google/wiki40b huggingface dataset:
Työnhaku

Aktiivinen ja passiivinen työnhaku

Työnhaku voi olla ns. aktiivista, jolloin työnhakija etsii säännöllisesti ja aktiivisesti avoimia työpaikkoja eri lähteistä. Tämän vastakohtana on passiivinen työnhaku, jolloin henkilö ei etsi aktiivisesti uutta työpaikkaa, mutta on avoin vaihtamaan työpaikkaa, jos sopiva tilaisuus siihen aukeaa.  Työssäolevista ammattilaisista passiivisten kandidaattien osuus on tutkimusten mukaan jopa lähes 60%, kun aktiivisia työnhakijoita on vain 21% työssäolevista.

Passiivisten kandidaattien tavoittaminen

Passiivisten työnhakijoiden (eli kandidaattien) rekrytointi tapahtuu yleensä henkilökohtaisen suorahakuprosessin  ja headhunting-toimiston avulla. Passiivisten kandidaattien tavoittaminen edellyttää yleensä huolellisen tutkimussuunnitelman ja hakuprofiilin määrittelyn ennen potentiaalisten ehdokkaiden identifioimista ja kontaktoimista. Tutkimusten mukaan jopa 60% työssäolevista ammattilaisista on ns. passiivisia kandidaatteja. 
Passiivisten kandidaattien etsiminen on yleistynyt monien sosiaalisen median palveluiden myötä. Markkinoille on tullut myös erilaisia ehdokaskartoitus- tai ehdokashakupalveluita (engl. candidate development), jotka usein tarjoavat hakuprosessin perinteisiä suorahakutoimistoja yksinkertaisemmin. Toisin kuin suorahaussa, yksinkertaiseen ehdokashakuun ei liity kasvokkain tapahtuvaa ehdokkaan haastattelua, vaan rekrytoiva organisaatio itse valitsee ja haastattelee sopivimmiksi katsomansa kandidaatit. Ehdokkaita etsitään yleensä julkisista lähteistä sekä sosiaalisen median palveluista, joista yksi käytetyimmistä on yhdysvaltalainen LinkedIn.

Avoimet työpaikat

Helmikuussa 2017 oli te-toimistoissa avoinna 109 900 työpaikkaa, joista 63 800 oli avoimena kuun lopussa. Työ- ja elinkeinoministeriön selvityksen mukaan vain 45 % avoimista työpaikoista näkyy te-toimistoissa, joten avoimia työpaikkoja olisi ollut helmikuun lopussa yli 130 000 (ja helmikuussa 244 000). Tilastokeskuksen luvut ovat pienempiä, koska ne saadaan kyselyllä, joka rajaa pois osan työpaikoista. Työpaikkailmoituksia te-toimistoissa oli vain 17 000, koska yhdessä ilmoituksessa voidaan hakea useaa työntekijää. Avoimia työpaikkoja voi alkuvuodesta olla kaksi kertaa niin paljon kuin muulloin.
Helmikuussa 2017 oli avoimena esimerkiksi 7 000 myyjän, 6 700 myyntiedustajan, 6 000 siivoojan ja 3 000 ravintolatyöntekijän työpaikkaa.
Joka vuosi pelkästään julkiseen työnvälitykseen tulee melkein 500 000 työpaikkaa. Silti vain 23 % suomalaisista on löytänyt työnsä avoimista työpaikoista. Muut ovat esimerkiksi ottaneet muuten yhteyttä työnantajaan tai saaneet työtarjouksen.
Olga Danilova

Olga Danilova (s. 10. kesäkuuta 1970 Bugulmissa) on venäläinen entinen hiihtäjä, moninkertainen arvokisavoittaja, jonka hiihtouran menestyksekkäimmät vuodet sijoittuivat 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun tietämille.
Danilova oli arvokisoissa mukana jo 1992 Albertvillen olympialaisissa, joissa ei kuitenkaan saavuttanut mainittavampaa menestystä. Ensimmäiset arvokisamitalinsa Danilova saavutti 1995 Thunder Bayn MM-hiihdoista, joissa saaliina oli viestikulta ja pronssi takaa-ajokilpailusta. Danilova jatkoi hyviä otteitaan myös kaksi vuotta myöhemmin Trondheimin MM-hiihdoissa, joissa hän saavutti viestikullan lisäksi pronssia viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
1998 Naganon olympialaisissa Danilova saavutti jo kolmannen arvokisojen viestikultansa lisäksi ensimmäisen henkilökohtaisten matkojen kultamitalinsa 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa. Tämän lisäksi hän hiihto takaa-ajokilpailussa hopealle. Kultamitaleita hän voitti lisää 1999 Ramsaun MM-hiihdoissa viestissä ja viiden kilometrin perinteisellä. Lisäksi hän saavutti hopeasijan 30 kilometrillä. 2001 Lahden MM-kisoissa Danilova voitti jo viidennen arvokisojen viestikultansa. Sen lisäksi tuomisina oli hopea 10 ja 15 kilometriltä ja pronssi takaa-ajosta.
Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Danilova hiihti takaa-ajokilpailussa ensimmäisenä maaliin ja saavutti toiseksi parhaan ajan 10 kilometrin perinteisellä. Hän kuitenkin jäi maannaisensa Larisa Lazutinan ja miesten hiihtoja hallinneen Espanjan Johan Mühleggin tavoin doping-testissä kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä ja menetti kaikki ko. kisoissa voittamansa mitalit. Doping-kärynsä myötä Danilova lopetti hiihtouransa.
Kihelkonna

Kylät

Kunnassa oli 41 kylää (viroksi küla):
Abaja, Abula, Kallaste, Kalmu, Karujärve, Kehila, Kiirassaare, Kotsma, Kuralase, Kuremetsa, Kurevere, Kuumi, Kuusiku, Kõruse, Kõõru, Liiva, Loona, Lätiniidi, Läägi, Metsaküla, Mäebe, Neeme, Odalätsi, Oju, Pajumõisa, Pidula, Rannaküla, Rootsiküla, Sepise, Tagamõisa, Tammese, Tohku, Undva, Vaigu, Varkja, Vedruka, Veere, Viki, Vilsandi, Virita, Üru.

Väestö

Vuonna 2011 Kihelkonnan kunnassa oli 647 asukasta, joista 633 (97,8 %) oli virolaisia, 3 (0,5 %) venäläisiä ja 12 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Javier Irureta

Ura pelaajana

Irureta pelasi uransa huippuvuodet Club Atlético de Madridissa 1970-luvulla. Yhdessä Adelardon, Luis Aragonésin ja José Eulogio Gáraten kanssa Irureta oli johdattamassa Atlético Madridia menestykseen, joka huipentui Intercontinental Cupin voittoon 1974. Loppuottelussa Atlético kaatoi argentiinalaisen suurseuran Independienten. Atlético oli edennyt Euroopan cupin loppuotteluun, jossa se oli hävinnyt Bayern Münchenille. Saksalaisseura kuitenkin kieltäytyi paikasta Intercontinental Cupissa ja näin ollen Atlético pääsi mukaan.
Irureta pelasi myös baskiseura Athletic Bilbaossa vuosina 1975–1980. Hän oli mukana joukkueessa, joka eteni loppuotteluun sekä Copa del Reyssä että UEFA Cupissa vuonna 1977. Irureta päätti uransa punavalkoisissa 1980.
Espanjan maajoukkueessa Irureta esiintyi kuusi kertaa, mutta aikana, jolloin Espanjan ei selviytynyt arvoturnauksiin. Hän pelasi myös yhden ottelun Baskimaan maajoukkueessa.

Ura valmentajana

Irureta on saavuttanut menestystä myös valmentajana. Hän aloitti pienissä espanjalaisseuroissa 1980-luvun puolivälissä toimien pitkään muun muassa Real Oviedon päävalmentajana johdattaen joukkueen Primera Divisiónissa parhaimmillaan kuudenneksi ja UEFA Cupin karsintoihin 1991.
Hän on ainoana valmentajana valmentanut kumpaakin suurta baskiseuraa, Athletic Bilbaoa sekä Real Sociedadia. Kaudella 1997–1998 Irureta toimi Celta Vigon päävalmentajana ja johdatti seuran sarjassa sijalle kuusi. Don Balón- ja El País -lehdet valitsivat tuolloin Iruretan vuoden valmentajaksi Espanjassa.
Suurimmat menestysvuodet valmentajana Irureta koki RC Deportivo de La Coruñassa. Hän tuli seuran päävalmentajaksi 1998 ja luotasi seuran heti ensimmäisellä kaudellaan Espanjan pääsarjamestariksi. Mestaruus oli ensimmäinen Deportivo La Coruñan seurahistoriassa. Iruretan aika Deportivossa oli muutoinkin menestyksekästä. Seura oli sarjassa toisena 2001 ja 2002 sekä kolmantena 2003 ja 2004. Mestarien liigassa Irureta luotsasi Deportivon puolivälieriin 2001 ja 2002 sekä aina välieriin saakka 2004, jolloin tuleva mestari FC Porto voitti Deportivon yhteismaalein 0–1. Iruretan unelman kohtaloksi koitui Derlein iskemä rangaistuspotkumaali Riazorilla.
Irureta jätti Deportivon kauden 2004–2005 päätteeksi. Hän piti välivuoden valmentamisesta, kunnes palasi kesällä 2006 kentän laidalle Real Betis Balompién päävalmentajaksi. Kausi alkoi sevillalaisseuran osalta kehnosti ja joulukuun lopulla Irureta erosi tehtävistään. Hänen alaisuudessaan Betis voitti ainoastaan kolme ottelua viidestätoista pelatusta.
Irureta palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2008, kun hänestä tuli Real Zaragozan päävalmentaja. Irureta korvasi tehtävässä Ander Garitanon, joka erosi henkilökohtaisten syiden vuoksi. Garitano oli toiminut tehtävissä vain viikon verran korvattuaan erotetun Víctor Fernándezin.  Iruretan pesti kriisiin ajautuneessa Real Zaragozassa jäi lyhyeksi, sillä hän erosi maaliskuun alussa Zaragozan hävittyä neljä perättäistä ottelua.
FS Dévastation (1879)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1922 ja se romutettiin vuonna 1923.
Jarmo Seppä

Jarmo Sakari Seppä (s. 12. huhtikuuta 1953 Tampere) on suomalainen entinen aitajuoksija.
Seuratasolla Seppä edusti Tampereen Pyrintöä. Hän voitti 4×100 metrin viestissä SM-kultaa vuonna 1972 ja pronssia vuonna 1973 sekä 4×400 metrin viestissä SM-kultaa 1972 ja 1975 ja hopeaa vuonna 1973.
Vixen 03

Vixen 03 (1978) on Clive Cusslerin jännitysromaani

Juoni

Kalliovuoret 1953: raskaaseen C97 Stratocruiser -kuljetuskoneeseen lastataan ydinkranaattien kuljetukseen tehtyjä terässäiliöitä joissa on taistelulaivan ammuttaviksi tarkoitettuja 406 mm kaasukranaatteja.  
Tehtävän koodinimi on VIXEN 03.
Koneen ohjaaja majuri Vylander saa yksityiskohtaiset ohjeet amiraali Walter Bassilta ja kone katoaa lumimyrskyyn; koskaan se ei saavu perille ja lopulta sen etsinnästä luovutaan.  Paperitkin haudataan arkistoon jonka saa avata vasta 600 vuoden kuluttua.
Jo kolmetähtisen vara-amiraali Bassin hieno ura katkeaa ja hän on karkotusta vastaavissa toisarvoisissa tehtävissä viimeiset työvuotensa - mikä herättää yleistä hämmästystä mutta useimmat tulkitsevat että hän olisi riidellyt presidentin kanssa - ja katkaissut itse uransa; amiraali katoaa eläkkeelle. 
1990-luku: paljastuu että koneesta on särkynyt yksi potkuri ja se on tehnyt mahalaskun pienen tekojärven jäälle mutta uponnut jään läpi ennen kuin miehistö pääsee ulos.
Lomaileva Dirk Pitt löytää hylyn jäännökset ja selvittää uskomattoman palapelin; jo eläkeläinen amiraali Bass löytyy ja kaasukranaatit nostetaan; kahdeksan niistä puuttuu mutta se selviää nopeasti: eräs entinen sukeltaja on nostanut ne ja myynyt.
Amiraali Sandecker murisee aluksi tapansa mukaan mutta lähtee operaatioon mukaan.  
Pitt ja kranaatteja jäljittämään avustanut eversti Abe Steiger jäljittävät ja nitistävät kranaatit anastaneen juonittelijan ja hänen kovapintaisen vaimonsa.
Monimutkaisella juonittelulla melkein kaikki kranaatit löytyvät, vain kaksi jää kateisiin; paljastuu että ne on saanut haltuunsa terroristiryhmä joka aikoo ampua ne keskelle Washington D.C.a romuttamosta ostetun taistelulaivan tykeillä; alusta on kevennetty niin paljon että se pääsee pitkin Potomac-jokea kyllin lähelle tuhotakseen kaupungin historialliset muistomerkit - eritoten Yhdysvaltain kansallisarkiston jossa säilytetään itsenäisyysjulistusta ja perustuslakia; tulenjohtajana on mies joka ajelee lakaisuautolla - sotilaspoliisit saavat hänet liian myöhään kiinni.
Pitt, kaksi amiraalia ja eversti Steiger yhdessä lähtevät hyökkäykseen jonka lopputuloksena Sandecker ja Steiger lentävät merelle viimeinen kaasukranaatti helikopteriinsa laskuvarjosta tarttuneena; Pitt menee perään ja onnistuu katkaisemaan melkein kaikki köydet argonlaserilla - laite tosin ylikuumenee ja palaa ennen kaikkien katkomista, mutta rohkealla syöksyllä ne katkeavat ja kranaatti putoaa mereen jossa se on vaaraton.
Jokseenkin samalla hetkellä amiraali Bass kuolee vuoteeseensa. 
Lopuksi presidentin määräyksestä Kaukoidässä oleva, siihen asti myrkkykaatopaikkana eristetty Rongelon saari jossa kaasua kokeiltiin tuhotaan ydinkärjellä.
Erben Wennemars

Egbert Rolf "Erben" Wennemars (s. 1. marraskuuta 1975 Dalfsen, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprintti- ja keskimatkoille.
1998 Wennemars voitti sprintterien MM-kisoista pronssia, mutta kaatui 1998 Naganon olympialaisissa 500 metrillä ja loukkasi olkapäänsä niin pahoin, ettei kyennyt luistelemaan 1 000 ja 1 500 metrin kilpailuja. Matkakohtaisista MM-kisoista hän voitti vuonna 1999 hopeaa 500 metrillä ja 2001 pronssia 1 500 metrillä.
Vuonna 2003 hän voitti matkakohtaisissa MM-kisoissa 1 000 ja 1 500 metrillä kultaa ja 500 metrillä pronssia ja saavutti lisäksi sprintterien MM-pronssia. 2004 hän uusi 1 000 metrin matkakohtaisen maailmanmestaruutensa, sai 1 500 metrillä pronssia ja kirkasti sprintterien MM-pronssinsa kullaksi, minkä toisti myös vuonna 2005. 2005 Wennemars voitti lisäksi Carl Verheijenin ja Mark Tuitertin kanssa matkakohtaisten MM-kisojen ohjelmassa olleen joukkuetakaa-ajon. 2006 Torinossa hän saavutti 1 000 metrin ja joukkuetakaa-ajon pronssia.
Wennemars sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2007 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1 500 metrillä. Seuraavana vuonna hän kuului kolmannen kerran joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Alankomaiden joukkueeseen.
Vuonna 2003 Wennemars valittiin Alankomaiden vuoden urheilijaksi.
Salmento (Kouvola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 54 hehtaaria, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,01 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0017 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 8,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
Kaarlo Merikoski

Kaarlo Aukusti Merikoski, vuoteen 1906 saakka Lindstedt (5. kesäkuuta 1878 Forssa – 22. helmikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen opettaja, oppikirjojen tekijä ja kirjailija.
Merikosken vanhemmat olivat työnjohtaja Carl Gustaf Lindstedt ja Wilhelmiina Willberg.  Valmistuttuaan kansakoulunopettajaksi 1901 Merikoski aloitti opettajanuransa Porin maaseurakunnan Pihlavan koulussa 1901–1904 ja toimi sitten Pyhtään Heinlahden koulussa 1904–1911. Hän oli Sortavalan seminaarin poikaharjoituskoulun yliopettaja 1911–1944, Sortavalan lyseon tuntiopettaja 1924–1932 ja Sortavalan kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1923–1940.
Merikoski oli Sortavalan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja 1923–1935. Hän toimi raittiuden edistämiseksi Laatokan Karjalassa, samoin kuin Venäjän vallan loppuaikana näiden seutujen kansallisten kouluolojen hyväksi. Kouluneuvoksen arvon hän sai 1938. Merikosken oppikirjatuotanto on laaja ja monialainen. Erityisesti laskennon, mittausopin ja kieliopin oppikirjat olivat uraauurtavia ja pitkään käytössä. 
Kirjassaan Taistelua Karjalasta Merikoski käsittelee Raja-Karjalan tapahtumia ennen vuotta 1939, tosin varsin yksipuolisen fennomaanisesta näkökulmasta. Kirja Voimia ja vastavoimia sisältää hänen kaunokirjallisen tuotantonsa ja lyhyen elämäkerran. Hänen huomattavin kaunokirjallinen teoksensa lienee 1936 ilmestynyt Uskonluopio. Merikoski julkaisi myös Karjalassa toimineen rovasti Sergei Okulovin elämäkerran (1944).
Merikosken puoliso vuodesta 1902 oli Salli Nevalainen. Professori Veli Merikoski oli heidän poikansa. Perheessä oli myös kolme tytärtä.
Kerenski (laulu)

Kerenski on suomalainen kansanlaulu, jonka aiheena on Venäjän pääministerinä vuonna 1917 toiminut Aleksandr Kerenski. Laulun sanat kertovat Kerenskin hukkaan valuneesta yrityksestä säilyttää Venäjän valtakunta yhtenäisenä. Räikeän pilkkalaulun julkinen esittäminen kiellettiin pian Suomen itsenäistymisen jälkeen.
”Kerenski” pohjautuu venäläiseen kapakkalauluun ”Kak tsvetok dušistyi” (ven. Как цветок душистый), jonka säveltäjäksi on mainittu Aleksandr ”Sasha” Makarov. Suomalaisen sanoituksen tekijää ei tunneta. Samaan aikaan tunnettiin myös vauhdikas tanssi, jota Suomessa ruvettiin säestämään Kerenskistä kertovalla pilkkalaululla ja joka siitä alkaen on myös tunnettu kerenskinä. Tanssi ja sen sävelmä ovat lähtöisin Ukrainasta, missä ne tunnetaan nimellä 'karapet' (карапет).
Laulun ensimmäisen säkeistön sanat kuuluvat seuraavasti:
Kerenski se leipoi tuiman taikinan,
suolaksi hän aikoi pienen Suomenmaan.

Ai ai Kerenski, turha on sun toiveesi,

Suomi on jo vapaa maa ryssän vallasta.
”Kerenskin” säveleen on myöhemmin tehty Suomessa useita, pääosin humoristisia lauluja, kuten Reino Helismaan ”Vesijohtomies”, M. A. Nummisen esittämänä tunnettu ”Maailma se on kuin silkkiä vaan” (alkujaan ”Rukkaset saanut”, millä nimellä kappaleen levytti myös Markus Rautio) sekä kertosäe Jukka Virtasen sanoittamasta ja Simo Salmisen esittämänä tunnetusta ”Politiikkalaulusta”. Ahti H. Einola kirjoitti lauluun oman sanoituksensa nimellä ”Kulkuripoika Helsingissä” (”Asuntopula Helsingissä”), jonka ovat levyttäneet Kuuno Sevander vuonna 1929 ja Reino Helismaa vuonna 1963. S. Albert Kivinen on tehnyt säveleen kokoomusta pilkkaavan laulun ”Kykypuolueen historia”.
Perfluoratut yhdisteet

Perfluorattuja yhdisteitä (PFAS, PerFluorinated Alkylated Substance) käytetään monissa kuluttajatuotteissa, palonestoaineena sekä elektroniikassa. Ne saattavat aiheuttaa oppimis- ja käyttäytymishäiriöitä sekä maksasairauksia. Lisäksi PFAS-yhdisteet saattavat heikentää elimistön puolustusjärjestelmää, sekä häiritä kehitystä ja lisääntymistä. PFAS-yhdisteille altistutaan pääasiassa ravinnon kautta. Perfluorattuja yhdisteitä ovat mm. perfluoro-oktaanisulfonaatti (PFOS) ja perfluoro-oktaanihappo (PFOA).  Perfluorattujen yhdisteiden epäillään vaikuttavan ihmisen hormonitoimintaan ja aiheuttavan metabolista oireyhtymää.
Beckerin piirikunta

Beckerin piirikunta sijaitsee Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltion länsiosassa. Vuonna 2000 siellä oli 32 540 asukasta. Osa White Earthin intiaanireservaattia sijaitsee piirikunnan alueella. Piirikunta perustettiin 18. maaliskuuta 1858, ja se on saanut nimensä prikaatikenraali George Loomis Beckerin mukaan. Becker oli yksi kolmesta ensimmäisestä kongressiin valitusta Minnesotan tultua osavaltioksi, mutta koska Minnesotasta voitiin lähettää vain kaksi edustajaa valittiin Becker jäämään pois, mutta hänelle luvattiin, että hänen mukaansa nimetään piirikunta.

Uskonto

Vuonna 2010 piirikunnan asukkaista eli 10 680 ei kuulunut mihinkään tuolloin tutkituista 236 uskonnollisesta yhteisöstä. Tähän lukuun sisältyvät eivät kuitenkaan ole välttämättä ateisteja ja osa saattaa kuulua sellaisiin uskonnollisiin yhteisöihin, jotka eivät esiintyneet tutkimuksessa. Toiseksi suurin ryhmä olivat niin sanotut päälinjan protestantit, joita oli 7 474. Katolisia oli 7 400, muodostaen kolmanneksi suurimman ryhmän. Evankelikaalisia protestantteja oli 6 732, muihin uskontoihin kuului 218 henkeä.
Vuonna 2010 suurimmat uskonnolliset yhteisöt olivat katolinen kirkko 7 400 jäsenellä, Amerikan evankelisluterilainen kirkko (ELCA) 6 541 jäsenellä ja Missouri-synodi 3 066 jäsenellä.
Herthapointteri

Ulkomuoto

Herthapointteri muistuttaa pointteria. Se on keskikokoinen, atleettinen ja vankkarakenteinen. Lyhyt ja sileä karvapeite on punaruskea, jossa on pienet valkoiset merkit. Säkäkorkeus on 58,7–65 cm ja paino 20–27 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, eloisa ja erinomainen metsästyskoira. Se on myös helposti koulutettavissa työhönsä.

Alkuperä

Vuonna 1864 Toisesta Saksan-Tanskan sodasta Tanskaan palaavat sotilaat kohtasivat kotireissullaan nälkiintyneen, kauniin oranssin seisojatyyppisen narttukoiran, joka muistutti ulkonäöltään enemmän mannermaisia kanakoiria kuin englantilaista pointteria. Eläin alkoi ruokkimisen toivossa seurata heitä, minkä vuoksi he antoivat sen nimeksi Hertha ja myivät sen paikalliselle harrastelijametsästäjälle. Tämä antoi sen lahjaksi jyllantilaiselle ammattilaismetsästäjälle, ja se päätyi Alsin saarelle.
Hertha astutettiin sittemmin Alsissa pointtereita kasvattaneen Austenborgin herttuan, Frederik Christianin, oranssilla Englannin tuonti -uroksella nimeltä Sport. Herttuan kasvattama linja tunnettiin siitä, että niillä kaikilla oli Herthan tapaan oranssi karvapeite, jossa oli pienet valkoiset merkit. Tämä oltiin saatu aikaan systemaattisella sisäsiitoksella. Kyseinen yhdistelmä periytti edelleen samaista väriä, ja pentueesta tuli täten perusta nykyiselle rodulle. 1800-luvun lopulla perustettiin rotujärjestö ja ensimmäinen rotumääritelmä kirjoitettiin vuonna 1897.
Rodulla on pidempi ja puhtaampi sukutaulu kuin tanskalaisilla pointtereilla, koska jälkimmäisten metsästysominaisuuksia pyrittiin parantamaan useaan otteeseen rotujen jo eriydyttyä toisistaan herthapointteri-risteytyksillä. Vastaavasti taas herthapointteri on pidetty täysin puhtaana aina siitä lähtien kun sitä alettiin jalostaa erillisenä rotuna.
Tästä huolimatta vuonna 1982 Tanskan kennelliitto hylkäsi Hertha-yhdistyksen pyynnön tunnustaa rotu virallisesti, sillä sen mielestä kyse on vain pointterilinjasta. Monet kynologit kuten Desmond Morris pitävät sitä kuitenkin täysin omana rotunaan, koska sitä on jalostettu jo pitkään ja systemaattisesti puhtaasti erillään kantarodustaan ja se on kehittynyt siitä riittävän erilaiseksi.
Messier 99

Historia

Pierre Méchain löysi Messier 99:n 15. maaliskuuta 1781. Löytö ilmoitettiin Charles Messierille, joka liitti kohteen Messierin luetteloon.
Messier 99 oli yksi ensimmäisistä galakseista, joiden kierteiskuvio nähtiin. Kuvion tunnisti ensimmäisen kerran William Parsons 1850-luvulla.
Petteri Penttinen

Petteri Penttinen (s. 21. elokuuta 1985) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2014-2015 LEKA Volleyssa oltuaan tätä ennen Hurrikaani Loimaan riveissä. Hän on pelannut urallaan aiemmin Mutalan Riennossa, Pielaveden Sammossa ja Muuramen Lentopallossa. Hänellä on yksi Suomen mestaruus vuodelta 2005 Sammosta.

Ura

Penttinen on Pielaveden Sammon kasvatti, jossa hän myös pelasi ensimmäisen kautensa SM-liigassa vuonna 2005. Heti ensimmäisellä SM-liiga kaudellaan Penttinen voitti Suomen mestaruuden Sampon väreissä; Penttinen pelasi joukkueessa kakkospassarin roolissa. Pielavedellä ensimmäisen SM-liigavuotensa pelannut Penttinen siirtyi Muuramen Lentopallon vahvuuteen kaudeksi 2005-06 ja ykköspassarin rooliin. Muuramen Lentopallossa hän oli joukkueessa tärkeä palanen, kun joukkue eteni historiansa ensimmäisen kerran SM-liigan pudotuspeleihin kaudella 2006-2007. Joukkue sijoittui lopulta liigassa 9. sijalle.
Kaudeksi 2007-2008 Penttinen vaihtoi seuraa Mutalan Rientoon. Riennossa Penttinen yllätti monet, kun hän otti tähän mennessä uransa suurimman harppauksen nousten liigapassareiden eliittiin. Penttinen valittiin kauden päätteeksi Urheilukanavan nuorten pelaajien All-Stars kentälliseen.
Seuraavalla kaudella Penttinen jatkoi tasaisen varmaa kehittymistään. Riennon päävalmentajaksi pestattiin virolainen Urmas Tali, joka toi suomalaispassarin peliin uutta puhtia entisestään. "Osaan ajatella peliä paremmin nykyisin vastustajan näkökulmasta", Penttinen kommentoi Talin valmennuksen tuloksesta. Mutalan Riento pelasi historian parhaimman kautensa kun joukkue taipui vastan viidennessä puolivälieräottelussa jopa mestarisuosikiksi povatulle Pielaveden Sampolle.
Riennosta Penttinen siirtyi Hurrikaanin riveihin kaudeksi 2010-2011. Hurrikaanissa hän voitti kaudella 2011-12 SM-hopeaa pelaten ykköspassarin roolissa.

Nuorten maajoukkue

Penttinen on pelannut kymmenen alle 21-vuotiaiden maaottelua. Hänet valittiin huhtikuussa 2007, pelatussa 22-vuotiaiden SM-turnauksessa parhaaksi passariksi. Penttisen pituus on 185 cm ja enimmäisulottuvuus 335 cm.

Muuta

Penttinen on todella arvostettu pelaaja SM-liigassa pelaajien kesken. IS-Veikkaajan vuoden 2008 ensimmäisessä numerossa SM-liigajoukkueiden kapteenit äänestivät hänet liigan toiseksi parhaimmaksi passariksi. Penttistä kuvailtiin vaikeiden paikkojen passariksi, joka on jo nuoreksi hyvin virheetön.
Marraskuun alussa vuonna 2008 ilmestynyt Iltasanomien IS-Veikkaaja ennakoi että Penttisestä tulee lähivuosina SM-liigan paras passari.
Paalin kieli

Kielioppi

Paalin kieli käyttää taivutusta muoto-opillisten seikkojen ilmaisemiseen. Kielessä on havaittavissa flekteeraavia ja agglutinoivia piirteitä. Taivutuksessa sanavartaloon liitetään affikseja.

Muoto-oppi

Paalin kielen nominit taipuvat suvussa, luvussa ja sijassa. Sijamuotoja on kahdeksan: nominatiivi, vokatiivi, akkusatiivi, instrumentaali, ablatiivi, datiivi, genetiivi ja lokatiivi. Sukuja on kolme: maskuliini, feminiini ja neutri. 
Verbeillä on kuusi aikamuotoa: preesens, imperfekti, aoristi, perfekti, futuuri ja temporaalinen konditionaali.