google/wiki40b huggingface dataset:
Axel Thue

Axel Thue (19. helmikuuta 1863 – 7. maaliskuuta 1922) oli norjalainen matemaatikko. Hänen katsotaan aloittaneen morfisten sanojen tutkimuksen 1900-luvun alussa, jolloin hän sovelsi niitä menestyksekkäästi niin sanottujen hahmojen välttämiseen äärettömissä sanoissa.
Bricklin SV-1

Yhtiön taloudellinen alamäki

Bricklin oli saanut 4,5 miljoonaa dollaria lainaa autotuotannon aloittamiseen New Brunswickin provinssilta, silloisen pääministerin Richard Hatfieldin tuella. Yhtiö oli kuitenkin koko toimintansa ajan velkainen, ja eräs keskeinen ongelma olikin, että autojen myyntihinta alitti reilusti tuotantokustannukset. Asiaa mutkisti sekin, että pääministeri Hatfield oli salaisesti rahoittanut velkaista yhtiötä voittaakseen tulevat vaalit. Asian tultua ilmi osavaltion hallitus kieltäytyi 10 miljoonan dollarin lisälainan myöntämisestä, ja yhtiö ajautui selvitystilaan 25. syyskuuta 1976.
Seppo Renvall

Seppo Renvall (s. 1963) on elokuvia, videoita ja valokuvia tekevä suomalainen taiteilija.
Seppo Renvall on kuvanveistäjä Ben Renvallin poika. Seppo Renvall valaa nykyisin jaettavat Jussi-patsaat.
Helsingin Vallilan teollisuusalueella sijaitseva Nokianpuisto muutettiin Sepon päivänä 10. kesäkuuta 2009 Seppo Renvallin puistoksi. Häppeningillä haluttiin rohkaista ihmisiä käyttämään kaupunkitiloja aktiivisemmin ja muistutettiin kaupungissa olevien joutomaiden merkityksestä asukkaiden viihtyisyydelle.
Kevin O’Higgins

Kevin Christopher O’Higgins (7. kesäkuuta 1892 Stradbally, Laois – 10. heinäkuuta 1927 Booterstown, Dublinin kreivikunta) oli irlantilainen poliitikko. Irlannin tasavaltalaisarmeija (IRA) salamurhasi hänet hänen toimiessaan Irlannin oikeusministerinä ja varapääministerinä vuonna 1927.

Ura

O’Higgins opiskeli University College Dublinissa ja työskenteli nuoruudessaan lakimiessetänsä apulaisena. Hän liittyi Irlannin itsenäisyyttä ajaneeseen Sinn Féin -puolueeseen vuoden 1916 pääsiäiskapinan jälkeen ja joutui pian poliittisista syistä brittiviranomaisten vangitsemaksi. Ollessaan edelleen vankilassa hänet valittiin Sinn Féinin edustajana Britannian parlamenttiin vuoden 1918 vaaleissa. Vuonna 1919 perustetussa Irlannin tasavaltalaishallituksessa O’Higgins toimi kunnallishallintoministeri W. T. Cosgraven avustajana. O’Higgins tuki 1921 solmittua Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta, ja hänet nimitettiin 1922 oikeusministeriksi ja varapääministeriksi Cosgraven johtamaan hallitukseen. Hän jatkoi kummassakin virassa yhtäjaksoisesti viisi vuotta myöhemmin tapahtuneeseen kuolemaansa asti.
O’Higgins auttoi muotoilemaan Irlannin vapaavaltion perustuslain ja varmisti sen hyväksynnän parlamentissa Dáil Éireannissa. Hän perusti Garda Síochánain, Irlannin poliisivoimat, ja ajoi läpi alkoholin myyntiä rajoittaneen lain. Lisäksi hän edusti Irlannin vapaavaltiota Kansainliiton kokouksissa. O’Higgins sai IRA:n vihat päälleen pyrkiessään ankarin keinoin tukahduttamaan sen toiminnan Irlannin sisällissodan aikana 1922–1923 ja sen jälkeen. Vihaa herättivät erityisesti hänen antamansa määräykset yhteensä 77 vangiksi jääneen kapinallisen IRA-sotilaan teloittamiseen sisällissodan aikana. Yksi O’Higginsin määräyksellä teloitetuista oli Rory O’Connor, joka oli edellisenä vuonna toiminut bestmanina hänen häissään. Kolme IRA-miestä salamurhasi O’Higginsin vuonna 1927 hänen ollessaan matkalla kirkkoon.

Salamurhan seuraukset

O’Higginsin salamurhan seurauksena Cosgraven hallitus sääti Public Safety Act -nimisen lain, joka muun muassa määräsi kaikki parlamenttiehdokkaat sitoutumaan uskollisuudenvalaan kuninkaalle. Tämä pakotti Eamon de Valeran johtaman Fianna Fáil -puolueen luopumaan monta vuotta jatkuneesta parlamentin boikotoinnista, mikä muutti huomattavasti Irlannin sisäpoliittista asetelmaa.
Josef Samek

Josef Samek (s. 6. marraskuuta 1957 Vrchlabí) on tsekkiläinen mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1977–1984. Hän sijoittui viidenneksi lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 1979 Planicassa.
Ilmari Rytkönen

Ilmari Elis Rytkönen (15. kesäkuuta 1900 Hämeenlinna – 30. joulukuuta 1957) oli suomalainen upseeri.

Perhetausta

Rytkösen vanhemmat olivat kirjakauppias Enok Rytkönen ja Elin Leontine o.s. Wendelin. Hän sai isänmaallisen kasvatuksen. Sisällissodan puhjettua tammikuussa 1918 Rytkönen vaelsi Hämeenlinnasta muutaman muun Hämeenlinnan lyseon abiturientin kanssa Hattulan ja Kalvolan metsien kautta valkoisten puolelle Kuorevedelle. Hän osallistui Hans Kalmin joukoissa taisteluihin ensin Vilppulassa ja Lempäälässä, sitten Savossa ja Lahden seudulla.

Heimosodat

Sodan jälkeisenä keväänä Rytkönen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta ja ehti syksyllä aloittaa opiskelut Kauppakorkeakoulussa, mutta lähti jo tammikuussa 1919 joukkueenjohtajana Pohjan poikien mukana Viron vapaussotaan. Pajun taistelussa 31.1. Rytkönen haavoittui vakavasti vihollisen konekivääritulesta. Kesäkuussa hän kuitenkin jo osallistui komppanianpäällikkönä eversti Aarne Sihvon johtamaan Aunuksen retkeen.

Opinnot

Palattuaan Rytkönen kävi Kadettikoulun ja valmistui 1924 kurssinsa priimuksena. Nuori vänrikki astui palvelukseen Pioneeripataljoonaan. Rytkönen suoritti luutnantti-, kapteeni- ja komentajakurssit Suojeluskuntien päällystökoulussa. Vuosina 1927–1929 hän toimi opetusupseerina Kadettikoulussa ja suoritti 1934–1936 Sotakorkeakoulun yleisen linjan saaden 1937 yleisesikuntaupseerin arvon. Sotaa edeltävät vuodet 1938–1939 Rytkönen johti Pioneerikoulua.

Toinen maailmansota

Talvisodan puhjettua Rytkönen toimi osan ajasta toimistoesiupseerina puolustusministeriössä, mutta myös IV armeijakunnan pioneerikomentajana Laatokan rintamalla.
Jatkosodan alussa syksyllä 1941 Rytkönen ylennettiin everstiluutnantiksi. Aluksi hän toimi Sallassa Saksan XXXVI armeijakunnan yhteysupseerina. Vuodet 1942–1943 Rytkönen oli esikuntapäällikkönä sotatalousesikunnassa. 1943–1944 hän oli taisteluosasto Rytkösen komentajana Syvärillä. Kesällä 1944 Rytkönen johti hämäläisen 5. divisioonan Jalkaväkirykmentti 44:ää. Vihollinen onnistuttiin pysäyttämään Pitkärannan ja Nietjärven suunnalla käydyissä kovissa taisteluissa.  Lapin sodassa Rytkönen oli pataljoonankomentajana.

Sodan jälkeen

Sodan päätyttyä Rytkönen toimi Kemin sotilaspiirin komentajana vuodet 1946–1947, kunnes erosi armeijan palveluksesta.
Space Systems Finland

Historia

Space Systems Finland perustettiin vuonna 1989 toteuttamaan ohjelmistoja tuolloin Suomessa käynnissä olleisiin avaruusprojekteihin. Yritys valmisti alkuvaiheessa myös elektroniikkaa avaruuskäyttöön, mutta keskittyi pian avaruusohjelmistojen toteuttamiseen. Vuonna 1998 SSF mainittiin Suomen ainoaksi avaruustekniikkaan keskittyneeksi yritykseksi.
Yritys on toteuttanut turvakriittisiä ohjelmistoja myös muille niitä tarvitseville toimialoille, kuten koneteollisuuteen, lääketieteen tekniikkaan ja ydinvoima-alalle. SSF on myös kehittänyt navigointitekniikkaa liittyen mm. Galileo-satelliitteihin sekä GNSS-vastaanottimien testaamiseen käytettäviä signaalisimulaattoreita.
Vuodesta 2016 SSF on laajentunut yleisemmäksi ohjelmisto- ja järjestelmäsuunnittelualan yritykseksi esimerkiksi esineiden internetin puolelle sekä datankäsittelyyn.

Toiminta

Vuonna 2015 hieman yli puolet Space Systems Finlandin liikevaihdosta tuli avaruustoiminnasta, mutta pääosan yhtiön kasvusta on tuonut maanpäällinen toiminta, mm. raskaiden työkoneiden ohjelmistot sekä lääketieteelliset laitteet.
SSF on kehittänyt lento-ohjelmistoja muun muassa Herschel-, Planck-, GOCE- ja BepiColombo-avaruusaluksiin sekä ExoMars-mönkijään. Myös Galileo-satelliiteissa hyödynnetään SSF:n kehittämiä ohjelmistoja. SSF on myös kehittänyt sekä lento- että maaprosessointiohjelmistoja eurooppalaisiin MetOp-ohjelman sääsatelliitteihin.
Keväällä 2018 SSF valittiin toimittamaan pääohjelmisto eksoplaneettoja etsivälle PLATO-avaruusteleskoopille.
IS-95

IS-95 (tai cdmaOne tai TIA-EIA-95) on toisen sukupolven matkapuhelinstandardi ja perustuu CDMA-tekniikkaan.
Papavi

Kuvaus

Papavi on pieni puu kasvaen noin 5–10 metriä korkeaksi. Runko on yleensä ohut ja paksuimmillaankin vain 20–30 cm halkaisijaltaan. Avoimella, aurinkoisella paikalla puu on usein kartiomainen ja suorarunkoinen, kun taas suurempien puiden varjossa se muodostaa tiheitä pensaikoita. Suuret, 15–30 cm pitkät lehdet ovat muodoltaan suikeat. Papavi on kesävihanta, ja lehtien syysväri on keltaisenruskea. Noin 5 cm leveät kukat kasvavat edellisvuoden versoihin, Kukat puhkeavat keväällä hieman ennen lehtiä. Kukkien pölyttäjinä toimivat useat kärpäs- ja kovakuoriaislajit. Vihreäkuorinen hedelmä on jopa 15 cm pitkä. Hedelmäliha on kypsänä hyvin pehmeää, väriltään keltaista. Hedelmän sisällä on useita pavunmuotoisia siemeniä kahdessa rivissä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Papavi esiintyy laajoilla alueilla Yhdysvaltain itäosissa ja Kanadan aivan eteläosassa. Sen esiintymisalue ulottuu pohjoisesta New Yorkista ja Etelä-Ontariosta Pohjois-Floridaan ja Louisianaan. Lännessä se rajoittuu Kansasiin ja Teksasiin.

Käyttö

Puuta käytetään koristekasvina ja hedelmäpuuna pihoissa. Papavin hedelmää käytetään ruoaksi; sitä syödään sellaisenaan sekä käytetään jälkiruoissa. Maun sanotaan muistuttavan banaanin, mangon ja ananaksen sekoitusta. Hedelmä säilyy vain noin 2–3 päivää huoneenlämmössä. Lajia ei kuitenkaan laajamittaisesti kaupallisesti viljellä hedelmäpuuna, mikä johtuu todennäköisesti osittain hedelmän huonosta säilymisestä, vaikkakin hedelmä on helppo pakastaa tai soseuttaa ja säilöä.
Matti Pitko

Matti Pitko (s. 18. syyskuuta [[1942ref name=kotim />]] Valkeakoski) on vapaa toimittaja, Aamulehden kolumnisti ja pakinoitsija.

Koulutus

Matti Pitko kirjoitti ylioppilaaksi Valkeakosken yhteiskoulusta ja opiskeli Tampereen yliopistossa toimittajatutkintoa.

Ura

Pitko oli Valkeakosken Sanomien toimittaja 1965–1968, Tampella-Tamrockin tiedotuspäällikkö, Tamrock Newsin päätoimittaja 1969–1976, Suomen Työnantajain keskusliitossa STK:ssa toimittajana 1976-78, tamperelaisen Aamulehden politiikan toimittaja vuodesta 1978–2011, Helsingin toimituksen ja ajankohtaistoimituksen esimies 1989-1998, erikoistoimittaja 1998-2011. Nykyään hän on Aamulehden vapaa toimittaja, kolumnisti ja pakinoitsija. Ptkon palsta alkoi ilmestyä Aamulehdessä 1986. Siinä hän on käsitellyt ajankohtaisia aiheita. Satiiriseen tyyliin kirjoitetuissa teksteissä on annettu kyytiä erityisesti poliitikoile. Paavo Väyrynen lienee ollut useimmin Pitkon maalitauluna. Hän oli Julkisen sanan neuvoston jäsen 1993–1996.

Urheilijana

Pitko on pelannut jalkapalloa SM-sarjassa (nykyisessä liigassa) Hakassa , Kiffenissä ja Ilves-Kissoissa, muissa sarjoissa Tampellan Palloilijoissa ja Toijalan Pallossa. Hän pelasi A-maajoukkueessa, B-maajoukkueessa, nuorten ja poikien maajoukkueissa 1960–1967. Hän on Suomen mestari 1962 ja 1965 sekä sai hopeaa 1963, pronssia 1961 ja 1966. Hän on Toijalan Pallon Killan perustajajäsen vuodelta 2003.

Yksityiselämä

Hän asuu Hämeenkyrössä puolisonsa toimittaja Pirkko Pitkon (o.s. Raipala) kanssa. Heillä on yhteensä neljä lasta ja viisi lastenlasta. Näytteli jalkapalloilijaa viimeisessä Turhapuro-elokuvassa 2004. Yle TV2:n Tuomio-sarjassa tuomarina. Taidenäyttelyt Hämeenkyrön Maisemakahvilassa 2007–2018. Yhteisnäyttely pilapiirtäjä Juha Sihdon kanssa Aamulehdessä 2017.
Pitkolta ilmestyi muistelmateos Puolikarkeat muistelmat syksyllä 2013.
Thaimaan vallankaappaus 2014

Thaimaan vallankaappaus 2014 viittaa Thaimaan armeijan suorittamaan vallankaappaukseen 22. toukokuuta 2014. Vallankaappauksessa armeijaa johtanut kenraali Prayut Chan-o-cha syrjäytti vt. pääministeri Niwatthamrong Boonsongpaisanin hallituksen.

Tausta

Vuoden 2014 vallankaappaus juontaa juurensa poliittiseen kahtiajakoon Thaimaassa, joka taas alkoi kun entinen pääministeri Thaksin Shinawatra syrjäytettiin armeijan aikaisemmassa vallankaappauksessa vuonna 2006. Thaksin sisko Yingluck Shinawatra nousi pääministeriksi voitettuaan parlamenttivaalit vuonna 2011. Thaksin poliittiset vastustajat uskoivat maanpaossa olleen Thaksin vaikuttavan maan asioihin edelleen siskonsa kautta. Suuremmat mielenosoitukset puhkesivat, kun parlamentin alahuoneessa vietiin läpi laki armahduslaista, joka sen kriitikoiden mukaan mahdollistaisi Thaksin paluun Thaimaahan. Tilanne kärjistyi entisestään, kun perustuslakituomioistuin erotti Yingluckin virastaan toukokuussa 2014.
Mielenosoittajat jakautuivat hallituksen vastustajiin ja kannattajiin. Hallituksen vastaisia mielenosoittajia johti Suthep Thaugsuban. Hallitusta tukeneet niin sanotut punapaidat osoittivat myös mieltään Jatuporn Prompanin johdolla.

Vallankaappaus

Thaimaan armeija suoritti vallankaappauksen 22. toukokuuta. Sotilaat eristivät rakennuksen Bangkokissa, jossa eri puolueiden edustajat olivat pitäneet tapaamista. Vähän tämän jälkeen kenraali Prayut Chan-o-cha piti televisioidun puheen, jossa hän ilmoitti armeijan "palauttavan maan normaalitilaan". Samana päivänä julistettiin ulkonaliikkumiskielto kello ilta 10:n ja aamu 5:n välille. Samoin yli viiden henkilön kokoontumiset kiellettiin. Sotilaat myös hajottivat hallituksen vastaisten että näiden tukijoiden mielenosoittajien leirit. Neuvotteluissa olleet poliittisten puolueiden edustajat pidätettiin.

Seuraukset

Vallankaappauksen jälkeen sotilasjuntta nimitti väliaikaisen hallinnon johtoon 200 henkilöä, joista suurella osalla on armeijatausta. Mukana on myös Thaksin Shinawatran vastustajia. Ulkomaat ovat painostaneet junttaa järjestämään demokraattiset vaalit. Väliaikaishallinnon julkaiseman aikataulun mukaan Thaimaassa on tarkoitus järjestää yleiset vaalit vuoden 2015 aikana.
Bongorummut

Bongorummut tai bongot ovat rumpusoitin, joka koostuu kahdesta pienestä, puupalikan avulla toisiinsa kiinnitetystä rummusta. Bongorumpujen runkokin on tavallisimmin tehty puusta, mutta rumpuja valmistetaan myös metallista ja komposiittimateriaalista. Rumpujen kansi on tehty joko aidosta nahasta (yleensä vasikkaa) tai tekonahasta.
Bongorumpujen varsinaiset rummut ovat eri kokoisia. Suurempaa rumpua (feminiininen rumpu, hembra) on tapana pitää soittajasta katsoen oikealla puolella, ja pienempää (maskuliininen rumpu, macho) vasemmalla puolella. Oikeaoppisesti rumpuja tulee pitää polvien välissä, ja niitä soitetaan lyömällä rumpukansia sormilla ja kämmenillä. Rummuista lähtevä ääni on melko korkea. Bongorumpuja käytetään perinteisesti kuubalais- tai salsa-musiikkia esitettäessä, mutta melkein mitkä tahansa kevyttä musiikkia esittävät yhtyeet saattavat toisinaan käyttää bongorumpuja yhtenä instrumenttinaan.
Bongoja soitetaan myös Lähi-idässä, Turkissa ja arabimaissa. Esimerkiksi Marokossa soittimen paikallinen nimi on Tbila. Marokkolaiset bongot ovat käsin tehtyä keramiikkaa.
Ivan Janković

Seuraura

Janković debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana KHL Zagrebin joukkueessa Kroatian pääsarjassa kaudella 2011–2012. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+17=36. Kauden 2014–2015 päätteeksi Janković valittiin Kroatian liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Medveščak Zagrebin A-nuorissa Itävallan Erste Bank Young Stars Leaguessa, jossa Janković oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 33+32=65.
Kaudeksi 2015–2016 Janković teki vuoden mittaisen sopimuksen Medveščak Zagrebin KHL-joukkueen kanssa. Hän teki KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 16. helmikuuta 2016 vieraissa Lokomotiv Jaroslavlia vastaan. Janković sai ottelussa jääaikaa 3.39 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi KHL:ssä. Janković voitti Medveščakin kakkosjoukkueessa kauden päätteeksi Kroatian-mestaruuden. Heinäkuussa 2016 hän teki seuran KHL-joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Janković pelasi liigassa kuusi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kroatian liigassa pelanneessa Medveščakin kakkosjoukkueessa hän onnistui tekemään alkusarjassa yhdessä pelaamassaan ottelussa peräti tehot 7+8=15, joilla Janković oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi koko Kroatian liigan pistepörssin voiton viisi ottelua enemmän pelanneen KHL Sisakin Mateo Lončarin sekä joukkuetoverinsa Domen Vedlinin kanssa.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä neljän vuoden jälkeen takaisin Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaan, jonne Janković teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2017.

Maajoukkueura

Janković edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi vain 20-vuotiaana joukkueensa varakapteenina. Janković pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Janković pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän jakoi Kroatian sisäisen tehotilaston voiton Jan Lendon kanssa lukemalla 0. Joukkue putosi IIA-divisioonaan vuoden 2014 turnaukseen, jossa Janković toimi Kroatian kapteenina. Vuoden 2015 turnaukseen joukkue putosi edelleen IIB-divisioonaan, josta Kroatia voitti kultaa. Janković jatkoi joukkueen kapteenina ja jakoi koko turnauksen piste- ja maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Luka Jarčovin kanssa tehoilla 5+4=9. Hän voitti myös turnauksen tehotilaston lukemalla +9.
Janković pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän toimi tuolloin Kroatian varakapteenina ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 4+2=6.
Aavikkoapali

Levinneisyys

Aavikkoapalia tavataan laajalla alueella Itä-Afrikassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kansallislippu

Kansallislippu on lippu, joka toimii valtion tai maan kansallissymbolina.

Historiaa

Alun perin liput olivat käytössä hallitsijasukujen symboleja. Kansa omaksui lippujen käytön Ranskan vallankumouksen myötä 1700-luvulla. Tällöin syntyivät kansallisliput ja lippujen kuviointi yksinkertaistui. Kolme neljäsosaa nykyisistä kansallislipuista on toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta ja vain 12 valtiolla on lippu, joka on otettu käyttöön ennen vuotta 1800. Vanhin kansallislippu on Tanskalla, joka on 1200-luvulta. Kansallisliput ovat lähes aina suorakaiteen muotoisia, toisin kun niitä edeltäneet keskiajan armeijoiden liput, jotka olivat muodoltaan vaihtelevampia. Kansallisliput voivat edelleen muuttua tai vaihtua historian käänteissä.

Värit ja symbolit

Kansallislipun eri väreillä on usein tietty merkitys. Joidenkin valtioiden lipuissa on hallitsijasuvun vaakuna. Joskus lipun symboli edustaa jotain poliittista tai uskonnollista ideologiaa, tai se liittyy maatalouteen tai merenkulkuun, tai se voi edustaa jopa kansanluonnetta.
Uskontoon liittyvät symbolit ovat kansallislipuissa yleisiä. Monen kristityn maan lipussa on kristinuskon risti, Israelin lipussa on juutalaisuutta edustava daavidintähti, ja monen islamilaisen valtion lipussa on kuunsirppi. Neuvostoliiton lipussa oli kommunismia edustavat sirppi ja vasara.
Yhdysvaltain lipun 13 raitaa edustavat maan alkuperäisiä 13 osavaltiota, ja sen 50 tähteä edustavat nykyisiä osavaltioita. Ison-Britannian lipussa yhdistyvät maan osien, Englannin, Skotlannin ja Irlannin kansallispyhimysten ristit.
Jotkin kansallisliput muistuttavat toisiaan silloin kun mailla on joitain kulttuurisia yhteyksiä. Tällaisia kansallislippujen ryhmiä ovat esimerkiksi pohjoismaiset ristiliput sekä liput, joiden osana on Ison-Britannian lippu eli Union Jack, kuten Australian ja Uuden-Seelannin liput.
Ainoa yksivärinen kansallislippu oli Libyan kokovihreä lippu, jota maa käytti vuosina 1977–2011.

Merkitys ja käyttö

Valtion kansalainen näkee kansallislippunsa usein oman kansalaisuutensa tärkeänä merkkinä ja voi tuntea uskollisuutta lipulleen.
Kansallislipulla liputetaan puolitangossa surun merkkinä.
Iskelmä Janne

Iskelmä Janne on Hämeenlinnassa, Janakkalassa ja Hattulassa toimiva paikallisradio, jonka omistaa Alueradiot Sastamala Oy. Se kuuluu taajuudella 101,7 MHz. Kohderyhmänä on kuuluvuusalueen 30–55-vuotias väestö. Kuuluvuusalueella asuu 90 000 asukasta.
Kanava liittyi Iskelmä-ketjuun vuoden 2004 alusta. Ennen liittymistään kanava toimi nimellä Radio Janne. Iskelmä Jannelta kuuluu Iskelmän ohjelmiston lisäksi Hämeen Sanomien sähkeuutisia arkisin viidesti päivässä, arkisin kahdesti lähetettävää paikallismakasiinia, Hämeenlinnan seudun urheilu-uutisia ja Hämeenlinnan Pallokerhon suorat otteluselostukset.
Kanavaa lähetetään Hämeenlinnassa Telemast Nordicin Myllymäen mastosta 105 metrin korkeudesta. Lähetysteho on 500 wattia.
Kanavaa voi kuunnella alueella myös kaapelin kautta taajuudelta 102,9 MHz.

Taajuudet

Hämeenlinna: 101,7 MHz (Kaapelissa: 102,9 MHz)
Kaija (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 596 400 kuutiometriä eli 0,596 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 9,6 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Elämäistenjoen valuma-alueeseen (35.627) se kuuluu.
Siemenvaippa

Siemenvaippa eli arillus on siementä ympäröivä mehevä lisäke, jota tavataan joillain kasvilajeilla. Esimerkiksi marjakuusilla siemeniä suojaavat tavallisten käpyjen sijasta kirkkaan punaiset siemenvaipat. Siemenvaipan tarkoituksena on edistää siemenen leviämistä. Eräillä kasveilla siemenvaippa on ihmisravinnoksi kelpaava. Näistä hyötykasveja ovat esimerkiksi litsi ja rambutaani, joiden syötävät "hedelmät" ovat siemenvaippoja sekä muskottipuu, jonka siemenvaippaa käytetään mausteena.
Messukylän lukio

Messukylän lukio (MELU) oli Tampereella vuosina 1976–2010 toiminut yleislukio, joka hoiti vuosina 1996–2010 opetusministeriön myöntämää viestinnän erityistehtävää. Messukylän lukio oli vuodesta 1996 Suomen ainoa viestinnän erityislukio ja Itä-Tampereen ainoa lukio.
Messukylän lukio syntyi vuonna 1976, kun Messukylän yhteiskoulu eriytettiin peruskoulu-uudistuksen yhteydessä Messukylän lukioksi ja Ristinarkun yläasteeksi. Messukylän yhteiskoulu oli perustettu vuonna 1959 oppikouluksi Messukylän alueen lapsille. Aloitteen teki Tampereen Messukylän Lions-klubi. Valtioneuvosto myönsi kahdeksanluokkaiselle oppikoululle luvan vuonna 1960, ja jo saman vuoden syksyllä kaksi ensimmäistä luokkaa aloittivat toimintansa.
Messukylän lukion viestintälinjalla opeteltiin taitoja tekstin, kuvan ja äänen tuottamisessa sekä julkaisemisessa. Lukion tarjoamiin noin 30 erilaiseen viestinnän kurssiin kuului viestinnän, journalismin, valokuvauksen, äänen, radiotyön, videokuvauksen ja ilmaisutaidon kursseja.
Koulussa toimitettiin myös omaa verkkolehteä Turmelua, joka pureutui nuorille tärkeisiin ajankohtaisiin asioihin. Aikaisemmin lukiolaiset tekivät omaa televisio-ohjelmaa Impulssia, mutta sen toimittaminen jouduttiin lopettamaan TV-Tampereen omistajanvaihdoksen takia. Omien medioiden ohessa viestintälinjalaiset osallistuvat lukuisiin erilaisiin viestintäaiheisiin projekteihin ulkopuolisten yhteistyökumppaneiden kanssa.
Samassa rakennuksessa Messukylän lukion kanssa toimi peruskouluopetusta tarjoava Ristinarkun koulu. Ristinarkun koulu jäi Messukylän lukion toiminnan päätyttyä alkuperäiseen koulurakennukseen, jonka on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi. Lukio toimi varsinaisesti rakennuksen laajennusosassa, joka oli Aarne Heinon arkkitehtitoimiston suunnittelema. 
Messukylän lukion rehtoreina toimivat fil. maist. Liisa Lindroos (vt. 1960–1962), fil. kand. Jouko Punnonen (1962–1995), fil. maist. Hannu Mattila (1995–2002) ja fil. kand. Heini Mäenpää (2003–2010).
Lukio oli 2000-luvun alkuvuosina toistuvasti lakkautusuhan alla Tampereen kaupungin tilankäytön tehostamissyistä, ja vuonna 2009 tehtiin päätös lakkauttaa lukio. Messukylän lukio yhdistettiin Sammon keskuslukioon syksyllä 2010. Kaikille Messukylän lukiossa aloittaneille opiskelijoille luvattiin siirtymisestä huolimatta Messukylän lukion päästötodistus, mutta todellisuudessa opiskelijoille jaettiin Sammon keskuslukion päästötodistukset.