JAP

Historia

Insinööri J. A. Prestwich perusti yrityksensä isänsä talon viereen Landowne Road 1:lle Tottenhamiin Lontooseen vuonna 1895. Vuoteen 1911 mennessä Prestwich siirsi yritystoimintansa Northumberland Park Road 17:nelle. Yritysrakennuksen etufasadi yrityksen logoineen purettiin lopulta vuonna 2012 ja tilalle rakennettiin J.Sainsbury's supermarketti osana Tottenham Hotspur Redevelopment Scheme -kaavoitushanketta. Prestwich tuli tunnetuksi sekä kuvaustarvikkeistaan että polttomoottoreistaan. Prestwich työskenteli yhteistyössä sähkötekniikan insinöörin S.Z. de Ferrantin kanssa sekä myöhemmin kuvaustekniikan uranuurtajan William Friese-Greenen kanssa.
J.A.P -moottoreita asennettiin moniin kuuluisiin moottoripyöriin, mutta myös varhaisaikojen lentokoneisiin  moottorisahoihin, kultivaattoreihin, sekä pikaraitiotien huoltorekoissa. Moottoripyöriin asennetut moottorit menestyivät hyvin ja niitä käytettiin speedway-pyörissä 1960-luvulle asti. Toisen maailmansodan aikana Prestwich tuotti n. 240 000 teollisesti valmistettua ottomoottoria sotakäyttöön miljoonien lentokoneen osien ohella.
Vuoden 1945 jälkeen Prestwichin tuotannosta vastasi Villiers Ltd. ja yritys fuusioitui kokonaan Villiers Engineering Companyn ympärille vuonna 1957, mutta myös Villiers itse päätyi Manganese Bronze Bearingsin alaisuuteen.
Prestwichin Northumberland Parkin konetekniikkaosasto suljettiin 1963. Asiapaperit, valokuvat ja yrityksestä julkisesti esille tarkoitettu materiaali siirrettiin Science Museum Library & Archivesiin Wroughtonin Luonnontieteelliseen museoon.

Lentokoneen moottorit

Varhaiset lentokoneet olivat rakenteeltaan kevyitä yksinkertaisia ja jotka vaativat voimanlähteikseen luotettavia sekä kevytrakenteisia moottoreita. J.A.P:n moottoripyöriin tarkoitettuja moottoreita käytettiin usein kyseiseen käyttötarkoitukseen. J.A.P:itä käytettiin mm. vuoden 1909 A V Roe Early kolmitasoissa, jota pidettiin ensimmäisenä täysbrittiläisvalmisteisena lentokoneena, minkä seurauksena Prestwichilla ja Roella oli hetken aikaa yritysyhteistyötä keskenään. Prestwich toimitti aluksi kyseistä moottoria lentokonevalmistajalle ja antoi heidän tehdä siihen paikallisia muunnoksia, mm. asentaa suurempia venturiputkia kaasuttimiin, jolloin saatiin aikaiseksi suurempi ilmanotto eri korkeuksilla. 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alkupuolella J.A.P tuotti lisenssillä erilaisia raskasmoottoreita, mm. yhdysvaltalaiselle Aeronca Aircraftille Britannian markkinoita varten.

Kuvausala

Prestwich tuotti 1900-luvun alussa kuvaustarvikkeita, kuten kameroita, tulostimia, mutoskooppeja, leikkaus- ja perforointikoneita sekä elokuvaprojektoreita (esim. elokuvakameroita Warwick Trading Companylle sekä Charles Urban Trading Companylle).

Auton moottoreita

J.A.P moottoreita käytettiin laajasti kevytautoissa vuosina 1910-1914, jolloin ne olivat useiden pienautovalmistajien suosiossa. Vuonna 1914 J.A.P julkisti uuden juuri kevytautolle tarkoitetun moottorinsa, jonka poraus oli 90 mm ja iskunpituus 85 mm (1082 kuutioinen) V2-moottori. Moottorissa oli suurempi vauhtipyörä kuin moottoripyörän vastaavassa koneessa ja suljettu rengasgeneraattori. Moottorin ajateltiin mahtuvan kolmipyöräiseen Morganiin.
J.A.P:n suurtehoisten, mutta kevyiden kilparatamoottoreiden kehityksen ohella osa ennen sotia edeltäneistä autonvalmistajista, kuten G.N., T.B.(Thompson Brothers), Morgan Motor Company ja Reliant, käyttivät J.A.P -moottoreita voimanlähteinään.
J.A.P laajensi toimintaansa kilpa-autoiluun toisen maailmansodan jälkeen, jolloin useita moottoreista käytettiin Britannian pikkuformuloissa tai Formula 3-sarjassa John Cooperin tekemän kehitystyön seurauksena. J.A.P osallistui myös ensimmäiselle Formula 1 -kaudelle moottorintoimittajana, jolloin sen asiakkaana toimi yksityistalli Horschell Racing Corporation. Kyseisen moottorin tahdittamaa Cooperin valmistamaa autoa käytettiin Monacon GP:ssä, joka päättyi tallin kuljettajan Harry Schellin keskeytykseen.
Viimeisinä vuosinaan Prestwich tuotti osia myös muille autonvalmistajille, kuten sylinterikansia Lotus Cortinaan sekä varhaisiin Ford-pohjaisiin Lotus Elanin moottoreihin.

Rautatiekoneisto

Varhaisimpiin rautatieverkoston huoltokulkuneuvoihin kuulunut Wickhamin resiina käytti J.A.P:n V2-moottoria. Kulkuneuvoon kuuluivat iso vauhtipyörästö sekä pyörien toimintaa säädellyt kitkamoottori.

Maamoottorit

J.A. Prestwich valmisti myös maamoottoreita J.A.P:n nimellä moniin käyttötarkoituksiin ja niiden koko vaihteli pienimmästä 0-mallista (kaksitahtinen) suurempaan 6-malliin. Niitä käytettiin kultivaattoreissa, generaattoreissa, lypsykoneissa, vesipumpuissa, ruohonleikkureissa, heinäpaalien nostureissa sekä muissa maatalouslaitteissa. Laitteet olivat usein nelitahtisia, mutta myös kaksitahtisia käytettiin niiden luotettavuuden vuoksi (niitä voidaan nähdä edelleen Britannian Vintage-ralleissa).
J.A.P:llä oli tehdas myös Chelmsford Roadilla, Lontoon Southgatella, joka työllisti 40-50 ihmistä vuonna 1955.