google/wiki40b huggingface dataset:
John Dillon

John Dillon (8. syyskuuta 1851 Blackrock, Dublinin kreivikunta, Irlanti – 4. elokuuta 1927 Lontoo, Iso-Britannia) oli irlantilainen poliitikko. Hän oli yksi Ison-Britannian parlamentissa toimineen ja Irlannin itsehallintoa (home rule) tavoitelleen Irlantilaisen puolueen johtajista. Hän toimi edustajana alahuoneessa vuosina 1880–1883 sekä 1885–1918 ja oli 1880-luvulla Irlannin itsehallintokamppailua johtaneen Charles Stewart Parnellin tärkeimpiä liittolaisia.
John Dillonin isä John Blake Dillon oli yksi Nuori Irlanti -liikkeen johtajista ja asui vuoden 1848 epäonnistuneen kapinan jälkeen vuoteen 1855 maanpaossa. Hänet valittiin parlamenttiin 1865, vuotta ennen kuolemaansa. John Dillon oli alkuperäiseltä koulutukseltaan lääkäri, mutta omistautui pian valmistumisensa jälkeen politiikalle. Hänet valittiin parlamenttiin ensi kerran vuonna 1880 Tipperarysta. Hyökkäävien puheidensa vuoksi hänet erotettiin useita kertoja määräajaksi parlamentista. Dillon oli mukana myös Irlannin maaliiton radikaalissa toiminnassa ja oli sen vuoksi vangittuna toukokuusta 1881 toukokuuhun 1882 Kilmainhamin vankilassa Dublinissa, jossa myös Parnell istui lokakuusta 1881 alkaen. Dillon jäi terveyssyistä pois parlamentista vuonna 1883, mutta palasi kaksi vuotta myöhemmin Mayon edustajana. Hän tuki innokkaasti William O’Brienin vuonna 1886 käynnistämää plan of campaign -kampanjaa, jossa maanvuokraajia kannustettiin maksamaan vain sen suuruista vuokraa, kuin mitä he itse pitivät kohtuullisena. Vuonna 1888 Dillon joutui olemaan tämän vuoksi kuuden kuukauden ajan vangittuna. Dillonin vuonna 1890 Australiaan tekemä agitaatiomatka johti uusiin syytteisiin kotimaassa, mutta päästyään oikeudenkäynnin ajaksi vapaalle jalalle hän matkusti turvaan Yhdysvaltoihin. Hän palasi seuraavana vuonna Irlantiin ja ilmoittautui viranomaisille.
Kun Parnellin maine tahrautui vuonna 1890 kiusallisessa avioeroskandaalissa, Dillon ja O’Brien asettuivat aluksi hänen tuekseen. Kun Irlantilainen puolue hieman myöhemmin hajosi kahtia kiistan seurauksena, Dillon liittyi niihin, jotka vaativat Parnellin väistymistä puolueen johdosta. Parnellin vastustajat perustivat lopulta oman puolueen, Irish National Federationin, ja Dillon toimi sen toisena puheenjohtajana Justin McCarthyn jälkeen vuosina 1896–1898. Vuonna 1900 hän tuki puolueen jälleenyhdistämistä John Redmondin johdolla. Dillon asettui tukemaan Britannian liberaalipuoluetta ja sen hallitusta vuodesta 1905 alkaen. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän vastusti jyrkästi asevelvollisuuskutsuntojen ulottamista Irlantiin ja arvosteli vuoden 1916 pääsiäiskapinan kukistamisessa käytettyjä ankaria vastatoimia. Vastustaessaan Britannian sotaponnistusten tukemista hän ajautui eri linjoille Irlantilaista puoluetta johtaneen Redmondin kanssa. Redmondin kuoltua maaliskuussa 1918 Dillon kuitenkin valittiin hänen seuraajakseen puolueen johdossa. Puolueen kannatus romahti joulukuun 1918 vaaleissa ja Dillon hävisi omassa vaalipiirissään radikaalin Sinn Féin -puolueen Eamon de Valeralle. Pudottuaan parlamentista Dillon vetäytyi politiikasta.
John Dillonin poika James Dillon oli vuosina 1959–1965 Fine Gael -puolueen puheenjohtaja.
Ernő Gerő

Ernő Gerő [ˈɛrnøː ˈɡɛrøː] (syntymänimeltään Ernő Singer, 8. heinäkuuta 1898 Terbegec, Unkari – 12. maaliskuuta 1980 Budapest) oli unkarilainen kommunistijohtaja toisen maailmansodan jälkeen ja Unkarin pääministeri lyhyen aikaa vuonna 1956.
Gerő syntyi juutalaisperheseen Terbegecissä, Unkarissa, nykyisessä Slovakian Trebušovicessa. Hän muutti Unkarista Neuvostoliittoon Béla Kunin kommunistihallituksen kaaduttua vuonna 1919. Molemmilla kerroilla Neuvostoliitossa ollessaan hän oli aktiivinen KGB:n agentti. Hän toimi Kominternissa Ranskassa ja taisteli Espanjan sisällissodassa.
Marraskuussa 1945 pidetyissä Unkarin vaaleissa Unkarin kommunistipuolue sai vain 17 % äänistä, kun taas pienviljelijäpuolue sai 57 %. Kuitenkin Neuvostoliiton komentaja Unkarissa, marsalkka Kliment Vorošilov määräsi muodostamaan koalitiohallituksen, jossa kommunistit saivat tärkeimmät virat. Kommunistit ottivat vallan 1947, ja pääministeriksi nousi Mátyás Rákosi. Vuonna 1956 Nikita Hruštšov arvosteli Rákosia stalinismia koskevassa salaisessa puheessa ja tämä joutui eroamaan. Gerő valittiin Unkarin pääministeriksi 18. heinäkuuta 1956. Neuvostoliiton johto pakotti kuitenkin myös Gerőn eroamaan pääministerin virasta 25. lokakuuta 1956, Unkarin kansannousun toisena päivänä. János Kádár valittiin hänen tilalleen. Gerő asui Neuvostoliitossa vuoteen 1961 saakka.
Safraniini

Käyttö

Safraniinia käytetään niin sanottuna vastavärinä gramvärjäyksessä. Kidevioletti värjää bakteerit violeteiksi. Alkoholi- tai asetoni-alkoholikäsittelyn jälkeen gramnegatiiviset bakteerit ovat menettäneet värinsä, mutta grampositiiviset eivät. Tämän jälkeen gramnegatiiviset bakteerit voidaan värjätä safraniinilla punaisiksi.
Safraniinia käytetään myös rustokudostutkimuksissa. Väriaine sitoutuu kondroitiinisulfaattiin ja kerataanisulfaattiin, mutta ei kollageeniin.
Safraniinia voidaan käyttää myös redox-indikaattorina. Yhdisteen hapettuneen muodon väri on sinivioletti, ja pelkistynyt muoto on väritön. Yhdisteen hapetus-pelkistys potentiaali on niin matala, että se soveltuu käytettäväksi indikaattorina vain, kun titrauksena on vahvasti pelkistävä liuos. Tällaisia ovat esimerkiksi Cr²⁺-, Ti³⁺- tai V²⁺-ioneja sisältävät liuokset.
James Clugnet

James Clugnet (s. 4. joulukuuta 1996) on brittiläinen maastohiihtäjä.
Clugnet sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli parhaimmillaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 67:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi.
Clugnet kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2017. Hän oli samalla kaudella Dresdenin vapaan hiihtotavan parisprintissä Andrew Youngin kanssa yhdeksäs. Ensimmäiset henkilölkohtaiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018. Saman kauden Tour de Skillä hän sijoittui 17:nneksi Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä.
Imperator Aleksandr III (1901)

Palvelus

Imperator Aleksandr III lähti 15. lokakuuta 1904 Itämeren laivastosta muodostetun Venäjän Tyynenmeren laivaston 2. laivueen mukana Libausta Port Arthuriin. Laivueen komentajana oli vara-amiraali Zinovi Rožestvenski, jonka alaisuudessa laivue kiersi Kap Hornin saapuen Nosy Ben saarelle 9. tammikuuta 1905. Laivue oli saarella kaksi kuukautta levossa ja täydennettävänä. Laivue siirtyi Camranhinlahteen Ranskan Indokiinaan odottamaan Tyynenmeren laivaston 3. laivuetta, joka saapui kontra-amiraali Nikolai Nebogatovin johdolla 9. toukokuuta. Laivueet aloittivat 14. toukokuuta matkan Vladivostokiin. Aluksiin oli kuormattu runsaasti materiaalia matkaa varten, mikä kasvatti niiden uppoumaa merkittävästi. Tämä laski alusten panssarivyöt vedenpinnan alle.
Osasto kulki lyhyintä reittiä Tsusimansalmen kautta, missä se joutui keisarillisen Japanin laivaston yllättämäksi. Imperator Aleksandr III oli Tsushiman meritaistelun alkaessa venäläisten neljän Borodino-luokan aluksen muodostaman 1. divisioonan toisena aluksena lippulaiva Knyaz Suvorovin jälkeen. Alus syttyi tuleen pian taistelun alettua. Taistelun toisessa vaiheessa japanilaiset keskittivät tulensa alukseen, joka kaatui. Aluksen upottua alueelta ei löytynyt eloonjääneitä.
Leike

Leike on ohut, mutta melko iso naudan tai sian lihasta leikattu lihaviipale, joka on kypsennetty pannulla. Ennen paistamista se usein leivitetään eli kastellaan vatkatulla kananmunalla ja kastetaan korppujauhon, suolan ja pippurin seokseen. Leivittäminen tekee paistopinnoista rapean. Tällainen on esimerkiksi wieninleike. Leike voi olla myös leivitetty siipikarjan tai kalan lihasta leikattu viipale. Leike-nimitystä käytetään lisäksi leikkeletuotteista, kuten vaikkapa kinkkuleikkeestä.
The Bourne Conspiracy

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Lars Thiodolf Krogius

Lars Thiodolf Krogius (29. tammikuuta 1832 Pyhtää – 9. maaliskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja. Hänestä tuli merikapteeni 1856, ja hovineuvoksen arvon hän sai 1880. Hän purjehti venäläis-amerikkalaisen yhtiön palveluksessa 1857–1863 kolmesti maapallon ympäri. Helsingin merikoulun johtajana hän toimi 1863–1889.
Lars Krogius perusti 1872 höyrylaiva-asioimiston ja huolintaliikkeen, sittemmin nimellä Ab Lars Krogius Oy ja 1883 yhdessä muiden kanssa Suomen Höyrylaiva Oy:n, jonka toimitusjohtaja hän oli kuolemaansa saakka. Hän edisti meriyhteyksien luomista Länsi-Eurooppaan. Krogius oli 1872–1885 valtiopäivillä edustajana porvarissäädyssä sen liberaalissa siivessä.
Krogiuksen poikia olivat Lars Krogius nuorempi ja  Ernst Krogius.
Fabio Coltorti

Ura

Coltorti aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseuransa Kriensin riveissä. Hän teki myös ensiesiintymisensä Sveitsin pääsarjassa joukkueen riveissä. Vuonna 2001 hän siirtyi toiseen sveitsiläisjoukkueeseen Schaffhauseniin. Hän pelasi siellä kaksi seuraavaa kautta.
Hyvät otteet Schaffhausenissa herättivät kiinnostusta muun muassa Thunissa, jonne Coltorti vuoden 2003 lopulla viimein siirtyi. Hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä 58 ottelua. Thunista Coltorti siirtyi Sveitsin suurseura Grasshoppersin riveihin.
Vuonna 2007 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella espanjalaiseen Racing Santaderiin. Kaudella 2008–2009 hän pääsi pelaamaan UEFA Cupin otteluita, kun Racing Santander selvisi eurocup-kilpailuun ensimmäistä kertaa historiassaan. Coltorti pelasi sekä avausottelun että viimeisen.
Kesällä 2012 Coltorti siirtyi RB Leipzigiin.

Maajoukkue

Coltorti teki ensiesiintymisensä Sveitsin maajoukkueessa 1. maaliskuuta 2006 ottelussa Skotlantia vastaan. Hän oli myös mukana vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuissa.
Carlo Rovelli

Carlo Rovelli (s. 1956) on italialainen fyysikko ja tietokirjailija, joka on työskennellyt Italiassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Hänen työnsä ovat enimmäkseen kvanttigravitaation parista. Hän on yksi silmukkakvanttipainovoimateorian kehittäjistä.

Elämä ja ura

Carlo Rovelli syntyi Veronassa, Italiassa. Vuonna 1981 Rovelli valmistui maisteriksi Bolognan yliopistosta, ja 1986 hänestä tuli filosofian tohtori Padovan yliopistosta. Rovellilla oli tutkijatohtorin virka Rooman yliopistossa ja Yalessa. Vuodesta 1990 vuoteen 2000 hän kuului Pittsburghin yliopiston henkilökuntaan. Hänellä on ollut myös professorin virka historian ja filosofian laitoksella Pittsburghin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Parhaillaan hän työskentelee Université de la Méditerranéessa Marseillessä, Ranskassa. 
1970-luvulla hän otti aktiivisesti osaa Italian yliopistojen poliittisiin järjestöihin. Hän osallistui sitoutumattomien poliittisten radiokanavien toimintaan Bolognassa ja Veronassa, missä hän auttoi kanavan perustamisessa. Poliittisen aktiivisuuteen liittyen hän sai myöhemmin hylätyn syytteen rikoksista, jotka liittyivät kirjaan Fatti Nostri, jonka hän kirjoitti yhdessä Enrico Palandrin, Maurizio Torrealtan ja Claudio Piersantin kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1987 hänen kieltäydyttyään varusmiespalveluksesta, joka oli tuohon aikaan Italiassa pakollinen.

Silmukkakvanttipainovoima

Vuonna 1988 Rovelli ja Lee Smolin esittelivät teorian kvanttigravitaatiosta, joka sai nimen silmukkakvanttipainovoima. 
Teoriaan pidetään nykyisin johtavana kandidaattina painovoiman kvanttiteoriaksi, ja sillä on alustavia sovellutuksia kvanttikosmologian ja mustien aukkojen saralla.
Pekka Rantala

Pekka Rantala (s. 21. tammikuuta 1966) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on ollut Rovio Entertainmentin toimitusjohtaja vuoden 2015 alusta. Sitä ennen hän työskenteli Hartwallilla toimitusjohtajana ja aiemmin muun muassa Fazerilla ja Nokialla.
Richard Bremmer

Richard Bremmer (s. 27. tammikuuta 1953 Warwickshire) on englantilainen näyttelijä. Hän esitti Harry Potter ja viisasten kivi -elokuvassa (2001) lordi Voldemortia.
Brian Jacques

Brian Jacques (15. kesäkuuta 1939 Liverpool, Englanti – 5. helmikuuta 2011 Liverpool, Englanti) oli brittiläinen fantasiakirjailija. Hänen perheensä sukujuuret ovat Irlannissa. Lapsena hän kävi St John’s School -nimistä koulua. Kouluaikanaan hänen lempiaineensa oli kirjoittaminen, jossa Jacques oli jopa niin taitava, ettei hänen aina uskottu kirjoittavan itse kouluaineitaan. 
Lopetettuaan koulunsa 15-vuotiaana Jacques lähti merille. Sittemmin hän palasi Liverpooliin, missä hän oli töissä muun muassa palomiehenä, satamatyöläisenä, rekan ja linja-auton kuljettajana, postimestarina sekä stand-up-koomikkona. Jacques soitti 1960-luvulla myös yhtyeessä The Liverpool Fishermen, jonka hän perusti veljiensä Tonyn ja Jimmyn kanssa. Kirjailijanuransa Jacques aloitti kirjoittamalla näytelmiä, joista kolme on esitetty Everyman Theatressa.
Jacquesilla oli vaimonsa Sandran kanssa kaksi aikuista poikaa Paul ja Sean.
Hänen tunnetuin kirjasarjansa on neljätoistaosainen fantasiakirjasarja Redwallin taru. Alun perin Jacques kirjoitti ensimmäisen osan Liverpoolin sokeiden koulun oppilaille. Hänen entinen opettajansa sai kirjoituksen käsiinsä ja näytti sitä Jacquesin tietämättä kustantajalle. Tuloksena syntyi viiden Redwallin taru -romaanin kustannussopimus. Erittäin suositusta sarjasta on tehty ooppera, radiokuunnelma sekä televisio-ohjelma.
Jacques kuoli helmikuussa 2011 sydänkohtaukseen.
Hanna (Alberta)

Kaupungin synty

Kaupunki syntyi ensimmäisten uudisasukkaiden saapuessa sen nykyiselle alueelle kesällä 1912. Aluetta huutokaupattiin Saskatoonin julkisessa huutokaupassa, ja pian sen lähialueilla liikkui jo huhu alueelle suunnitellusta kaupungista. Vuoden loppuun mennessä Hannaan oli muuttanut jo 800 asukasta.
Kaupungin syntyyn liittyy vahvasti teollistuminen ja varsinkin rautatieteollisuuden lisääntyminen.

Maantiede ja väestö

Hanna on kaupunki keskisessä Albertassa, Kanadassa. Se sijaitsee valtateiden 9 ja Veteran's Memorial Highwayn risteyksessä, 215 kilometrin päässä Calgarysta koilliseen. Matkaa Yhdysvaltain ja Kanadan väliselle rajalle on noin 330 kilometriä.
Hannan asukasluku on noin 2 673 ja pinta-ala 8,56 neliökilometriä.

Elinkeinot

Hannan pääelinkeinoja ovat maatalous, öljy- sekä polttoainetuotanto, kaivostoiminta sekä tehdasteollisuus. Myös turismilla on tuloissa merkittävä osa, sillä kaupunki sijaitsee valtateiden varsilla.
Maatalouden saralla eniten viljellään muun muassa ohraa, vehnää ja ruista. Karjankasvatuksessa tärkeimpiä ovat lampaat, siat sekä siipikarja.
Pään luusto

Pään luusto (lat. ossa cranii) käsittää kaikki pääkallon luut ja siihen liittyvät luut. Pääkallon pohjan muodostaa takaraivoluun pars basilaris ja kitaluu, lateraalinen osa muodostuu parillisesta ohimoluusta, niskan puoleinen osa muodostuu takaraivoluun pars squamosasta ja pars lateralis:sta, aivo-ontelon katon muodostavat otsaluu, päälaenluu sekä inkaluu ja nenän puoleisen seinän muodostaa seulaluu. Pääkallon luut ovat yleensä nuorilla eläimillä kiinni toisissaan rustoliitoksilla, mutta liitokset luutuvat iän myötä. Muita pään luita, jotka kiinnittyvät pääkalloon, ovat kasvojen luut, yläleukaluu, alaleukaluu, välileuanluu, suulaenluu, siipiluu, vannasluu, kieliluut sekä korvan luut, joita ovat alasinluu, jalustin ja vasaraluu.
Joan Gamper

Joan Gamper (alk. Hans-Max Gamper, 22. marraskuuta 1877 Winterthur, Sveitsi – 30. heinäkuuta 1930) oli sveitsiläinen jalkapalloilija ja seurajalkapalloilun kehittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten FC Barcelonan perustajana, pelaajana ja moninkertaisena seurapresidenttinä.
Barcelonassa pelattu harjoitusturnaus on vuodesta 1966 lähtien nimetty hänen mukaansa Torneig Joan Gamperiksi.
Warspite (1596)

Valmistus

Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Edward Stevens. Se laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1596. Aluksella oli 300 hengen miehistö, joista 190 oli luokiteltu meriväkeen eli hoitamaan tykkejä ja taistelemaan. Miehistöstä 80 oli varsinaisia merimiehiä, jotka huolehtivat purjeista. Lisäksi aluksella oli 30 varsinaista tykkimiestä.

Palvelus

Vesillelaskun jälkeen alus otettiin palvelukseen päällikkönään Sir Arthur Gorges. Alus oli 21. kesäkuuta Raleighin lippulaivana Cadiziin tehdyssä hyökkäyksessä sekä samana vuonna käydyssä Cadizin taistelussa.
Alus siirrettiin satamapalvelukseen vuonna 1635, ja se muutettiin purreksi. Alus myytiin vuonna 1649.
Pyreneiden kansallispuisto

Pyreneiden kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ranskan lounaisosassa, Espanjan vastaisella rajalla. Sen nähtävyyksiin kuuluvat lukuisat suuret petolinnut kuten kotkat ja korppikotkat, Vignemalen 3 298 m korkea huippu sekä jään muodostama onsilo Cirque de Gavarnie. Puisto muodostaa Ranskan puoleisen osan Ranskan ja Espanjan yhteisestä Unescon maailmanperintökohteesta Monte Perdido.
Ivri Lider

Ivri Lider (hepreaksi: עברי לידר, s. 10. helmikuuta 1974 Giv'at Haim Ihud) on suosittu israelilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen albumeitaan on myyty yli 200 000 kappaletta. Lider on avoimesti homoseksuaali
Jarkko Saapunki

Jarkko Saapunki (s. 25. lokakuuta 1976 Oulu) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja. 
Saapunki on toiminut nuorten valmentajana Japanissa Iiyaman kaupungissa vuosina 1997–1998 ja vuosina 1998–2002 Suomen nuorten maajoukkueen valmentajana Vuokatissa. Vuosina 2002–2003 hän toimi yhdistetyn Suomen A-maajoukkueen mäkivalmentajana ja palasi tähän tehtävään seuraavan vuosikymmenen loppupuolella. Vuosina 2003–2006 hän toimi Lillehammerin urheilukeskuksen päällikkönä. Vuosina 2007–2010 hän toimi Puijon Hiihtoseuran päävalmentajana.
Saapunki on toiminut henkilökohtaisena valmentajana muun muassa Jaakko Tallukselle (1998–2003), Arttu Lapille ja Matti Hautamäelle.
Oman mäkihyppyuransa Saapunki lopetti 20-vuotiaana. Hän kuului B-maajoukkueeseen ja nuorten maajoukkueeseen. Mäkihypyn maailmancupissa hän kilpaili kerran. Maaliskuussa 1994 hän sijoittui 48:nneksi Lahdessa käydyssä normaalimäen kilpailussa. SM-kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi.
Saapunki lopetti mäkihyppyvalmentamisen syksyllä 2010 ja siirtyi Lapinlahdelle liikuntasihteeriksi sekä toimitusjohtajaksi. 
Hän palasi Puijon Hiihtoseuraan syksyllä 2013 ja toimii nuorten urheilulukiolaisten valmentajana sekä muun muassa Ilkka Herolan mäkivalmennuksessa. Hän oli yhdistetyn A-maajoukkueen mäkivalmentajana MM-kilpailuissa 2019.
Saapunki soittaa kitaraa neljän entisen mäkihyppääjän muodostamassa The Kroisos -yhtyeessä.
São Tomé ja Príncipen lippu

São Tomé ja Príncipen lippu on São Tomé ja Príncipen kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 5. marraskuuta 1975. Sen mittasuhteet ovat 1:2. Keskellä lippua on keltainen puolen lipun levyinen vaakakenttä. Tämän kentän ylä- ja alapuolella on vihreät kentät. Tangonpuoleisessa päässä on lipun kannan levyinen punainen tasakylkinen kolmio. Kaksi mustaa viisisakaraista tähteä keltaisessa kentässä symboloivat pääsaaria, São Toméa ja Príncipea. Lipun värit ovat panafrikkalaiset. Punainen väri kuvaa verta, joka vuodatettiin vapauden puolesta, keltainen kuvaa kaakaota, maan tärkeintä maataloustuotetta ja vihreä metsiä.
Itänummi

Kråkholman demografia ja maantiede

Kråkholma on perinteisesti ollut suomenkielistä aluetta. Kråkholma koostuu lähinnä omakotitaloista, mutta esimerkiksi Kråkholmantien puolesta välistä löytyy myös rypäs kuusikerroksisia kerrostaloja. Myös pienempiä kerrostaloja löytyy Ahlströminkadun varrelta. 
Kråkholma rajautuu maantieteellisesti laajan tulkinnan mukaan Pohjanlahdentien, Ristikaritien, Pohjantien ja Iidmanninkadun sisäpuolelle. Vielä laajempi näkemys venyttää Kråkholman etelärajan jopa Kolpintielle asti, sulkien silloin sisälleen myös Malmin Sairaalan. Kaupunginosan pääväylä on koko alueen halkova Syvälahdenkatu, joka vie Kråkholman eteläosista alueen pohjoisrajoille saakka. Selkein rajaus asuinalueelle tulee museovirastolta, joka rajaa alueen noin yhdentoista korttelin suuruiseksi. Siihen sisältyy silloin Ristikarintien, Kråkholmantien ja Mäntykankaan tien loppupätkät sekä Hiekkatie kokonaisuudessaan. Talouksia tähän museoviraston Kråkholmaan mahtuu noin neljäkymmentä.
Historiallista Kråkholman asuinaluetta suunnitellessa haluttiin hyödyntää 1700-luvulta peräisin olevaa maankäyttöä. Tästä hyvä esimerkki on Mäntykankaankadun ja Hiekkatien kohtauspaikka. Alue oli aikoinaan Schaumanin sellutehtaan insinööreille ja virkamiehille suunniteltu korkeatasoinen asuinalue ja rakennettiin suurilta osin 1960-luvulla. Arkkitehti Egil Nordin suunnitteli rakennukset kortteleihin 28-38, sekä asemakaavamuutoksen kortteleihin 7 ja 15. Alueella oli mäntypuusto, sekä tiluksia ympäröivät 1700-luvulta peräisin olevat kivimuurit. Katuverkoston muotoilu sai vaikutteita Kreikasta.
Palvelut Kråkholman alueella ovat vähenneet lähes olemattomaan. Ahlströminkadulta löytyy vielä yksi ruokakauppa (K-market). Kråkholman ja Lontoon kaupunginosan jakavan Pohjanlahdentien varrelta löytyy rauta- ja rakennusalan liikkeitä.

Kråkholman väki

Kråkholmassa on 2000-luvulla ollut käynnissä sukupolvenvaihdos, kun alkuperäisasukkaita on iän myötä hakeutunut palveluiden äärelle lähemmäksi keskustaa. Alueelle on viime aikoina muuttanut paljon uutta väkeä, ja 2009 vuoden aikana suurta osaa alueen omakotitaloista alettiin kytkeä kaupungin kaukolämpöverkkoon.
Kråkholman suomenkieliset lapset kävivät perinteisesti peruskoulunsa Ristikarilla kun taas ruotsinkieliset lapset hakeutuivat Lagmannin koululle.
Kråkholma on tullut myös tunnetuksi Eremenkon jalkapalloveljesten kasvuympäristönä. Heidän isänsä Alexei Eremenko Senior toi perheen Pietarsaaren 1990-luvun alussa ja he asettuivat alkuaikoina asumaan Kråkholman sydämeen, Kråkholmantien kerrostaloihin. Veljeksistä vanhin, Alexei Eremenko Junior pelaa tätä nykyä ukrainan SJK joukkueessa kun taas keskimmäinen veljeksistä, Roman Eremenko pelaa ammatikseen CSKA Moskovassa. Kumpikin esiintyy tätä nykyä myös Suomen jalkapallomaajoukkueessa.
Gran Chaco

Gran Chaco on harvaan asuttu puoliaron peittämä tasankoalue Etelä-Amerikassa. Alueen pinta-ala on 850 000 km², josta Argentiinalle kuuluu 520 000 km², Paraguaylle 230 000 km², Bolivialle 90 000 km² ja Brasilialle 9 000 km². Alue sijaitsee Andien itäpuolella, Paraguayjoen länsipuolella.
Etelä-Amerikan kuumimmat paikat ovat Gran Chacossa: Argentiinan puolella on mitattu yli 48 asteen lämpötiloja. Argentiinassa Chacon ja pampan raja määritellään siten, että Chacoon kuuluvat alueet, joilla vuoden keskilämpötila on yli 20 astetta. Sademäärän mukaan Chaco voidaan jakaa kolmeen vyöhykkeeseen. Kosteimmalla alueella Chacon itäosassa sataa 1 000 – 1 250 mm vuodessa, keskialueella 700 – 1 000 mm vuodessa ja kuivimmalla alueella länsiosassa 450–600 mm vuodessa.
Alueen hallinnasta käytiin Bolivian ja Paraguayn välillä Chacon sota vuosina 1932–1935, sillä alueella uskottiin virheellisesti olevan runsaita luonnonvaroja, etenkin maaöljyä. Nykyisin alue on harvaan asuttua ja sijaitsee kaukana asutuskeskuksista. Sen asukkaita uhkaavat sekä kuivuus että tulvat, sillä maa ei ime vettä. Esimerkiksi vuonna 2008 Paraguayn puolella julistettiin kuivuuden takia hätätila.
Anni (Prätkähiiret)

Hahmo

Anni on yksi vapaustaistelijoista. Hän on viehättävä, älykäs ja on myös heidän sairaanhoitajansa. Vinski oli iskenyt silmänsä Anniin, kun he olivat ensimmäisen kerran tavanneet. Oli myös toinenkin joka oli huomannut Annin, vapaustaistelijoiden johtaja Rontti.  Kun Vinski alkoi verrata itseään Rontin mahtaviin kykyihin ja lahjoihin hän tunsi, ettei hänellä olisi mahdollisuuksia. Vinski ei tiennyt, että Annilla oli tunteita häntä kohtaan, eikä Ronttia. Anni järkyttyi pahasti kuullessaan Vinskin kadonneen tehtävää suorittaessaan. Vinski oli huolissaan, koska hänen ainoa toivonsa saada Anni oli hänen ulkonäkönsä. Anni hoiti Vinskin haavat ja teki tälle naamion jota hän pitää edelleen peittääkseen arvet. Vapaustaistelijoiden joukossa ollut Masi sieppasi Annin. Vuoden 2006 sarjassa hänen kerrottiin sieppauksen myötä jääneen elämään Rottien kanssa, kun marsilaiset hiiret eivät löytäneet häntä. Anni ystävystyi häntä auttaneiden Rottien kanssa ja puolestaan auttoi heitä selviytymään sodan jälkeisistä ajoista.