google/wiki40b huggingface dataset:
Teenage Dream (Katy Perryn albumi)

Taustatietoa

Perry aloitti albumin äänitykset 13. lokakuuta 2009. Hän on kertonut, että albumin teossa auttoivat Greg Wells, Guy Sigsworth, Dr. Luke, Max Martin, Ryan Tedder, Rivers Cuomo, Thaddis ”Kuk” Harrell, Greg Kurstin, Benny Blanco, Darkchild, Cathy Dennis, Ester Dean, The-Dream ja Christopher ”Tricky” Stewart, joka kertoi Rap-Up -lehdessä joulukuussa 2009, että albumi kuulostaa samalta kuin ensimmäinen albumi One of the Boys.

Singlet

Albumilta on julkaistu kuusi singleä. Albumin ensimmäinen single on 7. toukokuuta 2010 julkaistu ”California Gurls”, jolla vierailee Snoop Dogg. Kappale vietti kuusi viikkoa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalla. Kappaletta on myyty digitaalisesti yli kolme miljoonaa kappaletta.
Toinen single, albumin nimikkokappale ”Teenage Dream”, julkaistiin 22. heinäkuuta 2010. Kappale debytoi Billboard Hot 100 -listan sijalla 20 ja nousi seuraavalla viikolla seitsemänneksi.
Kaikkiaan viisi singleä albumilta oli Billboard Hot 100 -listan kärjessä: California Gurls, Teenage Dream, Firework, E.T ja Last Friday Night (T.G.I.F). Albumin kuudes single The One That Got Away pääsi listalla kolmanneksi. Albumi jakaa Billboardin ennätyksen Michael Jacksonin Bad-albumin kanssa, jossa viisi singleä yhdeltä albumilta on ollut listan kärjessä.
Idas

Idas (muinaiskreikaksi Ίδας) oli kreikkalaisessa mytologiassa Afareuksen ja Arenen poika ja Lynkeuksen veli. Hänen mainitaan olleen yksi argonauteista ja osallistuneen myös Kalydonin metsästykseen.
Idas myös sieppasi Marpessan, Euenoksen tyttären, jota Apollon oli houkutellut rakkaakseen. Idas vei tämä siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta, ja Evenos lähti ajamaan tätä takaa saamatta häntä kuitenkaan kiinni. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, joka johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.
Idas ja Lynkeus joutuivat taisteluun serkkujensa dioskuurien kanssa. Lähteestä riippuen syynä oli joko dioskuurien suorittama karjavarkaus, tai sitten dioskuurit olivat siepanneet serkkujensa morsiamet häätilaisuudesta. Yleisesti eri lähteet päätyvät siihen, että Idas tappaa Kastorin ja Polydeukes Lynkeuksen. Idaksen kuolema mainitaan välillä Polydeukeksen aiheuttamaksi, mutta suosituin versio on se, jossa Zeus tappaa tämän salamallaan. Hyginus puolestaan kertoo Telefoksen kukistaneen Idaan tämän tavoiteltua Myysian kuninkuutta Teuthraalta.
Groucho Marx

Elämä ja ura

Groucho Marx syntyi 2. lokakuuta 1890 New Yorkissa kolmantena Sam ja Minnie Marxin viidestä eloon jääneestä pojasta. Hän aloitti näyttämöuransa lauluryhmä The Leroy Trion jäsenenä 15-vuotiaana, veljeksistä ensimmäisenä. Kun hänen veljensäkin tulivat alalle, veljesryhmä saavutti menestystä aluksi musiikkikomedialla I’ll Say She Is. Tämän esityksen yhteydessä Groucho alkoi käyttää tunnusmerkikseen noussutta tapaa maalata itselleen viikset. Lempinimensä "Groucho" (sanasta grouch, 'marisija') hän sai kollegaltaan Art Fisheriltä, joka nimesi veljessarjan muutkin jäsenet.
Siirryttyään komediaan Marxin veljekset nousivat hyvin suosituiksi 1920-luvulla. Heidän komedioitaan sovitettiin myös elokuviksi, ja Groucho Marx esiintyi myös muutamassa elokuvassa ilman veljiään. Veljiensä kanssa hän teki yhteensä 13 elokuvaa. Grouchon visuaalisia tunnusmerkkejä olivat maalattujen viiksien lisäksi pitkä takki, paksut lasit ja sikari.
Vuonna 1947 Marx alkoi juontaa radion visailuohjelmaa You Bet Your Life. Ohjelmasta tuli menestys ja se siirtyi myöhemmin televisioon, missä se jatkui vuoteen 1961 saakka. Sen jälkeen Marx esiintyi lyhytaikaisessa ohjelmassa Tell It to Groucho.
Kun Marxin veljesten elokuvat olivat nousseet uudelleen suosioon 1960-luvun lopulla, Groucho Marx esiintyi pitkän tauon jälkeen näyttämöllä Carnegie Hallissa vuonna 1972. Hänestä tehtiin samana vuonna Cannesin elokuvajuhlien Commandeur des Arts et Letters, ja vuonna 1974 hän sai Oscar-kunniapalkinnon Marxin veljesten saavutuksista.
Groucho Marxin nimiin on laitettu useita sukkeluuksia ja aforismeja. Vaikka Marx ei koskaan valmistunut kansakoulusta, hän kirjoitti useita kirjoja, mukaan lukien kaksi omaelämäkertaa.
Marx oli vuosina 1920–1942 naimisissa Ruth Johnsonin kanssa. He saivat kaksi lasta. Hänen toinen vaimonsa oli Kay Gorcey (1945–1950). Heillä oli yksi lapsi. Marxin kolmas vaimo oli Eden Hartford (1954–1969).
Koska Marx esitti joskus kriittisiä kommentteja politiikasta, ja koska hänellä oli kommunistiystäviä, hän joutui 1950-luvulla FBI:n tutkinnan kohteeksi.
Groucho Marx kuoli 19. elokuuta 1977. Hänet haudattiin Eden Memorial Parkiin San Fernandoon Kaliforniaan.
Amrita Rao

Yksityiselämä

Raon juuret ovat Mangaloressa ja hän puhuu äidinkielenään konkania. Hänen sisarensa Preetika Rao on myös näyttelijä ja malli. Seitsemän vuoden seurustelun jälkeen Rao avioitui radiojuontaja Anmolin kanssa 15. toukokuuta 2016.
Mannerjäätikkö

Mannerjäätiköt ovat yli 50 000 km²:n laajuisia, poikkileikkaukseltaan litteitä jäätiköitä. Mannerjäätiköitä on nykyään vain Grönlannissa ja Etelämantereella, mutta jääkaudella suuria mannerjäätiköitä oli myös Pohjois-Amerikan, Euroopan ja Aasian päällä. Nykyisten mannerjäätiköiden keskipaksuus on yli kilometrin ja ne sitovat 90 % Maapallon makeasta vedestä. Niiden sulaminen nostaisi merenpintaa 63,9 metriä. Valtavat jäämassat litistävät maankuorta jonkin verran alapuoleltaan.
Etelämantereen mannerjäätikkö on suurin maapallolla oleva yhtenäinen jäämassa. Se sisältää noin 25 miljoonaa kuutiokilometriä jäätä 12,3 miljoonan neliökilometrin alueella. Transantarktinen vuoristo jakaa sen suurempaan itäiseen ja pienempään läntiseen osaan. Grönlannin mannerjäätikkö on selvästi pienempi: sen tilavuus on noin kolme miljoonaa kuutiokilometriä ja pinta-ala 1,7 miljoonaa km².
Mannerjäätiköt virtaavat hitaasti mereen, koska niiden alustassa on suuren paineen ja jäätikön virtauskitkan takia sulanutta vettä ja koska jää on suuressa mitassa, pitkällä aikavälillä ja suurissa paineissa muovautuvaa. Jäätä poistuu mannerjäätiköiltä virtauksen mukana ja sulamalla. Pinnalle sataa kuitenkin uutta lunta, joka lopulta puristuu jääksi päälle satavien lumikerrosten painosta, ja näin jäätikön tasapaino säilyy.
Mannerjäätiköiden arvellaan syntyneen vuoristojäätiköistä, jotka ovat ilmaston kylmettyä valuneet alas laaksoon vuorenjuurijäätiköiksi ja paksuuntuneet. Tämän logiikan mukaan kaikkien mannerjäätiköiden sisällä on vuoristoja, joiden rinteiden osia näkyykin monien mannerjäätiköiden reunoilla.
Mannerjäätikön pinnalla liikkumista vaikeuttavat monesti kylmyys, myrskyt, ohut ilma ja railot.
Dan Penn

Wallace Daniel ”Dan” Pennington (s. 16. marraskuuta 1941) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja.  Hänen käsialaansa ovat monet 1960-luvun soulmusiikin hitit, kuten ”Dark End of the Street” James Carrille ja ”Do Right Woman, Do Right Man” Aretha Franklinille.
Dan Penn syntyi Vernonissa, Alabamassa, mutta muutti teini-iässä 1960-luvun alussa Muscle Shoalsin alueelle. Tuolloin hän aloitti Fame Studion lauluntekijänä. Siellä syntyi Pennin ensimmäinen hitti ”Is a Bluebird Blue” Conway Twittylle. Lauluja syntyi yhdessä kosketinsoittaja Spooner Oldhamin kanssa. 
Vuonna 1966 Penn muutti Memphisiin, missä hänen työpaikkanaan toimi American Recording studio. Hänen työparikseen tuli tuottaja, lauluntekijä Lincoln ”Chips” Moman. Elvis Presleyn ”Suspicious Minds” ja Dusty Springfieldin ”Son of a Preacher Man” nostivat studion ja sen työntekijät musiikkialalla halutuiksi yhteistyökumppaneiksi. Vuosina 1967–1972 studio tuotti 122 listanoteerattua laulua, joiden joukossa olivat muun muassa Neil Diamondin ”Sweet Caroline”, Box Topsin ”The Letter” ja Bobby Womackin ”Fly Me To The Moon”.
Vuodesta 1975 lähtien Dan Penn on asunut Nashvillessä, Tennesseessä. Hän kirjoittaa vaimonsa Linda Pennin kanssa lauluja, kalastaa ja viettää eläkepäiviä, tehden silloin tällöin muusikon töitä.
Dan Penn kirjoitti yhdessä Carson Whitsettin ja Hoy Lindseyn kanssa Solomon Burken Grammy-palkitun albumin Don't Give Up On Me (2002) nimikappaleen.
Nokia 5310

Ominaisuudet

Nokia 5310 XpressMusic on 9,9 millimetriä paksu. Puhelimessa on musiikkisoitin, joka tukee MP3-, MP4-, AAC-, eAAc+- ja WMA-tiedostomuotoja, radiosovellus, taajuuskorjain sekä ääninauhuri. Lisäksi kännykässä on muun muassa kahden megapikselin kamera, Yahoo! Go -viihdepalvelu, Opera Mini -selain sekä pelejä.
Jussi Lehtonen (muusikko)

Jussi Lehtonen (s. 1977) on suomalainen jazz-rumpali, Koko Jazz Clubin isäntä sekä Sibelius-Akatemian lehtori.
Lehtonen on yksi suomalaisten jazz-kokoonpanojen käytetyimmistä rumpaleista. Hän on soittanut lähes kaikkien suurten suomalaisten jazz-artistien kanssa. Jussi Lehtosen ensimmäinen oma levytys on CD Firstborn, joka julkaistiin vuonna 2009. Muuten Jussi Lehtonen on esiintynyt usealla levyllä rumpalina. Kiertueita Lehtonen on keikkaillut artistien kanssa kuten Randy Brecker, Tim Hagans, Wayne Krantz, Jukkis Uotila, Palle Danielsson ja Rick Margitza.
Lehtonen opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Elsa Holmsten

Elsa Christina Holmsten-Wacklin (1709 tai 1710 Oulu – 20. lokakuuta 1735 Oulu) oli suomalainen varhainen naisrunoilija.
Elsa Holmsten oli naimisissa vuodesta 1734 postimestari Johan Wacklinin kanssa. Molemmat puolisot olivat kuuluneet yltiöpietisteihin ja lakanneet käymästä ehtoollisella ja jumalanpalveluksissa. Avioliittoon päästäkseen he luopuivat mielipiteistään ja palasivat takaisin valtiokirkon yhteyteen. Elsa Wacklin kuoli jo pari vuoden päästä 1736 vaikeaan synnytykseen.
Elsa Holmsten kirjoitti ruotsin kielellä neljä virttä jotka hänen puolisonsa Johan Wacklin suomensi 1737 ja julkaisi ne arkkiveisuina. Virsistä yksi Kiitos olkoon Jumalalle on mukana myös nykyisessä virsikirjassa (virsi 307).
Toivo Hyyryläinen on kirjoittanut Elsa Holmstenin elämästä Lasimeri-nimisen näytelmän
PEKKA

PEKKA eli pioneerierikoiskalustoajoneuvo on Suomen maavoimien pioneerikäyttöön valmistettu ajoneuvo. PEKKA soveltuu monenlaisiin suluttamis-, linnoitus- ja raivaustöihin ja hyvien maasto-ominaisuuksiensa vuoksi ei ole rajoittunut vain teillä liikkumiseen.
Ranninjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvi sijaitsee Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa. Järven länsirannan eteläosaan laskeutuu harjujakson harjunrinne, mutta muuten se sijaitsee tasaisella ja alavalla alueella . Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat suoistunutta metsämaata. Rannoille on rakennettu alle 10 vapaa-ajan asuntoja. Järven ohittaa sen eteläpuolelta yhdystie 13639.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,2 metriä mpy. Siihen laskee pohjoisessa kaksi ojaa. Pohjoinen oja tulee ojitetulta ja pelloksi raivatulta Rautasuolta. Sen valuma-alueeseen kuuluvat Kakarilammin ja Leivänsilmän lammet. Läntinen oja tulee Kakarilamminharjun länsipuolen kosteikolta, missä sijaitsee Hirvilammi ja jonka valuma-alueella sijaitsee myös Puuronsilmän lampi. Ranninjärven laskuoja laskee Keskimmäisen läpi Alimmaiseen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Grannijärvi” ja sen itäpuolella sijaitsi Grannin maatalo. Järven ja Keskimmäisen välinen puronvarsi oli kartan mukaan peltomaata. Vuoden 1961 peruskartassa järvi oli autio, mutta vapaa-ajan asuntoja rakennettiin järvelle vuoteen 1979 mennessä kuusi ja vuoteen 1989 mennessä vielä yksi.
Jevhen Petruševytš

Jevhen Petruševytš (ukr. Євген Петрушевич; 3. kesäkuuta 1863 Busk, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 29. elokuuta 1940 Berliini, Saksa) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1918–1919 lyhytaikaisen Länsi-Ukrainan kansantasavallan presidenttinä.
Petruševytš opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa ja toimi lakimiehenä Sokalissa ja Skolessa. Hänet valittiin Ukrainan kansallisdemokraattisen puolueen edustajana Itävallan valtakunnanneuvostoon vuonna 1907 ja Galitsian maapäiville vuonna 1910. Vuonna 1917 hänestä tuli Itävallan parlamentin ukrainalaisryhmän puheenjohtaja. Kun keisari Kaarle I ensimmäisen maailmansodan lopussa lupasi muuttaa Itävalta-Unkarin liittovaltioksi, Petruševytš kutsui Lviviin 18. lokakuuta 1918 ukrainalaisten kansalliskokouksen, jossa julistettiin perustetuksi Länsi-Ukrainan valtio. Keisarikunnan hajottua se julistettiin kokonaan itsenäiseksi kansantasavallaksi ja Petruševytš valittiin sen presidentiksi. Länsi-Ukrainan kansantasavalta yhdistyi tammikuussa 1919 Ukrainan kansantasavallan kanssa, jolloin hänet nimettiin Ukrainan direktoriohallituksen kuudenneksi jäseneksi. Puolan armeijan vallattua pääosan Galitsiasta Länsi-Ukrainan hallitus luovutti kesällä 1919 kaiken toimivaltansa Petruševytšille, josta tuli nimellisesti alueen diktaattori, mutta hänen armeijansa joutui pian peräytymään itään Ukrainan kansantasavallan alueelle. Riitaannuttuaan direktorion johtajan Simon Petljuran kanssa hän erosi hallituksesta ja lähti Ukrainasta marraskuussa 1919.
Petruševytš perusti heinäkuussa 1920 Wienissä Länsi-Ukrainan pakolaishallituksen. Se menetti merkityksensä, kun Kansainliitto vuonna 1923 tunnusti koko Galitsian kuuluvan Puolalle. Petruševytš asui sen jälkeen maanpaossa Saksassa.
Lauri Ruuska

Lauri Ruuska (s. 28. joulukuuta 1993) on suomalainen ammattigolfari. Hän edustaa Tarinagolfia. Ruuska voitti vuonna 2013 Finnish Tourin kokonaisrankingin, Finnish Amateur Rankingin 2013-2014, Reikäpelin Suomen Mestaruuden 2013 sekä avoimet Suomen mestaruuskilpailut (Erkko Trophy) 2014, Suomen Mestaruuden 2015, ennätyksellisellä 13 lyönnin erolla (-19) seuraavaan.

Urheilijaura

Ruuska aloitti urheilijan uransa jo alle kouluikäisenä Siilinjärven Pesiksen riveissä. Nopeana juoksijana hän oli usein etenijän roolissa ja ulkokentällä polttolinjassa tai kopparina. Pesäpallotausta osaltaan on vaikuttanut myös siihen, että hän lyö palloa erittäin pitkälle. Ruuska on pelannut myös jääkiekkoa maalivahtina KalPassa.
Golf liittyi mukaan 8-vuotiaana, jolloin hän aloitti Tarinagolfin poikien ryhmässä. Ensimmäiset nuorten golfkisat olivat Viipuri Golfin Aluetour vuonna 2007. Viisitoistavuotiaana kun Ruuska pääsi ensikertaa poikien golfmaajoukkuerinkiin, pesäpallo ja jääkiekko saivat jäädä ja golfista tuli yksinään päälaji.
Ruuska harjoittelee talvet Aurinkorannikolla Fuge Golf Team Laurossa  Tapani Saarentolan ja kesät Tarinassa Janne Eskolan kanssa.
Lauri Ruuska siirtyi ammattilaiseksi lokakuussa 2015.
John Whitehead (tutkimusmatkailija)

John Whitehead (30. kesäkuuta 1860 Muswell Hill, Lontoo, Britannia – 2. kesäkuuta 1899 Hainan Kiina) oli englantilainen tutkimusmatkailija, luonnontieteilijä ja ammattimainen lintujen keräilijä.
Whitehead matkusteli Borneossa vuosina 1885–1888 ja keräsi joukon uusia eläinlajeja, kuten smaragdiharlekiinin (Calyptomena whiteheadi). Palattuaan matkalta hän kirjoitti teoksen The Explorations of Mount Kina-Balu (1893). Vuosina 1893–1896 Whitehead tutki Filippiinejä ja löysi jälleen useita uusia lajeja, muun muassa erään maailman suurimmista linnuista, filippiinienkotkan (Pithecophaga jefferyi). Vuonna 1899 Whiteheadin piti palata Filippiineille, mutta Espanjan ja Yhdysvaltojen sota esti hänen aikeensa. Sen sijaan hän matkusti Hainaniin Kiinaan, jossa hän kuoli pian kuumetautiin.
Whitehead nimesi linnuista mindoronkeisarikyyhkyn (Ducula mindorensis).
Whiteheadin kunniaksi on nimetty joukko lintulajeja, kuten korsikannakkeli (Sitta whiteheadi)
Robert Sabolič

Seuraura

Sabolič on HK Jesenicen kasvatti. Myöhemmät juniorivuotensa hän vietti kuitenkin HD Jesenice mladin paidassa. Kausi 2005–2006 Saboličilta jäi pelaamatta selkävaivojen vuoksi. Hän debytoi seuraavalla kaudella 2006–2007 Slovenian pääsarjassa. Kaudella 2008–2009 Sabolič oli Mladin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 25+22=47. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi kasvattajaseuransa HK Acroni Jesenicen riveihin pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa, jossa tulokaskausi toi 53 runkosarjaottelussa tehot 8+11=19. Joukkue pelasi kevätkaudella myös Slovenian pääsarjan pudotuspeleissä, jotka päättyivät mestaruuteen. Kaudella 2010–2011 Sabolič löi itsensä läpi EBEL:ssä ja oli tehoilla 33+26=59 Acronin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Rok Tičarin jälkeen. Koko liigan maalipörssissä hänen edellään oli vain Vienna Capitalsin François Fortier. Sabolič jakoi EBEL:n pistepörssin kuudennen sijan Medveščak Zagrebin Ryan Kinasewichin kanssa. Hän edusti Acronia kevätkaudella taas myös Slovenian pääsarjassa ja voitti kauden päätteeksi mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Sabolič oli siirtymässä EBEL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin, mutta hän päättikin siirtyä Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:hon, jonka kanssa Sabolič teki kaksivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2011. Hän teki kauden 49 runkosarjaottelussa 17 tehopistettä, eikä jatkanut joukkueessa enää toista sopimuskauttaan. Sabolič siirtyi kaudeksi 2012–2013 Slovakian Extraligassa pelaavaan HK Popradiin, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2013 loppukaudeksi Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin. Sabolič pelasi runkosarjan lopun piste per peli -tahdilla tehden 11 ottelussa yhtä monta tehopistettä. Neljässä playoff-ottelussa hän jäi kuitenkin pisteittä. Huhtikuussa 2013 Sabolič teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ingolstadtin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Sabolič teki DEL:n runkosarjassa 48 ottelussa 24 tehopistettä. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli yhdeksällä osumallaan koko sarjan paras maalintekijä. Sabolič voitti kauden päätteeksi Saksan-mestaruuden. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Tšekin Extraliga-joukkue HC Sparta Prahaan. Tammikuussa 2015 Saboličin sopimusta joukkueen kanssa jatkettiin kevääseen 2017 saakka. Kaudella 2015–2016 hän oli Spartan paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla Sabolič jakoi Extraligan maalipörssin toisen sijan Piráti Chomutovin Roman Červenkan kanssa edellään vain HC Plzeňin Dominik Kubalík. Hän eteni Spartan kanssa Extraligan finaaleihin, mutta Tšekin-mestaruuden vei kuitenkin HC Liberec otteluvoitoin 4–2.
Sabolič siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Admiral Vladivostokiin.

Maajoukkueura

Sabolič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2015 ja 2016, joista vuosien 2012 ja 2016 turnaukset Slovenialla etenivät IA-divisioonassa, jonka kultaa joukkue voitti molempina vuosina.
Kansanetymologia

Kansanetymologia on etymologia eli sanan alkuperän selitys, joka ei perustu kielihistorialliseen tutkimukseen vaan jossa kahden äänneasultaan samankaltaisen mutta etymologisesti yhteenkuulumattoman sanan ymmärretään olevan samaa alkuperää. Perinteiset kansanetymologiat ovat osa tarustoa, niitä voidaan muiden kertomusten ohella välittää sukupolvelta toiselle. Toisaalta kansanetymologiat voivat myös olla moderneja ilmiöitä, kuten kaupunkitarinoita.
Monilla paikannimillä on kansanetymologinen selitys. Monissa kertomuksissa paikannimi käsitetään johdokseksi paikan myyttisen perustajan nimestä tai jostain ilmiöstä tai asiasta, joka vaikutti paikan perustamisen aikoihin. Esimerkiksi Norjan kerrotaan saaneen nimensä perustajansa Norr-kuninkaanpojan nimestä, Limingan taas Limmi-jättiläisen nimestä.
Perinteiset, myyttiset kansanetymologiat eivät ole tieteilijöidenkään näkökannalta arvottomia, vaikka ne voivat selittää sanan alkuperän väärin, sillä ne ovat osa arvokasta tarustoa. Ne eivät välttämättä kerro siitä, miten sana on todellisuudessa saanut alkunsa, mutta ne kertovat pikemminkin ihmisestä, siitä millaisia selityksiä ihmiset ovat taipuvaisia antamaan asioille ja sanoille. Kansanetymologiat auttavat osaltaan ymmärtämään, miten ihmiset ennen uskoivat asutuksen, asioiden ja ilmiöiden saaneen alkunsa. Kansanetymologiset käsitykset ovat toisinaan olleet syynä myös sanojen merkityksen muutoksiin.
Sea-Doo

Sea-Doo on Bombardier Recreational Productsin omistama vesiskootterimerkki. Nimi on muunnos yhtiön moottorikelkka-merkistä, Ski-Doosta.
Jesse Heikkinen

Jesse Heikkinen on Tampereella asuva oululaislähtöinen kitaristi sekä omakustannekirjailija. Hän on soittanut muun muassa Kauko Röyhkän ja Jukka Takalon yhtyeissä. Heikkisen sooloprojekti, Iterum Nata, julkaisi ensimmäisen levyn joulukuussa 2017. Hän on vaikuttanut myös muun muassa yhtyeissä Hexvessel, The Aeon, Funksons sekä The Groke. Heikkinen julkaisi esikoisromaaninsa Illuusion pysyvyys vuonna 2016. Hän on muusikko Jarmo Heikkisen poika.
Friedrich Wöhler

Friedrich Wöhler (31. heinäkuuta 1800 – 23. syyskuuta 1882) oli saksalainen kemisti. Hän syntetisoi vahingossa ensimmäisenä ureaa yrittäessään tuottaa ammoniumsyanaattia hopeasyanidista ja ammoniumkloridista vuonna 1828. Se oli ensimmäinen orgaaninen synteesi ja osoitti, ettei ole olemassa mystistä elämän voimaa. Wöhler teki myös varhaisia havaintoja kemiallisten yhdisteiden isomerioista. Wöhler havaitsi esimerkiksi urean CO(NH₂)₂ ja ammoniumsyanaatin NH₄CNO välisen rakenneisomerian. Wöhler tunnetaan myös monien alkuaineiden eristämisestä.
Wöhler oli Jöns Berzeliuksen oppilas. Hän teki urallaan myös paljon yhteistyötä Justus von Liebigin kanssa.
CascaisVilla

Kulkuyhteydet

Kauppakeskukseen pääsee julkisilla liikennevälineillä, kuten junalla ja busseilla.
Kalle Kärkkäinen

Kalle Kärkkäinen (6. tammikuuta 1907 Juankoski – 13. helmikuuta 1953 Helsinki) oli teollisuusneuvos, jonka perustama tehdas tuli tunnetuksi heteka-sängyistään.
Kärkkäisen vanhemmat olivat paperitehtaan työmies Antti Kärkkäinen ja Maria Iskanius ja puoliso vuodesta 1928 Milkka Hirvonen. Hän kävi kansakoulun ja ryhtyi 13-vuotiaana valurinoppilaaksi Juankosken tehtaalla, mutta opiskeli myöhemmin kansalaisopistossa työn ohella. Iisalmessa ja Kuopiossa Kärkkäinen teki metalli- ja ravintola-alan töitä, mutta muutti sitten Helsinkiin pyrkiäkseen merille. Sen asemesta hänestä tuli kuitenkin ravintola Korkeasaaren tarjoilija ja hovimestari, joka myös soitti viulua usean vuoden ajan Helsingin Työväenorkesterissa ja tanssiorkestereissa ja antoi viulutunteja. Valurina Kärkkäinen aloitti vuonna 1929 Suomen Rautasänkytehtaassa, mutta perusti sitten kesällä 1932 Helsingin Teräshuonekalutehtaan, josta tuli Heteka Oy. Yhtiökumppaneikseen hän otti neljä muuta henkilöä vuonna 1934. Yhtiö menestyi hyvin, sen rautaputkisänkyjä myytiin 20 vuoden aikana lähes 400 000 kappaletta. Esimerkiksi vuonna 1947 yhtiön tuotannon arvo oli noin 112 miljoonaa markkaa. Hetekoiden ohella yritys valmisti muun muassa muitakin teräshuonekaluja, lastenvaunuja ja kassakaappeja. Teollisuusneuvoksen arvon saanut Kärkkäinen kuoli sydänkohtaukseen vain 46-vuotiaana.