google/wiki40b huggingface dataset:
Rovaniemen kirkko

Alttarifresko ja koristelu

Kirkon kookkaan (korkeus 14 m, leveys alhaalla 11 m) alttarifreskon toteutti professori Lennart Segerstråle vuonna 1951. Teos on nimeltään Elämän lähde.    
Freskon luonnos valmistui jo ennen sotaa vuonna 1936 ja se oli vakavasti ehdolla ensin Rajamäen kirkkoon. Taiteilija lahjoitti luonnoskappaleen Nurmijärven seurakunnalle ja se sekä kaksi taiteilijan tekemää osasuurennosta ovat Rajamäen kirkon seurakuntasalissa. Lopulliseen työhön taiteilija otti vaikutteita viimeisen sotavuoden aikaisista Lapin tuhoista. Hän itse luonnehti teosta seuraavasti:

»Se on siis läpileikkaus jokaisesta ihmissydämestä, jonka toisella puolella on sovitetun ryövärin halu joutua yhteyteen Jumalaan ja hänen suunnitelmaansa, ja toisella puolella on sovittamattoman ryövärin kielteisyys siihen; keskellä seisoo itse Kristus sovituksen hintana. Hän kuvastuu elämän lähteeseen, omaantuntoomme, johon rehellisyyden puhdas valo ja epäitsekkyyden rakkaudellisuus meissä heijastuu. Tämä kaikki on sommiteltu Lapin ympäristöön, koska Rovaniemen kirkko on oleva sen hengen sydämenä.» 
Taidemaalari Antti Salmenlinnan toteuttamassa kirkon koristelussa aiheena on käytetty perinteistä pohjois-suomalaista arkea. Kirkon omintakeisissa seinämaalauksissa Raamatun vertauskuvallinen lammas on korvattu porolla. Kirkossa on kuvanveistäjä Gunnar Uotilan puusta veistämät evankelistojen kuvat tunnussymboleineen sekä suurikokoinen veistos, jonka aiheena on omalla verellään poikasiaan ruokkiva Lapin joutsen.

Kirkon urut

Kirkkosalin urut ovat Christensenin tehtaan valmistamat 45-äänikertaiset urut.
Andris Piebalgs

Andris Piebalgs (s. 17. syyskuuta 1957 Valmiera, Latvia) on latvialainen, Euroopan unionin komission energia-asioista vastaava komissaari. Hän opiskeli Latvian yliopistossa Riiassa ja toimi opettajana 1980-luvulla ja oli liittynyt Neuvostoliiton kommunistipuolueeseen vuonna 1979. Vuosina 1990–1993 Piebalgs hoiti opetusministerin ja vuosina 1994–1995 taas valtiovarainministerin tehtävää. Latvian lähettiläänä hän oli aluksi Virossa 1995–1997 ja EU:ssa 1998–2003.
Hellä suudelma

Juoni

Nuori pakistanilaissukuinen muslimimies Casim asuu Skotlannin Glasgow’ssa ja tapaa opettajana työskentelevän nuoren katolilaisen naisen nimeltä Roisin. He rakastuvat, mutta yhteiskunnan paine aiheuttaa romanssille vaikeuksia. Casimin vanhemmat järjestävät pojalle sopivamman morsiamen, tämän serkun Jasminen. Casim on vaikeiden valintojen edessä.
Erkki Melakoski

Erkki Olavi Melakoski (5. tammikuuta 1926 Turku – 6. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, muusikko ja toimituspäällikkö. Melakosken sävellyksistä todennäköisesti tunnetuin on ”Balladi Olavinlinnasta”.
Melakoski vaikutti laajasti suomalaisessa viihdemusiikissa. Hän soitti tanssiyhtyeessä jo kouluaikoinaan ja liittyi Olli Hämeen orkesteriin vuonna 1948, kun pianisti Valto Laitinen jätti yhtyeen. Hän soitti yhtyeessä 1950-luvun puoleenväliin asti. Vuosina 1959–1963 hän soitti omaa nimeään kantaneessa Erkki Melakosken orkesterissa. Melakoski työskenteli kevyen musiikin parissa Yleisradiossa toimittajana 1953–1961, apulaisosastopäällikkönä 1961–1972 ja musiikkituotannon toimipäällikkönä vuodesta 1972. Melakoski vastasi uransa aikana Yleisradion laajan kantanauha-arkiston luomisesta. Hän toimitti muun muassa Sävelradiota ja sovitti kappaleita Kuukauden suositut -sarjaan, jossa hän toimi kapellimestarina. 
Melakoski kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen huhtikuussa 1997.
Hänet on haudattu Hietaniemen uurnalehtoon (kortteli 14).
Rubicon Estate Winery

Rubicon Estate Winery -viinitila sijaitsee Rutherfordissa Kaliforniassa USA:ssa, Napa Valleyn alueella. Se tunnettiin aiemmin nimellä Niebaum-Coppola Winery perustajansa suomalaissyntyisen merikapteeni Gustave Niebaumin ja vuonna 1975 tilan ostaneen Francis Ford Coppolan ja hänen vaimonsa Eleanorin mukaan.

Historia

Viinitilan historian katsotaan alkaneen vuonna 1879, jolloin tuomari S. Clinton Hastings ostaa pankinjohtaja William C. Watsonilta viininkasvatukseen soveltuvan Inglenookin tilan. Gustave Niebaum osti Inglenookin tiluksen vuonna 1880 ja ryhtyi kehittämään sitä viinikartanoksi, joka voisi kilpailla hienoimpien Ranskan Bordeaux’n viinialueen tilojen kanssa. Viinitilan päärakennus Inglenook Chateau valmistui 1887. Se oli ensimmäinen Bordeaux-tyylinen viinitila Yhdysvalloissa. Vuoden 1889 maailmannäyttelyssä Niebaumin viinit saivat kultamitalin, ja Gustave Niebaumista tuli kuulu nimi viinipiireissä.
Gustave Niebaumin kuoltua tila siirtyi hänen leskelleen ja myöhemmin 1930-luvulle heidän jälkeläisilleen John Daniel Jr:lle ja Susanille, jotka molemmat kasvoivat tilalla. Vuonna 1964 John Daniel myi Inglebrookin brändin, Chateaun ja 94 eekkeriä maata Allied Grape Growersille. Vuonna
Vuonna 1975 Francis Ford Coppola ja hänen vaimonsa Eleanor ostivat Niebaumin viktoriaanisen kodin ja sitä ympäröivät 1560 eekkerin viinitarhat.
Vuonna 1995 Coppola yhdisti kaksi alkuperäistä Inglenook-palstaa ostamalla Inglenook Chateaun ja sitä ympäröivät viinitarhat, joihin kuuluivat Heitz’s Martha’s Vineyard sekä Beaulieu’s Georges de Latour.
Majajärvi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 82 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Majajärven valuma-alueeseen (35.418) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,1 metriä mpy.
Perilymfa

Perilymfa on korvan kuulo- ja eteiskäytävän sisältämää solujen ulkopuolista nestettä, joka on verrattavissa veriplasmaan ja selkäydinnesteseen. Perilymfan pääasiallinen kationi on natrium.
Länsi-Uudenmaan Urheilijat

Länsi-Uudenmaan Urheilijat (LUU) on nuorisotoimintaan (5–19-vuotiaat) keskittyvä yleisurheilun erikoisseura. LUU on ollut SLU:n sinettiseura vuodesta 2002, ja se nousi superluokan seuraksi SUL:n seuraluokittelussa kerättyään vuoden 2009 Kalevan malja -kisassa 14. sijaan oikeuttavan ja seurahistoriansa parhaan pistesaaliin 103,5.

Historia

1900-luvun alkuvuosikymmeninä paikallisesta urheiluherruudesta kamppailivat Lohjan Louhi ja Lohjan Urheilijat. Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 Lohjalta oli mukana kaksi yleisurheilijaa: Kauko Lusenius 3 000 metrin esteissä ja Runar Holmberg 400 metrillä. 1990-luvun alussa Antti Wathén (ennätys 1500 metrillä 3.47) oli ajamassa koko läntisen Uudenmaan yleisurheilua yhden seuran alaisuuteen, mutta vain (vuosituhannen vaihteessa yhteisöjäsenyydestä luopunut) Virkkalan Kiri lähti mukaan. Lohjalle syntyi kuitenkin lasten ja nuorten liikuttamiseen erikoistunut seura (LUU), joka on koko toimintansa ajan järjestänyt yhtä Suomen suurimmista nuorison yleisurheilutapahtumista nimeltään Lohja Junior Games (LJG). Lisäksi LUU on järjestänyt 1990-luvulla vuosittain yhden nuorten eliittikisasarjan kilpailuista, vuonna 1996 moniotteluiden SM-kilpailut yhdessä Vihdin Viestin kanssa ja 2000-luvun alussa maratonin SM-kilpailut.
Christian Friedrich Schröder

Christian Friedrich Schröder (29. huhtikuuta 1722 Westfalen – 1789) oli saksalainen muurimestari ja Turun kaupunginarkkitehti yli kolmen vuosikymmenen ajan. Tukholmaan kisälliksi 1744. Mestarinäyte Tukholmassa 1755. Tukholmasta Turkuun hän tuli 1756 ja nousi kaupungin ammattikunnan vanhimmaksi.
Schröder suunnitteli Turun palon 1775 jälkeen tehtyjä kaupunkitaloja, ja viimeisteli tuomiokirkon tornin huipun uudisrakennuksen jo vuonna 1759. Hän suunnitteli myös useita kartanoita Suomeen, kuten Lempisaaren kartanon Askaisissa, Teijon kartanon Perniössä ja Paimion Viksbergin kartanon, joka on kuitenkin myöhemmin uusittu. Tyylillisesti hän liittyi Carl Hårlemaniin ja Carl Wijnbladhiin. Wijnbladin mallikirjoihin perustui muun muassa Schröderin johdolla rakennetun Inkoossa sijaitsevan Fagervikin kartanon arkkitehtuuri. Schröderille oli ominaista rokokoo ja ranskalainen uusklassismi.
Umberto Cagni

Umberto Cagni (24. helmikuuta 1863 Asti – 22. huhtikuuta 1932 Genova) oli italialainen upseeri ja naparetkeilijä.

Cagnin yritys käydä pohjoisnavalla

Cagni oli aiemmin ollut luutnanttina varajohtaja Abruzzien herttuan, seikkailijan Luigi Amedeo di Savoia-Aostan yrityksessä tehdä retki pohjoisnavalle. Retki oli epäonnistunut ja Abruzzien herttua paleltunut. Nyt vuorostaan Cagni yritti matkustaa pohjoisnavalle koirarekien avulla. Hän lähti liikkeelle Stella Polare -laivalla varusteineen ja rantautui pohjoiselle Frans Josefin maalle Rudolfinmaalle. suunnilleen leveydelle 81° 46'.
Cagni käytti kärkipartiotekniikkaa: erillinen ryhmä etsi ja raivasi pääjoukolle tietä. Tarkoitus oli käyttää pääjoukon lisäksi kahta apupartiota.
Cagnin matka kohti pohjoisnapaa alkoi 11. maaliskuuta 10 miehen ja melkein sadan koiran voimin. Jo matkan alussa Cagnin joukosta irtautunut kolmimiehinen apupartio katosi, ja sen miehet todennäköisesti kuolivat.
Matkanteko oli railojen, jääkasojen, väsymyksen ja lumimyrskyjen vuoksi erittäin vaivalloista ja vauhti oli vain kuusi meripeninkulmaa päivässä. 
Toinen apupartio, joka irtautui leveydellä 83° 10' N, pääsi tukikohtaan turvallisesti takaisin. Gagni jatkoi matkaansa kolmen miehen kanssa. Hän pyrki jatkamaan matkaa navalle tai ainakin ylittämään Fridtjof Nansenin aiemman ennätyksen.
Vaikeuksista huolimatta Cagni saavutti 25. huhtikuuta 1900 uuden pohjoisnavan läheisyysennätyksen 86° 34'. Matka oli vienyt 45 päivää. Pohjoisnapa jäi 381 kilometrin päähän, mutta aiempi Nansenin tekemä ennätys oli rikottu 21 kaariminuutilla, eli 35–40 kilometrillä. Paluu oli vielä vaikeampi kuin menomatka. Miehet nälkiintyivät ruokatarvikkeiden loputtua ja söivät koiriaan. Cagni pääsi kuitenkin 23. kesäkuuta elävänä retkeltään takaisin. Paluumatkalla haittasi kesän aiheuttama jäiden osittainen sulaminen ja ajautuminen merivirran mukana länteen. Paluu Frans Josefin maalle vei 60 päivää, vauhdilla noin 10 km/päivä Cagnin matka oli 1 400 km, 104 päivässä.
Bonnie Lou

Mary Jo Kath, taiteilijanimeltään Bonnie Lou (27. lokakuuta 1924 Towanda, Illinois – 8. joulukuuta 2015 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen rock ’n’ roll- ja countrylaulaja. Hän kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.
Lou, joka oli jo aiemmin luonut huomattavan radiouran, nousi maineeseen levyttävänä artistina 1950-luvulla. Menestyssinglejä olivat ”Seven Lonely Days”, ”Tennessee Big Walk” ja ”Daddy-O”; musiikkia syntyi myös yhteistyössä Rusty Yorkin kanssa.
Uraansa televisiossa jatkanut Lou pääsi mukaan juontamaan Paul Dixon Show’ta. Vaikka hän vetäytyi hiljalleen, häneltä ilmestyi kokoelmalevy vielä vuonna 2000.
Srikanth Kidambi

Ura

Kidambi on saavuttanut nuorten Kansainyhteisön kisoista hopeaa ja pronssia vuodelta 2011 sekanelinpelistä ja nelinpelistä. Hän oli mukana myös vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa, jossa hän selviytyi puolivälieriin. Kidambi on saavuttanut urallaan neljä turnausvoittoa, vuoden 2013 Thailand Openin, vuoden 2014 China Openin sekä vuoden 2015 Swiss Openin ja India Openin.
CF Badalona

Logo

Badalonan logo oli vuosina 1903–1908 Kilven näköinen. Vuosina 1908–1913 logo oli sinivalkoinen kolmio. Nykyinen vuodesta 1913 lähtien käytössä ollut logo on värikkäämpi kolmio.
Oskar Loerke

Oskar Loerke (1884–1941) oli saksalainen lyyrikko ja kertoja, joka julkaisi mm. Pansmusik (1929), Atem der Erde (1930), Der Silberdistelwald (1934), kertomuksia, päiväkirjoja sekä mm. Aleksis Kiveä ja Kalevalaa kuvaavia esseitä. Loerke oli yksi ekspressionismin edustajista, joiden tuotannossa ekspressionismi saavutti huippunsa noin vuonna 1912.
Frank Stella

Frank Stella Suomessa

Valtion taidemuseossa on yksi Stellan teos, Kiasman kokoelmaan kuuluva maalaus Sidney Guberman (1964). Taiteilija nimesi teoksen ystävänsä mukaan, johon hän tutustui opiskellessaan Princetonin yliopistossa. Guberman on myös kirjoittanut Stellan elämäkerran. UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiön kokoelmissa on kaksi Stellan serigrafiaa vuodelta 1967. Ne ovat olleet esillä vuosina 2008–2009 näyttelyssä Kansainvälistä nykytaidetta UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiön kokoelmista Amos Andersonin taidemuseossa Helsingissä ja Kouvolan taidemuseossa. 
Suomessa Frank Stellan teoksia on ollut esillä myös muun muassa vuonna 1988 amerikkalaista nykytaidetta käsittelevässä näyttelyssä Sara Hildénin taidemuseossa Tampereella,  vuonna 1990 Galerie Kaj Forsblomissa (myöhemmin Galerie Forsblom) Helsingissä, sekä Lilja Art Fund Foundation -yksityiskokoelman näyttelyssä Tampereen taidemuseossa vuonna 2008.
Johannes Prioris

Johannes Prioris oli 1400–1500-lukujen vaihteessa vaikuttanut ranskalais-flaamilaiseen koulukuntaan kuulunut säveltäjä. Hänen tiedetään toimineen urkurina Roomassa vuonna 1490 ja maître de chapellena Ludvig XII:lle vuonna 1507. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa requiem, chansoneita ja motetteja.
Stalker (yhtye)

Stalker on alun perin vuosina 1980–1991 toiminut raahelainen rockyhtye. Alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat Ilkka Nordström (laulu ja huuliharppu), Kauko Ilkko (kitara), Veikko Manninen (kitara), Timo Järvelä (basso) ja Martti Sovio (rummut). Yhtye sai nimensä Andrei Tarkovskin Stalker-elokuvan (1979) mukaan.
Stalker onnistui saamaan kappaleensa "Meidän vapaus" Selecta-levy-yhtiön Vaahtopäät II-kokoelmalle vuonna 1981. Debyyttialbumi Ei kenenkään maalla julkaistiin Poko Rekordsin kautta elokuussa 1985. Albumin tuotti Eppu Normaalin Pantse Syrjä. Stalker kiersi ympäri Suomea ja teki yhteiskeikkoja muun muassa Juice Leskisen ja Eppu Normaalin kanssa, mutta jatkuvat miehistönvaihdokset haittasivat toimintaa: vuosien varrella Stalkerissa on soittanut 19 muusikkoa.
1980-luvun loppupuolella Stalker julkaisi muutamia singlejä. Yksi näistä oli yhteissingle "Tension in the air"/"Blinds crosscrusade" neuvostoliittolaisen Provincea-yhtyeen kanssa. 
Vuonna 1990 ilmestyi Stalkerin toinen albumi Kultahiekkaa, nyt CBS-merkillä. Albumilla soittivat Nordström, Ilkko, basisti Janne Huotari ja kitaristi Harri Nyman. Helsingin Sanomien Markku Fagerlund piti levyn teknistä tasoa hyvänä, mutta mahtipontista musiikkia moneen kertaan kuultuna. Hän antoi albumille kaksi tähteä viidestä.
Pian kakkosalbumin ilmestymisen jälkeen Stalker hajosi. 2000-luvulla Stalker on keikkaillut silloin tällöin. Nykykokoonpanossa soittavat laulaja Ilkka Nordström, kitaristit Kauko Ilkko ja Pekka Kolehmainen, basisti Kessu Raatikainen, rumpali Pasi Tyybäkinoja ja kosketinsoittaja Juho Ilkko.
Viiltäjä (vuoden 1982 elokuva)

Juoni

Fred Williams (Jack Hedley) on kivenkova komisario New Yorkin poliisivoimissa. Williams lähtee jahtaamaan kaupunkia piinaavaa sadistista sarjamurhaajaa. Sarjamurhaajaksi paljastii naisia syvästi vihaava psykopaatti, joka käyttää Aku Ankka -maista ääntelyä keskustellessaan poliisin edustajien kanssa puhelimitse soittaessaan poliiseille ilkkuakseen uusimmista julmuuksistaan. Murhaaja käyttää työvälineinään kääntöveistä ja partaterää ja kohdistaa sadistisen vihansa lähinnä kauniina pitämiinsä nuorehkoihin naisiin.

Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo määräsi elokuvalle vuonna 1982 ennakkotarkastuksessa ikärajan KK (Kokonaan Kielletty) eli elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa näyttää eikä levittää. Perusteena elokuvan raaistavuus ja epäsiveellisyys. Vuonna 1985 tarkastamo kuitenkin salli elokuvasta levitettäväksi rankasti leikatun (leikkauksia peräti noin 6 minuuttia) version ja senkin ikärajoituksella K18.
Beckholmsbron

Beckholmsbron (suom. Beckholmenin silta) on Tukholman keskustassa sijaitseva puinen silta, joka yhdistää Djurgårdenin ja Beckholmenin saaret. Se rakennettiin alun perin vuosina 1848–1858, mutta useiden korjaustöiden jälkeen se päätettiin vuonna 1922 rakentaa kokonaan uudelleen. 
Silta on Tukholman säilyneistä puisista silloista ainoa, jota edelleen käyttävät myös raskaat kulkuneuvot. Tukholman kaupunginmuseo on luokitellut sillan historialliseksi monumentiksi. Nykyinen nimi virallistettiin vuonna 1961.
Larry Charles

Larry Charles (s. 20. helmikuuta 1956) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten ohjaamistaan elokuvista Borat (2006), Brüno (2009) ja Diktaattori (2012), joiden pääosassa esiintyi Sacha Baron Cohen.
Charles esiintyi stand up -koomikkona 1970-luvulla kunnes hänet 1980-luvun alussa palkattiin käsikirjoittamaan sketsisarjaa Fridays. 1990-luvulla hän käsikirjoitti lukuisia jaksoja sarjoihin Seinfeld, Hulluna sinuun ja Dilbert. Vuonna 2000 Charles alkoi työskennellä myös ohjaajana ja hän on ohjannut jaksoja Larry Davidin sarjasta Jäitä hattuun. Hän on myös tuottanut muutaman jakson sarjasta Entourage.
Ensimmäisen elokuvansa Masked and Anonymous Charles ohjasi vuonna 2003. Hän käsikirjoitti elokuvan yhdessä Bob Dylanin kanssa salanimillä ja elokuvassa Dylan näytteli myös pääosaa. Nimekkäästä näyttelijäkaartista huolimatta elokuva jäi kuitenkin vähälle huomiolle. Charlesin seuraava ohjaus Borat oli paljon menestyksekkäämpi. Charles korvasi Boratin ohjaajana Todd Phillipsin, joka lähti kesken elokuvan teon. Vuonna 2008 Charles ohjasi Bill Maherin tähdittämän ja käsikirjoittaman humoristisen dokumentin Uskomatonta.
Simana Sissonen

Simana Sissonen (1786 – 20. joulukuuta 1848) oli ilomantsilainen runonlaulaja. Häntä pidetään parhaana Suomen puolella asuneista runonlaulajista ja hänen merkityksensä uuden Kalevalan synnylle oli suuri. Hän asui Ilomantsin Mekrijärvellä. Sissosen suvussa on muitakin runonlaulajia.
Perinteenkerääjä D. E. D. Europaeus löysi Sissosen 1845 Ilomantsiin tekemällään runonkeruumatkalla. Hän merkitsi Sissoselta muistiin noin 60 runoa ja loitsua. August Ahlqvist laulatti häntä 1846.
Hän oli naimisissa Lopon Issakasta kotoisin olleen Filip Lobanovin tyttären Vassan kanssa.
Sissonen haudattiin todennäköisesti Ilomantsin kirkonkylän Kokonniemen kalmistoon, jossa hänen muistolleen on pystytetty grobu. Helsingin Länsi-Herttoniemessä on vuodesta 1952 ollut runonlaulajasuvun mukaa nimetty Sissosentie.
Simana Sissonen oli taitava rakennusmies ja puuseppä, hyvä metsästäjä ja kalastaja. Hän oli myös parantaja. Simana Sissonen osasi lukea, ja hänelle tuli Turun Viikkosanomat.

Sissola

Sissosen entisöity kotitalo Sissolan pirtti on Museoviraston omistuksessa. Se sijaitsee Joensuun yliopiston Mekrijärven tutkimusaseman alueella, ja se on tutkimusaseman hoidossa ja yliopisto käyttää sitä kokous- ja juhlatilana.
Sissolan pihapiiriin kuuluu kaksi harmaata asuinrakennusta, Simanan pirtti ja Iivanan pirtti. Simanan pirtin kamariin on koottu näyttely Mekrijärven kylän ja Sissosten suvun runoperinteestä. Iivanan pirtin kalustus on alkuperäinen. Sinne on pystytetty tutkijahuone tietoliikenneyhteyksineen.
Jääkiekon SM-liigakausi 1997–1998

Kausi 1997–1998 oli jääkiekon SM-liigan 23. kausi. Mestaruuden voitti HIFK Helsingistä. Toiseksi tuli Tampereen Ilves ja kolmanneksi Helsingin Jokerit. Runkosarjan pistepörssin voitti Peter Larsson ja pudotuspelien pistepörssin Jan Čaloun. 
HIFK joutui maksamaan 100 000 markan korvaukset voittojuhlien jälkeen kanada-maljaan aiheutuneiden vaurioiden takia. Kausi oli ensimmäinen, jolloin Helsingin Jokerit pelasi kotiottelunsa uudella Hartwall-areenalla. Näin ollen tämä oli myös ensimmäinen kausi, jolloin HIFK isännöi yksin Helsingin jäähallia Nordenskiöldinkadulla.

Liigakarsinta

Ennen varsinaista liigakarsintaa KalPa voitti I-divisioonan runkosarjan kolmosen Pelicansin 3-2 ja runkosarjan voittaja Kärpät Kokkolan Hermeksen niin ikään 3-2.
Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue KalPan lisäksi mukana I-divisioonan runkosarjan voittaja Oulun Kärpät, kakkonen Kokkolan Hermes ja kolmonen Pelicans. Ensimmäisellä kierroksella putosivat divarin neljäs FPS, viides TuTo ja kuudes Diskos.
Raúl Tamudo

Seurajoukkueura

Tamudo on barcelonalaisen Espanyolin kasvatti ja pelasi seurassa ammattilaisuransa ensimmäiset 14 vuotta lukuun ottamatta lyhyitä lainapestejä Alavésissa ja Lleidassa. Espanyolissa hän voitti cup-kilpailu Copa del Reyn kahdesti vuosina 2000 ja 2006. Hän pitää hallussaan sekä seuran ottelu- että maaliennätystä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Marañónin entinen maaliennätys (111) rikkoontui 9. kesäkuuta 2007 paikalliskamppailussa Barcelonaa vastaan Tamudon tehtyä kaksi maalia. Tamudo toimi myös joukkueensa kapteenina.
Tamudo jätti Espanyolin kauden 2009–2010 jälkeen. Hän riitaantui kauden aikana valmentaja Mauricio Pochettinon ja seurajohdon kanssa, eikä hänen sopimustaan uusittu. 31. heinäkuuta 2010 hän teki yksivuotisen sopimuksen Real Sociedadin kanssa.

Maajoukkueura

Tamudo oli mukana vuoden 2000 kesäolympialaisissa hopeaa voittaneessa Espanjan olympiajoukkueessa. A-maajoukkueessa hän debytoi samana vuonna.
Kolme muskettisolttua

Juoni

Elokuvan päähenkilö Dart-in-Again (Max Linder) haaveilee pääsystä kuningas Ludvig XIII:n palvelukseen muskettisoturiksi. Hän onnistuu tavoitteissaan vaikka kuninkaalla on jo kolme muskettisoturia. Hän voittaa Constance Bonne-aux-Fieux'n rakkauden.

Kritiikki

Yleisestä linjasta poiketen Helsingin Sanomien kriitikko Timo Peltonen pitää Linderin kolmen elokuvan sarjan kehumista mestariteoksiksi kaunisteluna. Le Film Guiden James Travers sanoo elokuvaa artikkelissaan riehakkaaksi mestarikomediaksi. Hän kehuu, että elokuvan miekkailukohtaukset ovat paitsi hauskoja myös äärettömän taitavasti tehtyjä – Linder ei jättänyt mitään puolitiehen.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – naisten korkeushyppy

Aikataulu

Karsintakierrokset kilpaillaan 6. elokuuta. Loppukilpailu käydään 8. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 8. elokuuta.
Ursuksen kosto

Juoni

Kaarian kuningas Zagro kaappaa Lyykian prinsessan Siran ottaakseen vallan myös tämän kotimaassa. Voimamies Ursus ja hänen pikkuveljensä Dario ystävineen tekevät Zagron aikeet tyhjiksi. Lopuksi Ursus ja Sira saavat toisensa.

Tuotanto

Techniscope-tekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu Ursuksen kosto on hyvin tavanomainen peplumelokuva. Siinä on komeat lavasteet, kauniita maisemia ja runsaasti toimintaa, mutta kirveellä veistetty Samson Burke ensimmäisessä italialaisroolissaan on näyttelijänä kuin puujumala ja myös muut henkilöhahmot ovat täysin yksiulotteisia. Juoni on heikko ja varsinkin Ursuksen ja Siran rakkaustarina jää täydellisen epäuskottavaksi.
Samson Burkelle Ursuksen kosto oli miellyttävä kokemus: ”He tarvitsivat mielellään pitemmän henkilön, koska suurin osa muista näyttelijöistä oli lyhyitä. Sain kuulla tuotannosta ja lähetin sinne valokuvia Stooges-elokuvasta (The Three Stooges Meet Hercules, jossa Burke näytteli Herkulesta). Italialainen agenttini sopi asiasta tuotantoyhtiön kanssa ja sain osan. Kun koneeni laskeutui Italiaan, kaikki oli jo valmiina. Muistan vain, että minulla oli valtavan hauskaa. Italialaiset olivat hienoa väkeä, ja ruoka oli mahtavaa.”
Burken mukaan Ursuksen kostossa käytettiin samaan aikaan kuvatun Joseph L. Mankiewiczin Kleopatran lavasteita. Elokuva julkaistiin Länsi-Saksassa nimellä Herkules, der Held von Karthago (”Herkules, Karthagon sankari”).

DVD-julkaisut

Yhdysvaltalaisen Sinister Cineman DVD-julkaisu on laadultaan heikko ja Alpha Videon julkaisu ala-arvoinen. Italialaiseen Sfide titaniche TV-sarjaan kuuluva erinomainen laajakangasversio ei liene ilmestynyt DVD:llä.