google/wiki40b huggingface dataset:
Anatoli Rjabov

Anatoli Rjabov (16. huhtikuuta 1894 Itšalkin piiri, nykyinen Mordvan tasavalta – 23. toukokuuta 1938 Saransk) oli ersäläinen kielitieteilijä, professori, opettaja ja mordavalaisten kansallistunnon uudelleenkohottaja.
Rjabov syntyi talonpojan perheeseen. Hän meni kouluun, mutta lopetti opintonsa isänsä kuolemaan. Vuonna 1912 hän aloitti filologian opinnot. Hän valmistui vuonna 1916 opiskeltuaan latinaa, englantia ja äidinkielensä sukukieliä viroa ja suomea. Kun hän oli työskennellyt neljä vuotta opettajana, hän alkoi järjestellä ersän ja mokšan kielten kouluopetusta. Vuonna 1923 Rjabov oli perustamassa mordavalaisten Sõrgozema-seuraa (suom. 'Herääminen'), jonka toimintaan liittyi myös kuorolaulantaa. Kuoroa johti Rjabov, ja radioesiintymisensä jälkeen kuoro sai valtavasti ihailijakirjeitä muilta mordvalaisilta ympäri Neuvostoliittoa. 
Mordvan tasavallan perustamisen jälkeen Saranskiin avattiin pedagoginen instituutti, jonne Rjabov siirtyi työskentelemään jättäen kuorotoiminnan. Ajan kuluessa Rjabov ansioitui erityisesti ersän kielen tuntijana ja kehittäjänä.
Liianllinen aktiivisuus ersän kielen ja kulttuurin parissa kiinnitti kuitenkin NKVD:n huomion. Kesäkuun 5. päivä vuonna 1937 Rjabovista annettiin pidätysmäräys. Myös Anatolin vaimo pidätettiin. Heitä syytettiin vakoilusta Suomen ja Viron hyväksi. Anatoli Rjabov teloitettiin 23. toukokuuta 1938 osana Stalinin vainoja, joissa teloitettiin myös muuta mordvalaisälymystöä. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.
Rajabovin syntymäpäivää on juhlittu Virossa ersän kielen päivänä vuodesta 1998 alkaen.
Marjukka Karttunen

Marjukka Eija Karttunen (s. 5. toukokuuta 1967 Turku) on kokoomuksen entinen kansanedustaja (1999–2007) ja Yrittäjänaisten Keskusliiton toimitusjohtaja (2008–2011).
Karttunen oli Liedon kunnanvaltuustossa vuosina 1996–2000. Vuodesta 2001 hän on ollut Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli myös Varsinais-Suomen maakuntavaltuuston varapuheenjohtaja vuosina 2001–2004.
Koulutukseltaan Karttunen on kasvatustieteen maisteri (1997). Hän toimi puutarha-alan yrittäjänä vuosina 1993–1999. Vuosina 1991–1999 hän oli freelance -toimittaja Auran Aallot -paikallisradiossa sekä useilla televisiokanavilla muun muassa ohjelmissa Suomen Kaunein Kunta, Erotico-tico ja Puutarhassa. Karttunen valittiin Maito ja Terveys ry:n Maitotytöksi vuonna 1991.
Karttusella on vuosina 1997 ja 2005 syntyneet lapset. Hänen puolisonsa on Ville Parpola.  Karttunen kertoi raskauden vaikutuksista kehoonsa ja mieleensä kirjassaan Kamalan ihana herne (Edita 2008).
Puolueettomuus

Puolueeton on valtio, joka ei kuulu sotilasliittoihin tai ei osallistu johonkin parhaillaan käynnissä olevaan sotaan tai pyrkii lisäksi pysyttelemään suurvaltojen välisten ristiriitojen ulkopuolella.

Kansainväliset sopimukset

Vuonna 1907 Haagissa tehtiin useita kansainvälisiä yleissopimuksia, joista yksi koski puolueettomien valtioiden ja henkilöiden oikeuksia ja velvollisuuksia sodan aikana.
Sopimuksen mukaan puolueettomien valtojen alue on loukkaamaton. 
Sodankävijät eivät saa puolueettoman vallan alueen kautta kuljettaa sotajoukkoja eikä sota- tai elintarvikekuormastoja eivätkä sijoittaa sinne sotaa käyvien maa- ja merivoimien kanssa tapahtuvaan tiedotustoimintaan tarkoitettua radioasemaa tai muuta laitetta. 
Taistelujoukkoja ei saa muodostaa eikä pestaustoimistoja avata puolueettoman vallan alueella sotaakäyvien hyväksi.  Puolueeton valtio ei saa sallia alueellaan mitään näistä teoista ja on velvollinen rankaisemaan niistä, jos sellaisia tehdään sen alueella.
Puolueeton valtio ei kuitenkaan joudu vastuuseen siitä, että yksityisiä henkilöitä yksitellen kulkee rajan poikki mennäkseen jommankumman sodankävijän palvelukseen.
Jotkin valtiot ovat kansainvälisillä sopimuksilla sitoutuneet  pysyvästi puolueettomiksi, minkä muut valtiot ovat tunnustaneet ja taanneet. Sveitsin pysyvä puolueettomuus turvattiin toisessa Pariisin rauhassa vuonna 1815.  Vuonna 1839 suurvallat takasivat samaan tapaan myös Belgian puolueettomuuden, mutta siitä huolimatta Saksa hyökkäsi maahan ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa vuonna 1914.
Cody Almond

Cody Almond (s. 24. heinäkuuta 1989 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalais-sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NLA:ssa pelaavaa Genéve-Servette HC:ta, jossa hän toimii joukkueensa kapteenina. Minnesota Wild varasi Almondin viidennellä kierroksella vuoden 2007 varaustilaisuudessa. Almond sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 2012.
Almond edusti Sveitsiä jääkiekon MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2017.
Jaakko kulta

"Jaakko kulta" (Frère Jacques) on alkujaan ranskalainen lastenlaulu, joka tunnetaan hyvin laajalti eri maissa. Kappaleen tarkka alkuperä on tuntematon. Siitä on esitetty lukuisia teorioita, mutta todisteita minkään näkökannan puolesta ei ole löydetty. Kappaletta voidaan laulaa kaanonina, koska se on yksisointuinen.

Sanoitukset

Ranskalaiset sanoitukset:
Frère Jacques, frère Jacques,
 Dormez-vous? Dormez-vous?
 Sonnez les matines! Sonnez les matines!
 Ding, dang, dong. Ding, dang, dong.
Suomeksi kappale lauletaan yleensä näin:
Jaakko kulta, Jaakko kulta!
Herää jo! Herää jo!

Kellojasi soita! Kellojasi soita!

Pium paum poum, Pium paum poum!
Suora käännös ranskasta:
Veli Jacques, Veli Jacques,
Nukutteko te? Nukutteko te?

Soittakaa aamukelloja! Soittakaa aamukelloja!

Ding, dang, dong. Ding, dang, dong.
Nykybaletti

Nykybaletiksi (contemporary ballet) kutsutaan klassisen baletin liikekieleen ja tekniikkaan perustuvia nykykoreografien teoksia erotukseksi vanhoista perinteisistä klassisista teoksista. Se ottaa vaikutteita nykytanssista ja jazzista, mutta hyödyntää usein esimerkiksi baletin varvastossutekniikkaa. Nykybaletissa liikesanastoa laajennetaan muun muassa luopumalla jalkojen aukikierrosta ja käyttämällä nykytanssista lainattua lattiatasossa tapahtuvaa tanssia tai esimerkiksi jazztanssin lantionliikkeitä. Raja sen välillä, mikä voidaan katsotaan baletin uudistamiseksi ja mikä nykybaletiksi, on häilyvä. Toisaalta päällekkäisyyttä on myös nykytanssin kanssa, silloin kun koreografit nojautuvat liikekielessään balettitekniikkaan ja esiintyjätkin ovat ehkä balettitanssijoiksi koulutettuja. Onko esimerkiksi nykytanssia edustavan koreografin teos balettiryhmälle nykybalettia vai nykytanssia? Vastaus riippuu täysin näkökulmasta. Useimmat balettiseurueet esittävät nykyään klassisen ohjelmiston lisäksi modernimpaa tyyliä edustavia teoksia ja nykykoreografit tekevät teoksiaan sekä nyky- että balettitanssijoille.
George Balanchine mainitaan usein nykybaletin isäksi. Hänen 1900-luvun alkupuolella kehittämänsä koreografinen tyyli kantaa nimeä neoklassinen baletti ja on perinteisen klassisen baletin ja nykypäivän nykybaletin välimuoto. Balanchinen koreografioissa on muun muassa koukistettuja nilkkoja ja käsiä, epätasapainoisia (off-balance) asentoja ja perinteisistä tutuistä poikkeavia esiintymisasuja.
Muita nykybalettia edustavia koreografeja ovat muun muassa Maurice Bejart, William Forsythe ja John Neumeier.
Maitolaituri

Maitolaituri, on usein katoksellinen, joskus myös seinällinen lava tai teline, johon meijeriin vietävät, maitoa täynnä olevat maito­tonkat eli pystöt tuotiin odottamaan maitoautoa. Maitolaitureilla sijaitsivat usein myös postilaatikot. Ne toimivat myös nuorison kokoontumispaikkoina. Maitolaitureita alettiin rakentaa 1920-luvulta alkaen ja ne yleistyivät etenkin toisen maailmansodan jälkeen maitoautojen eli tonkissa kuljetetun maidon keruuseen käytettyjen avolavaisten kuorma-autojen myötä. Maitolaiturit jäivät pois käytöstä tilasäiliöiden yleistyessä 1970-luvulta alkaen, kun säiliöautoiksi muuttuneet maitoautot alkoivat imeä maidon suoraan navetassa sijaitsevasta tilasäiliöstä.
Maitolaitureiden hävittyä alkuperäisestä käytöstään niitä on paikoin säilytetty ja kunnostettu. Yksi esimerkki tästä on Velaatan maitolaiturimuseo Tampereen Velaatassa. Maitolaiturijäljitelmiä pihoille, tienvarsille tai messukäyttöön valmistetaan nykyään myös kaupallisesti.
Raidistonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,8 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi sijaitsee keskellä Röyhdänsaarta mäkien välisessä painaumassa. Järvellä on kartan mukaan yksi noin 40 metriä pitkä kalliosaari, joka on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, peltoa ja avosuota. Sen lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa, joista toinen toimii myös matkailukeksuksena. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet valtatieltä 9 haarautuvalta kylätieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,2 metriä mpy. Siihen ei kartan mukaan ole johdettu ojia ja sen laskuoja lähtee järven pohjoisrannasta ja se laskee Koljonselän Röyhdänsalmeen.

Historiaa

Järvi näkyy vuoden 1752 kartassa, johon on merkitty myös Raidiston talo tai kulmakunta . Vuosien 1957–1986 peruskartoissa ei viljelyalassa tai asumisessa ole tapahtunut merkittäviä muutoksia.
Patachou

Henriette Ragon eli Patachou (10. kesäkuuta 1918 Pariisi, Ranska – 30. huhtikuuta 2015 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen laulaja ja ravintoloitsija. Hän oli näkyvimmillään Pariisin 1950-luvun viihde-elämässä. Hän perusti 1948 Pariisiin Montmartrelle musiikkiravintolan, jossa esiintyivät muun muassa silloin vielä tuntemattomat Jacques Brel ja Charles Aznavour. Patachou näytteli myös monissa elokuvissa, kuten Jean Renoirin Ranskalaisessa can-canissa (1954) ja Sacha Guitryn Napoleonissa (1955).
313 (auto)

313 on Aku Ankan auton rekisterinumero. Auto nähtiin ensimmäisen kerran Al Taliaferron sarjassa Aavikon Aku. Auton esikuvana todellisessa maailmassa on arveltu olevan American Bantam. Suomalaisen Jorma Laakson mukaan auto on American Austin Roadster vuodelta 1934. Aku Ankan toimitus kuitenkin pitää autoa ainoana maailmassa.
Don Rosan tarinassa ”Monikäyttöauto” Aku kuvailee autoaan seuraavasti: siinä on Mixwell-moottori vuodelta 1920, 1922-mallinen Dudge-runko ja Paclacin akselit vuodelta 1923. Don Rosa viittaa tässä Carl Barksin tarinaan ”Aku Ankka ja Vulkanovian asukkaat” vuodelta 1947. Osien nimet ja vuosiluvut ovat keksittyjä. Mixwell on muunnos Maxwell-merkistä. Dudge on peräisin Dodgesta ja Paclac on nimiväännösyhdistelmä automerkeistä Packard ja Cadillac. Don Rosa esittää tarinassaan ”Monikäyttöauto” ajatuksen, että Aku kokosi auton itse ja on siksi suuresti kiintynyt siihen.
Aku Ankan munintapäivä, 13. maaliskuuta, näkyy myös Akun auton rekisterinumerossa. Amerikkalaiseen tyyliin 13. maaliskuuta kirjoitetaan 3/13 eli ensin kuukausi ja sitten päivämäärä.
Timothy Spencer

Timothy Wilson Spencer (17. maaliskuuta 1962 – 27. huhtikuuta 1994) oli afroamerikkalainen sarjamurhaaja, joka raiskasi ja tappoi kuristamalla neljä naista Richmondissa, Virginiassa syksyllä 1987. Lisäksi häntä epäiltiin Carolyn Hammin samankaltaisesta murhasta vuodelta 1984, josta oli syyttömänä tuomittu mies nimeltä David Vasquez. Spencerin syyllisyyttä ei kuitenkaan voitu todistaa.
Ennen kiinnijäämistään 25-vuotias Spencer sai aikaan kauhua ja paniikkia Richmondin rauhallisessa esikaupunkiyhteisössä riehuvana sarjamurhaajana syyskuusta 1987 alkaen. Kaupunki antoi Spencerille nimen "South Siden kuristaja". Timothy Spenceristä tuli ensimmäinen DNA-näytteen perusteella tuomittu murhaaja Yhdysvalloissa.

Varhaisvaiheet

Timothy Spencer oli kotoisin Washington DC:n liepeiltä, ja hän kasvoi Green Valleyssa, Virginiassa yksinhuoltajaäitinsä kanssa. Hänellä on yksi nuorempi veli. Rikoksen tielle Spencer lähti jo nuorena alkaen rankoista kouluajoista, ja joutui jo kaksikymppisenä vankilaan useista tekemistään ryöstöistä Richmondin alueella.

Murhat

Spencer valitsi uhrinsa huolella vakoilemalla ja seuraamalla heitä paikallisessa ostoskeskuksessa. Hän toisti saman kaavan kaikkien uhriensa kanssa; kiipesi yöllä sisään naisten kotien ikkunoista, raiskasi ja kidutti heitä kuristamalla vain tajuttomuuteen asti ja uhrien virottua tappoi heidät. Murha-aseinaan Spencer käytti vyötä ja sukkaa. Tutkijoita hämmästytti hänen huolellisuutensa; hän ei jättänyt mitään jälkiä itsestään rikospaikalle siemennestettä lukuun ottamatta.

Tuomio

DNA-testien perusteella Timothy Spencer tuomittiin Debbie Daviesin, Susan Hellamsin ja Susan Tuckerin murhista. Vaikka 15-vuotiaan Diane Chon murhapaikalta löytyneet todisteet olivat ristiriitaisia, Spencer sai syytteen ja tuomion myös hänen raiskauksestaan ja murhastaan. Hänet teloitettiin sähkötuolissa 27. huhtikuuta 1994.
Rautainen nuoruus

1: Juoksukeikka

Osassa 1 nimeltä ”Juoksukeikka” seurataan kolmen esimurrosikäisen pojan ajankäyttöä. He ovat luvatta poissa koulusta ja varastelevat rahaa ja muuta yksityisiltä ihmisiltä ja myymälöistä. Koulukuraattori joutuu selvittelemään asiaa ja pojista tulee poliisin tuttuja.

2: Juttu numero 4

Osa 2 on otsikoitu ”Juttu numero 4”. Siinä neljän nuoren autovarkauksiin ja myymälämurtoon syyllistynyt jengi jää kiinni ja asia ratkaistaan sovittelun avulla. 15 vuotta täyttäneet jengiläiset tuomitaan myös oikeudessa ehdolliseen vankeusrangaistukseen.

3: Katujen kapina

Kolmannessa osassa ”Katujen kapina” pohditaan, miten ja miksi nuorten rikosura saa alkunsa. Ohjelmassa haastatellaan nuoria rikoksentekijöitä, koulukuraattori Tapio Brusia ja erikoistutkija Esa Siekkistä.

Vastaanotto

Elävän kuvan vuosikirjassa 1990 Matti Apunen piti Rautaista nuoruutta tammikuun 1989 tärkeimpänä televisiotapauksena, ”vankkana tv-työnä” joka ”herättää keskustelua ravistelevalla sisällöllään ja muodollaan”.
Kannattajanikama

Rakenne

Kannattajanikama poikkeaa rakenteellisesti kaikista muista selkärangan nikamista siten, että siinä ei ole nikaman solmua (corpus vertebrae) vaan se muodostuu kahdesta yhteenliittyvästä kaaresta. Selänpuolella on takakaari (arcus dorsalis), johon nikaman surkastunut okahaarake (tuberculum dorsale) on liittynyt. Mahanpuolella olevassa etukaaressa (arcus ventralis) on kuoppa, jonka avulla atlas kiinnittyy kiertäjänikamaan. Pään paino jakautuu kannattajanikaman lateraalisille paksuuntumille, massae laterales, jotka ovat etu- ja takakaaren välissä kummallakin puolella. Kannattajanikaman siipiin (ala atlantis) kiinnittyy päätä liikuttavia lihaksia. Kannattajanikaman molemmin puolin on väljät tilat, jotka mahdollistavat pään liikehdinnän.

Lajikohtaiset erot

Kannattajanikama eroaa eri eläinlajeilla kokonsa ja rakeenteensa mukaan. Märehtijöiltä puuttuu kokonaan foramen transversarium, joka on nikaman siivessä oleva aukko selänpuolelta vatsanpuolelle. Lihansyöjillä puolestaan on pelkkä uurre, incisura alaris, selänpuoleisessa kaaressa, kun taas muilla lajeilla on siinä aukko, foramen alare. Sialla puolestaan on muita eläinlajeja selkeämpi tuberculum ventrale eli kyhmy vatsanpuoleisessa kaaressa.
Ludovic Giuly

Ura seuratasolla

Giuly aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 synnyinkaupunkinsa seurassa Olympique Lyonnaisissa. Vuonna 1998 hän siirtyi Monacoon, jossa hän voitti Ranskan pääsarjamestaruuden kaudella 2000–2001. 28. kesäkuuta 2004 julkistettiin Giulyn sopimus Barcelonan kanssa. Jo ensimmäinen kausi katalonialaisseurassa oli hänelle menestys, "Barça" vei Espanjan pääsarjamestaruuden ja Giuly teki 11 maalia, mikä riitti joukkueen sisäisen maalipörssin kakkossijaan. Vuotta myöhemmin hän oli toistamiseen voittamassa Espanjan pääsarjamestaruutta, ja lisäksi hänen meriittilistaltaan löytyvät Mestarien liigan, Ranskan supercupin, Ranskan liigacupin ja Espanjan supercupin voitot. Kesällä 2007 Giuly siirtyi kolmella miljoonalla eurolla Serie A-seura AS Romaan.
Giulyn pesti Italiassa jäi vain yhteen kauteen, vaikka hän sai päävalmentaja Luciano Spallettilta vastuuta 32 liigaottelun verran. Kesällä 2008 hän palasi kotimaahansa Paul Le Guenin luotsaamaan Paris Saint-Germainiin. Giuly pelasi PSG:ssä kolme kautta ja oli voittamassa seuralle Coupe de Francea kaudella 2009/10. Kauden 2010/11 jälkeen kokenut hyökkääjä siirtyi PSG:stä AS Monacoon. Giuly pelasi Ligue 2:een pudonneessa seurassa kauden 2011/12 aikana 29 ottelua ja onnistui viidesti maalinteossa. Elokuun alussa 2012 Giuly allekirjoitti vuoden sopimuksen FC Lorientin kanssa.

Ura maajoukkueessa

Vain 164 senttimetriä pitkä Giuly debytoi Ranskan maajoukkueessa vuonna 2000, mutta hän ei ole murtautunut joukkueen vakiokokoonpanoon, ja hän on pelannut vasta 17 maaottelua. Giuly nimettiin mukaan 2004 EM-kilpailuihin, mutta hän joutui jäämään pois loukkaantumisen vuoksi. Maajoukkuetasolla hänen paras saavutuksensa on vuoden 2003 Maanosaliittojen cupin voitto.
Mars Pathfinder

Mars Pathfinder on 1990-luvulla ainoana avaruusluotaimena onnistunut laskeutumaan Marsiin. Se vei Marsiin mukanaan ensimmäisen planeettakulkijan, Sojournerin. Pathfinder laukaistiin kohti Marsia 4. joulukuuta 1996. Vaikka Mars Global Surveyor -luotain laukaistiin ennen Pathfinderia, Pathfinder oli Marsissa ennen Global Surveyoria. Pathfinder laskeutui Marsiin Yhdysvaltojen kansallispäivänä 4. heinäkuuta 1997. Ennen Pathfinderia Marsiin olivat laskeutuneet onnistuneesti vain Viking 1 ja Viking 2 -luotainten laskeutujat.
Pathfinder kokeili uutta laskeutumistekniikkaa. Se iskeytyi Marsin ilmakehään suoraan planeettojenvälisestä avaruudesta, eikä kiertoradalta. Pathfinder käytti laskeutuessaan myös ilmatyynyjä, joiden avulla se pomppi pinnalla ennen pysähtymistään.

Toiminta Marsissa

Pathfinder pysähtyi pinnalla sattumalta oikeaan asentoon, joten sen tarvitsi vain avata "terälehtensä", eikä se joutunut pinnistelemään kyljeltään pystyyn. Pathfinder oli laskeutunut Marsiin vähän ennen paikallista aamunkoittoa. Auringon noustessa Sojourner laskeutui ramppia pitkin pinnalle. Sen tarkoitus oli tutkia laskeutumisalueen kiviä.
Sojournerin toiminta-ajaksi arvioitiin viikko ja Pathfinderin kuukausi. Luotaimet kuitenkin toimivat kokonaista kolme kuukautta, ennen kuin Pathfinderin akut loppuivat. Sojourneriin ei voitu pitää suoraa yhteyttä, joten kun Pathfinder hiljeni, ei Sojourneriinkaan voitu pitää yhteyttä.

Tutkimustuloksia

Pathfinderin laskeutumisalueella lämpötila oli alimmillaan –70 °C ja ylimmillään –10 °C.
Pathfinder lähetti maahan kaiken kaikkiaan 16 000 kuvaa ja Sojourner 550. Lisäksi Sojourner analysoi ainakin 16 kiveä. Pathfinder lähetti kaikkiaan yli kahdeksan miljoonaa säämittausta paineesta, lämpötilasta tai tuulen nopeuksista. Ehkä merkittävimmät havainnot koskevat veden esiintymistä. Näyttää siltä, että Pathfinderin laskeutumispaikassa on joskus tulvinut vettä. Viimeisen kahden miljardin vuoden ajan laskupaikkaa ovat muokanneet tuuli ja pöly. Ne ovat kuluttaneet pinnasta 3–5 cm ainesta.
Anti-Corn-Law-League

Anti-Corn-Law-League oli englantilainen viljatulleja vastustanut, täydellistä vapaakauppajärjestelmää puolustanut yhdistys. Sen perustaja ja johtaja oli Richard Cobden. Yhdistys perustettiin Manchesterissa vuonna 1838, ja vuonna 1839 sen toiminta laajeni maanlaajuiseksi ja se otti itselleen nimen Anti-Corn-Law-League. Yhdistyksen jäsenet olivat enimmäkseen yrittäjiä, erityisesti Lancashiren puuvillatehtailijoita. He toivoivat, että suurtilallisia hyödyttäneiden viljatullien poistamisen jälkeen voitaisiin pienentää työpalkkoja, ja työväki tämän johdosta taas pysyi siitä erillään.
Vuonna 1846 yhdistyksen tavoite toteutui, kun Britannian viljatulleista luovuttiin. Vuonna 1849 yhdistys lopetti toimintansa.
Veijo Hytti

Veijo Tapani Hytti (s. 5. huhtikuuta 1969 Lappeenranta) on suomalainen kauppatieteiden maisteri ja yritysjohtaja.
Veijo Hytti työskenteli 1990-luvulla projektitehtävissä Kymmene Corporationissa ja sen jälkeen Fazerilla. 2000-luvulla Veijo Hytti on ollut mukana Taivas-konsernin eri yksiköitä perustettaessa, muun muassa Taivaskauppaa, Taivasdesignia, Kuulas Millward Brownia ja Happi Mindshare Finlandia. Vuoden (2007) hän toimi Taivas Maan Päällä Oy -konsernin toimitusjohtajana. Vuosina 2008-2009 hän rakensi WPP:hen kuuluvaa mediatoimistokonserni GroupM Finlandia, johon kuuluvat mediatoimistot Happi Mindshare, Virta Mediacommunity, MEC Finland ja 7th Heaven Productions. Nyt Hytti toimii palvelusuunnittelutoimisto Vilja Helsingin toimitusjohtajana.
Veijo Hytti on toiminut markkinointiviestintäalan asiantuntijayrityksissä osakkaana ja hallitustehtävissä sekä alan järjestön Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton (MTL) hallituksessa.
Heart

Historia

Heartin perustivat basisti Steve Fossen sekä kitaristit Roger ja Mike Fisher vuonna 1963. Yhtye oli aluksi nimeltään Army ja myöhemmin White Heart sekä Hocus Pocus ennen kuin se otti nimekseen Heart. Ann Wilson tuli yhtyeen laulajaksi vuonna 1970 ja hänen siskonsa Nancy kitaristiksi 1974. Samoihin aikoihin Mike Fisher jätti yhtyeessä soittamisen ja keskittyi managerointiin.
Heart siirtyi Vancouveriin ja teki levytyssopimuksen Mushroom Recordsin kanssa 1975. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Dreamboat Annie vuonna 1976. Albumi nousi Billboardin listalla seitsemänneksi ja myi yli miljoona kappaletta. Heartin 1970-luvun albumit olivat tyyliltään hard rockia ja folk rockia.
Yhtye siirtyi Portrait Recordsille 1977, mistä seurasi pitkä oikeusjuttu Mushroomin kanssa. Mushroom julkaisi vuoden 1977 alussa Heartin keskeneräisen albumin Magazine, ja pian sen jälkeen Portrait julkaisi albumin Little Queen. Mushroom joutui kuitenkin vetämään albumin myynnistä, jotta yhtye pystyisi viimeistelemään sen. Little Queen menestyi hyvin, ja siltä julkaistiin menestyssingle ”Barracuda”. Uudelleenmiksattu Magazine julkaistiin uudelleen seuraavana vuonna, kuten myös albumi Dog and Butterfly.
Bebe le Strange (1980) nousi listaviitoseksi. Seuraavat kaksi albumia, Private Audition ja Passionworks eivät enää myyneet kultaa, minkä johdosta Heart siirtyi Capitol Recordsille. Albumi Heart (1985) nousi listaykköseksi, myi yli viisi miljoonaa kappaletta ja tuotti neljä top-10-singleä. Bad Animals (1987) tuotti myös neljä hittisingleä, joista ”Alone” nousi listaykköseksi. Myös seuraava albumi Brigade (1990) oli menestys.
Vuonna 1990 Wilsonin siskokset muodostivat akustisen yhtyeen nimeltä Lovemongers, joka julkaisi EP:n. Heartin seuraava studioalbumi oli Desire Walks On (1993). 2000-luvulla Heart on julkaissut albumit Jupiter’s Darling ja Red Velvet Car (2010), jolla yhtye palasi alkuaikojensa melodiseen hard rockiin ja folksoundiin. Sen uusin albumi on Fanatic (2012).
Heart sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2012. Se nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen 2013. Yhtye oli saanut vuoteen 2013 mennessä 20 top-40-singleä, seitsemän top-10-albumia sekä neljä Grammy-ehdokkuutta.
Ablaatio

Ablaatio tarkoittaa jonkin materiaalin haihtumista tai sulamista. Termiä käytetään etenkin glasiologiassa, avaruustutkimuksessa, fysiikassa ja lääketieteessä.

Glasiologia ja geomorfologia

Glasiologiassa seurataan jäätiköiden ablaatiota eli sitä, kuinka jää sulaa ja haihtuu jäätiköiltä. Viime aikoina kiihtynyt ablaatio on huolestuttanut tutkijoita. Geomorfologiassa ablaatiomoreeniksi eli pintamoreeniksi nimitetään jäätikön sulaessa sen pinnalle rikastunutta, löyhää ja raekoostumukseltaan vaihtelevaa moreeniainesta.

Avaruustutkimus

Avaruustutkimuksessa pyritään estämään eri aineiden ablaatio, kun ne palaavat Maan ilmakehään. Tämä on elintärkeää esimerkiksi astronauteille, jottei heidän sukkulansa tuhoutuisi matkalla.

Biologia

Biologiassa ablaatiota tarkastellaan solutasolla. Kun jokin solu sulkee jonkin geenin, kyseessä on ablaatio.
George Bähr

George Bähr (15. maaliskuuta 1666 Fürstenwalde - 16. maaliskuuta 1738 Dresden) oli saksalainen barokkiajan arkkitehti. Bähr suunnitteli muun muassa useita kirkkorakennuksia, ja parhaiten hänet tunnetaan Dresdenin Frauenkirchen alkuperäisenä suunnittelijana. Frauenkirchen suunnittelu annettiin hänen tehtäväkseen vuonna 1722. Bähr ei kuitenkaan koskaan ehtinyt nähdä kirkkonsa valmistumista, sillä hän menehtyi ennen sitä.
George Bähristä julkaistiin vuonna 2018 tieteellinen muinaisDNA-artikkeli . Julkaisun tulosten mukaan George Bährin äitilinjainen haploryhmä on mtDNA H35 ja isälinjainen haploryhmä on Y-DNA R1b1a2a1a2-P312. George Bährillä on  geneettisen sukututkimuksen tulosten perusteella suomalaisia äitilinjaisia mtDNA- ja isälinjaisia Y-DNA-osumia  .
Aleksandras Abišala

Aleksandras Abišala (s. 28. joulukuuta 1955, Inta, Venäjän SFNT) on entinen liettualainen poliitikko ja Liettuan pääministeri. Hän toimi pääministerinä noin neljän kuukauden ajan vuonna 1992.
Vuodesta 2007 Abišala on toiminut liiketoimintaa konsultoivan yrityksen toimitusjohtajana.