google/wiki40b huggingface dataset:
Kalliotamaani

Ulkonäkö

Kalliotamaani kasvaa 30–60 senttimetrin mittaiseksi ja painaa noin neljä kiloa. Kalliotamaani on siis hieman isompi kuin puu- ja kivitamaanit. Sen turkki on ruskeanharmaata, mutta selän hajurauhasen ympärillä se on keltaista ja mustaa. Sen häntä on mitättömän lyhyt. Vanhojen yksilöiden kulmahampaat pistävät esiin suusta. Sen pää on pyöreämpi ja nenä tylpempi kuin muilla tamaanilajeilla.

Ravinto ja elintavat

Kalliotamaani käyttää ravintonaan heiniä, ruohoa ja jäkäliä. Se on liikkeellä päivisin.

Systematiikka ja levinneisyys

Kalliotamaanin suvun Procavia systematiikka on ollut kiistanalainen. Se on aiemmin jaettu 4–5 erilliseen lajiin, mutta yleisemmin sen nykyään katsotaan käsittävän vain yhden lajin Procavia capensis, joka koostuu lukuisista alalajeista. Kokonaislevinneisyysalue kattaa Saharan eteläpuolisen ja koillisen Afrikan ja osan Lähi-itää (Libanon, Israel, Arabian niemimaa). Eristyneitä populaatioita on Libyan ja Algerian vuorilla. Nimialalaji kapintamaani Procavia capensis capensis elää eteläisimmässä Afrikassa.

Lisääntyminen

Naaran kantoaika on noin 7,5 kuukautta, jonka jälkeen se synnyttää tavallisesti kaksi poikasta. Poikaset kasvavat nopeasti ja painavat puolivuotiaina jo 1,5 kg. Naaras kanta jälkikasvuaan varsin pitkään selässään.
Electric Ladyland

Albumin musiikillinen sisältö

Electric Ladylandia pidetään yhtenä psykedeelisen rockin kulmakivistä. Se sisältää myös rock and rollia ("Come On"), bluesmaista jammailua ("Voodoo Chile") ja progressiivista rockia ennakoivan 14 minuuttia pitkän eepoksen "1983...". Albumin tunnetuinta antia ovat Bob Dylan -laina "All Along the Watchtower" ja Hendrixin konserttiohjelmistoon kotiutunut, heavy metalia enteilevä "Voodoo Child (Slight Return)". Levyn nimiraita, "Have You Ever Been", on Hendrixin parhaita suorituksia laulajana. Hän laulaa kyseisessä kappaleessa, kuten myös "Long Hot Summer Nightissä", kaikki lauluosuudet. Kappaleeseen "Burning of the Midnight Lamp" oli sen sijaan saatu The Sweet Inspirations -niminen taustalauluryhmä. 
"Crosstown Traffic" -kappaleen on nähty ennakoineen afroamerikkalaisen popmusiikin myöhempiä kehityslinjoja hiphopia muistuttavan laulutyylinsä ja rytminsä takia. "Rainy Day, Dream Away" ja sen jatko "...Still Raining, Still Dreaming" ovat jamittelusessiossa syntyneitä kappaleita, joihin Hendrix dubbasi vokaalit ja toisen kitararaidan. Kappaleet saivat inspiraationsa levytystä edeltäneistä kaatosateen täyttämistä päivistä.

Albumiin tekoon liittyviä erikoisuuksia

Hendrixin ja basisti Noel Reddingin yhteistyö sujui levyn teon aikana huonosti. Tästä syystä Hendrix soittaa itse bassoa ainakin raidoilla 2, 6, 11, 14 ja 15. Kappaleessa "1983..." Redding soittaa alussa bassoa, mutta Hendrix soittaa basson myöhemmät soolo-osuudet. Redding sai kuitenkin levylle oman brittipopmaisen kappaleensa "Little Miss Strange", jossa hän soittaa taustakitaraa ja laulaa Mitchellin kanssa vokaaliosuudet.
Samoin jo levyn teon alkuvaiheessa tuottaja Chas Chandler jätti yhtyeen turhauduttuaan pitkäksi venyneisiin levytyssessioihin ja studiossa aikaansa viettäviin, Hendrixin paikalle kutsumiin ihmisiin, joiden ääntä voidaankin kuulla "Voodoo Chilessä". Niinpä levystä tuli Hendrixin itsensä tuottama. Hendrixin perfektionismi paisui äänitysten aikana huikeisiin mittasuhteisiin. Esimerkiksi "Gypsy Eyes" -kappaleesta äänitettiin 43 ottoa ja Dave Masonin taustakitara kappaleessa "All Along the Watchtower" vaati 20 ottoa.
Levyn Euroopan version kansi alastomine naisineen oli brittiläisen levy-yhtiön idea, eikä Hendrix pitänyt siitä. Levy-yhtiölle alun perin lähettämässään kirjeessä Hendrix toivoi, että etukantena käytettäisiin joko kuvaa, josta tulikin USA:n version etukansi, tai sitten levyn sisäkannelle päätyneitä kuvia yhtyeestä ja lapsista suihkulähteen luona. Kuvat oli ottanut tunnettu valokuvaaja Linda McCartney, tuolloin vielä nimeltään Linda Eastman.
Prostataspesifinen antigeeni

Prostataspesifinen antigeeni eli PSA on enimmäkseen miehen eturauhasesta erittyvä glykoproteiini. PSA:ta erittyy eturauhassoluista mieshormonien vaikutuksesta. PSA:n tehtävä on toimia siemennesteessä voiteluaineena, jotta siittiöt pääsevät liikkumaan vapaasti. PSA toimii siemennesteessä entsyyminä, joka estää seminaalivesikkeleiden erittämän nesteen spermaa hyydyttävää vaikutusta. Myös veressä esiintyy normaalisti pieniä määriä PSA:ta. PSA:n määrä alkaa usein kohota miehen sairastuessa eturauhasen syöpään, mutta PSA-pitoisuus voi kohota myös muiden eturauhasen sairauksien takia.

Taustaa

Useat tutkijat ovat löytäneet PSA:n itsenäisesti eri aikoina ja antaneet sille eri nimen, mikä on aiheuttanut myöhemmin kiistoja. Nimi "prostataspesifinen antigeeni" on harhaanjohtava, sillä PSA:n nimeämisen jälkeen on paljastunut, että PSA:ta erittyy muistakin rauhasista kuin eturauhasesta. Myös naiset erittävät PSA:ta, esimerkiksi rintamaitoon.

Rakenne ja tehtävä

PSA on glykoproteiini. Sitä erittyy erityisesti miehillä eturauhasen epiteelikudoksesta mieshormonin vaikutuksesta. PSA:ta erittyy pieniä määriä muissakin kudoksissa. Myös naiset erittävät pieniä määriä PSA:ta: esimerkiksi rintamaidosta voi löytyä pieniä viitteitä PSA:sta.
PSA:n biologinen tehtävä on toimia siemennesteessä entsyyminä, joka estää seminaalivesikkeleiden erittämän nesteen spermaa hyydyttävää vaikutusta. PSA:n vaikutuksesta siittiöt pääsevät uimaan siemennesteessä vapaasti. PSA-entsyymin vaikutuksen voimakkuus on riippuvainen sinkki-ionien määrästä. Myös verenkertoon erittyy normaalisti pieniä määriä PSA:ta. Eturauhasen sairauksien myötä PSA:ta alkaa usein erittyä vereen normaalia enemmän.

PSA:n käyttö

Laboratoriotutkimuksena tehtävän kokonais-PSA:n määrityksen tärkein käyttöalue on eturauhasen syövän diagnostiikka. PSA:n määritystä voidaan käyttää taudin seulontaan, taudin levinneisyyden arviointiin ja hoidon seurantaan. Kokonais-PSA (S-PSA) määritetään veren seerumista.
Särkijärvi (Orivesi, Enonsivu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaari, se on 800 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee kalliomurrokseen muodostuneen rotkon eteläpäässä Enojärven pohjoispuolella. Sillä on kaksi karttaan nimettyä lahtea. Itäinen Rossinlahti on pitempi kuin läntinen Nevanlahti. Järvellä on kartan mukaan kaksi autiota saarta, joista suurin on nimeltään Isosaari. Isosaaren taakse jää myös Salmiojanrotkon aiheuttama lahti, jonne Salmioja laskee. Järven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Eninsivun haja-asutus muodostuu yhdestä maatilasta ja kahdesta vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet Enokunnan suunnalta.

Luontoarvoja

Salmiojanrotko ulottuu järven pohjoisosaan asti. Notkossa virtaava Salmioja muodostaa vanhan kuusikon keskellä virtaavan puronvarren elinympäristön, joka on suojeltu järven rantaan asti.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,4 metriä mpy. Siihen tulee vain neljä metsäojaa. Niistä vuolain on Salmioja, jonka valuma-alueella sijaitsee Silmäpäänsuo. Suo kerää itseensä ja johtaa lampiensa kautta eri ojien vesiä ja laskee ne Särkijärveen. Ojan valuma-alueella sijaitsevat Silmäpäänlammit, Kaukaslammi, Salmijärvi, Valkeajärvi ja Purakko. Järven valuma-alueella on näiden lisäksi vielä Paskolammi ja suojelualueella sijaitseva Pikkulammi. Järven oma laskuoja on Särkioja, joka laskee 450 metrin päässä Enojärven Särkisaaren kohdalle. Ojalla on pudotusta 1,1 metriä.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa järven rantaan ulottui viisi peltopalstaa. Sitten 1970-luvulla niiden pinta-ala pieneni ja rannoille jäi suojavyöhykkeitä. Rantojen vapaa-ajan asunnot ilmaantuivat samaan aikaan.
Jumalan nimeen

Sisältö

Teoksen tapahtumaympäristö on uutta tsaaria odottava Venäjä, joka on joutunut tietokonesabotaasin uhriksi. Tapauksen selvittämiseen paneutuu amerikkalaista ajatushautomoa johtava Timothy ”Lurija” Mason, jonka henki on vaarassa. Hän kuitenkin selviytyy mutta menettää läheisensä. Murhayrityksen tekijä on surullisenkuuluisan Berijan pojanpoika Vladimir ”Vlad” Tšernjajev, ja tämän vaimo puolestaan on Anastasia Nikolajevna Romanovan tyttärentytär. Vladin tehtävä on nostaa poikansa Aleksei uudeksi tsaariksi, ja yritystä pyrkii estämään Lurija.
Teoksen motto ”Kirjailija on ihmissielun insinööri” on peräisin Josif Stalinilta.

Vastaanotto

Kriitikon mukaan Thompson on kirjoittanut hyvin koossa pysyvästä aineksesta nopearytmisen, tehokkaan jännärin, johon tämä on liittänyt luontevasti myös uskomusaineksia. Kriitikko uskoo kirjan mahdollisuuksiin ulkomailla. Englanninkielisen alkuteoksen suomennoksen hän toteaa vetäväksi.
Alex Van Halen

Lapsuus ja nuoruusvuodet

Alex soitti nuoruudessaan kitaraa ja jammaili Eddien rummuilla aina silloin tällöin. Lopulta Alexista tuli niin hyvä, että peittosi veljensä taidoillaan. Tästä syystä Eddien siirtyi kitaraan, ja hänestä tuli yksi maailman parhaimmista kitaristeista. Heidän perheensä muutti Pasadenaan, Kaliforniaan vuonna 1963. Kun kerran Eddie osti lehtien jakamisella saamillaan rahoilla uudet rummut, Alex päätti kokeilla niitä soittamalla The Surfaris -yhtyeen rumpalin rumpusoolon kappaleeseen "Wipe Out". Eddie huomasi veljensä taidot ja he vaihtoivat soittimia keskenään.

Musiikkiura

Alexilla oli 1970-luvun alussa monia yhtyeitä, joissa yleensä hänen pikkuveljensä soitti myös. Vuonna 1972 Eddie ja Alex perustivat yhtyeen nimeltä Mammoth, jossa Alex soitti rumpuja, Eddie lauloi ja soitti kitaraa ja eräs Mark Stone bassoa, mutta kaksi vuotta myöhemmin Mark sai lähtöpassit yhtyeestä, basistiksi valittiin Michael Anthony ja David Lee Roth laulamaan, joten Eddie soitti enää kitaraa. Mammoth vaihtoi nimensä Van Haleniksi, koska oli jo olemassa bändi nimeltä Mammoth. Lavalla Alex pidetään yleisön viihdyttäjänä ja aggressiivisien rumpusoolojen soittajana.

Rummut

Alex käyttää Paiste Rude -symbaaleja ja Ludwigin rumpuja.
Jábmiidáhkka

Jábmiidáhkka on saamelaisten muinaisuskon vainajalan naispuolinen hallitsija. Jábmiidáhkka ei todennäköisesti ollut vainajalan alkuperäinen hallitsija, vaan se on korvannut miespuolisen hahmon

Uskomukset

Jábmiidáhkka oli saamelaisten vainajalan (Jábmiidaibmu) naispuolinen hallitsija. Koska vainajalaa ei koettu kammottavaksi paikaksi, hän oli käytännössä onnellisen olotilan valtiatar.
Vainajalassa asuvat vainajasielut ikävöivät sukulaisiaan, minkä takia Jábmiidáhkka salli toisinaan vainajasielujen aiheuttaa eläville vakavia seurauksia. Kun sielu nappasi elävän ihmisen, useimmiten sukulaisensa, aliseen maailmaan, siepattu ihminen ajautui koomaan tai kuolemaan johtavaan sairauteen. Tällaisessa tapauksessa samaani joutui matkustamaan vainajalaan hakemaan sielua takaisin. Jábmiidáhkka vaati palauttamisesta korvaukseksi uhreja.

Tausta

Kantauralilaisissa uskomuksissa ei ollut naispuolista alisen maailman hallitsijaa, vaan vainajalaa on hallinnut luojajumalaa avustanut petollinen miespuolinen apulainen. Tämä on kuitenkin korvautunut monissa mytologiassa naispuolisella hallitsijalla. Jábmiidáhkka ei todennäköisesti ollutkaan saamelaisten vainajalan alkuperäinen hallitsija.
Sekä Jábmiidáhkka että suomalaisen mytologian Louhi liittyvät selkeästi pohjoisten kulttuurien logiikkaan: tuonpuoleisessa kaikki oli toisin. Miehen hallitessa tätä maailmaa manalassa hallitsijana toimii nainen.
Hollywood Foreign Press Association

Hollywood Foreign Press Association (HFPA) on yhdistys jonka jäsenistö koostuu päätoimisista toimittajista, jotka raportoivat Yhdysvaltain elokuvateollisuudesta eri sanoma- ja aikakauslehdissä Euroopassa, Aasiassa, Australiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Yhdistyksen 90 jäsentä, kolme uusjäsentä, kuusi ainaisjäsentä ja kaksi liitännäisjäsentä edustavat vähintään 55 maata ja yhteensä yli 250 miljoonaa lukijaa. Yhdistys on parhaiten tunnettu sen vuotuisesta Golden Globe Awards -gaalasta, joka järjestetään vuosittain tammikuussa Los Angelesissa Kaliforniassa.

Historia

Yhdistyksen perustivat 1940-luvun alussa joukko Los Angelesissa asuvia ulkomaalaisia toimittajia, jotka yrittivät saada lisää vaikutusvaltaa studioiden suhteen ja helpottaa elokuvatähtien haastattelumahdollisuuksia.

HFPA jäsenyys

Jäsenkokoukset pidetään kuukausittain. Yhdistyksen virkailijat ja johtajat valitaan vuosittain. Yhdistys ottaa enintään viisi toimittajaa yhdistyksen uusiksi jäseniksi vuosittain. Kaikki jäsenet ovat akkreditoituneet Motion Picture Association of America (MPAA) järjestöön ja ovat velvoitettuja toimittamaan näytteitä tekemistään kirjoituksista oikeuttaakseen jäsenyytensä.
Jäsenyyden edellytykset ovat pysyvä asuminen Etelä-Kaliforniassa ja vähintään neljä julkaistua artikkelia vuodessa. Yhdistys ei määrittele niitä julkaisuja, joiden perusteella jäsenyys arvioidaan.

Suomalaiset jäsenet

Yhdistyksessä on kaksi suomalaisjäsentä, Erkki Kanto ja Kirpi Uimonen Ballesteros.
Antti Latikka

Antti Latikka (s. 6. marraskuuta 1990) on suomalainen uimari ja vammaisurheilija. Latikka on kilpaillut kolmissa paralympialaisissa. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Pekingissä, mutta hän on ollut mukana myös Lontoossa ja Rio de Janeirossa. Hänellä on yksi EM-pronssi vuodelta 2016. Se tuli 100 metrin sekauinnista. Hän edustaa Swimming Club Rovaniemeä ( Scr )
Haapasenjoki (Kotka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 21,4 metriä mpy.
Tina(IV)kloridi

Käyttö

Tina(IV)kloridia käytetään muiden tinayhdisteiden, erityisesti orgaanisten tinajohdannaisten valmistamiseen. Höyrystyneenä sillä pinnoitetaan esimerkiksi lasia. Lasinpinnalle muodostunut tina(IV)kloridikerros kuumennetaan 500–600 °C lämpötilaan, jolloin muodostuu tinadioksidia, joka vahvistaa lasia. Jo alle 100 nm:n paksuiset kerrokset parantavat lasin kestävyyttä huomattavasti. Paksummat noin mikrometrin kerrokset ovat sähköä johtavia ja näin pinnoitettuja ikkunoita käytetään muun muassa lentokoneissa. 
Yhdistettä käytetään myös peittauksessa ja silkin värjäyksessä apuaineena. Lewis-happamuuden vuoksi se on käytetty katalyytti Friedel–Crafts-alkyloinnissa ja klooraus- sekä polymerointireaktioissa.
Volmari Porkka

Volmari (Frans Woldemar) Porkka (5. elokuuta 1854 Vehkalahti – 25. joulukuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen kielentutkija, yksi aikansa johtavia kansanrunouden ja suomalais-ugrilaisten kielten tutkijoita. Hän teki runonkeruumatkoja Länsi-Inkeriin 1881–1883 ja suomen sukulaiskansojen alueelle Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tilauksesta, merkiten muistiin paljon itkuvirsiä, kansanrunoutta ja muuta kansanperinnettä.
Porkan vanhemmat olivat talollinen Erik Porkka ja Helena Kiiski. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1877 ja toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuodesta 1878 vuoteen 1882.
Sittemmin Porkka opiskeli kielitiedettä ja fonetiikkaaa Leipzigissä ja valmistui filosofian tohtoriksi 1885 julkaistuaan ansiokkaana pidetyn saksankielisen väitöskirjan. Seuraavana vuonna 1886 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoriksi. Jo vuosina 1881–1883 hän oli kerännyt pari tuhatta kansanrunoa Länsi-Inkeristä. Viimeistä matkaansa hän kuvasi vuonna 1886 ilmestyneessä Suomi-kirjassa.
Saatuaan väitöstutkimuksensa valmiiksi Porkka lähti 1885 marien (tseremissit) pariin Suomalais-ugrilaisen seuran stipendin turvin, mutta joutui palaamaan seuraavana vuonna kotimaahan sairastuttuaan keuhkotautiin. Hän hoidatti terveyttään Saksassa kolme vuotta, mutta menehtyi saamatta aineistoa julkaistuksi. Vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1895 ilmestyi teos Tscheremissische Texte mit Übersetzung.
Porkka, joka oli kotoisin Suursaarelta, kannatti suomalaisuusaatetta. Hän oli Valvoja -nimisen lehden perustajia ja kirjoitti lehteen mm. artikkelit Kuvaelmia Suursaarelta (1881), Inkerin itkuvirsiä (1883) ja Suomenkielisiä merisanoja (1885). Sekä suursaarelaiset että suomalaisuusaatteen kannattajat ihailivat ja kunnioittivat häntä. Porkan hautapaadesta tuli lähes pyhiinvaelluskohde. Porkka kuoli naimattomana Helsingissä vuonna 1889.
Eric Robinson

Eric Robinson (13. joulukuuta 1908 - 24. heinäkuuta 1974) oli brittiläinen BBC:n kapellimestari. Hän toimi Eurovision laulukilpailun kapellimestarina vuosina 1960 ja 1963, sekä johti Ison Britannian kappaleet kilpailussa vuosina 1957, 1959, 1963 ja 1965. Vuonna 1960 hän toimi myös Luxemburgin sekä 1963 Luxemburgin, Sveitsin ja Alankomaiden kapellimestarina.
Oldenzaal

Historia

Ensimmäinen maininta Oldenzaalista on erään vanhan luostarin vuodelta 839 peräisin olevassa asiakirjassa. Vuonna 1049 Oldenzaal sai markkinaoikeudet ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1249.
Vuonna 954 piispa Balderik aloitti kaupungin keskustassa sijaitsevan Pyhän Plechelmuksen basilikan (holl. Sint-Plechelmusbasiliek) rakennustyöt. Basilika omistettiin pyhälle Plechelmukselle. Basilikan “Lood’n Bönneke” -tornista on mahdollista selkeällä säällä nähdä ympäröivää aluetta sekä jopa Saksan rajalle saakka.
Oldenzaal oli myös hansakaupunki, vaikkakaan se ei sijainnut meren rannalla, kuten hansakaupungit tavallisesti. Kaupungilla oli Lyypekin kaupunginarkistosta löytyneiden asiakirjojen mukaan kuitenkin roolinsa Hansaliiton kaupankäynnissä keskiajalla.
Kaupungissa on ollut aikoinaan tekstiiliteollisuutta. Nykyisin Oldenzaalissa järjestetään muun muassa karnevaalit, jotka keräävät vuosittain yli satatuhatta vierailijaa kaupunkiin.
Morsian yllättää

Vastaanotto

Aikalaisarvioista pääosa suhtautui elokuvaan myönteisesti. "Suomi-Filmi on valmistanut pienen ja näppärän komedian", kirjoitti Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti). "Todella pirteä hupailu", arvioi samalla linjalla Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat).
Arto Pajukallion (Helsingin Sanomat) mukaan elokuva on pirteä ja näppärä komedia, jossa Lea Joutseno säkenöi komediennena.
Skoklosterin linna

Skoklosterin linna (ruots. Skoklosters slott) on Ruotsissa, Mälaren-järven läheisyydessä Uppsalan ja Tukholman kaupunkien välissä Håbon kunnassa sijaitseva linna. Se on Ruotsin kaikkien aikojen suurin yksityinen linna ja yksi maailman tärkeimmistä barokkimuseoista.

Historia

Linnan rakennutti vuosina 1654–1668 ruotsalainen Carl Gustaf Wrangel. Nelikerroksinen rakennus on tehty tiilestä ja siinä on 77 huonetta. Linnan suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Caspar Vogel. Carl Gustaf Wrangel kuoli vuonna 1676, jolloin linna ei ollut vielä kokonaan valmis. Jean de la Valléen linnaan rannan puolelle suunniteltu rakennus ja barokkipuutarhat jäivät toteuttamatta. Wrangelin kuoleman jälkeen linnan peri hänen tyttärensä Margareta Juliana, joka oli avioitunut Nils Brahen kanssa. Nils Brahen kuoleman jälkeen 1699 hänen leskensä perusti sääntöperinnön pojalleen kenraalimajuri Abraham Brahelle (1699-1728). Skoklosterin linna oli sen jälkeen Brahe-suvun omistuksessa, kunnes suvun viimeinen edustaja kuoli 1930, jolloin linna siirtyi perintönä von Essenin perheelle. Von Essenit olivat viimeiset yksityiset linnan omistajat ja heitä varten rakennettiin 1940-luvulla asuinhuoneistot linnan pohjakerrokseen. 
Omistajasuvut ovat vuosisatojen kuluessa keränneet taidetta, tekstiilejä, taide-käsitöitä, kirjoja sekä keramiikkaa ajalta 1550-1850. Linnan juhlasali, josta piti tulla yksi Pohjois-Euroopan suurimmista, ei valmistunut koskaan, vaan se on säilynyt siinä asussa, mihin työntekijät sen jättivät kesällä 1676. Työkalut ja rakennustelineet ovat yhä paikoillaan. Kun Ruotsin valtio otti linnan haltuunsa 1967, aloitettiin laaja restaurointityö arkkitehti Ove Hidemarkin johdolla. Työ suoritettiin vanhoja työmenetelmiä ja materiaaleja käyttäen. Apuna olivat Wrangelin kirjastoon jättämät käsikirjat. Linna on nykyään rakennusmuistomerkki.

Museo

Linna irtaimistoineen siirtyi 1967 Ruotsin valtiolle ja on siitä lähtien toiminut museona. Skokloster kuuluu samaan organisaatioon kuin Kuninkaallinen varuskamari (Livrustkammaren) ja Hallwylin museo. Skoklosterissa on kolme asekokoelmaa: Wrangelin, Brahen sekä Bielken kokoelmat. 
Linnan kokoelmista varastettiin 1990-luvulla esineistöä, ja ainakin osan varkauksista tunnusti linnan kirjastonhoitaja. Varastettu astrolabi palautettiin museoon, kun italialainen keräilijä totesi kokoelmissaan olevan esineen varastetuksi.
Kevin Johnson (koripalloilija, 1984)

Pelaajaura

Johnson pelasi yliopistokoripalloa Humboldtin osavaltionyliopiston joukkueessa NCAA II:ssa pelaten vimeisen kautensa tupla–tuplan keskiarvolla. Jäätyään varaamatta NBA:n kesän 2007 varaustilaisuudessa Johson suuntasi ammattilaiseksi Eurooppaan, jossa pelasi itävaltalaisessa Swans Gmundenissa myös EuroCupia. Tämän jälkeen Johnson pelasi kaudet Puolan, Saksan, Kyproksen ja Taiwanin pääsarjoissa sekä Turkin toisella sarjatasolla. Kaudet 2013–2016 Johnson pelasi jälleen Puolan pääsarjassa, johon hän palasi myös seuraavaksi kaudeksi lyhyen Kreikan pääsarjavierailun jälkeen. Kauden 2017–2018 Johnson oli pelaamatta. Elokuussa 2018 hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Suomen pääsarjaan, Tampereen Pyrintöön. 29. tammikuuta 2019 Johnson otti KTP:tä vastaan 17 levypalloa.
Knockout CP Freshmart

Nyrkkeilyura

Freshmart voitti debyyttiottelussaan Marzon Cabillan teknisellä tuloksella saaden väliaikaisen WBC Youth word korsisarjan mestaruusvyön. Freshmart puolusti mestaruuttaan seitsemästi luopuen vyöstä tämän jälkeen. Seuraavassa ottelussaan Freshmart voitti Carlos Buitragon kaksitoistaeräisessä kohtaamisessa tuomareiden yksimielisellä päätöksellä saaden näin väliaikaisen WBA liiton mestaruuden. Freshmartin puolustettua mestaruutta kolmesti WBA liitto järjesti ottelun Freshmartin ja Byron Rojasin välille WBA liiton mestaruudesta. Freshmart voitti ottelun tuomarien yksimielisellä päätöksellä.
Juutalaiskysymys

Juutalaiskysymys on ainakin 1700-luvulta asti eurooppalaisessa debatissa esiintynyt keskustelunaihe juutalaisten asemasta.
Britanniassa sanaa ”juutalaiskysymys” käytettiin ensimmäisen kerran 1750-luvulla keskustelussa vuoden 1753 juutalaislaista, joka koski kansalaisuuden myöntämistä juutalaisille. 1800-luvulla termi nousi juutalaisten asemaa koskevassa keskustelussa keskeiseksi, etenkin saksankielisissä maissa. Se laajeni käsittämään käytännössä kaikki juutalaisten olemassaoloon modernissa yhteiskunnassa liittyvät asiat. Siinä missä juutalaiskysymys oli aiemmin koettu teologiseksi kysymykseksi, sitä alettiin nyt pitää maallisena kysymyksenä, johon tarvittaisiin maallinen ratkaisu. Konservatiivisen kristillisen näkemyksen, joka vastusti avoimesti kaikkia muutoksia juutalaisten perinteiseen oikeudelliseen ja sosiaaliseen asemaan, rinnalle julkiseen keskusteluun nousi nyt ajatus, että juutalaiskysymykseen tuli löytää ratkaisu assimilaation ja emansipaation kautta. 1800-luvun lopulta lähtien juutalaiset alkoivat myös itse käyttää termiä ja tarkoittivat sillä keskustelua juutalaisten identiteetistä, paikasta ja roolista modernissa maailmassa.
Volkmar Eichstaedtin laatima, Saksassa vuonna 1938 ilmestynyt bibliografia juutalaiskysymyksestä on alan perusteos. Se ilmestyi englanniksi vuonna 1969. Bibiliografia käsittää vuodet 1750–1848 ja keskittyy juutalaisten vapautusliikkeseen ja sen vastustajiin.
Wannseen konferenssin tavoite oli löytää ”lopullinen ratkaisu juutalaiskysymykseen”. Nykyään juutalaiskysymys on yksi valkoisen nationalismin ja alt-right -liikkeen teemoista.