google/wiki40b huggingface dataset:
Fujinagatan telakka

Fujinagatan telakka (jap. 藤永田造船所, Fujinagata Zōsenjo) oli Osakassa Japanissa sijainnut laivanrakennus- ja raidekaluston valmistusyhtiö.

Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 1869, mikä tekee siitä yhden Japanin vanhimmista laivanrakentajista. Alun perin sitä kutsuttiin nimellä Hyōgo-ya ja se sijaitsi keskellä Osakaa. Se teki sopimuksen Tokugawa shogunaatin viranomaisten kanssa 1854 purjeiden varustettujen sotalaivojen valmistamisesta vasta perustetulle feodaalilaivastolle. Vuonna 1869 saksalaisinsinöörien avustamana telakka suunnitteli ja valmisti ensimmäiset länsimaiset sotalaivansa.
Meiji restauraation jälkeen telakka keskittyi siviilialusten valmistukseen ja sieltä laskettiin 1870 vesille ensimmäinen länsimainen kauppamerenkulkuun tarkoitettu höyrylaiva. Telakka siirrettiin 1874 Nishi-kuhun Osakaan, jolloin telakan nimi vaihtui virallisesti Fujunagataksi. Vuonna 1884 päätelakka sijoitettiin Taisho-kuhun Osakaan.
Fujunagata valmisti 1900 ensimmäisen täysin metallista valmistetun kauppa-aluksensa No.2 Nagatamarun. Uusi telakka avattiin 1917 Sumiyoshi-kuhun Osakaan ja vuonna 1919 Fujinagata nimettiin virallisesti laivaston korjaustelakaksi.
Momi-luokan Fuji laskettiin vesille 31. toukokuuta 1921, mikä oli ensimmäinen kaikkiaan 56 keisarilliselle Japanin laivastolle valmistetusta hävittäjästä. Laivaston tilausten seurauksena yhtiö siirsi pääkonttorinsa uusiin tiloihin ja se laajensi merkittävästi telakoitaan. Telakka laajeni kuitenkin liian nopeasti, minkä seurauksena yhtiö ajautui talousvaikeuksiin. Joulukuussa 1928 meriministeriö otti valvontaansa laivanrakennuksen. Yhtiö kuitenkin selvisi lamasta.
Vuonna 1940 yhtiö kansallistettiin ja vuonna 1944 sen palveluksessa oli 16 508 työntekijää. Kesäkuussa 1945 päätelakka tuhoutui laajamittaisissa ilmahyökkäyksissä.
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiö palautui yksityisomistukseen ja se aloitti kalastusalusten, kauppa-alusten ja tankkereiden valmistuksen. Vuonna 1962 telakalta valmistui ensimmäinen LNG tankkeri. Lokakuussa 1967 Mitsui Shipbuilding and Engineering osti yhtiön, mikä päätti yhtiön toiminnan.
Matt Timme

Pelaajaura

Timme pelasi yliopistokoripalloa Southern Methodist Universityssä. Kauden 1995–1996 hän pelasi ammattilaisena Suomen pääsarjassa Tampereen Pyrinnössä, jossa hän teki 20,3 pistettä ja otti 6,9 levypalloa ottelua kohden. Seuraavalla kaudella hän pelasi Italiassa.
Viherneitokala

Koko ja ulkonäkö

Viherneitokala kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalomuoto muistuttaa särkikaloja, väri on metallisen mintunvihreä.

Alkuperä

Viherneitokala elää luonnossa Indopasifisella merialueella, Itä-Afrikasta Oseanian saaristoon.

Käyttäytyminen

Viherneitokaloja pitää pitää vähintään seitsemän yksilön parvessa.  
Ne eivät kiusaa pienempiään, mutta viihtyvät parhaiten jos samassa altaassa ei ole niitä isompia kaloja kilpailemassa ruoasta. Viherneitokalat kutevat hiekkapohjalle ja koiras jää vartioimaan kutua. Kutuvalmiin koiraan väri voi muuttua lähes keltaiseksi.

Ravinto

Viherneitokala syö sekaruokaa: lihaa ja levää. Akvaariossa sitä pitäisi ruokkia useita kertoja päivässä.
Viola Malmi

Viola Malmi (14. maaliskuuta 1932 Kontupohja, Karjalan ASNT – 15. maaliskuuta 2010 Petroskoi) oli petroskoilainen balettimestari, kansantanssinopettaja ja perinteentutkija. Viola Malmi omisti elämänsä karjalaiselle kulttuurille. Karjalan kansantanssien elvyttäjänä häntä nimitettiin tanssialan Lönnrotiksi, sillä hän keräsi talteen karjalaista tanssi-, juhla- ja leikkiperinnettä ja julkaisi niitä käsitteleviä kirjoja Venäjällä ja Suomessa.
Viola Malmin äiti oli Karjalan tanssitaiteen ja Kantele-yhtyeen perustajien joukkoon kuulunut balettimestari Helmi Malmi, joten jo kotonaan hän imi itseensä tanssimaailman henkeä. Näyttelijäksi hän valmistui vuonna 1957 Leningradin valtiollisesta teatteri-instituutista.  Oltuaan melkein kymmenen vuotta Riian nuorisoteatterin ja Petroskoin venäläisen draamateatterin näyttämöllä Viola Malmi aloitti opinnot Leningradin konservatorion balettimestariosastolla. 
Malmi oli petroskoilaisten Karjala- ja Karjalainen Gornitsa -yhtyeiden perustaja. Karjalaa hän johti vuosina 1973–1988 ja Gornitsaa 1988–2001. Hän on ohjannut tansseja muun muassa Suomalaisen teatterin näytelmissä Kalevala ja Kanteletar. Hän elvytti muun muassa Kižin saaren kansanperinnejuhlat ja Kintahan kylän perinnejuhlat ja johti niitä. Malmi elvytti inkeriläisia röntyskä-tansseja ja toi Röntyskä-ryhmän esiintymään Suomeenkin.
Suomessa hän toimi muun muassa Oriveden kansantanssikurssien opettajana. Hän oli 1990-luvulla vietettyjen Kontiolahden Taikayö -tapahtumien sielu ja oli järjestämässä kansanperinteeseen pohjautuvia laskiaisjuhlia Kontiolahdessa ja Tohmajärvellä. Hän ohjasi Joensuussa Motoran 25-vuotisjuhlaesityksen Karjalan neidot 1994. Gornitsa ja Ranuan Kalevala-ryhmä tekivät vuosina 1995-2004 seitsemän Kalevalaan pohjautuvaa suurproduktiota, jotka Malmi käsikirjoitti ja ohjasi.
Jesse Helms

Jesse Alexander Helms, Jr. (18. lokakuuta 1921 Monroe, Pohjois-Carolina – 4. heinäkuuta 2008 Raleigh, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Maansa modernin kristillisen oikeiston johtohahmoihin luettu Helms istui yhtämittaisesti vuosina 1973–2003 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Pohjois-Carolinasta. Terveyssyistä hän ei ollut ehdolla enää vuonna 2002. 
Helms tuki voimakkaasti kotiosavaltionsa tupakanviljelyä ja tupakkateollisuus puolestaan häntä.
Hän vastusti 1983 Martin Luther Kingin päivän julistamista juhlapäiväksi, koska Kingillä oli yhteyksiä kommunisteihin.
Vuonna 1987 Helms sai aikaan "Helmsin lisäyksen" lakiin, joka kehotti presidenttiä lisäämään HIV:n niiden sairauksien joukkoon, joiden kantajia ei päästetä matkustamaan tai muuttamaan USA:han. Helms vastusti erityisesti AIDS:in tutkimusta ja hoitoa sillä perusteella että tautitapaukset johtuvat sodomiasta.
Hänellä oli läheiset suhteet elsalvadorilaiseen antikommunistiseen konservatiivipoliitikkoon Roberto D'Aubuissoniin ja hänen ARENA-puolueeseensa. Helms puolusti kuolemanpartioiden johtamisesta syytettyä  D'Aubuissonia sanomalla että hän on uskonnollinen ja yritysystävällinen mies. Helms tuki myös vahvasti Chilen Augusto Pinochetia. Vuonna 1996 hän ajoi läpi Dan Burtonin kanssa ns. Helms-Burton Actin, joka vahvisti Kuuban kauppasaartoa myös ulkomaisiin yhtiöihin, jotka tekivät kauppaa Kuuban kanssa ja hyötyivät Kuuban 1959 kansallistamasta yhdysvaltalaisesta omaisuudesta. 
Vuoden 1994 vaalien jälkeen Helms valittiin senaatin ulkoasiainkomitean johtoon ja hän sai jäädytettyä USA:n YK:n jäsenmaksut, jollei järjestöä uudistettaisi.
Ikääntynyt Helms kärsi vaskulaarisesta dementiasta. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
The Trinity

Bonuskappaleversio

26. kesäkuuta 2006 albumista julkaistiin bonuskappaleversio. Se julkaistiin vain Isossa-Britanniassa. Uusi versio sisältää edellisen 18 kappaleen levyn lisäksi 6 kappaleen bonuslevyn.

Julkaisemattomat kappaleet

Albumin "Oh Man" -kappale, jolla vierailee reggaeton-artisti Daddy Yankee jäi pois albumilta. Kappaleen oli tuottanut Luny Tunes.
Väinö Valveen puisto

Väinö Valveen puisto on puisto Helsingin itäosassa, Siilitien metroaseman vieressä.

Puiston historiaa

Entiseltä nimeltään aluetta kutsuttiin nimellä Siilitien aseman puistometsä . Siilitielle laskeutuva puistokäytävä on erityisen jyrkkä ja se on saanut lempinimen Häntäluunmäki. Puusto oli ollut varttunutta ja osittain mänty, osittain koivuvaltaista. Karuilla osilla puusto oli vuoteen 2005 mennessä kärsinyt kuivuustuhoista. Syksyllä 2005 yleisötilaisuuksissa saadun palautteen pohjalta metroaseman lähiympäristön metsä hoidettiin avoimeksi turvallisuuden vuoksi ja häiriökäyttäytymisen hillitsemiseksi.
Puisto nimettiin vuonna 2007 viimeisen jääkärikenraalin ja Merivoimien entisen komentajan Väinö Valven mukaan. Paikassa sijaitsee myös Väinö Valveen muistomerkki, jonka muistomerkkikivi on tuotu Isosaaren linnakkeelta. Kiven valinnan suoritti prikaatikenraali Asko Kilpinen. Valve asui Oravatiellä puiston vieressä viimeiset elinvuotensa.
Denis Zanko

Ura

Zanko aloitti pelaajauransa Stade Lavallois'ssa vuonna 1984. Hän edusti seuraa vain yhden kauden ajan, kunnes siirtyi RC Paris'n paitaan. Keskikentällä viihtyneen Zankon ura ei lähtenyt suureen nousuun missään vaiheessa, mutta kesti kuitenkin aina vuoteen 1996 saakka. Pisimpään Zanko edusti ASOA Valencea vuosina 1991–1996.
Zanko siirtyi valmennustehtäviin jo pelaajauransa loppupuolella, kun hänestä tuli 1992 ASOA Valencen U17-joukkueen valmentaja. Vuonna 1998 hän nousi ASOA:n edustusjoukkueen apulaisvalmentajaksi ja seuraavana vuonna päävalmentajaksi. Hän toimi apuvalmentajana FC Montélimarissa 2001–2002, kunnes palasi kasvattajaseuraansa Stade Lavallois'n organisaatioon. Hän työskenteli kuusi vuotta Lavallois'n valmennuskeskuksessa, kunnes siirtyi samoihin tehtäviin Le Mans UC:n organisaatioon.
Joulukuun lopussa 2011 Zankosta tuli Ligue 2:ssa putoamiskamppailuun vajonneen Le Mansin päävalmentaja.  Zanko ei onnistunut pelastamaan Le Mansia putoamiselta, mutta sai silti jatkaa tehtävässään. Kausi 2012–13 sujui entistä kehnommin ja joukkue vajosi myös Ligue 2:ssa putoamistaisteluun. Huhtikuussa 2013 Zanko sai potkut tehtävästään.  
Helmikuussa 2014 Zankosta tuli Stade Lavallois'n päävalmentaja.  Zankon johdolla Lavallois teki riittävän ryhtiliikkeen ja nousi kahden pisteen turvin putoamisviivan yläpuolelle. Sarjapaikan säilyttyä Zanko sai jatkaa tehtävässään ja kaudella 2014/15 pelasi loistavan kauden ja sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Kaudella 2015/16 Laval ei yltänyt samanlaiseen vireeseen, vain jäi Zankon johdolla Ligue 2:ssa sijalle 13. Kauden 2016/17 syyspuolella Laval juuttui sarjan alempaan keskikastiin turhan kauas nousuun oikeuttavista sijoista. Seurajohto erotti Zankon marraskuun alussa 2016, kun Laval majaili Ligue 2:ssa sijalla 14.
Vin Baker

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Baker pelasi Hartfordin yliopiston joukkueessa. Milwaukee Bucks varasi hänet vuoden 1993 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen kahdeksannella valinnalla. Baker vietti seurassa neljä kautta ja teki parhaimmillaan kahdella viimeisellä kaudella keskimäärin 21 pistettä ottelua kohden. Hänet valittiin myös kolmesti peräkkäin NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1995, 1996 ja 1997.

Seattle SuperSonics

Baker kaupattiin syyskuussa 1997 Seattle SuperSonicsiin, jossa hän pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa pudotuspeleissä, kun joukkueensa sijoittui toiseksi läntisessä konferensissa. Seattle eteni aina puolivälieriin asti, jossa se kärsi Los Angeles Lakersille tappion otteluvoitoin 4–1. Hän pelasi samalla kaudella myös neljännen kerran urallaan tähdistöottelussa. Kaudella 1998–1999 NBA:ssa oli työsulku, jonka vuoksi kausi kesti tavallista lyhyemmin. Samalla hän alkoi kärsimään alkoholiongelmista. Baker pelasi vielä kolme kautta Seattlessa, mutta ei yltänyt samalla tasolle, kuin aikaisemmilla kausina. Hän teki enää keskimäärin 12-16 pistettä kautta kohden.

Boston Celtics

22. heinäkuuta 2002 Baker kaupattiin yhdessä Shammond Williamsin kanssa Boston Celticsiin. Kausi Bostonissa oli yksi Bakerin uran huonoimmista kausista – hän teki vain 5,2 pistettä ottelua kohden. Hän kärsi kauden aikana alkoholin myötä paino-ongelmista lihoen yli 130-kiloiseksi. Baker myönsi myös itse kärsineensä alkoholiogelmista ja juoneensa humalanhakuisesti huonosti menneiden otteluiden jälkeen. Hän onnistui kauden aikana laihtumaan noin 113-kiloiseksi. Bakerin kausi Bostonissa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun joukkueen valmentaja Jim O'Brien päätti aluksi hyllyttää Bakerin. Helmikuussa 2004 Baker sai potkut, kun hän ilmaantui joukkueen harjoituksiin alkoholin hajuisena.

New York Knicks

12. maaliskuuta 2004 Baker siirtyi vapaana pelaajana New York Knicksiin, jossa hän vietti puolitoistakautta. Jälkimmäisellä kaudellaan Baker pelasi joukkueen mukana neljännen kerran urallaan pudotuspeleissä, jossa Knicksin matka katkesi jo ensimmäiselle kierrokselle. Joukkue hävisi New Jersey Netsille otteluvoitoin 4–0.

Houston Rockets

24. helmikuuta 2005 Baker kaupattiin yhdessä Moochie Morrisin kanssa Houston Rocketsiin. Hän ei kuitenkaan päässyt kertaakaan avausviikkoon ja pelasi vain kolme ottelua, joissa hän teki keskimäärin kaksi pistettä ottelua kohden. Lokakuussa 2005 Baker vapautettiin sopimuksestaan.

Los Angeles Clippers

20. helmikuuta 2006 Baker siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Clippersiin, jossa hän pelasi yhteensä kahdeksan ottelua ja pääsi kerran avausviisikkoon. Baker onnistui tekemään 3,4 pistettä ottelua kohden.

Minnesota Timberwolves

1. lokakuuta 2006 Baker siirtyi Minnesota Timberwolvesiin, jossa hän ei kuitenkaan saanut lainkaan peliaikaa. Kuuden ottelun jälkeen hänet vapautettiin sopimuksestaan 13. marraskuuta 2006. Kauden jälkeen Baker päätti myös uransa.
Margot Kidder

Yksityiselämä

Margot Kidder on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta liitot ovat päättyneet eroon. Hänellä yksi tytär (s. 1976) ensimmäisestä avioliitostaan Thomas McGuanen kanssa. Kidder oli vuonna 1990 vakavassa auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen hän ei pystynyt työskentelemään kahteen vuoteen.
Showalterin indeksi

Showalterin indeksi (engl. showalter index SI) kertoo ilmakehän epävakauden. Mitä pienempi SI, sitä suurempi on ukkosen todennäköisyys. Kun Suomessa indeksi alittaa 5, ukkosen mahdollisuus alkaa kasvaa. Keski-Euroopassa raja-arvona pidetään +4:ää, Pohjois-Amerikan tornadoalueilla vain negatiiviset arvot ovat merkittäviä. Showalterin indeksi muistuttaa lifted-indeksiä, mutta lifted-indeksi tarkastelee maanpinnan lähellä olevaa ilmaa, kun taas Showalter lasketaan ilmapaketille 850 hPa:n tasolta alkaen. Niinpä se osoittaa epävakautta ylempänä ilmakehässä vaikka lähellä maanpintaa olisi vakaa kerros. 
Showalterin indeksi on helppo määrittää graafisesti radioluotausten avulla. Se on suosittu etenkin vuoristoisissa maissa. 
Showaltrin indeksi USA:ssa
Erilliset joukot

Erillisiksi joukoiksi kutsutaan matematiikassa sellaisia joukkoja A ja B, joilla ei ole yhtään yhteistä alkiota. Eli joukkojen leikkaus on tyhjä joukko, . Esimerkiksi {1, 2, 3} ja {4, 5, 6} ovat erillisiä joukkoja, koska joukoissa ei esiinny samoja lukuja.
Jos joukkojen alkiot ovat avaruuden pisteitä, voidaan sanoa että A ja B ovat pistevieraita l. yhteispisteettömiä joukkoja.
Fiskebøl

Fiskebøl on kylä ja lauttasatama Hadselin kunnassa Norjan Lofooteilla. Vesterålenin saaristosta Melbusta on Fiskebøliin lauttayhteys joka oli aikaisemmin osa Eurooppatie 10:tä, nykyisin manner-Norjasta on kylään ja muualle Lofooteille suorempi Lofast-tunneliyhteys.
Valkonaamiomuura

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan valkonaamiomuura on 12–12,5 cm. Sekä koiras- että naarasvalkonaamiomuurat ovat ulkonäöltään samannäköisiä. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään tumman sinertävän harmaat. Niska ja vatsa ovat kirkkaan punaruskeat. Päälaki ja pään sivut ovat mustat. Valkonaamiomuuralla on nokan tyvessä kaksi tunnusomaista kookasta valkoista pystytöyhtöä. Nokka on pitkähkö ja musta. Nuoret linnut ovat väritykseltään vaaleampia ja töyhdöt puuttuvat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Valkonaamiomuuraa tavataan Venezuelan eteläosista, Surinamesta, Guyanasta, Ranskan Guyanasta, Amazonasin alueen Brasiliasta Amazonjoen pohjoispuolelta, sekä Kolumbia, Ecuadorin ja Perun itäosista. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien ja metsien reunamaiden pohjakerrokset.

Elintavat

Valkonaamiomuurat seuraavat aktiivisesti sotilasmuurahaisparvia ravintoa etsiessään. Ne voivat kerääntyä jopa yli 12 yksilön parviksi seuratessaan muurahaisia. Vaikka linnut ovat hyvin rohkeita, niitä on usein vaikea havaita ja ne piiloutuvat nopeasti aistiessaan vaaran.
Valkonaamiomuuran pesimäkausi kestää maaliskuulta huhtikuulle. Pesä sijaitsee puussa ja naaras munii kaksi vaaleanpunertavaa ruskeapilkullista munaa.
Leni Katajakoski

Ura

Leni Katajakoski ponkaisi suuren yleisön tietoisuuteen vuoden 1954 Miss Suomi -kilpailuissa sijoituttuaan kilpailun voittajan Yvonne de Bruynin perintöprinsessaksi tittelillä ”Elokuvatyttö”. Siitä alkoi Katajakosken ura elokuvissa.
Katajakoski esitti suomalaisissa elokuvissa usein sekä tyhjäpäisiä että nokkelia vaaleaverikköjä. Hänen ensimmäinen elokuvatyönsä oli pieni rooli vuoden 1954 Putkinotkossa. Parissa seuraavassa elokuvassa hänellä oli näkyvämpi sivurooli. Vuonna 1957 Ville Salmisen ohjaamassa elokuvassa Taas tyttö kadoksissa! Katajakoski esiintyi jo yhtenä pääosanesittäjistä. Sen jälkeen alkoi Katajakosken ja Aarne Tarkaksen yhteistyö useissa komedioissa. 
Vuonna 1959 Katajakoski nähtiin vuoden suosikkielokuvan Yks’ tavallinen Virtanen sekä Maunu Kurkvaaran Patarouvan romanttisena sankarittarena. Seuraavana vuonna olivat vuorossa Ville Salmisen komedia Oho, sanoi Eemeli ja Kaks’ tavallista Lahtista sekä vielä Tarkaksen komedia Opettajatar seikkailee. Elokuvassa Katajakoski esittää lyseon opettajatarta, joka joutuu vaikeuksiin Tommi Rinteen näyttelemän taidemaalarin maalattua hänestä alastonkuvan.
Vuoden 1961 elokuvia olivat Tarkaksen Minkkiturkki ja Veikko Itkosen Mullin mallin, jossa Katajakoski oli ainoa naisnäyttelijä. Suomalaisen elokuvateollisuuden hiipuessa 1960-luvun puolivälissä Katajakoski siirtyi näyttelemään televisioelokuvissa ja -sarjoissa.
Katajakosken tunnetuin ja kiitetyin roolisuoritus oli vuoden 1975 televisioelokuvassa Simpauttaja, jossa hän näytteli Juuli Taivaista. Sen jälkeen hän esiintyi elokuvissa Luottamus, Viimeinen savotta ja Jäniksen vuosi. Vielä 1990-luvulla hänet nähtiin elokuvissa Isältä pojalle ja Liian paksu perhoseksi.
Ansiokkaan ja monipuolisen elokuvauran lisäksi Katajakoski teki pitkän päivätyön maakuntateattereissa ja vieraili muun muassa Teatteri Jurkassa ja Pyynikin kesäteatterissa. Vuodesta 1978 hän oli kiinnitettynä Seinäjoen Kaupunginteatteriin, ja kiinnitys jatkui 1990-luvulle asti.

Yksityiselämä

Leni Katajakoski on ollut kahdesti naimisissa: näyttelijä Martti Kuninkaan ja ekonomi Esko Lartion kanssa. Katajakosken tytär on näyttelijä Kristiina Kuningas, ja hänen tyttärentyttärensä puolestaan on näyttelijä Iida Kuningas (s. 1987).
Hopeapaju

Ulkonäkö ja koko

Hopeasalava kasvaa 8–15 m korkeaksi. Sen lehdet ovat kapeat, molemmin puolin siniharmaan silkinkiiltävän karvan peitossa. Puu kukkii keltaisin norkoin varhain keväällä.

Käyttö

Hopeapaju kasvaa nopeasti leveälatvuksiseksi puuksi. Sitä suositellaan istutettavaksi rakennettuun ympäristöön, mutta se tarvitsee paljon tilaa.
Hopeasalava on nopeakasvuinen ja leveälatvuksinen puu.

Yleistä

Rehevän latvuksen muodostavat oksiston kärjet ovat rennosti roikkuvia ja katkeavat helposti tuulessa. Kapeat, n. 6–10 cm pituiset lehdet ovat molemmin puolin hopeakarvaisia. Suomessa yleensä kasvavat hopeasalavat ovat hedepuita, jotka kukkivat aikaisin keväällä lehtien puhkeamisen aikaan. Hopeapaju on kuitenkin melko lyhytikäinen puu ja roskaa tuulisella säällä ympäristöään. Hopeapaju sopii yksittäis- ja kujannepuuksi, haluttaessa myös pensasaidaksi ja muotopuuksi.
Laamanni (arvonimi)

Laamannin nimi ja arvo (ruots. lagman) on nykyisin Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 16 400 euroa tai 4 100 euroa.
Laamanninoikeudet lakkautettiin Suomessa vuonna 1868. Tämän jälkeen laamannin arvo oli käytössä vain ansioituneille tuomareille ja lakimiehille myönnettävänä arvonimenä.
Suomen itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Vuosina 1918–2013 laamannin arvonimi on myönnetty 95 henkilölle. 

Huomautus

Yllä olevan lähteistetyn ja numeroidun luettelon lisäksi on todennäköistä, että lääninsihteeri Karl Ottelinille on myönnetty laamannin arvo vuonna 1920.
Cecilie Sandvej

Cecilie Sandvej (s. 13. kesäkuuta 1990) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 35 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa yhden ottelun. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi heinäkuussa 2009.
Sandvej on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2009–2014 sekä Saksassa SC Sandia vuosina 2014–2017 ja 1. FFC Frankfurtia vuodesta 2017.
Emilia Kullas

Emilia Kullas (s. 1970) on Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtaja keväästä 2019 alkaen. Hän on toiminut Talouselämän päätoimittajana vuosina 2016–2019.
Kullas on toiminut Talouselämän toimituspäällikkönä ja Sijoituselämä-osiosta vastaavana uutispäällikkönä. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa sijoittamisesta. Kullas toimi Talouselämän väliaikaisena päätoimittajana syyskuusta 2016 lähtien, kun edellinen päätoimittaja Reijo Ruokanen siirtyi Tekniikan Maailman päätoimittajaksi. Kullas aloitti Talouselämän päätoimittajana 15. marraskuuta 2016.
Talouselämän ja Kauppalehden toimitukset ovat kumpikin osa Alma Talentin yhteistä toimitusta. Kullaksen aviopuoliso Arno Ahosniemi on Alma Talentin toimitusten esimies ja Kauppalehden päätoimittaja. Kullas valittiin helmikuussa 2019 Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtajaksi, ja hän aloitti tehtävässä keväällä 2019.

Kannanottoja

Emilia Kullas kritisoi kesäkuun 2019 alussa sitä, että Rinteen hallituksen niin sanottujen tulevaisuusinvestointien listalta puuttuvat varsinaiset investoinnit ja että sen sijaan hallitus aikoo käyttää valtion omaisuudesta myytäviä tuloja juokseviin menoihin jopa kolmen miljardin euron arvosta. Hänen mukaansa omaisuustuloja olisi järkevämpää käyttää juoksevien menojen sijaan tuottavuutta parantaviin investointeihin, tai jos tuottavia investointikohteita ei ole, julkisen velan lyhentämiseen.
Anastasia (vuoden 1997 elokuva)

Historialliset eroavaisuudet

Anastasia perustuu aitoihin hahmoihin ja tositapahtumiin, mutta varsin löyhästi. Elokuvassa kommunistien vallankumous ja tsaariperheen syrjäyttäminen tapahtuvat nopeasti ja väkivaltaisesti yhden illan aikana, vaikka todellisuudessa Nikolai II:n vallasta luopumisen (ks. Helmikuun vallankumous) ja kommunistien valtaannousun (ks. Lokakuun vallankumous) välillä oli aikaa yli puoli vuotta. Elokuvassa tsaarin perhe murhataan lokakuun vallankumouksen yhteydessä, mikä ei myöskään perustu todellisuuteen, sillä heidät murhattiin myöhemmin Jekaterinburgissa. Venäjän aatelisto oli puolestaan jo vuonna 1916 surmannut munkki Grigori Rasputinin, eikä hän siis ollut enää elossa vallankumouksien aikana 1917.
Elokuvan Neuvostoliittoa ja poliittista vasemmistoa ivailevat yksityiskohdat ja myötämielinen asennoituminen Nikolai II:sta kohtaan ovat aiheuttaneet paikoin närkästystä. Elokuvassa Rasputinin kerrotaan olleen yhteydessä paholaiseen ja siten vastuussa kansan tyytymättömyyteen tsaaria kohtaan. Tyytymättömyyden symboleina näyttäytyvät demonit nimeltä käskyläiset. Tällä tavoin annetaan ymmärtää koko vallankumouksen olleen paholaisesta lähtöisin. Myös lokakuun vallankumoukseen osallistuvat kuvataan julmina, kasvottomina murhamiehinä.
Petronius

Titus (tai Gaius) Petronius Arbiter (27–66) oli roomalainen, keisari Neron hovissa vaikuttanut makutuomari (elegentiae arbiter), joka oli uransa aikana ainakin maaherra Bithyniassa ja joko vuonna 61 tai 62 consul suffectus eli kesken virkakautta valittu konsuli. 
Tacitus kertoo Petroniuksen viettäneen päivänsä nukkuen ja yönsä huvitellen ja töitä tehden. Vuonna 66 häntä syytettiin osallisuudesta Gaius Calpurnius Pison johtamaan salaliittoon keisari Neroa vastaan ja hänet määrättiin tekemään itsemurha. Itsemurhansakin hän suoritti tyylilleen uskollisesti: Tacitus kertoo, että hän antoi vuoroin avata ja sitoa valtimonsa, keskusteli koko ajan ystäviensä kanssa ja kuunteli keveiden runojen lausuntaa. Viime töikseen hän oli laatinut kuvauksen Neron paheellisesta elämästä, jonka hän sitten lähetti sinetöitynä Nerolle. 
Petronius oli mahdollisesti satiiriromaani Satyriconin kirjoittaja. Teos on säilynyt vain katkelmina, ja sen kirjoittajasta tiedetään vain nimi, Petronius. Pisin yhtenäinen kappale kirjasta tunnetaan nimellä Trimalkion pidot.