google/wiki40b huggingface dataset:
Vääräkosken kartonkitehdas

Vääräkosken kartonkitehdas ja puuhiomo oli vuosina 1901–1998 toiminut, Ähtärin Peränteen kylässä, Vääräkosken rannalla sijaitseva, erikoiskartonkeja tuottanut tehdas. Tehtaan viimeinen omistaja oli Vääräkosken Pahvi Oy. Aiemmin tehdas toimi nimillä G. A. Lönnqvist, G. A. Lönnqvistin perilliset – G. A. Lönnqvist arvingar ja Vääräkoski Oy.

Historia

Vääräkosken tehtaan perusti vuonna 1897 tamperelainen kauppias ja sahanomistaja, insinööri Gustaf A. Lönnqvist. Vaasan läänin kuvernöörin virasto myönsi 3. elokuuta 1898 Ylä-Vääräkoskeen luvan vesivoimalla käyvälle puuhiomolle. Myöhemmin laitos muutettiin osittain sähköntuotantoon soveltuvaksi.
Tehdas käynnistyi vuonna 1901. Tehtaalla valmistettiin hioketta ja kartonkia perinteisin menetelmin ja laittein lokakuuhun 1998 asti, jolloin yritys meni konkurssiin. Tehtaan tuotteita olivat valkoinen ja ruskea pahvi. Ruskeaa pahvia valmistettiin pääartikkelina toiminnan loppumiseen saakka. 1960-luvulle saakka tehtaalla valmistettiin lähinnä ohutta ja paksua pinkopahvia. Tehtaan muita artikkeleita olivat muun muassa Klubi-askeihin käytetty pahvi ja leivoslaatikot. Viimeisinä vuosikymmeninä keskityttiin paksun ruskean pahvin valmistukseen. Erivahvuista ruskeaa pahvia valmistettiin käytettäväksi lähinnä olutlasien ja kolpakkojen alusiin. Jonkin verran tuotettiin myös pullonkorkkien tiivistepahvia ja julisteiden taustapahvia.
Vuonna 1963 tehtaalla oli 54 työntekijää, vuonna 1978 yli 60, 1980-luvun lopulla 38 ja viimeisinä vuosina 14. Tehtaan työntekijöitä edusti Paperiliiton Vääräkosken osasto n:o 9 r.y. Pääluottamusmiehenä toimi kunnallisneuvos Veikko Sipilä vuosina 1951–1993.

Tehtaan koneet

Vääräkosken tehtaassa on yksi kartonkikone ja tehtaan hiomossa kolme hiomakonetta.

Tehtaan suojelu

Entisen Vääräkosken Pahvi Oy:n tehdasaluetta suojelee Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus rakennussuojelulain perusteella. Suojelupäätös kattaa Vääräkosken puuhiomon ja kartonkitehtaan. Suojeltuun kokonaisuuteen sisältyvät rakennusten ohella myös tehtaan kiinteät koneet ja laitteet sekä samaan kokonaisuuteen kuuluva Koskienergia Oy:n omistama vesivoimalaitos. Rakennussuojelupäätöksessä on suojeltu tehdasalue, kartonkitehdas ja kartonkikone, hiomo ja kolme hiomakonetta, hiomakoneita käyttävä turbiinikoneisto, koneasemarakennus ja muuntamo, voimakanava ja pato, korjauspaja, verstas rullaleikkureineen, vanha konttori, uusi konttori, entinen tehtaanjohtajan asuinrakennus sekä Ala-Vääräkosken voimalaitos laitteistoineen.

Kilpailijat

Vääräkosken kilpailijoita olivat erityisesti Enso Gutzeitin (sittemmin Stora Enso, nyk. Pankaboard) Pankakosken kartonkitehdas Lieksassa, Stromsdal Juankoskella sekä norjalainen Rena Karton AS ja ruotsalaiset Fridafors Kartong AB ja Svaneholms Bruk AB. Renan kartonkitehdas lopetti toimintansa vuonna 1998. Myös Fridafors meni konkurssiin vuonna 2000, kun tehtaan molemmat kartonkikoneet tuhoutuivat tulipalon seurauksena. Stromsdal asetettiin konkurssiin vuonna 2008, mutta toiminta jatkui vuonna 2011 nimellä Premium Board Finland Oy. Myös Svaneholms Bruk Ab on lopettanut toimintansa.
Mihail Ippolitov-Ivanov

Mihail Mihailovitš Ippolitov-Ivanov (ven. Михаил Михайлович Ипполитов-Иванов; 19. marraskuuta (J: 7 marraskuuta) 1859 Hatsina – 28. tammikuuta 1935 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.
Ippolitov-Ivanov syntyi Hatsinassa Pietarin lähellä ja aloitti vuonna 1875 opiskelun Pietarin konservatoriossa. Vuonna 1882 hän valmistui säveltäjäksi opettajanaan Nikolai Rimski-Korsakov, jonka vaikutukset pysyivät vahvoina Ippolitov-Ivanovin myöhemmässäkin tuotannossa. 
Ippolitov-Ivanov vietti seitsemän vuotta Tbilisissä, jossa hänellä oli virka musiikkiakatemian johtajana ja orkesterin kapellimestarina. Vuonna 1893 hänestä tuli Moskovan konservatorion professori, ja hän johti konservatoriota vuosina 1905–1924. Hänen oppilaidensa joukkoon kuuluivat Reinhold Glière ja Sergei Vasilenko.  
Hänen tuotannossaan on Rimski-Korsakovin sävellysten lisäksi vaikutteita mm. kansanmusiikista, varsinkin georgialaisesta. Hänen tunnetuimpiin orkesteriteoksiinsa kuuluu muun muassa sarja Kaukasialaisia kuvia (Kavkazskije eskizy) nro 1 op. 10 vuodelta 1894. Lisäksi hän viimeisteli Modest Musorgskin keskeneräistä oopperaa Ženitban.
Wolfenstein 3D

Pelin juoni ja kulku

Wolfensteinin aiheena on fiktiivinen versio natsi-Saksasta. Pelihahmona ohjataan yhdysvaltalaista kommandoa William J. ”B.J.” Blazkowicziä. 
Ensimmäisenä tehtävänä on paeta Hollehammerin linnasta ja voittaa päävartija Hans Grosse. Seuraavissa tehtävissä Blazkowicz löytää Operaatio Eisenfaustin salaiset suunnitelmat, joiden avulla Saksa voisi luoda täydellisen zombimutanttien armeijan. Viimeisessä alkuperäisen pelin tehtävässä hyökätään bunkkeriin tappamaan robottipuvulla varustautunut Adolf Hitler. Tehtäviä vaikeuttavat lukuisat vartijat, saksanpaimenkoirat ja loppuvastustajat.
Pelissä saa lisäpisteitä keräämällä aarteita pelin edetessä. Eri aseita pelissä on neljä: puukko, pistooli, konepistooli ja konetykki. Wolfenstein 3D on ensimmäinen pelin episodeihin ja niihin kuuluviin peräkkäisiin kenttiin jakanut peli.

Kehitys

Pelin kehitys alkoi tammikuussa 1992. Kehitys kesti neljä kuukautta ja peli julkaistiin toukokuussa 1992. 
Pelin kehitykseen käytettiin Borland C++ versiota 3.1 sekä Deluxe Paint -ohjelmaa. VGA:n rajoituksien vuoksi ja työskentelyn helpottamiseksi peli käytti samaa 256 värin väripalettia kauttaaltaan ja näyttöresoluutio oli 320x200.

Sensurointi

Seinillä esiintyvien hakaristien sekä alkumusiikkina olevan Horst Wessel Liedin takia peli on kielletty Saksassa, jossa tietyt natsisymbolit ovat kiellettyjä. Suomessa Kymmenen uutiset teki Wolfenstein 3D:stä uutisjutun, jonka mukaan saksalaislapset pelasivat peliä ärsyttääkseen vanhempiaan sen hakaristeillä (uutisjutussa kuvamateriaalina ei itse asiassa ollut Wolfenstein 3D vaan Doom II:n Wolfenstein-jaksot).
Nintendo muutti peliä merkittävästi ja poisti omasta Super Nintendo Entertainment System -konsoliversiostaan hakaristit ja muut natsiviittaukset ja vaihtoi saksanpaimenkoirat jättiläisrottiin. Myös Hitleriltä poistettiin viikset ja hahmoon viitattiin nimellä ”Staatmeister”.

Pelimoottori

Kaikki seinät ovat näin pystysuoria ja saman korkuisia. Wolfenstein 3D:ssä ainoastaan seinissä on teksturointi, katto ja lattia ovat yksivärisiä. Viholliset ja esineet on piirretty spriteinä, joita skaalataan sopivasti syvyysvaikutelman aikaansaamiseksi. Tavalliset viholliset on piirretty kahdeksasta kulmasta, mutta pääosa esineistä sekä loppuvastustajat on kuvattu vain yhdestä kulmasta. Kentät koostuvat tasamittaisista neliöistä, joiden seinät ovat 90° kulmassa, eikä niissä ole korkeuseroja.

Episodit

Peliä levitettiin sharewarena, jonka laillisesti kopioitava versio sisälsi pelin ensimmäinen episodin. Loput kaksi episodia sai, kun osti kokoversion suoraan pelin kehittäjältä. Jokainen episodi on kymmenen tason pituinen, joista viimeinen on salainen kenttä. Jokaisen episodin viimeisellä tasolla on loppuvastustaja. Peliin on olemassa myös ”The Nocturnal Missions” -tehtäväpaketti, joka lisää peliin kolme uutta episodia.
James Bond (ornitologi)

James Bond (4. tammikuuta 1900 Philadelphia – 14. helmikuuta 1989 Philadelphia) oli johtava yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Bond opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa. Hän työskenteli Philadelphian luonnontieteiden akatemiassa (Academy of Natural Sciences), kohoten lopulta lintuosaston intendentiksi. Hän erikoistui Karibian alueen linnustoon ja kirjoitti aiheesta kirjan Birds of the West Indies (1936). Hän tutki usein yhdessä ystävänsä Rodolphe Meyer de Schauenseen kanssa.
Bond sai Institute of Jamaican Musgrave Medalin vuonna 1952, American Ornithologists’ Unionin Brewster Medalin vuonna 1954 ja Academy of Natural Sciencesin Leidy Medalin vuonna 1975.
Bondin vaimo oli Mary Fanning Wickham. James Bond kuoli Chestnut Hillin sairaalassa Philadelphiassa 89-vuotiaana.
Bond kuvaili ja nimesi muun muassa perunkypärähokon (Pauxi unicornis) yhdessä de Schauenseen kanssa.
Kirjailija Ian Fleming, joka oli innokas lintuharrastaja ja asui Jamaikalla, antoi kirjansa Casino Royale (1953) sankarille lintutieteilijän nimen ”James Bond”, sillä se oli hänen kaipaamansa ”yksinkertainen, tylsä ja tavanomainen” nimi. Bond-elokuvassa Kuolema saa odottaa nähdään alluusio tosielämän Bondiin, kun James Bondin hahmo (Pierce Brosnan) selaa tämän Birds of the West Indies -kirjaa.
Carl Van Vechten

Carl Van Vechten (17. kesäkuuta 1880 Cedar Rapids, Iowa – 21. joulukuuta 1964) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja ja kirjailija sekä musiikki-, tanssi- ja kirjallisuusarvostelija. 
Van Vechten valmistui Washington High Schoolista (1898) ja Chicagon yliopistosta (1903). Muutettuaan vuonna 1906 New Yorkiin hän työskenteli New York Timesin apulaismusiikkikriitikkona. Hän erosi ensimmäisestä puolisostaan Anna Snyderista vuonna 1912, ja solmi uuden avioliiton näyttelijä Fania Marinoffin kanssa vuonna 1914.
84-vuotiaana New Yorkissa kuollut Van Vechten muistetaan kiinnostuksestaan afroamerikkalaista kulttuuria kohtaan. Hänen romaaneistaan kuuluisin on viidentenä julkaistu, Harlemin mustaihoisten elämää kuvannut Nigger Heaven (1926). Se sai hyvät arvostelut, mutta Yhdysvaltojen musta väestö kritisoi teosta muun muassa sen nimen takia.
Van Vechten keskittyi 1930-luvulta alkaen valokuvaukseen ja ennätti ottaa julkaistuja kuvia lukuisista kuuluisuuksista, kuten Georgia O'Keeffesta, Marlon Brandosta, Billie Holidaysta, Norman Mailerista, Ella Fitzgeraldista ja Tallulah Bankheadista.
Anneliese van der Pol

Anneliese Louise van der Pol (s. 23. syyskuuta 1984 Amsterdam) on hollantilaissyntyinen näyttelijä. Hän näyttelee musiikkiteattereissa, ja yksi hänen rooleistaan on Chelsea Daniels Disney Channelin ohjelmassa That’s So Raven. Hän on myös laulaja. 
Laulajana Anneliese van der Pol on sopraano. Eräs hänen lauluistaan oli ”Over it” Disney Channelin elokuvassa Stuck in the Suburbs. Hänen toinen soolonsa oli nimeltään ”A Day in the Sun” albumilla That's so Raven Too! Hänellä on ollut myös muita Disneyn musiikkiprojekteja, kuten ”Circle of life” Leijonakuninkaassa sekä laulu ”A Dream is a Wish Your Heart Makes” elokuvassa Tuhkimo. Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa, Rachel ja Sarah.
Hänellä on nykyisin Yhdysvaltain kansalaisuus.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi

Vaikutus

Kir­jal­la oli vaikutusta niin sanottuun freudomarxilaisuuteen ja Frankfurtin koulukuntaan. Theodor W. Adorno arvosti kirjaa, ja hänen mukaansa se ennakoi nerokkaasti kansallissosialismia. Serge Moscovici arvioi Freudin ratkaisseen joukkopsykolo­gian arvoituksen. Laajimmin Freudin tutkielmaa arvosteli kirjailija Elias Canetti pääteoksessaan Joukko ja valta (1960).
Kämpjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 ha ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on pieni metsäjärvi aivan seututie 317 vieressä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja puolet rannoista ovat suota. Järven ympäristössä on kiinteää asutusta ja pari vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Mustajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,9 metriä mpy. Järvestä laskee Kukkaroja, joka yhtyy peltoaukealla Koskurinjokeen, jonka nimi on alempana Vähäjoki ennen yhtymistään Isojokeen. Sen jälkeen sitä kutsutaan Mustajoeksi, joka laskee Pääjärveen.
Nelipäinen reisilihas

Nelipäinen reisilihas eli etureisi (lat. musculus quadriceps femoris) kuuluu alaraajan lihaksiin. Sen vastalihas on kaksipäinen reisilihas. Nelipäinen reisilihas muodostuu nimensä mukaisesti neljästä jänteellä yhteenliittyneestä lihaksesta: suora reisilihas (m. rectus femoris), sisempi reisilihas (m. vastus medialis), keskimmäinen reisilihas (m. vastus intermedius) ja ulompi reisilihas (m. vastus lateralis). Keskimmäinen reisilihas sijaitsee suoran reisilihaksen alla, mutta muut lihaksista ovat pinnallisia. Polven ja keskimmäisen reisilihaksen väliin sijoittuva pieni lihas m. articularis genus on usein osa keskimmäistä reisilihasta .

Origo ja insertio

Suora reisilihas lähtee lonkkaluusta lonkkamaljan kraniaalisesta reunasta. Muut lihaksista lähtevät reisiluusta. Kaikki neljä lihasta kiinnittyvät yhteisellä jänteellä (tendo m. quadricipitis femoris) polvilumpioon, josta jänne jatkuu polvilumpion ligamenttina (ligamentum patellae) sääriluun kyhmyyn (tuberositas tibiae). Jänne ympäröi ja tukee polvilumpiota sivuilta ja päältä.

Toiminta

Nelipäinen reisilihas ojentaa polviniveltä. Suora reisilihas (m. rectus femoris) koukistaa lisäksi lonkkaniveltä.
Sisempää reisilihasta (m. vastus medialis) pidetään yleensä polvinivelen stabilaattorina, eli tukilihaksena.

Hermotus

Nelipäistä reisilihasta hermottaa reisihermo (nervus femoralis).

Lihaksen harjoittaminen

Kuntosalilla nelipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi jalkakyykky, jalkaprässi ja reidenojennus.
Kuntouttavia liikkeitä vastus medialikselle on mm. suoran jalan nostot jalkaterä lievästi ulos kierrettynä, joskus käytetään painoja nilkoissa siinä vaiheessa kun polvinivelen stabiliteetti ja normaali resiprokaalitoiminto (hermoaistimus alaraajan toiminnasta) on jo saavutettu.
Eguisheim

Eguisheim [egishaim] (saks. Egisheim) on noin 1 600 asukkaan kunta Haut-Rhinin departementissa Ranskan koillisella Grand Est -hallintoalueella.
Colmarin kaupungin lounaispuolella sijaitseva Eguisheim on tunnettu viinintuotannostaan sekä mutkittelevien ja kapeiden katujen varrella olevista ristikkotaloistaan. Kunta on valittu mukaan moneen Ranskan kauneimpia paikkakuntia esitteleviin luetteloihin, kuten vuonna 2013 Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi ja brittiläisen The Daily Telegraph -lehden vuonna 2017 julkaisemaan 20 kauneimman ranskalaiskylän koosteeseen. Vuonna 2013 se äänestettiin televisio-ohjelmassa ranskalaisten suosikkikyläksi.
Keskiaikainen paavi Pyhä Leo IX (1002–1054) oli syntynyt Eguisheimissa ja kuului samannimiseen aatelissukuun.
Opiskelijahaalari

Haalarikulttuuri

Haalariin kerätään usein kangasmerkkejä muistoiksi eri opiskelijatapahtumista ja niissä tavatuista muista opiskelijoista, joiden kanssa merkkejä on vaihdettu. Haalarien väritys ja selässä oleva oppilaitoksen tai oppilaskunnan tunnus ilmaisevat kantajansa opiskelupaikan sekä koulutusohjelman. Joissakin opiskelijapiireissä on tapana vaihtaa osa haalarin lahkeesta seurustelukumppanin kanssa. 
Haalarit ovat yleistyneet alun perin Ruotsissa paikallisen sitsikulttuurin kautta. Suomessa opiskelijahaalareiden ensimmäisiä ilmentymiä ovat kuitenkin olleet Otaniemen rakentamisen (1950-60-lukujen vaihteessa) yhteydessä Rakennusinsinöörikillan opiskelijoiden yhteistuumin hankitut rakennustyömaahaalarit. Miltei samaan aikaan olivat käytössä myös nk. Teekkaritempausten yhteydessä tempaushaalareita. Otaniemeen haalarit rantautuivat kiltojen pariin noin 1970-luvun lopussa. Seuraavana haalarit otettiin käyttöön 1980-luvulla Vaasan kauppakorkeakoulussa. Yleisesti haalarit ovat tulleet tunnetuksi Suomessa teekkarien kautta.
Helena Pylkkänen

Helena Marjatta Pylkkänen (s. 1945) on suomalainen kuvanveistäjä. Hänet mainitaan herkkien mutta voimakkaiden henkilökuvien tekijänä ja taitavana piirtäjänä. Hänen realistiset pronssiveistoksensa hyöndytävät materiaalin pintavaikutusta.
Pylkkäsen äiti oli taidehistorioitsija Riitta Pylkkänen.
Texmoda

Texmoda Fashion Group on suomalaisten vaatekauppiaiden osuuskunta. Sen hallinnoimia kauppaketjuja ovat naistenvaatteita myyvä Moda ja nuorisovaateketju Jim & Jill. Osuuskunnan alaisuudessa toimii yhtiö TFG Retail Oy, jossa työskentelee parikymmentä henkilöä.
Texmoda Fashion Group -osuuskunnassa on mukana noin 40 eri jäsenyritystä. Texmodan ketjujen liikkeet ovat itsenäisten kauppiaiden omistamia ja usein paikkakuntiensa johtavia vaateliikkeitä.Liikkeiden valikoimat vaihtelevat, mutta Texmoda tuottaa niille mallistoja, joita ne voivat halutessaan ostaa. Osuuskunta toimii jäsenyritystensä vaatesuunnittelu- ja markkinointipalveluna. 
Texmoda Fashion Groupin toimitusjohtajana toimii Beni Kauhanen. Häntä ennen toimitusjohtajana oli Tuomo Rantalankila.

Historiaa

1990-luvun alussa suomalaiset Finn-Man- ja Isotex-ostoyhtymät yhdistivät voimansa pohjoismaisia vaateketjuja vastaan Moda Group Osuuskunnaksi,  Texmoda Fashion Group perustettiin 1997, kun Texman Oy:n kauppiaat ja Moda Group -osuuskunta yhdistyivät. Texmoda oli vuosituhannen vaihteessa pari vuotta Suomen suurin vaatekaupan ketju, kunnes Hennes & Mauritz ohitti sen 2002.
G.I. Joe: Kosto

Juoni

Zartan lavastaa Presidenttinä G. I. Joet Yhdysvaltain rikollisiksi ja Cobra Commander saa vaikutusvaltansa myötä kaikki maailman johtajat heidän puolelleen sotimaan G. I. Joeta vastaan. Ilmahyökkäyksen jälkeen G. I. Joen tukikohtaan jäljelle jäävät enää Roadblock, Flint, Lade Jaye ja Snake Eyes, jotka yhdessä ryhmän alkuperäisen johtajan kenraali Coltonin kanssa käyvät taistoon Cobran suunnitelmaa vastaan.

Tuotanto

Elokuvan budjetti oli 130 miljoonaa dollaria. Kuvaukset aloitettiin 11. elokuuta 2011 Louisianassa. Kuvauksissa sattui kuolintapaus 22. marraskuuta, kun eräs kuvausryhmän jäsen kuoli New Orleansissa varastossa sattuneessa onnettomuudessa kuvausten aikana. Elokuvan alustava traileri julkaistiin 12. joulukuuta 2011 ja se huomioitiin kahdella Golden Trailer -ehdokkuudella. Elokuvan suunniteltu julkaisuajankohta oli 29. maaliskuuta 2013.

Palkinnot

G.I. Joe: Kosto sai yhteensä 12 ehdokkuutta, joista se voitti yhden palkinnon elokuvan sävellyksistä.
Andrew Jacobson

Seurajoukkueura

Jacobson pelasi yliopistojalkapalloa Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen joukkueessa Golden Bearsissä vuosina 2003–2007. Hänet valittiin kolmesti Pacific-10-konferenssin tähdistöjoukkueeseen sekä viimeisellä kaudella Pacific-10:n vuoden pelaajaksi ja kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n tähdistöjoukkueeseen.
D.C. United varasi Jacobsonin Major League Socceriin vuoden 2008 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 24, mutta MLS-sopimuksen solmimisen sijaan hän siirtyi Ranskan Ligue 1:n Lorientiin. Ura Ranskassa ei kuitenkaan sujunut toivotusti, sillä hän mursi jalkansa pian siirron jälkeen, eikä toivuttuaan onnistunut nousemaan seuran edustusjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon.
Jacobson palasi Yhdysvaltoihin hänet alun perin varanneeseen D.C. Unitediin helmikuussa 2009. Hän teki MLS-debyyttinsä kauden 2009 avauskierroksella ottelussa Los Angeles Galaxyä vastaan.
Kaudeksi 2010 Jacoboson siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa, ja kaudeksi 2011 Dallasiin.

Maajoukkueura

Jacobson kuului Yhdysvaltain futsalmaajoukkueeseen vuoden 2008 MM-kilpailuissa ja pelasi joukkueen kaikissa neljässä ottelussa.
Jorvin sairaala

Jorvin sairaala on yliopistosairaala Espoon Karvasmäellä, Turuntien varrella. Jorvin sairaala kuuluu Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriin (HUS) ja sen HYKS-sairaanhoitoalueeseen.
Jorvin sairaalan yhteispäivystyksen uudet tilat otettiin käyttöön syyskuussa 2009. Samoihin aikoihin otettiin käyttöön lastentautien päivystyspoliklinikan uudet tilat, jotka sijaitsevat nyt erillään aikuisten päivystyksestä.
Jorvin sairaalan lasten- ja terveyskeskuspäivystykset tarjoavat kiireellisissä tapauksissa iltaisin, öisin ja viikonloppuina sairaanhoitopalveluja erityisesti espoolaisille ja kauniaislaisille, öisin ja viikonloppuisin myös kirkkonummelaisille asiakkaille.

Historia

Sairaala sijaitsee Jorvin kartanon mailla Karvasmäessä. Sairaalan syrjäinen sijainti juontaa juurensa kuntaliitospelosta. Espoon kunta osti alueen 1962 kauppaneuvoksetar Elsa von Wrightiltä ja hänen perillisiltään.
Sairaalan rakennustyöt alkoivat vasta vuonna 1972. 
Kartanoajoista jäi muistoksi koivukuja, joka aikanaan oli mahtavana johtanut kartanon pääovelle. Sairaalan mittasuhteissa se kutistui kävelytieksi. Toisena muistona kartanohistoriasta sairaalan puistossa on kaksi huvimajaa, jotka rakennettiin vanhan huvimajan mallin mukaan.
Jorvin sairaala valmistui ja vihittiin käyttöön vuonna 1976. Tuolloin sitä ylläpiti Jorvin sairaalan kuntainliitto, johon kuuluivat Espoo, Kauniainen, Kerava, Kirkkonummi, Vantaa ja Vihti. Vuoden 1991 sairaanhoitopiiriuudistuksessa kuntainliitto lakkautettiin ja sairaalasta tuli osa Uudenmaan sairaanhoitopiiriä (USHP). Jorvin sairaanhoitoalue, johon kuuluivat Espoo, Kauniainen ja Kirkkonummi, oli yksi piirin kuudesta sairaanhoitoalueesta. Vuonna 2001, vuosi sen jälkeen kun Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri HUS perustettiin, Jorvin sairaala liittyi yhdessä Peijaksen sairaalan kanssa osaksi Helsingin seudun yliopistollista keskussairaalaa (HYKS) sen Helsingissä sijaitsevien sairaaloiden kanssa.

Liikenneyhteydet

HSL:n linja-autojen 118N Kamppiin, 227 Leppävaaraan, 531 (Tiistilä), 542 Soukkaan ja 549 Tapiolaan päätepysäkki sijaitsee Jorvin pysäkointipaikalla. Turuntietä kulkevat linja-autot 238, 235 ja 565 pysähtyvät myös Jorvin sairaalan kohdalla. Sairaalalla on myös oma laskeutumispaikka helikoptereille (ICAO: EFEJ).
Wilhelm Erik Svedelius

Wilhelm Erik Svedelius (1816–1889) oli ruotsalainen historioitsija. Hän oli professori Lundin yliopistossa vuodesta 1856 ja Uppsalan yliopistossa 1862–1881.
Laura Biagiotti

Laura Biagiotti (4. elokuuta 1943 – 26. toukokuuta 2017) oli italialainen muotisuunnittelija. Hän suunnitteli ennen kaikkea naisille, mutta kokoelmia oli myös miehille ja naisille. Hän teki muun muassa neuleita joiden kauneuden vuoksi häntä sanottiin ”kashmirvillan kuningattareksi”. Biagotti aloitti uransa 1960-luvulla, ja alkoi nousta maineeseen 1980-luvulla. Biagottin nimellä myytiin myös asusteita, kuten aurinkolaseja, sekä hajuvesiä, joista yksi on hänen kotikaupunkinsa mukaan nimeltään ”Roma”.
Shinnecock-intiaanit

Shinnecock-intiaanit olivat Long Islandin alkuperäisväestöä nykyisen New Yorkin alueella.  Long Islandin seuduilla asui kaikkiaan 13 eri heimoa, joista shinnecock oli yksi. Kaikki heimot olivat algonkin kieliryhmää ja sukua mohikaaneille ja delawareille. 
Shinnecockit jäivät historiaan "rahantekijöinä". He olivat ykkösasemassa wampumien tuottajina. Amerikan alkuperäisväestö käytti wampumia maksuvälineenä ja koruina. Shinnecockien ranta-alueilta löytyi valtavia simpukka- ja osterimääriä. Valkoisista ja purppuranvärisistä helmistä tehtiin nauhoja, joita kutsuttiin wampumeiksi. Ne kulkivat heimolta toiselle, jopa niinkin kauas kuin Etelä-Dakotan mustille vuorille kiowa-intiaaneille. Ennen eurooppalaisten tuloa intiaanit käyttivät niitä pääasiassa seremoniossa. 1700-luvun alkupuolella wampumeja käytettiin kuitenkin rahana valkoisten ja intiaanien välisessä kaupassa eurooppalaisen valuutan puutteen takia. Kun koneet keksittiin, ja ne yleistyivat 1800-luvun puolivälissä ja wampumeja alettiin massatuottaa, syntyi inflaatio joka pysäytti niiden käytämisen rahana Itä-Amerikassa. Lännessä intiaanit kuitenkin käyttivät niitä edelleen kaupankäytiin 1800-luvun puoliväliin asti.
Shinnecockeja ja alueen muita heimoja kutsuttiin meteoceiksi ja joskus myös montaukeiksi. Eurooppalaiset alkoivat 1600-luvulla liikkua näiden rauhaarakastavien ja melko kekseliäitten intiaanien alueilla Long Islandilla. He liikkuivat suurilla puista koverretuilla kanooteilla joskus pitkiäkin matkoja tehden vierailuja Long Island Soundin toiselle puolelle sukulaiskansojen luo. Kovin suuri heimo ei shinnecock koskaan ollut. Eurooppalaiset toivat mukaan tarttuvat taudit isorokon, tuhkarokon jotka tappoivat muallakin amerikassa paljon intiaaneja. Osa kansasta on kuitenkin säilynyt nykypäivään asti. Edelleen heitä asuu Long Islandissa jossa heitä asuu noin 1 500, jossa heillä on 750 eekkerin maa-alue Southamptonin kaupungissa New Yorkissa. Heidät tunnetaan verrattain hyvin ja heidän maineensa rahantekijöinä on jäänyt elämään. He ovat hätkähdyttäneet Wall Streetin pankkiireja haastamalla heidät oikeuteen ja vaatimalla maitaan takaisin.