google/wiki40b huggingface dataset:
Sirkka-Liisa Kivelä

Sirkka-Liisa Kivelä (o.s. Rusila, s. 14. tammikuuta 1947 Temmes) on Turun yliopiston yleislääketieteen emeritaprofessori ja Helsingin yliopiston geriatrisen lääkehoidon dosentti. Hän toimi Turun yliopiston professorina vuosina 2000–2011. Kivelä on tullut tunnetuksi muun muassa toimimisestaan asiantuntijana vanhustenhoidosta käydyssä julkisessa keskustelussa.
Kivelä valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Oulun yliopistosta 1971 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Tampereen yliopistossa 1983. Hän toimi Posion terveyskeskuksen johtavana lääkärinä 1971–1981, Tampereen yliopiston apulaisopettajana 1981–1988, Oulun yliopiston apulaisprofessorina 1988–1990 ja yleislääketieteen professorina 1990–2000.
Kivelä on johtanut useita laajoja kansallisia kliinis-epidemiologisia pitkittäistutkimuksia ja väestötasoisia interventiotutkimuksia. Hän on osallistunut kansainvälisiin EU-tasoisiin ja pohjoismaisiin tutkimusprojekteihin. Hänen tutkimuksensa käsittelevät iäkkäiden depressioita, kaatumisia ja niiden ehkäisyä, pahoinpitelyä, sepelvaltimotautia, lääkehoitoja ja palveluita. Kivelä on julkaissut yli 400 tieteellistä alkuperäisjulkaisua ja 12 oppi- tai tietokirjaa. Lisäksi hän on kirjoittanut useita oppikirja-artikkeleita ja lukuisia yleistajuisia artikkeleita. Hän on toiminut 19 väitöskirjatutkimuksen pääohjaajana ja 23 väitöskirjatutkimuksen ohjausryhmän aktiivisena jäsenenä. 
Sirkka-Liisa Kivelä on toiminut lääkintöhallituksen, sosiaalihallituksen, sosiaali- ja terveysministeriön, opetusministeriön sekä Eduskunnan asiantuntijana vanhustenhoidon ja gerontologian alueilla. Hän on ollut Suomen Akatemian kansanterveyden tutkimuksen jaoston ja gerontologisen tutkimuksen jaoston jäsen sekä lääketieteellisen toimikunnan jäsen. Hän toiminut jäsenenä ikääntymistä käsittelevässä ja sosiaali- ja terveyshallintoa ja -taloutta käsittelevässä valtakunnallisessa tutkijakoulussa. Vuonna 2006 hän toimi sosiaali- ja terveysministeriössä vanhustenhoidon ja geriatrisen hoidon kehittämisen selvityshenkilönä.
Kivelä on ollut WHO:n ja EU:n asiantuntijana. Hän on toiminut EU:n Biomed 2- ja muidenkin ohjelmien arvioitsijana. Hän on ollut useiden vuosien ajana kansainvälisen International Psychogeriatric Assiociation yhdistyksen hallituksen jäsen.
Toiminnastaan Kivelä on palkittu useilla tunnustus-ja kunniapalkinnoilla, joista tärkeimpiin kuuluvat Depressiotutkimuksen tunnustuspalkinto vuonna 1993, Eeva Jalavisto -kunniapalkinto vuonna 1998 ja Magda M. og Svend Aa Friederichs Mindelaget -säätiön Pohjoismainen kunniapalkinto yleislääketieteen tutkimuksen kehittämisestä vuonna 1999. Hän on saanut Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkin vuonna 2006. Suomen tietokirjailijat ry on palkinnut Kivelän Tietokirjailijapalkinnolla vuonna 2009. Vuonna 2010 hän on saanut valtion tiedonjulkistamispalkinnon.
Iquique

Historia

Kaupunki perustettiin 1500-luvulla, mutta alue oli ollut asutettu jo kauemmin. Iquique oli alun perin osa Perua, mutta 1800-luvulla siitä tuli osa Chileä.

Maantiede ja kaupunkikuva

Iquique sijaitsee 1853 km Santiagosta pohjoiseen ja 315 km Aricasta etelään.
Iquiquen seudulla on usein maanjäristyksiä. Vuosina 1868 ja 1877 kaupungissa tapahtuivat maanjäristykset.
Huhtikuussa 2014 lähistöllä koettu 8.2 magnitudin maanjäristys aiheutti paikallisen tsunamin mutta vain vähän vahinkoja.

Talous

Kaupungissa on jäljellä rakennuskantaa 1800-luvun kaivosbuumin ajoilta. Nykyisin Iquique on rantalomakohde joka sopii myös surffaukseen.
Uusi aika

Uusi aika on Euroopan historian periodisoinnissa käytetty käsite, jolla tarkoitetaan useimmiten ajanjaksoa, joka kattaa ajan 1400–1500-luvuilta nykypäiviin saakka. Se on yksi kolmesta perinteisestä eurooppalaisen historiankirjoituksen käyttämästä aikakaudesta antiikin ja keskiajan ohella. Rajapyykkinä keskiaikaan esitetään usein esimerkiksi Kristoffer Kolumbuksen ensimmäinen löytöretki (1492) sekä uskonpuhdistus.
Lewan suojelualue

Lewan suojelualue sijaitsee Keniassa, Mount Kenyan pohjoispuolella, maan pääkaupungista Nairobista 250 kilometriä koilliseen. Lewa on Delia ja David Craigin perustama yksityinen suojelualue. Suojelualue työllistää 400 henkilöä, joista 150 on vartijoita. Suojelualue on 250 neliökilometrin laajuinen.
Vuonna 2013 Unescon maailmanperintökomitea laajensi vuonna 1997 mukaan listatun Mount Kenyan aluetta maailmanperintöluettelossa niin, että Lewan villieläinten suojelualue tuli osaksi maailmanperintökohdetta.

Eläimistö

Lewan suojelualue on onnistunut hyvin sarvikuonojen suojelussa. Sarvikuonojen suojelutyötä on tehty Lewassa vuodesta 1984. Tällöin alueelle tuotiin 5 suippohuulisarvikuonoa ja 3 leveähuulisarvikuonoa. Vuonna 2010 suippohuulisarvikuonoja oli jo 65 ja leveähuulisarvikuonoja 32. 
Toinen Lewan suojelualueella menestyvä uhanalainen laji on grevynseepra. Kaiken kaikkiaan Lewassa on nisäkäslajeja yli 70 ja lintulajeja yli 440.
Digory Kirke

Digory Kirke on päähenkilö C. S. Lewisin kirjoittamassa Taikurin sisarenpoika -kirjassa. Hän on ensimmäisiä meidän maailmamme ihmisiä, jotka ovat päässeet Narniaan. Velhossa ja leijonassa seikkailevat Pevensien sisarukset pääsevät Narniaan Kirken talossa olevan vaatekaapin kautta. Professori Kirke on Pevensien lasten setä. Kirke mainitaan myös Narnian viimeisessä taistelussa.
Vuonna 2005 valmistuneessa elokuvassa Narnian tarinat: Velho ja leijona vanhaa herra Kirkeä näyttelee Jim Broadbent.

Juoni

Digoryn isä on Intiassa, ja koska Digoryn äiti Mabel on hyvin sairas, heidän täytyy muuttaa Lontooseen Digoryn enon ja tädin luokse. Digory on surullinen, sillä hän ei pidä siitä, että on joutunut muuttamaan maalta kaupunkiin, kaiken lisäksi omituisen enonsa luokse, ja hän pelkää äitinsä kuolevan.
Digory ystävystyy naapurissa asuvan Polly Plummerin kanssa ja he seikkailevat talon ullakolla. He erehtyvät ovesta ja päätyvät Digoryn ilkeän Andrew-enon työhuoneeseen. Andrew houkuttelee Pollyn laittamaan sormuksen sormeensa. Sormus on maaginen ja koskettuaan siihen Polly katoaa. Hän on joutunut toiseen maailmaan, josta hän ei pääse pois ellei Digory seuraa häntä ja vie hänelle sormusta, jonka avulla voi palata. Koska Andrew-eno ei itse ole uskaltanut kokeilla sormuksia, hän ei tiedä niiden kaikkia ominaisuuksia. Polly ja Digory matkustavat sormusten avulla useampaankin maailmaan. He ovat paikalla, kun Aslan-leijona luo Narnian maan.
Digory ei aikuisenakaan unohda Narniaa, vaikkei sinne enää itse pääsekään. Siksi hän uskoo että Lucy on voinut käydä toisessa maailmassa, vaikka Lucyn sisarukset epäilevätkin pikkusiskonsa puheita.
Nokia 2.2

Ominaisuudet

Puhelimessa on 3000 milliampeeritunnin akku, 32 gigatavun tallennusmuisti ja 3 gigatavun RAM-muisti sekä 5,7 tuuman näyttö, 13 megapikselin takakamera ja 5 megapikselin etukamera.
Fowler

John Fowler & Co. oli englantilainen traktorimerkki, joka sulautui myöhemmn Marshalliin. Yhtiön perusti John Fowler vuonna 1847, ja se valmisti höyrykonekäyttöisiä traktoreita, jotka vetivät perässään auroja. 1860 vuoteen saakka Fowler käytti muiden konepajojen palveluksia, mutta siitä lähtien se oli päätuotannossaan omavarainen. 
Suomen ensimmäiset traktorit olivat kaksi Fowler BB-traktoria, jotka hankittiin Pyhäniemen kartanoon 1898.
Sähköverkko

Siirtotavat

Sähköenergiaa voi siirtää suuressa mittakaavassa sähköverkoissa esiintyviä matkoja ainoastaan johdoissa. Tähän tehtävään voi käyttää joko ilmajohtoja tai maakaapeleita. Molemmilla järjestelmillä on hyvät ja huonot puolensa.
Ilmajohtojen etuina ovat pienemmät kustannukset, helpompi sijoitettavuus ja rikkinäisen linjan nopeampi korjattavuus. Sen haittoja sitä vastoin ovat suuremmat ympäristön aiheuttamat häiriöt, jälkien jättäminen paikalliseen maastoon ja mahdollisena vaaran lähteenä toimiminen ihmisille ja työkoneille: esimerkiksi pylväisiin kiipeäminen tai koneen osuminen ilmassa kulkevaan johtoon.
Maakaapeleilla on pienempi tilantarve, ne ovat paremmin suojassa ympäristön häiriöiltä ja ovat väestön paremmin hyväksymiä. Niille on luonteenomaista myös moninkertaiset rakennuskustannukset ilmalinjoihin nähden, suuremmat korjausviiveet vian sattuessa ja herkkyys teknisille ongelmille suurilla välimatkoilla.

Sähköverkkojen sähkö- ja magneettikenttäaltistukset

Sähkö- ja magneettikentät syntyvät virrallisten johtimien ympärille. Säteilyä on ympäristössä jatkuvasti, kaikkialla. Ihminen altistuu pääsääntöisesti alle 100 kHz pientaajuisille kentille. 
Merkittävimmät sähköverkoista aiheutuvat sähkömagneettiset altistukset ovat suurjännitejohtojen alla sekä muuntamoiden läheisyydessä. Ne jakaantuvat sähkökentän aiheuttamiin sekä magneettikentän aiheuttamiin altistuksiin. Sähkökentästä syntyvät altistukset ovat vähäisempiä, sillä sähkökenttä vaimenee nopeasti kasvillisuuden ja rakennusten seinien vaikutuksesta. Magneettikenttää ne eivät juurikaan vaimenna.
Magneettikenttien keskiarvo asunnoissa ja työpaikoilla on noin 0.1 µT. Sähkökentän voimakkuus suoraan 110 kV siirtojohdon alla on 3kV/m. Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen 294/2002 suositusarvot pitkäaikaiselle altistukselle ovat magneettikentälle 100 µT ja sähkökentälle 5 kV/m.  Jakeluverkon aiheuttamat magneettikentät eivät yleisesti ylitä rakennuksien omien sähköjärjestelmien aiheuttamia tasoja, poikkeuksena kuitenkin rakennukset, joiden sisään on sijoitettu muuntamo. Näitä kiinteistömuuntamoita on Suomessa noin 8400. Kiinteistömuuntamoita on lähinnä kaupunkikeskustoissa, joissa tilan puute vaikeuttaa erillisten muuntamorakennusten rakentamisen.
Fakiiri

Fakiiri on varsinaisesti sufilainen askeetti,  vaikka sanaa on käytetty myös hindulaisista askeeteista. Sana tulee arabian kielestä, jossa faqiri tarkoittaa köyhyyttä. Sanaa käytetään uskonnollisesta erakosta, mutta myös katujen kerjäläisestä, joka toistaa pyhiä tekstejä. Fakiirien sanotaan tekevän ihmeitä.
Viihteessä, kuten sirkuksissa ja elokuvissa, fakiiri-hahmo tekee askeettisia taikatemppuja omalla vartalollaan: nukkuu piikkimatolla, kävelee kuumien hiilten päällä, nielee tai puhaltaa tulta tai leijuu ilmassa. Tällaisilla tempuilla ei ole yleensä uskonnollista ulottuvuutta.
Rash guard

Rash guard on useiden urheilulajien yhteydessä käytetty, synteettisistä materiaaleista valmistettu ja yleensä tiukka paita, jonka tarkoitus on suojata ihoa. Sen alkuperä on lainelautailussa, jossa ihonmyötäistä paitaa on käytetty suojaamaan hankaukselta lautaa ja märkäpukua vasten, sekä märkäpukua kevyempänä asusteena suojaamaan auringolta.

Ihon suojaaminen hiertymiltä ja haavoilta

Rash guardien alkuperäinen tarkoitus oli lainelautailijoiden ihon suojaaminen. Laudan päälle maaten uiminen tai pitkäaikainen märkäpuvun käyttö voivat hiertää ihon rikki, varsinkin jos iholle on jäänyt hiekkaa. Tulehdusvaaran lisäksi tämä on erityisen kivuliasta ja epämukavaa, kun ollaan kosketuksissa suolaisen meriveden kanssa.
Jääkiekossa, amerikkalaisessa jalkapallossa ja muissa lajeissa, joissa urheilijoiden varustukseen kuuluu erilaisia suojia, rash guard suojaa ihoa hankauksen aiheuttamilta hiertymiltä ja myös osin suojuksien kautta välittyvien iskujen aiheuttamilta haavoilta. Kamppailulajeissa rash guard tarjoaa suojaa esimerkiksi vastustajan kynsiä sekä ottelualustaa vasten tapahtuvaa hankausta vastaan.

Ihon suojaaminen auringolta

Erityisesti surffaajille ja purjehtijoille tarkoitettujen rash guardien materiaali on usein valittu myös suojaamaan ihoa auringossa palamiselta ja ultraviolettisäteilyltä.

Lämmönsääntely

Rash guard auttaa lämmönsääntelyssä liikuntasuorituksen aikana. Vesiurheilijat sekä jääkiekkoilijat ja muut kylmässä liikkujat käyttävät rash guardeja jotka on suunniteltu eristämään ruumiinlämpöä. Vastaavasti erityisesti kamppailulajeissa käytettävät rash guardit ovat teknistä kangasta, jolloin ne myös viilentävät ihoa siirtämällä kosteutta ulospäin.

Hygienia

Rash guardin tärkeimpiä tehtäviä on siirtää kosteutta pois iholta. Käyttömukavuuden lisäksi tämä ehkäisee ihotauteja.
Kamppailulajeissa rash guard myös estää vastustajan eritteiden, kuten hien, syljen ja veren pääsyä iholle ja suojaa suoraan iholta iholle tarttuvilta taudeilta.

Käyttömukavuus

Kaikki yllä mainitut seikat lisäävät sinällään käyttäjän mukavuutta. Lisäksi, toisin kuin esimerkiksi tavallinen puuvillainen t-paita, rash guard ei kastu läpimäräksi tai helposti siirry paikaltaan, tartu tai repeydy.

Suosittuja valmistajia

Tunnettuja surffaukseen tarkoitettujen rash guardien valmistajia ovat mm. O'Neill ja Hyperflex. Kamppailulajeihin rash guardeja valmistavat muun muassa Hayabusa Fightwear, Koral ja Manto, sekä muihin lajeihin tarkoitettujen ohella Under Armour.
Hachikō (patsas)

Hachikō (jap. 忠犬ハチ公, Chūken Hachikō) on Tokiossa Japanissa Shibuyan rautatieaseman länsipuolella sijaitseva kuuluisa koirapatsas. Shibuyan alue on suosittu illan- ja vapaa-ajan viettoalue ja japanilaisille tapaaminen Hachikōn patsaalla on verrattavissa helsinkiläisten treffeille Kolmen sepän patsaalla.
Veistoksen taustalla on kertomus Hachikō-nimisestä koirasta. 1900-luvun alkupuolella Keisarillisen yliopiston professori Hidesamurō Uenolla oli akita-rotuinen koira, joka odotti häntä työpäivän ajan uskollisesti Shibuyan asemalla. Eräänä päivänä professori sairastui ja kuoli töissä, mutta Hachikō jatkoi tästä huolimatta uskollisesti isäntänsä odottamista yhdeksän vuoden ajan, tuli joka päivä Shibuyan rautatieasemalle, juuri siihen aikaan, kun tämän isäntänsä oli yleensä tullut töistä.
Patsas on valettu kahdesti. Ensimmäinen vuonna 1934 valettu patsas kuitenkin tuhoutui toisessa maailmansodassa materiaalipulan vuoksi. Alkuperäisen veistäjän (Andō Teru) poika (Andō Tekeshi) valmisti patsaan uudelleen vuonna 1948.
Hachikōn patsaan löytäminen vilkkaan Shibuyan rautatieaseman lähistöltä voi olla ensikertalaiselle tai turistille vaikeahkoa, sillä patsas ei ole suurikokoinen. Jalustallakin sen harjakorkeus on vain runsaan kahden metrin korkeudella, ja alueella on tavallisesti paljon ihmisiä. Paras tapa löytää Hachikōn patsas on kulkea Shibuyan rautatieaseman sisällä ja seurata Hachiko Exit -kylttejä. Patsas löytyy Hachikō-uloskäynnistä noin 30 metrin päästä.
Tabula Peutingeriana

Tabula Peutingeriana on roomalainen maantiekartta, joka esittää Rooman valtakunnan tieverkkoa, Cursus publicusta. Karttaa on viimeksi päivitetty 300- ja 400-lukujen vaihteessa. Kartan ainoa tunnettu säilynyt kopio löytyi 1500-luvun vaihteessa kirjastosta Wormsista. Kartta on nimetty Konrad Peutingerin mukaan.
Junkers F 13

Junkers F 13 oli maailman ensimmäinen kokometallinen matkustajalentokone. Alatasoisen ja yksimoottorisen Junkers F 13:n suunnitteli Hugo Junkersin omistaman Junkers-lentokonetehtaan diplomi-insinööri Otto Reuter vuonna 1919. Koneen ensilento tapahtui kesäkuussa 1919. Junkers F 13 oli hyvin suosittu matkustajakone. Vuoteen 1933 mennessä sitä rakennettiin 322 kappaletta kolmenatoista eri versiona.

Aero Oy

Kun Aero Oy avasi ensimmäisen lentoreittinsä 20. maaliskuuta 1924 Helsingistä Tallinnaan, sen käyttämä kone oli Junkers F 13. Matkustajapaikkoja oli neljä. Vuosina 1924−1935 Aerolla oli kaikkiaan seitsemän Junkers F 13 -konetta. Niillä lennettiin Tallinnan lisäksi myös Tukholmaan. Julkisuutta Aero sai vuoden 1928 kesäkuussa, kun sen Junkers F 13 -kone, lentäjänään Gunnar Lihr, osallistui Huippuvuorilla italialaisen tutkimusmatkailijan Umberto Nobilen Italia-ilmalaivan etsintöihin. Lihr onnistui etsinnöissään löytäen ja pelastaen yhden miehistön jäsenistä.

Ilmavoimat

Talvisodassa Lapissa toiminut ruotsalaisten vapaaehtoisten yksikkö Flygflottilj 19 siirsi yhden Junkers F 13kä -koneen Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin 29. toukokuuta 1940. Siitä tuli ilmavoimien JU-120. Kone toimi sairaankuljetuskoneena, yhteyskoneena ja lopuksi Viestipataljoonan koulutuskoneena vuosina 1941–1947.

Rajavartiolaitos

Merivartiolaitos hankki kaksi F 13 -konetta vuonna 1932, tunnuksin LK-2 ja LK-3 sekä vuonna 1934 vielä kolmannen jonka tunnus oli LK-4. Ilmavoimat käytti näitäkin koneita tiedusteluun Ahvenanmerellä talvisodan aikana.
Neste

Neste on yksi aineen olomuodoista. Sulamispisteessä kiinteä aine sulaa ja muuttuu nesteeksi. Nesteessä rakenneosat siirtyilevät, mutta niiden väliset vuorovaikutukset ovat voimakkaampia kuin kaasufaasissa. Aine on nesteenä, kun se on kiehumis- ja sulamispisteiden välissä. Neste on usein pisaroissa tai lammikoissa pintajännityksen vuoksi.
Viskositeetti kuvaa nesteen sisäisen virtauksen vastustuksen voimakkuuden. Ns. täydellinen neste tarkoittaa nestettä, jossa ei ole lainkaan kitkaa. Käytännössä tämä tarkoittaisi esim. sitä, että teelusikalla hämmennetty neste teekupissa jatkaisi liikettään ikuisesti tasaantumatta. 
Nesteen kastelevuus riippuu nesteen ja pinnan ominaisuuksista. Esimerkiksi hanhen sulat ja monet muovit ovat hydrofobisia eli vettä hylkiviä. Tällöin vesi jää isoiksi pisaroiksi ja valuu helposti pois. Ihmisen iho on esimerkki hydrofiilisesta pinnasta. Ihon pinnalla vesi leviää ja "liimaantuu" kiinni. Mutta esimerkiksi elohopean pintajännitys on niin suuri, että se ei leviä ja siten kastele ihoa.
Hannah Montana (2. tuotantokausi)

Näyttelijöiden valitseminen

Moises Arias nousee toisella tuotantokaudella isompaan rooliin, toistuvien roolien listoille. Larry David esiintyy vierailevana tähtenä jaksossa "Kuhertelua ja kinastelua" yhdessä tyttäriensä kanssa. Davidin tyttäret ovat sarjan suuria faneja. Tämän jälkeen myös Heather Locklear vieraili sarjassa yhdessä lastensa kanssa. Camryn Manheim ja Brooke Shields ovat vierailleet myös sarjassa, koska hidän lapsensa pitävät sarjasta. John D'Aquino ja Madison Pettis sarjasta Coryn koukerot vierailevat myös sarjassa. Dwayne "The Rock" Johnson vierailee jaksossa "Paparazzeilua".
Routemaster

Routemaster (usein vain Lontoon bussi) on kaksi­kerroksinen bussi­malli, joka liitetään usein Lontooseen. 
Lontoossa käytettiin muita kaksi­kerroksisia bussi­malleja jo ennen toista maailman­sotaa, mutta ensimmäinen Routemaster valmistui vuonna 1954, ja sarjatuotantona niitä alettiin rakentaa vuonna 1958. Niiden valmistus lopetettiin vuonna 1968. Routemasterit toimivat Lontoon lähiliikenteessä aina vuoden 2005 joulukuuhun saakka, kunnes ne otettiin pois käytöstä ja niiden tilalle otettiin nykyaikaisemmat bussit. Lontoossa on kuitenkin yhä kaksi reittiä, joilla kulkee Routemastereita. Lisäksi niitä on jonkin verran tilausliikenteessä.
Routemastereita on päivittäisessä turistiliikenteessä myös Kanadan Montrealissa ja tavallisessa paikallisliikenteessä Davisin kaupungissa Kaliforniassa. Suomesta löytyy ainakin neljä Routemasteria: yksi Helsingistä, yksi Heinolasta, yksi kesäisessä turistitilausajossa Espoosta ja yksi kesäisessä turistiliikenteestä Kuopiosta.
Vähä Petäjäjärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen pohjoispäässä on kapea lahti, johon Iso Petäjäjärven laskuoja laskee. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on neljä vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Lauttakulmalta, missä kulkee Kaanaan ja Hirsilän välinen yhdystie 14281.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172 metriä mpy. Järveen ei ole johdettu metsäojia, mutta Isolta Petäjäjärveltä laskee oja järven läpi etelään, missä se jatkaa Rimminlammin kautta Rimminojana yhtyen Rooppinojaan Rimmin kankaalla Rimmin kämpän lähistöllä. Oja jatkaa Haikaranojan ja myöhemmin Haikarajoen nimellä kaakkoon päin.

Historiaa

Vasta vuoden 1986 peruskartassa järven lähelle oli karttaan merkitty varaumat metsäautoteille. Siihen asti järvi oli erämaajärvenä, mutta pian tien jälkeen sen rannoille rakennettiin ensimmäiset vapaa-ajan asunnot.
Itsenäisten valtioiden yhteisö

Perustaminen

Sopimus IVY:n perustamiseksi solmittiin vuoden 1991 lopulla Valko-Venäjällä. Perussopimuksessa nimettiin jäsenvaltiot itsenäisiksi, jolloin ne de facto tunnustivat toisensa ja tämä merkitsi Neuvostoliiton lakkauttamista.
Entisistä neuvostotasavalloista Viro, Latvia, Liettua ja Georgia eivät liittyneet yhteisöön, koska ne katsoivat tulleensa aikanaan liitetyiksi Neuvostoliittoon väkivalloin. Georgia kuitenkin liittyi yhteisöön 1993. Ukraina mitätöi jäsenyytensä vuonna 2008 vedoten siihen, ettei se ole koskaan allekirjoittanut IVY:n perussopimusta. Georgia erosi yhteisöstä Venäjän ja Georgian sodan vuoksi 2008.

Yhteisö

IVY:stä ei ole tullut kiinteää yhteisöä sen jäsenmaiden Neuvostoliiton purkautumisen jälkeen tapahtuneen eriytyvän kehityksen ja poliittisten epäluulojen vuoksi. Yhteisö on jäänyt paljolti symboliseksi koordinoimaan Neuvostoliiton entisten tasavaltojen välistä kauppaa, rahoitusta, lainsäädäntöä ja turvallisuutta siinä määrässä ja laajuudessa kuin se on ollut poliittisesti mahdollista.
IVY:n johdossa on valtionpäämiesten ja pääministerien muodostama neuvosto, jota avustavat keskeisten ministerien komiteat. Jäsenmaat lupasivat pitää neuvostoaikaiset ydinaseet ja sotavoimat omilla alueillaan yhteisen sotilasjohdon alaisina.
Vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä ja Barcelonan kesäolympialaisissa IVY-maiden sekä Georgian urheilijoiden muodostamaa Yhdistettyä joukkuetta (engl. Unified team) kutsuttiin usein IVY:n joukkueeksi, vaikkei Georgia ollutkaan vielä sen jäsen. Joukkue käytti lippunaan olympialippua ja sen kultamitalisteille soitettiin talvikisoissa kansallislaulun sijasta olympiahymni. Kesäkisoissa puolestaan IVY:n yksilöurheilijoiden kohdalla salkoon nostettiin urheilijan kotimaan lippu ja soitettiin sen maan kansallislaulu, mutta olympialippua ja -hymniä käytettiin joukkuelajien mitaliseremonioissa, vaikka joukkueen kaikki urheilijat olisivatkin olleet samasta maasta. Talvikisoissa joukkueen urheilijat tulivat Venäjältä, Valko-Venäjältä, Ukrainasta, Kazakstanista, Uzbekistanista ja Armeniasta. Kesäkisoissa urheilijat tulivat kaikista 12 maasta.

Toiminta

Tärkein IVY:n tavoite on sen maiden välinen vapaakauppa-alue ja talousliitto, jonka oli tarkoitus astua voimaan 2005.
Kazakstanin, Venäjän ja Valko-Venäjän kesken on sovittu talousyhteistyöstä jo 2003, ja maat solmivat tulliliiton 2009, ja sen jälkeen laajemman talousliiton joka tuli voimaan vuonna 2012.
Itsenäisten valtioiden yhteisön sihteeristö on osallistunut vaalitarkkailuun joissain entisissä neuvostotasavalloissa ja sen vaalitarkkailutulokset ovat jossain määrin eronneet Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston sekä Etyjin parlamenttivaltuuskunnan tuloksista.
Ofelia (henkilöhahmo)

Ofelia on kuvitteellinen henkilö William Shakespearen näytelmässä Hamlet. Hän on nuori ylhäisönainen, hovimies Poloniuksen tytär ja Laerteksen sisar sekä näytelmän nimihenkilön, prinssi Hamletin rakkauden kohde. Ofelia menettää järkensä Hamletin tapettua vahingossa Poloniuksen. Lopulta Ofelia hukkuu jokeen.
Apollodoros Damaskolainen

Apollodoros Damaskolainen (k. 129) oli syrialainen arkkitehti ja insinööri, joka työskenteli roomalaisten palveluksessa ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla. Hän suunnitteli Roomaan Trajanuksen forumin ja mahdollisesti Trajanuksen pylvään ja basilikan, sekä sillan Tonavan yli Daakiaan. Oltuaan uransa huipulla Trajanuksen hovissa hän joutui Hadrianuksen epäsuosioon ilmeisesti väheksyttyään tämän suunnitelmia. Hänet karkotettiin Roomasta ja myöhemmin teloitettiin.
Apollodoros kirjoitti useita teoksia rakennustaiteesta ja -tekniikasta, joista "Sotakoneet" (Πολιορκητικά, Poliorkētiká) on säilynyt jälkipolville.
Hieronymus Herculanus Bumbun

Hieronymus Herculanus Bumbun (s. 5. elokuuta 1937) on indonesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 27. heinäkuuta 1967, ja hänet nimitettiin Pontianakin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Capran titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Gabriel Willem Sillekens ja Alfred Gonti Pius Datubara.
26. helmikuuta 1977 Bumbun sai nimityksen Pontianakin arkkipiispaksi. Tämän tehtävän ohella hän on toiminut vuosina 1982–1990 myös Sanggaun apostolisena hallitsijana.