google/wiki40b huggingface dataset:
Naantalin helluntaiseurakunta

Naantalin helluntaiseurakunta on helluntaiherätyksen piiriin kuuluva naantalilainen seurakunta, joka syntyi vuonna 1986. Tätä ennen Naantalin helluntailaiset olivat kuuluneet Turun Helluntaiseurakuntaan.
Seurakunnan hengellisestä johdosta vastaa vanhimmisto ja aineellisista asioista vastaa rekisteröity yhdistys Naantalin helluntailähetys r.y. Seurakunta omistaa Helluntaitemppeli-nimisen rukoushuoneen sekä Lähetystorin Naantalissa.
Toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelukset, Sanan ja rukouksen illat, sekä lapsi- ja nuorisotyö. Seurakunta tekee lähetystyötä Thaimaassa yhteistyössä Laitilan, Uudenkaupungin ja Harjavallan helluntaiseurakuntien kanssa.
Seurakunta järjestää joka kesä Olojuhlat-nimisen hengellisen tapahtuman.
Búri

Búri oli skandinaavisessa mytologiassa ensimmäinen jumala ja kaikkien muiden jumalten esi-isä, jonka alkulehmä Audhumla 'loi' nuollessaan kivien suolaista huurretta. Audhumlan kieli koversi kivet miehen muotoon, ja näin syntyi Búri, Borin isä ja Odinin isoisä. Hänen nimensä merkitsee "syntynyt". Búri syntyi kolmen päivän aikana Audhumlan nuollessa jäistä kiveä. Ensin esiin tulivat hiukset, toisena päivänä pää ja kolmantena koko mies.
Korkolaskenta

Tämä artikkeli käsittelee koron laskemista.

Koron laskeminen

Eri yhteyksissä on käytössä kaksi tapaa korkojen laskemiseksi, yksinkertainen korko ja koronkorko. Lyhyellä aikavälillä nämä eivät juuri eroa toisistaan, mutta tarpeeksi pitkällä aikavälillä ero kasvaa erittäin suureksi. Käytännön velkasuhteisiin sovelletaan Suomessa yksinkertaisen koron laskentaa. Korko maksetaan vähintään vuosittain. Kun vuotuista korkoa ei suoriteta käytetään Korkoa korolle -laskelmia.

Korkoa korolle

Korkoa korolle -laskelmissa ensimmäisen vuoden jälkeen lasketaan korkoa, paitsi alkuperäiselle pääomalle, myös sen edellisinä vuosina kertyneille koroille. Tällöin korko on joka vuosi hieman edellistä suurempi, ja aikaa myöten se kasvaa eksponentiaalisesti hyvinkin suureksi. Sijoitettaessa pääoma k vuosikorolla p (prosenttia), sijoitus korkoineen ensimmäisen vuoden lopussa eli toisen vuoden alussa on
Esimerkiksi 100 euron sijoitus 10 % (10 % = 0,10) korolla on tällöin kasvanut  = 110 euroksi.
Toisen vuoden lopussa eli kolmannen vuoden alussa se on
.
Esimerkiksi 100 euron pääoma kasvaa kahdessa vuodessa 10 %:n korolla  euroksi.
Yleisemmin pääoma k on p prosentin korolla kasvanut t vuoden kuluttua arvoon . Täten jos pääomaa ei lyhennetä, kasvaa se korkoineen ja koronkorkoineen ajan funktiona eksponentiaalisesti.
Karmøy

Karmøy on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Vuonna 2013 Karmøyssä oli 31 118 asukasta ja kunta oli koko Norjan 20. suurin. Kunnan alueeseem kuuluu kolme kaupunkia: Kopervik, Skudeneshavn ja Åkrehamn. Karmøy muodostuu samannimisestä suuresta saaresta, mantereen niemimaasta ja joukosta pieniä saaria. Pääsaarella on useita valkohiekkaisia rantoja, ja se on surffaajien suosiossa. Karmoyn pääsaarella sijaitseva Haugesundin lentokenttä palvelee ennen kaikkea kotimaanliikennettä, mutta Ryanair on aloittanut sieltä lennot Lontooseen. 
Karmøystä on löytynyt jäänteitä kivi- ja pronssikauden asutuksesta. Avaldsnesin nimellä on muinaisaikainen asutuspaikka, jossa kuningas Harald Kaunotukka asui 800-luvulla. Niemellä on edelleen keskiaikainen kirkko.
Karmøyn Visnesissä oli ennen tärkeä kuparikaivos, jonka metallia käytettiin New Yorkin Vapaudenpatsaan materiaalina. Nykyisin suurin työllistäjä on Hydro Aluminium Karmøy ja muut saman konsernin yritykset. Karmøyn edustalta pumpataan maakaasua. Kaupungin kalasatama on yksi Norjan suurimmista ja nykyaikaisimmista.
John Egan

John Egan (s. 20. lokakuuta 1992 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
Egan pelasi Sunderlandin nuorisojoukkueessa mutta aloitti liigauransa lainapelaajana Crystal Palacessa, Sheffield Unitedissa, Bradford Cityssä ja Southend Unitedissa. Vuonna 2014 hän siirtyi Gillinghamiin, vuonna 2016 Brentfordiin ja vuonna 2018 Sheffield Unitediin, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa elokuussa 2019. Englannin mestaruussarjassa Egan on pelannut 112 ottelua ja tehnyt seitsemän maalia.
Egan on pelannut Irlannin A-maajoukkueessa neljä ottelua, joista ensimmäisen maaliskuussa 2017.
Miks Indrašis

Seuraura

Indrašis on riikalaisen LB:n kasvatti. Hän debytoi Latvian pääsarjassa vain 14-vuotiaana HK Liepājas Metalurgsissa kaudella 2005–2006. Seuraavan kerran Indrašis pelasi miesten pelejä Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla SK LSPA/Riian riveissä kaudella 2007–2008 ja kaudella 2008–2009 hän pelasi joukkueessa. Kaudella 2009–2010 Indrašis pelasi siellä Latvian pääsarjaa sekä Valko-Venäjän Ekstraligaa HK Riika 2000:n paidassa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Extraligaa Dinamo-Juniors Riiassa, jonka sisäisen maalipörssin Indrašis voitti ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jānis Straupen kanssa tehoilla 20+19=39. Hän jakoi koko liigan maalipörssin kuudennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kauden 2010–2011 Indrašis pelasi Venäjän nuorten sarjaa, MHL:ää HK Riiassa, jonka sisäisen piste- ja syöttöpörssin hän voitti tehoilla 21+32=53. Kaudella 2011–2012 Indrašis pelasi peräti neljässä eri seurajoukkueessa. Hän pelasi valtaosan kaudestaan Ekstraligaa HK Liepājas Metalurgsissa ja ison osan myös MHL:ää HK Riiassa, jonka paras pistemies Indrašis oli kevään 2012 pudotuspeleissä Juris Upītisin ja Roberts Bukartsin kanssa tehoilla 3+3=6. Hän pelasi myös yhden KHL-ottelun Dinamo Riiassa ja vahvisti kevään 2012 pudotuspeleissä myös HK Juniors Riikaa Latvian pääsarjassa. Toukokuussa 2012 Indrašis teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Dinamo Riian KHL-joukkueen kanssa.
Varsinaisella KHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Indrašis teki 43 runkosarjaottelussa tehot 14+12=26, joilla hän oli Dinamo Riian kolmanneksi paras pistemies. Indrašis voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolelle jääneiden joukkueiden kesken pelatun turnauksen, Nadežda Cupin. Kaudella 2014–2015 hän oli Riian paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 16+15=31.

Maajoukkueura

Indrašis edusti Latviaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2015. Indrašis oli vuoden 2012 turnauksessa Latvian paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Hänet palkittiin joukkueen top-3-pelaajana.
Indrašis pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti B-lohkon hopeaa ja palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä.
Veytaux

Sijainti

Veytaux sijaitsee Genevenjärven itäpäässä Montreux’stä viitisen kilometriä etelään.

Liikenne

Kunnan poikki Genevenjärven rannan tuntumassa kulkevat moottoritie A9 ja rautatie Lausannesta Martignyyn ja edelleen Brigiin.

Nähtävyyksiä

Chillonin keskiaikainen linna sijaitsee Veytaux’ssa. 
Korkein vuori kunnan alueella on Rochers de Naye (2042 m mpy.). Vuorelle on Transports Montreux-Vevey-Riviera -yhtiön junayhteys Montreux’n Glionista. Seutu on tunnettua matkailualuetta, erityisesti talviaikaan.
Genevenjärven rannassa sijaitsee Forces Motrices Hongrin-Léman SA:n 420 megawatin pumppuvoimalaitos. Voimalan vesivarastona on Lac de l'Hongrinin tekojärvi 1 250 metrin korkeudessa, kymmenkunta kilometriä järveltä itään.
Leon Uris

Leon Marcus Uris (3. elokuuta 1924 – 21. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka tunnetuimmat teokset ovat Exodus (1958) ja Kolmiyhteys (Trinity, 1976).
Exodus kertoo Israelin valtion perustamisesta ja se on saanut nimensä vuonna 1947 keskitysleireiltä pelastuneita juutalaisia lapsia kuljettaneen laivan mukaan. Kolmiyhteys kertoo irlantilaisen suvun tarinaa useiden sukupolvien ajan 1840-luvun nälkävuosista vuoden 1916 kapinaan asti.
Uris syntyi puolanjuutalaisten siirtolaisten perheeseen Baltimoressa, Yhdysvalloissa. Hänen isänsä Wolf William Uris oli viettänyt 1910-luvulla vuoden Palestiinassa matkallaan Puolasta Yhdysvaltoihin, mikä vaikutti hänen myöhempään uraansa.
Leon Uris värväytyi armeijaan pari viikkoa Pearl Harborin iskun jälkeen ja palveli Uudessa-Seelannissa. Ensimmäisessä teoksessaan Taisteluhuuto hän kertoi kokemuksissaan merijalkaväessä. Toista kirjaansa Exodusta varten hän teki kaksi vuotta tutkimustyötä Israelissa.
Alibre Design

Alibre Design  on yhdysvaltalaisen Alibre LLC:n 3D-suunnitteluohjelmisto mekaniikka- ja tuotesuunnitteluun. Alibre on parametrinen suunnitteluohjelmisto kuten SolidWorks, Autodesk Inventor ja VertexG4. 
Ohjelmisto on jaoteltu kahteen eri versioon, Professionaliin ja Expertiin. Professional sisältää työkalut 3D-mallinnukseen. Exper tuo  muun muassa ohutlevysuunnittelun ja visualisointityökalun (Keyshot). Alibresta on saatavana lisäksi kevyempi versio, joka tunnetaan nimellä Atom 3D.
Lokapojat

Lokapojat (rekisteröity nimi A. Lokapojat) on helsinkiläinen jätehuoltoyritys, jonka toiminnassa paljastui syksyllä 2008 epäkohtia. Yhtiö oli toteuttanut suuren osan vuosina 1999–2008 tarjoamistaan jätepalveluista ympäristölain vastaisesti laskemalla asumajätevettä (ulostetta ja virtsaa sisältäviä jätevesiä) muun muassa sadevesiviemäreihin ja ojiin. Tämä on aiheuttanut maaperän, vesistöjen ja pohjaveden pilaantumista. Lisäksi yritys oli laskuttanut asiakkailtaan todellista suuremmista jätemääristä.
Marraskuussa 2008 Vantaan käräjäoikeus vangitsi kaksi yrityksen omistajaa törkeästä ympäristön turmelemisesta. Joulukuussa 2008 heidät tuomittiin kuuden kuukauden liiketoimintakieltoon, mikä esti heidän toimintansa yrityksessä.
Kesäkuussa 2012 johtajat Tarmo Kunnasranta ja Pentti Tiikkaja tuomittiin jätehuoltorikoksista neljän vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Lisäksi he joutuvat maksamaan noin 280 000 euron vahingonkorvaukset Helsingin ja Vantaan kaupungeille sekä korvaamaan rikoksesta saatua taloudellista hyötyä 920 000 euron edestä. Syyttäjän mukaan rikoksen suunnitelmallisuus oli "rikosoikeudellisesti poikkeuksellista". Hovioikeus korotti korvauksia elokuussa 2013. Korkein oikeus hylkäsi vuonna 2014 valituslupahakemukset ja hovioikeuden tuomio jäi voimaan.
Myös yrityksen työntekijöitä tuomittiin ehdollisiin rangaistuksiin ja sakkoihin. Helsingin Sanomat kertoi tammikuussa 2013 yrityksen yhteyksistä United Brotherhood -rikollisjärjestöön. Aseistautuneet jengiläiset olivat uhkailleet Lokapoikien ympäristöjutun todistajaa.
Lokapojat muutti nimensä heinäkuussa 2015 Uusi Tornado Ympäristöpalveluksi ja marraskuussa 2015 nimeksi tuli Sisu ympäristöpalvelut.
Maksim Mamin

Ura

Mamin debytoi KHL:ssä kaudella 2014–15 TsSKa Moskovan paidassa. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 39 ottelua tehoin 5+10=15. Muutaman KHL-kauden jälkeen Mamin matkasi VHL:n kautta NHL:ään. Florida Pantherisissa hän pelasi 26 ottelua tehden 3 maalia. Kaudeksi 2018–19 Mamin palasi TsSKA Moskovan riveihin. Hän keräsi NHL:ssä yhteensä tehot 3+1=4.
Tazio Nuvolari

Tazio Nuvolari (16. marraskuuta 1892 Mantova Italia – 11. elokuuta 1953 Mantova) oli italialainen kilpa-autoilija ja -moottoripyöräilijä.
Tazio Nuvolari oli formula-aikaa edeltäneen kilpa-autoilun aikakauden legendaarisimpia tähtiä. Kolmekymmentä vuotta kestäneen uransa aikana hän osallistui kaikkiaan 277 kisaan (niistä 80 moottoripyöräkilpailuja). Hän voitti näistä kilpailuista 107.

Elämä ja ura

Nuvolari ajoi ensimmäisen kisansa vuonna 1920 Cremonassa Della Ferrara-pyörällä. Hän kilpaili myös muun muassa Bianchi-, Harley Davidson-, Indian- ja Norton-pyörillä. Hän voitti moottoripyörien Italian mestaruuden vuosina 1924 ja 1926.
Ensimmäisen autokilpailuvoittonsa Nuvolari otti Ansaldon ratissa 1921. Bugattilla Nuvolari voitti muun muassa Rooman GP:n. Vuonna 1930 hänen ajokikseen tuli Alfa Romeo, ja samalla hän jätti moottoripyörät keskittyäkseen kokonaan nelipyöräisiin. Ensimmäinen merkittävä voitto Alfa Romeolla irtosi Mille Miglian yleiskisassa 1930. Vuonna 1935 Nuvolari voitti kolme vuotta vanhalla Alfa Romeo P3:llaan uudet Auto Unionin ja Mercedeksen kilpurit Nürburgringin radalla. Saksalaisissa autoissa oli yli 120 hevosvoimaa enemmän. Kilpailun isännät eivät olleet varautuneet italialaisen voittoon eikä heillä ollut Italian kansallislaulua, mutta saivat sen Nuvolarilta, joka kantoi levyä aina mukanaan. Kaikkiaan Nuvolari ajoi Alfalla 39 GP-voittoa vuosina 1930–1937. Hän vei nimiinsä muun muassa Monacon GP:n vuonna 1932. Nuvolari ajoi myös nopeusennätyksiä, hän kirjautti Firenzen moottoritiellä lukemat 323 kilometriä tunnissa.
Vuosina 1938–1939 Nuvolari kilpaili Auto Unionin tallissa. Kun autokilpailut jälleen jatkuivat toisen maailmansodan jälkeen, Nuvolari ajoi menestyksellisesti mm. Maseratilla ja Ferrarilla. Hän päätti uransa luokkavoittoon Cistalia Abarthilla Palermossa huhtikuussa 1950, samana vuonna jolloin nykyinen F1-sarja käynnistyi.
Nuvolari valittiin Italian vuoden moottoriurheilijaksi vuosina 1932, 1935 ja 1936. Hän menehtyi 60-vuotiaana hengityshalvauskohtaukseen. Nuvolarin hautajaisiin otti osaa 50 000 italialaista. Nuvolari pyysi tulla haudatuksi kilpapuvussaan ja hänet haudattiin poikiensa viereen perheen hautakammioon. Hautakammion päällä lukee teksti Sinä ajat vielä kovempaa taivaan moottoriteillä. Mantovan kaupunki pystytti vuonna 1968 hänen kunniakseen Roomaan muistopatsaan, jossa on teksti: Tazio Nuvolari, viimeinen vanhan ajan ja ensimmäinen nykyajan kilpa-ajaja. Myös Nuvolarin synnyinkodin lähellä on pronssipatsas marmorijalustalla, jossa lukee teksti Nivola - Campione Automobilistica di Tutti Tempi eli lyhyesti: kaikkien aikojen mestari.

Myöhempää tunnustusta

Arvovaltainen Autosport-lehti listasi vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen parhaat autourheilijat. Ykköseksi sijoitettiin F1-kuljettaja Gilles Villeneuve. Tazio Nuvolari oli listalla neljäntenä Villeneuven, Bernd Rosemeyerin (1930-luvun tähti hänkin) ja Jim Clarkin jälkeen. Tuoreemmista tähdistä listan kuudentena oli Ayrton Senna, kahdeksantena Mika Häkkinen ja yhdeksäntenä Michael Schumacher.
Glutamaatti-1-semialdehydi

Biosynteesi ja biologinen rooli

Kasvit ja bakteerit muodostavat glutamaatti-1-semialdehydiä glutamiinin ja siirtäjä-RNA:n muodostamasta kompleksista. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on glutamyyli-tRNA-reduktaasi, joka pelkistää aminoryhmään α-asemassa olevan karboksyylihapporyhmän aldehydiryhmäksi. Porfyriinien biosynteesin seuraavassa vaiheessa glutamaatti-1-semialdehydi isomeroidaan aminolevuliinihapoksi glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasin eli glutamaatti-1-semialdehydiaminotransferaasin katalysoimana. Aminoaldehydit ovat yleensä erittäin epästabiileja ja reaktiivisia, minkä vuoksi glutamaatti-1-semialdehydin muodostuminen osana porfyriinien biosynteesiä on herättänyt epäilyksiä. Yhdisteen on myös esitetty esiintyvän soluissa stabiilimpina muotoina esimerkiksi hydraattina tai rengasrakenteisena tetrahydropyranonijohdannaisena. On myös mahdollista, että glutamyyli-t-RNA-reduktaasi ja glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi ovat entsyymikompleksi, jossa glutamaatti-1-semialdehydi siirtyy entsyymiltä toiselle hydrofobista kanavaa pitkin.

Synteesi

Ensimmäisen kerran glutamaatti-1-semialdehydiä valmistettiin vuonna 1983. Sen synteesin lähtöaineena käytettiin N-karboksibentsoksiglutamiinihapon bentsyymiesteriä, joka pelkistettiin. Synteesi oli kuitenkin vaikea suorittaa ja saanto oli huono. Tehokkaampi tapa on vinyyli-γ-aminovoihapon otsonolyysi.
Eckernförde

Historiaa

Eckernfördestä on ensimmäinen maininta vuodelta 1197. Keskiajalla kaupunki kehittyi sijaintinsa ansiosta kauppa- ja kalastuspaikkana. Myöhemmin laivanvarustuksesta ja kalastuksesta tuli tärkeitä elinkeinoja. Sotalaivastotoiminta alkoi Eckernfördessä 1900-luvun alussa ja jatkuu edelleen: Eckernfördessä on Saksan laivaston tukikohta, ja sinne on sijoitettu laivaston sukellusveneet ja sukellusvenekoulutus.

Matkailu

Eckernförde on kuulu nelikilometrisestä hiekkarannasta Eckernfördenlahden rannalla, aivan kaupungin keskustassa. Kaupunki on ollut rantalomakohde 1800-luvun alkupuolelta lähtien.
Kaupungista kaakkoon sijaitseva Gettorf tunnetaan laajasta eläintarhastaan, jonka tropiikkitalossa on eksoottisia kasveja ja lintuja.

Liikenne

Valtatiet B76 ja B203 kulkevat Eckernförden kautta. Deutsche Bahnin rautatie Kielistä Flensburgiin kulkee Eckernförden kautta: kaupungista on yhteys Kieliin puolen tunnin välein ja Flensburgiin tunnin välein.
Niilo Kivakka

Nikolai (Nikke) Ievanen, sukunimi aik. Issaijeff, käytti kirjailijanimeä Niilo Kivakka (18. marraskuuta 1921 Kiimasjärvi, Karjalan työkansan kommuuni – 8. kesäkuuta 1982 Pietarsaari) oli suomalainen sotakirjailija.

Henkilöhistoria

Kivakan vanhemmat olivat rovasti Mikael Ievanen ja Anna Nesteroff. Hän opiskeli Kuopion kauppaoppilaitoksessa 1939–1943, valmistuen merkonomiksi. Jatkosodan aikana Kivakka osallistui päämajan sissitoimintaan kyynelradio-miehenä. Hän toimi sodan jälkeenkin puolustusvoimien tiedusteluosastossa. Avioiduttuaan hän muutti puolisoineen ensin Turkuun ja sitten Pietarsaareen.
Etelä-Atlantin anomalia

Etelä-Atlantin anomalia on alue, jolla maapallon sisempi Van Allenin vyöhyke tulee lähimmäksi maapallon pintaa, eli noin 200 kilometrin päähän siitä. Tämä johtaa energiahiukkasten suurempaan sisäänvirtaukseen alueella ja altistaa kiertävät satelliitit korkeammalle säteilypitoisuudelle. Ilmiön aiheuttaa se, että maapallo ja sen magneettiset dipolit eivät ole samankeskisiä. Etelä-Atlantin anomalia on se maapalloa ympäröivä alue, jolla Maan magneettikenttä on heikoimmillaan.
Hiirenporras

Ulkonäkö ja koko

Soreahiirenportaan pystyhköstä maavarresta nousee kimppuina 30–100 cm pitkiä lehtiä. Lehtiruoti on suomuinen ja on noin 1/8–1/4 lehtilavan pituudesta. Lapa on kapeanpuikea tai kapean vastapuikea ja kahteen kertaan parilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat ruodittomia, kapeanpuikeita, sahalaitaisia tai pariliuskaisia. Lehdyköitten tyvipuoliskon pikkulehdykät ovat vastakkain ja tylppätyvisiä. Lehdyköitten alapinnalla olevat itiöpesäkeryhmät ovat soikeita, usein kaarevia ja katesuomuisia. Suomessa soreahiirenportaan itiöt kypsyvät heinä-elokuussa.
Laji muistuttaa eniten monia suurikokoisia alvejuurilajeja, kuten etelänalvejuurta (Dryopteris dilatata), isoalvejuurta (Dryopteris expansa) ja kivikkoalvejuurta (Dryopteris filix-mas).

Levinneisyys

Soreahiirenporrasta ja sen alalajeja kasvaa laajalla alueella Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Lajia tavataan koko Euroopassa Ukrainan ja Venäjän kaakkoisia aroalueita ja Pohjois-Euroopan arktisia alueita lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Keski-Aasian ja Siperian Pohjois-Kiinaan ja -Japaniin asti. Pohjois-Amerikassa laji on levittäytynyt toisaalta mantereen itä- ja keskiosiin, ja toisaalta mantereen länsiosiin Kaliforniasta Alaskaan. Vähäisempiä havaintoja soreahiirenportaasta on myös muun muassa Pohjois-Afrikasta ja Turkista. Suomessa soreahiirenporras on hyvin yleinen laji maan etelä- ja keskiosissa, mutta harvinaistuu pohjoiseenpäin mennessä. Tunturi-Lapissa laji on jo varsin harvinainen laji.

Elinympäristö

Soreahiirenporras kasvaa kosteissa metsissä, etenkin purojen varsilla lehtometsässä. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat saniaislehdot, rantalehdot, soistuvat lehdot, lehto- ja lähdekorvet ja tunturien alapaljakan rehevät niityt. Lajia voi tavata myös ojissa ja kivikasojen liepeillä.

Käyttö

Soreahiirenporrasta käytetään puutarhojen koristekasvina, ja siitä on jalostettu useita lajikkeita.
Hiirenporras on tuoreena myrkyllinen, mutta keitettynä sen maavarsia ja nuoria versoja voi syödä, ja niitä on käytetty hätäravintona.
Vapautettu Jerusalem

Vapautettu Jerusalem (ital. La Gerusalemme liberata) on Torquato Tasson (1544–1595) vuonna 1581 kirjoittama italiankielinen eeppinen runoelma.
Runoelmassa kerrotaan lavean sepitteellisesti ensimmäisen ristiretken tapahtumista, jolloin ranskalaisen ritarin ja ylimyksen Godefroy de Bouillonin johtamat kristityt taistelivat muslimeita eli saraseeneja vastaan, jotta piiritetty Jerusalem saataisiin vapautetuksi.
Kirjan teksti koostuu kahdestakymmenestä eripituisesta runoelmasta, jotka puolestaan koostuvat kahdeksanrivisistä säkeistöistä.
Teos sijoittuu tyylillisesti renessanssin ritarirunouteen ja -kirjallisuuteen sekä tietenkin italialaisen eeppisen runouden lajiin. Tasso käyttää paljon hyväkseen tapahtumia ja henkilöitä, jotka ovat mukana myös Ludovico Arioston teoksessa Raivoisa Roland (Orlando furioso). Runoissa on lisäksi vahvoja vaikutteita Homeroksen ja Vergiliuksen teoksista, erityisesti kerrottaessa piiritystekniikasta ja sodankäynnin taidosta.
Aihetta on käsitelty useasti myös oopperoissa, ja varsinkin ”Armide” on sävelletty useasti. Säveltäjien joukosta mainittakoon Jean-Baptiste Lully, Christoph Willibald Gluck, Gioacchino Rossini, Joseph Haydn sekä Antonín Dvořák.
MilFight

MilFight on suomalaisen Hannu Maunulan kehittämä kamppailulaji. Nimi on lyhennelmä sanoista military fight ja juontaa juurensa Maunulan sotilastaustaan. Maunula toimii itse Vaasassa.

Yleistä

MilFight (sotilaskamppailu) on Krav Magaan tai Combat Samboon verrattavissa oleva kamppailulaji, jota voi harrastaa esimerkiksi Reserviläisen voimakäyttö -kursseilla.
Huolimatta sotilaallisesta nimestään laji kuuluu kamppailulajeihin, joissa harjoittelu tapahtuu urheilun, itsepuolustuksen ja kamppailun näkökulmista. Rajoituksena ei ole minkään lajin sääntöjä, vaan liikkeet on valittu tehokkuuden ja tarkoituksenmukaisuuden mukaan.
Harjoitus koostuu pitkästä lämmittelyjaksosta, joka on välttämätön loukkaantumisten välttämiseksi. Lämmittelyä seuraa tekniikka- ja hermottamisharjoitus, jossa käydään läpi uusia liikesarjoja. Harjoituksen tempo kasvaa anaerobiselle tasolle. Tämän jälkeen tehdään tekniikan käyttö rasittuneessa tilassa. Harjoituksen lopuksi tehdään kuntopiiri. Pitkä venyttelyosuus nopeuttaa toipumista harjoituksen rasituksesta, joka on yleensä kova.
Kaikessa korostetaan kaatojen, heittojen, lyöntien ja potkujen hallintaa loukkaantumisten välttämiseksi. Suojauksena kamppailuharjoituksessa käytetään hammas- ja alasuojaa, nyrkkeilyhansikkaita ja säärisuojia. Lisäksi voi tarvittaessa käyttää kypärää.