google/wiki40b huggingface dataset:
Hannes Malin

Hannes Malin (myöhemmin Malisto; 29. toukokuuta 1889 Heinola – 4. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija, jonka työt ulottuvat alttarimaalauksista koristemaalauksiin sekä julisteisiin ja muuhun käyttögrafiikkaan.
Malin opiskeli Helsingin Taideteollisuuskoulussa. Vuonna 1914 Malin tutustui linoleikkaukseen ja osti siihen välineet Leipzigin messuilta. Hän piirsi menetelmällä merkkejä, yli 20 julistetta, kirjelomakkeita, kuvituksia ja kansia.  Hänen julisteidensa aiheita olivat muun muassa Taideteollisuusnäyttely 1916, Suomen ensimmäiset valtiolliset vaalit 1917 ja ensimmäiset kunnallisvaalit 1918. Hän opetti vuodesta 1920 kuolemaansa 1950 saakka Taideteollisuuskeskuskoulussa käsivara- ja ammattipiirustusta, koristemaalausta, tekstausta, kirjansidontaa, kultausta ja linopainantaa kankaalle.
Työtovereinaan Oskari Niemi ja Antti Honkanen Malin kopioi kesäisin 1910-luvulla vanhojen keskiaikaisten kirkkojen maalauksia vesivärein Kansallismuseon tarpeisiin. Aineistosta pidettiin myös näyttelyitä. Seuraavana vuonna hän avioitui Kyllikki Wartiovaaran kanssa, joka tuli myös mukaan Malinin piirtämön toimintaan.
Malin maalasi vuonna 1924 Suomenniemen kirkkoon alttaritaulun Jeesus siunaa lapsia. Nurmijärven kirkkoon hän teki 1934 veistoksen Kattoratsastaja. Heinolan maaseurakunnan kirkossa on paljon Malinin koristemaalauksia. Hänen koristetaidettaan on myös Heinolan, Oulaisten, Kalajoen, Sodankylän, Hämeenkyrön ja Paraisten kirkossa.
Max Black

Max Black (24. helmikuuta 1909, Baku – 27. elokuuta 1988, Ithaca) oli anglo-amerikkalainen analyyttinen filosofi. Hän on vaikuttanut ennen kaikkea kielifilosofiaan, matematiikan filosofiaan,  tieteenfilosofiaan sekä taidefilosofiaan. Hänet tunnetaan myös Gottlob Fregen teosten julkaisijana ja kääntäjänä.
Black syntyi Azerbaidžanissa ja kasvoi Lontoossa, Englannissa, johon hänen perheensä muutti vuonna 1912 hänen ollessaan 3-vuotias. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopiston Queens' Collegessa, jossa kiinnostui matematiikan filosofiasta. Sekä Russell, Wittgenstein, George Edward Moore että Ramsey vaikuttivat kaikki Cambridgessa tuolloin, ja ovat saattaneet vaikuttaa Blackiin huomattavasti.
Black valmistui vuonna 1930 ja pääsi jatkamaan opintojaan Göttingenin yliopistoon vuodeksi. Vuosina 1931–36 hän opetti matematiikkaa Newcastlen Royal Grammar Schoolissa. Vuosina 1936–40 hän luennoi matematiikasta Institute of Educationissa Lontoossa. Vuonna 1940 hän muutti Yhdysvaltoihin ja siirtyi Illinoisin yliopistoon Urbana-Champaigniin. Vuonna 1946 hänestä tuli Cornellin yliopiston filosofian professori. Vuonna 1948 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Black on tutkinut muun muassa identiteetin metafysiikkaa. Artikkelissaan  "The Identity of Indiscernables" hän esitti vastaväitteensä Leibnizin lakia vastaan.
Blackin veli oli arkkitehti Misha Black.
Ilvesjärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Metsäautotie kulkee järven vierestä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 181,9 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme metsäojaa ja sen laskuoja laskeutuu laaksoa pitkin Siikanevan eteläpään kuivatusojiin.
Maxwell Atoms

Maxwell Atoms (alkuaan Adam Burton, s. tammikuu 1972) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tuli tunnetuksi luomistaan animaatiosarjoista The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Evil Con Carne.

Elämäkerta

Atoms aloitti piirtämisen jo kolmevuotiaana, ja innostus kasvoi edelleen kouluiässä kauhuelokuvien ja vanhojen lauantaiaamun piirrettyjen myötä. Hän päätyi animaatioalalle opiskeltuaan High Schoolin jälkeen Philadelphiaissa The University Of The Arts -koulussa vuosina 1992–1996.

Ura

Valmistumisensa jälkeen Atoms sai työharjoittelu paikan animaatiostudiosta Film Roman. Seuraavana vuonna hän sai töitä Hanna-Barberalta, jossa hän toimi käsikirjoittajana ja storyboardien piirtäjänä animaatioissa Cow & Chicken ja Olen Näätä. Atoms sai Annie-ehdokkuuden vuonna 1998 Cow & Chicken -televisiosarjan jaksosta The Karate Chick. Sarjojen päätyttyä hän jatkoi piirrettyjen parissa luojana ja käsikirjoittajana. Vuonna 2001 Atoms loi kahdesta lyhytsarjasta koostuvan Grim & Evilin, jotka myöhemmin päätyivät omiksi sarjoikseen Hanna-Barbera -yhtiön muutettua nimekseen Cartoon Network Studios. Atoms on toiminut luomissaan sarjoissa ääninäyttelijänä muun muassa hahmoille Jeff the Spider, Piff ja Cod Commando. Hän sai vuonna 2007 Daytime Emmy -ehdokkuuden sarjasta The Grim Adventures of Billy & Mandy.
Kombinaatti

Kombinaatti tarkoittaa sarjaankytkettyä moduulisysteemiä, jossa yhden moduulin tuote on toisen moduulin syöte.
Kun kombinaatin lopputuote on energia, puhutaan usein aggregaatista: tällöin polttomoottori muuttaa polttoaineen kemiallisen energian ensin mekaaniseksi energiaksi, joka puolestaan muutetaan generaattorissa sähköenergiaksi.

Tehdaskombinaatti

Yleisessä kielenkäytössä kombinaatilla tarkoitetaan tehdasta, jossa valmistetaan raaka-aineista ensin välituotetta tai puolivalmistetta ja puolivalmisteesta edelleen lopputuotetta.
Kombinaatteja ovat esimerkiksi rauta-terästehdaskombinaatti, joka käsittää rautatehtaan (sintraamo, koksaamo, voimala, masuuni) ja terästehtaan (konvertteri, valssaamo, pakkaamo), sekä selluloosa-paperitehdaskombinaatti, johon kuuluu selluloosatehdas (kuorimo, hakkuri, keittola, kuivaamo, soodakattila, voimala) ja paperitehdas (hollanteri, kalanteri, paperikone, pakkaamo). Kombinaateissa voi olla myös useampia tehtaita. Esimerkiksi Ford Motor Companyn autokombinaatti Dearbornissa Michiganissa käsittää rautatehtaan, terästehtaan, konepajan ja autotehtaan.
Sosialistisissa maissa termillä kombinaatti tarkoitettiin usein tuotantolaitosten yhdistymää, konsernia. Termi oli erityisesti käytössä Neuvostoliitossa ja DDR:ssä. Sosialistimaissa kombinaattiin liittyivät tuotannon ohella usein myös tuotekehittely, tutkimus ja markkinointi. Kombinaatin johdossa oli suurin yritys.
Cornelis Johannes van Houten

Ura

C. J. van Houten työskenteli suurimman osan urastaan Leidenin yliopistossa. Hän löysi tuhansia asteroideja yhdessä Tom Gehrelsin ja vaimonsa Ingrid van Houten-Groeneveldin kanssa vuosien 1960 ja 1977 välillä. He olivat tutkijoina vuonna 1960 Palomar Observatoryn ja Leiden Observatoryn yhteisessä Palomar-Leiden -hankkeessa (PLS), jonka tarkoituksena oli tutkia pikkuplaneettoja.
Claude Chabrol

Ensimmäisten elokuvien suosio

Chabrol voitti jo varhaisella elokuvallaan Ystävyksillä (Le Beau Serge, 1958) Jean Vigo -palkinnon vuonna 1959. Ystävyksiä pidetään ensimmäisenä ranskalaisen uuden aallon elokuvana. Chabrol sai seuraavalla elokuvallaan Rohkea nuoruus (1959) Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.
Ystävyksien tuoton ansiosta Chabrol pystyi kuvaamaan Rohkean nuoruuden. Hän auttoi myös muita elokuvaohjaajia, esimerkiksi rahoitti Eric Rohmerin elokuvan Leijonan merkki (1959), Philippe de Brocan elokuvat Lemmenleikit (1960) ja Leiki ja lemmi! (1961) sekä Jacques Rivetten elokuvan Pariisi kuuluu meille (1960). Chabrol oli teknisenä neuvonantajana Jean-Luc Godardin ensimmäisessä elokuvassa Viimeiseen hengenvetoon.

Hiipuminen ja paluu

Ensimmäisten elokuvien jälkeen Chabrolin suosio hiipui. Monet hänen 1960-luvun alun ja puolivälin elokuvistaan eivät juurikaan saaneet kehuja kriitikoilta eivätkä yleisöltä. Tuona aikana hän ohjasi muun muassa taide-elokuvat Lukittu ovi ja Kuumat suhteet. Chabrol teki myös kaksikielisiä tuotantoja, joiden pääosissa oli Hollywood-tähtiä. Shamppanjamurhissa oli pääosissa Anthony Perkins ja Tehtävässä ilman armoa Jean Seberg.
Vuonna 1968 Chabrol tapasi tuottaja André Génovèsin, joka antoi hänelle vapaat kädet uuden elokuvan tekemiseen. Samana vuonna ensi-iltaan tullut Naarashirvet palautti Chabrolin arvostuksen. Naarashirvet oli psykologinen elokuva, joka käsitteli seksuaalista alistamista, ja sen pääosissa oli hänen toinen vaimonsa Stéphane Audran. Vuosina 1967–1973 Chabrol tuotti useita suosittuja draamaelokuvia, joissa Audran näytteli. Näihin kuuluivat Mies, nainen, rakastaja, Tämän miehen on kuoltava ja Isku sydämeen. Chabrolin arvostetuin työ tuolta ajalta on kuitenkin Teurastaja (1970), jossa opettaja rakastuu pienen kylän teurastajaan, jolla on intohimo nuorten naisten tappamiseen.

Viimeiset vuosikymmenet

Myöhempinä vuosinaan Chabrol ei saavuttanut enää huippuvuosiensa tasaisuutta. Onnistuneisiin elokuviin lasketaan kuitenkin Mustapukuisen naisen arvoitus (1978) ja L'enfer (1994), joka perustuu 30 vuotta vanhaan käsikirjoitukseen, jonka Henri-Georges Clouzot oli hylännyt sydänkohtauksensa jälkeen 1964. Chabrol jatkoi aktiivisena kuolemaansa saakka. Hän teki yhteensä noin 60 elokuvaa. Hänen viimeinen työnsä oli Bellamy, jonka pääosassa näyttelee Gérard Depardieu.
Jabu Moleketi

Jabu Moleketi (s. 15. kesäkuuta 1957 Pimwille, Soweto, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen poliitikko. Hän oli apulaistalousministeri Thabo Mbekin hallituksessa 2004–2008. 
Ennen virkamiesuraansa Moleketi oli mukana ANC:n sotilaallisessa Umkhonto we Sizwe -siivessä (MK). Tultuaan nimitetyksi Gautengin provinssihallituksen virkamieheksi Moleketi hakeutui virkansa ohella opiskelemaan Lontoon yliopistoon ja myöhemmin Harvardiin.
Moleketi oli mukana niiden hallitusten jäsenten ryhmässä, jotka erosivat seurauksena presidentti Mbekin eroamiselle 23. syyskuuta 2008. Tosin alkuun hän oli ilmoittanut aikomuksistaan pysyä virassa talousministeri Trevor Manuelin lailla. Marraskuussa 2008 uusi presidentti Kgalema Motlanthe nimitti Nhlanhla Nenen hänen tilalleen. Hänen vaimonsa Geraldine Fraser-Moleketi toimi samassa hallituksessa julkisen hallinnon ministerinä. Hänet korvasi Richard Baloyi 25. syyskuuta 2008.
Moleketi harrastaa juoksua ja on osallistunut useisiin maratoneihin.
Salomoninkukastaja

Levinneisyys

Salomoninkukastajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eurooppatie E22

Iso-Britannia

Holyhead - Chester - Warrington - Manchester - Leeds - Doncaster - Immingham (ei lauttayhteyttä Alankomaihin)

Alankomaat

Amsterdam - Groningen - Nieuweschans

Saksa

Bunde - Leer - Oldenburg - Bremen - Hampuri - Stralsund - Sassnitz - lauttayhteys Ruotsin Trelleborgiin

Ruotsi

Trelleborg - Malmö - Lund - Kristianstad - Sölvesborg - Karlshamn - Karlskrona - Kalmar - Norrköping (ei lauttayhteyttä Latvian Ventspilsiin)
Ruotsissa Eurooppatiellä ei ole rinnakkaisteitä. Norrköpingistä Ventspilsiin ei ole lauttayhteyttä, lähin mahdollinen lauttayhteys on Nynäshamnista Ventspilsiin.

Latvia

Ventspils - Riika - Jekabpils - Rezekne - Zilupe

Venäjä

Latvian raja-asema (Zasitino)– Velikije Luki– Moskova– Vladimir– Nižni Novgorod– Kazan– Iževsk– Igra– Perm– Jekaterinburg– Tjumen- Išim
Brandy

Brandy (hollannin kielen sanasta brandewijn, "poltettu viini") on yleisnimitys kypsytetystä viinitisleestä tehdyille väkeville alkoholijuomille (alkoholia tavallisesti 36–60 tilavuusprosenttia). Viinin lisäksi brandyä voidaan valmistaa pomacesta eli viinirypäleiden puristusjätteestä tai käyneestä hedelmämehusta.
Jodarok

2001–2003

Vuonna 2001 Jodarok julkaisi Kemmurun kanssa (jolloin siihen kuului vain Jodarok ja Aksim) Kemmuru EP:n. Se julkaistiin Hella Recordsin kautta. Vuonna 2003 julkaistiin Kemmurun toinen pitkän odotuksen mukaan nimetty julkaisu Mite se teiä...?. Myös sekin Hella Recordsin kautta. Kemmuru julkaisujen jälkeen Jodarok siirtyi soolouralle ja julkaisi vuonna 2004 Hella Recordsin kautta albumit Hukattu aika, Stabiili asunnoton ja Teille ei tarjoilla promo. Samana vuonna Kemmuruun liittyi kolmas jäsen rovaniemeläissyntyinen DJ J-Laini. Seuraavana vuonna eli vuonna 2005 Jodarok julkaisi Aksimin kanssa Syvä itä - nimisen albumin. Albumi on Aksimin tekemä remixversio Stabiili asunnoton -albumista.

2006

Vuonna 2006 Monsp Records julkaisi, nyt jo kolmihenkisen, Kemmurun Bläkie, Loco & Luchi Lover -EP:n, joka oli esimakua Kemmurun saman vuoden 11. lokakuuta julkaistulle Kehumatta paras -albumille. Ilmestyttyään Kehumatta paras sai loistavan vastaanoton. V-lehti valitsi sen vuoden albumiksi ja Kemmuru valittiin Funk Awardsissa vuoden 2006 parhaaksi bändiksi. Suomen virallisella listalla albumi sijoittui julkaisuviikollaan (42/2006) sijalle 34.

2009–2010

Vuonna 2009 Jodarok julkaisi Jontista & Shakasta tutun Jontin kanssa Uuden ajan avaruususkonto -nimisen albumin 3rd Rail Musicin kautta. Nimensä mukaan albumin aiheet käsittelevät ufohavaintoja sekä salaliittoteorioita. Albumi sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 28 julkaisuviikollaan (6/2009).
Kemmurun kolmas pitkäsoitto Meiltä puuttuu kaikki julkaistiin Monsp Recordsin kautta 12. toukokuuta 2010. Toukokuun lopulla albumi laitettiin ilmaisjakeluun Monspin sivustolle. Albumi sijoittui ensimmäisellä viikollaan 13. sijalle Suomen virallisella listalla, viikko 20/2010.

2011–

Jodarok julkaisi Valvo viiteen nuku kolmeen -nimisen sooloalbumin omakustanteena 17. toukokuuta 2011. Albumilta on julkaistu näytekappaleet "Kaukaa" ja "Just mun tuuria". Jälkimmäisellä kappaleella vierailee Super Janne. Albumin ovat tuottaneet miltei kokonaan Lahti-Samppa ja Jodarok, ja se nousi viikolla 21/2011 Suomen virallisen albumilistan 27. sijalle. Albumista julkaistiin uusi painos syksyllä 2012. Kemmuru julkaisi maaliskuussa 2012 musiikkivideon kappaleesta "Lainsuojaton". Jodarok, Aksim ja Puppa J ovat mukana HKI Cratesin musiikkivideolla "Lelu", joka julkaistiin heinäkuussa 2012. Kemmurun uusi musiikkivideo kappaleesta "JSSAP" julkaistiin joulukuussa 2012.
Jodarok ja tuottajakaksikko K.V.N & Lobo muodostivat Aivovuoto -nimisen rap-yhtyeen, jonka yhteislevy Aivovuoto julkaistiin 26. huhtikuuta 2013 Monsp Recordsin kautta. Albumin kappaleista "Raaka keikka kolme" ja "Nyt on hyvä" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Yhtye julkaisi syyskuussa 2013 "Moukarimies" -nimisen lyhytelokuvan.
Aivovuoto julkaisi Vihaa karkkia EP:n Monsp Recordsin kautta 8. marraskuuta 2013. Sen kappaleesta "OK" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2013.
Jodarok ja JV julkaisivat 12" -yhteisjulkaisun joulukuussa 2013.
Alfred Colpaert

Alfred Colpaert (s. 29. lokakuuta 1957 Kruiningen, Alankomaat) on luonnonmaantieteen professori historia- ja maantieteiden laitoksella Itä-Suomen yliopistossa. Hän opiskeli Utrechtin yliopistossa syntymämaassaan Alankomaissa vuosina 1977–1981 ja valmistui filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta 1986 ja filosofian tohtoriksi 1998. Hänet nimitettiin geoinformatiikan dosentiksi Oulun yliopistoon vuonna 2000.

Ura

Colpaert on työskennellyt muun muassa Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksella ja Oulun yliopiston maantieteen laitoksella eri tehtävissä 1996–2003. Vuodesta 2004 Colpaert on työskennellyt Joensuun/Itä-Suomen yliopistossa luonnonmaantieteen professorina. Tammikuusta 2011 alkaen Colpaert toimii Itä-Suomen yliopiston historia- ja maantieteiden laitoksen johtajana. Colpaert on tutkinut laitumia ja laiduntamista muun muassa Lapissa, Namibiassa ja Tiibetissä sekä ollut mukana eri projekteissa, kuten ”Porotalouden inventointi Pohjois-Suomessa” -hankkeessa sekä ”Namibian Itä-Caprivin alueen laidunnus ja maankäyttö (LUENA)” -projektissa. Hän on myös ollut vastuuhenkilönä hydrologian mallinnusta ja kaukokartoitusta arvioivassa EU-projekteissa ”Arsgisip” ja jäsenenä Socrates Gis-Cdi opetuksen kehittämistoimikunnassa.
Quetta

Historia

Quettan kaupungin nykyinen nimi juontuu pastun kielen sanoista kwata (kukkula) ja kota (linnoitus). Ennen 1800-lukua se tunnettiin kuitenkin yleisesti nimillä Shal tai Shalkot. Vuonna 1479 Heratin timuridihallitsija Husayn Mirza Baykara läänitti Shalin ja läheisen Pishinin Kandaharin hallitsija Dhu al-Nun Beg Arghunille. Hänen seuraajansa tunnustivat suurmogulien ylivallan Baburin valtakaudella. Sittemmin kaupunkia miehittivät pariin otteeseen Persian safavidit. Safavideja seurasivat afgaanien Dorranien valtakunta, jonka hallitsija Ahmad Šah Dorrani antoi kaupungin Kalatin kaani Nasir Khanille vuonna 1758-9. 1800-luvun alussa Quetta oli edelleen vain pieni asutuskeskus. Charles Masson kirjoitti 1820-luvulla kuapungin koostuvan 300:ta talosta ja basaarista. Paikallisen kuvernöörin linnoitus eli miri sijaitsi keinotekoisella mäellä. Vuonna 1840-luvulla kaupungissa arvioitiin olevan 4 000 asukasta.
Britit levittivät valtaansa Intiassa 1800-luvulla liittäen omistuksiinsa Sindin vuonna 1843 ja Punjabin vuonna 1849. Brittijoukot miehittivät Quettan ensimmäisen afgaanisodan aikana. Kaupungin strateginen sijainti kulkureittien varrella Kandaharista Sindiin kävi ilmeiseksi sodan aikana. Kaupunki palautettiin Kalatin hallitsijalle vuonna 1842, mutta eri tahot alkoivat vaatia sen liittämistä brittien alueisiin. Kalatin kaanin kanssa solkmittiin vuonna 1876 sopimus, jolla kaanin alueista tehtiin brittien alainen ja Kalatista tuli yksi Brittiläisen Intian alaisista vasallivaltioista. Sen sotilaallinen merkitys nousi jälleen esille toisen afgaanisodan sytyttyä vuonna 1878. Brittiläinen Intia teki vuokrasopimuksen Quettan alueesta Kalatin kaanin kanssa vuonna 1883 ja oma kuntansa siitä tehtiin vuonna 1896.
Vuonna 1935 Quettaan iski maanjäristys, jossa sai surmansa kymmeniä tuhansia ihmisiä. Sittemmin kaupungin talojen rakennuksessa on kiinnitetty huomiota niiden maanjäristysten kestävyyteen.

Talous

Quetta on Länsi-Afganistaniin, Itä-Iraniin ja Keski-Aasiaan suuntautuvan kaupan keskus. Kaupungin teollisuuteen lukeutuvat puuvilla- ja rikkijalostamot, hiilenpuristamot ja hedelmäsäilyketehtaat. Kaupungista itään sijaitsee hiili-, kromi-, rikki-, marmori- ja kipsikaivoksia.

Väestö

Quetta on ollut historiallisesti pataanien asuttama kaupunki. Paikallinen pastun kielen murre muistuttaa Kandaharissa puhuttua pastua. Nykyisin kaupungissa asuu useita muita etnisiä ryhmiä. Kaupunki sijaitsee kahden muun suuren etnisen ryhmän, brahuiden ja baluchien asuma-alueiden rajalla. Šiialaiset hazarat asuttavat Mari Abadia ja Hazara Townin alueita ja he ovat kärsineet sektarianistisista väkivaltaisuuksista.
Tapio Heinonen

Tapio Rafael Heinonen (29. joulukuuta 1941 Porvoo – 6. tammikuuta 1985 Porvoo) oli suomalainen kevyen musiikin laulaja, säveltäjä ja sanoittaja.

Ura

Tapio Heinonen esiintyi jo opiskeluaikoinaan pienimuotoisesti kitaransa säestyksellä. Esityksiä tallennettiin kelanauhoille, ja joku näistä nauhoituksista päätyi levy-yhtiö Discophonin tuottajan Mosse Vikstedtin käsiin. Samettiääninen laulaja herätti heti kiinnostusta, ja vuonna 1968 ilmestyi hänen ensisinglensä ”Palanen maata” / ”Odotan hyräilen”. Ensimmäinen levytys ei vielä menestynyt kummemmin, mutta laulaja huomattiin, ja hän esiintyi usein television ja ravintoloiden show-ohjelmissa. Elokuussa 1969 ilmestynyt single ”Julian Grimau” nosti Heinosen myyntilistojen kärkeen, ja samanniminen albumi ilmestyi seuraavana vuonna. Nimikappale kertoo Julián Grimausta, joka oli Espanjassa teloitettu vasemmistopoliitikko.
Ammatillisesti Heinosen kulta-aikaa oli 1970-luku, jolloin hän esiintyi myös ulkomailla. Heinonen osallistui muun muassa Tokion laulufestivaaleihin, Puolassa Sopotin laulufestivaaleille, Bulgariassa Kultaisen Orfeuksen laulukilpailuihin sekä Itä-Saksassa Rostockin Itämeren viikkoihin. Lisäksi Heinonen kiersi esiintymässä myös Englannissa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1976 hän osallistui Grand Prix de la Chansoniin Pariisiissa. Syksyn Sävel -kilpailussa Heinonen oli mukana 1971 omalla sävellyksellään ”En kadu mitään”.
Tapio Heinosen ohjelmisto koostui enimmäkseen laulelmista. Tunnettuja laulelmalevytyksiä ovat mm. ”Eilen kun mä tiennyt en”, ”Samanlainen onni” ja ”Kuolleet lehdet”. Heinonen julkaisi myös englannin- ja ruotsinkieliset albumit vuosina 1971 ja 1972. Levyillä oli osittain samoja sävellyksiä kuin suomenkielisilläkin albumeilla.
Sairaudet, kuten Ménièren tauti, vaikeuttivat Heinosen uran etenemistä, ja hän joutui vetäytymään esiintymislavoilta 1970-luvun puolivälissä. Laulaja teki vielä paluun vuonna 1980 julkaisemalla albumin Vain tavallinen mies. Se sisälsi hitiksi nousseen laulelman ”Vain kaksi nauhaa”, joka oli Vastatuuleen-televisiosarjan tunnusmelodia. Tapio Heinonen menehtyi aivokalvontulehdukseen 43-vuotiaana loppiaisena vuonna 1985.
Littlest Pet Shop

Littlest Pet Shop on Hasbron luoma lelusarja, joka käsittää yli kolmetuhatta eläintä, kissoista muurahaiskarhuun ja laamaan. Lemmikeiden mukana tulee asusteita, leluja, ruokaa ja muita tarvikkeita. Niille on myös useita erilaisia taloja. Ensimmäisillä lemmikeillä oli tassussaan vaaleanpunainen magneetti ja silmät, joissa oli pallokuviot. Sitten tulivat myyntiin lemmikit, joilla oli sininen pieni magneetti ja silmissä erilaisia kuvioita. Sitten niillä oli kiiltävät pallokuvioiset silmät, tassussa reikä ja jossain kohtaa lemmikkiä lukee LPS eli Littlest Pet Shop. Nykyään on myynnissä lemmikkejä, joilla on myös pallokuviot silmissä, mutta niillä on reikiä ympäri kehoa, joihin voi laittaa vaatteita kiinni, sekä niiden takaraivossa lukee LPS eli Littlest Pet Shop.
Littlest Pet Shop -leluille saa myös ostettua taloja, joissa voi leikkiä näillä eläinleluilla.
Littlest Pet Shop -lemmikkejä on myös pehmoleluina ja virtuaalilemmikkeinä. Nintendolle on ilmestynyt useita erilaisia Littlest Pet Shop -pelejä (mm. Nintendo DS Lite). 
Lisäksi lemmikeistä on tehty ohjelma Hub-kanavalle, jota on näytetty  Suomessa MTV Juniori -kanavalla.
Kombe

Kombe (kreik. Κόμβη, lat. Combê) on kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala Asoposin tytär. Kombe oli nymfi, joka hallitsi Euboian saarella.
Suuren Tarukirjan tarinassa Komben sata ilkeää poikaansa yrittivät tappaa hänet. Komben oli pakko jatkuvasti paeta. Jumalat tunsivat myötätuntoa ja muuttivat hänet lopuksi linnuksi.
Skyliners Frankfurt

Historia

Skyliners otti Rhöndorfer TV 1912:n paikan Bundesliigasta vuonna 1999, koska Rhöndorfia pidettiin liian pienenä kaupunkina ja mahdottomana paikkana rakentaa kansainvälisen tason seuraa. Näin Skyliners pääsi aloittamaan toimintansa heti korkeimmalta tasolta nimellä. Kun Opel alkoi tukemaan seuraa vuonna 2000, vaihdettiin nimeksi Opel Skyliners. Seura pelasi Euroliigaa kausina 2000–2002. Seuraa valmensi vuosina 2001–2004 suomalais-kanadalainen Gordon Herbert. Vuonna 2004 joukkue myös voitti ainoan Saksan mestaruutensa kun se kaatoi finaalissa GHP Bambergin. Saksan mestaruus oikeutti myös Euroliiga-paikkaan ainoana saksalaisseurana.
Vuonna 2005 nimeksi vaihdettiin Deutsche Bank Skyliners. Vuonna 2009 seura teki Deutsche Bankin kanssa sponsorointisopimuksen vuoteen 2011 saakka. Tämän jälkeen seuran pääsponsoriksi ryhtyi Fraport.
Runar Idefelt

Elämä ja ura

Runar Idefeltin vanhemmat olivat puutarhuri Gösta Idefelt ja Maria Green. Idefelt työskenteli apteekkialalla ennen taiteilijan uraansa, jonka hän aloitti Turun Casino-operetissa vuonna 1914. Hän näytteli muun muassa Apollo-operetissa Helsingissä, ennen kuin liittyi Viipurin Näyttämöön vuonna 1919. Lisäksi hän kuului Evert Suonion ja Aino Haverisen operettikiertueisiin.
Idefeltin operettirooleja olivat muun muassa Danilo (kappaleessa Iloinen leski), Edvin (Mustalaisruhtinatar) ja Radjami (Bajadeeri). Hänellä oli myös useita puhenäytelmätehtäviä, kuten Sakeri (Nummisuutarit) sekä Simeoni ja Kissalan Aapeli (Seitsemän veljestä). Idelfeltin taiteelliseen alaan kuuluivat myös oopperaosat ja laulunäytelmät.
Idefelt näytteli sivuosia kahdessa elokuvassa: Kajastus (1930) ja Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931).
Runar Idefeltin ensimmäinen puoliso vuodesta 1919 oli Maria (Maija) Idefelt (ent. Penttinen, o.s. Pukero). Sisar Benedicta Idefelt oli heidän tyttärensä. Toinen puoliso oli 1930-luvulla Maria Idefelt (o.s. Demajeff).