja se on yksi Euroopan suurimmista sairaaloista.
Isopunapeippo

Levinneisyys

Isopunapeippoa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Laji on vähentynyt ainakin paikallisesti tuntemattomista syistä, mutta väheneminen liittyy mahdollisesti elinalueilla tapahtuneisiin metsänhakkuisiin. Sen populaation uskotaan olevan pieni ja sirpaloitunut. Lajin yksilömäärä ja näköhavoinnot ovat vähentyneet, joten Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto siirsi 2017 sen vaarantuneesta erittäin uhanalaiseksi.
Dovecot

Dovecot on Timo Siraisen kehittämä IMAP- ja POP3-palvelinohjelma, joka toimii yleisimmissä POSIX-yhteensopivissa käyttöjärjestelmissä. Dovecot on C-kielellä ohjelmoitu vapaa ohjelmisto, joka julkaistiin alun perin vuonna 2002.
Aromanttisuus

Aromanttisuus on romanttinen suuntautuminen, jossa henkilö kokee vain vähän tai ei lainkaan romanttista vetovoimaa muita kohtaan. Romanttinen vetovoima ilmenee usein ihastuksina (tai haluna toimia ihastuksen pohjalta niin, että ihastus voisi johtaa johonkin pysyvämpään romanttiseen suhteeseen) tai tarpeena olla romanttisessa suhteessa yhden tai useamman henkilön kanssa. Sen sijaan aromanttisella ihmisellä ei ole tarvetta olla romanttisessa suhteessa jonkun kanssa ja usein heille riittävät ystävyyssuhteet ja muut ei-romanttiset suhteet. Aromanttiset voivat luoda myös omanlaisiaan platonisia suhteita, eivätkä pelkästään toisiinsa, vaan myös romanttisiin ihmisiin, näistä suhteista käytetään useimmiten nimeä "queer platonic relationship" tai lyhennettynä "qpr".

Aromanttisuuden skaala

Kuten seksuaalisissa suuntautumisissa, myös romanttisuudella ja siten aromanttisuudella on skaalansa kuvaamaan romanttisen suuntautumisen skaalamaisuutta. Yleisin kuva on kärjellään seisova kolmio, jonka yläosassa ovat yhdessä kulmassa heteroromanttisuus, keskellä biromanttisuus ja toisessa kulmassa homoromanttisuus. Alaspäin mentäessä romanttisuus muuttuu asteittain aromanttisuudeksi.
Käytännössä skaala auttaa hahmottamaan aromanttisuutta nk. sateenvarjoterminä (englanniksi umbrella term), mikä tässä tapauksessa tarkoittaa, että aromanttisuus sisältää myös harmaa-aromanttisuuden eri tyypit, joissa henkilö kokee vain ajoittain tai tietyissä tilanteissa romanttista vetovoimaa.
Pentti Huovinen (kustannusjohtaja)

Pentti Juhani Huovinen (9. toukokuuta 1930 Sotkamo – 21. toukokuuta 2016 Helsinki) oli Otavan tietokirjajohtaja. Hän oli avioliitossa toimittaja Maarit Huovisen (o.s. Tyrkkö) kanssa. Kirjailija Veikko Huovinen oli hänen veljensä.
Huovinen aloitti Otavassa kustannusvirkailijana vuonna 1956 ja siirtyi vuonna 1967 Weilin & Göösin tieto- ja oppikirjaosaston päälliköksi. Otavan tietokirjajohtaja hänestä tuli 1967 ja kirjallinen johtaja 1983. Eläkkelle hän jäi vuonna 1984. Hän oli ideoimassa ja julkaisemassa Otavan Iso Fokus -tietokirjasarjaa, Otavan Suurta Ensyklopediaa sekä monia muita suurteossarjoja.
Italiatar Algeriassa

Tapahtumapaikka ja -aika

Algeria joskus 1600-luvulla

Ensimmäinen näytös

Bei Mustafa on saanut tarpeekseen vaimostaan Elvirasta, ja hän haluaa naittaa tämän italialaisorja Lindorolle. Merirosvo Halyn tehtävänä olisi hankkia Mustafalle italialaisnainen. Niin Isabella, Lindoron rakastettu, päätyy kovapäisen ihailijansa Taddeon kanssa bein palatsiin. Hän näkee heti, mistä on kyse, ja teeskentelee pitävänsä Mustafasta. Kun pahaa-aavistamaton Lindoro ilmestyy seuraansa pakotetun Elviran kanssa, syntyy yleinen sekasotku, eikä kukaan tiedä, kuka kenellekin kuuluu ja kuka mitäkin haluaa.

Toinen näytös

Isabella ja Lindoro suunnittelevat pakoa ja ottavat Taddeon mukaan suunnitelmiinsa. Juhlallisin menoin Isabella tekee rakastuneesta Mustafasta (joka on turhaan yrittänyt päästä kahden kesken Isabellan kanssa) "Pappataci"-veljeskunnan jäsenen. Mustafan noudattaessa tunnollisesti veljeskunnan sääntöjä (mässäile ja vaikene) Isabella, Lindoro ja Taddeo pääsevät pakoon. Huiputettu Mustafa palaa katuvaisena vaimonsa luo.
Syrjänalanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 887 200 kuutiometriä eli 0,887 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 12,0 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Multianjärvien–Sinervän alueeseen (35.672) se kuuluu.
Nigerin vaakuna

Nigerin vaakuna on Nigerin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1962.
Vaakunan kilven keskellä on Aurinko. Sen vasemmalla puolella on hirssin tähkiä, oikealla puolella keihäs ja kaksi tuaregimiekkaa. Auringon alla on puhvelin pää.
Hirssintähkät kuvaavat maanviljelystä ja puhvelinpää karjankasvatusta. Keihäs ja miekat kertovat alueella aiemmin sijainneista valtioista.
Kilven molemmin puolin on kaksi Nigerin lippua. Kilven alapuolella olevassa nauhassa on maan virallinen ranskankielinen nimi République du Niger.
Arthur Indola

Arthur Anders Indola (käytti Saksassa peitenimeä Andersson), (3. kesäkuuta 1895 Lappajärvi – 17. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat liikemies Anders Indola ja Hilma Sofia Weber. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Maria Jakolewna Podjapolskin kanssa.

Opinnot

Indola kävi kolme luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja Vaasan ruotsalaisen kauppakoulun vuosina 1911–1913.

Jääkärikausi

Indola toimi liikemiehenä Vaasassa ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 18. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui lievästi Missellä 25. heinäkuuta 1916. Hän suoritti myös Schaulenissa vuonna 1917 järjestetyn autokurssin.
Sonatas and Interludes

Sonatas and Interludes (suom. Sonaatteja ja välisoittoja) on John Cagen vuosina 1946–1948 säveltämä sarja pianokappaleita preparoidulle pianolle. Teos koostuu kuudestatoista sonaatista ja neljästä välisoitosta, ja sen esittäminen kestää noin tunnin. Teoksen ensiesityksestä on olemassa ristiriitaisia tietoja. Maro Ajemian esitti siitä osia vuonna 1946, ja useiden lähteiden mukaan Cage esitti koko teoksen vuonna 1948 North Carolinassa Black Mountain Collegessa, kun taas joidenkin lähteiden mukaan Ajemian ensiesitti sen 11. tammikuuta 1949. Teos on omistettu Maro Ajemianille. Sävellystä on pidetty yhtenä pianomusiikin mestariteoksista, ja vuoteen 2000 mennessä siitä on tehty jo 14 erillistä levytystä.
Teoksen esittämisen vaatima pianon preparointi kestää noin kaksi ja puoli tuntia, ja sen aikana 45 pianon ääntä muokataan laittamalla kielien väliin erilaisia ruuveja, muttereita sekä muovin ja kumin kappaleita. Preparointi jakaa pianon kolmeen erilliseen sointiryhmään.
Cagen mukaan teoksen koristeellisten melodioiden ja rauhallisen tunnelman on tarkoitus ilmentää intialaisen estetiikan yhdeksää tunnetilaa: "sankarillinen", "eroottinen", "iloinen", "ihmettelevä", "pelko", "viha", "suru", "vastenmielisyys" ja "rauhallisuus", johon kaikki muut tunnetilat lopulta johtavat. Sonatas and Interludes oli Cagen ensimmäinen hindufilosofiaa hyödyntänyt sävellys, ja säveltäessään teosta hän luki intialaisen taidehistorioitsijan Ananda Coomaraswamyn teoksia.
Sonaatit I–VIII ja XII–XVI noudattavat rytmistä AABB-rakennetta. Kahdessa ensimmäisessä välisoitossa ei ole toistettavia rakenteita, ja kaksi jälkimmäistä välisoittoa sekä sonaatit IX, X ja XI sisältävät preludin, välisoiton ja loppusoiton. Välisoitot on sijoitettu neljännen, kahdeksannen (toinen ja kolmas) ja kahdennentoista sonaatin jälkeen. Sonaatit XIV ja XV on yhdistetty nimen "Gemini – after the work of Richard Lippold" alle.
Kalmukian lippu

Kalmukian lippu on yksi Kalmukian tasavallan virallisista tunnuksista. Se koostuu keltaisella pohjasta, jonka keskellä on sininen ympyrä, jonka keskellä puolestaan on valkoinen lootuksen kukka.

Värien merkitys

Keltainen väri kuvaa aurinkoa, kansaa ja voimakasta uskoa kansakuntaan. Sininen kuvaa taivasta, ikuisuutta ja pysyvyyttä. Valkoinen lootuksen kukka puolestaan symboloi puhtautta, hengellistä elpymistä ja onnellisuutta. Kukan viisi ylempää terälehteä edustavat maanosia ja neljä alempaa terälehteä puolestaan maapallon neljänneksiä. Yhdessä ne symboloivat kalmukkien tahtoa elää ystävyydessä ja yhteistyössä kaikkien maailman kansojen kanssa.
Nùngit

Nùngit on Vietnamissa elävä etninen ryhmä. Siihen kuuluu noin 700 tuhatta henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Nùngit elävät maan pohjoisosassa, Bắc Giangin, Bắc Kạnin, Cao Bangin, Lang Sonin, Thái Nguyênin ja Tuyên Quangin maakunnissa. Nùngit ovat muuttaneet Vietnamiin Kiinasta parisataa vuotta sitten.
Tàyt ovat nùngien lähisukulaisia; puhuvat samaa kieltä ja asuvat usein samoissa kylissä. Nùngit viljelevät perinteisesti riisiä vesirattaiden avulla kastelluilla pelloilla, ja he ovat rakentaneet monien vuorten alarinteille pengerrettyjä riisipeltoja. Heidät tunnetaan myös monipuolisesta viljelykasvien valikoimasta: riisin ohella he kasvattavat maapähkinöitä, maissia ja monia vihanneksia. Buddhalaisuus on nùngien yleisin uskonto.
Amurinhaukka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 26–30 cm, siipien kärkiväli 63–71 cm ja paino 97–155 g (koiras) ja 111–188 g (naaras). Se muistuttaa suuresti punajalkahaukkaa, jonka alalajina sitä aikaisemmin pidettiin. Koiras on noenharmaa, naaras ja nuori lintu ovat vaikeammin tunnistettavissa. Punaiset koivet ja vahanahka ovat hyvä lajituntomerkki.

Esiintyminen

Amurinhaukat elävät pesimäaikana Venäjän kaukoidässä, Kiinassa, Pohjois-Koreassa, Mongoliassa ja Japanin eteläosassa, mahdollisesti myös Intian pohjoisosissa, ja ne talvehtivat Kaakkois-Afrikassa. Niiden elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 100 000–1 000 000 yksilöä.
Amurinhaukka on harhautunut Länsipalearktiselle alueelle vain kolmesti ennen vuoden 1998 kesäkuuta. Laji on havaittu Italiassa toukokuussa 1995, 1997 ja 1998.

Elinympäristö

Pesimäaikana amurinhaukat asuvat avoimessa maastossa metsien reunoissa, soilla, puustoisilla aroilla ja viljelysmailla. Talvehtimiseuduilla ne viihtyvät savanneilla, soistuneilla avomailla ja metsäaukioilla, usein suurina, jopa tuhansien yksilöiden parvina muiden pienten jalohaukkojen kanssa. Ne voivat yöpyä myös kaupungeissa.

Lisääntyminen

Amurinhaukat pesivät yksittäispareina tai pieninä löyhinä yhdyskuntina. Pesä on puun kolossa tai vanhassa varislinnun pesässä. Naaras munii kolme tai neljä, joskus jopa kuusi munaa, joita se hautoo 28–30 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä kuukauden ikäisinä. Laji on sukukypsä vuoden ikäisenä.

Ravinto

Lajin ruokavalio koostuu pääasiassa lentävistä hyönteisistä, mutta myös linnut ja sammakkoeläimet maistuvat sille. Saalistus ajoittuu yleensä aamu- tai iltahämäriin.
Casa Finlandia

Casa Finlandia oli arkkitehti Matti Suurosen vuosina 1969–1971 suunnittelema sarja lujitemuovisia rakennuksia. Niiden innoittajana toimi hänen vuonna 1968 suunnittelemansa Futuro-talon saama suosio.
Casa Finlandia-sarjaan kuului kolme erimallista rakennusta; huoltoasema CF-100/200 (1969), kioski CF-10 (1970) sekä asuin- ja liikerakennus CF-45 (1971). Numero CF-mallimerkinnässä tarkoittaa rakennuksen sisätilojen pinta-alaa. Talojen valmistaja oli Vantaan Hiekkaharjussa toiminut Oy Polykem Ab. Rakennuksia valmistettiin myös yhtiön Ruotsinpyhtään tehtaalla. Casa Finlandia-sarjaa markkinoitiin myös Suomen ulkopuolella ja niitä tehtiinkin muun muassa Japanissa. Valmistus päättyi kuitenkin vuoden 1973 öljykriisin myötä.
Tunnetuin Casa Finlandia-sarjan rakennuksista oli Suurosen vuonna 1971 suunnittelema CF-45, joka tunnetaan paremmin nimellä Venturo. Suomessa ehdittiin valmistamaan ennen öljykriisiä vain 19 Venturoa, mutta Japanissa niitä tehtiin tiettävästi jopa yli 1 000 kappaletta. Nykyään Casa Finlandia-sarjan rakennuksia on edelleen käytössä eri puolilla Suomea, muun muassa huoltoasemina sekä liike- ja asuinrakennuksina.
Continental Cup 2006–2007

Jääkiekon Continental Cup järjestettiin kaudella 2006-2007 kymmenennen kerran. Lopputurnaus pelattiin kolmannen kerran peräkkäin Székesfehérvárissa, Unkarissa. Lopputurnauksessa pelasivat isäntäjoukkue Alba Volan, Tampereen Ilves, Avangard Omsk Venäjältä ja karsintojen kautta lopputurnaukseen selvinnyt Junost Minsk Valko-Venäjältä.

1. kierros

(22.-24. syyskuuta 2006)

2. kierros

(13.-15. lokakuuta)

3. kierros

(17.-19. marraskuuta)
Minami Takahashi

Minami Takahashi (8. huhtikuuta 1991 Tokio) on japanilaisen idoliryhmä AKB48:n ja sen kaikkien sisarryhmien johtaja. Lisäksi hän on No Sleeves (no3b) -ryhmän jäsen yhdessä Minami Minegishin ja Haruna Kojiman kanssa.
Jakoyhtälö

Olemassaolo

Olkoon b > 0 ja joukko A = {a - nb, }.
 Hyvän järjestyksen periaatteen nojalla joukossa A on pienin positiivinen alkio .
 Nyt , koska muuten  olisi vielä pienempi kokonaisluku.
 Näin siis 
Jos b < 0, käytetään edellistä sijoittamalla b:n tilalle -b, jolloin
.
Saksan 15. armeija

Historia

Maavoimien esikunta antoi 7. joulukuuta 1940 armeijan perustamiskäskyn (Ob.d.H.Gen.d.H/Org.Abt. (181) I Nr. 1988/40 g.Kdos) armeijaryhmä D:lle, joka antoi oman perustamiskäskynsä 20. joulukuuta. Armeija perustetiin 15. tammikuuta 1941 Dinardissa Ranskassa.

Palvelus

Armeija palveli aluksi Ranskassa, jossa se vastasi rannikkopuolustuksesta. Se torjui 1944 liittoutuneiden maahanlaskun operaatio Martket Gardenin. Se kärsi pahoja tappioita torjuessaan Kanadan 1. armeijan hyökkäystä Scheldtin taistelussa. Jonka aikana liittoutuneiden Hawker Typhoonit iskivät 24. lokakuuta armeijan esikuntaan, jolloin kaksi kenraalia ja 70 esikuntaupseeria sai surmansa.
Brittiarmeija työnsi armeijan joukot pois Roerin alueelta operaatio Blackcockissa. Armeija vetäytyi Ruhrin ja Wurmin taakse. Armeijan joukot osallistuivat vielä Ardennien taisteluun ennen joutumistaan saarroksiin. Armeija antautui Yhdysvaltain joukoille 15. toukokuuta 1945 Ruhrin motissa.
Nykyisin entinen 15. armeijan esikunta hieman Lillen pohjoispuolella Tourcoingissa on museona Musée du 5 juin 1944.
Haleanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,9 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 172,7 metriä mpy.