google/wiki40b huggingface dataset:
Nargaroth

Nargaroth on saksalainen black metal -yhtye. Rene "Kanwulf" Wagner soittaa tai on soittanut myös useissa muissa yhtyeissä, mm. Torrentissa. Yhtyeessä on vuosien varrella soittanut jäseniä yhtyeistä kuten Judas Iscariot, Maniac Butcher ja Moonblood.
Viktorian risti

Viktorian risti (engl. Victoria Cross, VC) on Yhdistyneen kuningaskunnan korkein sotilasansiomitali. Se perustettiin kuningatar Viktorian aikana 1856 Krimin sodan ansioiden palkitsemiseksi. Risti myönnetään vain taistelutilanteesta. Mitaliin kuuluu vuosieläke, joka oli vuonna 2006 1 495 puntaa vuodessa. Ensimmäiset mitalit valettiin Sevastopolista kaapatuista tykeistä. 1990-luvulla Australia, Kanada ja Uusi-Seelanti loivat omat versionsa Viktorian rististä.
Vuodesta 1856 vuoteen 2007 myönnettiin kaikkiaan 1356 Viktorian ristiä, minkä jälkeen on myönnetty vielä kaksi (vuonna 2016 kokonaismäärä oli 1358). Yksi saajista on amerikkalainen tuntematon sotilas (brittiläinen tuntematon sotilas sai vastineeksi Kongressin kunniamitalin). Kolme henkilöä on saanut Viktorian ristin kahdesti.
Ensimmäisenä mitalin ansaitsi merikadetti Charles Lucas, joka osallistui 1854 Bomarsundin piiritykseen. Ensimmäisenä mitalinsaajana julkistettiin helmikuussa 1857 laivaston luutnantti Cecil Buckley. Ensimmäisenä Viktorian ristin vastaanotti Kuninkaallisen laivaston komentaja Henry Raby 26. kesäkuuta 1857 61 muun vastaanottajan joukosta mitalinjakotilaisuudessa Hyde Parkissa.
Toisen maailmansodan jälkeen risti on myönnetty 15 kertaa: neljä kertaa Korean sodasta, yhdelle henkilölle Indonesian–Malesian konfrontaatiosta; neljälle australialaiselle Vietnamin sodasta; kaksi kertaa Falklandin sodasta, kerran Irakin sodasta (2004) ja kolme kertaa Afganistanin sodasta (2006 ja 2012). Vuonna 2015 oli elossa kymmenen Viktorian ristin saajaa.
Nainen, poliisi ja taksi

Kappale

Kappale kertoo miehestä, joka on menossa tapaamaan naisystäväänsä eräänä sadepäivänä ja haluaisi mennä sinne taksilla. Taksia ei kuitenkaan löydy. Miehellä on kiire päästä perille, ja hän päättää käyttää oikotietä, joka menee suoraan puiston halki. Puistossa hän kohtaa rosvon, joka vaatii mieheltä rahat. Mies antaa kaikki rahat rosvolle ja samalla toteaa "mutta onneksi henkiin jäin". Mies yrittää huutaa poliisia apuun, mutta sellaista ei näy mailla halmeilla. Mies lähestyy loppujen lopuksi naisystävänsä kotia, kunnes hän näkee naisystävänsä poliisin kainalossa, jotka nousevat samaan taksiin.
Elämäni ilman minua

Juoni

Elokuva kertoo nuoresta kahden lapsen äidistä, joka on kuolemansairas. Hän selvittää välinsä lähipiiriinsä, kokeilee uskottomuutta ja ryhtyy suorasanaisemmaksi kuin ennen. Hän ei kuitenkaan kerro sairaudestaan kenellekään.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen kritisoi elokuvaa pinnallisuudesta, mutta piti sitä kuitenkin jotenkin kiehtovana: ”Sen maailma on eheä, rytmikin omanlaisensa, ja mukana on myös reilua kokeilua, joka tosin jää vielä tyylillisen epävarmuuden alle.”
Lomé

Maantiede ja ilmasto

Lomé sijaitsee maan eteläkärjessä Guineanlahden rannalla. Se oli alkujaan puristuksissa merenrannan ja kaupungin pohjoispuolelle jäävän laguunin välissä, mutta kaupungin pohjoispuolelle on kasvanut slummeja ja osa laguunista on täytetty rakennusmaaksi.
Lämpötila on Loméssa korkea ympäri vuoden, kuukauden keskimääräinen vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee 28:sta 32 asteeseen. Sadekausi kestää huhtikuusta heinäkuuhun, kuiva kausi joulukuusta helmikuuhun. Eniten sadetta, keskimäärin yli 250 mm, saadaan kesäkuussa.

Talous

Saksalaiset rakennuttivat Togoon 420 metriä pitkä laiturin helpottaakseen raaka-aineiden vientiä. Sataman modernisointi aloitettiin 1960-luvulla, ja vuonna 1968 valmistui syväsatama.
Lomé on Togon tärkein satama, jonka kautta viedään ulkomaille kahvia, kaakaota, kopraa ja palmunytimiä. Lomén sataman kautta kulkee myös paljon ympäröivien sisämaavaltioiden kuten Malin, Nigerin ja Burkina Fason vientiä. Kaupunkiin perustettiin vuonna 1968 vapaakauppa-alue. Kaupungissa on myös öljynjalostamo.
Turismi on alkanut näytellä merkittävää osaa kaupungin taloudessa. Vuonna 2003 kaupungissa vieraili 57 539 matkailijaa, joista suurin osa 22 %, oli ranskalaisia. Poliittinen epävakaus on hidastanut turismin kasvua. Suurin osa turisteista tulee Ranskasta.

Nähtävyyksiä

Lomé on tyypillinen afrikkalainen kaupunki, jossa sekoittuvat eri tyylit, kulttuurivaikutteet ja perinteet. Merkittäviä nähtävyyksiä ovat ranta, Togon kansallismuseo, kongressipalatsi, voodoo-rituaaleissa tarvittavien uhrien tori, Lomé Grand Market ja katedraali.

Historia

Rannikkoa, jossa Lomé sijaitsee, kutsuttiin Orjarannikoksi, koska sieltä  käytiin orjakauppaa 1500-luvulta 1800-luvulle.
Ewet perustivat Lomén 1700-luvulla. Brittivallan aikana siitä kehittyi merkittävä kauppapaikka. Saksalaiset tekivät Lomésta Togon pääkaupungin vuonna 1897, sitä ennen pääkaupunkina oli ollut Aného. Saksan vallan aikana ryhdyttiin rakentamaan kaupungille sen tarvitsemaa nykyaikaista infrastruktuuria. Postitoimisto avattiin vuonna 1890, puhelinverkko avattiin vuonna 1894, Lomén ja Anéhon välinen rautatie avattiin vuonna 1905 ja kaupunki yhdistettiin koko Afrikan kattavaan lennätinlinjaan vuonna 1913. Vuonna 1914 väkiluku oli 8 000.
Vuonna 1914 Ranskan armeija valtasi Lomén osana ensimmäistä maailmansotaa.
Togon itsenäistyessä vuonna 1960 kaupungissa oli 80 000 asukasta. Itsenäistymisen myötä kaupungin väkiluku lähti kasvuun ja vuonna 1970 se oli jo 200 000 asukasta. Yliopisto avattiin vuonna 1970.
Loméssa on solmittu tärkeitä kansainvälisiä sopimuksia: vuonna 1975 allekirjoitettu Lomen sopimus koskee vapaakauppaa Euroopan Unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden välillä. Vuonna 1999 kaupungissa solmittiin Sierra Leonen sisällissodan lopettava rauhansopimus.
Kasvava väestö on tuonut mukanaan jäteongelman. Jätteiden mukanaan tuomiin terveyshaittoihin on viime aikoina kiinnitetty huomiota.
World Darts Championship

World Darts Championship on Professional Darts Corporationin vuodesta 1994 järjestämä dartsin maailmanmestaruusturnaus. Vuosittain järjestettävä turnaus alkaa joulukuun puolessa välissä ja jatkuu tammikuun alkuun. Turnauksen pitopaikkana on vuodesta 2008 toiminut Lontoossa sijaitseva Alexandra Palace. World Darts Championship on suurin PDC:n järjestämistä turnauksista ja maailman rahakkain dartskilpailu. Vuoden 2019 mestari Michael van Gerwen tienasi ykkössijallaan 500.000 Englannin puntaa ja koko turnauksessa maksettiin palkintorahoja 2 500 000 puntaa.

Historia

1992 perustettu World Darts Council, nykyiseltä nimeltään Professional Darts Corporation (PDC) järjesti ensimmäisen maailmanmestaruusturnauksensa vuodenvaihteessa 1993-94. Turnaukseen osallistui 24 heittäjää ja kilpailuareenana toimi Circus Tavern Purfleetissa. Ensimmäisen mestaruuden voitti englantilainen Dennis Priestley, joka kukisti finaalissa maanmiehensä Phil Taylorin. Vuonna 2002 turnaus nousi palkintorahoiltaan suurimmaksi dartskilpailuksi ohi kilpailevan järjestön BDO:n maailmanmestaruusturnauksen. Vuonna 2008 turnaus siirrettiin isommalle areenalle Lontoon Alexandra Palaceen. Vuoden 2010 turnauksessa palkintorahat nousivat ensimmäisen kerran miljoonaan puntaan. Turnauksen voittopokaali uudelleennimettiin vuoden 2013 turnauksesta alkaen vuonna 2012 kuolleen dartskommentaattori Sid Waddellin mukaan.
Kapitan Sorokin

Alus

Murtajan kastoi laiturissa Neuvostoliiton Suomessa olevan kaupallisen edustuston päällikkö M. V. Gubanov. Neitsytmatkalleen laiva lähti päällikkönään merikapteeni V. S. Vekula. Rautaruukin teräslevyistä valmistetun Kapitan Sorokinin kotisatamaksi tuli aluksi Murmansk.
Murtajan toiminta-aika täydellä teholla on noin 30 vuorokautta ja ruokavarastot on mitoitettu puolen vuoden käyttöä varten. Pitkien merelläoloaikojen vuoksi myös laivaväen viihtyvyyttä on ajateltu: kaikilla on oma hytti, WC ja suihku. Lisäksi murtajassa on lääkärin vastaanottotila ja leikkaussali, liikuntasali ja uima-allas, sauna, elokuvateatteri, kirjasto, musiikkihuone ja valokuvalaboratorio. Näin oli siis aluksen valmistumishetkellä.
Kapitan Sorokin pystyy murtamaan 1,35 metrin paksuista jäätä kolmen solmun nopeudella (5 km/h). Vaikeita jääoloja varten murtaja on suunniteltu niin, että toinen jäänmurtaja voidaan kiinnittää sen taakse hinaushaarukkaan, ja näin saada käyttöön kahden murtajan yhteisteho. Laiva on varustettu myös pelastustehtäviä varten, joten se pystyy pumppaamaan laivoja tyhjäksi vedestä, sammuttamaan tulipaloja ja tukkimaan vuotoja.
Murmansk Shippingin omistuksessa olleen aluksen jäänmurto-ominaisuuksia parannettiin 1990-luvun alussa muuttamalla sen keulaa. Thyssen-Waas-erikoiskeula parantaa tasaisen jään murtokykyä ja jään työntymistä pois uomasta. Ahtojäissä jäänmurtokyky on sama kuin perinteisellä keulalla.
Murtajan omistajaksi tuli myöhemmin vuonna 2003 perustettu Venäjän valtio-omisteinen satamayhtiö Rosmorport. Viime vuodet Kapitan Sorokin on avustanut laivoja Suomenlahdella erityisesti Pietariin liikennettä.

Koneisto

Dieselsähköisessä pääkoneistossa on kuusi Vaasassa valmistettua Wärtsilä-Sulzer 9ZL40/48 -dieselmoottoria, joissa on 9 sylinteriä. Sylinterien halkaisija on 400 mm, iskun pituus 480 mm ja kokonaisteho 6 x 3 047 kW eli 18 282 kilowattia. Moottorit on kytketty suoraan Strömbergin HSSUL 18/1057 D1 vaihtovirtageneraattoriin, kukin moottori omaansa. Generaattorien teho on 6 x 3 040 kW ja niiden tuottama sähkö syötetään  neuvostoliittolaisten dioditasasuuntaajien kautta kolmeen Strömbergin GTOUL 180/1006 D6 -potkurimoottoriin. Näiden kaksoisankkuritasavirtasähkömoottorien teho on 3 x 5 400 kW eli 16,2 MW.
Murtajan potkurimoottorit ovat ilmajäähdytteiset ja niiden lämmittämä ilma voidaan johtaa päädieselhuoneeseen. Näin säästetään energiaa, sillä arktinen ilma on liian kylmää johdettavaksi sellaisenaan jäähdyttämään sähkökoneistoa ja huuhtelemaan dieselmoottoreita. Murtajan tekniikan pitää toimia vielä –50 °C:n lämpötilassa.
Aputehon tuottaa viisi 980 kilowatin tehoista Wärtsilä 824 TS -dieselmoottoria. Jään ja rungon välistä kitkaa pienennetään Wärtsilän ilmapuhallusjärjestelmällä, jonka kompressoreja pyörittää kaksi Wärtsilä 624 TS -dieselmoottoria. Taalintehtaan valamissa kolmessa potkurissa on ruuvikiinnitteiset siivet, jotta sukeltajat voivat vaihtaa uuden siiven merellä, ettei murtajan tarvitse käydä telakalla.
Huhtilampi

Huhtilampi on kylä Joensuun Kiihtelysvaarassa. Joensuun keskustaan on matkaa noin 50 kilometriä, Kiihtelysvaaran kirkonkylälle noin 10 kilometriä.
Kylän koulu loppui vuonna 2006, kauppa edellisenä vuonna.
Huhtilammen kyläsivujen mukaan "Huhtilammen kylä edustaa Vaara-Karjalassa järven rantaan syntynyttä asutusta viljelyksineen. Kaunis maisemakuva ja hyvin säilynyt perinteinen kylärakenne muodostavat kulttuurimaiseman keskeiset arvot. Lähistöltä löytyy myös monia ulkoilureittejä luontoon kaipaavalle."
Rayleigh’n–Jeansin laki

Rayleigh’n–Jeansin laki on Planckin lain approksimaatio matalilla taajuuksilla. Se kertoo kappaleen kirkkauden lämpötilan T ja aallonpituuden  funktiona:
.
Vakio k on Boltzmannin vakio.
Laki saadaan, kun oletetaan, että termisessä tasapainossa olevassa sähkömagneettisessa säteilyssä jokaisella mahdollisella taajuusmoodilla on klassinen terminen energia 1/2 kT. Laki johtaa siihen, että pienillä aallonpituuksilla säteilyn energia näyttäisi olevan ääretön. Planck ratkaisi ongelman ehdottamalla, että kullakin taajuusmoodilla energia esiintyy energiakvantin  (missä  on Planckin vakio ja  taajuus) monikertoina, jolloin päädytään Planckin lakiin.
Pelourinho

Pelourinho on brasilialaisen Salvador da Bahian kaupungin historiallinen keskusta. Vuonna 1985 Unesco nimesi Pelourinhon kulttuurikeskukseksi maailmanperintöluetteloon.
Sabrina Simader

Sabrina Simader (s. 13. huhtikuuta 1998) on kenialainen Itävallassa asuva alppihiihtäjä
Simader osallistui Sankt Moritzin maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 supersuurpujotteluun sijoittuen 39:nneksi, suurpujotteluun ollen 60:s ja pujotteluun laskien 50:nneksi. Maailmancupdebyytin hän teki Mariborissa tammikuussa 2017 suurpujottelussa. Hän karsiutui kisassa toiselta kierrokselta ollen 1. laskun 61:s.
Nuorten talviolympialaisissa 2016 Hafjellissa hän oli alppiyhdistetyssä 20:s, supersuurpujottelussa 23:s ja suurpujottelussa 26:s. Pujottelussa hän laski ulos.
Vieras mies

Juoni

Tarina on kertomus juoppuhullun isännän, vahvatahtoisen, kauniin vaimon ja komean rengin välisestä kolmiodraamasta.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai yleisesti myönteisen vastaanoton. Leo Nordbergin (Uusi Suomi) mukaan onnistuu Leminen yhdessä kuvaajansa Erkki Imbergin kanssa paikkaamaan käsikirjoituksen puutteita notkistaen samalla juonimateriaalia sujuvammaksi.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi sanoo Vierasta miestä karuksi mutta vahvasti näytellyksi kolmiodraamaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Eräässä myöhemmässä arviossa melodraamaa luonnehditaan väkeväksi ja Lemisen luottokuvaajan Imbergin kuvausta sävyltään hienoiksi. Korhosen roolisuoritusta pidetään jämeränä.
FS Courbet (F712)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 aktiivipalveluksessa kotisatamanaan Toulon.
Maria Lark

Yksityiselämä

Maria Lark syntyi Venäjällä, mutta hänet on adoptoitu Yhdysvaltoihin. Hän asuu äitinsä kanssa Redondo Beachin kaupungissa Los Angelesin lähellä. Hän harrastaa mm. voimistelua, tietosanakirjojen lukemista ja piirrettyjen katsomista.

Ura

Lark on esittänyt vuodesta 2005 Bridgette DuBoisia Patricia Arquetten tähdittämässä sarjassa Näkijä. Hän voitti roolistaan Young Artist Award -palkinnon vuonna 2007. 
Lark on vieraillut useaan otteeseen The Tonight Show with Jay Leno -ohjelmassa. 3. syyskuuta 2007 10-vuotiaasta Maria Larkista tuli nuorin henkilö, joka on koskaan ollut mukana juontamassa The View -talk show'ta.
Itä-Suomen huoltorykmentti

Perinteet

Itä-Suomen huoltorykmentti vaali Kuopion asevarikon, Lievestuoreen varikon ja Toivakan asevarikon perinteitä sekä vuonna 2003 lakkautettujen Iisalmen asevarikon, Suojeluvarikon ja Oriveden asevarikon perinteitä.
Huoltorykmentin vuosipäivä oli 16. joulukuuta, ja sen kunniamarssina oli Toivo Kuulan säveltämä "Vapaa Kansa".
Joukko-osastolippuna oli kielekkeinen valtiolippu.

Nykyhetket

Huoltorykmentin seuraajaksi perustettiin Puolustusvoimien Logistiikkalaitoksen alainen Kouvolan Logistiikkarykmentti 1.
Kosteikkofrankoliini

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 38 cm. Höyhenpuku on pääosin tummanruskea, vatsapuolella on mustaa kuviointia. Naama ja kurkku ovat punaista höyhenetöntä helttaa. Nokka ja koivet ovat tummanharmaat. Sukupuolet ovat samannäköisiä paitsi että koiraan jaloissa on terävät kannukset. Nuori lintu on puvultaan aikuista himmeämpi ja siltä puuttuu punainen heltta. Ääni on voimakas ja karhea karjaisu. Pesimäajan ulkopuolella laji voi muodostaa pieniä parvia. Sateella se voi hakeutua puun latvuston suojaan.

Esiintyminen

Kosteikkofrankoliini elää eteläisessä Afrikassa noin 1,3 miljoonan neliökilometrin alalla. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Metsät, pensassavannit ja viljelysmaat.

Lisääntyminen

Parit pesivät yksittäin, osassa levinneisyysaluetta 2 kertaa kesässä. Pesä piilotetaan maahan ruohikkoon, mielellään pensaan alle. Naaras munii 4–8 munaa, joita se hautoo noin 3 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia ja lentää räpistelevät jo muutaman päivän ikäisinä.

Ravinto

Laji syö enimmäkseen siemeniä ja kasvinosia sekä pieniä selkärangattomia. Parvet voivat vaellella vastakorjatuilla maissipelloilla etsien karisseita siemeniä.
Laidunkarstaohdake

Ulkonäkö ja koko

Laidunkarstaohdake kasvaa 80–140 senttimetriä korkeaksi. Sen varsilehdet ovat sahalaitaiset ja tyvestään pareittain yhteenkasvaneet. Laidunkarstaohdakkeen kukintona 4–8 cm pitkä munamainen mykerö. Kukat ovat väriltään vaaleanvioletit, niiden torvi on yhden senttimetrin pituinen. Kukinta alkaa mykerön keskeltä.
Partioliikkeen Maailmanjärjestö

Maailmankonferenssi

Maailmankonferenssi (WSC, World Scout Conference) on Partioliikkeen Maailmanjärjestön ylin päättävä elin, joka kokoontuu kolmen vuoden välein. Konferenssissa jokaista jäsenjärjestöllä on kuusi ääntä. Sen tehtävänä on päättää järjestön tulevaisuuden linjauksista, valita äänioikeudelliset jäsenet maailmankomiteaan ja hyväksyä uudet jäsenjärjestöt tai erottaa niitä. 
Vuonna 1969 järjestön 22. maailmankonferenssi järjestettiin Otaniemen Dipolissa, Espoossa parin kuukauden välillä samassa paikassa järjestetystä Partiotyttöjen Maailmanliiton 20. Maailmankonferenssista.

Maailmankomitea

Maailmankomitea (World Scout Committee) on Partioliikkeen Maailmanjärjestön toimeenpaneva elin, joka normaalisti kokoontuu kaksi kertaa vuodessa. Komiteaan kuuluu 12 Maailmankonferenssissa suljetulla lippuäänestyksellä valittua jäsentä. Lisäksi komiteaan kuuluu yhdeksän äänioikeudetonta jäsentä: järjestön pääsihteeri, taloudenhoitaja, jokaisen alueen puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja ja Kansainvälisen Partiorahaston hallituksen jäsen.
Suomen Partiolaisia maailmankomiteassa kaudella 2011–2017 edusti Karin Ahlbäck. Vuonna 2011 hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen kaikkien aikojen nuorimmaksi Maailmankomitean jäseneksi yli 15 vuoden marginaalilla 39. maailmankonferenssissa, Brasiliassa. Tätä ennen Ahlbäck ehti jo toimia kolme vuotta maailmankomitean nuorisoedustajana. Vuonna 2014 hän uusi kolmivuotisen kautensa 40. maailmankonferenssissa, Sloveniassa vaalien suurimmalla äänimäärällä.

Tunnus

Partioliikkeen Maailmanjärjestön tunnus on violetilla taustalla oleva valkoinen partiolilja, jota ympäröi köysi, jonka päät on solmittu yhteen merimiessolmulla. Tunnuksen valkoinen väri edustaa puhtautta ja violetti väri taas johtajuutta ja toisten ihmisen auttamista. Liljan kolme lehteä edustavat partiolupauksen kolmea pääkohtaa: kunnioitusta Jumalaa, ihmiskuntaa ja itseään kohtaan. Viisisakaraiset tähdet edustavat taas uskollisuutta ja tietoa. Liljaa ympäröivä köysi symboloi maailmanlaajuisen partioliikkeen yhteyttä.
Partioliikkeen kehittäjä, Robert Baden-Powell, selitti partiolaisten omaksuneen kompassiruusussakin pohjoista osoittavana merkkinä käytetyn liljan siksi, että se ei poikkea suunnasta oikeaan tai vasempaan, eikä vie taaksepäin, vaan johtaa oikeaan suuntaan, ylöspäin.
Kokkolan kirkko

Aikaisemmat kirkot

Kokkolan ensimmäinen kirkko oli pieni 300-hengen ristikirkko, joka valmistui 1655 ja purettiin 1876. Toinen kirkko oli puinen ristikirkko, joka valmistui 1877. Kirkko paloi loppiaisyönä 1958. Palossa tuhoutui myös paljon arvokasta kirkkotarpeistoa kuten uudet urut, kynttiläkruunut, lampetit ja kirkonkellot. Messukasukat onnistuttiin pelastamaan sakastista. Kirkon oli suunnitellut Theodor Granstedt ja sinne mahtui noin 1000 henkeä.
King Lil G

Álex Gonzales (s. 30. heinäkuuta 1986), tunnettu paremmin taiteilijanimellään King Lil G, on yhdysvaltalainen rap-artisti.

Elämäkerta

Gonzales kasvoi vähävaraisissa oloissa Inglewoodissa, Kaliforniassa meksikolaisen yksinhuoltajaäitinsä ja kahden isoveljensä kanssa. Hän inspiroitui kuunnellessaan länsirannikon räppäreitä, kuten Snoop Doggia ja 2Pacia, ja alkoi kirjoittamaan omia riimejään ollessaan 12-vuotias. 16-vuotiaana hän alkoi nauhoittamaan musiikkiaan Long Beachissa sijaitsevassa studiossa. 
Gonzales liittyi ennen musiikkiuraansa 18th Street -jengiin. Hänet tuomittiin nuorisovankilaan ja kotiarestiin, jonka aikana hän otti räppäämisen vakavasti. Gonzales päätti jättää jengielämän taakseen nähtyään muiden jengiläisten unohtavan hänen veljensä, joka tuomittiin vankilaan 32 vuodeksi.
Pian tämän jälkeen ￼Gonzales sai pojan, ja hän alkoi etsimään rehellistä työtä. Hän kertoo lapsen saamisen muuttaneen häntä paljon ihmisenä.
Gonzales haluaa käyttää nykyistä asemaansa hyödyksi levittämällä positiivista sanomaa ja auttamalla huono-osaisempia.
Edith Unnerstad

Edith Alice Unnerstad, o.s. Tötterman (1900–1982) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat lasten- ja nuortenkirjat, joissa realistista kuvausta sävyttää iloinen fantasia.
Polyfosforihappo

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa polyfosforihappo on väritöntä tai kellertävää erittäin viskoosia siirappimaista nestettä. Lukuun ottamatta yksinkertaisinta polyfosforihappoa pyrofosforihappoa, yksittäisten polyfosforihappojen fysikaalisia ominaisuuksia ei ole tutkittu. Yhdiste on vahva moniarvoinen happo happo ja fosforihappoa vahvempi. Polyfosforihapon voidaan katsoa koostuvan toisiinsa linkittyneistä P(OH)O₃-yksiköistä. Mikäli yksiköiden määrä on suuri, yli 16, on ketjun päiden protonit vain heikosti happamia. Laimeissa vesiliuoksissa polyfosforihappo esiintyy pääasiassa ortofosforihappona.

Valmistus ja käyttö

Polyfosforihappoa valmistetaan tyypillisesti joko liuottamalla fosforipentoksidia fosforihappoon, kuumentamalla fosforihappoa, jolloin fosforihappoa kondensoituu ja fosforihappomolekyyleistä lohkeaa vettä tai polttamalla fosforia, jolloin muodostuu fosforipentoksidihuuruja, jotka johdetaan veteen. Polyfosforihappoja luokitellaan usein niiden valmistuksessa käytetyn fosforipentoksidin massaprosenttiosuuden mukaisesti.
Polyfosforihappoa käytetään lannoitteiden sekä polyfosfaattisuolojen kuten ammoniumpolyfosfaatin valmistuksessa sekä bitumin valmistuksessa. Orgaanisessa kemiassa sitä käytetään hyvion voimakkaana happokatalyyttinä, dehydraus-, hydrolyysi-, polymeroitumis-, asylointi- ja syklisointireaktioissa. Usein sitä käytetään myös monissa happokatalysoiduissa toisiintumisreaktioissa kuten Beckmann-, Lossen- ja Wagner–Meerwein-toisiintumisissa.
Oman katon alle

Kirjan tapahtumat

Kallen ensimmäinen mestarityömaa osuuskaupan rakennus saadaan kunnialla päätökseen. Ilmari Vouvila vaimoineen muuttaa Lainan ja Kallen luokse Messukylään Kuusisen yläkertaan. Ilmari pääsee kirvesmiehen oppiin Kallen seuraavalle mestarityömaalle, Uusbetonin korotukseen. Tällä työmaalla tavataan useita värikkäitä henkilöitä, kuten omaperäinen insinööri Sileharju. Kalle, Ilmari ja Janne Mäkitörmä rakentavat iltaisin ja viikonloppuisin Kallen ja Lainan rintamamiestaloa Kirvestielle. Oman talon rakentamisessa tuntuvat sukupolvien väliset virheet toistuvan, kuten Kallen isän Herkon "paikkaansa hakevan" uunin kohdalla.
Luiz Antônio

Peliura

Brasiliassa Luiz Antônion seuroja olivat muun muassa Novorizontino ja Bragantino. Keväällä 1992 hän muutti siirtyi pelaamaan porilaiseen Veikkausliiga-seuraan FC Jazziin yhdessä Piracaian ja Marcos Tulion kanssa. Pelaajasiirtojen taustahahmona oli toiminut Brasiliassa asunut valokuvaaja Juha Tamminen. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden. Seuraavalla kaudella FC Jazz voitti mestaruuden, mutta Luiz Antônion kausi jäi tyngäksi loukkaantumisen vuoksi. Vuonna 1996 FC Jazz juhli toista SM-kultaansa ja Luiz Antônio pääsi jälleen juhlimaan maalikuninkuutta. Kauden aikana syntyi 17 osumaa.
Viiden Jazz-kauden jälkeen Luiz Antônio siirtyi saksalaiseen Mainz 05:iin. Siellä hän kärsi loukkaantumisista ja siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin kaudeksi 1998, iskien myös Mestarien liigassa kaksi maalia. Luiz Antônio ehti pelata HJK-kausien jälkeen vielä Veikkausliigaa Myllykosken Pallossa ja Ykköstä AC Oulussa, mutta jatkuva pelaamattomuus loukkaantumisten vuoksi päätti hänen pelaajauransa vuonna 2004. Veikkausliigassa Luiz Antônio pelasi yhteensä 196 ottelua, joissa teki 94 maalia.

Valmennusura

Peliuransa jälkeen Luiz Antônio kävi Brasiliassa läpi korkeimman valmennuskurssin. Kaudella 2006 hän valmensi Sepsi-78:ia Kakkosessa ja pelasi myös muutaman ottelun. Kaudella 2007 Luiz Antônio teki valmentajasopimuksen Ykkösessä pelaavan torniolaisen TP-47:n kanssa ja nähtiin pelaajapulan vuoksi jälleen muutamaan otteeseen kentällä. Kauden 2007 jälkeen Luiz Antônio siirtyi kotimaahansa lisäämään valmennustietouttaan. Kesällä 2009 hän palasi Suomeen Kakkosessa pelanneen oululaisen OPS:n peräsimeen. Seura nousi kauden päätteeksi Ykköseen. Kauden 2013 päätteeksi Antonion valmentama OPS tippui sarjaporrasta alemmas. Kun FC Jazz, jota Antonio edusti viiden kauden ajan, nousi Ykköseen kaudeksi 2014, Antonio ilmoitti kiinnostuksestaan valmentaa seuraa. Häntä ei kuitenkaan valittu Jazzin valmentajaksi.