google/wiki40b huggingface dataset:
Aukusti Asko-Avonius

Aukusti Heikki Asko-Avonius (vuoteen 1931 Avonius; 17. toukokuuta 1887 Pälkjärvi – 13. syyskuuta 1965 Hollola) oli lahtelaisen huonekaluja valmistavan Asko-konsernin perustaja.
Puusepän poikana syntynyt Avonius hankki puusepän ammatin perustaidot Sortavalan käsityökoulussa. Hän kiersi sitten useissa eri puusepäntehtaissa Suomessa ja Ruotsissa. Ruotsissa ollessaan hän tutustui huonekalujen sarjavalmistukseen. Palattuaan Suomeen Avonius aikoi aloittaa yritystoiminnan Viipurissa mutta Suomen sisällissodan levottomuudet estivät tämän suunnitelman. Avonius muutti Lahteen jossa hänen perustamansa Lahden Puuseppätehdas aloitti toimintansa kuuden työntekijän voimin Askon päivänä 6. syyskuuta 1918. Tehdas valmisti sarjatuotantona kohtuuhintaisia huonekaluja ja sen toiminta lähtikin menestyksekkäästi käyntiin.
Vuonna 1931 Avonius muutti yrityksen nimeksi Asko-Avonius Huonekalutehtaat, samalla hän vaihtoi myös sukunimekseen Asko-Avonius. 1930-luvulla Asko-Avonius perusti oman huonekalumyymäläketjun myymään tehtaansa valmistamia huonekaluja. Asko-Avoniuksen poika Arvi Tammivuori sai johdettavakseen vuonna 1938 perustetun metallialan yrityksen UPO:n, joka valmisti valurautaisia putkia ja jonka valmistusohjelma laajeni myöhemmin muun muassa UPO-kodinkoneisiin.
Asko-Avoniuksen perustama Asko-konserni oli hänen kuollessaan 1965 Lahden suurin yritys. Asko-konserniin kuuluneet Asko ja Upo yhdistettiin 1977 Asko-Upo Oy:ksi. Asko-Avonius sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1948 ja vuorineuvoksen arvon vuonna 1958.
Vuonna 1965 Upon toiminta laajeni muovituotteisiin, kun Nastolan Ullankankaalle perustettiin uusi tehdas. Sen päätuotteeksi muodostui ajan kuluessa muoviputket ja niiden yhteet. Upo Putkesta sai alkunsa myös vuonna 1982 perustettu Oy Uponor Ab, joka nopeasti kasvoi yhdeksi maailman suurimmista muoviputkivalmistajista. Vuoden 1999 lopussa Asko Oyj ja sen tytäryhtiö Oy Uponor Ab fuusioitiin, ja uuden yhtiön nimeksi valittiin pääliiketoiminnan mukaan Uponor Oyj. Sitä ennen oli jo suurin osa yhtiön muista liiketoiminnoista myyty pois.

Yksityiselämä ja perhe

Aukusti Asko-Avonius avioitui 1939 ekonomi Viola Mannerin (1903–1974) kanssa. He saivat kolme lasta, joista vanhin on entinen kokoomuksen kansanedustaja, plastiikkakirurgian professori Sirpa Asko-Seljavaara.

Askon Säätiö

Vuorineuvos Aukusti Asko-Avoniuksen testamenttimääräyksen mukaisesti perustettiin 1967 Askon Säätiö, jonka tarkoituksena on ”työskennellä kodinsisustuskulttuurin kehittämiseksi, kotien viihtyisyyden lisäämiseksi ja kodintekniikan edistämiseksi”. Säätiö jakaa joka kolmas vuosi Asko-Avonius-palkinnon sekä hakemusten perusteella Antti Nurmesniemi -jatkokoulutusapurahoja muotoilijoille ja arkkitehdeille sekä Lahden entisen kaupunginjohtajan mukaan nimettyjä Teemu Hiltunen -apurahoja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin opiskelijoille.
J. W. Eloheimo

Johan Wilhelm (John William) Lindqvist (sukunimi myöh. Eloheimo; 9. joulukuuta 1847 Sahalahti – 8. joulukuuta 1913 Astoria, Oregon) oli suomalainen pappi, toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Nino ja "N-o". Lindqvist tuli paremmin tunnetuksi amerikansuomalaisten siirtolaisten pappina J. W. Eloheimo nimellä.
Lindqvistin vanhemmat olivat torppari Vilhelm Lindqvist ja Eva Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1872 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon. Lindvist vihittiin papiksi 1874.
Lindvist oli vt. kirkkoherrana Orimattilassa 1880–1881, ylimääräisenä pappina Viipurissa 1886 ja vt. kappalaisena Porvoossa 1886–1887
Lindqvist muutti 1888 Yhdysvaltoihin ja toimi siellä pappina Calumetissa ja Ironwoodissa Michiganissa sekä Astoriassa Oregonissa. Hän perusti 1892 lyhytikäiseksi jääneen Kirkkokunnan Lehti-nimisen uskonnollisen viikkolehden Ironwoodiin. Vuonna 1894 samaan kaupunkiin perustettiin Kaleva-niminen viikkolehti ja Lindqvist (Eloheimo) oli sen toimituskunnassa. Hän toimi samoihin aikoihin myös perustamansa Suomalais-amerikkalaisen kirkon (Fenno-American Evangelical Lutheran Church) johtajana. Vuonna 1899 Eloheimo toimitti Suometar-nimistä lehteä Calumetissä.
Jiang Zemin

Tausta

Vuonna 1943, valmistuttuaan Yangzhoun lukiosta, hän alkoi käydä yliopistoa Nanjingissa. Vuonna 1946 hän vaihtoi Shanghain Jiao Tong -yliopistoon ja valmistui sieltä vuonna 1947. Jiangista tuli maanalaisen kommunistiopiskelijaliikkeen jäsen osallistuttuaan maanlaajuiseen yliopistoliikehdintään; puolueen jäsen hänestä tuli vuonna 1946. Jiang sai koulutuksensa koneinsinööriksi moskovalaisessa Stalinin autotehtaassa vuonna 1950. Jiang toimi Romanian suurlähettiläänä ja Shanghain pormestarina, ja puhuu siten sujuvaa venäjää ja romaniaa, ja on kykenevä vastaanottamaan ulkomaalaisia merkkihenkilöitä pohjatiedoillaan japanista, ranskasta ja englannista sekä kirjallisuudesta.

Valtaannousu

Jiang oli Deng Xiaopingin, Li Pengin, Chen Yunin ja eläkkeelle siirtyneiden puoluevanhimpien 27. maaliskuuta 1993 valitsema kompromissiehdokas korvaamaan liberaalimpi Zhao Ziyang, jota arveltiin liian lempeäksi opiskelijamielenosoittajia kohtaan. Vaikkei Jiang ollut suoranaisesti sekaantunut välienselvittelyyn, hän kohosi puolueen keskeisiin asemiin vuoden 1989 Tiananmenin aukion mielenosoitusten jälkeen roolistaan vastaavanlaisten mielenosoitusten ehkäisemisessä Shanghaissa. Jiang käynnisti vuonna 1999 Falun Gong -menetelmän harjoittajiin kohdistuvan vainokampanjan, ja sekä espanjalainen että argentiinalainen tuomioistuin ovat haastaneet hänet kansainvälisen rikoslain nojalla oikeuteen kansanmurhasta ja rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Jiang sai kiinalaisten keskuudessa suosiota, kun hänen kaudellaan onnistuttiin Macaon palauttamisessa 1999, maailman kauppajärjestöön liittymisessä 2002 ja vuoden 2008 olympiakisojen saamisessa Pekingiin. 76-vuotias Jiang valittiin uudelleen Kiinan keskussotilaskomitean puheenjohtajaksi 16. puoluekokouksessa vuonna 2002, jolloin Hu Jintao otti Jiangin paikan puolueen johtajana, nousten uudeksi kommunistipuolueen pääsihteeriksi. Maaliskuussa 2003 Hu seurasi Jiangia Kiinan kansantasavallan presidenttinä. Jiang luopui 19. syyskuuta 2004 kommunistipuolueen keskuskomitean korkean tason kokouksen yhteydessä Kiinan keskussotilaskomitean puheenjohtajuudesta.
Käytännössä Jiang on luopunut kaikista tärkeistä viroistaan, mutta omaa silti vaikutusvaltaa Kiinan politiikassa.
DistroWatch

DistroWatch on englanninkielinen sivusto, joka esittelee tunnetuimpia Linux-jakelupaketteja. Näiden lisäksi sivustolla on linkkejä muihin avoimiin Unixin tyyppisiin käyttöjärjestelmiin kuten OpenSolaris, Minix ja BSD. Sivustolla on tietoja useasta sadasta käyttöjärjestelmäpaketista. Sivusto alkoi toimia vuonna 2001. Se rahoittaa toimintansa lahjoituksilla ja käyttöjärjestelmälevyjen myynnillä.

DWW

Sivustolla julkaistaan maanantaisin aihetta ajankohtaisesti käsittelevä Distrowatch weekly (DWW).

Suosiolista

Distrowatchin suosiolista kertoo sen, kuinka monta kertaa on käyty päivittäin mitäkin jakelupakettia esittelevällä Distrowatchin sivustolla. Distrowatchin suosiolista ei suoraan kerro jakelupaketin yleisyydestä, käyttökelpoisuudesta tai markkinaosuuksista.
Asentaja-aliupseeri (tietojärjestelmälinja)

Tietojärjestelmälinjan asentaja-aliupseeri on Suomen Puolustusvoimien tietoliikenneasentajakoulutuksen saanut henkilö.

Koulutus

Asentaja-aliupseerit koulutetaan Riihimäen Viestirykmentissä Etelä-Suomen Viestipataljoonan (E-SVP) Aliupseerikoulussa Tietojärjestelmälinjalla. Asentajakoulutukseen hakeudutaan peruskoulutuskauden aikana valtakunnallisella haulla, ja kurssille valitaan jokaisesta saapumiserästä noin kaksikymmentä varusmiestä. Linjalle hyväksytyt siirtyvät E-SVP:n Aliupseerikouluun peruskoulutuskauden jälkeen. Koulutukseen sisältyy aliupseerikurssin lisäksi viiden viikon mittainen täydennyskoulutus, joka suoritetaan heti aliupseerikurssin jälkeen.
Asentajiksi koulutetaan vain aliupseereita, ja linjalta Reserviupseerikouluun Haminaan siirtyvät oppilaat saavat yleisen viestikoulutuksen.
Tietojärjestelmälinjan asentajaopintosuunnan aselajikoulutus sisältää muun muassa kupari- ja valokuitukaapeloinnin, lähiverkkolaitteet (joista tärkeimpinä reitittimet) ja SDH-solmun.

Palvelus

Asentaja-aliupseerin palvelusaika on – kuten kaikilla varusmiesjohtajilla – 347 vuorokautta. Tyypillisin palveluspaikka pitkän koulutuskauden jälkeen on maanpuolustusalueen Johtamisjärjestelmäkeskus.
Armas Lampinen

Armas Nikolai Lampinen (s. 24. joulukuuta 1910 Töysä) on suomalainen kirjailija.
Rabbe Grönblom

Rabbe Anders Grönblom (3. toukokuuta 1950 Helsinki – 29. kesäkuuta 2015) oli suomalainen yrittäjä, Kotipizza-ketjun perustaja, Ison-Britannian kunniakonsuli ja kauppaneuvos. Myöhemmin Grönblom luopui Kotipizzasta myytyään kaikki osakkeet ja keskittyi Omenahotelli-hotelliketjuun. Rabbe Grönblom omisti RGI-yhtiön.

Ura

Grönblom varttui Vaasassa, jonne perhe muutti 1954 lääkäri-isän viran perässä. Liikemiesuransa Grönblom aloitti jo neljävuotiaana myymällä kukkia torilla. Ravintolauransa hän aloitti 17-vuotiaana keittiöpoikana laivalla. Kiinnostus ravintola-alaan jäi, ja ylioppilaaksi valmistumisen jälkeen Grönblom hakeutui Haaga-instituuttiin työnjohto- ja liikkeenjohtolinjalle.
Vuonna 1976 Grönblom perusti ensimmäisen pizzerian O sole mio, josta hän kehitteli Pizzeria N:o 1 -ketjun. Tämä ketju laajeni yli 200 henkeä työllistäväksi ja 19 ravintolaa käsittäväksi kokonaisuudeksi. Vuonna 1986 hän myi koko ketjun Elannolle. Vuonna 1986 hän perusti franchise-pohjalla toimivan Suomen suurimmaksi kasvaneen pizzaketjun Kotipizzan.
2000-luvun alussa matkustajaliikenne uhkasi loppua Merenkurkussa Vaasa–Uumaja-väliltä. Tämän huomattuaan Grönblom aloitti uran laivanvarustajana RG Line Oy Ab -yhtiön kautta. Matkustajaliikenne alkoi toukokuussa 2001 Silja Lineltä ostetulla Fennia-aluksella. Seuraavana vuonna Grönblom ulosliputti aluksensa Casino Expressin Ruotsiin.
Hotelliliiketoiminnan Grönblom aloitti avaamalla Tampereelle vuonna 2003 Suomen ensimmäisen itsepalveluhotellin. Ilman vastaanottohenkilökuntaa toimivia Omenahotelleja on myös Helsingissä, Jyväskylässä, Turussa, Oulussa ja Vaasassa. Grönblom on toiminut myös Nokian renkaat Oyj:n hallituksessa, ja hän oli Rax Ravintolat Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Elokuussa 2011 Grönblom myi kolme neljäsosaa Kotipizzan osakkeistaan suomalaiselle pääomasijoittaja Sentica Partnersille. Syyskuussa 2014 Grönblom myi loputkin pizzaketjusta.

Yksityiselämä

Rabbe Grönblom asui vaimonsa kanssa Vaasassa. Pariskunnalla oli huvila Sri Lankassa.
Grönblomin omaisuus oli vuoden 2004 verotuksessa 3 741 250 euroa.
Elokuussa 2012 kerrottiin Grönblomin sairastuneen haimasyöpään, josta hän kuitenkin toipui leikkaushoidon avulla. Hoidot uusittiin vuonna 2014.
Grönblom menehtyi pitkän sairastelun jälkeen 65-vuotiaana 29. kesäkuuta 2015.

Tunnustukset

Vuonna 2004 Suomen Liikemies-Yhdistys ja Talouselämä-lehti valitsivat Grönblomin vuoden liikemieheksi. Vuonna 2005 Grönblom sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lauri Ranta

Lauri Antero Ranta (s. 9. maaliskuuta 1955 Tampere) on järveläläinen tietomies ja entinen keskimatkojen juoksija.
Ranta oli mukana 2. heinäkuuta 2005 Tampereella järjestetyissä tietokilpailun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli kolmanneksi paras suomalainen ja pääsi näin mukaan Euroopanmestaruuskilpailuihin, jotka pidettiin Tallinnassa saman vuoden marraskuussa. EM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa parhaana suomalaisena 40:nneksi. Myös vuonna 2006 Ranta oli MM-kilpailussa kolmanneksi paras suomalainen ja kokonaiskilpailussa 87:s (osallistujia oli Suomessa 28 ja koko maailmassa 544). Ranta on kilpaillut myös TV2:n 1990-luvulla esitetyssä Suomen Tietoviisas -ohjelmassa, jossa hänen parinaan oli usein Ilkka Kari. Vuonna 1998 hän voitti parinsa Yrjö Salinin kanssa viimeiseksi jääneen Suomen Tietoviisas -kilpailun. Ranta esiintyi alkuvuonna 2008 TV1:ssä esitetyssä Kansallistietäjä-tietokilpailuohjelmassa.
Yleisurheilijana Ranta edusti Tampereen Pyrintöä ja saavutti SM-pronssia 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuonna 1976  sekä sijoittui 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 1.54,60 Kalevan kisoissa 1977.
Ammatikseen Ranta työskenteli Järvelän Opintien koulussa äidinkielen lehtorina.
S/S Jatuli

Historia

Aluksen tilasi alun perin norjalainen Kb Noralliance A/S Co. Malmössä sijaitsevalta telakalta. Tilaus kuitenkin siirettiin brightonilaisen John Hudson Fuel & Shipping Ltd nimiin, jonka alaisuudessa laiva liikennöi viisi vuotta nimellä Hudson Friendship. Vuonna 1976 alus myytiin norjalaiselle A/S Trajan yhtiölle, joka nimesi aluksen Gordianiksi. Vuonna 1979 laiva myytiin jälleen eteenpäin, ja uusi omistaja Neste Oy nimesi aluksen Jatuliksi. Nesteen käytössä alus oli vuoteen 1982 asti, jolloin se myytiin St. Tobias Shipping Co. -yhtiölle, joka siirsi aluksen liikennöimään Liberian lipun alle nimellä St. Tobias.    
Aluksen ollessa raakaöljylastissa matkalla Khargin saarelta Ubeen siihen osui 11. syyskuuta 1984 irakilaisten laukaisema Exocet-ohjus 50 merimailia Khargin saaresta etelään (28°25′N, 50°25′E ). Alus selvisi matkasta suunniteltuun määränpäähänsä, mutta se todettiin korjauskelvottomaksi. Alus myytiin romutettavaksi, ja Dalian romutti aluksen 31. joulukuuta alkaen.
Vr5

Vr4

Veturit rakennettiin Yhdysvalloissa vuonna 1944 sota-apuna Neuvostoliitolle; vetureita jäi toimittamatta runsaasti, koska venäläiset tekivät reklamaation jo toimitetuista. Tästä nousi niin kova kiista, että toimitukset loppuivat.
Vuonna 1945 vetureita tarjottiin Suomelle, koska Suomessa oli niille sopiva raideleveys. Vetureita ostettiin 21 kappaletta romuraudan hinnalla; lisäksi yksi saatiin nimellisellä 500 dollarin hinnalla varaosiksi – joskin sekin lopulta päätettiin ottaa peruskorjaukseen ja liikenteeseen kun varaosat pystyttiinkin tekemään Suomessa.
Mormack Linesin rahtilaivat, suurimmat siihen asti Suomessa käyneet, toivat veturit Turkuun vuoden 1945 aikana. Täällä veturi sai tyyppimerkinnän Vr4.

Käyttökokemuksia

Veturi osoittautui voimakkaaksi ja tehokkailla jarruilla varustetuksi; satulatankki tosin rajoitti näkyvyyttä eteenpäin, ohjaimet olivat väärin suunniteltuja ja veturi yleensäkin herkkä suistumaan kiskoilta. Se saikin radanrikkojan maineen. Lisäksi kattila oli märkähöyrytyyppinen. Veturia kutsuttiin nimellä Mulli tai Mullikuhnuri.
Veturi oli herkkä suistumaan kiskoilta eritoten vaihteissa. Osa harmeista aiheutui siitä, että veturin tehonsäätölaite toimi kankiohjauksella, joka oli äkkinäinen kokemattomalle kuljettajalle. Lisäksi tehokas höyryjarru oli toiminnaltaan äkkinäinen: Se löi pyörät herkästi lukkoon mistä seurasi loveutumisia. Veturit päätettiin jo varsin varhain lähettää peruskorjaukseen.
.jp

.jp on Japanin Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Sitä hallinnoi Japan Registry Services. Tunnus otettiin käyttöön 1986.
.jp-tunnuksen luonnin yhteydessä verkko-osoitetta hallinnoi JPNIC sen roolin Japanin Internet-yhteyksien kehityksen yhteydessä. Kuitenkin, kasvavan tärkeyden sekä rekisteröintimäärän kasvun myötä päätettiin, että JPNIC perustaa kokonaan oman yhtiön hoitamaan .jp-tunnuksen rekisteröintiä. 30. kesäkuuta 2003 lähtien Japan Registry Services on virallisesti jakanut .jp-osoitteita. Osoitteen saadakseen hakijalla täytyy olla fyysinen osoite Japanissa. Osoitteet, jotka sisältävät japanilaisia merkkejä (kanji, hiragana tahi katakana) voidaan rekisteröidä toiselle asteelle.
Filip Forsberg

Seuraura

Forsberg on Leksands IF:n kasvatti. Hän voitti vuonna 2009 U16 SM:n pronssia. Kaudella 2009–2010 Forsberg pelasi Leksandissa pääosin J18 Allsvenskanissa, mutta hän edusti myös pudotuspeleissä J20 SuperElit-joukkuetta, jonka kanssa Forsberg voitti mestaruuden.
Kaudella 2010–2011 Forsberg oli Leksandin J20-joukkueen paras pistemies tehoilla 21+19=40 ja debytoi myös miesten edustusjoukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, jossa hän pelasi 10 runkosarjaottelua ja kuusi Kvalserien-ottelua tehden tehot 1+1=2. KHL-seura Sibir Novosibirsk varasi Forsbergin toisella kierroksella 41. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011.
Kaudella 2011–2012 Forsberg nousi Leksandin Allsvenskan-miehistöön, mutta pelasi kauden aikana myös J20-joukkueessa. Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi hänet Euroopassa pelaavien kenttäpelaajien rankingissa ykkössijalle NHL:n varaustilaisuuteen 2012.
Washington Capitals varasi Forsbergin 11. pelaajana NHL:än varaustilaisuudessa kesällä 2012.
NHL-kauden 2012–2013 siirtorajan umpeutuessa Forsberg vaihdettiin Nashville Predatorsiin kun Washington Capitals sai vastineeksi Martin Eratin ja Michael Lattan.

Muuta

Forsbergin veli Fredrik Forsberg (s. 1996) ja serkku Linus Carlsson (s. 1995) pelaavat myös jääkiekkoa.
Kuntoutusasiain neuvottelukunta

Kuntoutusasiain neuvottelukunta Kuntoutusasiain neuvottelukunta (kunk) on kuntoutuksen asiakasyhteistyölain (497/2003) 14 §:n nojalla valtioneuvoston neljäksi vuodeksi kerrallaan sosiaali- ja terveysministeriön yhteyteen asettama elin, jonka tehtävänä on ohjata, kehittää ja sovittaa yhteen viranomaisten, yhteisöjen ja laitosten yhteistyötä sekä alueellisten kuntoutuksen asiakasyhteistyötoimikuntien toimintaa.
Kuntoutusasiain neuvottelukunta voi esimerkiksi antaa lausuntoja kuntoutuksen kannalta tärkeistä suunnitelmista ja ehdotuksista. Neuvottelukunnassa ovat edustettuina mm. Kansaneläkelaitos, kuntoutuspalveluiden tuottajia, vammais- ja kansanterveysjärjestöjä sekä työmarkkina- ja etujärjestöjä.

Neuvottelukunnan historia

Kuntoutusasiain neuvottelukunta jatkaa vuoden 1946 invalidihuoltolain mukaisesti toimineen invalidihuoltoasiain neuvottelukunnan työtä. Säädösmuutos toteutettiin 1980-luvun alussa, kun invalidihuoltolaki pääosin kumottiin ja lääkinnällinen kuntoutus siirrettiin niin sanotussa Valtava-uudistuksessa kuntien tehtäväksi.
Kuntoutusasiain neuvottelukunnan pääsihteereinä ovat toimineet Marja-Liisa Kotisaari (1981–1984), Ilpo Vilkkumaa (1984–1986), Veikko Korpela (1986–1991), Anja Kairisalo (1991) ja Heidi Paatero (1991–2007).
Neuvottelukunnan alkuvaiheessa, 1990-luvun alkuun saakka, keskeisenä tehtävänä oli kuntoutuslainsäädännön uudistaminen, mikä toteutui 1991 voimaan astuneessa lakipaketissa. Kokonaan uusia lakeja olivat kuntoutusrahalaki (611/1991), laki Kansaneläkelaitoksen järjestämästä kuntoutuksesta (610/1991) ja laki kuntoutuksen asiakaspalveluyhteistyöstä (604/1991).
Vakiinnuttuaan neuvottelukunta otti päätehtäväkseen valmistella valtioneuvoston kuntoutusselontekoa, joka annettiin vuonna 1994. Kaksi muuta kuntoutusselontekoa annettiin vuosina 1998 ja 2002. Neuvottelukunta asetti toimikausittain muutamia jaostoja sisältöalueittain, ja jaostot valmistelivat kuntoutuksen erityisalueita koskevia selvityksiä ja ohjelmia, kuten 1988 valmistuneen ILO:n ammatillisen kuntoutuksen ja työllistämisen yleissopimukseen nro 159 liittyvän kansallisen toimintaohjelman "Vajaakuntoisten työllistäminen", sen uusitun version "Vajaasta varteenotettavaksi" (1995), "Kuntoutuksen tutkimuksen kehittämisohjelman" (2003) ja ammatillisen kuntoutuksen työjakoa koskevan kannanoton.
Toimikaudella 2003–2007 neuvottelukunnan keskeinen tehtävä oli kuntoutuksen toimivuuden ja vaikuttavuuden parantaminen sekä neuvottelukunnassa edustettuna olevien tahojen yhteistyön edistäminen ja kuntoutusta koskevien suunnitelmien ja toimenpiteiden yhteensovittaminen. Neuvottelukunnalla oli vuosina 2003–2007 kolme jaostoa: työllisyysjaosto, toimintakykyjaosto ja tutkimusjaosto.

Lisätiedot

Kuntoutusasian neuvottelukunnan kokoonpano, kokousten pöytäkirjat ja muut tiedotettavat asiat on julkaistu keväästä 2012 alkaen Kuntoutusportissa.
Joona Luoto

Seuraura

Luoto on Lempäälän Kisan kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Tapparassa. Kaudella 2014–2015 Luoto nousi seuran B-nuorten kapteeniksi ja oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 22+13=35. Hän oli myös pudotuspeleissä Tapparan paras pistemies tehoilla 3+3=6. Kausi 2015–2016 Luodolla päättyi A-nuorissa loukkaantumisen vuoksi runkosarjaan 36 ottelun jälkeen, mutta hän voitti kuitenkin Tapparan sisäisen maalipörssin 20 osumallaan.
Kaudeksi 2016–2017 Luoto teki Tapparan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi harjoituskaudella myös Mestis-joukkue Lempäälän Kisan vahvuudessa ja aloitti kautensa joukkueessa lainalla. Luoto pelasi Tapparassa ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa 11. lokakuuta 2016 Mestarien liigan ensimmäisen playoff-kierroksen toisessa ottelussa vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin Tapparan 13. hyökkääjäksi. Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Luoto sai tililleen 20. lokakuuta 2016 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin Tapparan 13. hyökkääjäksi, mutta Luoto jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa toisessa ottelussaan 17. marraskuuta 2016 JYPiä vastaan. Luoto sai ottelussa jääaikaa 8.46 minuuttia. Luoto teki liigauransa avausmaalin neljännessä ottelussaan 25. marraskuuta 2016 Saimaan Palloa vastaan. Seppo Ahokainen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Joulukuussa 2016 Luoto teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 24 runkosarjaottelua tehopistein 5+1=6 ja kymmenen playoff-ottelua tehden yhden maalin. Luoto voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. LeKin Mestis-joukkueessa hän pelasi 24 runkosarjaottelua.
Luoto teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2017–2018 47 runkosarjaottelussa tehot 8+8=16, 13 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä ja seitsemässä CHL-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kesällä 2018 NHL-varaamaton Luoto sai kutsun New York Islandersin kehitysleirille. Kaudella 2018–2019 hän avasi maalitilinsä SM-liigan pudotuspeleissä heti kahdella osumalla kolmannessa välieräottelussa 9. huhtikuuta 2019 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Luodon toinen osuma ratkaisi Tapparalle 3–2-voiton ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 67.48. Johannes Alanen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Tappara meni ottelusarjassa 2–1-johtoon, mutta HPK kuitenkin eteni lopulta finaaleihin otteluvoitoin 4–2. Luoto voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kesäkuussa 2019 Luoto solmi kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 758 000 dollaria.

Maajoukkueura

Luoto pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän teki Suomen turnauksen avausmaalin ensimmäisessä ottelussa Tšekkiä vastaan. Yhteensä Luoto on pelannut 17 nuorten maaottelua.

Muuta

Luoto valmistui ylioppilaaksi Lempäälän lukiosta keväällä 2017. Hänen pikkuveljensä Oskari pelaa hyökkääjänä Tapparan B-nuorissa.
William Coley

William Bradley Coley (1862–1936) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja varhainen syöpähoidon immunoterapian kehittäjä. Immunoterapiassa ei suoranaisesti tapeta syöpäsoluja vaan kiihdytetään kehon omaa puolustusjärjestelmää toimimaan syöpää vastaan. Näin kehittyi Coleyn toksiiniksi nimitetty syöpälääke.
Coley toimi New Yorkissa kirurgina ja hoiti kirurgialla myös syöpäpotilaita. Syövän hoitoon ei ollut käytettävissä sädehoitoa eikä lääkkeitä. Havaittiin, että jos syöpäpotilas sai bakteeritulehduksen, kasvain saattoi pienentyä tai jopa hävitä. Vuonna 1891 Coley alkoi rokottamalla tartuttaa streptokokki-bakteeritulehduksia sellaisiin sarkoomapotilaisiin, joita ei voitu enää auttaa kirurgialla. Monet luusyöpää, melanoomaa ja munuaissyöpää sairastaneet potilaat saivat hyötyä hoidosta tai jopa paranivat. Coley ei saanut hyvistä hoitotuloksista huolimatta arvostusta kollegoiltaan, koska virallinen totuus oli, että syöpää hoidetaan kirurgialla. Kovin kritiikki tuli hänen entiseltä akateemiselta opettajaltaan James Ewingiltä.
Joint Test Action Group

Joint Test Action Group (JTAG) on yleinen nimi standardille IEEE 1149.1, joka määrittelee ohjelmiston ja laitteiston testaukseen käytettävän JTAG-portin.
JTAG-porttia käytetään yleisesti mikropiirien testaus- ja kehitysapuvälineenä. Lähes kaikki modernit mikroprosessorit ja -kontrollerit tukevat JTAGia. Porttia voidaan käyttää esimerkiksi ohjelman ajoon askel kerrallaan tai pysäytyspisteiden asetukseen. Monet nykyaikaiset laitteet, kuten matkapuhelimet, eivät sisällä mitään muuta testaus- ja debuggausliittymää.