google/wiki40b huggingface dataset:
Aymeric Laporte

Seurajoukkueura

Laporte syntyi Lot-et-Garonnen Agenissa ja aloitti jalkapalloilun viisivuotiaana paikalliseura SU Agenissa. 12-vuotiaana hän alkoi käydä Miramont-de-Guyennessa urheilukoulua (sport-étude), mutta jatkoi jalkapalloilua Agenissa viikonloppuisin.
Helmikuussa 2009 espanjalais-baskilaisseura Athletic Bilbaon kykyjenetsijät havaitsivat Laporten Akvitanian ja Biskajan aluejoukkueiden välisessä ottelussa. Seura teki Laportelle tarjouksen, jonka hän otti vastaan, mutta koska Euroopan jalkapalloliiton säännöt kieltävät alle 16-vuotiaiden ulkomaalaispelaajien värväyksen, hän pelasi kauden 2009–2010 Athleticin ranskalaisen yhteistyöseuran Aviron Bayonnaisin junioreissa. Avironin kotipaikka on Pyrénées-Atlantiquesin Bayonne, joka on osa Ranskan Baskimaata.
Laporte siirtyi Athleticin organisaatioon pysyvästi vuonna 2010. Hän pelasi kauden 2010–2011 Athleticin junioreissa ja kauden 2011–2012 Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa yhteistyöseura Basconian joukkueessa.
Kauden 2012–2013 Laporte aloitti kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneessa Athleticin B-joukkueessa. Seuran edustusjoukkueessa hän debytoi 28. marraskuuta 2012 Eurooppa-liigan ottelussa Hapoel Kiryat Shmonaa vastaan ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 9. joulukuuta 2012 ottelussa Celtaa vastaan. Myöhemmin joulukuussa 2012 hänet nostettiin vakituisesti Athleticin edustusjoukkueeseen, ja tammikuussa 2013 hän teki seuran kanssa vuoteen 2016 ulottuneen jatkosopimuksen, jossa oli 27,5 miljoonan euron purkupykälä. Laporte oli Bixente Lizarazun jälkeen vasta Athleticin toinen ranskalaispelaaja. 
Laporte pelasi Athleticissa kaikkiaan 161 Espanjan pääsarjaottelua, joissa teki seitsemän maalia. Kaudella 2014−2015 hän pelasi Mestarien liigassa viisi ottelua ja lisäksi kaksi karsintakierroksen ottelua. Hän oli voittamassa Supercopa de Españaa elokuussa 2015.
Laporte siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 58,5 miljoonan punnan siirtosummalla tammikuussa 2018. Hän pelasi kevätkaudella yhdeksän valioliigaottelua Cityn voittaessa sarjan mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 sarjaottelua, yhtä vaille kaikki aloituskokoonpanossa, Cityn voittaessa jälleen Valioliigan mestaruuden. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Hän oli voittamassa Citylle myös FA-cupia, Liigacupia (jossa tosin pelasi vain 45 minuuttia) ja Community Shieldiä. Mestarien liigassa hän oli avauskokoonpanossa Cityn kaikissa kymmenessä ottelussa.

Maajoukkueura

Laporte on pelannut Ranskan alle 17-, 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 17-vuotiaiden joukkueen kanssa hän osallistui vuoden 2011 EM- ja MM-kilpailuihin. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden EM-hopeaa 2013.
Haukilampi (Soini, Kukonkylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 50 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,7 metriä mpy.
Vaniljasokeri

Vaniljasokeri on sokerista ja luonnonvaniljasta valmistettu makea mausteseos. Kotikeittiössä sitä voi valmistaa säilyttämällä vaniljatankoa ja sokeria samassa kannellisessa tölkissä. Tällaista maustettua sokeria käytetään leivonnassa ja jälkiruoissa. Sitä lisätään ruokaan vasta kiehumisen loputtua.
Australian liberaalipuolue

Historia

Puolueen perustaja oli Robert Menzies, joka oli pää­ministerinä vuosina 1939–1941 United Australia Partyn edustajana ja uudelleen vuosina 1949–1966. Liberaalipuolue perustettiin 1945 useiden konservatiivipuolueiden yhteenliittymänä vastustamaan hallitsevaa Australian työväenpuoluetta. Menzies oli pääministerinä ennätykselliset 23 vuotta. Antikommunismi ja sosialismin vastustus oli puolueen perusperiaatteita 1950- ja 1960-luvuilla, ja Menzies yritti jopa kieltää paikallisen kommunistipuolueen 1951. Menzies oli myös vannoutunut monarkisti, jonka mielestä Australian piti pysyä monarkiana ja Britannian monarkin alaisena. Liberaalipuolue on myös perinteisesti pitänyt tärkeänä vahvaa suhdetta Yhdysvaltoihin.
1980-luvulta liberaalipuolue sai vaikutteita "uusoikeiston" thatcherilaisesta uusliberaalista talouspolitiikasta. Liberaalipuolue oli oppositiossa vuodesta 1983 ja hallitusvastuussa vuodesta 1996, jolloin puolueen johtajana ja pääministerinä oli John Howard. Hallituksessa oli mukana myös Australian kansallispuolue.
Marraskuun 2007 vaalitappion jälkeen, jossa Howard menetti parlamenttipaikkansa, hän ja varajohtaja Peter Costello erosivat puolueen johtotehtävistä. Johtajaksi valittiin syyskuussa 2008 Malcolm Turnbull ja joulukuussa 2009 Tony Abbott. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa liberaalipuolue sai liittolaisensa kansallispuolueen kanssa merkittävän vaalivoiton ja Abbottista tuli pääministeri. Hallituskoalitio voitti myös heinäkuun 2016 vaalit.
Kettumäen kotiseututalo

Kettumäen kotiseututalo on Kuusankoskella Kettumäen rinteessä sijaitseva Lars Sonckin suunnittelema hirsitalo. Se on alkujaan rakennettu Pienten lasten kouluksi 1897 Kymintehtaalle jyrkän kallion reunalle ja tunnettiin lempinimellä Norjalaiskoulu tai Mäkikoulu.
Rakennus siirrettiin 1957 Kettumäelle ja avattiin seuraavana vuonna yleisölle. 
Kuusankosken kotiseutuyhdistys on ylläpitänyt rakennusta ja siinä toimivaa museota vuodesta 1995.
Lähistöllä on siirrettynä työläistaloja ja Kettumäen kansanpuisto.
Balin vaakuna

Balin vaakuna on Indonesian Balin provinssin tunnus. Vaakunassa on sinisellä täytevärillä oleva viisikulmio, jonka sisässä on kuvattuna temppeli, jonka yläpuolella on tähti joka symboloi korkeinta jumaluutta. Temppelissä on kuvattuna barong, balilainen perinteinen naamio. Barong on balilaisissa kansantaruissa hyvä henki, joka suojelee kylää. Temppelin alapuolella on ketju joka kuvaa yhtenäisyyttä. Ketjun alapuolella on lootuksenkukka, jota kehystää Balin kulttuuria kuvaava kuvio kipas. Riisi ja puuvilla temppelin kummallakin sivulla kuvastavat vaurautta. Temppelin alapuolella oleva teksti Bali Dwipa Jaya tarkoittaa kunniakasta Balin saarta. Vaakuna on kuvattuna myös Balin lipussa.
Jõgeva

Väestö

Asukkaita Jõgevassa on 5 117 (1.1.2009). 
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevan kaupungissa oli 5 501 asukasta, joista 5 037 (91,6 prosenttia) oli virolaisia, 324 (5,9 prosenttia) venäläisiä ja 138 (2,5 prosenttia) muita kansallisuuksia.

Urheilu

Viron menestynein salibandyseura on jõgevalainen Jõgeva SK Tähe.

Muuta

Jõgevan ystävyyskaupungit ovat Orimattila, Keuruu ja Kaarina sekä Karlstad Ruotsissa.
Viron kylmyysennätys −43,5 celsiusastetta on mitattu Jõgevassa 17. tammikuuta 1940.
Härjanurmen kalanviljelylaitos sijaitsee Jõgevan lähistöllä, Puurmaniin vievän tien ja Pedjan joen varrella Jõunen kylässä.
Vladimir Boldyrev

Vladimir Anatoljevitš Boldyrev (ven. Владимир Анатольевич Болдырев, s. 5. tammikuuta 1949 Krasnojarskij hutor, Urjupisnkin piiri, Volgogradin alue, Neuvostoliitto) on ollut Venäjän federaation asevoimien armeijakenraali 12. joulukuuta 2003 alkaen ja maavoimien komentaja 1. elokuuta 2008 alkaen. Aikaisemmin hän oli Pohjois-Kaukasian sotilaspiirin komentaja kesäkuusta 2004 elokuuhun 2008.
Vladimir Boldyrev määrättiin Venäjän–Georgian sodassa vuonna 2008 taisteluja eteläosseettien tukena käyneiden venäläisjoukkojen operatiivisen esikunnan komentajaksi.
Miehen puolikkaat

Juoni

Sarjan keskushahmoja ovat Charlie (Charlie Sheen), Alan (Jon Cryer) ja viimeksi mainitun poika Jake (Angus T. Jones). Charlie on naisia usein vaihtava mainoslaulujen säveltäjä, joka asuu eronneen veljensä ja veljenpoikansa kanssa. Veljesten vähemmän sympaattinen ja narsistinen äiti Evelyn, sarkastinen kodinhoitaja Berta, omituinen, mutta rikas naapurintyttö Rose sekä Alanin ex-vaimo Judith ovat sarjassa sivuhahmoina.
Ateliers et Chantiers de la Loire

Historia

Jollet Babin perusti yhtiön vuonna 1881 Nantesissa Ranskassa. Loire-joen suu oli perinteisesti laivanrakennuksen ydinaluetta Ranskassa ja alueella sijaitsivat Dubigeon Nantesissa ja Chantiers de Penhoët Saint Nazairessa. Babin perusti telakkansa Prairie du Laciin lähelle Dubigeonin telakkaa ja vuotta myöhemmin hän perusti toisen telakan Saint Nazaireen Penhoëtin telakan kupeeseen. Alkuvaiheessa telakka keskittyi Ranskan laivaston toimituksiin keskittäen raskaiden sotalaivojen teon Saint Nazaireen ja keskisuurten sekä pienten alusten valmistuksen Nantesiin.
Vuonna 1901 yhtiö osti Normandy-Laporten liiketoiminnan Rouenissa sekä aloitti höyrykattiloiden ja -koneiden valmistuksen Saint-Denisiin lähelle Pariisia valmistuneessa tehtaassa. Saint Nazairen telakka valmisti Ranskan laivastolle vuonna 1907 kaksi kuudesta Danton-luokan ja vuonna 1912 yhden kolmesta Bretagne-luokan taistelulaivasta.
Ennen toista maailmansotaa telakka valmisti yhdessä Penhoëtin kanssa kaksi neljästä Ranskan laivastolle toimitetusta taistelulaivasta ja sillä oli sopimus loppujen valmistuksesta sekä kahdesta lentotukialuksesta, mutta ne eivät toteutuneet. Toisen maailmansodan jälkeen laivatilausten romahdettua yhtiö sulautui Chantiers de Penhoëtin kanssa muodostaen vuonna 1955 Chantiers de l'Atlantiquen.
Hankalammi (Iitti)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,1 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Valkjärven valuma-alueeseen (14.124) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,3 metriä mpy.
Kalininin piiri (Pietari)

Kalininin piiri (ven. Калининский район) on hallintopiiri Pietarissa. Se sijaitsee Pietarin keskustan koillispuolella. Piirin pinta-ala on noin 40 neliökilometriä ja asukasluku noin 457 000 (2010).
Juhani von Boehm

Juhani von Boehm (s. 20. joulukuuta 1943 Ruokolahti) on suomalainen taidemaalari ja fysiikan emeritusprofessori.
Juhani von Boehmin taideopinnot: itsenäisiä taideopintoja vuodesta 1970, vuodesta 1975 alkaen taideopinnot isänsä, taidemaalari Tuomas von Boehmin ohjauksessa – osittain myös taidemaalari Tapani Raittilan ohjauksessa. Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Turussa ja Imatralla sekä Vihdissä ja Varkaudessa säännöllisesti vuodesta 1991 alkaen. Hänen teoksensa ovat öljyvärimaalauksia ja pastellitöitä. Hänen taiteensa on saanut vaikutteita 1900-luvun modernistisista taidesuuntauksista. Hänen isoäitinsä Aino von Boehm ja hänen veljensä Eero von Boehm olivat taidemaalareita.
Fyysikkona Juhani von Boehm on perehtynyt muun muassa magneettisten puolijohteiden teoriaan sekä puolijohdefysiikkaan yleensä. Hänellä on 90 julkaisua kansainvälisissä referoiduissa tieteellisissä julkaisusarjoissa ja 120 muuta julkaisua. Hän on ollut vierailevana tutkijana Uppsalan yliopiston kvanttikemian instituutissa 1976–1977, Nordita-stipendiaattina Nils Bohr -instituutissa Kööpenhaminassa 1977–1979 ja Suomen Akatemian huippuyksikön COMP:n jäsenenä 2000–2008. Von Boehm jäi professuuristaan Teknillisessä korkeakoulussa eläkkeelle vuonna 2008.
Ardahanin maakunta

Ardahanin maakunta (turk. Ardahan il, georg. არტაანი) on maakunta Itäisessä-Turkissa lähellä Georgian ja Armenian rajaa.
Maakunnalla on pinta-alaa 5 661 km². Maakunnan pääkaupunki on Ardahan. Turkkilaisten lisäksi alueella asuu paljon kurdeja, georgialaisia ja muita vähemmistöjä.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 99 200.
Hr. Ms. K II

Valmistus

Alus tilattiin Wilton-Fijenoordin telakalta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 20. marraskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1919 ja se otettiin palvelukseen 28. maaliskuuta 1922.

Palvelus

Alus lähti 18. syyskuuta 1923 yhdessä Hr. Ms. K VII:n, Hr. Ms. K VIII:n ja sukellusveneiden emälaiva Hr. Ms. Pelikaanin kanssa Hollannin Itä-Intiaan. Sukellusveneen matkustajana oli professori F. A. Vening Meinesz, joka teki matkan aikana gravitaatiomittauksia. Professori jäi alukselta Colombossa. Pelikaan ajoi karille Tunisissa. Osasto saapui Sabangiin 23. marraskuuta. Matka jatkui 17. joulukuuta Tanjung Priokiin, jonne saavuttiin 24. joulukuuta.
Alus lähti 25. maaliskuuta 1926 sukellusvenelaivueen mukana Tarakanista Manilaan ja takainsin.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1937.
Helgolandin lintuasema

Helgolandin lintuasema (Vogelwarte Helgoland) sijaitsee Saksalle kuuluvilla Helgolandin saarilla Pohjanmeren kaakkoisosassa.
Helgolandin lintuasema on eräs maailman arvostetuimmista ja perinteikkäimmistä lintuasemista. Sen toiminta alkoi, kun saksalainen lintutieteilijä ja taidemaalari Heinrich Gätke muutti asumaan Helgolandin pääsaarelle vuonna 1841 ja ryhtyi tutkimaan lintuja 1843. Hän keräsi lintuja sekä tieteen että taiteen tarpeisiin ja asui saarella noin 60 vuotta. Vuonna 1891 hän julkaisi tutkimuksistaan kirjan Die Vogelwarte Helgoland, joka käännettiin englanniksi 1895. Ensimmäisen modernin lintuaseman rakennutti Hugo Weigold 1910, ja hän aloitti laajamittaisen lintujen rengastustoiminnan rakentamalla suuren rysän, niin sanotun helgolandrysän.
Vuonna 1991 lintuaseman toimintaa ryhtyi kehittämään ja ylläpitämään Ornithologische Arbeitsgemeinschaft Helgoland e.V. Asemalla tutkitaan pääasiassa lintujen muuttoa, sekä näkyvää muuttoa että rengastuksen avulla saatavaa tietoa muuttamisesta. Saarella on tavattu yli 400 lintulajia. Yhdistys julkaisee vuosiraportin.
Sokrateen daimonionista

Sisältö

Dialogissa keskustelevat ateenalainen Arkhedamos sekä thebalainen Kafisias, Epameinondaksen veli. He ovat kummatkin todennäköisesti historiallisia henkilöitä; heidät tunnetaan myös muista antiikin ajan lähteistä. Kafisias selostaa viimeaikaisia keskusteluja Thebassa kaupungin Spartan vallasta vapauttaneen salaliiton (379 eaa.) osallistujien parissa. Keskustelu oli koskenut mm. erästä muinaista piirtokirjoitusta, sekä ennen kaikkea Sokrateen daimonionin tulkitsemista.
Dialogi alkaa Arkhedamoksen puheella, joka kertoo maanpakolaisten paluusta ja tyrannien syrjäyttämisestä. Loppuosa koostuu Kafisiaan kertomuksesta salaliittolaisten kokoontumisesta, jossa läsnä olivat hänen lisäkseen olleet mm. Kharon, ennustaja Theokritos, Arkhias, Lysanoridas, Fyllidas, Simmias ja Feidolaos.
Feidolaos kertoo spartalaisten Alkmenan haudasta löytämästä piirtokirjoituksesta, jonka kopio lähetettiin Egyptiin pappien tulkittavaksi. Simmiaan mukaan sen tulkitsi pappi, jonka opissa hän ja Platon olivat olleet. Kirjoituksen mukaan kreikkalaisten tulisi ratkoa keskinäiset riitansa muusien ja keskustelun avulla aseiden sijasta.
Ensimmäinen keskustelu päättyy. Paikalle tulee Kafisiaksen ja Epameinondaksen isä Polymnis. Hän kertoo, että Epameinondas on tuomassa paikalle pythagoralaista vierasta, joka oli viettänyt yön hänen poikiaan opettaneen pythagoralaisen Lysiksen haudassa. Hän aikoisi viedä Lysiksen ruumiin Italiaan, jos ei saisi jumalilta sitä estävää merkkiä.
Galaksidoros vastustaa tällaista taikauskoisuutta. Theokritos taas huomauttaa, että Sokrateellakin oli tällainen jumalallinen merkki. Galaksidoros vastaa, että Sokrates antoi tällaisen merkin johtaa häntä vain silloin, kun asiat olivat muutoin tasavahvat. Polymniksen mukaan merkkinä toimi aivastus; Galaksidoros vastaa, että aivastus oli vain väline, todellisen toimijan ollessa taivas. Siksi Sokrates sanoi saavansa merkkinsä taivaasta, daimonionilta (to daimonion), ei sen käyttämältä välineeltä.
Simmias kertoo oman teoriansa. Sen mukaan merkkinä oli Sokrateen kokemus korkeimman voiman sanattomasta puheesta. Hän kertoo myytin Timarkhoksesta. Tämän saaman näyn mukaan kaikilla sieluilla on ymmärrys tai järki, mutta osa on niin vajonnut ruumiiseensa, että heidän ymmärryksensä menettää luonteensa ja muuttuu irrationaaliseksi. Osa on osaksi ruumiissa, ja sen ulkopuolella olevaa osaa kutsutaan daimonioniksi. Ne sielut, jotka tottelevat daimonionia varhaisista vuosistaan, ovat näkijöiden ja jumalallisten ihmisten sieluja, ja tällainen oli myös Sokrates.
Theanor yhdistää osia Simmiaan ja Galaksidoroksen selityksistä omaansa. Hänen mukaansa jumalat suosivat joitakin tiettyjä ihmisiä ja viestivät heille suoraan erilaisilla merkeillä. Toisia he auttavat epäsuorasti. Hyvistä miehistä tulee kuoltuaan daimonioneja, ja he voivat auttaa toisia, jotka lähestyvät omaa kuolemaansa.
Keskustelun lopussa keskustellaan oligarkkien surmaamisesta.
Nomans Land

Historia

Nomans Land perustettiin Pietarissa keväällä 1996. Tuolloin yhtye keskittyi vielä doom metalin soittamiseen, mutta pian yhtye vaihtoi tyylinsä suoraan viikinkimetalliin. Vuoden 1999 lopussa Nomans Land oli valmis tekemään ensimmäisen kokopitkän albuminsa, ja tämä toteutuikin vuonna 2000, jolloin The Last Son of the Fjordin äänitykset alkoivat. Fono Records julkaisi yhtyeen debyyttialbumin vuonna 2001. Heti tämän levyn julkaisun jälkeen basisti ja rumpali jättivät yhtyeen, mutta heidän paikkansa täytettiin nopeasti: tilalle tuli Ainar rumpuihin ja Hjervard bassoon. Vuosi 2001 oli pyhitetty lähes kokonaan seruaavan albumin materiaalin tekemiselle, vaikka yhtye ehtikin esiintyä muutamilla paikallisilla festivaalilla. Tänä aikana yhtye päätti lisätä musiikkinsa myös syntetisaattorin, ja kesällä 2002 yhtye aloitti seuraavan albuminsa, Hammerfrostin, äänittämisen ja sai sen valmiiksi maaliskuussa 2003. Yhtye sopi sopimuksen saksalaisen Einheit-Produktionenin kanssa, joka julkaisi Hammerfrostin 21. helmikuuta 2005. Ennen tätä yhtye kohtasi erinäisiä erimielisyyksiä, joiden seurauksena Wild joutui jättämään sen. Hammerfrost sai keskimäärin hyvää kritiikkiä, mikä johti yhtyeen ensimmäiseen ulkomaanesiintymiseen Essenissä pidetyillä Ultima Ratio -festivaaleilla. Yhtyeen debyyttialbumi julkaistiin uudelleen 31. maaliskuuta 2006 Euroopassa. Saman vuoden heinäkuussa yhtye ryhtyi äänittämään seuraavaa levyään Raven Flightiä, joka julkaistiin myöhemmin saman vuoden joulukuun 1. päivänä.
Strobe Talbott

Strobe Talbott, oik. Nelson Strobridge Talbott III (s. 25. huhtikuuta 1946) on yhdysvaltalainen ulkopolitiikan kommentaattori ja analyytikko, joka on Venäjä-tuntija. Hän oli Bill Clintonin hallinnossa varaulkoministeri 1994–2001, ja sitä ennen hän teki pitkän uran toimittajana, 21 vuotta Time-lehdessä, jossa hän kirjoitti erityisesti Venäjästä. Hän on nykyisin Brookings Institutionin johtaja.
Lindesnes Trekkspillklubb

Toiminta

Kerhon omien tietojen mukaan siinä on 50 aktiivista jäsentä, jotka harjoittelevat keskiviikkoisin Lindesnesin kunnantalon valtuustosalissa. Jäsenet eivät käytä nuotteja. Kerhon toiminta perustuu talkoisiin, eivätkä jäsenet saa korvausta kerhon eteen tekemästään työstä. Konserttitaloissa harjoittamiensa "harmonikkashow'ien" lisäksi se esiintyy erilaisilla kokoonpanoilla hyväntekeväisyystarkoituksiin, muun muassa vanhainkodeissa ja sairaaloissa, sekä esimerkiksi tanssitilaisuuksissa. Äänitemyynnistä saamansa tulot sijoitetaan erityiseen rahastoon, jota hallinnoi Lindesnesin kunnan kulttuurilautakunta. Rahasto jakaa avustuksia alueen nuorille muusikoille ja kulttuurielämään.

Julkisuus

Kerhon omakustanteista musiikkia on soitettu noin 100 norjalaisen paikallisradion asemilla, sekä esimerkiksi yhdysvaltalaisilla, ruotsalaisilla ja tanskalaisilla asemilla. Se on myös esiintynyt 5-6 kertaa Norjan valtakunnallisessa televisiossa.
Kerho on saavuttanut julkisuutta Norjan mediassa yrittäessään päästä esiintymään vuonna 2008 avatussa Oslon oopperatalossa. Se oli ensimmäinen yhteisö, joka varasi talon käyttöönsä jo vuonna 1998, mutta varausta ei koskaan vahvistettu. Tuolloinen kulttuuriministeri Anne Enger Lahnstein kiitteli kuitenkin kerhoa innokkuudesta ja kiinnostuksesta oopperataloa kohtaan. Norjan ooppera ja kulttuuriministeriö kertoi tiedotteessaan, etteivät "lindesnesiläiset kyläoriginellit" ole ainakaan toistaiseksi ajankohtaisia esiintyjiä Norjan oopperan prioriteettilistalla. Kerho esiintyi asiansa edistämiseksi oopperatalon ulkopuolella 15. maaliskuuta 2008 sekä valtakunnallisessa Nytt på nytt -huumoriohjelmassa saman vuoden lokakuussa.

Konserttitoiminta

Kerho lienee tunnetuin "harmonikkashowstaan", joka käyttää hyväkseen muitakin kuin kerhon jäsenten "musikaalisia lahjoja". Jokainen show alkaa kerhon tunnusmelodlia Vigelandsvalsenilla. Show'n vakiohahmoja ovat myös muun muassa Vigmostad-peikot, 5-6 metrin kokoinen harmonikka, lehmä ja vasikka, sekä jæreniläiset lammasfarmarit.
Lindesnes Trekkspillklubb on ollut Yhdysvaltojen kiertueella kahdeksan kertaa, minkä lisäksi kerhon jäsenistöstä kootut pienemmät ryhmät ovat kiertäneet Yhdysvaltoja myös erikseen. Kotimaansa tärkeimpien kaupunkien lisäksi kiertueet ovat vierailleet 29 Yhdysvaltojen osavaltiossa, Färsaarilla, Tanskassa, Saksassa, Sloveniassa, Italiassa, Itävallassa sekä Kanadassa.

Levytykset ja julkaisut

Kerho on julkaissut 8 pitkäsoitto-CD-levyä, joista neljä myös kasetteina. Levyt on numeroitu. Numero kaksi on loppuunmyyty. Levytysten lisäksi kerho on julkaissut kahdeksan musiikkivideokokoelmaa, joista viisi on julkaistu myös DVD-levyinä.
Kerhon omakustanneäänitteitä myydään "puskaradion" välityksellä noin 40 000 kappaletta vuosittain, millä myyntiluvuilla kerho on lukumääräisesti maan eniten äänitteitä myyvien artistien joukossa. Musiikkivideoita myytiin vuonna 2005 noin 10 000 kappaletta. Kerho saa levy- ja videomyynnistään vuosittain noin 3-400 000 kruunun tulot.
Shaft ja orjakauppa

Vastaanotto

Aikalaiskriitikot, kuten The New York Timesin Roger Greenspun antoivat Shaft ja orjakauppa -elokuvalle viileähköt arvostelut. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano näkee elokuvassa sen aiheesta huolimatta enää vähän mustan väestönosan erikoispiirteitä aiempiin Shaft-elokuviin verrattuna. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tauno Kallio

Tauno Urpo Tapio Kallio (s. 1923) on suomalainen metsätieteilijä ja oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänsuojelun tutkimusosaston metsäpatologian professori vuodesta 1975. Helsingin yliopiston dosentti hän oli 1972–1985.
Kreikan passi

Kreikan passi (kreik. Ελληνικό διαβατήριο, Ellinikó diavatírio) on Kreikan kansalaisilleen myöntämä passi. Passi voidaan myöntää vain kansalaisille, jotka ovat kirjoilla jossakin Kreikan kunnista. Kreikan passi mahdollistaa asumisen ja työskentelyn kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa.
Vuodesta 2006 lähtien Kreikan passit ovat biometrisia.
Magnus Hirschfeld

Magnus Hirschfeld (14. toukokuuta 1868 Kołobrzeg, Puola – 14. toukokuuta 1935 Nizza, Ranska) oli saksalais-juutalainen seksologi ja aktivisti. Häntä pidetään Alfred Kinseyn ja Havelock Ellisin ohella yhtenä merkittävimmistä ja ensimmäisistä seksuaalisuuden tutkijoista ja tärkeänä niin sanotun seksuaalisen vapautumisen pioneerina. Hän oli myös ensimmäisiä homoseksuaalien oikeuksien puolustajia.
Oliver Turvey

Ura

Turvey on kilpaillut Formula BMW -sarjassa vuosina 2004–2006, Italian Formula Renault ja Eurocup Formula Renault -sarjoissa vuonna 2007, Britannian F3- ja FR 3.5 -sarjoissa vuonna 2008. Hän on voittanut McLaren Autosport Award -palkinnon vuonna 2006 ja Cambridge Full Blue -palkinnon vuonna 2008.
Turvey kilpaili Aasian GP2 -sarjassa kaudella 2009–2010 voittaen yhden kilpailun. Vuosina 2010–2011 Turvey kilpaili GP2-sarjassa. Kaudella 2010 hän ajoi viidenneksi molemmissa Espanjan kilpailuissa. Saksan sprinttikilpailuun Turvey lähti paalupaikalta. Kilpailussa hän ajoi toiseksi. Turvey ajoi toiseksi myös Saksan ja Abu Dhabin kilpailuissa. Hän keräsi yhteensä 48 pistettä sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2011 Turvey kilpaili vain kaksi kilpailua GP2-sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Vuonna 2012 Turvey nimettiin Mclarenin F1-tallin testikuljettajaksi.
Turvey on osallistunut kolmesti urallaan Le Mansin 24 tunnin ajoon voittaen vuonna 2014 oman luokkansa (LMP2) kilpailun yhdessä Simon Dolanin ja Harry Tincknellin kanssa.

Formula E -ura

Vuosina 2015–2016 Turvey kilpaili Formula E -sarjassa NEXTEV TCR -tallissa. Hän jatkoi myös kaudella 2016–2017 uudelleen nimetyssä NextEV NIO -tallissa. Turvey saavutti ensimmäisen paalupaikan Formula E -sarjassa Meksikon ePrix’ssä vuonna 2017.