google/wiki40b huggingface dataset:
Los Angeles Convention Center

Los Angeles Convention Center (LACC) on Los Angelesin keskustan lounaisosassa sijaitseva kongressikeskus. LACC:ssä järjestetään vuosittaisia tapahtumia, joihin kuuluu esimerkiksi Greater Los Angeles Auto Show ja Anime Expo. Rakennus on tunnettu kaikista parhaiten videopelifanien keskuudessa Electronic Entertainment Expo (E3)-messuista. LACC:n uusimpia tapahtumia ovat Primetime Emmy-gaala, Governor's Ball, Microsoft WPC ja Abilities Expo.

Historia

Arkkitehti Charles Luckmanin suunnittelema kongressikeskus avattiin vuonna 1971 ja sitä on laajennettu vuosina 1993 ja 1997. Se rakennettiin alun perin suorakulmaiseksi rakennukseksi Pico Boulevardin ja 11th Streetin (nykyään Chick Hearn Ct.) väliin Figueroa Streetille. Keskuksen koillisosa purettiin vuonna 1997, jotta saatiin tilaa Staples Centerille. Kongressikeskuksen vihreästä lasista sekä valkoisia teräsrakenteista koostuvat teräsrakenteet suunnitteli arkkitehti James Ingo Freed.
Kongressikeskuksen edessä sijaitseva alue tunnetaan Gilbert Lindsay Plazana, joka nimettiin viimeisimmän kunnanvaltuuston mukaan, joka edusti Los Angelesin keskustan aluetta monia vuosia. 10 jalkaa (3 metriä) korkea, "The Emperor of the Great 9th Districtiä" kunnioittava monumentti paljastettiin vuonna 1995. Samoin Figueroa Streetin ja kongressikesuksen välinen asema on nimetty kunnanvaltuusto Lindsayn mukaan.
1. maaliskuuta 1983 tornado aiheutti vahinkoja katolle sekä ylemmän tason paneeleille. Rakennus korjattiin ja kongressikeskuksen uudet tekstausmerkit asennettiin 3 miljoonan dollarin kokonaiskustannuksilla.
Vuodesta 2005 lähtien kongressikeskus on järjestänyt MusiCares Person of the Year-kunnianosoituksen kaksi yötä ennen Grammy-palkintogaalaa. Se isännöi myös Grammy palkintogaalan pre-televisiointia (ennen Staples Centerin tärkeintä televisiointia) aina vuoteen 2013 asti, jolloin pre-televisiointi siirtyi Nokia Theatreen.
Romanian avaruusjärjestö

Johto

Vuodesta 2004 ROSAaa on johtanut tohtori Marius-Ioan Piso. Kunniapuheenjohtajana toimii romanialainen kosmonautti tri Dumitru Prunariu. ROSAn tiedejohtaja on prof. Virgiliu Niculae Constantinescu.

Taustaa

1970- ja 1980-luvuilla Romania osallistui aktiivisesti Neuvostoliiton johtamaan Interkosmos-avaruusohjelmaan. Romania toimitti osia tai moduleita yli 30 avaruuslentoa varten.

Toiminta

ROSA toimii yhteistyössä maan Ilmailu- ja Avaruusalan Tiedeneuvoston kanssa. Romanien ensimmäinen avaruusohjelma alkoi vuonna 2001. Vuodesta 2004 alkaen ROSA toimii myös ministeriöiden välisen turvallisuustutkimuksen johtavana tahona Romaniassa.
ROSA edustaa Romaniaa ESAssa, COSPARissa ja bilateraalisessa avaruusyhteityössä. Ulkoministeriön kanssa ROSA edustaa Romaniaa YK:n alaisessa United Nations Committee on the Peaceful Use of Outer Space eli COPUOS-komiteassa.
Se neuvotteli yhteistyöstä ESAn kanssa jo vuonna 1992. 17. helmikuuta 2006 ROSA allekirjoitti PECS-yhteistösopimuksen ESAn kanssa.
Arvo Mägi

Arvo Mägi (13. kesäkuuta 1913 – 27. marraskuuta 2004) oli virolainen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja kriitikko. 
Mägi syntyi Koosan kylässä Tartumaalla ja opiskeli filosofiaa Tarton yliopistossa. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1944. Häneltä on ilmestynyt mm. romaaneja, runoja ja näytelmäkirjallisuutta, ja Viron kirjallisuuden historia on julkaistu myös suomeksi. 
Mägi kuoli Tukholmassa 91-vuotiaana.
Star Flyer

Star Flyer on Tykkimäen huvipuistossa oleva huvipuistolaite, jonne se hankittiin vuonna 2009. Se kohoaa 72 metriin ja oli aikanaan Suomen korkein huvipuistolaite.
Kenan

Kenan (tai nimillä Qenan, Kainan tai Cainan) oli Enosen lapsi. Kun Kenan oli 70-vuotias, hän sai pojan jonka nimeksi tuli Mahalalel. Kenanille syntyi myöhemmin tyttäriä ja poikia. Kenan kuoli kun hän oli 910-vuotias.
Jean Jaurès

Jean Jaurès [žã žores] (3. syyskuuta 1859 Castres – 31. heinäkuuta 1914 Pariisi) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko. Jaurès syntyi keskiluokkaiseen perheeseen pienessä Castresin maaseutukaupungissa, josta hänet valittiin myös ensimmäistä kertaa parlamenttiin vuonna 1885. Hänellä oli hyvät mahdollisuudet menestyä politiikassa värikkäiden ja taitavien puheidensa ansiosta.
Jaurès oli alun perin vasemmistolais-tasavaltalainen, mutta 1890-luvulle tultaessa hän siirtyi lähemmäs sosialisteja ja hänestä tuli liikkeen maltillisen suunnan vaikutusvaltaisimpia johtajia ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana. Hän oli myös historioitsija, toimi filosofian professorina Toulousessa ja kirjoitti laajan teoksen Ranskan vallankumouksesta sosialistisesa näkökulmasta. Hänet valittiin ensimmäisen kerran parlamentin jäseneksi 1885 ja hän liittyi sosialistipuolueeseen 1893. Jaurès perusti L’Humanité-lehden ja toimi sen päätoimittajana kuolemaansa saakka.
Jaurès oli työväenliikkeen ja kansainvälisten rauhanaktivistien puolustaja myös oikeussaleissa. Tässä suhteessa hänet muistetaan ennen kaikkea Dreyfusin tapauksesta, jossa hän asettui voimakkaasti puolustamaan sittemmin syyttömäksi todettua juutalaista upseeria Alfred Dreyfusia. Jaurès menetti tällöin parlamenttipaikkansa, koska Dreyfusia paheksuttiin laajalti. 
Jaurés oli illastamassa 31. heinäkuua 1914 kello 21.00 Café du Croissantissa, 146 Rue Montmartrella. Ranskalainen nationalisti Raoul Villain astui ravintolaan 40 minuuttia sen jälkeen kun Jaurés oli saapunut sinne ja ampui häntä takaapäin. Jaurésin murha synnytti paniikin Pariisin kaduilla.
Jaurésin ruumis haudattiin 23. marraskuuta 1924 Ranskan suurmiesten joukkoon Panthéoniin.
Lapinkynsimö

Ulkonäkö ja koko

Löyhästi mätästävä, monivuotinen lapinkynsimö kasvaa 5–10 cm korkeaksi. Ohut, haaraton varsi on kalju, vihreä ja tavallisesti lehdetön. Ruusukelehdet ovat noin senttimetrin pituisia, suipohkoja ja ehytlaitaisia. Lehdissä on hapsikarvojen lisäksi tähti- ja hankakarvoja. Hyvin pienet kukat ovat valkoisia ja sijaitsevat varren latvassa. Lapinkynsimö kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Siemenet kypsyvät suikeissa, kaljuissa ja 5–7 cm pitkissä liduissa.
Lapinkynsimö muistuttaa läheisesti tunturikynsimöä (D. fladnizensis). Suomessa lajista tunnetaan risteymiä kalliokynsimön (D. norvegica) ja lumikynsimön (D. nivalis) kanssa.

Levinneisyys

Lapinkynsimö on pohjoisen tundran ja vuoristojen kasvilaji. Sitä tavataan Pohjois-Norjan, -Ruotsin ja -Suomen korkeimmilta tunturialueilta, Pohjois-Venäjän ja -Siperian tundravyöhykkeeltä, Alaskasta, Kalliovuorilta ja Pohjois-Kanadan arktiselta vyöhykkeeltä. Lajia tavataan yleisesti myös Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Suomessa lapinkynsimöä on tavattu ainoastaan Enontekiöllä Kilpisjärven alueella viideltä suurtunturilta. Useat lajista tehdyt havainnot ovat kuitenkin varsin vanhoja. Suomessa laji löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1910.

Elinympäristö

Lapinkynsimö on kalkinsuosija. Suomessa se viihtyy tunturien ajoittain kosteilla kalliopengermillä ja lumenviipymäpaikkojen liepeillä ala- ja keskipaljakalla korkeimmillaan 1000 metrin korkeudella.
Tampereen opiskelija-asuntosäätiö

Historia

Yhteiskunnallinen Korkeakoulu päätettiin vuonna 1956 siirtää Helsingistä Tampereelle. Kaupungissa oli ennestään vain Teknillinen oppilaitos ja Kauppaoppilaitos eikä lainkaan korkea-asteen koulutusta. Asuntotilanteen järjestämiseksi perustivat opiskelijat keväällä 1957 rakennustoimikunnan, jonka tarkoituksena oli rakennuttaa Tampereelle opiskelija-asuntola. Tampereen kaupunki tarjosi asuntolalle tontin Kalevasta, ja Bertel Strömmerin suunnittelemaa taloa päästiin rakentamaan toukokuussa 1959. 5. toukokuuta YK:n oppilaskunta ja ylioppilaskunta perustivat rakennustöiden toteuttamista ja asuntolan tulevaa hallintoa varten Yhteiskunnallisen Korkeakoulun Opiskelijain Asuntola-Säätiön. Asuntola valmistui huhtikuussa 1960 ja sai kilpailun kautta nimen Domus YK.
Säätiön vuonna 1959 laadituissa säännöissä sen tarkoitus muotoiltiin seuraavasti: ”Yhteiskunnallisen Korkeakoulun opiskelijain taloudellinen tukeminen, minkä toteuttamiseksi se hankkii, rakentaa ja ylläpitää oppilasasuntoloita, myöntää mahdollisuuksien mukaan apurahoja opintoja ja tutkimustyötä varten sekä toimii muilla tarkoitukseen sopivilla tavoilla opiskelijoiden taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten olojen parantamiseksi.”
1960-luvulla säätiön rakentaminen keskittyi Domukselle, jonka toinen vaihe valmistui 1961 ja kolmas keväällä 1965. Neljäs vaihe, Uusi Domus, rakennettiin vuosina 1967–1968. Lisäksi säätiöllä oli pienemmät asuntokohteet Messukylässä ja Härmälässä sekä joitakin vuokrattuja tiloja. Vuonna 1966 Yhteiskunnallinen Korkeakoulu vaihtoi nimensä Tampereen yliopistoksi, ja siten säätiönkin nimi vaihdettiin Tampereen yliopiston Asuntolasäätiöksi.
Säätiö sai nimen Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö vuonna 1977, jolloin sääntöihin kirjattiin yliopiston opiskelijoiden rinnalle myös muut Tampereen ja ympäryskuntien toisen ja korkea-asteen oppilaitosten opiskelijat. Käytännössä asuntoja oli tosin vuokrattu esimerkiksi Kieli-instituutin ja Kauppaopiston opiskelijoille jo 1970-luvun alulta lähtien, mutta teknillisen yliopiston opiskelijat tulivat säätiön palvelujen piiriin vasta tässä vaiheessa. Säätiön nimestä pudotettiin seutu-sana pois muotoon Tampereen opiskelija-asuntosäätiö 19. elokuuta 2016.
Ronnie Radke

Elämäkerta

Ronald Joseph Radke syntyi 15. joulukuuta 1983 St Roses-sairaalassa, Las Vegasissa Nevadassa Yhdysvalloissa. Hän kasvoi isänsä, isoveljensä Anthonyn ja isoäitinsä kanssa. Radken äiti hylkäsi lapsensa tuntemattomasta syystä Radken ollessa pieni.
Radke oppi soittamaan kitaraa sekä pianoa ensimmäisissä bändeissään. Hän tapasi Max Greenin kykykilpailussa. Radken mikrofoni tippui lavalle ja Green nosti sen ja ojensi sen hänelle. He ystävystyivät nopeasti, ja Green soitti bassoa sekä Escape the Fates:sa että Falling in Reverse:ssä. Ystävyksiä yhdistää muun muassa sama syntymäpäivä sekä kasvaminen ilman toista vanhempaa. Radke kirjoitti kappaleen "Caught Like A Fly" Greenille.
Radke sai ehdollista vankeutta kuolemantuottamuksesta vuonna 2006 ja tästä syystä hänet erotettiin Escape the Fate:sta. Radke oli mukana joukkotappelussa, jonka seurauksena nuori poika menehtyi.
Vuonna 2006, Radke oli selvittämässä välejään Marcel Colquitin kanssa. Radken mukana ollut ystävä, Chase Rader, ampui kuolettavasti kolme kertaa 18-vuotiasta Michael Cookia sekä haavoitti myös tämän kaveria Michael Colquitia joka oli Marcel Colquitin veli. Radke pantiin vastuuseen kuolemasta, sillä hän oli järjestämässä joukkotappelua. Marcel Colquit teki myöhemmin itsemurhan koski koki syyllisyyttä tilanteesta. Radke tuomittiin kuolemantuottamuksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Hän jäi ehdollisen aikana kiinni huumeista vuonna 2008. Radke istui vankilassa noin 2,5 vuotta. Hänet vapautettiin joulukuussa 2010.  
Radke perusti uuden yhtyeen nimeltä Falling in Reverse vapauduttuaan vankilasta. Albumi The Drug In Me Is You on julkaistu 26. heinäkuuta 2011. Radke kertoo haastattelussa tehneensä musiikkia myös vankilassa ollessaan ja miettineensä laulujen julkaisua vankilasta käsin. 
Radken isoveli Anthony menehtyi 10. elokuuta 2013 onnettomuudessa.
Hypokondria

Hypokondria (F 45.2) on mielenterveyden häiriö, josta kärsivä luulee tai pelkää perusteetta sairastavansa jotakin vakavaa sairautta. Hypokondriaa kutsutaan puhekielessä myös luulotaudiksi tai luulosairaudeksi. Hypokondria on suunnilleen yhtä yleistä miehillä ja naisilla. Hypokondriaa esiintyy kaiken ikäisillä, mutta useimmiten se puhkeaa nuorella aikuisiällä.
Huomattava osa hypokondria-diagnooseista on virheellisiä, ja etenkin naisille annetaan usein väärä hypokondria-diagnoosi. Yhdysvaltojen autoimmuunisairausyhdistyksen toiminnanjohtajan mukaan yli 40 prosentille autoimmuunisairautta potevista naispotilaista annetaan tai ehdotetaan hypokondria-diagnoosia ennen oikean diagnoosin löytymistä.
Hypokondria liittyy yleensä johonkin muuhun psyykkiseen sairauteen. Noin kaksi kolmasosaa hypokondrikoista kärsivät myös masennuksesta tai paniikkihäiriöstä. Hypokondria on somatoforminen häiriö, ja varsin monesti se esiintyy kliinisen depression lisätautina.
Hypokondrikko ei yleensä kuvittele tai valehtele oireitaan vaan kokee ne oikeasti. Merkki hypokondriasta on kuitenkin vähäistenkin oireiden jatkuva leimaaminen vakaviksi sairauksiksi. Sitkeä käsitys ja pelko esimerkiksi syövän tai AIDSin olemassaolosta voi pysyä jopa useiden lääkärintutkimusten jälkeen. Vakavimmillaan hypokondria saattaa olla psykoottistasoista, jolloin potilas on harhaluuloinen eli täysin vakuuttunut omasta vakavasta sairaudestaan. Tavallisesti potilas kuitenkin käsittää pelkonsa osin aiheettomaksi tai liioitelluksi mutta ei voi sille mitään.
Hypokondriasta kärsivä potilas on jatkuvasti peloissaan ja ahdistunut oireistaan, ja tämä saattaa johtaa masennukseen, joka taas nostaa itsemurhan riskiä. Yleensä potilas osaa nimetä "sairautensa" hyvinkin tarkkaan ja seuraa lähes kaikkia ruumiinsa tapahtumia. Potilas uskoo, että hänen pelkäämänsä sairaus johtaa kuolemaan tai huomattaviin ruumiillisiin vammoihin. Ohimenevä vakavasta sairaudesta kärsimisen pelko ei ole merkki psyykkisestä sairaudesta, mutta kyseessä on hoitoa vaativa tila, kun pelko on erittäin pitkäaikaista ja arkipäivän toimia haittaavaa.
Hypokondriaa voidaan hoitaa psykoterapialla. Joillekin potilaille myös masennuslääkkeistä on apua. Useilla pitkäaikaisesta hypokondriasta kärsivistä henkilöistä on elämässään oireettomia jaksoja.
Reino Häyhänen

Tie vakoilijaksi

Häyhäsen tie vakoilijaksi oli KGB:n pitkällisten valmistelujen tulos. Hänen etninen taustansa oli ratkaiseva. Väärän henkilöllisyyden perustana oli jo aikaa sitten Neuvostoliitossa Stalinin vainoissa kadonnut Eugen Mäki. Mäki, oikealta nimeltään Eugene Nicolai Maki, mainitaan myös FBI:n tutkintapöytäkirjoissa.
Anni Sumari

Anni Sumari (s. 16. elokuuta 1965 Helsinki) on suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Esikoisteos, novellikokoelma Matkakertomuksia pimeästä, julkaistiin 1986. Sen jälkeen Sumari on julkaissut 12 muuta teosta, runokokoelmia ja romaanin Junanäytelmä vuonna 2001.
Anni Sumari valmistui 1991 yleisen kielitieteen ja tiedotusopin maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän on Kriittisen korkeakoulun kirjallisen ilmaisun opettaja vuodesta 1999. Sumari on ollut MUU ry:n jäsen vuodesta 1994. Aiemmin hän on toiminut mm. tiedotussihteerinä, viestintäsuunnittelijana ja free lance -kielentarkastajana.
Sumari on suomentanut muuan muassa Samuel Beckettin teoksia ja Ódinnin ratsun, johon on vapaasti suomennettu islantilaisiin Runo-Eddaan ja Proosa-Eddaan sisältyvät jumalmyytit.
The Hook

Kappaleet

Kaikki kappaleet Jukka Tolonen.
Rupert Brooke

Rupert Brooke (3. elokuuta 1887 Rugby, Englanti – 23. huhtikuuta 1915) oli englantilainen runoilija, jota pidettiin Britannian parhaimpiin kuuluvana nuorena lyyrikkona. Hän kuoli 27-vuotiaana ensimmäisessä maailmansodassa saamaansa verenmyrkytykseen Turkin Gallipolissa, ja monet hänen parhaina pidetyistä runoistaan julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Rupert Brooke syntyi yhtenä kolmesta veljeksestä, joista kaikki kohtasivat kuoleman jo nuorina. Komea nuori mies harrasti jalkapalloa, krikettiä, tennistä ja uintia ja alkoi jo yhdeksänvuotiaana kirjoittaa runoja. Teini-ikäisenä hän harrasti kirjoittamista jo hyvin vakavissaan. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston King’s Collegessa ja tuli tunnetuksi biseksuaalisista suhteistaan niin mies- kuin naisopiskelijoihin. Yksi heistä oli Lytton Stracheyn pikkuveli James, joka tunsi Virginia Woolfin ja muita Bloomsburyn ryhmän jäseniä.
Brooke matkusteli laajasti. Jo teinivuosinaan hän kävi kaksi kertaa Italiassa, sitten Saksassa ja vuonna 1912 hän matkusti ensin maitse läpi Yhdysvaltojen ja Kanadan ja otti sitten San Franciscosta laivan Havaijille, Samoalle, Fidžille ja Tahitille.
Ensimmäisen maailmansodan alussa vuonna 1914 Brooke liittyi vapaaehtoisena Britannian kuninkaalliseen laivastoon. Palveltuaan ensin Belgiassa hänet lähetettiin Gallipoliin, jossa hän ei ehtinyt mukaan taisteluihin ennen kuin sai hyttysenpuremasta kuolettavan verenmyrkytyksen. Sotilaat hautasivat 27-vuotiaan runoilijan Skýroksen saarelle Kreikkaan.
Runoilijauransa alussa Brooke ihaili niin sanottuja ”dekadentteja” kirjailijoita kuten Charles Baudelairea, Algernon Swinburnea, Oscar Wildea ja Walter Pateria. Hänen opiskeluaikaiset rakkausrunonsa ilmentävät vaikutteita romanttisilta runoilijoilta John Keatsiltä ja Percy Shelleyltä.
Brooke tapasi sitten William Butler Yeatsin, joka neuvoi häntä siirtymään tyhjistä abstraktioista kohti modernismia. Hän ei ottanut neuvosta vaarin vaan löysi esikuvakseen Shakespearen aikalaisen John Donnen.
Brooken parhaina runoina pidetään hänen viimeisinä vuosinaan syntyneitä sota-aiheisia sonetteja, joista tunnetuin on ”The Soldier”. Ne sisältyvät hänen kuolemansa jälkeen 1915 julkaistuun kokoelmaan 1914 and Other Poems.
Mustajärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,3 metriä mpy.
Kvartetti (näytelmä)

Kvartetti on Ronald Harwoodin kirjoittama näytelmä, joka kertoo ikääntyneistä ja hieman dementoituneista oopperalaulajista, jotka asuvat taiteilijoille tarkoitetussa vanhainkodissa. Se sai ensi-iltansa Guildfordissa 1999. Harwood sai idean näytelmään nähtyään televisiosta dokumentin, joka kertoi  oopperalaulajien vanhainkodiksi muutetusta Verdin talosta Milanossa.

Elokuvaversio

Kvartetista on myös tehty samanniminen elokuva, jonka tuotti BBC ja jonka ohjasi Dustin Hoffman. Pääosissa on Maggie Smith, Billy Connolly, Tom Courtenay ja Pauline Collins. Aiemmin elokuvaan kiinnitetty Albert Finney joutui jättämään projektin sairauden vuoksi, ja Billy Connolly valittiin Wilfredin rooliin. Myös Peter O'Toole oli vaihtoehto Wilfrediksi, mutta hän kieltäytyi kunniasta. Kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2011, ja ensi-ilta oli vuonna 2012.

Näytelmä Suomessa

Kvartetin Suomen ensi-ilta oli 31. tammikuuta 2002 Helsingin kaupunginteatterissa, ja pääosia esittivät alkuperäiskokoonpanossa Kyllikki Forssell, Ritva Valkama, Lasse Pöysti ja Pentti Siimes. Suomennoksen on tehnyt Kersti Juva, ja näytelmän ohjasi Neil Hardwick. Näytelmä oli suosittu alusta lähtien. Kvartetin esittämisessä oli muutaman kuukauden tauko vuodenvaihteessa 2007–2008 Siimeksen sairastelun vuoksi. Kvartetti palasi teatterin ohjelmistoon helmikuussa 2008, jolloin Siimeksen tilalle tuli Antti Litja. Kvartetin viimeinen esitys oli 9. huhtikuuta 2011, ja lokakuulle 2011 suunnitellut kolme esitystä peruttiin. Esityskertoja oli yhteensä 481 ja katsojia 166 958.
Anne Murray

Anne Murray CC, ONS, (s. Morna Anne Murray 20. kesäkuuta 1945 Springhill, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen laulaja. Hän yhdistää useita musiikin tyylilajeja: poppia, countrya ja AC:ta.
Murray oli ensimmäinen naispuolinen kanadalainen laulaja, joka saavutti kärkipaikan Yhdysvaltain listoilla ja hän oli myös ensimmäinen kultaa myynyt. Hänen sanotaan raivanneen tietä myös muille kanadalaisille menestystarinoille kuten Céline Dionille, Sarah McLachlanille ja Shania Twainille. Vuoteen 2006 mennessä hänen albumeitaan on myyty yli 54 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja hän on myös yksi menestyneimpiä joululaulujen esittäjiä. Murray on ensimmäinen nainen ja ensimmäinen kanadalainen, joka voitti Vuoden albumi -palkinnon Country Music Association Awardsissa Yhdysvalloissa vuoden 1984 albumilla A Little Good News.
TOPEX/Poseidon

TOPEX/Poseidon (1992-052A) oli merentutkimussatelliitti, joka tehtiin NASAn ja CNESin yhteistyönä. TOPEX/Poseidon-satelliitin päätehtävänä oli merenpinnan korkeuden mittaaminen. Satelliitti kykeni tarkkailemaan merenpinnan muutosten vaihtelua alle 5 cm tarkkuudella. Päätehtävänsä ohella TOPEX/Poseidon tutki merivirtojen muutoksia ja vuorovesi-ilmiötä vuodenajasta toiseen, auttoi ilmastonmuutoksen tutkimisessa sekä antoi mittaustulostensa kautta tärkeää tietoa El Nino- ja La Nina -ilmiöistä. TOPEX/Poseidon-satelliitti kykeni tarkkailemaan 95% maailman merialueista.

Laukaisu ja satelliitin rata

Satelliitti laukaistiin 10. elokuuta 1992 Ariane 42P kantoraketilla Kourousta. Alun perin kolmen vuoden mittaiseksi suunniteltua toimintaikää pidennettiin useilla vuosilla. Satelliitti lopetti toimintansa lokakuussa 2005, siihen tulleen vian vuoksi. Tuohon mennessä se oli ehtinyt kiertää maapallon yli 62 000 kertaa. TOPEX/Poseidon-satelliitti sammutettiin lopullisesti tammikuussa 2006. Se kiertää edelleen maapalloa avaruusromuna.
Satelliitin ratakorkeus oli 1336 km. Sen laukaisu tehtiin polaariradalle, jonka kaltevuus päiväntasaajaan nähden oli 66 astetta.
Halikon pappilat

Halikon pappiloilla tarkoitetaan kolmea pappilaa, jotka sijaitsevat Halikossa, kaksi kirkonkylällä ja Angelniemen vanha pappila Kemiön saaressa. Pienintä kirkonkylällä sijaitsevaa pappilaa lukuun ottamatta pappilat on myyty yksityisomistukseen.

Isopappila

Isopappila eli Vanha pappila on ollut Halikon kirkkoherran virka-asuntona 2000-luvun alkuun saakka. Seurakunta myi pappilan käyttämättömänä Salon MLP-Ravintolat Oy:lle, joka teki pappilasta ravintolan. Nykyinen pappilan rakennus on vuodelta 1889, ja sen yhteyteen kuuluu 1800-luvulla rakennettu navetta. Halikon pappila on luultavasti aina sijainnut nykyisellä paikallaan kirkkorinteen pohjoisreunalla. Ainakin vuonna 1678 pappila on tuhoutunut tulipalossa.

Pikkupappila

Pikkupappila valmistui 1900-luvun alussa. Se sijaitsee Halikon keskustassa kirkon vieressä. Alkuun se oli kappalaisen virka-asuntona, mutta myöhemmin seurakunta vuokrasi sitä yksityishenkilöille. Vuonna 1985 siitä tehtiin seurakunnan päiväkerho. Pikkupappila uusittiin sisältä vuonna 2006.

Angelniemen pappila

Angelniemen nykyinen pappila valmistui 1900-luvun alussa. Pappila jäi tarpeettomaksi kun Angelniemen seurakunta yhdistettiin Halikon seurakuntaan vuonna 1967. Pappila myytiin 1970-luvun loppupuolella rakennusliike Heinäselle, joka korjasi rakennuksen perusteellisesti.