google/wiki40b huggingface dataset:
Rubén Castro

Seurajoukkueura

Rubén edusti uransa alkuvaiheilla paikallisseura Las Palmasia kolmen kauden ajan. Hän teki ensimmäiset maalinsa joukkueessa kaudella 2001–2002 ottelussa Real Madridia vastaan. Kauden 2003–2004 päätteeksi hän oli Segunda Divisiónin paras maalintekijä 22 osumallaan.
Kesällä 2004 hän siirtyi Deportivo La Coruñaan. Rubénista ei tuolloin maksettu siirtokorvausta, mutta hänen siirtonsa kuittasi seurojen välisen aikaisemman velan 3,6 miljoonaa euroa, joka oli jäänyt argentiinalaispelaaja Gabriel Schürrerin siirryttyä Las Palmasiin.
Rubénin oli tarkoitus pelata kausi 2006–2007 lainalla Racing Santanderista, mutta vähäisen peliajan vuoksi hän jätti joukkueen ja siirtyi tammikuun siirtoikkunassa loppukauden kestävällä lainasopimuksella Gimnàstic Tarragonaan. Hän aloitti katalonialaisseurassa vauhdikkaasti tehden kolmessa ensimmäisessä ottelussa saman verran maaleja. Joukkue ei kuitenkaan kauden päätteeksi onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa ja niin hän palasi Deportivoon.
Hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle Deportivossa kaudella 2007–2008, pelaten vain seitsemässä ottelussa. Heinäkuussa 2008 oli tiedossa jälleen lainasopimus ja tällä kertaa hän siirtyi Huescaan. Hän teki pelasi kauden aikana lopulta 41 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Kauden 2009–2010 hän pelasi lainalla Rayo Vallecanossa.
Elokuussa 2010 Rubén siirtyi pysyvällä siirrolla sevillalaisseura Betisiin. Hänestä maksettiin 1,7 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän muodosti ensimmäisellä kaudellaan tehokkaan hyökkäyskolmikon yhdessä kärkiparinsa Jorge Molinan ja hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelanneen Achille Emanan kanssa. Kolmikko viimeisteli kauden aikana yhteensä yli 50 maalia, kun seura nousi kahden vuoden tauon jälkeen takaisin maan pääsarjaan Primera Divisióniin.
27. elokuuta 2011 Castro onnistui maalinteossa paikallisvastustaja Granadaa vastaan. Hän onnistui jatkamaan maaliputkeaan niin ikään seuraavalla viikolla Mallorcaa vastaan. 10. joulukuuta 2011 Castro katkaisi kahdella maalillaan joukkueensa kymmenen ottelun pituisen voitottoman putken ottelussa Valenciaa vastaan. Hän oli kauden päätteeksi 18 maalillaan sarjan kahdeksanneksi parhain maalintekijä ja pelkästään espanjalaiset huomioiden kolmanneksi paras.
Peter Louis Cakü

Peter Louis Cakü (s. 23. maaliskuuta 1952) on myanmarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kengtungin hiippakuntaan 4. huhtikuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abiddan titulaaripiispaksi 20. toukokuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Bressan, jota avustivat Alphonse U Than Aung ja Abraham Than.
Cakü sai 2. lokakuuta 2001 nimityksen Kengtungin piispaksi.
Chang’e 2

Chang'e 2 (嫦娥二号|t=嫦娥二號) on Kiinan kansantasavallan toinen Kuuluotain, ja se laukaistiin 1. lokakuuta 2010 Pitkä marssi 3C -kantoraketilla Xichangin avaruuskeskuksesta. Luotain tutki pääasiallisen tehtävänsä jälkeen myös asteroidi Toutatista.
Se on Kuuta 100 kilometrin korkeudella kiertävä luotain, mutta testaa myös pehmeän laskeutumisen tekniikoita  Avaruusluotain on kopio Chang'e-1-luotaimesta, mutta mm. sen kamera on tarkempi (1 metrin resoluutio)
Chang'e 2 -ohjelma on maksanut 134 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Luotain laukaistiin matkaan 1. lokakuuta 2010 Kiinan kansallispäivänä. Laukaisu televisioitiin valtion omistamalta CCTV-televisiokanavalta.
Kuuluotain saapui Kuun kiertoradalle 9. lokakuuta 2010. Se lensi 100 km:n korkeudella - myöhemmin rata laski 15 km:n korkeuteen. Luotaimen ottamista kuvista koottiin korkean resoluution kartta Kuun pinnasta. Kiinan uutistoimisto Xinhuan mukaan luotaimen keräämistä tiedoista saatu kartta on tähän mennessä tarkin saatu Kuun kartta.
Kun luotain oli saanut pääasiallisen tehtävänsä hoidettua, sen toimintaa päätettiin jatkaa uudella tehtävällä. 9. kesäkuuta 2011, luotain poistui Kuuta kiertävältä radalta ja suuntasi kohti Maa–Aurinko L2 Lagrangen pistettä, 1,5 miljoonan kilometrin päässä. Luotain saapui L2-pisteeseen 25. elokuuta 2011, ja lähti sieltä 15. huhtikuuta 2012. Luotain ohitti Maan lähelle tuleviin asteroideihin kuuluvan Toutatiksen 13. joulukuuta 2012, etäisyyden ollessa vähimmillään noin 800 m asteroidin pinnasta. Tämän jälkeen luotain jatkoi matkaansa avaruudessa.
Vuorikärppä

Levinneisyys

Vuorikärppää on tavattu Kiinassa, Kashmiristä sekä ympäri Himalajaa. Eläintä on tavattu myös Siperiassa ja havainto Pohjois-Koreasta tarvitsee vahvistuksen. Lajia on tavattu Himalajalla jopa yli viiden kilometrin korkeudessa. Bhutanissa lajia on havaittu 1 500 ja 5 200 metrin välillä. Vuorikärpälle on tavattu kuusi alalajia, joilla kullakin on tietty, suppea alue.
Metyylipropionaatti

Käyttö

Metyylipropionaattia voidaan käyttää aromina. Se antaa elintarvikkeelle mansikankaltaisen maun.
Metyylipropionaattia voidaan käyttää myös liuottimena. Se soveltuu hyvin yhdessä muiden propionaattien kanssa selluloosajohdannaisten liuottimeksi. Sitä käytetään myös liuottimena valmistettaessa maaleja ja lakkoja. 
Metyylipropionaattia käytetään myös valmistettaessa metyylimetakrylaattia, jota käytetään akryylimuovin valmistuksessa. Metyylipropionaatti reagoi formaldehydin kanssa, jolloin tuotteena muodostuu metyylimetakrylaattia.

Turvallisuus

Suurina pitoisuuksina metyylipropionaatti ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskää ja kurkkukipua. Nieltynä yhdiste voi suurina määrinä aiheuttaa huonovointisuutta.
Joensuun seurakuntayhtymä

Joensuun seurakuntayhtymään kuuluvat Joensuun seurakunta, Pielisensuun seurakunta, Rantakylän seurakunta, Vaara-Karjalan seurakunta, Pyhäselän seurakunta sekä Enon seurakunta.
Joensuun itsenäisen seurakunta syntyi vuonna 1918. Kun Joensuun kaupunki ja Pielisensuun kunta vuonna 1954 yhdistyivät, siirtyivät nämä kaksi seurakuntaa yhteistalouteen 1955. Vuonna 1983 syntyi Rantakylän seurakunta. Vuoden 2005 alusta Joensuun seurakuntayhtymään syntyi kuntaliitoksen myötä uusi seurakunta, Vaara-Karjalan seurakunta, jonka muodostivat Kiihtelysvaaran ja Tuupovaaran yhdistyneet seurakunnat. Vuoden 2009 kuntaliitoksen myötä yhtymään liittyivät Enon (perustettu 1857) ja Pyhäselän (perustettu v. 1911) seurakunnat.

Kirkkotie-lehti

Seurakuntayhtymän Kirkkotie-lehti ilmestyy 17 kertaa vuodessa, ja se jaetaan jokaiseen talouteen seurakuntayhtymän alueella sekä Kontiolahdessa. Päätoimittaja on Sari Jormanainen. Lehden kustantaja on Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa. Lehden painos 44.200 kpl (2018).
Günter Schröter

Günter Schröter (3. toukokuuta 1927 – 10. helmikuuta 2016 Berliini) oli saksalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Dynamo Dresdenissä vuosina 1950–1954 ja Dynamo Berlinissä vuosina 1954–1964. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua ja teki 13 maalia.
Pyhän Yrjön kanaali

Pyhän Yrjön kanaali on Irlannin ja Walesin välissä sijaitseva kanaali. Kanaali on nimetty Pyhästä Yrjöstä kertovan legendan mukaan. Kanaali yhdistää Irlanninmeren lounaassa sijaitsevaan Kelttimereen.
Klušino

Klušino (ven. Клушино) on kylä Smolenskin alueella Venäjällä lähellä Gagarinin kaupunkia noin 165 kilometriä Moskovasta länsilounaaseen. Vuonna 1998 kylässä asui 428 henkeä. Kylässä on toiminut keskikoulu, kirjasto, kulttuuritalo, kauppa, postitoimisto, terveysasema ja maidon keruupiste. 
Vuonna 1610 Klušinon taistelussa Jakob De la Gardien johtamat suomalais-ruotsalaiset joukot hävisivät puolalaisille.
Vuonna 1812 Napoleonin armeijan joukot hävittivät kaikki kylän rakennukset kirkko mukaan luettuna. Klušinon kylässä on syntynyt kosmonautti Juri Gagarin ja hänen lapsuusajan kotitalonsa on museoitu.
Mihail Petrović-Njegoš

Mihail Petrović-Njegoš (14. syyskuuta 1908 Podgorica – 24. marraskuuta 1986 Pariisi) oli Montenegron kruununtavoittelija ja Petrović-Njegošin suvun päämies. Hän oli montenegrolaisen prinssi Mirkon ja tämän vaimon Natalija Konstantinovićin poika. Mihailin isoisä oli Montenegron kuningas Nikola I, joka joutui vuonna 1916 lähtemään maanpakoon. Nikola I:n kuoltua vuonna 1921 Ranskassa kruununtavoittelijaksi tuli aluksi hänen vanhin poikansa Danilo, joka kuitenkin luovutti asemansa jo muutaman päivän kuluttua veljenpojalleen Mihailille.
Mihail asui maapaossa koko aikausikänsä ajan. Hän joutui natsien keskitysleirille toisessa maailmansodassa, koska ei suostunut ryhtymään nukkehallitsijaksi Montenegrossa.
Mihail nai Geneviève Prigentin Pariisissa 27. tammikuuta 1941, mutta he erosivat 11. elokuuta 1949. Pariskunnalla oli yksi lapsi: Nikola Petrović-Njegoš, joka pääsi 1990-luvulla palaamaan Montenegroon.
Alexander Vandegrift

Alexander Archer Vandegrift (13. maaliskuuta 1887 Charlottesville, Virginia – 8. toukokuuta 1973 Bethesda, Maryland) oli Yhdysvaltain merijalkaväen kenraali, joka toimi komentajana toisessa maailmansodassa. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Guadalcanalin taistelussa vuonna 1942. Hän oli myös merijalkaväen komentaja vuosina 1944–1947.
Opiskeltuaan kaksi vuotta Virginian yliopistossa Vandegrift aloitti sotilasuransa merijalkaväen luutnanttina vuonna 1909. Hän osallistui Yhdysvaltain interventioihin Nicaraguassa (1912), Haitilla (1915) ja Kiinassa (1927), ja hallitsi siten hyvin viidakkosodankäynnin. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan hänet nimitettiin maaliskuussa 1942 merijalkaväen 1. divisioonan komentajaksi ja määrättiin kouluttamaan joukot Tyynenmeren saarilla käytäviä taisteluja varten. Hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Vandegrift komensi yhdysvaltalaisia joukkoja, jotka 7. elokuuta 1942 tekivät maihinnousun Japanin miehittämälle Guadalcanalin saarelle. Tehokkaalla tulivoiman keskittämisellä hän yllätti vihollisen ja onnistui toistuvasti torjumaan japanilaisten vastahyökkäykset ja siten säilyttämään sillanpääaseman saarella, vaikka hänen joukkonsa joutuivat pärjäämään useita kuukausia vain minimaalisen huollon varassa. Hänen joukkonsa muun muassa ottivat haltuunsa strategisesti tärkeän Henderson Fieldin lentokentän ja löivät japanilaiset takaisin Tenarun taistelussa 21. elokuuta sekä Edsonin harjun taistelussa 12. syyskuuta. Lopulta kenraali Alexander Patchin komentama 14. armeijakunta vapautti Vandegriftin merijalkaväen 14. joulukuuta 1942.
Vandegrift nimitettiin heinäkuussa 1943 merijalkaväen 1. maihinnousuarmeijakunnan komentajaksi. Hän johti maihinnousua Bougainvillelle marraskuussa 1943. Vandegrift nimitettiin vuoden 1944 alusta merijalkaväen komentajaksi ja maaliskuussa 1945 hänet ylennettiin kenraaliksi. Hän oli ensimmäinen merijalkaväen upseeri, joka ylennettiin täyden kenraalin arvoon ollessaan aktiivipalveluksessa. Hän oli myös ensimmäinen merijalkaväen sotilas, joka sai sekä Navy Cross- että Medal of Honor -kunniamerkin. Sodan päättymisen jälkeen Vandegrift myötävaikutti siihen, että kongressi hyväksyi puolustushallinnon uudistuksen muodossa, joka turvasi merijalkaväen säilymisen itsenäisenä yksikkönä. Hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1948. Hänet vihittiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1946.
Maatalousnormaalikoulu

Maatalousnormaalikoulu oli Järvenpäässä, nykyisen Lepolan kaupunginosan alueella 1928–1993 toiminut oppilaitos, joka antoi maatalouden ammattikoulutusta ja koulutti opettajia maatalousalan oppilaitoksiin.

Historia

Maatalousnormaalikoulu perustettiin 11. helmikuuta 1927 annetulla lailla Tuusulan kunnassa sijaitsevalle Järvenpään tilalle maatalousoppilaitosten opettajien kehittämiseksi opettajantoimeen. Maatalousnormaalikoulussa oli vuoden 1929 alussa opettajaosasto sekä harjoituskouluina maamieskoulu ja tietopuolinen karjanhoitokoulu. Lisäksi havainto-opetusta varten oli karjatila.
Aiemmin harjoituskouluina toimivat maatalousnormaalikoulun maamieskoulu, pienviljelijäkoulu ja karjatalouskoulu. Myöhemmin opetus tapahtui kaksivuotisella maatilatalouden peruslinjalla. Siihen kuului vuoden yleisjakso ja vuoden erikoistumisjakso joko viljelijä- tai viljelijä-koneenkorjaajalinjalla. Opettajankoulutuksesta huolehti tällöin koulun opettajaosasto. Koulutilan pinta-ala oli noin 195 hehtaaria, josta peltoa oli noin 80 hehtaaria. Ruotsinkielisiä maatalousalan opettajia koulutettiin tarvittaessa järjestetyillä kursseilla Västankvarnin maatalousoppilaitoksessa Inkoossa.
Järvenpään maatalousnormaalikoulu, Hyvinkään maatalousoppilaitos ja Rajamäen metsäoppilaitos yhdistyivät hallinnollisesti 1993 ja yhteenliittymän nimeksi tuli Uudenmaan maaseutuopisto. Vuonna 2000 Uudenmaan maaseutuopiston Järvenpään yksikön toiminnot siirrettiin Hyvinkäälle ja sen rakennuksille etsittiin muuta käyttöä. Vuonna 2009 Uudenmaan maaseutuopistosta tuli osa Hyria koulutus oy:tä.
Timo Kannisto

Timo Kalervo Kannisto (25. maaliskuuta 1940 Kurikka – 23. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Kannisto kirjoitti ylioppilaaksi Karkkilan yhteiskoulun lukiosta 1958. Hän valmistui  teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi 1968. Kannisto siirtyi heti  arkkitehtitoimisto Toivo Korhosen palvelukseen, jossa hän työskenteli suurimman osan urastaan. Kannisto suunnitteli Kontulan, Myllypuron ja Mellunmäen metroasemat sekä Pukinmäen juna-aseman. Pasilan poliisitalo on Kanniston käsialaa kuten myös Tampereen teknillisen korkeakoulun päärakennus.
Günter Gerhard Lange

Günter Gerhard Lange (12. huhtikuuta 1921, Frankfurt-an-der-Oder – 2. joulukuuta 2008, München) oli saksalainen kirjainmuotoilija, typografi ja opettaja.
Nuorena Lange haavoittui vakavasti toisen maailmansodan alkuvaiheessa ja hänet vapautettiin sen vuoksi asepalveluksesta. Vuonna 1941 hän aloitti opinnot Leipzigin Akademie für Graphische Künste und Buchgewerbe -oppilaitoksessa. Hän opiskeli siellä kalligrafiaa, typografiaa ja kirjanpainamista professori Georg Belwen johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi professori Walter Tiemannin assistenttina ja työskenteli vapaana graafisena suunnittelijana ja taidemaalarina. Lange muutti Berliiniin vuonna 1949 ja jatkoi opintojaan Hochschule für Bildende Künste -oppilaitoksessa.
Lokakuussa 1950 Lange aloitti Berliinissä pitkän yhteistyönsä H. Bertholdin kirjasinvalimon kanssa. Lange suunnitteli ensimmäiset kirjasintyyppinsä Bertholdille 1950-luvulla, jatkaen samalla myös freelance-töitään. Hän myös luennoi typografiasta Meisterschule für Grafik und Buchwerbessä. Vuonna 1961 Lange nimitettiin Bertholdin taiteelliseksi johtajaksi. Vuonna 1971 hänet nimitettiin Bertholdin johtokuntaan. Työskentelynsä ohella hän jatkoi opettamista eri oppilaitoksissa.
Lange oli vuosina 1961–1990 Bertholdin kirjasinsuunnittelun keskeinen hahmo ja vastuussa yhtiön pikkutarkkojen laatustandardien noudattamisesta ja kehittämisestä. Lange suunnitteli uudet versiot useista klassisista kirjasintyypeistä. Näihin lukeutuivat AG Book, AG Old Face, Berthold Garamond, Berthold Baskerville Book, Berthold Bodoni Old Face, Berthold Caslon Book ja Berthold Walbaum Book. Hän suunnitteli myös muutamia avian uusia kirjasintyyppejä, kuten Arena New, Boulevard, Champion, Concorde, Concorde Nova, El Greco, Imago ja Whittingham. Langen kyvyt ja vahva ammattitaito nostivat Bertholdin kirjasintyyppien valikoiman yhdeksi maailman huomattavimmista.
Lange jäi eläkkeelle vuonna 1990, mutta jatkoi edelleen aktiivisesti typografian opettajana ja luennoijana. Vuonna 1997 Berthold Types Limited -niminen chicagolainen yritys osti vuonna 1993 konkurssin tehneen Bertholdin Berthold Exklusiv -kokoelman kirjaintyyppien kaikki oikeudet. Lange liittyi Berthold Typesin palvelukseen vuonna 2000 ja valvoi sen uusien kirjaintyyppien suunnittelua. Lange toimi yhtiön taiteellisena neuvonantajana kuolemaansa saakka.
Down by Law (elokuva)

Juoni

Kolme toisilleen tuntematonta miestä pidätetään ja laitetaan samaan vankiselliin New Orleansissa. Tiskijukka Zack (Waits) ja sutenööri Jack (Lurie) on lavastettu syyllisiksi, italialainen turisti Bob (Benigni) on pidätetty taposta. Lakkaamatta puhuva Bob kehittää pakosuunnitelman, ja pian kolmikko harhaileekin jo vankilaa ympäröivällä suolla. He päätyvät talolle, jossa Bob rakastuu heti kauniiseen Nicolettaan ja haluaa jäädä tämän luokse. Keskenään riitautuneet Zack ja Jack jatkavat pakoa omille tahoilleen.

Vastaanotto ja jälkimaine

The New York Timesin kriitikot valitsivat Down by Law’n vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Piikkejä paratiisissa

Tuotanto

Seven Network ilmoitti tulevasta sarjasta ensimmäisen kerran 29. lokakuuta 2014. Tuotantoyhtiö South Pacific Picturesin johtaja Kelly Martin sanoi: "Seven Network rakastui käsikirjoitukseen heti alusta lähtien, ja olemme innoissamme, että tämä projekti on käynnissä. Se mahdollistaa Etelä-Tyynenmeren upeille maisemille näkyvyyttä, ja avaa mahtavia mahdollisuuksia paikallisille näyttelijöille ja tekijöille." Sevenin ohjelmapäällikkö Tim Ross totesi: "Jos ajattelet, että tämä sarja on hieman samanlainen tunnelmaltaan kuin Packed to the Rafters, olet todellakin oikeassa - ja se on mielestämme hyvä juttu." 
Vuoden 2015 alussa julkistettiin sarjan näytteijät. Erik Thomsonin kerrottiin näyttelevän sarjan leskeksi jäänyttä isää, jonka teini-ikäisten lasten rooleissa nähdään Melina Vidler ja Benson Jack Anthony. Melina Vidler ja Benson Jack Anthony kertoivat News.comin haastattelussa, että kolmikon välillä oli heti alusta lähtien vahva keskinäinen kemia. Erityisen vahva yhteys syntyi Vidlerin ja Anthonyn välille, ja siksi sisarusten näytteleminen sujuikin luontevasti. "Erik on minulle kuin isoveli, ja Benson minulle kuin pikkuveli." Vidler kommentoi. Näyttelijät kertovat jakavansa samanlaisen huumorintajun ja viettävätkin paljon aikaa yhdessä myös arkielämässä.
Sarjan ensimmäisen kauden kuvaaminen alkoi Uudessa-Seelannissa 2. maaliskuuta 2015.
Vuoden 2016 Logie-palkintogaalassa Erik Thomson palkittiin vuoden parhaana miesnäyttelijänä ja Melina Vidler vuoden parhaana uutena kykynä. Piikkejä paratiisissa oli Logie-gaalassa vuosina 2016 sekä 2017 ehdokkaana vuoden parhaaksi draamasarjaksi.

Alkutilanne

Sarjan pääosassa on keski-ikäinen, juuri leskeksi jäänyt australialaismies George Turner (Erik Thomson), joka vaimonsa kuoleman jälkeen saa päähänpiston muuttaa vastahakoisten teini-ikäisten lastensa, Shayn (Melina Vidler) ja Arlon (Benson Jack Anthony) kanssa Uuteen-Seelantiin Weld-nimiseen pikkukylään. Tässä pikkukylässä ei katsota uusia tulokkaita kovin hyvällä silmällä. George ostaa perheelleen unelmatalon huippumaisemalla, mutta talo paljastuukin paikan päällä erittäin huonokuntoiseksi. Sarjan alkuperäinen nimi 800 Words viittaa Georgen suosittuun tasan 800 sanan pituiseen kolumniin, jota hän kirjoittaa australialaiseen lehteen. Vaikka osa kylästä suhtautuukin epäilevästi "ausseihin", saa George ihailua osakseen ainakin kylän muutamalta naiselta.
Kausanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,4 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähi-alueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,7 metriä mpy.
Joutsenkanava

Joutsenkanava (ven. Лебя́жий кана́л, Lebjaži kanal) on Kesäpuiston ja Mars-kentän erottava kanava Pietarin keskustassa Venäjällä. Vuosina 1711–1719 kaivettu kanava yhdistää Nevan ja Moikan. Sen pituus on 648 metriä. Kanavan ylittävät Palatsin rantakadun ja Moikan rantakakadun sillat.
Luiska

Luiska on kalteva rakennelma, joka helpottaa liikkumista eri korkeudella olevien tasanteiden välillä. Yleensä luiska korvaa portaat tai on niiden lisänä, esimerkiksi kun halutaan helpottaa liikuntarajoitteisten liikkumista. Myös suurten tavaraerien liikuttaminen on helpompaa, kun portaat on korvattu kiinteällä tai liikuteltavalla luiskalla.
Invalidiliiton suositusten mukaan luiska sopii parhaiten pyörätuolin käyttäjille. Kävelykeppien kanssa liikkuville luiska ei ole käyttökelpoinen, eikä luiskaa voi käyttää, jos nilkat ovat jäykät. Liikuntarajoitteisia varten suunnitelluissa rakennuksissa suositellaan käyttämään niin pieniä tasoeroja, että kulkuväylän kaltevuus on enintään 2%. Luiskaa käytetään, jos tasoero on enintään metrin suuruinen. Tällöin luiskan tulee olla loiva, kaltevuudeltaan korkeintaan 8%, ulkotiloissa korkeintaan 5%. Ovelta lähtevän luiskan yläpässä on oltava tasanne kääntymistä varten. Luiskaa ei saa koskaan rakentaa märkätiloihin, sillä märkä luiska on vaarallisen liukas. Luiskan vaativia rekennusratkaisuja suositellaan välttämään.
Luiska ja ramppi tarkoittavat puhekielessä usein samaa asiaa. Usein rampilla tarkoitetaan kuitenkin kaarevaa rakennelmaa, jollaista käytetään esimerkiksi rullalautailtaessa.
Viherrakentamisessa luiska tarkoittaa myös kaltevaa maanpintaa, jonka jyrkkyys voi vaihdella runsaastikin. Loiva luiska ei välttämättä vaadi maa-ainesten tukemista. Jyrkkä luiska tuetaan peittämällä erilaisin kasvustoin, maata tukevin rakentein tai siihen rakennetaan muurielementti, joka tukee maata ja toisaalta myös helpottaa alueen hoitotöitä.
The Plains

Vastaanotto

Albumi sai positiivisen vastaanoton. Soundin Asko Kauppinen antoi albumille neljä tähteä viidestä, kehuen musiikkia oivaltavaksi ja täysin uudenlaiseksi. Desibelin Antti Hurskainen pitää albumia hajanaisuudestaan huolimatta vahvana näyttönä artistin taidoista. Myös Rumban toimittaja myöntää Plainsissa olevan sulateltavaa vaikka albumi onkin kokonaisuutena ehjä.
Asetoasetyylikoentsyymi-A

Biosynteesi ja biologinen rooli

Asetoasetyylikoentsyymi-A:ta muodostuu monissa eliöissä kahden asetyylikoentsyymi-A-molekyylin reagoidessa Claisen-kondensaatiolla. Tätä reaktioita katalysoiva entsyymi on asetoasetyylikoentsyymi-A-tiolaasi. Seuraavassa vaiheessa asetoasetyylikoentsyymi-A reagoi edelleen kolmannen asetyylikoentsyymi-A:n kanssa aldoliadditiolla muodostaen 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:ta, josta voi edelleen muodostua steroideja tai se voi hajota maksassa ketoaineiksi kuten asetoetikkahapoksi, asetoniksi ja 3-hydroksivoihapoksi. 3-Hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:n muodostumista asetoasetyylikoentsyymi-A:sta katalysoiva entsyymi on HMG-CoA-syntaasi.
Asetoasetyylikoentsyymi-A on osa myös eräitä muita biologisia reittejä. Eräät mikrobit syntetisoivat yhdisteestä polyhydroksialkanoaatteihin kuuluvaa poly-(R)-3-hydroksibutyraattia ja kondensoimalla asetoasetyylikoentsyymi-A:ta kahden malonyylikoentsyymi-A-molekyylin kanssa muodostuu polyketidien biosynteeseihin tarvittavaa 2-monoasetyylifloroglusinolia. Eräät kasvit muodostavat asetoasetyylikonetsyymi-A:sta alkaloideihin kuuluvaa hygriiniä.
Herman Spöring

Herman Dietrich Spöring vanhempi (19.10.1701 Tukholma – 17.06.1747 Turku ) oli Turun akatemian lääketieteen professori vuodesta 1728 ja Akatemian rehtori vuosina 1737–1738 ja 1746–1747. Hän loi Suomessa perustan havaintoihin pohjautuvalle lääketieteelliselle tutkimukselle.
Spöring syntyi Tukholmassa saksalaiseen perheeseen. Hän aloitti opintonsa Upsalassa ja jatkoi niitä Tukholmassa Leidenissä, Pariisissa ja Saksassa, ja valmistui lääkäriksi 1726 Hollannin Harderwijkissa. Turussa lääketieteen professorina hän hankki oppilaille ulkomaisiin lähteisiin perustuvia oppikirjoja. Hän suositteli isorokkorokotuksen käyttöönottoa ensimmäisenä Suomessa. Rehtorina toimiessaan hän edisti opetuksen tehostumista varsinkin anatomian ja luonnontieteiden alalla.
Hänen poikansa oli tutkimusmatkailija Herman Spöring nuorempi.
Keimola Golf

Keimola Golf on golfkenttä Vantaalla Keimolan kaupunginosassa. Kenttä sijaitsee Helsingin pohjoispuolella noin 20 km:n päässä sen keskustasta. Alueella on kaksi 18 reiän kenttää Saras ja Kirkka.
Kumpikan kentistä ei ole helppo, mutta Sarasta pidetään hieman vaativampana sillä lähes jokaisen väylän ympärillä vaanii metsä. Oman vaikeutensa tuottavat myös useat pitkät par4-väylät. Kirkka on hieman lyhyempi ja sen ulosmenossa on lyönneille enemmän tilaakin, mutta sisääntulossa koivikot vaikeuttavat peliä.
Kenttä on osakekenttä ja kenttäyhtiö on Keimola Golf Club Oy. Kentällä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on Keimola Golf Vantaa ry (KGV).
Kenttä suunniteltiin ensin 27-reikäiseksi kolmen 9 reiän lenkiksi. Kaksi ensimmäistä 9 reiän lenkkiä A ja B valmistuivat vuonna 1990 ja seuraavana vuonna 1991 avattiin C. Näiden alkuperäisten 27 reiän suunnittelijana toimi arkkitehti Pekka Wesamaa.
Vuonna 2004 kenttää laajennettiin vielä yhdeksällä uudella reiällä. Nämä uudet väylät suunnitteli kenttäarkkitehti Kosti Kuronen. Uudet reiät liitettiin vanhaan C-lenkkiin ja tämä kokonaisuus nimettiin Sarakseksi uusien reikien mailla sijainneen tilan mukaan. Samassa yhteydessä vanhat A ja B-lenkit nimettiin Kirkaksi alueella toimineen kartanon mukaan.