Timo Ruottinen

Timo Juhani Ruottinen (s. 30. joulukuuta 1947 Tampere) on suomalainen musiikkituottaja, muusikko ja säveltäjä, joka toimi Alba Recordsin toimitusjohtajana ja vastaavana tuottajana vuosina 1993-2015, minkä jälkeen hän siirtyi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi. Säveltäjänä ja muusikkona Ruottinen on toiminut 1960-luvulta lähtien. Hänen kenties merkittävin sävellyksensä, pop-messu Missa Popularis valmistui vuonna 1969. Suuri yleisö tuntee hänen tuotannostaan parhaiten TV2:n Pikku Kakkonen -lastenohjelman tunnussävelmän ja Pikku Kakkosen posti -laulun.

Koulutus ja työura

Koulutukseltaan Ruottinen on ekonomi ja toiminut taloushallinnon johtotehtävissä 1970-luvulla Purso Oy:ssä ja Finn-Iran Contractors’ Groupissa Teheranissa 1970-luvun lopulla sekä Ahti-rakennusosakeyhtiössä 1980-luvulla ja Tampere-talon talousjohtajana 1989-1993.
Musiikin teoriaa, muotoanalyysiä ja kontrapunktia Ruottinen opiskeli Tampereen konservatoriossa 1980-luvulla. Hänen pääaineensa oli tuolloin laulu. Ruottisen mukaan hänen varsinaisen "musiikkikorkeakoulunsa" muodostivat kuitenkin 1960-luvun bändikellarit, kuorotoiminta ja kirjasto.

Ura säveltäjänä

Teoston tietokannan mukaan Ruottisella on yli 150 rekisteröityä teosta. Useita hänen sävellyksiään on levytetty 1960-luvulta alkaen.
Ruottinen aloitti sävellysharrastuksensa popmusiikilla ja muistelee ensimmäisen teoksensa olleen vuonna 1963 rautalankayhtyeelle tehty twist In The Harem. Kappale kuultiin paljon myöhemmin 1980-luvulla televisio-ohjelmassa.

Missa Popularis

Ruottisen musiikillinen kunnianhimo siirtyi uusille urille, kun hän lukiolaisena kuuli Turun konserttisalissa J.S. Bachin h-mollimessun, minkä jälkeen ajatus omasta messusta alkoi elää. Ruottisen ensimmäinen kuoroteos Psalmi 130 sekakuorolle valmistui 1968 ja pääsiäisenä 1969 sai Turun konserttisalissa kantaesityksensä yli tunnin kestävä pop-messu Missa Popularis.
Missa Popularis on pop-messu sekakuorolle, solisteille ja pop-yhtyeelle. Se on sävelletty perinteisen katolisen messun tekstiin, ja sen osat ovat Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus ja Agnus Dei. Pop-messu lauletaan latinaksi. Ruottinen on perustellut kielivalintaa kahdella syyllä: latina jättää kuulijoiden ajatuksille tilaa ja toisaalta latina on musiikissa suomea helpompi kieli.
Messua esittivät Segment Chorus & Orchestra, joka koostui nelihenkisestä popyhtyeestä ja noin 15-henkisestä kuorosta. Säveltäjä Ruottinen johti teoksen ja soitti kitaraa. Osia Missa Populariksesta nähtiin TV2:n puolituntisessa lähetyksessä 6. toukokuuta 1970.
Nuorekas messu herätti aikanaan sekä pahennusta että innostusta. Musiikkiarvostelijoiden kommentit olivat pääosin kiittäviä, mutta myös murskaavia näkemyksiä esitettiin.
Missa popularista tai osia siitä on esitetty myös 1960-luvun jälkeen. Erityisen näyttävä uusi tuleminen tapahtui marraskuussa 1982, jolloin Aleksanterin kirkossa Tampereella teos kuultiin 30-henkisen orkesterin ja 70 laulajan kuoron voimin. Uuden version sovitti Hannu Keinänen ja Harjun nuorten kuoroa johti Heikki Liimola.
Missa Popularis syntyi Vietnamin sodan jatkuessa ja dramaattisten tapahtumien aikaan Prahassa 21. elokuuta 1968. Tuolloin Neuvostoliiton tankit vyöryivät Tšekkoslovakiaan tukahduttamaan niin sanotun  Prahan kevään tuomat poliittiset muutokset. Ruottinen pitääkin messun sanomaa myös pasifistisena.
Prahan miehityksestä tuli syksyllä 2018 kuluneeksi 50 vuotta ja sen muistoksi pop-messun Overture-osa äänitettiin ja siitä tehtiin myös Youtube-video. Messun levytyksen on määrä ilmestyä vuonna 2019.

Missa Seri ja kabaree

Jo ennen messuaan Timo Ruottinen oli vuonna 1968 ehtinyt herättää vilkasta keskustelua sovittamallaan ja osin säveltämälläänkin Missa Seri -nuorisojumalanpalveluksella, jossa muiden laulujen ohella kuultiin perinteisiä virsiä kitarayhtyeen säestyksellä. Kokonaisuus sisälsi Ruottisen ensimmäisen gospel-laulun Minä nostan silmäni vuoria kohti (Psalmi 121) ja Kyrien, josta sitten kasvoi Missa Popularis.
Aikakauden poliittinen kuohunta näkyi myös Jyväskylän kristillisillä teinipäivillä elokuussa 1970. Päivien päätösesityksenä nähtiin Timo Ruottisen ja Seppo Knuutilan laatimien tekstien ja Ruottisen säveltämien laulujen varaan rakentunut kabaree Lähetettynä maailmaan, joka kritisoi muun muassa lähetystyöhön liittyviä näkemyksiä. Ruottinen itse kuvasi esitystä "poliittiseksi kabareeksi kristillisin perustein".
Vuosina 1970-71 Ruottinen toimi tamperelaisen Iltamateatterin muusikkona ja säveltäjänä, mihin tehtävään häntä pyysi Raija Laroma (nyk. Raija Oranen).

Televisio ja radio

1970-luvulla Ruottinen teki paljon töitä TV2:lle ja sävelsi lauluja muun muassa ohjelmiin Joululauluja (1973), Talvilauluja (1974) ja Naavahapsen salaisuus (1974). Lastenohjelmien parissa työskentely synnytti myös Pikku Kakkosen tunnussävelmän ja Pikku Kakkosen posti -laulun. Ruottinen teki tunnussävelmän ja muuta musiikkia myös Maija Salon lastenohjelmasarjaan Impromptu (1976-77). Radion puolella Ruottinen on säveltänyt musiikin Ylen Radioteatterin kuunnelmasarjaan Apostolien teot (2003).
Ruottinen myös lauloi Ylen juhlaohjelmasarjaa varten kootussa lauluyhtye Hiltusissa, joka esiintyi 1970- ja 1980-luvulla usein TV2:n lähetyksissä. 1980-luvulla hän toimitti Yleisradiolle sarjaa Bysantin heijastuksia musiikissa. Kreetalaista musiikkia Ruottinen esitteli vuonna 1989 radion kuuntelijoille ohjelmissa Sirtoksen salaisuudet ja Kreetan ääni.
Timo Ruottinen työskenteli 1970-luvulla Iranissa ja näiden kokemusten pohjalta syntyi vuonna 1979 yhdessä Outi Vallen kanssa toimitettu kaksiosainen radio-ohjelma Huuto minareetista. Ohjelma kertoo Iranin vallankumouksesta ja siinä käytettiin runsaasti äänitehosteita.

Tiekantaatti ja Annastuuna

Ruottisen erikoisimpiin tilaustöihin kuuluu Tielaitokselle vuonna 1987 sävelletty tiekantaatti Polusta tieksi, jonka hän teki salanimellä Jouko Louhikko. Teos on myöhemmin myös levytetty. 1980-luvulla syntyivät myös Annastuuna-, Ahmatova- ja Kaatra-sarjojen laulut Annastuuna-yhtyeelle.

Uspenie-vigilia

Ruottisen pop-messu Missa Popularis syntyi väljästi evankelis-luterilaisen kirkon piirissä, mutta myöhemmin hän erosi kirkosta. Uusi vaihe alkoi, kun Ruottista pyydettiin tilapäisvahvistukseksi laulamaan tenoria ortodoksiseen kuoroon Tampereella 1980-luvun alussa. Nykyisin Ruottinen on ortodoksi.
Ortodoksisuus on sittemmin vaikuttanut voimakkaasti Ruottisen sävellystyöhön. Ruottisen laajin liturgisen musiikin teos on noin kaksituntinen Uspenie-vigilia. Teos sai alkunsa jo vuonna 1984 ja valmistui 2018. Vigilian varhaisempia lauluja on julkaistu useammallakin levyllä.
Teos liittyy yhteen ortodoksien kirkkovuoden suurista juhlista eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen juhlaan, jota vietetään 15. elokuuta. Juhlan vigilia on edellisen päivän iltana. Vigiliassa on uutta sävellettyä tekstiä niin paljon, että siitä riittää laulettavaa jopa vanhan tradition mukaiseen kokoöiseen vigiliaan, joiden toimittaminen on nykyisin kuitenkin harvinaista.
Ruottinen sävelsi vigilian varhaiset elementit jo 1980-luvun alkupuolella (Alkupsalmi, Ehtooveisu, Juhlan tropari Oi Jumalansynnyttäjä, Kanonin 9. laulu Jokainen maan päällä syntynyt ja Aamuruskolaulu Te apostolit). Polyeleopsalmiin hän oli tehnyt luonnoksen, jonka hylkäsi silloin, mutta muokkasi sen perusideasta uuden kuorolaulun 2017 lisäten siihen vanhan tradition mukaisista psalmeista kaksi uutta psalmijaetta, joiden muotoilun arkkipiispa Leo hyväksyi.
Muita uusia, juhlavigilioissa yleisemminkin laulettaviksi sopivia kuorolauluja teoskokonaisuuteen syntyi 2010-luvulla ektenioiden ja vastaavien osien lisäksi hiukan vaativampi Juhlapäivän antifoni Monet himot. Uspenie-juhlan stikiiratekstejä on suomennettu runsaasti. Ruottinen puki ne kaikki sävelasuun käyttäen pohjana kullekin tekstille määrätyn oktoekhos-sävelmäjakson stikiirasävelmää.
Teos päättyy vuonna 2018 valmistuneeseen Suureen ylistysveisujaksoon, jonka tekstit ovat kristikunnan alkuajoilta. Jaksossa on neljä osaa. Ensin ovat Enkelten hymni evankelista Luukkaalta ja Varhaiskristilliset hymnitekstit, jotka piispa Hilarion käänsi - nämä tekstit tunnetaan lännessä Hilariuksen kiitosvirtenä. Edelliset muodostavat lännen kirkon messun Gloria-osan. Sitten tulevat Valikoidut jakeet Psalmien kirjasta ja Trishagion (Pyhä Jumala), joka on vanhimpia hymneistämme.
Uspenskin Katedraalikuoro lauloi osia teoksesta Uspenskin katedraalin 150-vuotisjuhlaviikolla 14.8.2018.
Ruottinen on osallistunut myös yhteiskunnalliseen keskusteluun ortodoksisen kirkon kehittämisestä.

Fado

Ruottinen tutki 1980-luvulla Mika Leppäsen kanssa portugalilaista fado-musiikkia, josta he tekivät useita artikkeleita muun muassa Aamulehteen ja Ylelle kaksi radio-ohjelmaa. Lisäksi Ruottinen teki yksin radio-ohjelman Fado – Lissabonin laulu. Vuonna 1990 Leppänen ja Ruottinen julkaisivat singlen, jolla Leppänen lauloi kaksi Jaana Lapon fado-suomennosta. Vuonna 2013 ilmestyi Timo Ruottisen tuottama, Portugalissa sikäläisten muusikoiden kanssa äänitetty fado-albumi Amália Tribute, jolla Kirsi Poutanen laulaa 14 Tarja Härkösen suomentamaa fadoa.