google/wiki40b huggingface dataset:
Superemäs

Superemäs on emäs, jonka emäksisyys on erittäin suuri. Tarkkaa määritelmää ei ole olemassa, mutta vertailukohtana käytetään yleisesti natriumhydroksidia. Tämä perustuu siihen, että hydroksidi-ioni OH– on vahvin emäs, jota voidaan pitää vesiliuoksessa. Vahvempien emäksien liuottimena ei vettä voida käyttää, koska veden happamuuden takia ne alkavat neutraloida vettä happona, jolloin syntyy hydroksidi-ioneja.
Superemäksiä käytetään orgaanisessa kemiassa moniin tehtäviin. Tyypillisiä ovat alkoksidit kuten natriummetoksidi (NaOCH₃), jota valmistetaan syövyttämällä natriummetallia metanolilla, ja organometalliyhdisteet kuten butyylilitium. Nämä kykenevät poistamaan protoneja hiilestä, jolloin saadaan esimerkiksi natriumenolaattia.
Koska hydroksidi aiheuttaa monille karbonyyliyhdisteille emäskatalyyttista hydrolyysia, liuotin on monissa reaktioissa pidettävä vedettömänä.
Singaporen kasvitieteellinen puutarha

Singaporen kasvitieteellinen puutarha on kasvitieteellinen puutarha Singaporen Bukit Timahin alueella. Se koostuu kolmesta osasta: orkideatarhan ja inkiväärikasvien tarhan lisäksi siellä on pala alkuperäistä sademetsää. Orkideatarhassa on tuhat lajia ja kaksituhatta hybridiä.

Historia

Singaporen ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan perusti 1822 Stamford Raffles. Se suljettiin kuitenkin jo vuonna 1829. 
Agri-Horticultural Society sai 1859 Britannian siirtomaahallitukselta luvan uuden 22 hehtaarin laajuisen puutarhan perustamiseen. Puutarhaa alkoi kehittää skotlantilainen puutarhuri Lawrence Niven, joka suunnitteli sitä englantilaisen maisemapuutarhan tyyliin. Vuonna 1866 puutarhaa laajennettiin 12 hehtaarilla länteen ja luoteeseen.
Britannian siirtomaahallitus otti 1874 puutarhan haltuunsa Agri-Horticultural Societyn talousongelmien takia. Puutarhan merkitys talouskasvien tutkimisessa kasvoi, ja vuonna 1879 puutarhaa laajennettiin 41 hehtaarilla sen pohjoispuolelle, jolloin puutarha oli 75 hehtaarin laajuisena suurimmillaan. Uudelle alueelle kehitettiin talouskasvien alue. Puistossa onnistuttiin muun muassa tuomaan parakautsupuun Kaakkois-Aasiaan.
Puutarha alkoi 1928 keskittyä orkideoiden risteyttämiseen, jossa se käytti laboratorioissaan kehitettyä uutta in vitro -tekniikoita.
Puutarhaan ei juurikaan tehty 1920–1960-luvuilla maisemallisia muutoksia, mutta 1960-luvulla se alkoi muuttaa tavoitteitaan vastaamaan Singaporen ”puutarhakaupunki”-visiota. Tämän seurauksena puutarhassa alettiin uudestaan puiden istuttamiseen Singaporen teille ja puistoihin.
Nykyisellä paikallaan se on ollut vuodesta 1859. Nykyisen puiston pinta-ala on 63 hehtaaria.
Suvi Koponen

Ura

Mallikoulu-ohjelman tuomarit muistelevat hetkeä, jolloin näkivät Koposen ensimmäiset valokuvat: "Vau, tässä on tähti! Ihan kuin hän olisi tehnyt tätä koko ikänsä!"
Vuodesta 2005 alkaen Koponen on huomattu myös kansainvälisesti. Tunnettu mallisivusto Models.com rankkasi hänet vuonna 2006 kuukauden tulokkaaksi, sekä 50 halutuimman mallin joukkoon.
Syyskuussa 2006 Koponen avasi ja lopetti Pradan näytöksen Milanossa toimien näin näytöksen päämallina ja saaden huomiota muotijulkaisuissa. Esiintyminen poiki Koposelle sopimuksia useiden maineikkaiden yhtiöiden kanssa ja hän onkin työskennellyt Balenciagalle, Burberry Prorsumille, Chloélle, Christian Diorille, Dolce & Gabbanalle, Fendille, Hermèsille, Karl Lagerfeldille, Louis Vuittonille, Max Maralle, Missonille, Nina Riccille, Emilio Puccille, Emanuel Ungarolle, Versacelle, Yves Saint Laurentille, Anna Suille, Vera Wangille, Marc Jacobsille, Donna Karanille, Anne Kleinille, Miu Miulle, BCBG Max Azrialle ja Calvin Kleinille.
Koponen on esiintynyt useissa muotijulkaisuissa, kuten suomalaisissa Pàp- ja Trendi-lehdissä, Ruotsin Ellessä, saksalaisen Amican kannessa sekä Italian, Britannian, Ranskan ja Yhdysvaltain Voguessa. Häntä ovat kuvanneet Steven Meisel, Mario Testino sekä Craig McDean. Koponen toimi loppukesästä 2007 Blumarinen, Pradan, Calvin Kleinin, Balenciagan ja Mulberryn mainoskampanjoissa.
»Huonoin puoli mallin työssä on ehdottomasti se, ettei työaikoja ole. Koskaan ei tiedä, milloin kuvaukset loppuvat tai onko seuraavana päivänä töissä vai vapaalla. Se, että pääsee jatkuvasti tapaamaan uusia mielenkiintoisia ihmisiä, on taas ehdottomasti työn suurin plussa» 
(Trendi maaliskuussa 2007)
Syyskuussa 2007 hänet rankattiin New York Fashion Weekin neljänneksi parhaimmaksi malliksi.
Maaliskuussa 2008 Koponen oli ensimmäistä kertaa Voguen kannessa. Hän oli aiemmin samana vuonna ollut esimerkiksi Purple- ja i-D-lehtien kansissa. Hän uusi myös sopimuksensa Blumarinen kasvona. Syksyllä 2008 Koponen palasi Calvin Kleinin kasvoksi (Calvin Klein Collection).
Koponen valittiin kesäkuun 2010 Ranskan Ellen kanteen. Hän on vakiinnuttanut paikkansa maailman huippumallien joukossa. Vuonna 2014 hän oli kahdeksas Models.comin mallilistassa. Hänen kansikuvansa Pariisin ja Venäjän maaliskuun Voguessa ID:ssä, useat editorialit eri maiden Vogue-lehdissa, New York Timesissä, Vanity Fearissa sekä suuret kampanjat Calvin Kleinille, Chloelle, Alexander MQueenille ym ovat nostaneet hänet yhdeksi seuratummaksi huippumalliksi maailmassa

Yksityiselämä

Suvi myöntää mallimaailman hyvät puolet, mutta on tietoinen myös glamourin kääntöpuolesta, raa'asta kilpailusta ja rankoista kuvauspäivistä.  "Mä en ole ikinä välittänyt julkisuudesta, mutta se on pakko kestää. Yritän välttää sitä mahdollisimman paljon," hän kertoo Missä he ovat nyt? Mallikoulun Suvi -dokumentissa.
Koponen seurusteli vuodesta 2009 ja avioitui mallina toimivan Tyler Riggsin kanssa vuonna 2012, jolloin hän vaihtoi sukunimekseen Riggs. Joulukuussa 2016 Riggs synnytti Juniper-nimisen tyttövauvan ammeeseen ja maaliskuussa 2018 kylpyhuoneen suihkussa seisten Raelyn-nimisen tyttären.
Tuoksusimake

Ulkonäkö ja koko

Tuoksusimake kasvaa yleensä 10–40 cm korkeaksi. Se heilimöi alkukesästä. Röyhy on tiivis, 3–5 cm pitkä ja kaartuva, josta heteet siirottavat selvästi ulos.

Levinneisyys

Tuoksusimake kasvaa koko Euroopassa ja Venäjän länsiosissa. Etelä-Suomessa kasvaa yleisesti eteläntuoksusimaketta (Anthoxanthum odoratum subsp. odoratum) ja Pohjois-Suomessa vastaavasti pohjantuoksusimaketta (Anthoxanthum odoratum subsp. alpinum). Jälkimmäistä pidetään usein omana lajinaan (Anthoxanthum alpinum).

Elinympäristö

Tuoksusimake pärjää kuivilla paikoilla, kuten kallioilla, mutta menestyy myös hikevillä mailla.
Sahelinkutoja

Levinneisyys

Sahelinkutojaa tavataan Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Edon linna

Edon linna on linna, joka rakennettiin vuonna 1457 Tokioon, silloiselta nimeltään Edoon. Alkuperäisen linna rakensi Daimio Ōta Dōkan. Tokugawa Ieyasu, Tokugawa-shōgunaatin perustaja, muutti sinne 1590 ja laajensi sitä merkittävästi. Linna oli shōgunin asuinpaikka ja maan sotilasvallan keskus Edo-kauden ajan. Kun Japanin keisarillinen hovi muutti Kiotosta Tokioon, linnasta tuli keisarillinen palatsi ja Japanin keisarin asunto, ja sen nimeksi tuli Kōkyo. Linna on kärsinyt suurista tulipaloista vuosina 1657 ja 1873. Alkuperäisestä linnasta on jäljellä valleja ja vallihautoja.
Linnan sisemmän vallihaudan ympäröimä alue on 2 km pitkä pohjois-eteläsuunnassa ja 1500 m leveä idästä länteen.
Maggie Teyte

Maggie Teyte DBE (alkuperäiseltä nimeltään Margaret Tate; 17. huhtikuuta 1888 Wolverhampton – 26. toukokuuta 1976 Lontoo) oli brittiläinen sopraano, joka tunnettiin ooppera- ja konserttiesiintyjänä sekä levyttävänä taiteilijana. Hän saavutti merkittävän aseman ranskalaisen laulukirjallisuuden tulkitsijana.
Teyte opiskeli lapsena Royal College of Musicissa ja muutti vuonna 1903 Pariisiin opiskellakseen laulamista Jean de Reszken johdolla. Hän teki konserttidebyyttinsä vuonna 1906 Reynaldo Hahnin järjestämässä Mozart-festivaalissa ja oopperadebyyttinsä vuonna 1907 Monte-Carlossa. Vuonna 1908 Claude Debussy valitsi hänet Mary Gardenin seuraajaksi Mélisanden rooliin Pelléas et Mélisande -oopperansa alkuperäisesityksiin Pariisissa. Tämä ratkaisu oli menestyksekäs. Debussy jatkoi yhteistyötään Teyten kanssa myös konserteissa. 
Teyte esiintyi myös muiden muassa Chicagon ja Bostonin oopperoissa sekä Metropolitan-oopperassa ja Opéra-Comiquessa. Omassa kotimaassaan hän esiintyi Beecham Opera Companyssa, British National Opera Companyssa, Covent Gardenissa ja muualla. Ranskalaisen lauluohjelmiston tulkkina Teyte nousi kansainväliseen tietoisuuteen vuonna 1937 levytyksellään Debussy-resitaalistaan pianisti Alfred Cortot'n kanssa. Vuonna 1940 tätä levyä seurasi ranskalaista laulumusiikkia Berliozista Debussyyn sisältävä albumi, johon kuuluu sekä piano- että orkesterisäesteisiä kappaleita. Viimeisen oopperaesiintymisensä Teyte teki vuonna 1951 Belindana Henry Purcellin Dido and Aeneas -oopperassa Lontoossa ja viimeisen konserttiesiintymisensä vuonna 1955 samassa kaupungissa.
Teyte pääsi vuonna 1957 Kunnialegioonan ritariksi ja sai vuonna 1958 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Dame-arvon.

Yksityiselämä

Teyte oli säveltäjä James W. Taten sisko. Sisarusten vanhemmat olivat katolilaisia. Isä oli Theodor Leschetizkyn opissa ollut amatööripianisti etunimeltään Jacob, ja äiti, Maria, oli laulun harrastaja.
Gibraltarin juutalaiset

Historia

Juutalaisia on ollut Gibraltarilla ainakin jo vuodesta 1356 lähtien. Tuolta ajalta säilynyt lähde mainitsee juutalaisten pyytäneen apua merirosvojen vangeiksi ottamille juutalaisille. Kun juutalaiset karkotettiin Espanjasta vuonna 1492, monet heistä pakenivat Marokkoon Gibraltarin kautta. Vuonna 1713 Espanja allekirjoitti Utrechtin sopimuksen, jolla Gibraltar annettiin briteille. Sopimus kielsi "maureja" ja juutalaisia asettumasta alueelle, mutta vuonna 1729 britit kuitenkin solmivat sopimuksen Marokon sulttaanin kanssa, jolla juutalaisten kauppiaiden sallittiin asettua Gibraltarille. Nykyisin monella alueen juutalaisella onkin marokkolaiset juuret.
Vuonna 1805 juutalaisten määrä oli jo kasvanut siten, että he muodostivat noin puolet Gibraltarin väestöstä. Vuonna 1843 alettiin julkaista ladinon kielistä Cronica Israelitica lehteä. Juutalaisten määrä oli suurimmillaan vuonna 1878, jolloin heitä oli 1 533. Heidän määränsä väheni kuitenkin 1900-luvulle tultaessa ja toisen maailmansodan aikana monet evakuoiduista eivät koskaan palanneet takaisin.

Kulttuuri

Monet tyypilliset Marokon juutalaisten perinteet ovat yhä elossa Gibraltarilla. Paikalliset juutalaiset viettävät muun muassa Henna juhlia, jotka pidetään häitä edeltävänä yönä. Myös monet synagogissa lauletut laulut ovat alkuperältään marokkolaisia. Alueella on mahdollista saada myös juutalaista koulutusta.
Luigi Lucheni

Luigi Lucheni (22. huhtikuuta 1873 – 19. lokakuuta 1910) oli italialainen anarkisti, joka murhasi Itävallan keisarinnan ja Unkarin kuningattaren Elisabetin 10. syyskuuta 1898 Genevenjärven rannalla Sveitsin puolella. Elisabet matkusti ilman henkivartijoita, joten hän oli helppo kohde.
Lucheni syntyi Pariisissa köyhissä oloissa italialaiseen perheeseen. Palattuaan Italiaan hän teki monia töitä ennen liittymistään Italian armeijaan, jonka palveluksessa oli kolme ja puoli vuotta. Myöhemmin hän muutti Sveitsiin, jossa tutustui anarkistiseen ideologiaan.
Lucheni halusi tappaa jonkun kuninkaallisen, ja valitsi kohteekseen sattumalta Itävallan keisarinna Elisabetin, joka vieraili Genevessä. Oikeudenkäynnissä 12. marraskuuta 1898 Lucheni kertoi suunnitelleensa tappavansa ensin Orléans'n herttuan. Hän päätyi kuitenkin Elisabethiin, koska Orléans'n herttua ei saapunutkaan Geneveen aikomustensa mukaan, ja Lucheni sai lehdestä tietää keisarinnan olevan kaupungissa. Lucheni arveli keisarinnan murhan tekevän hänet kuuluisaksi. 
Lucheni tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ja hän hirtti itsensä vankilassa 19. lokakuuta 1910.
Harriet Arbuthnot

Harriet Arbuthnot (10. syyskuuta 1793 – 2. elokuuta 1834) oli englantilainen 1800-luvun alun kirjailija, sosiaalinen tarkkailija ja konservatiivisen puolueen kannattaja. 1820-luvulla hän oli Waterloon taistelun sankarin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin pääministerin Arthur Wellesleyn "lähin nainen". Hän kävi pitkään kirjeenvaihtoa pääministerin kanssa ja kuvasi tämän päiväkirjassaan, jotka toimivat Wellesleyn elämäkertojen lähteinä. 
Arbuthnot syntyi pienaateliseen perheeseen ja avioitui poliitikon kanssa, joten hän pääsi tapaamaan kaikki ajan merkittävät henkilöt. Hän tallensi tapaamiset ja keskustelut hyvinkin yksityiskohtaisesti. Arbuthnotin muistiinpanot eivät rajoitu yksilöihin, vaan kuvaavat myös politiikkaa ja arkielämän suurtapahtumia. Päiväkirjat tarjoavat historioitsijoille kattavan kuvan tapahtumiin. Päiväkirjat julkaistiin vuonna 1950 nimellä The Journal of Mrs Arbuthnot.
Maasilta

Maasilta (myös viadukti) tarkoittaa siltaa, joka ei ylitä vesistöä eikä ole vesijohtosilta eli akvedukti, vaan se ylittää maastoesteen kuten esimerkiksi laakson tai muun maaston syvänteen. Euroopassa on useita maasiltoja, joiden avulla vilkasliikenteiset valtatiet on linjattu muun muassa laaksoissa sijaitsevien asutuskeskusten ohitse.

Muita maan yläpuolella olevia siltoja

Rautatieliikenteen käyttämää siltaa kutsutaan yleisnimellä ratasilta. Kahden tien eritasoristeyksessä yli menevän tien siltaa kutsutaan risteyssillaksi.
Jos tiesilta ylittää rautatien, metroradan tai raitiotien, kyseessä on ylikulkusilta. Jos rautatiesilta ylittää ajoneuvoliikenteelle tarkoitetun kadun tai tien, kyseessä on alikulkusilta.
Heikki Prepula

Heikki Prepula (s. 1939 Kerava) on suomalainen animaattori ja elokuvaohjaaja. Prepulan tunnetuin animaatiohahmo on Kössi Kenguru, joka seikkaili 1960- ja 1970-luvulla TV2:n lastenohjelmissa.
Prepula on koulutukseltaan toimittaja, mutta hän aloitti animaation teon jo 1960-luvulla ja on toiminut päätoimisena animaattorina vuodesta 1973. Prepula on tehnyt myös sarjakuvia ja kirjakuvituksia, muun muassa Suomen kansan Hölmöläistarinoita (SKS). Yksi Prepulan suuritöisimmistä animaatioista oli 1979 valmistunut puolituntinen Konstmanni Kuikka-Koponen, joka kertoo 1800-luvulla eläneestä savolaisesta silmänkääntäjästä Kuikka-Koposesta. Prepula piirsi myös Kuikka-Koposesta kertovaa sarjakuvaa mikkeliläiseen Vapaus-lehteen 1981–1986.
Prepula tekee animaationsa kokonaan itse. Vuosina 1966–1981 Yle TV2 rahoitti niiden tuottamisen.
Prepula on voittanut Tampereen lyhytelokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnot animaatioilla Ukko ja akka vuonna 1986 ja Pullapoika vuonna 1990 sekä Iranin kansainvälisen lasten ja nuorten elokuvafestivaalin pääpalkinnon kultaisen perhosen 2002 ja Berliinin kansainvälisen lyhytelokuvafestivaalin lastenelokuvan pääpalkinnon 2004.
Prepula asuu Mikkelissä.
OG Anunoby

Elämä ja ura

Anunoby pelasi yliopistokoripalloa Indianan (Bloomington) joukkueessa vuosina 2015–2017. Toronto Raptors varasi hänet NBA:han 23. vuorolla vuoden 2017 varaustilaisuudessa. Keväällä 2019 Raptors eteni historiansa ensimmäisen kerran NBA:n loppuotteluihin hallinnutta mestaria Golden State Warriorsia vastaan ja voitti ottelusarjan 4–2-voitoin.
Rhône

Rhône Sveitsissä

Rotten saa alkunsa Sveitsistä, Rhônen jäätiköltä, ja laskee Valais’n kantonin läpi Genevenjärveen, josta joki jatkaa Geneven kaupungista Ranskaan. Rhônen sivujokia Sveitsin alueella ovat muun muassa Massa, Saltina, Vispa, Lonza, Dala, Navisence, Borgne, Drance, Trient, Arve sekä Saônen sivujoki Doubs. Rhônen pituus Sveitsin alueella on yhteensä 264 km, josta 73 km on Genevejärveä.

Rhône Ranskassa

Ranskassa Rhône virtaa Rhône-Alpesin alueen läpi ja Provence-Alpit-Rivieran alueen länsirajaa pitkin, ja laskee lopulta Välimereen Camarguen suiston kautta. Rhône on yksi Ranskan pisimmistä joista.
Tzvetan Todorov

Tzvetan Todorov (bulg. Цветан Тодоров, Tsvetan Todorov, 1. maaliskuuta 1939 Sofia, Bulgaria – 7. helmikuuta 2017) oli bulgarialaissyntyinen filosofi sekä kirjallisuuden- ja semiotiikan tutkija.
Todorov muutti Pariisiin vuonna 1963 saatuaan Ranskan valtion apurahan. Hän opetti ensin Ecole pratique des Hautes Etudes -korkeakoulussa. Vuodesta 1968 lähtien hän työskenteli tutkimuspäällikkönä ja taiteiden ja kielen tutkijana kansallisessa tieteellisen tutkimuksen keskuksessa (Centre National de la Recherche Scientifique).
Todorov kehitti strukturalistista kirjallisuus- ja kielitiedettä Roland Barthesin ja Gérard Genetten ohella sekä toi venäläisten formalistien oppeja länteen. Todorov teki tunnetuksi mm. venäläisen Mihail Bahtinin kirjallisuudentutkimuksia yhdessä Julia Kristevan kanssa. 1980-luvulla hän siirtyi aatehistorian pariin.
Todorov oli voimakas anti-kommunisti ja vihasi totalitarismia ja vallankumousutopioita. Hän oli vuoden 1968 opiskelijaprotesteja vastaan ja kannatti Yhdysvaltain osallistumista Vietnamin sotaan.
Sana ”narratologia” on peräisin Todorovin teoksesta Grammaire du Décaméron (1969, Decameronen kielioppi), joka käsittelee Giovanni Boccaccion novelleja.
Kirjallisuudentutkimuksen lisäksi hän kirjoitti mm. Kristoffer Kolumbuksen Amerikan valloituksesta sekä natsien ja Stalinin hirmutöistä.
Todorov toimi vierailevana professorina useissa yliopistoissa, kuten Harvardissa, Yalen, Columbian ja Kalifornian yliopistoissa Yhdysvalloissa.
Kodak Brownie

Brownie-kamera tai Kodakin Brownie oli Eastman Kodakin vuonna 1900 markkinoille tuoma valokuvauskamera, joka oli tarkoitettu lapsille. Sen filmirulla voitiin ladata valossa. Kodak Brownie No. 1 -kamera maksoi yhden dollarin ja Kodak myös kehitti kuvat edullisesti. Helppokäyttöistä kameraa alkoivat käyttää pian myös aikuiset.
Kodakin perustaja George Eastmanin tavoitteena oli tehdä valokuvauksesta arkipäiväistä. Tuohon aikaan käytetyt lasilevy- ja laakafilmitekniikat olivat monimutkaisia. Eastman oli patentoinut jo vuonna 1884 rullafilmikameran. Uuden kameratyypin suunnittelijaksi hän palkkasi kanadalaisen Frank Brownellin (1859–1939). Miehet saivat valmiiksi Kodakin ensimmäisen kameran, Kodak No. 1, vuonna 1888. Se maksoi 25 dollaria ja oli useimmille liian kallis. Seuraavaksi tavoitteena oli tehdä lapsille sopiva kamera. Tuloksena syntyi vuonna 1900 Kodak Brownie No. 1. Siinä filmi oli kelattu taustapaperin kanssa rullalle, joten filmirulla voitiin vaihtaa valossa. Kamera maksoi yhden dollarin. Vuonna 1901 markkinoille tuotiin Kodak Brownie No. 2, joka maksoi 2 dollaria. Tätä kameraa valmistettiin vuoteen 1933 saakka. Hintansa ansiosta kamerat olivat suurmenestys. Brownie No. 2:ssa oli kaksi optista etsintä, toinen päällä ja toinen sivulla, kameran vaaka- ja pystyasentoja varten. Näistä näki peilin ja linssin kautta kohteen. Kuuden kuvan filmin siirto tapahtui manuaalisesti. Kamerassa ei ollut mitään säätöjä, ei tarkennusta, valotusaikaa tai etäisyyttä. Kameralla pystyi ottamaan hyviä kuvia ulkovalossa sopivalta etäisyydeltä eli sillä sai hyviä lomakuvia.
The Gutter Twins

Saturnalia (2008 -)

Vuonna 2007 The Gutter Twins solmi levytyssopimuksen Sub Popin kanssa ja vuonna 2008 Sub Pop ilmoitti, että 4. päivä maaliskuuta julkaistaan heidän debyytti albumi Saturnalia.
20. maaliskuuta The Gutter Twins esiintyi The Late Show with David Lettermanissa ja sen jälkeen lähtivät kiertueelle läpikotaisin Amerikassa ja Euroopassa vuoden aikana. Samana vuonna syyskuussa The Gutter Twins julkaisi Adorata EP:n suoraan iTunesin kautta. Se sisältää kaksi tavallista kappaletta ja cover-versioita kappaleista. Osa Adoratan tuloista menee Natasha Shneiderin muistorahastoon.
Vuonna 2009 tammikuusta lähtien The Gutter Twins keikkailevat duettona.
Maksim Bahdanovitš

Maksim Adamavitš Bahdanovitš (valkoven. Максім Адамавіч Багдановіч, 9. joulukuuta 1891 – 25. toukokuuta 1917) oli valkovenäläinen runoilija ja kielenkääntäjä. 
Bahdanovitš syntyi Minskissä, mutta muutti pian perheineen Hrodnaan. Äiti kuoli tulevan runoilijan ollessa lapsi, ja vuonna 1896 edessä oli muutto Nižni Novgorodiin. Bahdanovitš opiskeli lakia, työskenteli sanomalehdessä ja tuli julkaistuksi sekä Valko-Venäjällä että Venäjällä. Vuonna 1914 Bahdanovitšin runokokoelma Vjanok julkaistiin Vilnassa. Helmikuussa 1917 runoilija lähti Krimille toipumaan tuberkuloosistaan. Hän ei kuitenkaan parantunut, vaan kuoli saman vuoden toukokuussa Jaltassa. 
Vuosina 1991–1995 Valko-Venäjällä julkaistiin täydellinen kokoelma Bahdanovitšin runoutta. Bahdanovitšilla on museot Minskissä, Hrodnassa ja Jaroslavlissa. Useita valkovenäläisiä ja venäläisiä katuja on nimetty hänen mukaansa. Elämänsä aikana Bahdanovitš lisäksi käänsi runoutta valkovenäjän ja venäjän kielille.
Lapaluu

Lapaluu (lat. scapula) on hartian luihin kuuluva luu. Se on kolmikulmainen litteä luu, joka sijaitsee selässä kylkiluiden takana ja niveltyy solisluuhun sekä olkaluuhun. Lapaluu toimii useamman yläraajaa liikuttavan lihaksen lähtöalueena.

Lapaluun rakenne

Kavio- ja sorkkaeläinten lapaluuhun on liittyneenä suurehko lapaluun rusto (lat. cartilago scapulae) ja se lisää lihasten kiinnittymispinta-alaa sekä toimii tärinänvaimentimena. Lihansyöjien lapaluun rusto on vain pieni kaistale lapaluun päällä. Lapaluun rusto kalkkeutuu ja haurastuu iän myötä.
Lapaluun lateraalisella puolella on lapaluun harjanne (lat. spina scapulae), jonka keskellä oleva kyhmy (lat. tuber spinae scapulae) puuttuu lihansyöjiltä. Harjanteen alaosassa on olkalisäke (lat. acromion), joka puuttuu hevoselta ja sialta. Lihansyöjillä olkalisäkkeessä on ventraalinen uloke (lat. processus hamatus), mutta kissoilla on myös kaudaalinen uloke (lat. processus suprahamatus). Lapaluun harjanne jakaa lapaluun lateraalisen puolen kaudaaliseen ja kranialiseen osaan. Päänpuoleinen harjanteen viereinen kuoppa on fossa infraspinata ja hännänpuoleinen kuoppa fossa supraspinata.
Lapaluun alaosassa on nivelkuoppa, johon olkaluu niveltyy.
CHARMM

CHARMM on lyhenne sanoista Chemistry at HARvard Macromolecular (suom: Makromolekyyli Mechanics. Charmm -ohjelmaa käytetään force fieldin etsintään molekyylien dynamiikassa (engl Molecular dynamics). Charmm -ohjelman julkaisivat Hardwardin yliopiston tutkijat, jotta molekyylien etsintä olisi helpompaa.

Käyttö nykyään

CHARMM -ohjelmaa käytetään hajautetun laskennan docking@home projektissa.