Friedlandin taistelu

Taistelun taustoja

Verisen Eylaun taistelun (7 -8. helmikuuta 1807 (J: 26 – 27. tammikuuta)) jälkeen Napoleonin oli perustettava talvileiri Preussisch-Eylaun kaupunkiin ja pääarmeija odotti kevättä.  Levin Benningsenin johtama Venäjän keisarikunnan armeija oli vetäytynyt Eylaun taistelukentältä. Kevään aikana Benningsen täydensi armeijaansa, linnoittautui sekä suunnitteli vastaiskua.  
Guttstadt-Deppenin taistelussa (5. kesäkuuta 1807 (J: 24. toukokuuta) Beningsen hyökkäsi ranskalaisten asemiin. Napoleonin hämmästykseksi hyökkäys keskeytyi ja venäläiset vetäytyivät  vahvasti linnoitettuun Heilsbergin kaupunkiin. Napoleon teki vahvoin voimin vastahyökkäyksen ja Heilsbergin taistelu käytiin (10. kesäkuuta 1807 (J: 29. toukokuuta). Kumpikin puoli menetti noin 10 000 miestä ja taistelu keskeytettiin. 
Heilsbergin taistelun jälkeen Benningsen halusi turvata Königsbergin kaupungin ja lähti marssittamaan armeijaansa pohjoiseen. Illalla 13. kesäkuuta Venäjän armeijan pääosa aloitti siirtymisen Alle-joen länsipuolelle Friedlandin kaupungin kohdalla, jonne oli rakennettu ponttoonisiltoja normaalien siltojen lisäksi. Ranskalaisilla oli länsirannalla  marsalkka Jean Lannesin johdolla noin 13 000 miestä.  Lannes totesi venäläisten joukkojen olevan pahasti puristuksessa pienellä alueella ja lähetti Napoleonille tilanneselostuksen ja avunpyynnön. Napoleonin armeija oli matkalla Königsbergiin, Lannesin rintamaselostuksen saatuaan hän käänsi lähes koko armeijansa Friedlandiin kiirehtien sen marssia. Koko aamupäivän 14. kesäkuuta Lannes pidätteli venäläisiä.
Benningsen teki kohtalokkaan virheen keskittämällä suuren osan armeijansa Alle-joen mutkaan.  Toisena virheenä pidetään sitä ettei hän  pystynyt tiedustelemaan Lannesin heikkoa puolustusta. Beningsen ei myöskään ollut riittävän aktiivinen liikkeissään.

Taistelumaasto

Friedlandin kaupungin nykyinen nimi on Pravdinsk (ven. Пра́вдинск). Se sijaitsee Kaliningradin alueella Venäjällä Pregoljan sivujoen Lavan (saks. Alle) varrella.
Friedland sijaitsee Alle -joen länsipuolella. Joki tekee kylän kohdalla noin 90 asteen mutkan ja  taistelualueesta tulee kolmion muotoinen. Kaupungin länsipuolella on kolme kylää kaarevassa linjassa; pohjoisimpana Heinrichsdorf (nykyisin Ровное) keskellä Posthenen (nykyisin Передовое) ja eteläisimpänä Sortlaks (nykyisin Lava -joen tulva-alueella).
Heinrichsdorfista oikealle oli Domerain metsä ja Poshenen ja Sortlaksin välissä oli Sortlaksin metsä.  Venäläisten kannalta taistelumaaston  teki vaikeaksi Poshenesta Friedlandiin virtaava Myllyjoki (saks. Mühlen Fluss),  joka jakoi venäläisten taistelukentän kahtia muutamasta ponttoonisillasta huolimatta. Venäläiset eivät myöskään kaivautuneet eikä valmistelelleet puolustusasemiaan, koska olivat vain marssimassa kaupungin läpi.

Vanhan Suomen joukko-osastot

Venäläisissä joukoissa oli mukana kaksi Vanhan Suomen joukko-osastoa: 
1. Käkisalmen musketöörirykmentti  . Käkisalmen musketöörirykmentin komentajana oli eversti Nikolai Ladyženski. Rykmentti oli liitettynä kenraaliluutnantti  Pjotr Bagrationin joukkoihin.
2. Suomalainen rakuunarykmentti  komentajanaan eversti Evstafii Nauendorff  kuului oikean sivustan ratsuväkeen ( 7. Divisioonan rakuuna prikaatiin).

13. kesäkuuta: Ilta

Illalla venäläisten ratsuväki oli tyhjentänyt Friedlandin kaupungin ranskalaisista ja Benningsen antoi käskyn armeijan siirtymisestä kaupunkiin ja sen edustalla olevaan maastoon. Lannes levitti divisioonansa 5 km leveydelle Heinrichdorfista aina Sortlakin metsään asti ja antoi Benningsenille harhakuvan vahvasta ranskalaisjoukosta.  Lannesin reservissä ollut ratsuväki siirtyi tukemaan laajenevaa taistelua  Sortlakin metsään.

14. kesäkuuta: Aamuyö klo 03.00 – iltapäivä klo 17.00

Lannesin tykistö aloitti klo 03.00  ampumaan liikkuvia venäläisosastoja. Venäläiset vastasivat tykkituleen klo 07.00 asti ja he etenivät hitaasti taistellen kaupungin ympärille viuhkamaiseen asemaan. Venäläisten äärimmäisellä vasemmalla sivustalla olivat Baggovutin ja Rajevskin etuiskujoukot  Sortlaksin metsän ja kylän maastossa. He joutuivat pitkään taistelemaan Lannesin jalka- ja ratsuväkeä vastaan.
Päivän aikana saapui  Napoleonin divisioonia ja armeijakuntia. Mortier saapui aamulla noin klo 09.00 ja samalla ranskalainen ratsuväki Grouchyn ja Nansoutyn pääsivät Heinrichsdorfin kylään ennen venäläistä ratsuväkeä.  Benningsen oli nyt ansassa, hänen armeijansa pääasiallinen perääntymistie olivat sillat Friedlandin kaupungin kohdalla. Ney saapui puolen päivän aikoihin,  Keisarillinen Kaarti iltapäivällä ja Victor n klo 16.00.
Napoleon  tuli taistelupaikalle puolenpäivän aikaan, tilanteen nähtyään hän teki taistelusuunnitelman. Mortier pitää Heinrichsdorfista käsin Gortšakovia paikoillaan Myllyjoen pohjoispuolella. Päähyökkäyksessä Ney hyökkää Latour-Mauborgin ratsuväen tukemana Sorlaksin kautta ja tehtävänä on tuhota siltoja, varalla ovat Viktor ja Keisarillinen kaarti.  Venäjän armeija työnnetään Mylly-ja Alle jokien väliselle kapealle maakaistaleelle. 
Ranskalaisten hyökkäysryhmitys suojattiin tykistön iskuilla. Napoleonin hyökäysryhmitys oli valmiina noin klo 17.00.

14. kesäkuuta: Iltapäivä klo  17.30 – yö klo 22.30

Klo 17.30 avasi ranskalaisten 20 patteria tulen ja sitä lähtölaukauksena pitänyt Neyn  divisioonan hyökkäys yllätti Benningsenin joka arveli lähestyvän yön hiljentävän taistelutoiminnan. Ney  hyökkäsi Sortlakin metsän läpi. Hänen oikealla sivustallaan divisioonakenraali  Marchand onnistui työntämään venäläiset Alle-jokeen Sortlakin kylän kohdalla. Heidän vasemmalla sivustallaan hyökkää Bissonin divisioona kaupunkia kohti.
Beningsen käskee Andrei Kologrivovin ratsuväen hyökkäämään Marchandin vasempaan sivustaan.  Latour-Maubourgin rakuunat iskivät välittömästi ja torjuivat Kologrivovin hyökkäyksen. Neyn hyökkäys oli pysähtynyt Allen rannalle ja Ranskan ratsuväen avulla hyökkäys jatkui.
Dupontin divisioona eteni nopeasti Posthenenista Friedlandiin päin, ratsuväki työnsi tieltään venäläiset eskadroonat. Beningsen käski Gortšakovin hyökätä Myllyjoen yli ranskalaisten sivustaan, mutta hyökkäys ei onnistunut. Massoittain venäläisiä joukkoja on keskittyneenä kapealla maakaistaleella.  Ranskan tykistön komentaja Senarmont siirrättää tykkejä koko aika lähemmäksi venäläisiä kunnes hän pääsee ampumaan kartesseja. Lähimmillään etäisyys venäläisiin joukoihin oli noin 60 askelta ja lähietäisyydeltä ammuttuna raehaulit kaatoivat suuria määriä venäläistä jalkaväkeä. Venäläiset pakenivat suojaan Friedlandiin, harhailivat katuja pitkin ja yrittivät paeta joen yli.
Friedland sytytettiin tuleen, katastrofi syveni koska myös ponttoonisillat syttyivät tuleen tuhoten niistä suurimman osan.  Ney oli nyt myös päässyt vastarannalle tuhoamaan siltoja. Satoja venäläisiä hukkui yrittäessään pelastautua joen yli. 
Dupont käänsi hyökkäyksensä pohjoiseen ylittämällä kahlaamalla Myllyjoen ja työnsi Gortšakovia edellään.  Venäläiset löysivät onnekseen Allen yläjuoksulta kahlaamon. Sitä kautta pelastui osa joukoista. 
Taistelu päättyi n klo 22.30 ranskalaisten murskattua Venäjän armeijan. Sotasaaliiksi ranskalaiset saivat yli 80 tykkiä.

Yhteenveto

Venäjän armeijan runko oli tuhottu, Beningsenin oli paettava armeijan jäänteiden kanssa Pregel (ven. Преголя)-joelle ranskalaisten ahdistamana. Beningsen pyysi välirauhaa, johon Napoleon suostui. Hyvin nopeasti Friedlandin taistelun jälkeen  Ranskan marsalkka  Soultin IV armeijakunta valtasi Königsbergin. Sieltä Napoleonin armeija sai suuret määrät sotatarvikkeita, leipää ja vaatteita. Venäjän keisari Aleksanteri I oli pakotettu tapaamaan Napoleon ja solmimaan Tilsitin sopimuksen.