google/wiki40b huggingface dataset:
Gibraltarin genovalaiset

Historia

Italialaisia ja erityisesti genovalaisia on asunut Cádizin provinssissa jo 1500-luvulta lähtien, jolloin heillä oli merkittäviä taloudellisia etuoikeuksia muuhun väestöön nähden. Ensimmäiset Gibraltarille muuttaneet genovalaiset olivat kalastajia ja heidän perheitään. Heitä seurasivat viini- ja ruokakauppiaat. Halpatyövoimaa tuli muualta Italiasta. Ensimmäinen väestönlaskenta Gibraltarin valloituksen ja Britanniaan liittämisen jälkeen tehtiin vuonna 1721, jolloin laskettiin alueen asekuntoinen väestö. Tuolloin 310 lasketusta oli genovalaisia 169. Vuonna 1753 tehdyssä ensimmäisessä täydessä väestönlaskennassa Gibraltarin 1 816 asukkaasta oli genovalaisia 597. Myöhemmin väestönlaskennoissa alettiin laskea etnisen taustan sijasta asukkaiden uskontoa.
Gibraltarille muutti suuria määriä genovalaisia sen jälkeen, kun Napoleon I valloitti Genovan kaupungin. Tulijat välttelivät pakollista asepalvelusta. Vuoteen 1871 mennessä Gibraltarin väkiluku oli kohonnut jo 18 695:een, ja brittiviranomaiset alkoivat rajoittaa maahanmuuttoa alueelle. Tämä ei kuitenkaan estänyt uusien genovalaisten ja muiden kansalaisuuksien muuttoa alueelle. Genovan murretta puhuttiin Gibraltarilla 1900−luvun alkuun saakka. Genovalaisten puhuma kieli jätti myös joitakin lainoja Gibraltarilla edelleen puhuttuun yanitoon. Nykyisin Gibraltarin genovalaisista polveutuvat suvut muodostavat merkittävän osan alueen yläluokasta. Genovalaistaustaiset muodostavat alueen nykyisestä väestöstä noin 20 prosenttia ja Catalan Bayn väestöstä vielä suuremman osan.
Hem (Nord)

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on kappeli, Chapelle Sainte-Thérèse-de-l'Enfant-Jésus et de la Sainte-Face. Kappelin suunnitteli sveitsiläinen arkkitehti Hermann Baur vuonna 1956 tekstiiliteollisuuden suurliikemiehen Philippe Leclercqin pyynnöstä. Kappeli sisältää Alfred Manessierin lasimaalauksia sekä useita muita nykytaiteen teoksia.
Vladimir Sorokin

Vladimir Georgijevitš Sorokin (ven. Владимир Георгиевич Сорокин, s. 7. elokuuta 1955 Bykovo, Moskovan oblast) on postmoderni venäläinen kirjailija ja dramaturgi.
Sorokin opiskeli Gubkin öljy- ja kaasuteollisuuden instituutissa Moskovassa ja valmistui 1977 insinööriksi. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa 1972 öljyteollisuuden lehdessä. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoden Smena-lehdessä, mutta joutui jättämään sen, kun ei suostunut Komsomolin jäseneksi.
Sorokin tunnetaan tulevaisuudendystopioista, jotka siirtävät historian (mm. Iivana Julman opritšnikit) nykypäivään ja armottomasta historiallisten henkilöiden pilkasta.
Sorokin tuli kuuluisaksi 2002, kun nuorisoliike Idushije Vmeste valitsi hänet yhtenä kolmesta kirjailijasta moraalisen rappion syntipukiksi. Syynä oli Sorokinin teos Goluboje salo (suom. Sininen rasva) ja sen rohkeat seksikohtaukset ”Josef Stalinin” ja ”kreivi Nikita Hruštševin” välillä. Sorokinin kirjat heitettiin julkisesti Punaiselle torille pystytettyyn vessanpönttöön, joka myöhemmin räjäytettiin. Kirja poiki myös oikeusjutun. Samalla sen myynti viisinkertaistui.
Piraattiliike

Piraattiliike on kansainvälinen kansanliike, joka koostuu toiminnallisista yksiköistä, kuten eri maiden piraattipuolueista ja internetissä toimivista tiedotuspalveluista. Piraattiliike korostaa yksityisyydensuojaa, sananvapautta, tiedon ja kulttuurin vapautta sekä suhtautuu arvostelevasti immateriaalioikeuksiin ja yksityisiin monopoleihin.

Toimijoita

Ensimmäinen Piraattipuolue perustettiin Ruotsiin vuonna 2006. 
Piraattiliike on aktiivinen varsinkin Euroopassa. Tšekin, Islannin ja Luxemburgin piraateilla on edustajia valtakunnallisissa parlamenteissa. Europarlamenttivaaleissa 2019 piraattipuolueet saivat 4 paikkaa (1 Saksasta, 3 Tšekistä). Piraattieuroparlamentaarikot kuuluvat Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.
Muutamassa muussa maassa piraateilla on edustajia matalammilla tasoilla. Suomen Piraattipuolueella on kaksi kunnallisvaltuutettua (Helsingissä ja Jyväskylässä).
Piraattipuolueiden kansainvälisenä yhteistyöjärjestönä toimii Piraattipuolueiden internationaali (PPI) ja Euroopassa Euroopan piraattipuolue.
Johan Helmich Roman

Johan Helmich Roman (26. lokakuuta 1694 Tukholma – 20. marraskuuta 1758 Ryssby, Kalmarin lääni) oli ruotsalainen barokkisäveltäjä. Hän polveutui mahdollisesti suomalaisesta Raumannusten pappissuvusta. 
Roman oli Ruotsin ensimmäinen oma säveltäjä. Hän järjesti ensimmäiset julkiset konsertit Ruotsissa.
Roman  vietti vuodet 1715–1721 Englannissa, jossa hän opiskeli Johann Christoph Pepuschin johdolla. Siellä ollessaan hän tapasi Francesco Geminianin ja Georg Friedrich Händelin. Palattuaan Ruotsiin hän pääsi töihin Ruotsin kuninkaalliseen kapelliin. 
Eräs Johan Helmich Romanin tunnetuimmista sävellyksistä on Drottningsholm-musiikki, jonka hän sävelsi Aadolf Fredrikin ja Loviisa Ulrikan häitä varten vuonna 1744. Muita teoksia ovat muiden muassa 23 sinfoniaa, useat kantaatit, viulukonsertot ja alkusoitot. 
Johan Helmich Romanin isä oli hovikapellin viulisti Johan Roman.
Chris Sabin

Joshua Harter (s. 4. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnetaan paremmin nimellä Chris Sabin. Hän painii tällä hetkellä TNA:ssa jossa hän on toinen jäsen Motor City Machine Guns tag teamissa. Toinen jäsen on Alex Shelley. Harter on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 93 kiloa.
Katri Karasma

Katri Karasma (e. Sarmavuori, o.s. Meriö, vuodesta 2012 Karasma,  s. 31. heinäkuuta 1945 Helsinki) on äidinkielen didaktiikan emeritaprofessori Turun opettajankoulutuslaitoksessa. Hän koulutti äidinkielen opettajia professorina vuodesta 1979 lähtien. Koulutettavat olivat luokanopettajia ja aineenopettajia. Hän toimitti vuonna 1984 juhlakirjan professori Inkeri Vikaiselle, samoin 2014. Teokset ovat Opetustiede ja opetuksen tutkimus (1984) ja Opetustieteen perustajan juhlakirja (2014). Hän on käyttänyt edustamastaan äidinkielen didaktiikan tutkimussuunnasta termiä "äidinkielen opetustiede" (ei itsenäinen tieteenala eikä oppiaine). Sen tutkimusalaan kuuluvat lukeminen, lukuharrastus, kirjoittaminen, puhuminen, draama, kirjallisuus, kielentuntemus ja media. Karasma on selvittänyt myös satuteoriaa sekä kehittänyt toiminnallista kielioppia. Hän on perustanut aikakauskirjan Äidinkielen opetustiede (lopetettu 2015) ja Äidinkielen Opetustieteen Seuran. Hän on toiminut useissa kirjailijanimikkoseuroissa ja perustanut Kaarina Helakisa -seura ry:n sekä ollut mukana noin sadan muun ihmisen kanssa perustamassa Tove Jansson -seura ry:tä. 
Aikakauskirjasta Äidinkielen opetustiede ilmestyi juhlanumero 44/2015 Karasman 70-vuotispäiväksi. Hän julkaisi tiederunoja ja osaston äidinkielen opettajalle runokokoelmassa Tie kauaksi 2014. Hän toimii Espoon kirjailijoissa ja on ollut Helsingin seudun äidinkielen opettajat ry:n puheenjohtaja vuodesta 2015. Hän on tehnyt omaelämäkerran Portailla 2005 ja muistelmat Katariinan kamarissa — myrskyävällä merellä 2017. Hän oli Nuorten kirjoittajakurssin järjestäjänä 2013, 2016, 2017 ja 2018.
Tuuliajolla (kirja)

Taustaa

Vuoden 1981 Tuuliajolla-kiertueella olivat mukana Juice Leskinen Slam, Eppu Normaali ja Hassisen Kone, jotka matkustivat viikon ajan eri puolilla Saimaata S/S Heinävesi -nimisellä sisävesialuksella ja esiintyivät kuudella paikkakunnalla. Kirjan lisäksi Tuuliajolla-kiertueelta tehtiin Aki ja Mika Kaurismäen ohjaama dokumentaarinen musiikkielokuva Saimaa-ilmiö sekä livealbumi Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta).
Kirjassa on useita Juho Juntusen piirroksia ja sen valokuvista vastasivat hänen lisäkseen Tapio Vanhatalo sekä Mika Jussila. Takakannessa puolestaan ovat varsinaisten kansitekstien lisäksi myös Juice Leskisen laatimat saatesanat. Kirja valmistui vain pari kuukautta kesäkuun alussa järjestetyn kiertueen jälkeen ja se julkaistiin samassa yhteydessä elokuvan ensi-illan kanssa syyskuun alkupuolella. Teoksesta tuli nopeasti myyntimenestys, jonka ensimmäinen painos myytiin loppuun. Vuonna 2008 harvinaiseksi käyneestä kirjasta ilmestyi kokonaan uudistettu laitos, joka sisältää runsaasti uutta materiaalia.

Sisältö

Kirja sisältää Juho Juntusen värikkäitä kuvauksia Tuuliajolla-risteilyn tapahtumista, mutta vuoden 2008 painoksen jälkisanoissa hän kuitenkin kertoi jopa sensuroineensa osan. Alkuperäisen painoksen takakannessa kirjaa luonnehditaan ”suomalaisen gonzojournalismin hämmentäväksi merkkiteokseksi” ja Juntunen siteeraakin alussa tyylilajin kehittäjänä pidettyä Hunter S. Thompsonia. Varsinaisen kiertuereportaasin lisäksi kirja sisältää hänen tekemiään muusikkohaastatteluja sekä kokonaan fiktiivisen luvun, jonka hahmoina ovat muun muassa Juntunen itse sekä toinen legendaarinen musiikkitoimittaja Waldemar Wallenius. Teoksen päättää niin ikään Thompsonilta lainattu osittain fiktiivinen kuvaus Juntusen ja toimittaja Jukka Mikkolan automatkasta, jonka aikana he käyvät keskustelua eri musiikkigenreistä.

Vuoden 2008 painos

Vuonna 2008 kirjasta ilmestyi Liken kustantama uudistettu painos. Alkuperäisen materiaalin lisäksi se sisältää Juho Juntusen jälkisanat, Tuuliajolla-risteilyjen historiikin sekä Jouni Hynysen kirjoittaman raportin vuoden 2006 kiertueesta.

Muuta

Kirjaa on käytetty lähteenä Katariina Leinon käsikirjoittamassa musikaalissa Ihan tuuliajolla, jonka ensi-ilta oli vuonna 2014.
Pahalammi (Ruovesi, Pourunperä, eteläinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,9 metriä mpy.

Luontoarvoja

Lampi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja sijaitsee sen pohjoispuolella.
Asahi Health

Asahin historia

Asahin kehittivät Suomessa vuonna 2004 neljä liikunta-alan asiantuntijaa: Timo Klemola, Ilpo Jalamo, Keijo Mikkonen ja Yrjö Mähönen. He olivat harjoittaneet ja opettaneet itämaisia lajeja, kuten karatea, taijiquania, qigongia sekä yiquania, ja pitivät niitä suuressa arvossa, mutta olivat samalla todenneet, että kyseisiä lajeja harjoitti Suomessa vain pieni prosentuaalinen osuus liikunnan harrastajista. Perinteiset itämaiset lajit voivat olla hyvinkin monimutkaisia, ja siksi niissä voi olla korkea aloituskynnys. Niissä käytetään myös itämaisia käsitteitä, kuten qi tai ki, mikä voi tuntua länsimaisesta ihmisestä mystiikalta. 
Asahia kehittäessä haluttiin ottaa näistä lajeista niiden terveysvaikutukset, kiteyttää ne mahdollisimman yksinkertaisiin liikkeisiin ja perustella kaikki liikkeet länsimaisella liikuntalääketieteellä. Asahista kehitettiin laji, jossa olisi mahdollisimman matala aloituskynnys. Periaatteena oli luoda suomalainen terveysliikunta, jota kaikki voisivat harjoittaa iästä tai kunnosta riippumatta. 
Asahi on kehitelty vaikuttamaan erityisesti suomalaisten yleisimpiin ongelmiin, kuten selän ja niska-hartiaseudun kipuihin, tasapainon kehittämiseen sekä stressin synnyttämien psykosomaattisten oireiden lievittämiseen ja ennaltaehkäisyyn.

Levinneisyys

Asahia on saatavilla kaikilla suurimmilla paikkakunnilla. Kotimainen lentoyhtiö Finnair on käyttänyt asahin istumamuotoa myös lentojensa taukoliikuntana.
Brandon Polk

Pelaajaura

Polk aloitti yliopisto-opiskelut Redlandsin yliopistossa. Kahdeksi viimeiseksi yliopistovuodeksi hän siirtyi Butlerin yliopistoon, jossa hän pelasi NCAA:ta Butler Bulldogsin joukkueessa. Viimeisenä opiskeluvuotenaan hänet valittiin konferenssinsa vuoden pelaajaksi. NCAA:ssa pelatessaan hän teki koreja 13,6 pisteen keskiarvolla kaudella 2004–05 ja 18,0 pisteen keskiarvolla kaudella 2005–06. Viimeisellä yliopistokaudellaan hän oli konferenssinsa kolmanneksi paras pistemies sekä torjuntatilaston voittaja.
Ammattilaisuransa Polk aloitti kaudella 2006–07 Sveitsin pääsarjassa Fribourg Olympicin joukkueessa. Joukkue voitti kauden aikana sekä Sveitsin Cupin että Sveitsin mestaruuden. Polk oli joukkueensa toiseksi tehokkain pelaaja 13,6 pisteen keskiarvolla. Hänen kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti oli kauden ajalta peräti 66.
Kaudeksi 2007–2008 Polk teki vuoden mittaisen sopimuksen Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin kanssa. Polkin jo nuoruudessa saatu polvivamma alkoi kuitenkin vihoitella uudestaan ja tämän takia KTP purki hänen sopimuksensa jo ennen kauden alkua. Polk kävi näyttäytymässä ennen kauden alkua myös Namika Lahdessa, mutta myös Lahti katsoi Polkin lievän polvivamman liian suureksi riskiksi pitkää kautta ajatellen. Lahden valmentaja Sami Toiviainen harmittelikin Polkin vammautumista, sillä Polk oli hänen mielestään joukkueensa sen aikaisesta kolmesta ulkomaalaisvahvistuksesta taitotasoltaan paras.
Polk kuntoutti kesään 2008 asti polveaan, jonka jälkeen hän teki vuoden sopimuksen koripallon I-divisioonaan pudonneen Kauhajoen Karhun kanssa. Karhun voittaessa kauden 2008–2009 runkosarjan Polk teki pelaamissaan 19 ottelussa keskimäärin 18,0 pistettä ja otti 9,5 levypalloa. Hänen kahden pisten heittojen onnistumisprosenttinsa 69,1% oli sarjan paras. I-divisioonan pudotuspelit päättyivät Karhun voittoon ja joukkueen suoraan nousuun Korisliigaan. Polk teki pudotuspeleissä koreja 16,4 pisteen keskiarvolla ja otti 7,1 levypalloa ottelua kohti.
Vanders

Vanders on länsivantaalainen uimaseura, joka on perustettu 2014. Uimaseuran nimi tulee englanninkielisen sanan wonder ja kaupungin Vantaa sanojen yhdistämisestä. Vanders syntyi kolmen uimaseuran (Poseidons ry, Vantaan Uimarit ja Vantaan Vesikot) yhdistyessä. Alun perin koko Vantaan alueella toiminut seura pienensi toimintansa kattamaan vain länsivantaalaiset uimahallit, poikkeuksena kilpauinnin hajanaiset vuorot Tikkurilan uimahallissa.
Seuran kotiallas on Myyrmäen Uimahalli. Uimaseura toimii myös Tikkurilan ja Martinlaakson uimahalleissa.
Uimaseura järjestää uintiin liittyvää toimintaa miltei kaikenikäisille - vauvauinneista senioreille saakka. Vanders on myös menestyksekäs kilpauintiseura. Yhdistyksen uimarit saivat esimerkiksi vuoden 2013 SM-uinneista useita mitaleja.
Eurydike (nymfi)

Eurydike (m.kreik. Εὐρυδίκη) oli kreikkalaisessa mytologiassa puun nymfi – tarkemmin ottaen dryadi – joka tuli tunnetuksi suhteestaan Orfeukseen. Orfeuksen palattua argonauttien retkeltä hän rakastui Eurydikeen palavasti. Pian häiden jälkeen Eurydike kuitenkin astui käärmeen päälle kedolla ja kuoli sen puremaan – eräiden versioiden mukaan hän oli pakenemassa Aristaiosta, joka yritti raiskata hänet.
Surun murtamana Orfeus päätti hakea puolisonsa haadeesta. Hänen onnistui lyyransa soitolla saada Kharon viemään hänet Styksin yli ja päästä Kerberoksen ohi. Kerrotaan, että hänen soittonsa oli niin kaunista, että jopa ikuisesti kirotut – Iksion, Tityos, Sisyfos, Tantalos ja danaidit – unohtuivat hetkeksi lepäämään rangaistuksistaan ja että erinykset puhkesivat kyyneliin. Myös Persefone liikuttui soitosta niin, ettei voinut kieltää Orfeuksen pyyntöä. Kun Eurydike tuotiin miehensä luo, Haades asetti ehdoksi sen, ettei Orfeus saisi katsoa taakseen vaimoaan, ennen kuin he olisivat takaisin maan pinnalla. Juuri ennen kuin he olivat kiivenneet ylös pinnalle, Orfeus pelkäsi menettävänsä vaimonsa ja kääntyi katsomaan tätä. Tämän seurauksena Eurydike liukui takaisin haadekseen, ja Orfeus menetti puolisonsa toisen kerran – tällä kertaa lopullisesti.
God Hand

Pelaaminen

Pelissä ei ole pulmia ratkottavana tai tasohyppelyä vaan pelaaminen koostuu taisteluista.
Pelaajalla on käytettävissään yli sata erilaista lyöntiä ja potkua.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Laios

Laios (kr. Λάϊος / Láïos), Theban kuningas, oli kreikkalaisessa mytologiassa jumalainen sankari ja päähenkilöitä Theban perustamisesta kertovassa tarinassa. Hän oli Labdakoksen poika, jonka kasvatti Theban hallitsija Lykos hänen isänsä kuoltua.

Khrysippoksen sieppaus

Kun Laios oli vielä nuori, Amfion ja Zethos anastivat vallan Thebassa. Eräät thebalaiset, haluten nähdä Kadmoksen sukulinjan jatkuvan, salakuljettivat Laioksen ulos kaupungista ennen hyökkäystä, jossa Lykoksen valtaistuin vietiin ja hänet itsensä surmattiin. Laios päätyi Pelopsin, Pisan kuninkaan huomaan Peloponnesokselle. Laioksen vartuttua kuningas uskoi tälle suosikkipoikansa, Khrysippoksen, pyytäen Laiosta opettamaan tätä ajamaan vaunuilla. Opetuksen edetessä Laios kuitenkin rakastui oppilaaseensa. Hyginus kertoo, että Nemean kisoissa, jossa he olivat kilpailemassa vaunujen ajossa, Laios lopulta sieppasi väkisin Khrysippoksen mukaansa Thebaan, jossa hänet julistetaan kaupungin kuninkaaksi Amfionin ja Zethoksen jo kuoltua. Laios piti Khrysipposta vastoin tämän tahtoa rakastajanaan, ja koko sieppaus lopulta päättyi Khrysippoksen kuolemaan. Tämä sieppaus oli yksi Euripideen hävinneiden tragedioiden aiheista.

Myöhemmät vastoinkäymiset

Khrysippoksen häväistyksen jälkeen Laios nai Iokasten, Menoikeuksen tyttären. Laios otti vastaan Delfoin oraakkelilauseen, joka kertoi hänelle, ettei hänen tulisi tehdä lasta vaimonsa kanssa, tai lapsi tulisi tappamaan hänet. Eräänä iltana Laios kuitenkin oli juopuneena ja siitti Oidipuksen vaimonsa kanssa. Laios määräsi lapsen nilkat lävistettäviksi nauloilla ja toimitti hänet Kithaironin vuorelle kuolemaan. Paikalle saapunut paimen kuitenkin pelasti lapsen antaakseen tämän kuningas Polybokselle ja kuningatar Meropelle (tai Periboialle), jotka kasvattivat tämän.
Oidipus halusi vartuttuaan tietää enemmän syntyperästään ja kysyi neuvoa Delfoin oraakkelilta. Vastaukseksi hän sai ainoastaan kehotuksen olla menemättä kotiinsa, tai hän päätyisi tappamaan isänsä ja naimaan äitinsä. Ajatellen olevansa Korintista Oidipus lähti kohti Thebaa välttääkseen kohtalonsa. Matkallaan hän kohtasi Laioksen, joka oli menossa Delfoihin kysyäkseen neuvoa oraakkelilta saatuaan enteitä, jotka viittasivat hänen poikansa mahdollisesti palaavan surmaamaan hänet. Oidipus kieltäytyi väistämästä kuningasta, vaikka tämän palvelijat niin käskivätkin. Tästä suuttuneena Laios joko ajoi vaunujen rattaalla Oidipuksen jalan yli tai löi häntä piiskallaan, jolloin Oidipus tappoi Laioksen ja tämän palvelijat yhtä lukuun ottamatta.
Mervi Koski

Mervi Koski  (s. 22. toukokuuta 1955 Tampere) on kirjailija ja informaatikko, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on julkaissut niin tieto- kuin lasten kaunokirjallisuuttakin. 
Kosken aihealueena ovat usein olleet erilaiset taruolennot kuten hirviöt, tontut ja kummitukset.  Hänet tunnetaan myös lasten ja nuorten kirjallisuuden alan tietokirjoistaan ja hakemistoistaan. Koski on kirjoittanut myös artikkeleita lasten- ja nuortenkirjallisuusalan lehtiin sekä kolumneja. Kirjallisuutta pääaineenaan Tampereen yliopistossa opiskellut Mervi Koski on toiminut myös luovan kirjoittamisen opettajana. Hän oli perustamassa Hämeenlinnan kirjaston kirjoittajakoulua, josta hän vastasi ja jossa hän opetti vuosina 1991–1997 luovaa kirjoittamista taiteen perusopetuksessa. Hän toimii Hämeenlinnan kaupunginkirjaston lasten ja nuorten palveluista vastaavana informaatikkona.  
Tunnustuksena taiteen ja kulttuurin hyväksi tehdystä työstä Mervi Koski sai vuonna 1999 Pro Arte Tawastica -kunniakirjan. Vuonna 2018 Mervi Koski sai Suomen tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-palkinnon.
Hatikva

Virallinen kansallislaulu

Kun Israelin valtio perustettiin vuonna 1948, Hatikvasta tuli maan epävirallinen kansallislaulu. Laulusta tuli maan virallinen kansallislaulu vasta marraskuussa 2004, kun Israelin parlamentti knesset hyväksyi sen aseman muuttamalla niin kutsuttua Lippu ja vaakuna -lakia.
Juutalaiset kaikkialla maailmassa käyttävät Hatikvaa omana laulunaan. Sen vuoksi Hatikva on maailman ainoa kansallislaulu, jota lauletaan useammin sen valtion ulkopuolella, jonka kansallislaulu se on, kuin kyseisen valtion sisällä.
Dasabuviiri

Ominaisuudet ja käyttö

Dasabuviiri sitoutuu hepatiittiviruksen RNA-polymeraaseihin kuuluvaan entsyymiin NS5B. Sitoutuessaan yhdiste inhiboi entsyymin, jolloin virukset eivät kykene enää jakautumaan. Dasabuviiri on tehokas viruksen genotyyppiä HCV-1 vastaan. Dasabuviiri annostellaan suun kautta tablettina. Lääkeainetta käytetään yhdistelmänä ombitasviirin ja paritapreviirin kanssa ja hoitoon voidaan yhdistää myös ritonaviiri. Yhdistelmän teho on erittäin hyvä useimmilla potilailla. Dasabuviiri hyväksyttiin Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 2014.

Haittavaikutukset

Dasabuviirin, ombitasviirin, paritapreviirin ja ritonaviirin yhdistelmä on useimmiten hyvin siedetty. Mahdollisia haittavaikutuksia ovat unettomuus, väsymys, pääkipu, huonovointisuus, ripuli ja ihottuma.
Ikaalisten myrkytystapaus 1914

Ikaalisten myrkytystapaus 1914 tapahtui tammikuussa 1914 Ikaalisten Vatulan kylässä. Myrkytyksen uhreina kuoli kuusi ihmistä ja viisi sairastui vakavasti. Kymmenet saivat lisäksi lievempiä oireita.

Tapahtumien kulku

Vatulan kylän Yli-Nurmenkosken talossa pidettiin 22. tammikuuta 1914 lukukinkerit joihin otti osaa noin 40 henkilöä. Kinkerien yhteydessä tarjottiin vieraille ruokaa ja juomia. Kinkerien jälkeen suurin osa kinkerivieraista sairastui vakavasti ja kuusi heistä kuoli seuraavien päivien aikana. Aluksi luultiin että myrkytys olisi aiheutunut huonosti tinatuista kuparipannuista tarjotusta kahvista mutta laboratoriotutkimukset paljastivat että ruokiin oli sekoitettu arsenikkia. Teosta epäiltynä vangittiin aluksi kinkeritalon isäntä Frans Yli-Nurmikoski (s. 1884) ja hänen veljensä Väinö Yli-Nurmikoski (s. 1894) jotka kiistivät syyllisyytensä. Frans Yli-Nurmikoski kertoi olleensa kinkeripäivien aikaan juovuksissa eikä hän tiennyt mitään tapauksista.
Kuulusteluissa selvisi että Frans Yli-Nurmikoski oli tapellut muutamia päiviä ennen kinkereitä veljiensä Nestori Yli-Nurmikosken (s. 1883) ja Väinö Yli-Nurmikosken kanssa sillä seurauksella että jälkimmäiset olivat olleet useita päiviä pois talon töistä. Todistajien mukaan Fransin ja hänen veljiensä välit olivat jo pitkään olleet riitaisat. Selvisi myös että Nestori Yli-Nurmikoski oli ostanut tammikuun alkupuolella 1914 ennen kinkereitä arsenikkia sisältävää ns. keisarinvihreää Ikaalisten kauppalasta kauppias J. E. Järvisen kauppapuodista ja Väinö Yli-Nurmikoski oli ostanut arsenikkia kauppias J. Grönmanin puodista. Frans Yli-Nurmikoski vapautettiin tämän seurauksena ja Nestori Yli-Nurmikoski vangittiin.
Kihlakunnanoikeuden päätös jutussa tuli syyskuun alussa 1914. Nestori Yli-Nurmikosken todettiin lisänneen salaa arsenikkia kinkeriruokiin ja hänet tuomittiin 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen ruokien myrkyttämisestä. Väinö Yli-Nurmikoski sai neljän vuoden tuomion avunannosta rikokseen. Veljesten tarkoituksena oli ilmeisesti vain aiheuttaa sekasortoa kinkereillä ja kostaa näin veljelleen Fransille.
Nestori Yli-Nurmikoski pääsi ilmeisesti vapautumaan keväällä 1917 Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen vankilasta tai sitten hänen tuomionsa täytäntöönpano oli viivästynyt. Hän muutti pois kotoaan ja työskenteli työnjohtajana Ikaalisten Särkikosken saha- ja myllylaitoksella. Hän liittyi Ikaalisten suojeluskuntaan lokakuun lopulla 1917. Suomen sisällissodan aikana punaiset ampuivat hänet 4. maaliskuuta 1918 Vatulan kylässä. Yli-Nurmikoski haudattiin huhtikuussa 1918 Ikaalisten valkoisten sankarihautaan.
Heikki Lääkkölä

Heikki Johannes Lääkkölä (s. 26. helmikuuta 1953 Karunki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Pohjolan Sanomat -lehdessä, myös päätoimittajana.   
Heikki Lääkkölä syntyi maanviljelija Pentti Lääkkölän ja emäntä Maire Orpanan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on opettaja Päivi Koskenranta. Lääkkölä tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1981. Hän työskenteli Pohjolan Sanomien toimitussihteerinä 1977–1981, taloustoimittajana  1981–1985 ja uutispäällikkönä 1985–1996. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1996. Lääkkölä jättäytyi pois lehden palveluksesta vuonna 2014, jäädäkseen myöhemmin eläkkeelle.