google/wiki40b huggingface dataset:
Suomen lasimuseo

Suomen lasimuseo on Riihimäellä sijaitseva museo, joka on keskittynyt lasiesineiden ja niiden valmistuksen historiaan.

Historia

Suomen lasimuseo perustettiin Riihimäelle vuonna 1961. Museokokoelman perustana oli Hämäläisen osakunnan opiskelijoiden keräämä 500 esineen peruskokoelma. Lasimuseo avattiin 1965. Museo toimi aluksi v. 1919 valmistuneessa, tilanomistaja Rudolf Gestrinin Alli-vaimolleen rakennuttamassa tanskalaista kartanotyyliä edustavassa Allinna-nimisessä rakennuksessa Riihimäen Harjukylän kaupunginosassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio.
Nykyiseen paikkaansa museo muutti vuonna 1980, jonne museonäyttelyt suunnitteli akateemikko Tapio Wirkkala. Museorakennus on rakennettu alun perin Paloheimo Oy:n turvejauhetehtaaksi vuonna 1914. Riihimäen lasi Oy muutti rakennuksen lasitehtaaksi v. 1921. Rakennuksessa on toiminut myös muovitehdas ja silkkipaino, sekä viimeksi Riihimäen lasin kristalli­hiomo. Nykyinen museokahvila on vanha lasitehtaan hevostalli. Museorakennuksessa on tällä hetkellä n. 1700 neliömetriä näyttelytilaa. Isompi vaihtuvien näyttelyiden sali oli aikaisemmin lasitehtaan puhaltimo.
Vuonna 2005 lasinkeräilijä Markku Annila myi laajan kokoelman 1700 ja 1800-luvun lasiesineitä Riihimäen kaupungille 206 000 euron hinnalla ja se sijoitettiin Suomen lasimuseoon.
Belos

Belos (muinaiskreikaksi Βήλος, lat. Belus) – hellenistinen muoto seemiläisten Baalista – oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Libyan poika. Hänen kaksoisveljensä Agenor lähti Foinikiaan ja hallitsi siellä hänen veljensä jäätyä Egyptin kuninkaaksi.
Apollodoros kertoo, että Beloksella oli puolisonsa Ankhinoen, Neiloksen tyttären, kanssa kaksoispojat Aigyptos ja Danaos, ja jatkaa, että Euripideen mukaan myös Kefeus ja Fineus olivat heidän lapsiaan. Belos jakoi valtakuntansa pojilleen siten, että Aigyptos sai Arabian ja Danaos Libyan hallittavakseen. Tämän lisäksi Aigyptos voitti melampodilaiset, ja alkoi kutsua näiden maata Aigyptiksi.
Ferykidaan mukaan Beloksella oli myös tytär nimeltään Damno, joka nai setänsä Agenorin ja synnytti tälle Foiniksin ja kaksi tytärtä, jotka puolestaan menivät naimisiin serkkujensa Aigyptoksen ja Danaoksen kanssa. Hesiodos puolestaan kertoo, että Beloksen tyttären nimi oli Thronia ja hän synnytti Hermeelle Araboksen.
Nonnos nimeää Belokselle viisi lasta: Fineus, Foiniks, Agenor (tämän kuulemma on Kadmoksen isä), Aigyptos ja Danaos. Toisaalla Nonnos kuitenkin kertoo Fineuksen olevan Kadmoksen veli.
Filip Helander

Seurajoukkueura

Helander teki Allsvenskan debyyttinsä 17. lokakuuta 2011. 17. heinäkuuta Helander allekirjoitti Malmö FF:n kanssa sopimuksen joka kestää kauteen 2015 loppuun asti.
Paavo Ottelin

Paavo Eliel Ottelin (4. marraskuuta 1899 Tornio – 23. huhtikuuta 1928) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen armeijan riveissä.

Perhe ja koulutus

Ottelinin vanhemmat olivat filosofian maisteri Kaarlo Eliel Ottelin ja Olga Johanna Niemi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Anna Voutilaisen kanssa. Hän erosi Kokkolan suomalaisessa yhteiskoulun 7. luokalta liittyäkseen jääkäriliikkeeseen. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja Tykistöupseerien täydennyskurssin vuonna 1923.

Jääkärikausi

Ottelin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. huhtikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin 2. konekiväärikomppaniaan 11. heinäkuuta 1917 alkaen.

Suomen sisällissota

Ottelin astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan ensin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet määrättiin 6. maaliskuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Ottelin palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta hänet siirrettiin 6. heinäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Jalkaväestä Ottelin siirtyi tykistöön ensin 27. lokakuuta 1918 oppilaaksi Lappeenrannan tykistöupseerikursseille, josta hänet kurssin päätteeksi määrättiin Kenttätykistörykmentti 2:n 2. patteriin. Kenttätykistörykmentistä hänet siirrettiin 26. syyskuuta 1919 patterinpäälliköksi Rannikkotykistörykmentti 3:n 3. patteristoon. Patteristossa hän toimi usean eri patterin päällikkönä. Rannikkotykistörykmentti 3:sta hänet komennettiin 24. tammikuuta 1925 opettajaksi Rannikkotykistön kapitulanttikouluun, josta hän erosi sairauden takia 31. maaliskuuta 1928.
Linji

Linji Yixuan (臨済義玄 pinyin: Línjì Yìxuán; Wade-Giles: Lin-chi I-hsüan; japani: Rinzai Gigen; k. 866) oli kiinalaisen chán-buddhismin Linjin koulukunnan perustaja, joka eli Tang-dynastian aikana. Linji syntyi Caozhoussa (nykyinen Heze), Shandongin maakunnassa. Hänen perheensä nimi oli Xing (邢).
Linji lähti kotoaan nuorena ja opiskeli buddhalaisuutta useissa paikoissa. Yksi Linjin opettajista oli chán-mestari Huangbo Xiyun (黃蘗希運 pinyin: Huángbò Xīyùn; Wade-Giles: Huang-Po Hsi-Yun). Linjin muistiinpanojen mukaan Linji saavutti valaistuksen keskustellessaan erakkomunkki Dayun (大愚 Dàyú) kanssa Huangbon opetuksista. Valaistumisen saavutettuaan hän palasi Huangbon luo jatkamaan opiskeluaan.
Vuonna 851 Linji siirtyi Linjin temppeliin Hebeissä. Hän otti itselleen temppelin nimen ja sen mukaan nimettiin myös hänen perustamansa chán-buddhismin koulukunta. Linjin koulukunnasta tuli lopulta menestynein ja levinnein "chánin viidestä talosta".
FS Antarès (M770)

Palvelus

Alus modernisoitiin 7. joulukuuta 2005, jolloin sen kaikuluotain vaihdettiin Thales DUBM-44:ään. on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa Brestissä.
Harri Laurila

Pelaajaura

Laurila edusti urallaan SM-liigassa Kiekkoreipasta, Tapparaa, JyP HT:tä, Ässiä sekä HPK:ta. Lisäksi hän on pelannut Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä.
Hän pelasi Suomen maajoukkueessa Albertvillen olympialaisissa sekä MM-kilpailuissa 1992, josta tuli hopeamitali. Samana vuonna hänet valittiin SM-liigan All Stars -kentälliseen sekä palkittiin parhaana puolustajana. Laurila voitti Tapparan paidassa yhteensä neljä Suomen mestaruutta.
Hän on Boston Bruinsin yhdeksännen kierroksen varaus vuodelta 1983.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Laurila on toiminut muun muassa Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Tällä hetkellä hän toimii kakkosvalmentajana Jukka Rautakorven luotsaamassa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Emil Pasanen

Emil Pasanen (25. elokuuta 1910 Viitasaari – 6. lokakuuta 1981 Viitasaari) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari numero 14.
Sotamies Pasanen oli jatkosodassa konepistoolimiehenä Jalkaväkirykmentti 50:ssä ja osallistui hyökkäysvaiheessa useisiin taisteluihin. Pasanen muun muassa esti yksin konepistoolillaan Prääzän taistelun ratkaisukohdassa 200-miehistä vihollisosastoa tunkeutumasta tilapäisasemiin. Mannerheim-ristin ritariksi hänet nimitettiin 26. syyskuuta 1941.
Siviiliammatiltaan hän oli maanviljelijä ja metsätyömies. Hänet ylennettiin alikersantiksi 4. kesäkuuta 1968.
Janae Kroc

Ura

Kroczaleski työskenteli aiemmin Yhdysvaltain merijalkaväessä vuosina 1991–1995. Hän alkoi sotilasuransa aikana kilpailla painonnostokisoissa. Vuonna 2002 hän valmistui farmaseutiksi Ferrisin State Universitystä.
Stjernsundin linna

Stjernsunin linna (joskus myös Stjärnsundin linna) on Ruotsin Askersundin kunnassa sijaitseva linna. Se sijaitsee Vätternin pohjoisosan saaristossa. Paikan historia ulottuu 1630-luvulle, jolloin Johan Oxenstierna perusti sinne kartanon ja rakennutti paikan ensimmäisen linnan. Uusi klassisistisen tyylinen linna valmistui vuonna 1808 ja 1600-luvun linnasta säästettiin ainoastaan kellarikerros. Vuosina 1823-1860 linna oli Bernadottejen omistuksessa.
Saara Jantunen

Saara Jantunen (s. 1980 Hamina) on suomalainen sotatieteiden tohtori, joka on vuodesta 2014 lähtien työskennellyt Suomen puolustusvoimien palveluksessa informaatiosodankäynnin asiantuntijana. Jantunen on opiskellut englantilaista filologiaa Groningenin yliopistossa Hollannissa sekä Helsingin yliopistossa. Jantusen väitöskirja tarkasteli ideologian ilmenemismuotoja Yhdysvaltain strategisessa kommunikaatiossa. Ennen uraa puolustusvoimissa Jantunen työskenteli englannin opettajana 2008 – 2013.
Jantunen on kirjoittanut kirjan Infosota (Otava, 2015), jossa hän käsittelee aihetta erityisestä Venäjän kannalta.
Vuonna 2017 tasavallan presidentti palkitsi Jantusen työstään 4. luokan vapaudenristillä.
Saara Jantunen on Elisabeth Rehniin liittyvän ajatushautomon, Elisabeth Rehn Bank of Ideas:n, toinen perustajajäsen.

Yksityiselämä

Jantunen asuu Helsingissä. Hän on suorittanut vapaaehtoisen varusmiespalveluksen 2004 – 2005 ja on sotilasarvoltaan kersantti.
Kauppakatu (Kajaani)

Kauppakatu on katu Kajaanin keskustassa. Katu on luoteis-kaakkoissuuntainen. Se alkaa kaakossa Niskantieltä ja päättyy luoteessa Seminaarinkatuun. Kauppakadun ja Linnankadun risteyksessä on aukio. Osa Kauppakadusta on kävelykatua.
Tabina järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee alavassa ja tasaisessa laaksossa, jossa järveä ympäröi laaja ruovikko. Järven vesiala on pirstoutunut saarimaisten alueiden ympärille. Saarimaisia alueita on vähintään neljä ja niiden yhteinen pinta-ala on 11 hehtaaria. Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 65,0 m mpy. ja sen läpi virtaa Raagsilla oja. Se yhtyy Piusa jõgeen 2,5 kilometrin päässä. Piusa jõgi laskee Pihkva järveen.
Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa ruovikkoa. Eteläranta kohoaa Tabina mäeksi Tabinan kylässä, joka sijaitsee järven eteläpuolelta ohittavan maantientien varrella. Kylän laajat pellot laskevat pohjoisrinteitä alas kylälle. Järven pohjoispuolella jyrkimmät rinteet sijaitsevat 300 metrin päässä rannasta. Siellä aukeaa laaja metsäalue. Järven rannat ovat autiot eikä sinne johda tietä.
Ähtärinjärven Uutisnuotta

Ähtärinjärven Uutisnuotta on Ähtärin, Alajärveen kuuluvan Lehtimäen sekä Soinin puolueeton paikallislehti, jonka pääkonttori on Ähtärissä. Mainitut kolme kuntaa ympäröivät Ähtärinjärveä, ja ne myös ovat lehden pääasiallinen levikkialue.
Lehti ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Näkövammaisia varten Ähtärin seurakunta lukee Uutisnuottaa äänikirjoiksi.
Ähtärinjärven Uutisnuotta perustettiin syksyllä 1986 ja se alkoi ilmestyä marraskuussa 1986. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Heikki Ahopelto. Kustantajana toimii Suomenselän Sanomat Oy.
Uutisnuotan ohella saman alueen paikallislehtiä ovat Suomenselän Sanomat ja Viiskunta sekä Ykköset-ilmaisjakelulehti.
Matt Bradley

Ura

Bradley pelasi junioriuransa OHL-liigan Kingston Frontenacsissa. Jo ensimmäisen juniorikauden jälkeen San Jose Sharks varasi hänet vuoden 1996 varaustilaisuudessa numerolla 102. Kaudella 1996–1997 Bradley pelasi yhden try out -ottelun AHL-liigan Kentucky Thoroughbladesissa, muttei solminut sopimusta San Josen kanssa. Hän pelasi kevääseen 1998 OHL:ssä.
Kaudeksi 1998–1999 Bradley liittyi San Josen organisaatioon ja pelasi tämän farmijoukkueessa Kentuckyssa kolme kautta. Kauden 2000–2001 aikana hän nousi San Josen kokoonpanoon. Bradley pelasi San Josessa maaliskuuhun 2003 saakka, jolloin hänet pelaajakauppojen takarajapäivänä myytiin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Wayne Primeauhin.
Pittsburghissa Bradley pelasi vain kauden 2003–2004, jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi. Seuraavana vuonna työsulkukaudella hän pelasi Bulldogs Dornbirnissa Itävallan toisella sarjatasolla. Kaudeksi 2005–2006 Bradley siirtyi Washington Capitalsiin.
Bradley edusti Washingtonia kuusi kautta. Näistä neljällä viimeisellä hän kuului jokaisella joukkueensa viiden eniten taklanneen pelaajan joukkoon. Eniten pisteitä Washingtonin-vuosinaan hän teki runkosarjakaudella 2009–2010: 24 tehopistettä, 10 maalia ja 14 syöttöpistettä, 77:ssä ottelussa. Heinäkuussa 2011 Bradley siirtyi vapaana agenttina Florida Panthersiin kaksivuotisella sopimuksella.
Markus Lohi

Koulutus ja työura

Markus Lohi on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri. Hän on toiminut mm. yrittäjänä omassa tilintarkastusyrityksessään. Ennen eduskuntaa hän toimi Pretax Oy:n lakiasianjohtajana 2007–2011.

Poliittinen toiminta

Markus Lohi liittyi keskustaan 15-vuotiaana. Opiskeluaikoina hän toimi mm. Nuoren Keskustan Liiton hallituksen jäsenenä ja Lapin yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston puheenjohtajana 1996–1997.
Rovaniemen kaupunginvaltuustossa Lohi on toiminut 1997–2008 ja 2013–2017. Hän toimi valtuustoryhmän puheenjohtaja 2001–2008. Vuoden 2008 ja 2017 kunnallisvaaleissa hän ei ollut ehdolla.
Eduskuntavaaleissa 2011 Lohi sai 3 615 ääntä ja tuli valituksi kansanedustajaksi. Kaudella 2011–2015 hän toimi hallintovaliokunnan jäsenenä ja oli talousvaliokunnan varajäsen. Lohi toimi Kansaneläkelaitoksen tilintarkastajana 2011–2015. Eduskuntavaaleissa 2015 hän uusi paikkansa 4 793 äänellä.
Lohi valittiin Keskustan Lapin piirin puheenjohtajaksi 2012. Lapin liiton hallituksen puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien. Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi Lohi valittiin 2015 ja 2016.

Yksityiselämä

Markus Lohi on naimissa luokanopettaja Riikka Lohen kanssa. Heillä on kahdeksan lasta. Sotilasarvoltaan Markus Lohi on yliluutnantti. Harrastuksiin kuuluu juoksu, hiihto ja sulkapallo. Maalaisliiton ranualainen kansanedustaja ja Sunilan I hallituksen sosiaaliministeri Kalle Aukusti Lohi oli Markus Lohen isän isoisä.
Fenyyliketonuria

Fenyyliketonuria (engl. phenylketonuria, PKU) on kehitysvammaisuutta aiheuttava perinnöllinen sairaus. Siitä kärsii maailmalla keskimäärin 1/25 000 lapsesta, mutta Suomessa vain  1/100 000 lapsesta. Tutkituista maista sairaus on yleisin Turkissa, jossa sitä sairastaa 1/2600 lapsesta.

Sairaus

Sairaus johtuu yleensä fenyylialaniinihydroksylaasia (PAH) koodaavaan geenin virheestä, ja se periytyy resessiivisesti. Sen harvinaisempi muoto johtuu siitä, ettei elimistö valmista PAH:n kofaktoria tetrahydrobiopteriinia (BH₄).
PAH-entsyymin tehtävänä on valmistaa fenyylialaniinista tyrosiinia. Jos tämä reaktio ei toimi, elimistöön kertyy runsaasti fenyylialaniinia ja tyrosiinin taso jää alhaiseksi. Fenyylialaniinin kohonnut pitoisuus veressä vaurioittaa aivojen kehitystä lapsilla, mikä johtaa kehitysvammaisuuteen. Tyrosiinin matala taso taas johtaa alhaiseen melaniinin tuotantoon, minkä takia PKU:ta sairastavien lasten hiukset ovat tyypillisesti vaaleat ja silmät siniset.
Sairauden nimi tulee siitä, että ylimääräinen fenyylialaniini muuttuu elimistössä fenyyliketoneiksi, jotka elimistö erittää virtsan mukana. Ketonit antavat PKU-lapsen virtsalle ummehtuneen hajun.

Diagnoosi

PKU diagnosoidaan nykyään verinäytteestä, joka voidaan ottaa kolmen päivän ikäiseltä vauvalta. Monissa maissa PKU:ta seulotaan, mutta Suomessa testejä tehdään vain ei-suomalaista syntyperää olevilta länsimaalaisilta, koska sairaus on harvinainen suomalaisten ja myös esimerkiksi japanilaisten keskuudessa.

Hoito

Jos PKU havaitaan riittävän varhain, lapsi voi kasvaa aikuiseksi ilman aivovaurioita. Tämä edellyttää tarkkaa ruokavaliota, jossa on vain vähän proteiinia ja siten fenyylialaniinia. Vältettävä on myös tavallisia viljatuotteita ja keinotekoista makeutusainetta aspartaamia, jonka eräs hajoamistuote on fenyylialaniini. Potilas saa ruokavaliosta puuttuvat ravintoaineet ravintolisinä. BH₄:n puutetta voidaan hoitaa antamalla kofaktoria lääkkeenä.
Nobel-säätiö

Nobel-säätiö (ruots. Nobelstiftelsen) on 29. kesäkuuta 1900 perustettu yksityinen säätiö, jonka tarkoitus on rahoittaa ja valvoa Nobel-palkintoa.
Säätiön perustamisasiakirjana toimii Alfred Nobelin testamentti. Säätiö valvoo Nobelin symposiota tieteen, kulttuurin edistymistä. Säätiö valvoo Nobelin palkinnon varoja mutta ei päätä sen saajaa.
Nobel-säätiön jäsenet ovat Ruotsin akatemian, Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian, Karoliinisen instituutin, Norjan Nobel-komitean jäseniä eli Nobel-komitean jäseniä Ruotsissa ja Norjassa. Nobelin säätiö ei ole mukana Nobelin taloustieteen palkinnon antamisessa vaan sen antaa Ruotsin keskuspankki.
Fysiikan ja kemian palkinnon saajista päättää Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia, lääketieteen palkinnosta Karoliininen instituutti, kirjallisuuspalkinnosta Ruotsin akatemia, ja rauhan palkinnon saajista päättää Norjan Nobel-komitea.
Nobel-säätiö huolehtii varojen hankinnasta eri sijoituksilla ja Alfred Nobelin testamenttin mukaan on tehty päätös varojen jakamisesta palkinnon saajille. Nobel-säätiön sääntöjen mukaan ehdokkaita ei saa julkistaa ennen kuin 50 vuotta on kulunut ehdolle asettamisesta. Aikaraja ehdotusten lähettämiseen on 31. tammikuuta. Rauhanpalkinnon aikaraja on 1. helmikuuta.
Säätiön puheenjohtaja on Marcus Storch.
Kankkila

Kankkila (ruots. Kankböle) on yksi Myrskylän kunnan kuudesta eteläisestä kylästä. Enimmillään siellä niin kuin koko Myrskylässä on ollut asukkaita 1950-luvulla.
Myrskylän kunnalliskoti perustettiin Kankkilaan 1936. Vanhainkodin toiminta siirtyi 1986 Myrskylän kirkonkylään.  Kankkilan peruskoulu toimi vuoteen 2010 saakka 1952 rakennetussa koulukiinteistössä.
Pakila-Kankkilan kaksikielinen kansakoulu perustettiin 1905, jossa oli 1916 kaksikymmentäkaksi ruotsin- ja yhdeksäntoista suomenkielistä oppilasta. 
Myrskylän Osuuspankilla on ollut konttori Kankkilassa. Kankkilan meijerin toimintaa jatkoi kalasavustamo. Se sijaitsi Haikkolan K-kaupan vierellä.
Kankkilassa on nurmipäällysteinen jalkapallokenttä, millä pelataan Myrskylän Myrskyn kotiottelut. Kaudella 2018 Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin viidennen divisioonan lohko 4:n kotiottelut.

Kylätoiminta

Kankkilassa kylätoimintaa harjoittaa Kankkilan Seutu ry  Se järjestää vuosittaiset Kankkilan tanssit Kankkilan maneesilla, joka oli aikaisemmin heinälato. Yhdistys järjestää tapaamisia saadulla Marttila -nimisellä vapaa-ajan asunnolla ja osallistuu 8. kesäkuuta 2019 Avoimet kylät -tapahtumaan, mihin liittyy grillaamista nurmipäällysteisen jalkapallokentän kohdalla sekä opastettu kotiseutukävely.
Kankkilan nurmipäällysteisellä jalkapallokentällä järjestää Myrskylän Myrsky jalkapallokotiopttelunsa.
Jäsys

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 500 hehtaaria eli 15 km². Se on 9,7 kilometriä pitkä ja 3,6 kilometriä leveä. Se on rakenteeltaan kolmiosainen järviallas. Pääosan siitä kuuluu avoimelle järvenselälle, joka on 5,8 kilometriä pitkä ja 3,4 kilometriä leveä. Järven lounaispäässä Suurisaaren taakse pohjoiseen työntyvät lahdet Orilampi ja Alapihanlahti. Järven pohjoispäässä vastarannoilta kurkottavat vastakkain harjumaiset niemet Puuskanniemi ja Vinoniemi. Niiden takaa alkaa Puuskansalmi, jonka pohjoispuolella sijaitsee Retujärvi niminen järvenosa. Retujärvi on Syväsalmen kautta yhteydessä Pielisjokeen, joka on yhtymäkohdan alapuolelta padottu Kaltimon voimalaitoksen padolla. 
Sen tilavuus on 25 miljoonaa kuutiometriä eli 0,025 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 10,6 metriä. 
Järvessä on laskettu olevan 35 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 35 ha, mikä on noin 2,2 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi on yli hehtaarin suurisia, 32 yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Suurin saarista on Suurisaari, joka on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen vieressä on Saunasaari ja etelässä Aittosaari. Pohjoisessa sijaitsee vielä 200 metrinen Kovasaari.
Järven rantaviivan pituus on 55 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 8 kilometriä. Rannat ovat pääosin alavaa ja soistuvaa metsämaata. Asutus on harvaa ja teitä vähän. Suuret maantiet kiertävät järven kauempaa johtuen Pielisjoen, Jäsyksen ja Luhtapohjanjoen yhteisen alueen laajuudesta.
Järven poikki kulkee harjujakso, joka alkaa pohjoisessa Pielisen etelärannalla Lamminkankaalla ja kulkee maastossa kapeana harjuna. Se sukeltaa järven pinnan alle Puuskanniemenä ja nousee etelässä pinnalle Vinoniemenä. Niemen toinen pää on nimeltään Venäihenniemi, joka sukeltaa järveen ja kurkistaa Aittosaarena sekä pintakivinä ennen etelärannan Netsinniemenä ja etelämpänä Netsinsärkkänä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Koitajoen valuma-alueella (04.9) Ala-Koitajoen–Jäsysjärven alueessa (04.91), mihin Jäsysjärven lähialue (04.911) kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä kahdesta päälähteestä. Pamilon voimalaitos päästää putkestaan Pamilon–Palojärven alueen (04.912) Palojärvestä vedet Luhtapohjanjokeen ja Latvanjoki tuo Latvanjoen valuma-alueen (04.914) vedet Luhtapohjanjokeen. Järvi on yhteydessä Peilisjokeen noin 70 metriä leveän Syväsalmen kautta.
Jäsysjärven lähialueella on 11 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Lamminselkä (178 ha), joka on syntynyt Jäsykseen laskevan Luhtapohjanjoen laajentumaksi, ja Hangaslampi (12 ha), joka laskee ensin Palojokeen, ja vielä Pirttilampi (11 ha), jonka Pirttipuro laskee aluksi Luhtapohjanjokeen.
Kalle Kämäräinen

Kalle Fredrik Kämäräinen (24. marraskuuta 1892 Kiuruvesi – 25. toukokuuta 1964) oli maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Kalle Kämäräinen oli 1600-luvulla perustetun Luupuveden Niemen kantatilan 13. isäntä Kiuruvedellä, Ylä-Savossa. Hänen isänsä oli Pekka Fredrik Kämäräinen (1871-1910) ja äitinsä Olga Sofia Pöksyläinen (1866-1930) ja Kalle oli seitsenlapsisen perheen esikoinen.
Kalle Kämäräinen kävi kansakoulun ja maanmieskoulun. Hän oli perustamassa kotikyläänsä nuorisoseuraa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Vuonna 1910 hän sai Niemen isännyyden äidiltään, joka oli hoitanut tilaa miehensä jälkeen vuosina 1902-1910. Kalle avioitui Hilma Laitisen (1896-1932) kanssa 1917. He saivat viisi lasta. Kalle Kämäräinen avioitui ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen Alli Sofia Holländerin (1909-1984) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta.

Paikallinen vaikuttaja

Kämäräinen toimi Kiuruvedellä lukuisissa luottamustehtävissä kuten kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana, kunnanhallituksessa ja Kiuruveden luterilaisen seurakunnan kirkkohallintokunnassa. Hän oli useiden osuuskuntien hallintoneuvostojen jäsenenä sekä maalaisliiton Kiuruveden kunnallistoimikunnan puheenjohtaja (1942-1964). Kunnallisneuvoksen arvonimen Kämäräinen sai vuonna 1961.

Kansanedustaja

Kämäräinen oli maalaisliiton kansanedustaja 21. lokakuuta 1930 - 5. huhtikuuta 1945 ja uudelleen 29. maaliskuuta 1954 - 19. helmikuuta 1962. Hän oli jäsenenä laki-, laki- ja talous-, maatalous-, puolustusasiain
ja sivistysvaliokunnissa sekä suuressa valiokunnassa, työväenasiain-, ulkoasiain- ja valtiovarainvaliokunnissa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1937, 1940, 1950, 1956 ja 1962.
APLAC

APLAC on alun perin professori Martti Valtosen Teknillisessä korkeakoulussa kehittämä piirisimulointiohjelmisto. Nykyään APLACin omistaa AWR-APLAC Corporation.
Piirisimulaattoria käytetään sähköisten piirien toiminnan tutkimiseen tietokonesimulaatiolla. Kun piirin toimintaa voidaan testata rakentamatta piiriä fyysisesti, säästetään prototyyppikierroksia, aikaa ja rahaa.
APLACin tarina alkoi vuonna 1972, kun assistentti (nyk. professori) Martti Valtonen kehitti pienen piirisimulointiohjelman laskuharjoituksia elävöittämään. 1980-luvulla Mobira (nykyisin Nokia Mobile Phones) kiinnostui ohjelmistosta, mikä johti pitkään tutkimusyhteistyöhön. Vuonna 1998 APLACin kehitys siirtyi APLAC Solutions Oy:lle.