google/wiki40b huggingface dataset:
Astrahanin kuvernementti

Astrahanin eli Astrakaanin kuvernementti (myös lääni, ven. Астраха́нская губе́рния, Astrahanskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1717–1928. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 202 380 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 003 500 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Astrahanin kaupunki.
Astrahanin kuvernementti muodostettiin vuonna 1717 osista Kazanin ja Nižni Novgorodin kuvernementtejä. Vuonna 1719 siihen liitettiin Simbirskin kihlakunta ja vuonna 1739 Saratov. Kuvernementti lakkautettiin ja liitettiin Kaukasian käskynhaltijakuntaan vuonna 1785. Käskynhaltijakunta nimettiin vuonna 1796 uudelleen Astrahanin kuvernementiksi. Vuonna 1802 siitä erotettiin Kaukasian kuvernementti.
1900-luvun alussa Astrahanin kuvernementtiin kuului viisi kihlakuntaa, joiden keskuspaikkoina toimivat Astrahan, Jenotajevsk, Krasnyi Jar, Tsarjov ja Tšornyi Jar. Lisäksi se käsitti Kalmukkien ja Kirgiisien arot. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan asukkaista 40,8 % oli venäläisiä, 25,0 % kazakkeja, 13,8 % kalmukkeja, 13,3 % ukrainalaisia ja 5,3 % tataareja. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat karjanhoito, puutarhanhoito ja maanviljely, kalastus, suolan tuotanto ja laivaliikenne.
Kataklysminen muuttuja

Kataklysminen muuttuja tai "novamainen muuttuja" on tähti, jossa tapahtuu räjähdysmäisiä kirkkauden muutoksia. Nämä johtuvat valkoisen kääpiötähden pinnalla fuusioreaktiossa äkillisesti palavasta vetykaasusta. Toiset purkaukset johtuvat valkoisen kääpiön ympärillä materiakiekon epävakaisuuksista.
Valkoisen kääpiötähden (vastaanottajatähden) pinnalle virtaa ainetta toisesta tähdestä, joka on monesti punainen kääpiö, joskus toinen valkoinen kääpiö tai hieman kehittynyt pääsarjan tähti, alijättiläistähti. Valkoisen kääpiön ympärille syntyy kaasusta kertymäkiekko, joka säteilee voimakkaasti ultravioletissa ja röntgensäteitä.
Kataklysmiset muuttujat ovat suurin purkautuvien muuttujien alalaji. Kataklysmisiä muuttujia jaetaan luokkiin mm. purkausten välin ja voimakkuuden mukaan. Jos purkausten väli on suuri, purkaukset ovat voimakkaita, kun taas pieni purkausten väli merkitsee heikkoja purkauksia. Jotkut tähdet muistuttavat muuten kataklysmisiä muutoksia, mutta niissä ei tapahdu purkauksia. Joissakin tähdissä, ns. polareissa, voimakas magneettikenttä ohjaa kaasun kulkua. Näitä tähtiä sanotaankin magneettisiksi kataklysmisiksi muuttujiksi.
DQ Herculis -tähdissä magneettikenttä hajottaa tähteä ympäröivää kaasukiekkoa (ns puolipolarit) ja AM Herculis -tähdessä valkean kääpiön voimakas magneettikenttä estää kaasukiekon synnyn, kaasu virtaa luovuttajatähdestä magneettikentän voimaviivoja pitkin tähteen.
Kataklysmisitä muuttujista tunnetuimpia ovat tavalliset novat ja kääpiönovat. Kataklysmisten muuttujien alalajeja kuvaavat mm. SS Cygni, U Geminorum, Z Camelopardalis, SU Ursae Majoris, AM Herculis, DQ Herculis, VY Sculptoris, SW Sextantis.

Massavirta

Kaasu virtaa ensin valkoisen kääpiön ympärille materiakiekkoon, josta putoaa kohti valkoista kääpiötä. Kiekkoon saapuva kaasu osuu ensin niin sanottuun kuumaan pilkkuun, joka värähtelee massavirran muutosten mukana. Kuuman pisteen säteily johtuu kiekon kaasun ja tähdestä tulevan massavirran törmäyksen aiheuttamasta valtavasta kitkasta. Kiekko itse säteilee kaasun sisäisen kitkan eli viskositeetin takia.
Spektroskooppiset mittaukset ovat osoittaneet massavirran koostuvan pääasiassa vedystä ja heliumista mutta myös hiilestä, typestä, hapesta, neonista ja magnesiumista. Jos mm. putoavan kaasun aiheuttama valkoisen kääpiön luminositeetti ylittää 100 000 aurinkoa, putoavan kaasun säteilynpaine estää lisäkaasun putoamisen. Lopulta saavutetaan se kaasun tiheys ja lämpötila, jossa vetyfuusio alkaa. Fuusio tapahtuu räjähdysmäisen nopeasti ja näkyy novapurkauksena. Massavirta jatkuu pian purkauksen jälkeen. Valkoisen kääpiön pinnalle ehtii kertyä ainetta yleensä noin 1/1 000-1/10 000 Auringon massaa ennen uutta novapurkausta. Valkoinen kääpiö on kuluttanut loppuun kaiken vetynsä elämänsä aikaisemmissa vaiheissa. Niin sanottujen kääpiönovien purkaukset eivät tapahdu valkean kääpiön pinnassa vaan silloin, kun niiden materiakiekon tiheys ylittää tietyn rajan. Erään teorian mukaan kääpiönova purkautuu, kun sen ympärillä oleva materiakiekko osuu valkean kääpiön pintaan. Novan tapauksessa massavirta on noin 1e-8 Auringon massaa ja toistuvalle novalle 1E-7 Auringon massaa.
Naga (taruolento)

Nāga (sanskriitiksi käärme) on intialaisten uskomusten mukaan demoninen olento, joista jotkut ovat kuolemattomia. Ne ovat omaksuneet käärmeen muodon ja niillä on yleensä viisi tai seitsemän päätä. Kuvataiteessa nagat ovat yleensä ihmisen muotoisia napaan asti ja siitä alaspäin käärmemäisiä. Käärme Ananta on ikuisuuden symboli – Fesa-nimisenä se kantaa koko maailmaa. Toinen naga, Vasuki, toimi naruna, joka auttoi aikojen alussa kirnuamaan maitomaisen valtameren, ja sen jälkeen Shiva käytti sitä vyönä, jolla sai demonit karkotettua. Intian kansanuskossa nagoja kunnioitetaan hedelemällisyyden tuojina, ja talojen kivijalat on usein koristeltu käärmekuvioin. Buddhalaisuudessa nagoilla on osuus Gautaman elämäntarinassa.
HMS Illern (Iln)

Palveluskäyttö

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1981 romutettavaksi Odenseen.
Chiyoda (1890)

Valmistus

Alus tilattiin J. & G. Thomson Companyltä (myöhemmin John Brown and Company) Clydebankistä korvaamaan vuonna 1887 merellä kadonneen panssarikansiristeilijä Unebin, josta vakuutusyhtiö maksoi korvauksena 1 245 309 jeniä eli 6,5 miljoonaa Ranskan frangia. Sen köli laskettiin 4. joulukuuta 1888 ja alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1890. Alus valmistui 1. tammikuuta 1891. Aluksen valmistuskustannukset olivat 1 002 634 jeniä, josta rungon ja koneiston osuus oli 728 514 jeniä ja aseistuksen 274 119 jeniä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan alukselle piti asentaa kaksi 12,6 tuuman Canet-tykkiä, mutta ne olisivat aiheuttaneet painopisteen nousun liian ylös. Tykit korvattiin siksi kymmenellä 4,7 tuuman Elswickin pikatykillä, jotka käyttivät messinkihylsyjä aiempien ruutipussien sijaan. Tämä nopeutti tulitoiminnan jopa kuusinkertaiseksi.

Voimanlähde

Alukselle asennetut kolmisylinteriset kolmivaihehöyrykoneet valmisti J. & G. Thomson and Company. Koneet oli kytketty kahteen akseliin, joissa oli 3,12 metrin halkaisijan ja 3,35 metrin lavoilla varustetut propellit. Sylinterien halkaisijat olivat 673, 991 ja 1 448 millimetriä ja iskunpituus 686 millimetriä, eli iskunopeus oli 282,55 metriä minuutissa. Koneisto oli luotu tuottamaan 5 600 hevosvoimaa (ihp) 206 kierroksen minuuttivauhdilla ja 5 678 hevosvoimaa maksimissaan, jolla saavutettaisiin 19 solmun nopeus. Koneiden vaatima höyry tuotettiin kuudella veturityyppisellä kattilalla, joiden höyrynpaine oli 11,2 baaria. Yhteenlaskettu lämmitettävä ala oli 973,71 neliömetriä. Kaikki savuhormit kulkivat savupiippuun, joka oli aivan komentosillan takana.

Palvelus

Chiyoda lähti Glasgow’sta 26. tammikuuta 1891 ja se saapui 11. huhtikuuta Yokosukan laivastotukikohtaan. Elokuussa alus määrättiin vartiolaivaksi (jap.  keibikan)Kuren laivastotukikohtaan. Vuonna 1892 alus liitettiin palveluksessa olevaan laivastoon (jap. jobikantai), ja se vieraili Kiissä ja Shimassa 5. helmikuuta. Alus lähti Yokosukasta 6. maaliskuuta Kyūshūlle. Chiyoda lähti 1. heinäkuuta Shinagawasta saapuen Pusaniin Koreassa 16. maaliskuuta käytyään ensin Sasebossa, Nakajossa ja Nagasakissa. Alus palasi Shinagawaan 2. syyskuuta käytyään Saishutossa ja Kyobuntossa. 
Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan. Venäjän–Japanin sodassa alus osui miinaan 27. heinäkuuta 1904 Takhenlahden edustalla, mutta se hinattiin Dalnyyn korjattavaksi. Se palasi palvelukseen ennen Tsushiman meritaistelua, johon alus osallistui. Vuoden 1920 jälkeen alus oli sukellusveneiden emälaivana ennen kuin se poistettiin palveluksesta. Alus riisuttiin aseista huhtikuussa 1922 ja se poistettiin alusluettelosta. Alus romutettiin muutamaa vuotta myöhemmin.
Harri Pystynen

Harri Pystynen (25. huhtikuuta 1954 Heinola – 5. helmikuuta 1990 Kuusjoki) oli suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä.
Pystynen soitti huilua ja saksofonia lahtelaisessa progressiivisessa Haikara-yhtyeessä 1970-luvun alussa sekä klassista musiikkia Lahden kaupunginorkesterissa. Esiintymisjännityksen vuoksi hän lopetti muusikkona ja ryhtyi sarjakuvapiirtäjäksi vuonna 1985. Hän piirsi muun muassa Pystynen-sarjakuvaa Rumbaan ja Ylioppilaslehteen sekä Seppo Sävel -sarjakuvaa Muusikko-lehteen. Hänen tuotantonsa oli mustaa huumoria ja piirrosjälki pilapiirrosmaista muistuttaen jossakin määrin Kari Suomalaisen tyyliä.
Megiddo (kibbutz)

Megiddo (hepreaksi ‏מגידו‎) on kibbutz, eli maatalouskollektiivi, Israelin Pohjoisella hallintoalueella.
Lähellä Megiddoa on Raamatussakin mainittu merkittävä arkeologinen kukkula Tel Megiddo ja useiden Megiddon taistelujen tapahtumapaikkoja. Tel Megiddo on myös Raamatun mukaan Harmageddonin taistelupaikka.
Tsutomu Hata

Tsutomu Hata (jap. 羽田 孜, Hata Tsutomu; 24. elokuuta 1935 Tokio – 28. elokuuta 2017) oli japanilainen poliitikko. Hän toimi Japanin 80. pääministerinä alle kahden kuukauden ajan vuonna 1994. 
Hata syntyi Tokiossa kansanedustajana toimineen varakkaan maanomistajan perheeseen. Hän valmistui Seijō-yliopistosta ja työskenteli sen jälkeen Odakyū-bussiyhtiölle vuoteen 1969. Vuonna 1969 hänet valittiin Japanin alahuoneeseen Naganon prefektuurista liberaalidemokraattisen puolueen jäsenenä. Hän nousi 1980-luvulla merkittävään asemaan Tanakan–Takeshitan ryhmässä ja toimi vuosina 1991–1992 talousministerinä Kiichi Miyazawan hallituksessa.
Hata jätti LDP:n vuonna 1993 perustaakseen Shinseitō-puolueen yhdessä pitkäaikaisen LDP-liittolaisen, Ichirō Ozawan kanssa. Ozawasta tuli osa Morihiro Hosokawan LDP:n vastaista koalitiohallitusta myöhemmin samana vuonna. Hata toimi Hosokawan hallituksen ulkoministerinä. 8. huhtikuuta 1994 Hosokawa erosi ja Hatasta tuli pääministeri. Japanin sosialistinen puolue kuitenkin jätti koalition, joka menetti enemmistönsä parlamentissa. 25. kesäkuuta Hata erosi mieluummin kuin osallistui luottamusänestykseen, joten Tomiichi Murayama nousi pääministeriksi.
Kun Shinseitō yhdistyi Shinshintōhon vuonna 1996, Hata haastoi Ozawan puheenjohtajuuskisassa. Hävittyään Ozawalle hän liittyi yhdessä 12 muun parlamentin jäsenen kanssa Taiyōtō-puolueeseen. Siitä tuli tammikuussa 1998 osa Minseitō-puoluetta, joka vuorostaan liitettiin Japanin demokraattiseen puolueeseen huhtikuussa 1998. Hata pysyi DPJ:ssä, jossa hän toimi puheenjohtaja Ozawan ylimpänä neuvonantajana.
Vili & Bill

Vili ja Bill (Boule & Bill) on belgialainen sarjakuva, jonka Jean Roba ja Maurice Rosy kehittivät vuonna 1959. Roban apulainen Laurent Verron alkoi piirtää sarjakuvaa 2003. Ensimmäistä kertaa sarjakuva ilmestyi 24. joulukuuta 1959 belgialaisessa Spirou-lehdessä. Tarina oli sijoitettu neljälle sivulle, mutta sai heti hyvän vastaanoton. Seuraavien 20 vuoden aikana sarjakuva oli lehden menestyksekkäimpiä.
Suomessa sarjakuva julkaistiin 70-luvulla Ruutu- ja Non Stop -lehtien takakansissa. Piirrossarja 80-luvulla Puoli kuusi -lastenohjelmassa. 1990-luvulla Koululainen-lehdessä nimellä Teemu ja Tassu.

Tarina

Vili on hyvän mielikuvituksen omaava sympaattinen 7-vuotias pikkupoika, joka elää Belgiassa vanhempiensa, koiransa Billin ja kilpikonnansa Carolinen kanssa. Vilillä ja Billillä on paljon yhteistä, ja he ovatkin ylimmät ystävykset.
Techeetah

Historia

Talli osallistuu Formula E -sarjaan ensimmäistä kertaa kaudella 2016–2017. Tallin molemmat kuljettajat keskeyttivät kauden avauskilpailussa Hongkongin ePrix'ssä. Talli saavutti ensimmäiset pisteet kauden toisessa kilpailussa Jean-Éric Vergnen sijoituttua Marokon ePrix'in kahdeksannelle sijalle.
Chaïm Soutine

Chaïm Soutine (1894–1943) oli juutalaista syntyperää ollut liettualais-ranskalainen taidemaalari. Vuonna 1910 hän opiskeli Vilnan akatemiassa ja vuodesta 1911 Pariisissa, jossa maalasi kiihkein siveltimenvedoin väreiltään hehkuvia, abstraktiutta läheneviä maisema- ja nuorukaiskuvia sekä karmeita aiheita kuten ruhoja. Hänen taiteessaan näkyy vahvoja ekspressionistisia vaikutteita ainakin Modiglianilta, van Goghilta ja El Grecolta. Soutine kuului Pariisin koulukuntaan. Hän oli aikansa ranskalaisista taidemaalareista ainoa, joka oli uransa alusta loppuun puhtaasti ekspressionisti. Hän oli itsensä kanssa ristiriidassa koettaessaan jäsentää pateettisten näkyjensä kaaosta. Soutinen ankara itsekritiikki sai hänet hävittämään töitään ja välttämään näyttelyihin osallistumista. Hänen mestaritöihinsä kuuluu ainakin Punapukuinen nainen (1922, yksityiskokoelmassa New Yorkissa). Hän teki myös muotokuvia, joissa on vaikutteita Modiglianilta.
Toivo Ahjopalo

Toivo Eemil Ahjopalo (vuoteen 1935 Andelin, 2. kesäkuuta 1913 Hausjärvi – 13. tammikuuta 2000 Lahti) oli suomalainen pikajuoksija.
Ahjopalo karsiutui Berliinin 1936 olympialaisissa 100 metrin juoksun ja 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa vuosina 1937–1939. Seuratasolla hän edusti Viipurin Urheilijoita, Sortavalan Viritystä ja Kymintehtaan Urheiluseuraa. Hän saavutti SM-hopeaa 100:n ja 200 metrin juoksussa vuonna 1937 ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuonna 1947 sekä SM-pronssia 200 metrillä vuonna 1938. Hänen ennätyksensä 100 metrillä oli 10,8 s (myötätuulessa 10,7 s), 200 metrillä 22,2 s ja 400 metrillä 50,5 s.
Toivo Ahjopalo pelasi myös pesäpalloa Sortavalan Palloseurassa. Hänet tunnettiin nopeana etenijänä. Vuonna 1964 pidetyssä Sortavalan pallonpyörittäjien kokouksessa hänet valittiin Sortavalan kaikkien aikojen pesäpallojoukkueen ensimmäiseen kentälliseen (valittiin kaksi kentällistä). 
Urheilu-uransa jälkeen "Topsa" Ahjopalo toimi johtotehtävissä muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliitossa ja Viipurin Urheilijoissa. Hän oli Suomen Salamapalloliiton ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1966–1967.
Polikarpov R-5

Taustaa

Koneen suunnitteli Nikolai Polikarpov vuonna 1928. Aeroflotille valmistettiin 1 000 konetta merkinnällä P-5. Vuonna 1931 kone tuli myös Neuvostoliiton ilmavoimien käyttöön, R-5-merkinnällä sitä valmistettiin 5 000 kappaletta.
Neuvostoliitto käytti konetta maahan hyökkääviä japanilaisia vastaan sodassa Mongoliassa 1938. Espanjan sisällisodassa se sai tasavaltalaisten suussa nimen Natasha. Talvisodassa R-5-koneilla pyrittiin huoltamaan motitettuja neuvostojoukkoja. Vuonna 1941 konetta käytettiin vain yöllisiin häirintäpommituksiin.

Käyttö Suomessa

Suomi sai sotasaaliiksi useita R-5-koneita, mutta vain yksi vietiin junalla Tampereelle ilmeisesti aikeena korjata se lentokelpoiseksi. Se kuitenkin tuhoutui pommituksessa. Suomen ilmavoimat ei ottanut R-5-koneita käyttöönsä.
Talvisodassa koneita ammuttiin alas yksitoista, jatkosodassa huomattavasti enemmän. Kone oli ainoa neuvostokone, jonka suomalaisten vanhentunut Bristol Bulldog -hävittäjä tavoitti.
R-5 sai suomalaisen jalkaväen suussa nimen Hermosaha, koska saapui ilta-aikaan pudottamaan pieniä pommeja. Pommien loputtua se yleensä vielä johti kenttätykistön tulta asemiin.
Mart Tarmak

Mart Tarmak, ent. Muttikas (s. 10. huhtikuuta 1955 Tallinna) on virolainen diplomaatti. Hän oli Viron Suomen-suurlähettiläs 2010–2014 sitä ennen ja sen jälkeen suurlähettiläänä Portugalissa (2006–2010), Marokossa (2008–2011), Brasiliassa (vuodesta 2014), Colombiassa (vuodesta 2014) ja Perussa (vuodesta 2014).
Tarmak on valmistunut 1978 Tarton yliopistosta pääaineenaan kemia ja Vilnan yliopistosta, jossa hän opiskeli liettuan kieltä ja journalismia. Vuosina 1991–1992 Tarmak opiskeli portugalin kieltä Lissabonin yliopistossa. Hän oli 1990–1992 Viron väliaikainen asiainhoitaja Vilnassa, 1992–1993 ulkoministeriön neuvonantaja. Hän työskenteli 1995–1997 puolustusministeriön neuvonantajana. Vuosina 2000–2003 Tarmak työskenteli freelance-tulkkina. Vuodesta 2003 hän työskenteli ulkoministeriön politiikanosastolla.
Kummajainen

Kummajainen on nimitys, jota käytetään jostain ulkomuodoltaan tai -näöltään selvästi totutusta ja tavanomaisesta poikkeavasta. Synnynnäisesti epämuodostuneita tai muutoin poikkeavia ihmisiä ja eläimiä on kutsuttu myös hiukan neutraalimmalla nimityksellä "luonnonoikku". Puhekielessä käytetään usein samassa merkityksessä englanninkielisestä freak -sanasta johdettua nimitystä friikki. 
Entisaikaan kummajaisia käytettiin yleisesti friikkisirkusten sekä sirkusten sideshowien vetonauloina. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat siamilaiset kaksoset.
"Kummajaiseksi" voi ryhtyä myös tietoisesti kehonmuokkauksella – tosin se mitä pidetään kummajaismaisena riippuu ympäröivän yhteisön normeista ja arvostuksista.
Torttijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,2 metriä mpy.
NHL Plus/Minus Award

Plus/miinus-tilaston voittajat 1968–1982

NHL Plus/Minus Awardin myöntämisperusteena oleva plus/miinus-tilasto oli aloitettu jo 1968. Ennen vuotta 1983 voittajalle ei kuitenkaan jaettu palkintoa.
Järvenpään voimistelijat

Järvenpään Voimistelijat ry (JäV) on järvenpääläinen voimisteluseura, joka perustettiin vuonna 1950 nimellä Järvenpään naisvoimistelijat ry (JNV). Järvenpään Voimistelijat kuuluu Suomen Voimisteluliittoon ja on sinettiseura.
Annulus

Annulus eli rengasalue on kahden samankeskisen ympyrän rajoittama pinta.
Annulus termiä käytetään myös 3-ulotteisista kappaleista kuten kahden samankeskisen sylinterin rajaama tila tai kahden samankeskisen pallon rajaama tila eli pallokuori. Erityisesti termospullon (ja/eli Dewar-astian) eristävää osaa kutsutaan vakuumi-annulukseksi.
Latinassa anulus on "pieni rengas" ja anuli sen monikko.
Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Historia

Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden maajoukkue oli aikansa menestynein joukkue se voitti 1970-luvulla seitsemän maailmanmestaruutta peräkkäin. MM-kisoissa 1992 joukkue toimi IVY:n joukkueena. Neuvostoliiton hajoamisessa syntyneet joukkueet: Venäjä, Valko-Venäjä, Kazakstan, Ukraina, Liettua, Latvia ja Viro
Cosimo I de’ Medici

Elämä

Cosimo syntyi Firenzessä, ja hänen isänsä oli kuuluisa forlìlainen kondottieeri Giovanni dalle Bande Nere.
Kun Alessandro de’ Medici joutui salamurhan uhriksi vuonna 1537, Cosimo nousi valtaan, koska Alessandron ainoa miespuolinen jälkeläinen oli avioton. Cosimo oli lähtöisin eri sukuhaarasta, mutta monet Firenzen vaikutusvaltaisista miehistä kannattivat häntä, ehkä toivoen pääsevänsä hallitsemaan hänen kauttaan, koska hän oli vain 17-vuotias. Cosimo osoittautui kuitenkin lujatahtoiseksi ja kunnianhimoiseksi, ja pyhä Rooman keisari Kaarle V tunnusti hänet Firenzen valtionpäämieheksi vuoden 1537 kesäkuussa. Hän palautti Medicit valtaan, ja sen jälkeen suku hallitsi Firenzeä viimeiseen Medici-suurherttuaan, Gian Gastone de Mediciin (1671–1737) asti. Hänen luomansa hallinnon rakenteet säilyivät aina siihen asti, kunnes suuriruhtinaskunta sulautui Itävallan keisarikuntaan.
Heinäkuun loppupuolella 1537 Alessandron maanpaossa olleet vastustajat keräsivät voimansa ja marssivat Ranskan kuningaskunnan tukemana Toscanaan Bernardo Salviatin ja Piero Strozzin johdolla. Saatuaan tiedon heidän lähestymisestään Cosimo lähetti parhaat joukkonsa Alessandro Vitellin johdolla kohtaamaan viholliset. Lyötyään vihollisarmeijan Montemurlon linnoituksen luona Vitelli hyökkäsi linnoitukseen, jonne Strozzi ja muutamat hänen kumppaneistaan olivat hakeutuneet turvaan. Strozzin vastarinta murtui muutamassa tunnissa, ja Cosimo oli saanut ensimmäisen voittonsa. Tärkeimmät vangit mestattiin Firenzen piazzalla tai Bargellossa. 
Seuraavaksi Cosimon huomio kääntyi naapurikaupunkeihin Luccaan ja Sienaan. Keisarin tuella hän alkoi piirittää Sienaa ja vuonna 1555. 15 kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen hän valtasi kaupungin, jonka väkiluku oli romahtanut 40 000:sta 8 000:een. Vuonna 1559 Cosimo liitti Montalcinon alueisiinsa, ja vuonna 1569 hän sai paavi Pius V:ltä Toscanan suurherttuan arvon.
Johtajana Cosimo oli itsevaltainen ja verotti alamaisiaan raskaasti. Taloudellisista vaikeuksista huolimatta hän oli antelias taiteiden tukija ja kehitti myös Firenzen laivastoa.
Cosimon jälkeen Toscanan hallitsijaksi tuli hänen poikansa Francesco eli Frans I. Myös hänen nuorempi poikansa Ferdinand toimi myöhemmin Toscanan suurherttuana. Cosimon jälkeläiset hallitsivat Toscanaa vuoteen 1737.
Kurt Eisner

Kurt Eisner (14. toukokuuta 1867 Berliini – 21. helmikuuta 1919 München) oli saksalainen sosialistinen poliitikko ja toimittaja. Eisner toimi marraskuussa 1918 julistetun Baijerin vapaavaltion ensimmäisenä pääministerinä.
Eisner syntyi juutalaisen tekstiilitehtailijan Emanuel Eisnerin ja Hedwig Levensteinin poikana Berliinissä. Hän toimi sosialistisessa liikkeessä ja oli vuosina 1907–1910 Fränkische Tagespost -lehden päätoimittajana ja sen jälkeen vapaana toimittajana Münchenissä. Eisner siirtyi vuonna 1917 Saksan sosiaalidemokraattisesta puolueesta (SPD) uuteen Saksan itsenäiseen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (USPD).
Eisner organisoi keväällä 1918 vallankumouksen Wittelsbach-sukuista monarkiaa vastaan Baijerissa ja toimi sen tilalle pystytetyn Baijerin vapaavaltion ensimmäisenä pääministerinä 8. marraskuuta 1918 alkaen. Eisner sai surmansa attentaatissa, kun oikeistoradikaali kansalliskiihkoilija kreivi Anton von Arco auf Valley ampui hänet kadulla Münchenissä 21. helmikuuta 1919. Surmaaja selvisi varsin lyhyellä vankeusrangaistuksella ja oli sen jälkeen vapaalla jalalla vuodesta 1925 kuolemaansa vuoteen 1945 saakka.
Avance (kuunari)

Alkuvaiheet

Avance rakennettiin vuonna 1852 Oulussa laivavarvilla. Laiva oli kolmimastoinen tasasaumainen puukuunari, jonka kantokyky oli 69 lästiä. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa. Avance teki matkoja mm. vuonna 1844 Pietariin ja Kööpenhaminaan. Laivan pääomistaja oli Carl E. Junnelius. Kuunarin toinen omistaja oli O. M. Riman, joka myi osuutensa Abraham Jernbergille vuonna 1844. Laivan kapteeneina toimivat C. E. Junnelius (1843-1844) ja Johon J. Ljögreen (1844-1845) . .

Onnettomuus

Avance lähti syyskuussa 1845 matkalleen Oulusta kohti Pohjanmerta kapteeni Johon J. Ljögreenin johtamana. Aluksesta ei ole löydetty muuta merkintää kuin sen haaksirikko.
François Boucq

François Boucq (s. 1955) on ranskalainen sarjakuvataitelija. Hän on Ranskan keskipolven sarjakuvatekijöistä merkittävimpiä. Boucq on saanut vuonna 1998 alan arvostetuimman tunnustuksen Angoulêmen festivaalin pääpalkinnon.
Boucq on piirtänyt lännensarjakuvaa Bouncer, jonka ensimmäinen osa Kainin silmä ilmestyi suomeksi 2015. Tarinan on käsikirjoittanut chileläissyntyinen elokuvaohjaaja Alejandro Jodorowsky.
Dungeon Defenders

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.

Myynti

Peli on myynyt yli miljoona latausta helmikuuhun 2012 mennessä.
Heikki Huhtamäki

Heikki Huhtamäki (29. marraskuuta 1900 Lapua – 14. syyskuuta 1970 Helsinki) oli vuorineuvos ja nimeään kantavan elintarviketeollisuuden yhtymän Huhtamäki Oyj:n perustaja.
Huhtamäki oli ”yhteiskunnallinen yrittäjä”, jolle yhteiskuntasuhde oli laajempi käsite kuin pelkkä suhde markkinoihin. Hänen yrittäjäkuvaansa kuuluivat monipuoliset kontaktit yhteiskunnan eri aloille.
Huhtamäki on haudattu Alavudelle, jossa sijaitsee hänen patsaansa järven rannalla.
Peniksensiirto

Peniksensiirto eli siittimensiirto on elinsiirto, jossa potilaan vaurioitunut penis korvataan joko keinotekoisella (ei kokeiltu ihmisiin) tai kuolleelta luovuttajalta saadulla terveellä peniksellä. 
Ensimmäinen tunnettu onnistunut peniksensiirto toteutettiin Kiinassa vuonna 2005. 44-vuotias potilas oli loukannut siittimensä liikenneonnettomuudessa. Viisitoista tuntia kestäneen toimenpiteen jälkeen mies kykeni jälleen virtsaamaan tavallisesti ja sai takaisin normaalin kykynsä erektioon. Penis oli siirretty 23-vuotiaalta aivokuolleelta mieheltä Kantonin sotilassairaalassa. Siirretty penis poistettiin 44-vuotiaalta myöhemmin "psykologisista syistä".
Tutkijat ovat onnistuneesti korvanneet kaniinin siittimen keinotekoisesti valmistetulla, mutta ihmisiin tätä ei ole koetettu. Vaikka peniksensiirto on onnistunut vasta 2000-luvulla, jo 1970-luvun komediaelokuvissa Percy ja Percy's Progress tämä oli juonen pääaihe.