google/wiki40b huggingface dataset:
O’Learys

O’Learys on Jonas Reinholdssonin ja Anne O’Learyn perustama alun perin Göteborgissa avattu, korostetusti bostonilainen sporttipub.

Historiaa

Toinen ketjun perustajista, Jonas Reinholdsson, oli töissä bostonilaisessa sporttibaarissa, jossa hän ihastui paikalliseen ihmisten, ruoan ja juoman sekoitukseen. Eräänä päivänä toinen perustajista, Anne O’Leary, tapasi Reinholdssonin, ja he rakastuivat. Muutettuaan Reinholdssonin kotimaahan Ruotsiin päättivät he perustaa yhdessä bostonilaisen baarin. Suosio oli suuri, ja ketju onkin laajentunut paljon.

Nykyaika

O’Learys toimii franchise-periaatteella eli siten, että ketjujohto päättää brändin yleislinjauksista, ruoasta, markkinoinnista yms. ja yksityinen yrittäjä vastaa omasta toimipaikastaan.
Antti Juhana Mustonen

Antti Juhana Mustonen (8. joulukuuta 1810 Lieksa – 30. toukokuuta 1877 Joensuu) oli Joensuussa asunut kauppias ja teollisuusmies, joka kehitti voimakkaasti Pohjois-Karjalan saha- ja rautateollisuutta ja oli maakunnan merkittävin laivanvarustaja.
Lieksasta kotoisin ollut Mustonen ei päässyt käymään kouluja, mutta hän oppi vanhemmiltaan luku- ja laskutaidon perusteet. Mustonen aloitti kauppiaan uransa 14-vuotiaana saatuaan isänsä kuoltua 200 ruplan perinnön. Hän muutti vuonna 1848 perustettuun Joensuun kaupunkiin ja loi sinne vähitellen suuren kauppahuoneen, joka harjoitti sekä vähittäis- että tukkukauppaa.
Mustonen osti vuonna 1856 yhdessä Simo Parviaisen kanssa N. L. Arppen perustaman Utran sahan. Vastikään avattu Saimaan kanava ja Joensuun kaupungin vuonna 1860 saamat tapulioikeudet mahdollistivat sahatavaran viennin käynnistämisen. Vuonna 1872 Mustonen osti konkurssin tehneen viipurilaisen Tichanoffin kauppahuoneen Utrassa sijainneen sahalaitoksen. Tämä saha oli palanut, mutta Mustonen rakensi sen uudelleen, ja pian Utrasta tuli yksi Suomen merkittävimmistä sahatavaran vientikeskuksista. Mustonen perusti Utraan 1874 Utran lasitehtaan. 1870-luvulla Mustonen omisti useita kaupunkitaloja Joensuussa, 150 000 hehtaarin metsäomaisuuden, 5 sahaa, 5 rautaruukkia, konepajan, Utran lasitehtaan, ja hänellä oli myös 6 höyrylaivaa, 4 kuunaria ja 50 lotjaa. Mustosen laivat liikennöivät Joensuusta ja Puhoksesta Viipuriin, Pietariin, Pohjois-Saksaan, Englantiin ja Alankomaihin.
Mustonen sai vuonna 1874 ensimmäisenä pohjoiskarjalaisena kauppaneuvoksen arvon, ja hän edusti myös Joensuun porvaristoa vuoden 1876 valtiopäivillä.
Mustosen kuoltua hänen yritykselleen ei löytynyt jatkajaa, vaan se ajautui melko pian konkurssiin. Utran sahat ja metsäalueet siirtyivät 1881 englantilaisen yhtiön Egerton Hubbard & Co:n omistukseen, joka perusti tätä varten Aktiebolaget Utra Wood & Co nimisen osakeyhtiön. Vuonna 1902 Aktiebolaget W. Gutzeit & Co osti Utra Wood & Co:n omaisuuden, ja sen seurauksena Utran vesisahojen ja lasitehtaan toiminta lopetettiin vuosina 1905–1906.
Mustosen muistolaatta on Joensuussa Koskikatu 1:n seinässä, Koski- ja Rantakadun kulmassa, Taitokorttelin rakennuksessa.

Mustosen kanava

Mustonen suunnitteli kanavan rakentamista Puhokseen sekä yksityisen rautatien Pyhäjärven ja Laatokan välille. Hän teki suunnitelmistaan ehdotuksen vuonna 1875. Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallitus puolsi anomusta seuraavana vuonna. Suunnitelman mukaan Puhoksen koski olisi ohitettu noin 600 metriä pitkällä kanavalla, johon tulisi 1,78 metrin syvyys. Sulku oli tarkoitus tehdä puusta, ja kanavan varrelle oli tarkoitus rakentaa telakka. Suunnitelma hyväksyttiin vuoden 1876 lopulla, ja työt käynnistyivät pian tämän jälkeen. Kaivu aloitettiin Pyhäjärven puolelta. Kanavaa kaivettiin noin 400 metriä ja jopa sulun paikkakin kaivettiin lähes täyteen leveyteen ja syvyyteen. Mustonen kuitenkin kuoli, ja työt keskeytettiin. Seuraavina vuosikymmeninä tehtiin ainakin kolme anomusta töiden jatkamiseksi, mutta niitä ei hyväksytty. Paikallisesti kaivanto tunnetaan nimellä Mustosen kanava.
Edward William Nelson

Edward William Nelson (8. toukokuuta 1855 Amoskeag, New Hampshire – 19. toukokuuta 1934 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja etnologi.
Nelsonin vanhemmat olivat William Nelson ja Nancy Martha Wells, jotka olivat tulleet Englannista. Hänen isänsä kaatui sisällissodassa ja äiti muutti lapsineen Chicagoon. Vuonna 1871 heidän kotinsa tuhoutui suuressa Chicagon tulipalossa. Vuonna 1876 Nelson muutti Washingtoniin ja aloitti biologian opinnot Johns Hopkinsin yliopistossa Baltimoressa.
Vuonna 1877 Nelson liittyi Yhdysvaltain armeijan viestijoukkoihin (Signal Corps). Spencer Fullerton Baird oli vastuussa viestiupseerien värväämisestä kaukaisille tutkimusasemille ja valitsi tehtäviin miehiä, joilla oli kokemusta tieteellisestä työskentelystä ja jotka olivat kykeneviä tutkimaan paikallista kasvistoa ja eläimistöä. Baird lähetti Nelsonin St. Michaeliin Alaskaan, missä hän palveli vuoden 1881 loppuun.
Nelson toimi luonnontieteilijänä USRC Corwinilla, joka purjehti Wrangelinsaarelle etsimään kadonnutta USS Jeanettea vuonna 1881. Nelson julkaisi havaintonsa kirjoituksessaan Report upon Natural History Collections Made in Alaska between the Years 1877–1881 (1887). Hän julkaisi myös etnologiset havaintonsa Beringinsalmen eskimoista kirjoituksessaan The Eskimo about Bering Strait (1900).
Vuonna 1890 Nelson osallistui Clinton Hart Merriamin johtamalle tutkimusmatkalle Kuolemanlaaksoon. Tämän retken jälkeen hänet komennettiin kenttätutkimuksiin Meksikoon. Nelson vietti Meksikossa seuraavat 14 vuotta työskennellen muun muassa Edward Alphonso Goldmanin kanssa. Sen jälkeen hän jatkoi työskentelyä Bureau of Biological Surveyssa aina vuoteen 1929 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Vuosina 1916–1927 hän toimi toimiston johtajana.
Nelson toimi muun muassa Amerikan lintutieteellisen yhdistyksen (American Ornithologists’ Union), Amerikan nisäkästutkijoiden (American Society of Mammalogists) ja Washingtonin biologisen yhdistyksen (Biological Society of Washington) puheenjohtajana. Hän omisti valtavan kokoelman, johon kuului näytteitä monista eläinryhmistä, ja kuvaili ryhmineen satoja uusia lajeja. Linnuista hän nimesi muun muassa pirrenkolibrin (Goethalsia bella); kaikkiaan hän nimesi 18 lintulajia tai alalajia. Nelson julkaisi kaikkiaan yli 200 kirjoitusta. Hän ei koskaan avioitunut, vaikka hänen tiedettiin seurustelleen lukuisten naisten kanssa, myös eräiden työtovereiden.
Nelsonin kunniaksi on nimetty Nelsoninsaari ja Nelsoninlaguuni Beringinmeressä ja Nelson Range -vuorijono Kaliforniassa. George Washingtonin yliopisto myönsi hänelle tohtorin arvon vuonna 1920.
M/S Ukko

M/S Ukko on Kuopiosta liikennöivä sisävesilaiva. Alus on tehty höyrykäyttöisestä rahtialuksesta vuonna 1980 ja dieselöity.
Robert John Burke

Ura

Burke on tullut tutuksi RoboCop roolin lisäksi myös televisiosarjasta Kylmä rinki, jossa hän esitti agentti Pierce Tayloria. Burkella oli myös pieni rooli elokuvassa München vuodelta 2005, jossa hän esitti kadulla humalassa hoipertelevaa amerikkalaista turistia. Burke näytteli myös roolin sarjassa Gossip Girl päähenkilö Chuck Bassin isää Bart Bassia kaikkien 6 kauden ajan. Hän vieraili vankila sarjassa nimeltään oz, näytellen FBI agenttia.
Hän opiskeli näyttelemistä New Yorkin konservatorisessa yliopistossa.
Naamiomatkija

Levinneisyys

Naamiomatkijaa tavataan Meksikossa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkea Mustajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,9 metriä mpy.
Saskia Rosendahl

Ura

Saskia Rosendahl kävi Hallen oopperan balettikoulua vuosina 2001–2011 ja esiintyi Hallen Neuen Theaterin improvisaatioryhmässä vuodesta 2008. Elokuvadebyyttinsä hän teki pienessä roolissa Wolfgang Dinslagen elokuvassa Für Elise (2012). Enemmän huomiota hän sai pääroolistaan Cate Shortlandin elokuvassa Lore (2012), joka palkittiin muun muassa Locarnon ja Tukholman elokuvajuhlilla. Variety-lehti kehui Rosendahlin roolisuoritusta ja piti häntä lupaavana uutena näyttelijänä.
Vuonna 2013 Rosendahlille myönnettiin Berliinin elokuvajuhlilla Shooting Stars -tunnustus, jolla tuetaan nuoria eurooppalaisia näyttelijöitä ja heidän uraansa.
Sitaatti

Sitaatti on suora lainaus kirjallisesta tai muusta esityksestä. 
Usein sitaatiksi kutsutaan mitä tahansa katkelmaa, joka on otettu jostakin muusta lähteestä. Kirjallisuudessa suoran sitaatin merkkinä käytetään yleisesti lainausmerkkejä (””), kun teksti on lainattu sellaisenaan suoraan uuteen tekstiin. Epäsuoraksi lainaukseksi kutsutaan sitaattilausetta, jossa kerrotaan likimain, tarinanomaisesti, mitä joku muu on aikaisemmin sanonut, ja referaatti sisältää pääkohdat omin sanoin kerrottuna siitä, mitä joku toinen on sanonut.
Tekijänoikeudellisen sitaattikäsitteen mukaan sitaatti on omaan esitykseen liittyvä, esimerkiksi sen väitteitä tukeva tai havainnollistava ote materiaalista, jonka tekijänoikeudet eivät ole sitaatin lainaajalla. Sitaattioikeus on oikeus, jonka mukaan ”julkistetusta teoksesta on lupa hyvän tavan mukaisesti ottaa lainauksia tarkoituksen edellyttämässä laajuudessa”.
Harold Rome

Harold Jacob Rome (27. toukokuuta 1908 Hartford, Connecticut – 26. lokakuuta 1993 New York, New York) oli yhdysvaltalainen Broadway-säveltäjä ja sanoittaja. Hän sävelsi musiikkia 1930–1970-lukujen teatterimusikaaleihin, joista menestyneimpiä olivat Call Me Mister (1946), Fanny (1954) ja Broadwayn siihenastisen historian pisimpään esitetty musikaali Pins and Needles (1937).

Elämä ja ura

Harold Rome syntyi varakkaaseen Venäjältä muuttaneeseen perheeseen. Hänen isänsä oli hiiliyhtiö Connecticut Coal Companyn omistaja. Rome opiskeli Yalen yliopistossa ensin oikeustiedettä ja myöhemmin arkkitehtuuria. Hän opetteli opintojensa aikana myös soittamaan musiikkia ja liittyi pianistiksi tanssiorkesteriin voidakseen rahoittaa opintonsa.
Vuonna 1936 ammattiyhdistysliike International Ladies Garment Workers Union tilasi Romelta musikaalirevyyn esitettäväksi amatöörivoimin. Lopputulos oli Pins and Needles, josta järjestettiin seuraavana vuonna Broadway-tuotanto. Näytelmän esittäminen jatkui vuoteen 1940 asti ja se oli Broadwayn historian siihen asti pisimpään esitetty musikaali.
Vuosina 1943–1945 Rome palveli Yhdysvaltain maavoimissa.
Vuonna 1982 Rome valittiin Songwriters Hall of Fameen.
Harold Rome kuoli 26. lokakuuta 1993. Hänet on haudattu Westchester Hillsin hautausmaalle New Yorkissa.
Erätukku

Retkitukku

Erätukun perustajien Matti ja Maarit Koskelon pojat perustivat vuonna 2011 Retkitukku-nimisen verkkokaupan, joka jatkaa toimintaansa. Retkitukun vuoden 2015 liikevaihto oli 9,3 miljoonaa euroa ja liikevoitto lähes 1,4 miljoonaa euroa. Liikevaihto kasvoi edellisvuodesta 39 prosenttia.
Ida Vakkuri

Pimu

Vakkuri julkaisi ensimmäisen singlensä ”Ei meidän tarvitse puhua” 10. syyskuuta 2015 taitelijanimellä Pimu.
Gregor Gysi

Gregor Gysi (s. 16. tammikuuta 1948 Berliini) on saksalainen asianajaja, poliitikko ja Vasemmisto (Die Linke) -puolueen merkittävä jäsen. Hän toimi vuosina 1989–1993 Linkeä edeltäneen PDS:n puheenjohtajana ja on ollut vuodesta 2002 alkaen talous-, työ- ja naisasiain senaattorina Berliinissä.
Gysi kuului 1970-luvun alusta alkaen DDR:ää hallineen Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) sisäiseen oppositioon ja puolusti tunnettuja toisinajattelijoita. Kommunistisen järjestelmän kukistuttua Gysi valittiin joulukuussa 1989 SED:n pääsihteeriksi eroamaan joutuneen Egon Krenzin tilalle. SED oli hieman aiemmin luopunut yksinvallastaan ja Gysin johdolla se muutettiin Demokraattisen sosialismin puolueeksi (PDS), joka irtisanoutui edeltäjäpuolueen politiikasta. Vuonna 1990 Gysi valittiin kansanedustajaksi DDR:n ensimmäisissä vapaissa vaaleissa. Vuosina 1990–2002 hän toimi kansanedustajana Saksan liittotasavallan liittopäivillä.
Vuonna 2005 Gysi oli vaaleissa puolueensa liittokansleriehdokas (Der Spitzenkandidat).
Gysi valittiin joulukuussa 2016 Euroopan vasemmistopuolueen puheenjohtajaksi.
Kari Lumme

Kari Antero Lumme (19. heinäkuuta 1942 Oulu – 23. marraskuuta 2013 Espoo) oli suomalainen tähtitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston tähtitieteen henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1985. Hänen tutkimuskohteitaan olivat esimerkiksi säteilyn siirtymisen yleinen teoria ja Aurinkokunnan ilmakehättömien kappaleiden valon heijastus.
Anik

Anik oli Kanadan GEO-kiertoradan tietoliikennesatelliittien sarja, jonka ensimmäinen satelliitti oli marraskuussa 1972 laukaistu Anik A-1.  Anik on inuiittien sana, joka tarkoittaa "pikku veljeä".

Anik B, C, D ja E -satelliittisarjat

Anik B laukaistiin joulukuussa 1978 Telesat Canadalle. Satelliitissa oli 12 kaupallista 6/4 GHz:n taajuusalueen kanavaa ja neljä kokeellista 14/12 GHz:n taajuusalueen kanavaa, joita käytettiin suurempitaajuisten tietoliikenneratkaisujen tutkimisessa (Hermes-ohjelma). Anik C-3 laukaistiin marraskuussa 1982 yhdysvaltalaisella Columbia-avaruussukkulalla. Satelliitissa oli 16 taajuusalueen 14/12 GHz operatiivista kanavaa. Korkeampi taajuusalue mahdollisti pienempien, asuintaloon kiinnitettävän, halkaisijaltaan 1,2–1,8 -metristen vastaanottolautasten käytön, kun satelliitin lähetystehoa oli lisätty niin, että se läpäisi riittävän luotettavasti myös tv-signaalia vaimentavia sadealueita. Sarja jatkui Anik C-2:n laukaisulla kesäkuussa 1983 ja Anik C-3:n laukaisulla huhtikuussa 1985. Satelliiteista voitiin lähettää neljää alueellisesti suunnattua keilaa Kanadan eri osiin.
Anik D-sarjalla korvattiin ikääntyneet Anik A- ja B-sarjan satelliitit. Anik D-1 laukaistiin 26. elokuuta 1982. Anik D-2 vietiin taivaalle marraskuussa 1984 Discovery-sukkulalla. Näitä seurasivat Anik E-sarjan satelliitit: Anik E-2 huhtikuussa 1991 ja Anik E-1 syyskuussa 1991. Suuritehoiset E-sarjan satelliitit toimivat kahdella taajuusalueella; niissä oli 24 kanavaa 6/4 GHz:n alueella ja 16 kanavaa 14/12 GHz:n kaistalla. Anik E -sarjalla korvattiin aiemmat C- että D-sarjan satelliitit.

Anik G

Telesat Canada tilasi keväällä 2010 Anik G1 tietoliikennesatelliitin. Sen rakensi yhdysvaltalainen Space Systems/Loral. Satelliitti laukaistiin vuonna 2013 venäläisellä Proton-M-kantoraketilla. Satelliitti lähettää TV-lähetyksiä Kanadaan ja hoitaa latinalaisen Amerikan tietoliikenneyhteyksiä. Satelliittiin rakennettiin X-kaistan tietoliikennekyky, jota oli tarkoitus vuokrata Yhdysvaltain puolustusministeriölle. Tässä tapauksessa satelliitti muuntuu ns. kaksikäyttölaitteeksi, eikä ole enää puhdas siviilisatelliitti.
Kansallispäivä

Kansallispäivä on kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain jonkin kansakunnalle merkittävän tapahtuman muistoksi. Valtioilla, joiden syntyhetki on päivän tarkkuudella määriteltävissä, kansallispäivä on yleensä tämä päivä. Suurta osaa tällaisista kansallispäivistä ei kutsuta kansallis- vaan itsenäisyyspäiviksi. Hitaasti syntyneillä valtioilla, jollaisia on varsinkin Euroopassa, kansallispäivä voi olla esimerkiksi jonkin valtion historian dramaattisen käännekohdan vuosipäivä kuten Ranskalla Bastiljin linnoituksen valtauspäivä 14. heinäkuuta tai jonkun merkittävän hallitsijan syntymäpäivä.
Kulttuuritutkimuksen näkökulmasta kansallispäivät ovat valtioiden välineitä kansalaistensa välisen yhteishengen luomiseen. Kansallispäivinä korostetaan yhteistä menneisyyttä. Vuotuiset juhlamenot luovat jatkuvuuden tunnetta.
Häränkieli

Ulkonäkö ja koko

Häränkielen on yksivuotinen, pileaattinen tammen loiskääpä jonka yläpinta on verenpunainen, vanhemmiten maksanruskea. Lakki on 10-20 cm leveä säteen suunnassa, maksan, kielen tai viuhkan muotoinen, limapintainen, poutasäällä tahmea. Alapinta tasainen jossa pillistö kellanruskea, ja ne muuttuvat kosketuksesta ruskeiksi. Pillit ovat pyöreitä, erillisiä putkia jotka irtoavat helposti toisistaan, 2-3 millimetrillä. Malto on verenpunaista josta puristettaessa tihkuu punaista nestettä, voi olla tyvestä jopa 5 cm paksua. Ei tuoksu erityisesti ja maku on hieman hapan.

Levinneisyys ja elinympäristö

Häränkieli kasvaa suurien vanhojen tammien alaosissa ja maapuissa, mutta maapuissa harvemmin, niin kuin myös vierasperäisissä puissa. Sitä tavataan harvoin yli 4 metrin korkeudesta. Nämä metsät ovat lauhkeita lehtimetsiä joita on vain eteläisimmässä Suomessa.
Kullervo Kukkasjärvi

Kullervo Kukkasjärvi (9. toukokuuta 1938 Viipuri – 21. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -käsikirjoittaja.
Kukkasjärvi toimi tuottajana ja käsikirjoittajana erityisesti monissa Risto Jarvan ohjaamissa elokuvissa. Hän näytteli myös pienissä sivurooleissa muutamassa elokuvassa. Osallistuminen Jarvan tieteiselokuvan Ruusujen aika kuvauksiin sytytti Kukkasjärvessä kipinän science fiction -harrastukseen, jonka tuloksena syntyi hänen ainoa romaaninsa Aurinkotuuli (WSOY, 1975). Timo Linnasalo ohjasi teoksen pohjalta samannimisen elokuvan 1980.
Suomen elokuva-arkiston hallituksen puheenjohtajana Kukkasjärvi toimi 1978–1979.
Kukkasjärvi teki itsemurhan 21. elokuuta 1983.
Nokia 1 Plus

Muotoilu

Nokia 1 Plus -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö FWVGA+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 1,5 gigahertsin neliydinprosessori. Laitteessa on 1 gigatavu keskusmuistia ja 8 gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Takakameran tarkkuus on 8 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 5 megapikseliä.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie).
Spinaaliset lihasatrofiat

Spinaaliset lihasatrofiat ovat tiettyyn ryhmään kuuluvia lihassairauksia, joista käytetty yhteisnimitys merkitsee sananmukaisesti selkäydinperäisiä lihassurkastumia. Ne ovat tavallisesti periytyviä ja saattavat alkaa yhtä hyvin varhaislapsuudessa kuin vasta aikuisiälläkin.
Spinaaliset lihasatrofiat, joista käytetään myös englanninkielisestä nimestä (spinal muscular atrophy) tulevaa lyhennettä SMA-sairaudet, ovat parantumattomia. Oireena on lihasheikkous.
Hoitoon käytetään täsmälääkettä nusinerseenia.
Demi Lovato Summer Tour 2009

Demi Lovato Summer Tour 2009 oli yhdysvaltalaisen laulajan Demi Lovaton ensimmäinen kiertue. Kiertue alkoi 21. kesäkuuta 2009 ja päättyi samana vuonna 21. elokuuta. Kiertueella Lovato mainosti uutta levyään Here We Go Again.
Kiertueella esiintyivät Demi Lovaton lisäksi David Archuleta ja Jordan Pruitt.
Philippe Égalité

Orléansin herttua Louis Philippe Joseph, viimeisinä vuosinaan Philippe Égalité (13. huhtikuuta 1747 – 6. marraskuuta 1793) oli ranskalainen aatelismies,  Ludvig XVI:n serkku. Vaikka hän kuului ylhäiseen Bourbon-sukuun, hän tuki vuonna 1789 vallankumousta.
Hän oli huonoissa väleissä kuningasparin kanssa, rahoitti vallankumouksellista mellakointia ja liittyi jakobiiniklubiin. 
Herttuan sanotaan (Octave Aubryn mukaan) tervehtineen hurraten mellakoitsijoita, jotka kantoivat ohi hänen murhatun kälynsä Lamballen ruhtinattaren päätä ns. Syyskuun murhien aikana. 
KUninkaanvallan kaaduttua elokuussa 1792 herttua luopui aatelisarvostaan ja otti itselleen uuden sukunimen "Égalité" (suom. tasa-arvo).  Hänet valittiin syyskuussa 1792  kansalliskokoukseen, jossa hänestä tuli  vuoripuoluelainen. Hän äänesti kuninkaan teloittamisen puolesta.
Herttua petti sanansa, kun kuninkaan tuomiosta äänestettiin konventissa: vaihtoehtoina olivat kuolema, maasta karkottaminen ja vankeus rauhan tuloon asti. Herttua oli omaisilleen luvannut jättää äänestämättä - mutta viime hetkellä hän käänsi kelkkansa:

»Ajatellen yksinomaan velvollisuuttani ja varmana siitä, että kaikki jotka ovat uhanneet tai joskus uhkaavat kansan itsenäisyyttä, ansaitsevat kuoleman, minä äänestän kuolemaa!» 
Ruhtinas, jota yleisesti pidetään kateellisena ja kapinallisena, joka ei koskaan ajatellut muuta kuin omaa etuaan, omaisuuttaan ja valtaistuinta, menetti nyt maineensa kaikkien silmissä. Äänestämällä serkkunsa kuoleman puolesta hän luuli pelastavansa nahkansa, mutta astuikin tosiasiassa ensi askeleensa kohti giljotiinia. Puheenvuoro sai jopa hänen oman poikansakin (myöhemmän kuningas Ludvig Filipin) vimmastumaan hänelle. 
Ranskan valtionarkistossa on säilynyt pojan isälleen lähettämä kirje; jo kenraalin arvon saavuttanut poika suorastaan sanallisesti ruoskii isänsä henkihieveriin tämän rikottua lupauksensa.  
Koska nimenomaan muutama kuoleman puolelle annettu ääni ratkaisi tuomion, voidaan sanoa, että juuri Orléansin herttuan asettuminen tälle kannalle koitui kuninkaan kuolemaksi.
Kuitenkaan Robespierre ei missään vaiheessa luottanut häneen. Yleistä suhtautumista herttuaan kuvaa osuvasti samanaikainen englantilainen poliittinen kuva "Egalitén uhri", jossa herttua on pantu pitelemään ilmassa giljotiinin ääressä juuri katkaistua kuninkaan päätä, vaikkei hän ollut mestauslavan lähelläkään. 
Lopulta herttua mestattiin kuninkuuden tavoittelijana. Hänen pojastaan tuli kuningas Ludvig Filip.
Koorumi

Koorumi (engl. Quorum) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa pappeuden haltijoiden muodostama yksikkö. Koorumi kokoaa kunkin pappeuden haltijat yksiköksi, joka toteuttaa pappeuden kutsumustaan ja valtuutustaan yhteisvastuullisesti. Koorumissa organisoidaan kunkin pappeuden asteen tai toimintamuodon toimintaa sekä opiskellaan kulloiseenkin pappeuden asteeseen liittyviä perusperiaatteita. Koorumi on siis sekä hengellinen että toiminnallinen yksikkö.
Koorumien toiminta on alueellista, ja ne tähtäävät oman alueensa kehittämiseen. Koorumeita johtaa kunkin koorumin johtokunta, jotka koostuvat johtajasta, sekä tämän ensimmäisestä ja toisesta neuvonantajasta. Useissa koorumeissa on myös sihteeri johtokunnan apuna. Kaikki MAP kirkon johtoelimet käyttävät tätä samaa johtamisen kolmiyhteistä kaavaa kaikilla tasoillaan (Vaarna: mormonismi).