google/wiki40b huggingface dataset:
Peter O’Toole

Elämä ja ura

Peter O’Toole kasvoi Leedsissä, Englannissa. Hänen isänsä oli irlantilainen ja äitinsä skotlantilainen. O’Toole keskeytti katolisen koulun jo hyvin nuorena ja ryhtyi toimittajaksi Yorkshire Evening News -lehteen.
Palveltuaan radiomiehenä laivastossa toisessa maailmansodassa O’Toole opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja työskenteli teatterissa. Vuonna 1954 hän teki ensiesiintymisensä televisiossa ja 1959 pienen roolin elokuvassa. Vuonna 1960 O’Toole meni naimisiin walesilaisen näyttelijän Siân Phillipsin kanssa. He saivat kaksi tytärtä, Katen ja Patin, joista Kate on myös näyttelijä. Erottuaan vuonna 1979 Peter O’Toole ei solminut uutta avioliittoa.
O’Toolen elokuvallinen läpimurto oli David Leanin ohjaama vuoden 1962 Arabian Lawrence, jossa O’Toole esitti pääosassa kuulua ensimmäisen maailmansodan legendaa T. E. Lawrencea. Rooli toi hänelle BAFTA-palkinnon.

Oscar-palkinto

O’Toole oli ennätyksellisesti yhteensä kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana, viimeksi Oscar-gaalassa 2007 elokuvasta Venus, saamatta palkintoa kertaakaan. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin elämäntyö-Oscar. Aluksi hän ei aikonut ottaa palkintoa vastaan, sillä sen katsotaan olevan merkki uran päättymisestä tai vähintään selvästä hiipumisesta. O’Toole kirjoitti palkinnon myöntävälle akatemialle olevansa vielä mukana kisailemassa, mutta kun hänelle vastattiin, että palkinto myönnetään joka tapauksessa, hän lopulta vastaanotti sen vastentahtoisesti.

Teatteri

O’Toole esiintyi uransa aikana myös teatterissa ja tulkitsi Shakespearen näytelmiä. Hän oli Royal Shakespeare Companyn jäsen.
Ilmailu (lehti)

Ilmailu-lehti on Suomen Ilmailuliiton jäsenlehti eli ilmailua harrastavien lehti. Se on perustettu vuonna 1937. Kustantaja oli alussa Suomen Ilmapuolustusliitto, joka muuttui Suomen Ilmailuliitoksi Liittoutuneiden valvontakomission määräyksestä. 1930-luvulla Ilmapuolustusliitto koki olevansa alakynnessä laivaston puolestapuhujien suhteen. Siksi kustantaja hakeutui yhteistyöhön Ilmavoimien läheisten tahojen julkaiseman Aero-lehden kanssa. 1937 lehdet yhdistettiin, jolloin syntyi Ilmailu.
Lehti ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Kevään numero oli vuoteen 2012 asti perinteisesti nk. koulutusnumero, jossa esiteltiin ilmailua laajemmin harrastuksena ja ammattina. Koulutusnumeron painos oli yli 20 000 kappaletta. Lehden päätoimittaja on Olli Borg. Lehteä tekee tällä hetkellä asiakaslehtitalona tunnettu MCI-Press, joka toimittaa lehden sisällön kokonaisuudessaan. Kustantajalla, Suomen Ilmailuliitolla, ei ole enää yhtään ihmistä palkkalistoillaan tekemässä lehteä. Suurin osa lehden pitkän linjan avustajista lopetti työnsä vastalauseena MCI-Pressin palkkiopolitiikalle.
Ilmailu määrittelee olevansa alansa yleisaikakauslehti eli se on ilmailua koko sen aihealueella seuraava julkaisu. SIL:n lajit lennokeista laskuvarjourheilun kautta moottorilentoon ovat kaikki mukana. Suuntautumista harrastepuolelle on vauhdittanut sotilasilmailun seuraamiseen alun perin perustetun Siivet-lehden aikaansaama kilpailu. Silti liikenne- ja sotilasilmailu kuuluvat edelleen Ilmailu-lehdenkin aiheisiin samalla tavalla kuin lehden koko historian ajan. Ultrakevytlentäminen on nykyään lehden artikkeleissa hyvin edustettuna, sillä kyseessä on nopeimmin kasvava harrasteilmailun laji. Viimeksi lehden ulkoasu ja sisältörakenne uusittiin päätoimittajavaihdoksen jälkeen 2007. Etenkin ilmailun henkilöistä kertovia artikkeleita nähdään Ilmailun sivuilla aiempaa enemmän.
SIL:n julkaiseman Lennokki-lehden lopettamisen jälkeen lennokkiharrastajat suosivat nykyisin lennokit.net -sivustoa. 1970-luvulla merkittävässä roolissa ollut pienoismalliartikkelisarja Pienoista Mallipuhetta alkoi ilmestyä liki neljännesvuosisadan tauon jälkeen 2007. Syynä tähän oli se, että pienoismalliharrastus alkoi elää uutta kukoistustaan ja lukijat toivoivat palstaa takaisin. Palstan vetäjiksi ja asiantuntijoiksi tuli henkilöitä, jotka ovat kirjoittaneet myös pienoismallialan lehtiin. Vuonna 2007 Ilmailu alkoi julkaista uudelleen yhä enenevässä määrin lennokkiaiheisia artikkeleita.
Nokiruohomaluri

Levinneisyys

Nokiruohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vaikeasti tavoitettava, mutta paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on runsastuva, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pallacanestro Treviso

Historia

Seura perustettiin vuonna 1952, mutta menestys ei ollut suurta vielä moneen vuoteen. Asiat muuttuivat vuonna 1982, kun Benetton ryhtyi seuran sponsoriksi. Seura voitti ensimmäisen Italian mestaruuden vuonna 1992 kun Toni Kukoč liittyi joukkueeseen. Seuraavana vuonna joukkue venyi Euroliigan finaaliin, mutta CSP Limoges oli joukkueelle liian kova vastus. Vuonna 1995 joukkue voitti ensimmäisen kansainvälisen mestaruutensa kun se voitti Saporta Cupin.
Seuraava esiintyminen Euroliigan finaalissa oli kaudella 2002-2003, jolloin voiton vei FC Barcelona. Viimeisimmän Italian mestaruuden seura voitti vuonna 2006, jolloin se voitti finaaleissa Climamio Bolognan.
Kauden 2011–2012 päätteeksi seura suljettiin pois pääsarjasta.
Hypermedia

Hypermedia on laajennus termistä hyperteksti. Se sisältää tekstin lisäksi muuta mediaa, kuten kuvia, ääntä, videokuvaa ja animaatiota. Ääni voi olla puhetta, musiikkia ja muita äänitehosteita. Hypermediadokumenteissa tiedostoihin voidaan viitata useasta eri kohdasta.
Hypermediassa tieto on tallennettu solmuihin, jotka yhdistyvät toisiinsa linkein. Yhdessä solmussa voi olla kuva tai tekstinosa. Linkit liittävät nämä eri osat toisiinsa kokonaisuudeksi. Koko hypertiedostoa voidaan selata, lukea ja käsitellä sekä lineaarisesti että assosiatiivisesti. Äänien ja videon tuottamista varten tarvittavat komennot sijoitetaan nekin solmuun. Kun käyttäjä navigoi tällaiseen solmuun, tietokone käynnistää esimerkiksi CD-soittimen, tulostaa muististaan digitoidun äänen tai käynnistää videolevysoittimen. Ääni- ja videoinformaatiota voidaan osoittaa ikonilla. Solmussa voi sijaita myös ohjelma, joka käynnistyy automaattisesti käyttäjän saapuessa solmuun.
Kainuun museo

Näyttelyt

Museon perusnäyttely esittelee Kainuun maakunnan historiaa ja kulttuuria sekä Kajaanin historiaa. Näyttely käsittelee muun muassa puun moninainsta käyttöä, tervan tuotantoa ja kuljetusta, Elias Lönnrotin elämää, alueen sotahistoriaa sekä Kajaanin vanhaa kaupunkielämää. Vaihtuvat näyttelyt täydentävät perusnäyttelyä tai esittelevät eri teemoja. Kainuun museolla on myös 306 000 kuvaa käsittävä valokuvakokoelma, erilaista arkistomateriaalia sekä käsikirjasto.

Historia

Museo sai alkunsa vuonna 1930 perustetusta Kainuun Museoyhdistyksestä, ja kun se vuonna 1977 siirtyi kaupungin omistukseen, sen esinekokoelmaan kuului 3 024 esinettä. Nykyään kokoelmassa on noin 19 700 esinettä. Kokoelmissa on myös taidetta: ensimmäiset taideteokset saatiin vuonna 1934 taiteilija Louis Sparrelta, 1970-luvulla kerättiin Kalevala-aiheisia teoksia, ja mukana on myös kainuulaisten harrastajamaalareiden teoksia.
Näyttelytilat ovat alun perin sijainneet kolmessa kerroksessa, mutta vuosina 2007–2008 museossa tehtiin remontti, jonka jälkeen näyttelytiloja on enää kahdessa kerroksessa. Remontti valmistui kesällä 2008.
HMS Ocelot (S17)

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Faslaneen Clyden laivastotukikohtaan sijoitettuun 3. laivueeseen.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1991, kun Yhdistynyt kuningaskunta oli tehnyt päätöksen luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä. Alus myytiin vuonna 1992 ja entisöitiin osaksi Chatham Historic Dockyard -museota.
Jack Couffer

Jack Couffer (s. 7. joulukuuta 1924) on yhdysvaltalainen elokuvaaja sekä TV- ja elokuvaohjaaja. Hän oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Lokki Joonatan (1973). 
Coufferin ohjauksia ovat Tarina pojasta ja kotkasta (1967), Renkaita vedessä (1969), Darwinin seikkailu (1971) ja Elsan pennut – vapaana luonnossa (1972).
Couffer syntyi Uplandissa, Kaliforniassa, ja palveli Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikaan.
Renato Bruson

Renato Bruson (s. 13. tammikuuta 1936) on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli musiikkia Padovassa ja debytoi roolilla Trubaduurissa vuonna 1961.
Bruson on myöhemmälläkin urallaan niittänyt mainetta lähinnä Verdin rooleilla, mutta tulkinnut myös muiden muassa Donizettia ja verismiä.
Bruson teki ensiesiintymisensä Metropolitan-oopperassa vuonna 1969, La Scalassa 1972, Covent Gardenissa 1975 ja Wienin valtionoopperassa 1978.
The Leo Bugariloves

The Leo Bugariloves on suomalainen yhtye. Sen perustivat 500 kg lihaa -yhtyeen jäsenet Pupu Lihavisto ja RukiVehr A. Kivi vuoden 1981 jouluna. Yhtye aloitti joikaavana rockabillyduona toimien beatnik-henkisesti ruohonjuuritasolla vuoteen 1988. Jatkoi miehistökriisin jälkeen kolmimiehisenä Terveet Kädet -vokalisti Veli-Matti ”Läjä” Äijälän kanssa. Myös levytysura alkoi tuolloin BassMania-yhtiön julkaistua Tsaeh-EP:n. Tämän jälkeen orkesteri siirtyi Bad Vugum -levy-yhtiölle julkaisten singlejä ja CD-EP-levyjä. Vuonna 2004 ilmestyi Molly-Mood-levymerkillä yhtyeen Help!-pitkäsoitto ja samana vuonna orkesteri esiintyi Avanto-festivaalin kotimaisena pääesiintyjänä Läjä Äijälän pioneerityön myötä.
Yhtyeen artistit osallistuivat myös kuvataidenäyttelyihin ja tekivät avantgardistisia lyhytelokuvia ja rockvideoita, joita on sittemmin esitetty muun muassa Oulun musiikkivideofestivaaleilla ja Avanto-mediataidefestivaaleilla.
The Leo Bugariloves on tehnyt yhteistyötä oululaisen Tanssiteatteri Jumbon kanssa vuodesta 2004. Vuonna 2008 solisti Läjä Äijälä esitti Jumbon kanssa karaokena The Leo Bugarilovesin tuotantoa Riemu on Läsnä -kiertueella. Pupu Lihaviston sanoitus "Viiden tuulen lakki" huomioitiin Pohjois-Suomen kirjallisuushistoria -teoksessa.
Vuonna 2011 Longplay Music julkaisi yhtyeen tuoretta tuotantoa sisältävän vinyylisinglen. Syksyllä 2011 arthouserock-levymerkki Karkia Mistika julkaisi yhtyeen täyspitkän Feelings-albumin. Molemmilla julkaisuilla on mukana oululaislähtöisiä yhteistyökumppaneita, Maritta Kuula ja Jolly Jumpersin johtohahmo Petri Hannus. Feelings huomioitiin Helsingin Sanomissa Vuoden levyt -artikkelissa, jossa musiikkikriitikot nostivat esiin yhden merkittävän kuluvana vuonna ilmestyneen albumin. Kuriositeettina mainittakoon, että Feelingsin arvioinnin yhteydessä Ydin -lehden musiikkikriitikko kertoi pitävänsä orkesteria mieleltään terveimpänä suomalaisena yhtyeenä. 
Karkia Mistika julkaisi vuonna 2013 Hits & Misses tupla-CD:n, joka sisälsi The Leo Bugarilovesin 1990-luvulla julkaistun tuotannon sekä erikoisuuksia, treeni-, live-, ja demonauhoituksia sekä erikoismiksauksia vuosilta 1989–2002. Julkaisu sai erityisen paljon huomiota radiosoittona Rolling Stone -lehden arvostamalla New Yorkilaisella WFMU -radioasemalla.
Kalaton (Orivesi, Järvenpää)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Koveronkulmalla sijaitsevassa metsäalueen matalassa painaumassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Uiherlanjoen valuma-alueeseen (35.726) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy. Lampeen on johdettu pohjoispuolelta ojitetun metsäalueen ojat. Lammen laskuoja on kaivamalla perattu ja oikaistu metsäoja, joka yhtyy 550 metrin päässä Suojokeen. Joki laskee Eräjärven Suojoenlahteen. Suojoen valuma-alueen pinta-ala on 12,1 neliökilometriä, mutta Kalattoman valuma-alue on siitä vain 0,5 neliökilometriä.

Luontoarvoja

Toisinaan järven luusuassa on majavan pato, joka saattaa nostaa järven vedenpintaa kymmenillä senteillä.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kalokomajärvi”.
HAI-1

Tekniikkaa

HAI-1 oli puurakenteinen ja kangasverhoiltu alataso, jonka jänneväli oli 12,2 metriä. Siinä oli voimalaitteena yksi M-22-tähtimoottori ja kaksilapainen potkuri. Siinä oli tilat yhdelle ohjaajalle ja kuudelle matkustajalle. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen lentokone, jossa oli sisäänvedettävä laskuteline ja jonka nopeus ylitti 300 km/h.

Suomi ja R-10

Yksi R-10 teki eksyneenä pakkolaskun Hirvaksen kentän lähelle tammikuussa 1943. Kone toimitettiin Tampereelle 31. tammikuuta 1943. Sillä ei ilmeisesti tehty koelentoja.
Victoria (Australia)

Historia

Uuden Etelä-Walesin siirtokunnan perustamisen (1788) jälkeen Australian manner jaettiin kahtia itäiseen Uuteen Etelä-Walesiin ja läntiseen Uuteen-Hollantiin. Victorian ensimmäiset asukkaat asettuivat Portlandiin nykyisen Victorian länsirannikolle. Melbournen kaupungin perusti John Batman vuonna 1835.
Vuonna 1851 Ballaratista ja myöhemmin eri puolilta Victoriaa löydettiin kultaa, minkä johdosta alueen väkiluku ja talous alkoivat kasvaa hyvin nopeasti. Samana vuonna siirtokunta sai itsenäisyyden Uudesta Etelä-Walesista, ja vuonna 1901 Victoriasta tuli Australian liittovaltion osavaltio. Melbourne oli maan pääkaupunki vuosina 1901–1927 Canberran ollessa vasta rakenteilla.

Hallinto

Victoria on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuningattaren seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Victorialla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 37 edustajaa alahuoneessa.
Victorialla on oma kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 40 paikkaa ja alahuoneessa on 88 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein, joita varten osavaltio on jaettu 88 vaalipiiriin. Osavaltiossa on käytössä painotettu vaalitapa. Vaalien voittajapuolueen puheenjohtajasta tulee Victorian pääministeri ja hän kokoaa hallituksen.
Osavaltion toimeenpanovalta on kruunun edustajalla eli Victorian kuvernöörillä. Hän vahvistaa osavaltion lait ja viralliset asiakirjat sekä kutsuu valtiopäivät koolle. Tarvittaessa hän voi hajottaa hallituksen ja määrätä uudet vaalit. Lähinnä kuvernöörin valta on kuitenkin seremoniallinen ja hän edustaa osavaltiota ulospäin.
Tuomiovalta on jaettu tuomioistuimille, joita on kolmessa eri tasossa. Alimmalla tasolla ovat maistraatit (engl. Magistrates' Court), joiden alla on eri aloihin, kuten lastensuojelu- tai talousasioihin, erikoituneita alioikeuksia. Toisella tasolla ovat piirioikeudet (engl. County Court), ja ylimpänä on Korkein oikeus (engl. Supreme Court). Osavaltion tuomioistuinten yläpuolella ovat vielä liittovaltion tuomioistuimet.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita on 79. Alueet vastaavat kuntia, ja niiden tehtävänä Victorian osavaltiossa on ylläpitää tiestöä, kunnallistekniikkaa ja vapaa-ajan palveluja kuten kirjastoja ja puistoja. Alueilla on myös vaikutusvaltaa paikallisesti joihinkin osavaltion järjestämiin asioihin kuten kaavoitukseen, ympäristönsuojeluun ja terveyspalveluihin. Victorian hallinto on jakanut osavaltion myös viiteen alueeseen, joilla on lähinnä merkitystä tilastoinnissa ja alueellisessa suunnittelussa. Alueet ovat Barwon South West, Gippsland, Grampians, Hume ja Loddon Mallee.
Giovanni de Riu

Giovanni de Riu (10. maaliskuuta 1925 Macomer – 11. joulukuuta 2008) oli italialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1954, Italian GP:hen, mutta karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi yksityisellä Maseratilla.
Valkoparta

Yleistä

Valkoparta on todella suuri mies, joka johtaa Valkoparta-merirosvoja ja on yksi Yonkou. Valkoparralla on hallinnassaan 16 divisioonaa joissa jokaisessa 100 miestä, ja hän on liitossa monen New Worldiin päässeen merirosvokapteenin kanssa. Valkoparran nimi tulee hänen suurista valkoisista viiksistään. Hän on melko iäkäs ja hänellä on omat naishoitajat laivallaan, mutta hän on todella voimakas, samoin kuin hänen miehistönsä.
Huhut kertovat hänen olevan "lähimpänä One Piecea" ja "maailman vahvin mies". Hänelle hänen koko miehistönsä on kuin perhe ja jäsenet hänen lapsiaan.

Voimat

Valkoparta on todella voimakas, ja Hän taisteli Gol D. Rogeria vastaan useasti menneisyydessä. Hän on syönyt pirunmarjan nimeltä Tremor Tremor-frut, joka mahdollistaa maanjäristysten synnyttämisen. Voimansa ansiosta hän voi synnyttää myös tsunameja.

Historia

Menneisyydessään Valkoparta taisteli kovasti merirosvokuninkuudesta ja valloitti monia saaria esim. Nereidisaaren.
Nykyään hän on Yonkou ja aikoo aloittaa sodan Kaapparilordeja ja merijalkaväkeä vastaan Acen pidätyksen takia. Ja jos tämä tapahtuu niin maailman tasapaino horjuu. Taistelun alkaessa meno on hurjaa. Taistelu loppuu kuitenkin siihen, kun Ace ja hän itse saivat surmansa. Taistelussa esiintyvät myös Mustaparta-piraatit, jotka ovat paenneet vankilasta.
Dimangaanidekakarbonyyli

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa dimangaanidekakarbonyyli on keltainen kiteinen aine. Yhdiste on suhteellisen stabiili myös ilman vaikutuksille. Se ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa muodostaen Mn(CO)₅-radikaalin.
Poiketen monista muista metallikarbonyyliyhdisteistä, joissa on kaksi metalliatomia ei dimangaanidekakarbonyyln rakenne sisällä silloittavaa karbonyyliligandia vaan mangaaniatomit ovat sitoutuneet toisiinsa kovalenttisella sidoksella. Sidospituus on 293 pm ja terminaalisten karbonyyliligandien konformaatio on kohdakkainen. Dimangaanidekakarbonyyli voidaan pelkistää, jolloin mangaani saa negatiivisen hapetusluvun. Esimerkiksi natriumamalgaama pelkistää yhdisteen pentakarbonyylimanganaatti(-I)-ioniksi [Mn(CO)₅]⁻ ja natriummetalli heksametyylifosforiamidiliuoksena pelkistää dimangaanidekakarbonyylin tetrakarbonyylimanganaatti(-III)ioniksi [Mn(CO)₄]³⁻.

Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran dimangaanidekakarbonyyliä syntitisoitiin vuonna 1949. Yhdistettä voidaan valmistaa mangaanisuolasta kuten mangaaniasetaatista hiilimonoksidin ja pelkistimen läsnä ollessa. Nykyisin käytetyin menetelmä on kuitenkin metyylisyklopentadienyylimangaanitrikarbonyylin pelkistys natriumin diglyymiliuoksen avulla hiilimonoksidin läsnä ollessa ja muodostuvan yhdisteen hapetus.
Dimangaanidekakarbonyyliä käytetään orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä tai kokatalyytteinä alkeenien ja dieenien isomeroitumis- ja dimeroitumisreaktioissa, radikaalikytkennöissä, halogeenialkaanien hydorgenolyyseissä ja eräissä vedyn avulla tapahtuvissa pelkistyksissä. Yhdisteestä myös valmistetaan muita mangaanikomplekseja.
Velisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 142 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 3,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 7 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 11,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,2 metriä mpy.
Vilunen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,4 metriä mpy.
Pekka Hieta

Pekka Hieta (s. 21. syyskuuta 1953 Kemijärvi) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Hieta edusti urallaan Kuopion Palloseuraa 1971–1973, Kuusysiä 1974 ja Kopareita 1975–1981. Hän pelasi kymmenen kauden aikana kaikkiaan 193 pääsarjatason ottelua. Maajoukkueessa Hieta pelasi kolme maaottelua vuosina 1977–1979. 
Hieta on toiminut pelaajauran jälkeen maalivahtivalmentajana muun muassa Kuopion Palloseurassa.
Hieta tunnettiin pelikentillä lempinimellä "Pulu".
Abhishek Bachchan

Yksityiselämä

Bachchan on naimisissa entisen Miss Maailman, nykyisen näyttelijän Aishwarya Rai Bachchanin kanssa. Hän on aiemmin ollut kihloissa toisen tunnetun intialaisnäyttelijättären Karisma Kapoorin kanssa.
Rai synnytti tyttären 16. marraskuuta 2011. Tyttö sai nimen Aaradhya Bachchan maaliskuussa 2012.
Kentin piirikunta (Michigan)

Kentin piirikunta on Michiganissa Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1831. Sen pääkaupunki on Grand Rapids. Alue on nimetty newyorkilaisen James Kentin mukaan.
Piirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 602 622. Piirikunnan mediaani-ikä oli tuolloin 34,4 vuotta. Alueen pinta-ala on 2 258 km², josta on vettä 41 km².
Ivan Denisovitshin päivä (elokuva)

Julkaisukielto Suomessa

Jörn Donner yritti saada elokuvaa esitettäväksi Suomeen, mutta Valtion elokuvatarkastamo kielsi sen esittämisen 28. helmikuuta 1972 äänin 5–4. Donner valitti päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen, mutta se vahvisti elokuvatarkastamon päätöksen muuttumattomana 24. toukokuuta 1972. Valtion elokuvatarkastamon johtajan Jerker Erikssonin mukaan elokuva kiellettiin aikoinaan ulkopoliittisista syistä. Sen katsottiin voivan vaarantaa Suomen suhteita muihin maihin eli Neuvostoliittoon. Kun elokuva esitettiin Ruotsin televisiossa vuosina 1972 ja 1974, Ruotsin television Ahvenanmaalla sijainnut linkkimasto suljettiin, jotta suomalaiset eivät voisi nähdä elokuvaa. Elokuvan sensuroinnin Suomessa paljasti tuoreeltaan ruotsalainen iltapäivälehti Expressen, joka oli tullut tunnetuksi kriittisestä asenteestaan suomettumisilmiötä kohtaan.
Englannissa asunut ohjaaja Wrede ei halunnut aikoinaan ryhtyä kamppailemaan elokuvan sallimisen puolesta, sillä hän pelkäsi kiusallisen asian herättävän kielteistä julkisuutta ulkomailla. 
Elokuvien esityskiellot ulkopoliittisista syistä päättyivät Suomessa, kun Jäätävä polte sai ensi-iltansa 9. joulukuuta 1986. Suomessa Ivan Denisovitshin päivä esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa Suomen elokuva-arkiston elokuvateatteri Orionissa 9. ja 12. joulukuuta 1993 ja vaasalaisessa elokuvakerhossa marraskuussa 1994. Elokuvan ensimmäinen televisiolähetys Suomessa oli 27. lokakuuta 1996 Yleisradion TV1:ssä.

Elokuvasta

Elokuvan tekijät ovat pitäytyneet tarkkaan Solženitsynin alkuperäisessä romaanissa, joka julkaistiin Neuvostoliitossa jo 1962. Neuvostoliiton poliittisen ilmapiirin vaihtuminen 60-luvun puolivälissä näyttää tuntuneen suoraan Suomessakin.
Casper Wrede teki Solženitsyn-filmatisointinsa englannin kielellä. Todentuntuinen vankileiri rakennettiin lumiseen Norjaan. Kuvaajana oli maailman huippunimiin kuuluva ruotsalainen Sven Nykvist, joka samoin kuin pääosaa näytellyt Tom Courtenay osallistui projektiin palkkaa vaatimatta. Molemmat olivat Wreden vanhoja tuttuja.
Ohjaajan poika David Wrede kertoo Solženitsynin kirjoittaneen isälleen: "– – olette tehneet hyvän elokuvan, joka on totuuteen, mielialaan ja tunnelmaan asti todellinen."