Krimin laivastotukikohta

Mustanmeren laivaston tukikohta

Mustanmeren laivaston perustaminen oli aloitettu Katariina II Suuren käskystä joulukuussa 1775. Keisarinnan määräyksen mukaan laivoja piti rakentaa 20 lisää. Tavoitteena oli eristää Krimin niemimaa muusta Ottomaanien valtakunnasta ja tehdä sen valloittaminen mahdolliseksi Venäjälle. Tehtävän otti suorittaakseen Novorossijskin kenraalikuvernööri Grigori Potjomkin. H’ersoniin perustettiin uusi satamakaupunki Dneprin suulle 1778. Samana vuonna alettiin valmistaa seitsemää suurta laivaa ja neljää leveäpohjaista maihinnousutykkialusta.
8. huhtikuuta 1783 Krimin, Tamanin ja Kubanin oikean rannan (länsirannan) tultua yhdistetyksi Venäjään Fedot Klokaševin kahden fregatin osasto talvehti Aktiarin poukamassa, mikä tyydytti meriupseereita. Paikalle päätettiin toukokuussa rakentaa satama ja rannoille kaupunki. Grigori Potjomkin valtuutti kontra-amiraali Thomas MacKenzien rakennuttamaan uuden Sevastopolin sataman. Kahdessa vuodessa perustettiin amiraliteettiin Mustanmeren osasto, minkä johtoon nimitettiin Potjomkin ja Mustanmeren laivastolle osoitettiin kaksitoista ensilinjan sotalaivaa, kaksikymmentä fregattia sekä 13 500 sotilasta.
Venäjän ja Ottomaanien valtakunnan 1768–1774 päättäneen sodan tuloksena Krimin kaanikunta julistettiin itsenäiseksi Ottomaanien valtakunnasta ja samalla Venäjän suojelukseen.
Laivastotukikohtaa käytettiin hyväksi Ottomaanien valtakunnan ja Venäjän välisessä seuraavassa sodassa 1787–1791, minkä aikana käytiin Suomessa Kustaan sota 1788–1790 Ruotsin aloitteesta hattujen sodan tappioiden korvaamiseksi sopivassa ulkopoliittisessa tilanteessa, kun Venäjä näytti olevan sitoutunut etelään.
Vuonna 1804 Sevastopol julistettiin virallisesti Venäjän Mustanmeren laivaston pääsotasatamaksi. Vuonna 1805 tehtiin Mustanmeren laivaston komentajasta myös samanaikaisesti Sevastopolin ja Mykolajivin komentaja.

Ukrainan pyrkimys sopimuksesta eroon

Venäjän Mustanmeren laivaston läsnäoloon Krimin laivastotukikohdassa liittyy myös se, että Ukraina on virallisesti ilmoittanut pyrkivänsä Euroopan unionin jäseneksi ja se myös on lähestynyt Natoa, mikä tekee Venäjän Mustanmeren laivastotukikohdan jatkamisen kyseenalaiseksi 2017 päättyvän sopimuskauden jälkeen.
Mikäli vuokra-aika ei jatku 2017 jälkeen, Venäjän on siirrettävä Mustanmeren laivastonsa Sevastopolissa olevat aluksensa Novorossijskiin.
Ukrainalla on Georgian kanssa sopimus, jonka mukaan kumpikaan ei anna aluettaan kolmannelle osapuolelle käyttöön toista sopimusosapuolta vastaan. Etelä-Ossetian taisteluiden aikana 2008 Venäjän Mustanmeren laivasto järjesti Abhasian ja muun Georgian rannikolla merisaarron, mitä Georgian merivoimien ohjusveneet yrittivät murtaa. Ohjusvene Miraž upotti Georgian merivoimien ohjusveneen. Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko ilmoitti, etteivät saartoon lähteneet alukset voi palata Krimille. Myöhemmin Ukrainan presidentti antoi määräyksen, jonka mukaan Venäjän Mustanmerenlaivaston alusten tulee ilmoittautua 72 tuntia aikaisemmin palatessaan. Venäjän federaatio piti määräystä sopimusten vastaisena, mutta ohjasi saartoon osallistuneet alukset Novorossijskin laivastoasemalle. Ukrainan pääministeri Julija Tymošenko epäili julkisesti presidentin määräyksen laillisuutta, jonka jälkeen pääministeri joutui tutkintaan epäiltynä maanpetoksesta. Georgian merisaartoon osallistuneet alukset palasivat Krimille. Ukrainan merivoimien alus häiritsi muodollisesti puolen tunnin ajan ohjusvene Miražin paluuta, mutta ei estänyt sitä. Palaaville aluksille järjestivät venäläiset paluun yhteydessä ilotulituksen.