google/wiki40b huggingface dataset:
Trikotillomania

Trikotillomania (TTM) eli karvojennyppimishäiriö on pakko-oireisen spektrin häiriö, jossa yksilöllä ilmenee pakonomaista tarvetta nyppiä irti omia hiuksiaan, silmäripsiään, kulmakarvojaan tai muita kehon karvoja. Tämä johtaa merkittävään hiusten tai ihokarvojen lähtöön, jotka usein yritetään kätkeä kampauksen, peruukin tai hatun alle.

Oireet

Trikotillomaniasta kärsivillä syntyy voimakkaita ja voimistuvia tarpeita nyppiä karvojansa. He kokevat helpotusta nypittyään karvojansa. Nyppiminen voi kohdistua, mihin tahansa kehon karvoihin, mutta tavallisesti nypitään hiuksia, kulmakarvoja tai silmäripsiä. Joillain saattaa olla myös pakonomaista tarvetta nyppiä toisten ihmisten ja eläinten karvoja tai mattojen nukkaa. Nyppimistä ilmaantuu joko hetkittäin pitkin päivää tai jopa useiden tuntien kestoisissa jaksoissa.
Yleensä karvojen nyppiminen pyritään salaamaan tai kieltämään, vaikka se olisi johtanut huomattavaankin hiusten tai karvojen lähtöön. Stressaavat, uudet ja epämiellyttävät tilanteet laukaisevat usein uuden kohtauksen.

Syyt

Pakonomaisen karvojennyppimisen taustalla olevia syitä ei täysin tunneta. Trikotillomaniaa voi olla esimerkiksi joidenkin yksilöiden normaali reaktio stressiin tai ahdistukseen. Muita karvojennyppimishäiriö aiheuttajia voivat olla aivokemian epätasapainotila, kuten pakko-oireisessa häiriössä, murrosiän aiheuttamat hormonitason muutokset ja tuskan tunteeseen liittyvä itsetuhoisuus. Karvojennyppiminen voi olla joillekin siitä kärsiville myös eräs riippuvuuden muoto.

Hoito

Trikotillomanian oireet korostuvat stressin takia, siksi itsehoidollisena keinona nyppimishäiriöstä kärsivän kannattaa pyrkiä vähentämään stressiä esimerkiksi erilaisilla rentoutusmenetelmillä.
Tahdosta riippumaton ja pakonomaisen trikotillomaniaa voidaan hoitaa pakko-oireiden häiriön hoidossa käytetyillä serotoninergisillä lääkkeillä olantsapiinilla ja N-asetyylikysteiinillä, jotka voivat lievittää oireita merkittävästi. Jotkut nyppimishäiriöstä kärsivät ovat saaneet selvää hyötyä kognitiivisesta psykoterapiasta, käyttäytymisterapiasta ja hypnoosista.

Epidemiologia

Hiusten ja muiden karvojen nyppiminen on suhteellisen tavallista lapsuudessa. Trikotillomaniaksi kehittyvää nyppimistä ilmenee noin 1–3 prosentilla ihmisistä. Oireilu alkaa useimmiten nuorena lapsena tai varhaismurrosiässä. Karvojennyppimishäiriötä esiintyy osalla peräti vuosikymmeniä. Oireiden voimakkuus vaihtelee, ja ne ilmaantuvat jaksoittain. Stressi on usein laukaisijana aikuisiässä syntyvässä uudessa nyppimisjaksossa.
Trikotillomania on selvästi yleisempää naisilla kuin miehillä. Ero on poikkeuksellisen suuri mielenterveyden häiriölle, neljän suhde yhteen. Lapsuudessa sukupuolten välillä ei sen sijaan ole eroa.
Perinnöllisillä tekijöillä saattaa olla osuutta trikotillomaniassa, sillä sitä on keskimääräistä useammin myös siitä kärsivien lähisukulaisilla.

Historia

Trikotillomanian kuvasi ensi kertaa ranskalainen François Henri Hallopeau vuonna 1889.
Kainmonarkki

Levinneisyys

Kainmonarkkia tavataan Indonesiassa Kain saaristossa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen, mutta sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, mutta uhanalaisuusluokituksen varmistaminen vaatii lisää tutkimuksia.
SV Sandhausen

SV Sandhausen on saksalainen jalkapalloseura. Sen kotikenttä on Sandhausenissa, Baden-Württembergissä.
Seura voitti kaudella 2011–2012 Saksan 3. Ligan ja nousi 2. Bundesliigaan ensimmäisen kerran historiassaan. Kausi 2018–2019 on sille seitsemäs perättäinen toisella sarjatasolla.

Historia

Epävakaan taloudellisen alun jälkeen seura pelasi jatkuvasti alasarjoissa ennen kuin nousi silloisen Saarinmaan pääsarjaan Bezirksliga Rhein-Saariin vuonna 1931. Huipulla Sandhausen pelasi vain yhden kauden ennen putoamistaan. Vuonna 1943 se yhdistyi TSV Walldorfin ja VfB Wieslochin kanssa. Näin muodostettiin sodan ajan joukkue KSG Walldorf-Wiesloch. Sodan päätyttyä yhdistetty joukkue lakkautettiin, ja seura palasi toimimaan itsenäisesti nimellä SG Sandhausen vuonna 1945. Muutaman vuoden kuluttua se otti takaisin alkuperäisen nimensä. Sandhausen pelasi Landesligassa ja 2. Amateurligassa vuoteen 1956, jolloin se nousi 1. Amateurliga Nordbadeniin. Vuonna 1977 seura sijoittui Saksan amatööriseurojen mestaruuskilpailussa toiseksi, ja nousi vuonna 1978 Oberliga Baden-Württembergiin, jossa se jatkuvasti sijoittui lopputuloksissa paremmin sijoittuneeseen puoliskoon. Sandhausen voitti kolmesti Oberligan 1980-luvulla ja Saksan amatöörimestaruuden vuonna 1993. Oberligan se voitti jälleen vuosina 1995 ja 2000. Seuran viimeisin Oberligan voitto vuonna 2007 nosti sen Regionalliga Süd (III):een.
Vuosina 2005–2006 neuvoteltiin Sandhausenin yhdistymisestä TSG 1899 Hoffenheimin ja FC Astoria Walldorfin kanssa. Tavoitteena oli FC Heidelberg 06 -nimisen seuran perustaminen. Neuvottelut katkesivat, kun liitosta vastustettiin sekä Sandhausenissa että Walldorfissa, eikä myöskään päästy sopuun siitä, tulisiko uuden seuran stadionin sijaita Heidelbergissä.
Kausi 2007–2008 oli seuralle menestyksekäs. Se oli lähellä nousua 2. Bundesliigaan lähes kauden loppuun saakka ja nousi uuteen 3. Ligaan. Vuonna 2012 seura voitti 3. Ligan ja nousi 2. Bundesliigaan, jossa se on siitä lähtien pelannut.
Maksim Tšudinov

Seuraura

Tšudinov on Severstal Tšerepovetsin oma kasvatti ja edustanut joukkuetta lähes koko junioriuransa ajan. Hän debytoi Venäjän superliigassa jo 16-vuotiaana kaudella 2006–2007, jolloin Tšudinov pelasi Severstalissa kaksi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Kaudella 2007–2008 pelejä kertyi runkosarjassa 18 ja pudotuspeleissä yksi. KHL:n tultua Superliigan tilalle Tšudinov pelasi joukkueessa kaudella 2008–2009 26 runkosarjaottelua, mutta hän ei edelleen avannut vielä pistetiliään pääsarjatasolla.
Kaudella 2009–2010 Tšudinov murtautui Severstalin kokoonpanoon ja teki pääsarjauransa ensimmäiset tehopisteensä tekemällä 47 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14. NHL-joukkue Boston Bruins varasi hänet seitsemännellä kierroksella 195. pelaajana kesällä 2010. Pian tämän jälkeen Tšudinov teki Severstalin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen heinäkuussa. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 8+15=23 joukkueen tehokkain puolustaja. Seuraavalla kaudella 2011–2012 Tšudinov teki 35 pistettä ja oli jälleen joukkueensa tehokkain puolustaja sekä toiseksi tehokkain pelaaja Vadim Šipatšovin jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös KHL:n tähdistöottelussa
Tšudinov teki kesällä 2012 sopimuksen SKA Pietarin kanssa. Hän voitti kaudella 2013–2014 joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Tšudinov valittiin KHL:n lokakuun 2013 kuukauden puolustajaksi ja hän pelasi kauden aikana myös KHL:n tähdistöottelussa. Huhtikuussa 2014 Tšudinov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SKA:n kanssa. Kaudella 2014–2015, kevään 2015 pudotuspeleissä hän voitti tehoilla 1+8=9 koko KHL:n puolustajien syöttöpörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin voiton Sibir Novosibirskin Patrik Hersleyn kanssa. Tšudinov voitti myös pudotuspelien tehotilaston lukemalla +13, taklaustilaston 56 taklauksellaan sekä blokattujen laukauksien tilaston 48 blokillaan. Hän voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin. Tšudinov pelasi kauden aikana myös KHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin liigan lokakuun 2014 ja huhtikuun 2015 kuukauden puolustajaksi.
Suomenlahden merivartiosto

Organisaatio

Suomenlahden merivartioston tukikohta sijaisee Suomenlinnassa ja esikunta Katajanokalla Helsingissä. Vartiostolla on vuoden 2013 tietojen mukaan kahdeksan merivartioasemaa ja kaksi merivartiolaivaa, Tavi ja Merikarhu. Merivartioasemilla on käytössään 26 vartiovenettä, 2 ilmatyynyalusta ja 4 kelirikkokulkuneuvoa. Merivartiostoon kuuluu myös Helsingin rajatarkastusosasto, joka vastaa rajavalvonnasta Helsingin lentoasemilla matkustajaliikenteessä, sekä rikostorjuntayksikkö, jonka vastuualueena on rikosten torjunta ja tutkinta.

Johto

Vartioston komentajana toimii 1.1.2015 lukien kommodori Tom Hanen.
Vuosina 2012-2014 komentajana toimi kommodori Markku Hassinen. Lisäksi vartiostolla on apulaiskomentaja.
Christian von Steven

Christian von Steven (ven. Христиан Христианович Стевен, Hristian Hristianovitš Steven; 30. tammikuuta 1781 Hamina – 30. huhtikuuta 1863 Simferopol) oli suomalaissyntyinen kasvitieteilijä ja entomologi, joka teki elämäntyönsä Etelä-Venäjällä ja Krimillä. 
Steven syntyi tuolloin Venäjän Viipurin kuvernementtiin kuuluneessa Haminassa. Hänen vanhempansa olivat Haminan tullitirehtööri, kollegineuvos Christian Daniel Stewen ja tämän ensimmäinen vaimo Anna Wulffert. Steven aloitti opiskelun Turun Akatemiassa ja jatkoi Pietarissa ja Jenassa. Vuonna 1799 hän valmistui Pietarissa lääkäriksi. Hän osallistui luonnontieteellisiin tutkimusretkiin Etelä-Venäjällä ja Ukrainassa ja sai sen jälkeen tehtäväkseen perustaa Nikitan kasvitieteellisen puutarhan Krimille Jaltan läheisyyteen. Hän toimi tämän merkittävän puutarhan johtajana 1812–1827. Vuosina 1826–1841 hän toimi Venäjän silkintuotannon ylitarkastajana, vuosina 1841–1851 Etelä-Venäjän koko maatalouden ylitarkastajana ja jäi sitten eläkkeelle. Venäläisen aatelisarvon Steven sai vuonna 1817. Hänet vihittiin vuonna 1840 Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi.
Steven kirjoitti kasveista, hyönteisistä ja silkintuotannosta kaikkiaan 72 artikkelia ja kirjaa, joista merkittävin lienee 1856–1857 julkaistu 400-sivuinen Krimin luonnonvaraisten kasvien kasvio Verzeichnis der auf der taurischen Halbinsel wildwachsenden Pflanzen. Hän kuvasi myös kymmeniä uusia kasvilajeja sekä keräsi suuren herbaarion, jonka hän lahjoitti Helsingin yliopistolle vuonna 1860. Tämä 60 000 – 120 000 kasvinäytettä käsittävä kokoelma muodostaa Helsingin kasvimuseon kansainvälisen putkilokasvikokoelman perustan ja on yhä sen arvokkain osa.
Stevenin mukaan on nimetty lukuisia kasvilajeja sekä kaksi sukua, ristikukkaisiin kuuluva Stevenia ja kämmekkäsuku Steveniella.
Stevenin veli oli kenraaliluutnantti Alexander Stewen-Steinheil ja velipuoli Viipurin läänin kuvernööri Fredrik Stewen. Stevenin poika Aleksandr Steven oli Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen ja vaikuttaja Krimillä.
Victor Hugo Martínez Contreras

Victor Hugo Martínez Contreras (s. 29. maaliskuuta 1930) on guatemalalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Celestino Miguel Fernández Pérez 8. joulukuuta 1956, ja hänet nimitettiin Huehuetenangon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Naissuksen titulaaripiispaksi 30. marraskuuta 1970. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. tammikuuta 1971 Girolamo Prigione, jota avustivat Hugo Mark Gerbermann ja José Ramiro Pellecer Samayoa.
20. syyskuuta 1975 Martínez Contreras sai nimityksen Huehuetenangon ja 4. huhtikuuta 1987 Quetzaltenangon piispaksi. 13. helmikuuta 1996 hänet nimitettiin hiippakunnan nimenvaihdoksen ja arkkihiippakunnaksi korottamisen jälkeen Los Altos Quetzaltenango-Totonicapánin arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. huhtikuuta 2007.
Laillinen este

Oikeuskäytäntöä

Oikeuskäytännössä on usein vaadittu, että henkilö, joka pyrkii väittämään itsellään olleen laillisen esteen, tekee voitavansa istuntoon saapumiseksi. Esimerkiksi Korkeimman oikeuden tuomioissa 2004:102 ja 2004:101 edellytettiin poliisin kiinniottamalta tai vankilassa olevalta henkilöltä, että tämä ilmoittaa itseään koskevasta haasteesta viranomaiselle, jotta hänet voitaisiin toimittaa oikeuteen. Pelkkä vapaudenmenetys ei ollut laillinen este. Sen sijaan maantieteellinen etäisyys, joka olisi estänyt kiinniotetun toimittamisen vanginkuljetuksena istuntoon ajoissa, muodosti laillisen esteen.
Postin kulun epäsäännöllisyydet eivät muodosta laillista estettä. Postilakko ei muodostanut Korkeimman oikeuden tuomiossa 1984-II-156 laillista estettä, kun asianosainen oli tietoinen lakon uhasta ja hänellä oli mahdollisuus asiakirjojen lähettämisen lisäksi saapua paikalle henkilökohtaisesti. Vastaava ratkaisu tehtiin tapauksessa KKO:1996:116, jossa kirjeen saapuminen perille oli myöhästynyt Tyyppiesimerkkinä lailliseksi esteeksi hyväksyttävästä liikenteen keskeytymisestä toimii ankara lumimyrsky, joka hyväksyttiin esteeksi Korkeimman hallinto-oikeuden tuomiossa KHO:45/12/82.
Lakon ei ole katsottu muodostavan laillista estettä, mikäli vaihtoehtoisella toimintamallilla velvoite olisi voitu hoitaa lakosta huolimatta määräajassa.
Sairauden lisäksi myös omaisen vakava tilanne voi muodostaa laillisen esteen. Mm. isän mukanaolo synnytyksessä on katsottu lailliseksi esteeksi. Toisaalta omankin sairauden tulee olla "laadultaan tai vaikutuksiltaan sellainen, ettei henkilö voi terveydentilaansa vaarantamatta saapua oikeuden istuntoon tai olla läsnä siellä". Sairaalahoitoa vaativa sairaus täyttää yleensä tämän kriteerin. Myös terveyden kannalta välttämättömät hoitotoimenpiteet muodostavat laillisen esteen. Sen sijaan pelkkää kiireetöntä leikkausta tai avohoitoa vaatinutta, sairauslomaan oikeuttanutta sairautta ei ole pidetty laillisena esteenä.
Tetrafluorimetaani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tetrafluorimetaani on väritöntä ja hajutonta ilmaa raskaampaa kaasua. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin. Tetrafluorimetaani on hyvin inertti kaasu eikä juurikaan reagoi muiden aineiden kanssa. Tetrafluorimetaani ei ole myrkyllistä, mutta ilmaa raskaampana voi aiheuttaa tukehtumisvaaran syrjäyttämällä hapen.

Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran tetrafluorimetaania valmisti Henri Moissan vuonna 1886 grafiitin ja fluorin välisellä reaktiolla, mutta tässä muodostui lisäksi muita hiilen ja fluorin yhdisteitä. Puhtaana ainetta valmistivat ensimmäisen kerran Paul Lebeau ja Augustin Damiens vuonna 1926. Nykyään sitä valmistetaan teollisesti joko vetyfluoridin ja difluoridikloorimetaanin tai fluoritrikloorimetaanin välisellä reaktiolla tai elektrolysoimalla fluoridisuoloja käyttäen grafiittielektrodeja. Hyvin puhdasta tetrafluorimetaania voidaan valmistaa erittäin puhtaan hiilen ja fluorin välisellä reaktiolla. Laboratoriomittakaavassa tetrafluorimetaania voidaan valmistaa piikarbidin ja fluorin reaktiolla tai fluoraamalla hiilimonoksidia, hiilidioksidia tai fosgeenia rikkitetrafluoridilla.
Tetrafluorimetaania voidaan käyttää kylmäaineena kylmälaitteissa. Tärkein erittäin puhtaan yhdisteen käyttökohde on puolijohteiden valmistuksessa etsanttina käyttäminen. Yhdiste syrjäyttää hapen, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää palojen sammuttamiseen.
Epafos

Epafos (muinaiskreikaksi Ἔπαφος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Ion poika. Zeuksen maattua Ion ja muutettua tämän lehmäksi salatakseen tapahtuneen vaimoltaan Heralta, tämä Heran lähettämän paarman takaa-ajamana pakeni aina Egyptiin saakka, jossa Zeus vihdoin muutti hänet takaisin ihmishahmoonsa ja teki hänet egyptiläisille jumalatar Isikseksi.
Io synnytti Epafoksen Niilin varrella. Egyptiläiset tunsivat hänet nimellä Apis, joskin he itse kielsivät kyseessä olevan saman henkilön vedoten siihen, että Apis oli vieraillut ihmiskunnan luona jo tuhansia vuosia aiemmin, kun taas Epafos olisi syntynyt myöhempinä aikoina. Apiksen kuitenkin kerrotaan syntyneen lehmästä, jonka olisi tehnyt tiineeksi taivaasta osunut salama.
Hera halusi nyt eroon vastasyntyneestä, jonka takia hän lähetti kureetit sieppaamaan tämän. Kun Zeus huomasi tämän, hän löi kureetit kuoliaiksi. Io lähti etsimään poikaansa löytääkseen hänet Syyriasta kuningas Bybloksen vaimon huomasta. Palattuaan poikansa kanssa takaisin Egyptiin hän meni naimisiin Telegonoksen kanssa, joka hallitsi Egyptiä.
Epafoksen perittyä valtaistuimen hän nai Memfisin, Niilin tyttären, jonka mukaan hän nimesi perustamansa Memfisin kaupungin. He saivat tyttären, jonka he nimesivät Libyaksi.
Marthe Villalonga

Marthe Villalonga (s. 20. maaliskuuta 1932 Fort de l'Eau, Algeria) on ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti filmiuransa 1960-luvulla ja ura on jatkunut 2010-luvulle saakka, joten rooleja on paljon sekä elokuvissa että teatterissa. Tunnetuimmat työt ovat 1970-luvulta: La belle aventure (tv-elokuva, 1971), Katkera voitto (Verdict, 1974), Calmos (1976), Pure, vampyyri, pure! (Dracula père et fils, 1976), Un éléphant ça trompe énormément (1976), Nous irons tous au paradis (1977), Playmate, leikkitoveri (Le dernier amant romantique, 1978), Les ringards (1978), Le coup de sirocco (1979) ja Voittamaton ykkönen (The Big Red One, 1980). Useimmat näistä ovat komedioita. Myöhempää tuotantoa on toimintaelokuva Daltonin veljekset (2004).
Patrik Sjöberg

Huume-epäilyt

Sjöberg pidätettiin Göteborgin EM-kilpailujen yhteydessä 13. elokuuta 2006 göteborgilaisesta yökerhosta kokaiinin hallussapidosta. Myöhemmin annettu virtsanäyte paljasti jälkiä kokaiinin käytöstä. Joulukuussa 2006 syyttäjä teki asiassa syyttämättäjättämispäätöksen ja Sjöberg sai vain sakkotuomion. Koska hänellä ei ollut virallisia tuloja, hän sai sakkoa vain 4 500 kruunua (n. 480 euroa).
Leonid Portenko

Leonid Aleksandrovitš Portenko (ven. Леонид Александрович Портенко) (11. lokakuuta 1896 Smela, Ukraina – 26. toukokuuta 1972 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen lintutieteilijä.
Portenko laati väitöskirjansa Neuvostoliiton tiedeakatemian eläintieteen instituutin lintutieteen osastossa 1926–1929. Tämän jälkeen hän työskenteli Arktisen tutkimuksen instituutissa kymmenisen vuotta ja palasi eläintieteen instituuttiin 1940, missä hän työskenteli kuolemaansa asti.
Portenko teki useita pitkiä tutkimusretkiä arktisille alueille, kuten Novaja Zemljalle, Wrangelinsaarelle, Taimyrin niemimaalle, Uralin pohjoisosiin, Anadyrin alueelle, Tšukotkaan, Kamtšatkalle ja Kuriileille. Hän osallistui Neuvostoliiton lintuja käsittelevän neliosaisen määritysoppaan Ptitsy SSSR (1951–1954) kirjoittamiseen ja laati lintujen esiintymiskarttoja seitsenosaiseen neuvostoliittolais-itäsaksalaiseen teokseen Atlas der Verbreitung der paläarktischen Vögel.
Portenko nimesi japaninuunilinnun vuonna 1950.
Karhulan koulu

Karhulan koulu on yläaste ja lukio Kotkassa Karhulan kaupunginosassa.

Historia

Kymin Suomalainen Yhteiskoulu aloitti toimintansa vuonna 1920. Alkuvuosina koululla ei ollut omaa rakennusta, vaan se toimi väliaikaisissa tiloissa. Vanha puukoulu valmistui vuonna 1923 osoitteeseen Vesivallintie 16. Koulun nimenä oli vuodesta 1922 Kymin Yhteiskoulu ja vuodesta 1957 Karhulan Yhteiskoulu. Uusi päärakennus valmistui samalle tontille vuonna 1954 ja lisärakennukset vuosina 1957 ja 1960. Peruskouluun siirryttiin Kotkassa sekä tuolloin vielä itsenäisissä Karhulan kauppalassa ja Kymin kunnassa vuotta ennen muuta Kymen lääniä vuonna 1974. Sen yhteydessä koulun nimi muuttui Vesivallin yläasteeksi ja lukioksi. Vuonna 1986 nimi vaihtui Karhulan kouluksi.
Vuonna 2005 puukoulun käytöstä luovuttiin sisäilmaongelmien vuoksi ja osa Karhulan koulun toiminnoista siirrettiin Ratakadulle entisen Karhulan ammattikoulun kiinteistöön remontoituun Opintokeskus Karhuun. Koulu jakautui kahteen erilliseen osoitteeseen marras-joulukuussa 2005. Opintokeskus Karhussa sijaitsevat myös Kotkan opiston toimipaikka sekä Nuorten Työpajan tilat.

Opiskelu

Karhulan koulun tiloissa opetetaan peruskoulun oppilaille kieliä, uskontoa, historiaa, terveystietoa ja oppilaanohjausta sekä yhteiskuntaoppia. Opintokeskus Karhussa peruskoululaiset opiskelevat maantietoa, biologiaa, fysiikkaa, kemiaa, ATK:ta, matematiikkaa, musiikkia, kuvataidetta, kotitaloutta ja käsitöitä. Lukiolaisten opinnoista ainoastaan taideaineet on sijoitettu uuteen opintokeskus Karhuun.
Torben Ulrich

Torben Ulrich (s. 4. lokakuuta 1928 Tanska) on tanskalainen entinen tennispelaaja, kirjailija, muusikko, journalisti, taiteilija, elokuvaohjaaja ja Metallican perustajajäsenen rumpali Lars Ulrichin isä.

Tennis

Ulrich pelasi tennistä 1940-luvun loppupuolelta 1970-luvulle ja Tennis Grand Masters tourilla hän pelasi 1970- ja 1980-luvuilla. Vuonna 1976 hän oli rankingissa paras senior-pelaaja. Ulrichin paras sijoitus maailmanlistalla oli 96:s sija, jonka hän saavutti lokakuussa 1973.
Lokon

Purkaukset

Lokon on Indonesian aktiivisimpia tulivuoria. Suuri purkaus tapahtui vuonna 1991. Seuraava oli vuonna 2011, jolloin
tulivuori syöksi tuhkapilviä 3 500 metrin korkeuteen. Hälytystila nostettiin korkeimmalle tasolle, ja yli 5 000 ihmistä evakuoitiin.
Aristagoras

Aristagoras (k. 497 eaa.) oli Persian alaisen Miletoksen hallitsija. Hän sai Vähän-Aasian joonialaisissa kaupungeissa aikaan niin kutsutun Joonian kapinan. Kapinointi laajeni niin, että persialaissodat syttyivät.
Kikutsuki (1907)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja se nimettiin 1. elokuuta 1928 W-12:ksi. Alus poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1930.
John Myung

Ura

Myung aloitti viulunsoiton viisivuotiaana, mutta vaihtoi bassoon 15-vuotiaana saatuaan kutsun liittyä paikalliseen yhtyeeseen. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi hän aloitti opinnot ystävänsä John Petruccin kanssa Berklee College of Musicissa, jossa he tapasivat tulevan yhtyetoverinsa, rumpali Mike Portnoyn. He perustivat kosketinsoittaja Kevin Mooren ja laulaja Chris Collinsin kanssa yhtyeen nimeltä Majesty, josta myöhemmin tuli Dream Theater.
Hän on soittanut uransa aikana lukuisissa sivuprojekteissa. Ensimmäinen näistä oli pop-prog-yhtye Platypus Rod Morgensteinin, Ty Taborin ja entisen Dream Theater -jäsenen Derek Sherinianin kanssa. Hän on myös The Jelly Jamin jäsen, jonka kokoonpano on sama kuin Platypusin Sheriniania lukuun ottamatta.

Soittimet

Dream Theaterin debyyttialbumilla When Dream And Day Unite ja sitä seuranneella Images And Words -albumilla Myung soitti 4-kielistä bassoa. Hän kuitenkin vaihtoi 6-kieliseen bassoon ennen Images And Tour -kiertuetta, eikä ole enää sittemmin käyttänyt 4-kielistä pääsoittimenaan. Hän on soittanut muun muassa Tobiaksen ja Tungin bassoilla. Awake-albumin jälkeen hän teki yhteistyösopimuksen Yamahan kanssa, joka on julkaissut hänen käyttämistään bassoista kaksi signature-mallia, RBX6JM ja RBXJM2.
Dream Theaterin Systematic Chaos -levyn nauhoituksissa John Myung käytti enimmäkseen Music Manin Bongo-mallin bassoa, jota hän käyttää myös levyltä löytyvän "Constant Motion" -kappaleen musiikkivideossa. Myung on siirtynyt kokonaan Music Manin soittimiin eikä hän enää ole yhteistyössä Yamahan kanssa.
Myung käyttää joskus soittimenaan myös Chapman Stickiä. Tämä soitin on kuultavissa esimerkiksi Falling Into Infinity -albumin kappaleessa New Millennium. Vahvistimina hän käyttää Mesa Boogien laitteita.
Kupreanof

Historiaa

Ensimmäiset asukkaat tulivat alueelle 1800–1900-lukujen vaihteessa. Paikka tunnettiin silloin nimellä West Petersburg. Knudsenin veljekset aloittivat ensimmäisenä kylän yritystoiminnan perustamalla sahan vuonna 1911. Yukon Fur Farm aloitti kettukasvatuksen 1920-luvun alussa, mutta vaihtoi pian minkkeihin. Siitä tuli Alaskan ensimmäinen minkkitarha. 1920-luvulla Kupreanofissa asui yli sata asukasta.
Vaikka Knudsenin saha ja Yukon Fur Farm jatkoivat 1960-luvulle asti, paikkakunnan elinmahdollisuudet heikkenivät. Asukasluku oli vuonna 1950 60 ja vuonna 1960 enää 26. Sen jälkeen asukasluku on pysynyt suunnilleen samana. 
West Petersburg (erottuakseen Petersburgista) muutti nimensä Kupreanofiksi sijaintisaarensa mukaisesti vuonna 1975, kun siitä tuli toisen luokan kaupunki.
Töpöpeippo

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan töpöpeippo on noin 10 cm. Yleisväritykseltään laji on ruskea. Vatsassa on valkoisia poikkijuovia. Linnun nokka on väriltään vaaleanpunainen. Sukupuolet muistuttavat muuten toisiaan, mutta koirastöpöpeipon otsa ja kurkku ovat mustat, kun ne töpöpeipponaaraalla ovat harmaat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Töpöpeippoa tavataan suurimmassa osassa Afrikkaa. Töpöpeippojen elinympäristöä ovat kuivat metsät ja ruohomaat.

Elintavat ja lisääntyminen

Töpöpeipot elävät yleensä parvissa. Pesänsä linnut tekevät maahan ja naaras munii kolmesta kuuteen valkeaa munaa. Töpöpeipon ravinto koostuu siemenistä, joita se etsii maasta, ja hyönteisistä, joita lintu pyydystää ilmasta.
William Feinberg

William Feinberg (1952–1997) oli tunnettu yhdysvaltalainen aivohalvausten tutkija. Hänen mukaansa on nimetty William Feinberg -tunnustuspalkinto (The Feinberg Award), jonka vuonna 2010 sai suomalainen professori emeritus Markku Kaste.
Huoleton

Kappaleet

Kaikki sovitukset on tehnyt Jori Sivonen.