google/wiki40b huggingface dataset:
S/S Nord I

S/S Nord I oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön jonkin aikaa omistama yhdistetty rahti- ja matkustajahöyrylaiva.
Laiva rakennettiin 1902 Sir Raylton, Dixon & Co. Ltd:n telakalla Middlesbroughissa Englannissa ja sen oli tilannut helsinkiläinen Ångfartygs Ab Nord -varustamo. Laivan viimeistelytyöt tehtiin vuodenvaihteessa 1902–1903 Hietalahden telakalla Helsingissä ja se alkoi tammikuusta 1903 alkaen kuljettaa Amerikkaan matkaavia siirtolaisia ja voita Suomesta Englantiin. Reitti kulki Hangosta Kööpenhaminan kautta Newcastleen ja Grimsbyyn. Nord-varustamo alensi siirtolaisten Amerikan-matkan hintaa 100 markkaan ja pian Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö tarjosi vastaavaa matkaa 79 markalla. Kova hintakilpailu aiheuttikin tappioita molemmille varustamoille. 
Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö osti 26. lokakuuta 1904 Nord-varustamon ja sen kolme laivaa lopettaakseen Englannin-liikenteessä syntyneen kovan kilpailun. Laivat otettiin kaupan jälkeen pois liikenteestä ja jätettiin Englantiin odottamaan sopivaa ostajaa. Nord I myytiin 22. huhtikuuta 1905 hampurilaiselle Max Jebsenille ja se sai nimen S/S Nord. Samana vuonna laiva myytiin edelleen Yhdysvaltoihin D. W. Deshlerille ja siitä tuli nyt S/S Ohio No. 4. Vuonna 1906 laivan omistajaksi tuli tokiolainen Nippon Yusen K.K. ja uudeksi nimeksi S/S Hirosaki Maru. Laiva siirrettiin 1923 tokiolaiselle Kinkai Yusen K.K.-varustamolle. Laiva ajoi karille 3. heinäkuuta 1936 Notorossa Sahalinin saaren luona kun se oli matkalla Hontosta Adomariin mukanaan matkustajia ja rahtia. Sahalinin saaren eteläosa kuului vielä tällöin Japanille.
S/S Nord I:n pituus oli 73,12 metriä, leveys 10,74 metriä ja syväys 5,64 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 440 bruttorekisteritonnia (823 nettorekisteritonnia) ja nopeus 12,5 solmua. Laivan kolmisylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 1 700 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli 24 I luokassa ja 28 II luokassa. Lisäksi oli 137 paikkaa siirtolaisia varten.
Landvetterin lentoasema

Liikenneyhteydet

Matka Flygbussarnan bussilla Göteborgin keskustaan kestää noin 30 minuuttia, ja maksaa 80 kruunua. Matka Boråsiin puolestaan kestää 35 minuuttia ja maksaa saman verran.
Vuolenkoski

Vuolenkoski on kylä Iitin kunnassa pohjoisessa Kymenlaaksossa. Se sijaitsee sisemmällä eli pienellä Salpausselällä.
Kylästä etelään päin kulkee Kymijoki, jossa Vuolenkosken sillan eteläpuolella sijaitsee Koskenniskan kylään rakennettu vesivoimalaitos (valm. 1959). Koskenniskan kevyenliikenteensillan pohjoispuolella on Konnivesi, jonka kautta pääsee vesitse Heinolaan (n. 17 km), ja edelleen Ruotsalaisen kautta Päijänteelle. Pohjois-Iitissä on kaksi kylää: Kymijoen länsipuolinen alue on Vuolenkoski, ja itäpuolinen alue Koskenniska. Huutotöyry on koko Vuolenkosken–Koskenniskan alueen yhteinen postitoimipaikan nimi, jonka muuttamisesta Vuolenkoskeksi on keskusteltu kyläkokouksissa jo vuosia. 
Vuolenkosken väkiluku on yli 460 asukasta ja keski-ikä 46 vuotta.  
Vuolenkosken ja Koskenniskan yhteinen kyläyhdistys vaihtoi vuonna 2001 nimensä (toimi vuodesta 1980 nimellä Pohjois-Iitin Kyläyhdistys) Vuolenkosken kyläyhdistykseksi kuvastamaan paremmin paikallisuutta. 
Vuolenkoskella on peruskoulun ala-aste, Pohjois-Iitin Kirin urheilukenttä, Sale-myymälä, vapaapalokunta, kesäkahvila ja Käsityökahvila Peurankello, kyläyhdistystoimintaa sekä hautausmaa kappeleineen. Lisäksi Koskenniskan kylässä on toimiva mylly, mylly-Cafe ja Rukoushuone. Vuonna 2016 kyläyhdistys hankki rukoushuoneen omaan hallintaan. Kyliltä löytyy myös muita palveluja ja 15 yhdistystä.
Vuonna 2001 vihittiin käyttöön pääosin Vuolenkosken kyläläisten talkootyönä toteuttama 3 kilometriä pitkä kevyen liikenteen väylä. Lisäksi paikallisesti rahoitettiin valaistus väylän varteen. 
Vuolenkosken kylä on valittu Kymenlaakson kyläksi kaksi kertaa, vuosina 1991 ja 2001, sekä valtakunnan Vuoden kyläksi 2014. 
Vuonna 2008 perustettiin kylälle Suomen ensimmäinen täysin kyläläisten omistama elinkeino- ja kehitysyhtiö Omakylä Vuolenkoski Oy, jossa on omistajina ja osakkaina 137 yksityishenkilöä ja 21 paikallista yritystä. Yhtiön tarkoitus on kehittää kylää kylälähtöisesti. Elinkeinoyhtiön varat ohjataan kylan toimintojen kehittämiseen.  Yhtiö osti vuonna 2009 Iitin kunnalta seitsemän hehtaarin kaavoitetun maa-alueen, josta löytyy omakoti-, rivitalo- sekä kerrostalorakentamiseen tarkoitettuja tontteja. Kaava-alue sijaitsee kylän satama-alueen vieressä.
Vuolenkoski on Päijänteen veneilyalueen kaakkoissuunnan päätepiste. Siellä on sisävesialuksille soveltuva laituri uimaranta-alueen vieressä.
Vuolenkoskelta on tieyhteydet Lahteen (n. 35 km), Kausalaan (37 km) Helsinkiin (125 km), ja Heinolaan (25 km).
Arturo Schwarz

Arturo Schwarz (s. 1924 Alexandria, Egypti) on italialainen taidehistorioitsija, professori, taidekonsultti ja kansainvälisten näyttelyjen kuraattori. Hän on kerännyt laajan kokoelman Marcel Duchampin, André Bretonin, Man Rayin ja Jean Arpin sekä muiden 1900-luvun taiteilijoiden teoksia. Hän on myös kirjailija ja runoilija. Schwarz on käsitellyt kirjoituksissaan Marcel Duchampia, Man Rayta, surrealisteja ja dadaisteja.
Schwarz karkotettiin poliittisen aktivismin vuoksi Egyptistä 1949. Hän asettui Italiaan Milanoon ja aloitti silloin taiteenkeräämisen. Hänen yhteistyönsä Jerusalemissa sijaitsevan Israel-museon kanssa alkoi 1972, jolloin hän lajoitti museolle 13 Duchampin teosten kopioita, jotka hän oli tehnyt 1964 Duchampin kanssa. 1991 hän lahjoitti laajan arkistonsa. Vuonna 1998 hän lahjoitti museolle 800-teoksen kokoelma dadan ja surrealismin taidetta. Kokoelmasta oli Gettyn museo tarjonnut hänelle suuret summat.
Israelin museon peruskorjaustyön aikana kokoelmasta kiersi maailmalla 250 teosta, ja ne ovat esillä Helsingissä Taidemuseo Tennispalatsin näyttelyssä Suuntana surrealismi – mestariteoksia Jerusalemin Israel-museosta 22.9.2009 saakka.
Monster Hunter Tri

Vastaanotto

Monster Hunter Tri sai tunnetun japanilaisen pelilehden, Weekly Famitsun arvostelussa täydet pisteet (40/40), mikä tekee siitä lehden yhdennentoista täydet pisteet saaneen pelin. 12. tammikuuta 2009 mennessä peliä oli myyty 960 000 kappaletta, tehden siitä Wiin eniten myyneen kolmannen osapuolen julkaiseman pelin.
Münchenstein

Sijainti

Münchenstein sijaitsee Birsjoen varrella viitisen kilometriä Baselin kaupungista kaakkoon. Münchenstein muodostaa yhtenäisen taajama-alueen naapurikuntiensa Baselin, Reinachin, Arlesheimin ja Muttenzin kanssa.

Liikenne

Moottoritietyyppinen valtatie H18 Muttenzista Aeschiin kulkee Münchensteinin poikki.
Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Münchensteiniin.
SBB:n rautatie Baselista Aeschin kautta Delémontiin kulkee Münchenbuchseen kautta. Birjoen ylittävä rautatiesilta romahti vuonna 1891. Kaikkiaan 78 ihmistä kuoli onnettomuudessa, joka on edelleen Sveitsin pahin junaturma.

Muuta

St. Jakobshalle, iso monitoimihalli, sijaitsee Münchensteinissa.
Paalupaikka Stroker

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa ”jopa Reynolds-skaalan alittavana kohelluksena” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Leo Laaksonen

Leo Laaksonen (s. 12. elokuuta 1905) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Laaksonen edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1925–1931 ja Helsingin Palloseuraa 1932–1936. Hän voitti Suomen mestaruuden HJK:ssa 1925 sekä HPS:ssa 1934 ja 1935. Kaikkiaan Laaksonen pelasi 6 kauden aikana 21 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. 
Laaksonen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1926–1936 yhteensä neljä maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Kris Versteeg

Ura

Versteeg pelasi kaudet 2002–2006 WHL-juniorisarjassa Lethbridge Hurricanesissa, Kamloops Blazersissa ja Red Deer Rebelsissä. Boston Bruins varasi Versteegin NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Kauden 2005–2006 jälkeen hän teki try-out-sopimuksen AHL-joukkue Providence Bruinsin kanssa ja pelasi lopulta siellä 13 ottelua. Kesällä 2006 Versteeg teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Bostoniin.
Versteeg pelasi kauden 2006–2007 Bostonin farmissa Providencessä, kunnes hänet kaupattiin 43 pelin jälkeen Chicago Blackhawksiin vaihdossa Brandon Bochenskiin. Loppukauden Versteeg pelasi Chicagon farmiseurassa Norfolk Admiralsissa. Kaudella 2007–2008 Versteeg pelasi pääosin Chicagon farmijoukkue Rockford IceHogsissa, mutta hän pelasi myös 13 ottelua Chicagossa tehden tehopisteet 2+2. Kaudella 2008–2009 Versteeg pelasi ensimmäisen kokonaisen täyden kautensa NHL:ssä. Hän teki runkosarjassa 22 maalia ja 53 pistettä ja oli kauden päätteeksi ehdolla vuoden tulokkaaksi, Calder Memorial Trophyn saajaksi.
Kaudella 2009–2010 Versteeg voitti uransa ensimmäisen Stanley Cupin. Hän ylitti toisen kerran urallaan 20 maalin rajan, kun hän iski 20 maalia runkosarjassa. Pudotuspeleissä hän teki kuusi maalia, joista kaksi oli ottelun voittomaaleja. Kauden jälkeen Chicago joutui kuitenkin myymään pelaajiaan. Joukkueen pelaajabudjetti oli nousemassa yli NHL:n määrämän palkkakaton, kun sen avainpelaajien Patrick Kanen, Jonathan Toewsin ja Duncan Keithin monivuotiset sopimukset astuivat voimaan kaudeksi 2010–2011. Versteeg kaupattiin Toronto Maple Leafsiin yhdessä Bill Sweattin kanssa. Chicago sai kaupassa Viktor Stålbergin, Philippe Paradisin ja Christoper DiDomenicon. 
Versteeg ei pelannut kautta 2010–2011 loppuun Maple Leafsissa, sillä hänet kaupattiin helmikuussa 2011 Philadelphia Flyersiin, joka antoi vaihdossa ensimmäisen ja kolmannen kierroksen varausoikeuden varaustilaisuuteen 2011. 
Kauden 2010–2011 jälkeen heinäkuun 1. päivä Versteeg kaupattiin Philadelphiasta Florida Panthersiin. Flyers sai kaupassa vastineeksi Floridan toisen kierroksen varausvuoron vuodelle 2012 tai 2013, ja San Josen kolmannen kierroksen varauksen vuodelle 2012, jonka Panthers oli saanut aikaisemmin. Hän oli kaudella 2011–2012 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies sekä toiseksi paras maalintekijä tehtyään 54 tehopistettä, 23 maalia ja 31 syöttöpistettä, 71 runkosarjaottelussa sekä viisi tehopistettä, kolme maalia ja kaksi syöttöpistettä, seitsemässä pudotuspeliottelussa. Heinäkuussa 2012 Versteeg teki Floridan kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. 
Työsulun lyhentämällä NHL-kaudella 2012–2013 loukkaantumiset (ensin rinta- ja myöhemmin polvivamma) rajoittivat hänen kautensa kymmeneen otteluun. Marraskuussa 2013 hän siirtyi kesken kauden 2013–2014 takaisin Chicago Blackhawksiin pelaajakaupassa, jossa Chicago sai hänen lisäkseen Philippe Lefebvren ja jossa Florida sai vaihdossa Jimmy Hayesin sekä Dylan Olsenin.

Perhe

Versteegin nuorempi veli Mitch pelaa puolustajana HK Nitran joukkueessa Slovakian Extraliigassa pääsarjatasolla.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014

Hakuprosessi

Jo aikaisemmin oli päätetty, että vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailut pelataan Etelä-Amerikassa. Alun perin turnauksen isännyydestä olivat kiinnostuneet Argentiina, Brasilia ja Kolumbia. Argentiina ei koskaan jättänyt virallista hakemusta, ja Kolumbia veti hakemuksensa huhtikuussa 2007. Brasilian kisaisännyys varmistui 30. lokakuuta 2007. Viimeksi Brasilia isännöi vuoden 1950 jalkapallon MM-kilpailuja.

Uudistukset

MM-kilpailuissa 2014 esiteltiin kaksi uudistusta, joka helpottavat tuomarityöskentelyä. Heinäkuussa 2012 jalkapallon säännöistä päättävä elin IFAB hyväksyi maaliviivateknologian eli maalikameroiden käytön jalkapallossa. Saksalainen GoalControl toimii 14 kameran systeemillä (seitsemän kameraa kumpaakin maalia kohden), ja kun pallo ylittää maaliviivan, ilmoittaa se tuomarille siitä. Toinen uudistus oli vapaapotkusuihkeen, haihtuvan spraymaalin käyttö merkitsemään muurin ja pallon paikka vapaapotkuissa. Spraymaali haihtuu noin minuutin ruiskuttamisen jälkeen. Kumpaakin uudistusta kokeiltiin ennen MM-kilpailujen lopputurnausta muissa FIFA:n turnauksissa.
Jos ilman lämpötila ylitti 32 astetta Wet Bulb Globe Temperature -indeksillä mitattuna, ottelujen aikana pidettiin juomatauot kummankin puoliajan 30. minuutin tienoilla. FIFA joutui ottamaan juomatauot käyttöön brasilialaisen oikeusistuimen vaatimuksesta.

Pelipallo

Vuoden 2014 kisojen virallinen pelipallo on Brazuca. Sana Brazuca on puhekieltä ja tarkoittaa brasilialaista elämäntapaa ja -iloa. Pallon runsas värimaailma ja varsinkin raidat on lainattu suosituista brasilialaisista onnenrannekkeista.

Tunnusmusiikki

Kisojen virallinen tunnuskappale on Pitbullin, Jennifer Lopezin ja brasilialaisen laulajan Claudia Leitten kappale "We Are One (Ole Ola)", joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2014. Kisojen virallisella albumilla, nimeltään 2014 World Cup, monet kuuluisat laulajat esittävät oman Brasilian 2014 kisoihin liittyvän kappaleensa. Muita levyllä esiintyviä artisteja ovat muun muassa Ricky Martin, jonka kappale "Vida" julkaistiin levyn toisena singlenä 22. huhtikuuta 2014, Adelén kappaleellaan "Olé", joka julkaistiin neljäntenä singlenä 12. toukokuuta 2014 ja Shakira muokatulla versiolla kappaleestaan "Dare (La La La)", joka kantaa nimeä "La La La (Brasil 2014)" ja saavutti suuren suosion heti julkaisustaan, 27. toukokuuta lähtien.

Televisiointi

Suomessa televisioinnista vastaa Yleisradio. Kisoista kuvataan kolme ottelua 4K-resoluutiolla. Ylen Areena-palvelussa voi suoran lähetyksen lisäksi peliä seurata myös lintuperspektiivikamerasta ja kahta pelaajaa seuraavista kameroista.

Sponsorit

Lopputurnauksen sponsorit on jaettu kolmeen osaan: FIFA:n yhteistyökumppaneihin, maailmanmestaruuskilpailujen sponsoreihin ja paikallisiin sponsoreihin. FIFA:n yhteistyökumppaneita ovat Adidas, Coca-Cola, Hyundai Motor Company, Emirates, Sony ja Visa. Maailmanmestaruuskilpailujen sponsoreita ovat Budweiser, Castrol, Continental, Johnson & Johnson, McDonald's, Oi, Moy Park ja Yingli Solar. Paikallisia sponsoreita ovat Apex-Brasil, Garoto, Centauro, Itaú Unibanco, Liberty Seguros ja Wiseup.
Valolinna

Hyvinvointi- ja osaamiskeskus Valolinna sijaitsee Heinolassa, Rainion kaupunginosassa. Valolinnan tiloissa toimi vuoteen 2010 asti  Reuman sairaala. Asuntolarakennuksessa toimii nykyisin Hotelli Valo. Toukokuussa 2013 reumasairaalan tiloissa aloitti päiväkirurginen sairaala Valolinna Klinikka, joka tekee ortopedian, traumatologian, plastiikkakirurgian, käsikirurgian, yleiskirurgian ja lastenkirurgian leikkauksia.
Jake Chambers

John "Jake" Chambers on Stephen Kingin luoma kuvitteellinen hahmo Musta torni- kirjasarjassa. Jake on 11- vuotias poika, joka kuuluu Roland Deschainin ka-tetiin. Jake on ystävällinen ja yhä lapsenomainen, mutta myös ikäisekseen oma-aloitteinen ja älykäs. Monet Kingin luomat hahmot muistuttavat Jakea ulkonäöltään, rooliltaan ja luonteeltaan, esim. Talismaanin John Sawyer, Pedon sydämen Bobby Garfield ja Painajaisen Mark Petrie. Myös yksi Mustaa tornia kannattelevista Säteistä ilmestyi Rolandin ka-tetin uniin Jakea muistuttavan pojan hahmossa.

Tarinan alku

Tarinan alussa Jake on 11- vuotias, ja elää New Yorkissa vuodessa 1977. Hän on yksinäinen rikkaan perheen poika, jonka paras ystävä on perheen taloudenhoitaja Greta Shaw. Jaken välit hänen vanhempiinsa ovat etäiset. 
Jaken lyhyt elämä kohtaa loppunsa, kun "mustiinpukeutunut mies" tönäisee hänet auton alle. Kuolemansa jälkeen hän saapuu väliasemalle Keski-Maailmaan, rakennukseen Mohainen autiomaassa. Pikkuhiljaa hänen muistikuvansa menneestä alkavat kadota. Tarinan päähenkilö Roland Deschain saapuu väliasemalle ja pyörtyy nestehukan ja kuumuuden vaikutuksesta. Jake pelastaa hänet, ja Roland hypnotisoi pojan saaden selville tietoja hänestä ja hänen kuolemastaan. Roland ottaa säälittävän pojan mukaansa yrittäessään tavoittaa Mustiinpukeutuneen miehen, jonka Roland uskoo olevan vastuussa Jaken kuolemasta.
Kun he viimein saavuttavat Mustiinpukeutuneen miehen maanalaisessa kaivoksessa, Jake melkein putoaa syvään kuiluun, ja rukoilee Rolandia pelastamaan hänet. Mustiinpukeutunut mies kertoo Rolandille, että tämän tulee valita: tämä voi pelastaa Jaken tai puhua Mustiinpukeutuneen miehen kanssa. Roland, joka haluaa epätoivoisesti löytää Mustan Tornin ja tietää, että Mustiinpukeutunut mies tuntee hänen kohtalonsa, antaa Jaken kuolla - valinta kummittelee hänelle koko hänen loppuelämänsä ajan. Jaken viimeiset sanat ovat: "Mene sitten. On muitakin maailmoja kuin nämä".

Paradoksit

Toisessa kirjassa, "Kolme korttia pakasta", Roland astuu oven kautta sarjamurhaaja Jack Mortin mieleen, ja saa kauhukseen tietää, että Jack Mort oli mies joka tönäisi Jaken auton alle. Roland estää Mortia tappamasta Jakea ja saa aikaan aikaparadoksin: Jake on sekä kuollut Rolandin maailmassa että elävä omassa maailmassaan. Roland muistaa tavanneensa Jaken, vaikka tämä ei ole mahdollista, sillä Jake ei ole koskaan kuollutkaan eikä siis saapunut Keski-Maailmaan.
Kolmannessa kirjassa "Joutomaa" selviää, että molemmat, Jake ja Roland, kuulevat mielessään kaksi ääntä kiistelemässä siitä, onko Jake kuollut vai elossa. Roland, yhdessä ovista vetämiensä "kahden kortin" Susannah (vuodesta 1964) sekä Eddie Deanin (vuodesta 1987) kanssa, "vetää" Jaken omaan maailmaansa, jolloin molempien mielet vakautuvat jälleen. Roland lupaa Jakelle, ettei anna tämän enää kuolla.
Ammatti: reportteri

Juoni

Jack Nicholson näyttelee elämäänsä kyllästynyttä David Locke -nimistä toimittajaa, joka yrittää tehdä juttua Pohjois-Afrikassa käytävästä sissisodasta. Mikään ei tunnu onnistuvan, ja kun hän hotellissa löytää viereisestä huoneesta kuolleen miehen, hän päättää omaksua tämän henkilöllisyyden saadakseen uuden, jännittävän vapauden elämässä. Kuollut mies on valitettavasti sekaantunut laittomien aseiden salakauppaan, ja pian Locke tajuaa menneensä liian pitkälle.
Hurmio (elokuva)

Juoni

Vanhempi mies Emil ja nuori Eva avioituvat. Hääyöstä tulee Evalle pettymys, sillä tuore aviomies on ahdasmielinen ja kylmä. Elettyään jonkin aikaa onnettomassa avioliitossa Eva palaa isänsä luokse ja avioero laitetaan vireille.
Eräänä päivänä Eva lähtee ratsastusretkelle ja pysähtyy uimaan. Vaatteet hän jättää hevosen selkään. Hevonen kuitenkin lähtee harhailemaan ja Eva yrittää ottaa sitä kiinni. Nuori mies nimeltä Adam saa hevosen lopulta kiinni ja Eva piiloutuu pensaaseen häveten alastomuuttaan. Adam löytää kuitenkin naisen ja antaa vaatteet takaisin. Kun Eva yrittää lähteä, hän satuttaa jalkansa ja lopulta suostuu ottamaan Adamin avun vastaan.
Illalla Eva ei kuitenkaan saa Adamia pois mielestään ja lähtee miehen asumukselle. Empimisten jälkeen he viettävät yön yhdessä. Eva unohtaa helmikaulakorunsa miehen luo seuraavana aamuna.
Evan palatessa kotiin hän löytää sieltä entisen aviomiehensä Emilin, joka on odottanut Evaa koko yön. Emil yrittää taivutella Evaa, mutta nainen sanoo kaiken olevan ohitse. Emil lähtee ja tapaa sattumalta Adamin. Adam pyytää kyytiä kaupunkiin ja matkalla hän näyttää Emilille Evan kaulakorua. Samana iltana Emil istuu yksin hotellihuoneessa ja ampuu itsensä. Adam ja Eva ovat samassa hotellissa tanssimassa, eikä Eva kerro suhteestaan Emiliin Adamille.
Nuoripari suunnittelee junamatkaa Berliiniin. Odotellessa Adam nukahtaa ja Eva astuu väärään junaan.
Juanlu

Seurajoukkueura

Juanlu siirtyi vuonna 2002 amatööriseura Mármol Macaelista Segunda Divisiónissa pelanneeseen Unión Deportiva Almeríaan. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 38 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kevään 2004 Juanlu pelasi lainasopimuksella Albacete Balompiéssa.
Ensimmäisen kautensa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Juanlu pelasi Club Deportivo Numanciassa kaudella 2004–2005. Hän teki kauden aikana kaksi maalia, joka kuitenkin lopulta päättyi pettymykseen joukkueen tiputtua Segunda Divisióniin.
Vuonna 2005 hän teki sopimuksen sevillalaisseura Real Betisin kanssa. Hänen aikansa joukkueessa kului kuitenkin pääosin pelatessa lainasopimuksilla eri joukkueissa.
12. kesäkuuta 2009 Juanlu siirtyi yksivuotisella sopimuksella Levanteen.
Keriya

Maantiede

Keriya sijaitsee Kunlunvuorten juurella Taklamakanin aavikon reunalla. Sen korkeus merenpinnasta on 1 459 metriä. Keriya on keidasalue, joka saa vetensä Keriyajoesta. Joki virtaa Kunlunvuorilta, jossa se saa vetensä sulavista jäätiköistä ja lumeta. Vielä viimeisen jääkauden aikana 9 700–4 000 vuotta eaa. joki virtasi aina Tarimjoelle saakka, mutta nykyisin se kuivuu aavikolle ennen joelle saapumistaan. Alueella vallitsee ankara mannerilmasto. Heinäkuun keskilämpötila on 25 °C ja tammikuun -6 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on vain 50 mm. Aavikoituminen ja vesivarantojen vähäisyys ovat Keriyan nykypäivän ongelmia.

Historia

Keriya asutettiin rautakaudella ja ensimmäisellä vuosituhannella eaa. paikalliset aloittivat kastelujärjestelmien rakentamisen, mikä mahdollisti laajempimittaisen maanviljelyksen alueella. 200-luvun eaa. ja ajanlaskun alun välillä Keriyan keitaan pääkaupungiksi muodostui Karadong, joka toimi silkkitien yhtenä etappina. Kaupungista lähti myös tie Taklamanin aavikon läpi. Paikallinen kuningaskunta oli kiinalaisen Han-dynastian alainen, mutta sinne rakennetuista buddhalaisistatemppeleistä voidaan päätellä sen saaneen vaikutteita Gandharan alueelta Intian niemimaalta. Silkkitien kautta kaupunkiin levisi persialaisia, intialaisia, kreikkalaisia, tokaarilaisia ja kiinalaisia taidevaikutteita. Han-dynastian aikaisessa kronikassa Houhanshu Keriya mainitaan nimellä Jumi. 400-luvulla jaa. Keriyajoen juoksu muuttui kaakkoon ja keidasalue siirtyi etelään, mikä päätti Keriyan kukoistuskauden. Marco Polo vieraili alueella vuonna 1275 ja mainitsi sen olevan tunnettu jaspiksestaan, kalsedonistaan ja puuvillasta. Keitaan pääkaupunkia kutsuttiin tuolloin nimellä Pem ja sen asukkaat olivat muslimeja.
1800-luvun lopulla Keriyan asukasluku oli noin 15 000. Keriyan muinaista historiaa tunnettiin vain huonosti aina vuoteen 1896 saakka, jolloin ruotsalainen tutkimusmatkailija Sven Hedin löysi Karadongin rauniot Keriyajoen varrelta hiekkaan hautautuneena. Marc Aurel Stein vieraili paikalla vuosina 1901 ja 1908, jolloin varsinaisessa kaupungissa oli pieni linnoitus, jota ympäröi pienet asutuskeskukset. Vuosien 1993 ja 2005 ranskalaiset ja kiinalaiset arkeologit ovat tutkineet Keriyajoen vartta ja alueelta on löydetty useita muita samankaltaisia arkeologisia kohteita.

Västö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Keriyan piirikunnan asukasluku oli 249 899. Vuonna 2000 noin 92 % Keriyan asukkaista oli etniseltä taustaltaan uiguureja, mutta Kiinan keskushallinto on kannustanut han-kiinalaisia siirtolaisia asettumaan alueelle esimerkiksi hallinnon virkatehtävien työpaikkojen avulla.
Viuvala

Sijainti, palvelut ja liikenne

Viuvala kuuluu 2000-luvulla läheisen Oinasjärven kyläkeskuksen vaikutusalueeseen. Sen lähimpiä naapurikyliä Somerniemellä ovat Oinasjärven rantakylät Kopila lännessä ja Jakkula pohjoisessa. Naapurikunnan Lohjan kylistä se rajoittuu Nummen Leppäkorpeen etelässä sekä Pusulan Hattulan, Hauhulan, Herralan ja Hyrkkölän kylien takamaametsiin idässä.
Kylän kautta kulkee Helsingin suunnasta Somerolle johtava seututie 280, josta erkanevat paikallistietasoiset yhdystiet Viuvalantie  Leppäkorven suuntaan ja Jakkulantie Jakkulan suuntaan.

Luonto

Viuvala rajoittuu yhdessä naapurikyliensä Oinasjärven, Jakkulan ja Kopilan kanssa Karjaanjoen vesistöön kuuluvaan Oinasjärveen ja kylän vanha ydinalue sijoittuu Oinasjärven laskujoen Pitkiönjoen itärannalle. Kylän pohjoispuolitse kulkee Viuvalannummen harjujakso ja kylän pohjoisrajana on Arimaa-järvestä Oinasjärveen laskeva Mäentaanjoki.

Historia

Isossajaossa Viuvala on ollut omana jakokuntanaan, mutta lienee aiemmin ollut samaa jakokuntaa viereisen Jakkulan kylän kanssa. Kylän vanhoja taloja ovat olleet Kauranen, Kumuni, Pispa ja Sulka, ja kylän vanha tontti on sijainnut Pitkiönjoen pohjoisrannalla, nykyisten Helsingintien ja Viuvalantien risteyksen kohdalla. Kylän taloista Pispa yhdistettiin vuonna 1914 Sulkaan, mutta Kauranen, Sulka ja Kumuni ovat vielä olemassa hieman alkuperäiseltä kylätontilta hieman sivussa sen eri puolilla.
Kylässä toimi vuosina 1923–1965 Viuvalan kansakoulu. Vielä 1990-luvun alussa kylässä oli myös kaksi kauppaa.

Viuvala kirjallisuudessa

Kylän taloista Viuvalan Pispa yhdessä Someron emäpitäjän alueella sijainneiden Sylvänän Jallin, Syvänojan Sonnin ja Vilukselan Vitkan kanssa mainitaan Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä osana Eeron Jouluyönä laulamaa laulua. Romaanissa viitataan näiden ohella myös eräisiin somerolaisiin henkilöihin. Näistä Kivi lienee kuullut Somerolta kotoisin olleelta ystävältään Axel Wiensiltä.