google/wiki40b huggingface dataset:
Kobolttikottarainen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kobolttikottarainen on noin 16–18 cm. Pää, selkä, siivet ja rinta ovat väriltään tummansiniset, lähes mustat. Vatsa ja alaperä ovat väritykseltään valkoiset. Kobolttikottaraisen silmät ovat keltaiset. Aavikkokottarainen (Speculipastor bicolor) muistuttaa ulkonäöltään kobolttikottaraista, mutta eroaa valkean siipilaikun perusteella. Lisäksi se elää huomattavasti kuivemmilla seuduilla kuin kobolttikottarainen.

Elinympäristö ja ravinto

Kobolttikottaraiset elävät muutamin paikoin Kenian ja Tansanian kosteissa vuoristometsissä yleensä yli 1 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji viettää aikansa puisen latvuksissa. Kobolttikottarainen on varsin seurallinen lintu ja kokoontuu parviksi paitsi lisääntymisaikana. Pesänsä laji rakentaa puunkoloon. Ravintonaan lintu käyttää hedelmiä.

Uhat

Kobolttikottaraiskannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Suurin uhka lajille on elinympäristön tuhoutuminen laittomien hakkuiden takia. Lisäksi karjan laiduntaminen metsissä hävittää sopivia elinympäristöjä. Koska laji vaatii puunkoloja pesiäkseen, erityisesti vanhojen puiden kaataminen on sille vahingollista.
Buhund

Ulkonäkö

Buhund on hieman keskikokoista pienempi pystykorvainen ja kippurahäntäinen koira. Ruumiinrakenne on neliömäinen ja tasapainoinen. Väritys on musta tai vehnänvärinen, joko valkoisilla laikuilla tai ilman. Vehnänvärisen koiran värisävy voi vaihdella hyvin vaaleasta punertavaan ja sillä voi olla myös mustat karvojen kärjet. Silmät ja kirsu ovat mustat, ja myös musta maski sallitaan. Kaksikerroksinen turkki on helppohoitoinen ja tarvitsee harjausta oikeastaan vain karvanlähtöaikaan kaksi kertaa vuodessa.

Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan buhund on ystävällinen ja tulee hyvin toimeen sekä ihmisten että muiden eläinten kanssa. Rotu on liikkuvainen, valpas, energinen ja nopea oppimaan, minkä vuoksi se soveltuu hyvin erilaisten koiraurheilulajien kuten agilityn ja tokon harrastamiseen. Siksi se tarvitsee myös kohtalaisen paljon liikuntaa ja aktiviteetteja, eikä sitä pitäisi jättää pitkiksi ajoiksi yksin.

Alkuperä

Muiden pohjoismaisten pystykorvien tapaan buhund polveutuu viikinkien käyttämistä pystykorvaisista koirista. Alun perin koiria käytettiin lampaiden paimennuksessa ja vahtikoirina, jossain määrin myös metsästyksessä. Koirat kulkivat viikinkien mukana pitkilläkin matkoilla jopa merellä. Nimi buhund tulee norjan sanoista "bu" (asumus tai piha) ja "hund" (koira), ja sitä käytettiin ensi kerran 1600-luvulla. Vastaavanlaisten koirien jäännöksiä on löydetty viikinkiaikaisista haudoista.
Norjalainen rotuyhdistys Norsk Buhundklubb perustettiin vuonna 1939, ja neljä vuotta myöhemmin FCI kelpuutti buhundin omaksi rodukseen. Norjan ulkopuolella buhundeja on nykyään melko vähän. Niitä käytetään jossain määrin myös palvelustehtävissä, kuten poliisikoirina.
Michel Sardou

Michel Sardou (s. 26. tammikuuta 1947, Pariisi) on ranskalainen laulaja ja sanoittaja, joka on hyvin suosittu erityisesti ranskalaisella kielialueella.

Musiikki

Sardou on kuuluisa rakkauslauluistaan kuten La Maladie d'Amour, mutta hänen laulunsa ovat käsitelleen useita yhteiskunnan sosiaalisia ja poliittisia ongelmia, kuten naisten asemaa islamilaisessa yhteiskunnassa, katolisen papiston selibaattia. kolonialismia ja kuolemantuomiota. Usein hänen musiikkinsa on syntynyt yhteistyössä ranskalaisen Jacques Revaux'n tai italialaisen Toto Cutugnon kanssa.
Vielä tänään, yli 40 vuoden mittaisen uran tehtyään Sardou on erinomaisen suosittu Ranskassa. Tästä on osoituksena on hänen pitämänsä 18 perättäisen konsertin putki Paris-Bercy-areenalla vuonna 2001. Saliin mahtuu kerrallaan noin 17.000 kuuntelijaa. Ja vuonna 2004 hänen albuminsa Du plaisir kohosi heti Ranskan listan kärkeen.
Hugo Turunen

Perhe ja opinnot

Turusen vanhemmat olivat maanviljelijä Niilo Turunen ja Emilia Juuti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Alli Edla Maria Anderssonin kanssa, josta hän erosi vuonna 1932 ja avioitui toisen kerran vuonna 1938 Hely Lampisen kanssa. 
Turunen kävi kansakoulun ja Joensuun kauppakoulun vuosina 1912–1914 sekä suoritti yksityisesti kahdeksannen luokan (pois lukien vieraat kielet) Kouvolan yhteiskoulussa vuonna 1923. Hän teki opintomatkan vuonna 1926 Ruotsin armeijan ampumakouluun ja suoritti huoltokurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1931 ja kävi suojeluskuntain sotilashallinnollisten kurssien ensimmäisen jakson vuonna 1934. Turunen toimi opettajana Markovillan upseerikokelaskursseilla vuonna 1918 ja Kadettikoulussa vuosina 1919–1920.

Jääkärikausi

Turunen työskenteli isänsä puutavaraliikkeessä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui käymissään taisteluissa vain Riianlahdella 22. syyskuuta 1916.

Sisällissodan jälkeinen aika

Turunen toimi sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentin XI pataljoonan 2. komppanian päällikkönä, josta tehtävästä hänet siirrettiin 27. kesäkuuta 1918 komppanianpäälliköksi Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen 2. huhtikuuta 1919 alkaen Keski–Suomen rykmenttiin, missä hän toimi myös pataljoonankomentajana ja rykmentin talouspäällikkönä. Puolustusvoimista Turunen siirrettiin 5. syyskuuta 1925 suojeluskuntajärjestöön, jossa hän toimi Yliesikunnan vanhempana sotilastarkastajaksi ja 6. joulukuuta 1925 alkaen Varsinais–Suomen suojeluskuntapiirin päällikkönä. Suojeluskunnista hän erosi 3. toukokuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä kotitilallaan Rantasalmella. Takaisin Suojeluskuntiin hän liittyi 1. lokakuuta 1928 ja hänet määrättiin Etelä–Hämeen suojeluskuntapiirin ja 1. huhtikuuta 1930 alkaen Viipurin suojeluskuntapiirin kansliapäälliköksi. Toistamiseen hän erosi Suojeluskunista 15. joulukuuta 1934 ja työskenteli sen jälkeen 1. kesäkuuta 1935 alkaen Hakkapeliitan levikkipäällikkönä.

Talvi- ja jatkosota

Turunen osallistui talvisotaan ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Mikkelin suojeluskuntapiirin päällikkönä ja myöhemmin Kotijoukkojen esikunnassa majoitus- ja rakennustoimiston päällikkönä. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Kotijoukkojen esikunnan majoitus- ja kuljetusvälinetoimiston päälliköksi. Vuonna 1944 hänet siirrettiin Viipurin suojeluskuntapiirin ilmasuojelutoimiston komentajan apulaiseksi ja oli tehtävässä sodan loppuun saakka. Suojeluskuntatyönsä ohella hän työskenteli myös Konttorityö Oy:n Viipurin konttorin johtajana sotien loppuun saakka. Turunen työskenteli sotien jälkeen Konttorimies Oy:n toimitusjohtajana Lappeenrannassa aina vuoteen 1963 saakka.
Oscar-gaala 2015

Televisiointi

Suomessa gaala lähetettiin suorana lähetyksenä Yle Teemalla sunnuntain ja maanantain välisenä yönä 22–23. helmikuuta. Punainen matto -osuus alkoi noin klo. 2.00 ja itse gaala alkoi kolmen jälkeen. Koko Oscar-lähetys uusittiin kanavalla suomeksi tekstitettynä maanantai-iltana 23. helmikuuta.
Nelonen Media

Palkinnot

Vuoden 2010 Radio Gaalassa myyntijohtaja Erkka Jaakkola palkittiin kategoriassa vuoden radioammattilainen.
Fendi

Fendi on italialainen muotitalo, joka perustettiin nahka- ja turkisliikkeenä Roomassa vuonna 1918. Fendi suunnittelee vaatteita, hajuvesiä, asusteita sekä myös huonekaluja. Fendi tunnetaan kuitenkin parhaiten "baguette"-käsilaukuistaan. Yrityksen taiteellisena johtajana toimi Karl Lagerfeld.
Fendin perusti Adele Casagrande, joka naimisiin mentyään 1925 vaihtoi kaupan nimen miehensä Edoardo Fendin mukaan Fendiksi. Liike menestyi hyvin, ja uusi kauppa avattiin Via Piavelle vuonna 1932. Pariskunnan viisi tytärtä ovat jo nuoresta työskennelleet yrityksessä.
Fendi lanseerasi ensimmäisen hajuvetensä, Fendi for Women -tuoksun, vuonna 1986. Myöhemmin tarjontaa on laajennettu miestentuoksujen  Fendi Uomo (1988) ja Theorema Uomo (2001) sekä naisille suunnattujen tuoksujen Fantasia (1996) ja Celebration (2005) myötä.
Fendin omistaa luksusmerkkituotteistaan tunnettu ranskalainen LVMH.
Takanori Gomi

Shooto

Gomi aloitti ammattilaisuransa marraskuussa 1998, kun hän otteli ensimmäisen kerran Hiroshi Tsuruyaa vastaan. Gomi voitti ottelun tuomariäänin. Hän otteli tämän jälkeen kahdeksan ottelua peräkkäin voitokkaasti.
Gomi sai menestyksen myötä otella Shooton kevyensarjan mestaruudesta Rumina Satoa vastaan, joka oli aiemmin haastanut Caol Unon Shooton välisarjan mestaruudesta. Gomi voitti kolmieräisen mestaruusottelun tuomariäänin. Mestaruuden jälkeen Gomi otteli kaksi ottelua, jotka eivät olleet mestaruudesta. Hän voitti molemmat ottelunsa Leonardo Santosia ja Chris Brennania vastaan tuomariäänin. Joulukuussa 2012 Gomi puolusti ensimmäistä kertaa välisarjan mestaruuttaan Dokonjonosuke Mishimaa vastaan. Shooto: Year End Show 2002 -tapahtumassa käyty mestaruuskamppailu päättyi Gomin voittoon toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Mestaruusottelun jälkeen hän otteli Nick Ertliä vastaan ei-mestaruusottelun, jonka hän voitti ensimmäisessä erässä käsilukolla. Elokuussa 2003 Gomi puolusti toista kertaa mestaruuttaan, tällä kertaa Joachim Hansenia vastaan. Shooto - 8/10 in Yokohama Cultural Gymnasium - tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Gomin tappioon tuomariäänin ja hän menetti välisarjan mestaruutensa.

Pride

Shooton jälkeen Gomi otteli Rumble on the Rock 4 -tapahtumassa UFC:n entisen kevyensarjan mestaria BJ Penniä vastaan. Gomi hävisi kamppailun kuristuksella kolmannessa erässä. Kahdesta tappiosta huolimatta Gomi allekirjoitti sopimuksen PRIDE Fighting Championshipsin kanssa.
Ensimmäisen kamppailunsa Pridessa hän kävi PRIDE Bushido 2 -tapahtumassa helmikuussa 2004. Gomi voitti Jadyson Costaa vastaan käydyn kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Pietarsaaren voimalaitos

Pietarsaaren voimalaitos on Pietarsaaressa sijaitseva voimalaitos. Se on vastapainevoimalaitos, jonka omistaa Alholmens Kraft. Voimalaitoksen sähköteho on 265 megawattia, lämpöteho 160 megawattia ja höyryteho 100 megawattia. Voimalaitoksen käyttämästä polttoaineesta 5–25 prosenttia on kivihiiltä, mikä teki voimalaitoksesta maailman suurimman biopolttoainevoimalan vuonna 2015. Energia- ja ilmastostrategian mukaan hiilen energiakäytöstä luovutaan Suomessa vuoteen 2030 mennessä. Voimalaitoksella on siis luovuttava hiilen käytöstä viimeistään vuonna 2029.
Gawron-luokka

Valmistus

Alun perin suunniteltiin seitsemän aluksen valmistusta, mutta vuoteen 2009 mennessä ainoastaan ORP Ślązakin rakennustyöt on aloitettu. Ohjelman rahoituksen hitaus ja asennettavien asejärjestelmien valinta ovat aiheuttaneet muutoksia aikatauluihin. Aluksen runko laskettiin vesille 6. syyskuuta 2009, mutta rakennustöiden jatkaminen on ollut sen jälkeen keskeytettynä budjettivajeen vuoksi. Aluksen pitäisi astua palvelukseen vuonna 2015.
Yhtyneet kulmakarvat

Yhtyneet kulmakarvat tai yhdistyneet kulmakarvat ovat ihmisen kulmakarvat, jotka ovat yhteenkasvaneet. Eräissä maissa kuten Tadžikistanissa yhtyneitä kulmakarvoja pidetään feminiinisenä kauneuden ja puhtauden symbolina. Yhtyneissä kulmakarvoissa ei ole mitään vaarallista, mutta ne voivat kuitenkin olla jonkin sairauden tunnusmerkki, kuten Cornelia de Lange -oireyhtymässä. Yhdistyneitä kulmakarvoja on esiintynyt myös fiktiossa, esimerkiksi Simpsonit-televisiosarjassa Maggie Simpsonin perivihollinen on Gerald-vauva, jolla on mustat paksut yhtyneet kulmakarvat.
Koirajärvi (Pello)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Pahtajoen valuma-alueeseen (67.966) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,7 metriä mpy.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1932

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1932 Virolahdella. Lake Placidin olympiakisoissa kilpailleet viisi suomalaishiihtäjää eivät olleet mukana SM-hiihdoissa.
Coron

Coron on saari Filippiineillä. Se sijaitsee Palawanin ja Mindoron saarten välissä.

Turismi

Saarta ympäröivä meri on suosittu sukelluskohde. Erityisesti saaren läheisyyteen toisen maailmansodan aikana upotetut japanilaiset sotalaivat ovat yksi maailman parhaista hylkysukelluskohteista.
Leonardo Morosini

Seurajoukkueura

Morosini on Brescia Calcion kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Serie B:ssä kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2014–2015 Morosini sai peliaikaa jo 23 ottelussa ja teki jälleen yhden maalin.
Kevätkauden 2017 Morosini edusti Serie A:ssa Genoaa ja kauden 2017–2018 lainalla Serie B:ssä Avellinoa kunnes palasi Bresciaan.

Maajoukkueura

Morosini kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa saavuttaen kultaa. Hän oli kolmella maalillaan Italian paras maalintekijä turnauksessa. Yksi maaleista syntyi finaalissa Etelä-Koreaa vastaan.

Muuta

Morosini opiskelee Comon yliopistossa kielitiedettä ja kirjallisuutta. Tätä kautta hän sai mahdollisuuden pelata yliopisto-opiskelijoille tarkoitetuissa universiadeissa.
Neliöllinen keskiarvo

RMS-keskiarvostaminen sähkötekniikassa

Sähkötekniikassa tehoja laskettaessa, kun käytössä on vaihtojännite (yhtä hyvin käytössä voisi olla myös vaihtovirta), halutaan yleensä huippujännitteen sijaan tietää vaihtojännitteen tehollisarvo. Näin siksi, koska vaihtojännite, joka ilmaistaan tehollisarvonsa avulla antaa kuormaan saman tehon kuin vastaavan suuruinen tasajännite. Tehollisarvo lasketaan vaihtojännitteestä keskiarvostamalla käyttämällä RMS-keskiarvostamista. Tämän vuoksi ammattipiireissä yleensä puhutaankin RMS-arvosta tehollisarvon sijaan.
Nimettömät seksiaddiktit

Nimettömät seksiaddiktit (engl. Sex Addicts Anonymous) on kahdentoista askeleen ohjelma seksiriippuvuudesta toipumiseen. SAA on myös kansainvälinen liike, jonka jäsenten päämääränä on pysyä seksuaalisesti raittiina ja auttaa tässä toisia seksiaddikteja. Liike toimii paikallisina ryhminä kuten esikuvansa AA-liike, eli nimettömät alkoholistit.

Historia

SAA:n juuret ovat 1977 Yhdysvaltojen Minneapolisissa Lake Harriet:n rannalla venevajassa alkaneissa kokouksissa. Kokousten vakiintuessa yhteen iltaan viikossa jotkin jäsenet tunsivat tarvetta tavata toisensa useammin. Tällöin perustettiin viikottaiset aamiaistapaamiset. Osallistujista suurin osa työskenteli terveydenhuollon parissa ja he olisivat halunneet suositella ryhmää myös asiakkailleen. Ongelmaksi muodostui ajatus olla asiakkaiden kanssa samoissa kokouksissa. Tämän vuoksi perustettiin kolmas ryhmä jota terapeutit pystyivät suosittelemaan asiakkailleen. Ryhmät kasvoivat ja jakautuivat uudelleen ja uudelleen. Kun perustettiin komitea koordinoimaan ryhmien välistä toimintaa, voidaan sanoa Sex Addicts Anonymousin saaneen alkunsa. Sittemmin SAA on levinnyt ympäri maailman.

Toiminta

Toiminnan ydin on viikottaiset kokoukset, joihin osallistutaan vain etunimellä. Kokouksia voidaan pitää myös puhelimella. Vuonna 2018 on kokoontunut neljä ryhmää Helsingissä ja yksi Tampereella.
Nimettömien seksiaddiktien jäsenyydelle ei ole muita vaatimuksia kuin halu lopettaa pakonomainen seksuaalinen käyttäytyminen. Tällä periaatteella on haluttu varmistaa, että kuka tahansa riippumatta esimerkiksi yhteiskunnallisesta asemastaan, sukupuolestaan, iästään tai uskontokunnastaan voi hakea apua. Jäsenmaksua ei ole vaan toiminnan kulut kuten tilavuokrat katetaan jäsenten ja ulkopuolisten lahjoituksilla. SAA ei pidä jäsenistöstään luetteloa, mutta toipuvat seksiaddiktit, jotka käyvät SAA:n kokouksissa, kutsuvat itseään SAA:n jäseniksi tai SAA:laisiksi.
Osallistumista pohtivalle liike tarjoaa Minäkö addikti -testin, joka voi auttaa selvittämään, tarvitseeko apua seksuaalisuutensa kanssa. Samaa kartoittavaa seksiriippuvuustestiä tarjoaa myös A-klinikkasäätiön päihdelinkki. Riippuvuus on monitulkintainen asia ja sen määrittely vaatii huolellisuutta ja varovaisuutta.
Nimettömät seksiaddiktit ei pidä itseään uskonnollisena vaan hengellisenä liikkeenä. SAA:ssa puhutaan Jumalasta tai korkeammasta voimasta, jonka jokainen ryhmän jäsen määrittelee itse. Korkeampi voima voi olla myös ei-uskonnollinen asia, kuten SAA-ryhmä itse.
Malin kaivosteollisuus

Malin kaivosteollisuus tuottaa etupäässä kultaa, joka on maan tärkein vientituote. Lisäksi tuotetaan pieniä määriä timantteja ja muita jalokiviä, rautamalmia, fosfaattia, kivisuolaa, hiekkaa ja soraa sekä kullankaivun sivutuotteena hopeaa. Toistaiseksi hyödyntämättömiin mineraalivaroihin kuuluvat bauksiitti, kromi, kupari, graniitti, kipsi, kaoliini, lyijy, litium, mangaani, marmori, nikkeli, niobi, palladium, rutiili, talkki, torium, tina, titaani, volframi, uraani ja zirkonium.

Kulta

Kullankaivulla on Malissa pitkät perinteet. Keskiajalla kulta oli suolan ja orjien ohella alueen tärkein vientituote Saharan ylittäneessä karavaanikaupassa. Perinteistä käsityönä tapahtuvaa kullankaivua harjoitetaan yhä maan etelä- ja länsiosissa. Se tuottaa vuosittain arviolta 2,5–10 tonnia kultaa ja työllistää kenties 25 000–28 000 päätoimista kaivajaa. Toiminnan laajuutta on kuitenkin hyvin vaikeaa arvioida.
Teollinen kullankaivu alkoi Malissa Neuvostoliiton tuella 1980-luvulla. Tuotanto kasvoi voimakkaasti 1990-luvun puolivälistä lähtien varsinkin eteläafrikkalaisen pääoman avulla. Kaivokset ovat yksityisomistuksessa, ja Malin valtiolla on niissä vähemmistöosuus. Vuonna 2014 toimineet kultakaivokset olivat Kalana, Loulo–Gounkoto, Morila, Sadiola, Syama, Tabakoto–Segala ja Yatela.
Malin teollinen kaivostoiminta tuotti vuosina 2003–2012 keskimäärin 50 tonnia kultaa vuodessa. Maa on Etelä-Afrikan ja Ghanan jälkeen Afrikan kolmanneksi suurin kullan tuottaja. Vuonna 2013 kulta muodosti 7 % maan bruttokansantuotteesta, 65 % viennistä ja 25 % valtion verotuloista. Kaivosyhtiöt ja niiden alihankkijat työllistävät lähes 10 000 työntekijää, joista valtaosa on Malin kansalaisia. Työpaikat ovat keskittyneet kolmeen kuntaan, Sadiolaan, Sitakillyyn ja Gouandiakaan.

Tulevaisuus

Malin kultavarat ovat auttaneet maan taloutta pysymään jaloillaan vuoden 2012 sisällissodan jälkeen, mutta niiden arvioidaan ehtyvän vuoden 2030 tienoilla. Talouden riippuvuutta kullasta tulisi vähentää ja kaivostoimintaa monipuolistaa. Olemassa olevat kaivoshankkeet koskevat kullan lisäksi bauksiittia, rautamalmia, mangaania, kuparia, hopeaa, uraania ja fosfaattia, mutta monet niistä ovat toistaiseksi pysähdyksissä.
Maryna Antsybor

Maryna Antsybor (s. 10. lokakuuta 1987) on ukrainalainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Antsybor kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa joulukuussa 2007. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2007 oltuaan Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Liberecin 7,6 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2008.
Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Antsybor sijoittui 35:nneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parhaimmillaan 30:s 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Antsybor oli 37:s 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui parhaimmillaan 40:nneksi 30 kilometrin vapaan kilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli parhaimmillaan 47:s 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Sotsin olympialaisissa 2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 34:nneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 35:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 48:nneksi.
The Laws of Scourge

Screeches from the Silence

"Screeches from the Silence" on Sarcófagon ainoa kappale josta on tehty musiikkivideo. Kappaleen sanoitukset kertovat auto-onnettomuuteen joutuvasta huono-onnisesta moottoripyöräilijästä, joka onnettomuuden aiheuttamien kipujen vuoksi saa harha-aistimuksia. Kappale on yksi Sarcófagon tunnetuimmista.
Itse musiikkivideo esittää pääosin Sarcófagoa soittamassa kappaletta moottoritiellä. Samalla kappaleen tarinaa kuvitetaan. Video päättyy kuolettavaan onnettomuuteen. Musiikkivideota esitettiin Brasilian Music Televisionilla.
All Music Guiden arvostelija Eduardo Rivadavia mainitsee kappaleen suurimpana vahvuutena sen yllättävän kosketinsoitinelementin.
Hyrrä

Hyrrä on sekä lasten lelu että teknisissä sovelluksissa käytettävä laite. Se pyöräytetään voimakkaasti akselinsa ympäri, jolloin hyrrä löytää tasapainon ja pysyy pystyssä. Hyrrä on vanha lelu ja se on pysynyt melko muuttumattomana. Se on erittäin helppo tunnistettava vanhoista leluista. Ennen sitä on käytetty myös rahapelivälineenä ja sillä on yritetty ennustaa.
Tekninen sovellus on esimerkiksi hyrräkompassi eli gyroskooppi.
Nopeasti pyörivä hyrrä pyrkii vastustamaan pyörimisakselinsa suunnan muutoksia. Tätä ilmiötä nimitetään hyrrävoimaksi. Mikäli akseli ei ole pystysuora, sen suunta kuitenkin vähitellen kiertyy pystysuunnan ympäri, mitä sanotaan prekessioksi.
Vauhdin hiljentyessä hyrrä alkaa usein heilua. Lopulta hyrrän kiekko koskettaa alustaansa, minkä jälkeen hyrrä pysähtyy hyvin nopeasti.
Jari Niemelä (toimittaja)

Työura

Jari Niemelä toimi 1980-luvun puolivälissä erilaisissa free lance- ja kesätoimittajuuksissa, vuodesta 1987 Radio 957:n toimittajana, 1992–93 Yleisradion Pohjois-Karjalan radion Joensuun aluetoimittajana, 1993–1998 Radio 957:n ohjelmapäällikkönä ja 1998–2012 Kaupunkilehti Tamperelaisen päätoimittajana. Lisäksi Niemelä toimi vuosina 2000–04 TV-Tampereen ohjelmapäällikkönä. Hän luennoi pitkään Tampereen historiasta mm. Ahjolan kansalaisopiston kursseilla. 
Huhtikuusta 2012 Niemelä työskenteli vapaana toimittajana. Hän toimi myös kaupunkilehti Suur-Tampereen viikoittaisena kolumnistina. Syksyn 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin SDP:n listoilta Tampereen kaupunginvaltuustoon.
Maaliskuussa 2015 Jari Niemelä palasi radioon perustamalla Pispalan Radion, jonka vastaavana ohjelmansuorittajana hän toimi.

Yhdistystoiminta ja tunnustukset

Niemelä toimi Tampereen Pispalassa erilaisissa yhdistystehtävissä 2000-luvulla. Hänet valittiin 2011 Lauri Viita -seuran puheenjohtajaksi ja vuoden 2013 alusta Pispalan Moreeni ry:n puheenjohtajaksi.
Vuonna 2006 Jari Niemelä palkittiin Tampereen kaupungin 1. luokan kultaisella ansiomitalilla ja vuonna 2008 Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi hänelle Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin kultaristein (SVR M I kr). Vuonna 2010 hänet nimettiin radiouransa ansioista kaupallisten paikallisradioiden Hall of Fameen.
Ayobami Adebayo

Ayọ̀bámi Adébáyọ̀ (s. 1988 Lagos) on nigerialainen kirjailija.
Adébáyọ̀n esikoisromaani Älä mene pois (Stay with me) ilmestyi vuonna 2017. Teos oli ehdolla muun muassa Bailey's Women's Prize for Fiction -palkinnon ja Wellcome Book Prize -palkinnon saajaksi.
Adébáyọ̀  on suorittanut maisterintutkinnon englanninkielisestä kirjallisuudesta Obafemi Awolowo -yliopistossa Ifessä ja luovan kirjoittamisen maisterintutkinnon University of East Angliassa Norwichissa.
Neravai

Neravai (puolaksi Nerowo) on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 782 asukasta.
Haute-contre

Haute-contre (monikko: hautes-contre) on korkea tenoriääniala, joka oli yleinen ranskalaisessa barokki- ja klassismin ajan oopperassa 1700-luvun lopulle asti. Tyypillisesti oopperarooleissa haute-contren ääniala ulottuu pienestä d:stä tai e:stä kaksiviivaiseen d:hen. Haute-contre eroaa kontratenorista siten, että haute-contre käyttää enemmän rintarekisteriä kun taas kontratenorin äänenmuodostuksessa käytetään ohennetta ja falsettia.