google/wiki40b huggingface dataset:
Ahold

Historiaa

Ahold syntyi Albert Heijnin (1865–1945) vuonna 1887 perustamasta ruokakaupasta Alankomaiden Oostzaanissa. Se kasvoi perustajan nimeä kantavaksi ketjuksi 1900-luvun alkupuolen mittaan ja listautui pörssiin 1948. Se levisi Hollannin jälkeen ensin Espanjaan ja Portugaliin sekä Pohjois-Amerikkaan, sitten Etelä-Amerikkaan, itäiseen Eurooppaan ja Aasiaan. 
Vuodesta 1973 nimellä Ahold toiminut holdingyhtiö (nimi tulee sanoista ”Albert Heijn Holding”) kasvoi Alankomaiden suurimmaksi päivittäistavarayritykseksi ja laajensi 1970-luvulla toimintaansa alkoholijuomia ja kosmetiikkaa myyviin kauppaketjuihin.
Aholdin maailmanvalloitus alkoi 1970-luvun puolivälissä, kun se alkoi laajentua yritysostojen avulla Espanjaan ja Yhdysvaltoihin. 1990-luvun loppupuolella, kun yrityksen johdossa ei enää ollut Heijnin perheen edustajia, Ahold laajentui Etelä-Amerikkaan, entisiin itäblokin maihin ja Aasiaan.
Vuonna 1987 Ahold sai kuningatar Beatrixilta oikeuden käyttää sata vuotta toimineille hollantilaisyrityksille myönnettävää etuliitettä Koninklijke, kuninkaallinen. Samana vuonna Aholdin johtajistoon kuulunut Gerrit Jan Heijn kidnapattiin ja murhattiin.

Kirjanpitoskandaali

Vuonna 2003 Aholdin Yhdysvalloissa ja Argentiinassa toimineiden tytäryhtiöiden kirjanpidosta löytyi epäselvyyksiä. Yritys tunnusti ilmoittaneensa amerikkalaisyhtiönsä tuloksen 500 miljoonaa dollaria todellista suuremmaksi, minkä johdosta moni yrityksen ylimmistä johtajista jätti tehtävänsä, yhtiön osakekurssi vajosi noin 60 prosenttia ja sen Standard & Poor's -luottoluokitus putosi tasolle BB+. Tapauksesta langetettiin yhtiölle noin miljardin euron korvaukset, ja monet sen johtohenkilöt saivat sakkoja, jotkut myös ehdollisia tuomioita. Kirjanpitoskandaalin selvittämisessä keskeisiä henkilöitä olivat uudeksi toimitusjohtajaksi nimitetty ruotsalainen Anders Moberg ja Ikeassa työskennellyt suomalainen Hannu Ryöppönen, joka toimi Aholdin talousjohtajana 2003–2005. 
Albert Heijn -supermarketketjun lisäksi Ahold operoi Alankomaissa alkoholimyymäläketjua Gall & Gall ja rohdoskauppa Etosta. Yhdysvalloissa sen ketjuja ovat Stop & Shop, Giant Food, Giant Food Stores, Martin’s Food Markets ja Peapod. Tšekin tasavallassa Ahold omistaa Albert-kauppaketjun. Vuonna 2004 Ahold osti enemmistön ruotsalais-norjalaisesta ICA-konsernista.
Konstantin II (Skotlanti)

Konstantin II (k. n. 952) oli Skotlannin kuningas yli neljänkymmenen vuoden ajan. Hän torjui skandinaavien ryöstöretkiä ja teki valloitusretkiä Northumbriaan. Luodakseen paremmat suhteen Irlannin viikinkiperäisiin hallitsijoihin hän antoi tyttärensä sikäläisen päällikön Olaf III Guthfrithssonin vaimoksi noin vuonna 930. Konstantin luopui vallasta vuonna 943, vetäytyi culdeeluostariin St Andrewsissa ja kuoli siellä noin vuonna 952.
Gabriel Hanot

Pelaajana

Hanot pelasi vuodet 1906–1910 kotimaansa US Tourcoingissa. Hän voitti seuran paidassa Ranskan USFSA-mestaruuden vuonna 1910. Vuodet 1910–1912 hän pelasi Saksassa, BFC Preussenin riveissä. Vuodet 1912–1915 Hanot edusti jälleen US Tourcoingia ja vuodet 1916–1919 AS Françaisea. Hanot päätti uransa vuonna 1919.
Hanot debytoi Ranskan jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 1908 Sveitsiä vastaan. Hän pelasi 11 maaottelua ennen ensimmäistä maailmansotaa ja vielä yhden sodan jälkeen. Yhteensä hänelle kertyi siis 12 maaottelua, joissa syntyi kolme maalia. Hanot edusti Ranskaa myös vuoden 1908 kesäolympialaisissa.

Valmentajana

Hanot toimi Ranskan jalkapallomaajoukkueen epävirallisena päävalmentajana vuosina 1945–1949. Hän toimi joukkueen päävalmentajana vuoden 1948 kesäolympialaisissa, joissa Ranska selviytyi puolivälieriin.

Uran jälkeen

Uransa jälkeen Hanot toimi L’Équipe -lehden toimittajana. Hän kehitti Ranskan nykyisen pääsarjan, Ligue 1:n vuonna 1932. Hanot ja hänen toimittajakollegansa Jacques Ferran keksivät myös idean silloiselle Euroopan Cupille, joka tunnetaan nykyisin Mestarien liigana.
Hanot kuoli 78-vuotiaana elokuussa 1968.
Alankomaiden naisten jalkapallomaajoukkue

Euroopan-mestaruuskilpailut

Alankomaat selviytyi EM-kilpailuissa puolivälieriin vuosina 1989, 1991 ja 1993. Tuolloin varsinaisessa lopputurnauksessa pelasi vain neljä joukkuetta, ja lähimpänä lopputurnaukseen pääsyä Alankomaat oli vuonna 1991, jolloin se hävisi kaksiosaisen ottelun Tanskalle jatkoajan jälkeen lukemin 0–1.
Vuonna 2009 Alankomaat osallistui Suomessa järjestettyyn 12 joukkueen EM-lopputurnaukseen. Se voitti alkulohkossaan Ukrainan maalein 2–0 ja Tanskan maalein 2–1 sekä hävisi Suomelle maalein 1–2. Puolivälierissä se voitti Ranskan rangaispotkukilpailussa maalein 5–4 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana. Välierissä se hävisi Englannille jatkoajalla maalein 1–2.
EM-lopputurnauksen 2013 Alankomaat aloitti yltämällä ennakkosuosikkeihin kuulunutta Saksaa vastaan maalittomaan tasapeliin, mutta tämän jälkeen se hävisi sekä Norjalle että Islannille maalein 0–1 ja jäi alkulohkossaan viimeiseksi.
Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Alankomaat voitti alkulohkossaan Norjan ja Tanskan 1–0 sekä Belgian 2–1. Puolivälierissä se voitti Ruotsin 2–0 ja välierissä Englannin 3–0. Mestaruuden Alankomaat vei voittamalla loppuottelussa Tanskan 4–2. Mestarijoukkueen kapteenina toimi Sherida Spitse ja valmentajana Sarina Wiegman. Vivianne Miedema teki kisoissa neljä maalia, joista kaksi loppuottelussa. Lieke Martens nimettiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.

Maailmanmestaruuskilpailut

MM-lopputurnauksessa Alankomaat pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2015. Tuolloin se alkulohkossaan voitti Uuden-Seelannin 1–0, hävisi Kiinalle 0–1 ja pelasi emäntämaa Kanadan kanssa tasapelin 1–1. Alankomaat sijoittui lohkossaan kolmanneksi ja pääsi lohkokolmosten välisen vertailun perusteella neljännesvälieriin, joissa se hävisi hallitsevalle maailmanmestarille Japanille 1–2. Kirsten van de Ven teki kisoissa kaksi maalia ja Lieke Martens yhden.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Alankomaat saavutti hopeaa. Se voitti alkulohkossaan Uuden-Seelannin 1–0, Kamerunin 3–1 ja Kanadan 2–1, neljännesvälierissä Japanin 2–1, puolivälierissä Italian 2–0 sekä välierissä Ruotsin 1–0. Loppuottelussa Alankomaat hävisi Yhdysvalloille 0–2. Vivianne Miedema teki kisoissa kolme maalia, Lieke Martens kaksi sekä Jill Roord, Dominique Bloodworth, Anouk Dekker, Lineth Beerensteyn, Stefanie van der Gragt ja Jackie Groenen kukin yhden. Joukkuetta valmensi Sarina Wiegman.
Antti Toikkonen

Antti Yrjönpoika Toikkonen (26. lokakuuta 1828 – 29. marraskuuta 1898 ) oli suomalainen Kurussa asunut maakauppias ja maanviljelijä. Toikkonen omisti Kurussa sijainneen Toikon tilan ja useita muita maatiloja. 
Toikkonen oli tunnettu Tampereen seudulla ja Pohjanmaallakin ja hän keräsi omaisuutensa maakauppiaana ja toimittamalla lihaa pääasiassa Suomeen sijoitetuille venäläisille joukko-osastoille. Kurussa pidettiin Toikkosen aikana joka syksy Toikon markkinoiksi kutsutut teuraskarjamarkkinat. 
Toikkonen vuokrasi 1854 Idman-suvun omistaman Kurun Parkkuun kylässä sijainneen Ylä-Toikon tilan ja osti tilan itselleen 1875. Hän otti myös sukunimekseen Toikkonen avioiduttuaan 1854 Riihikosken talon tyttären Fredrikan (1832–1907) kanssa. Toikkonen sai maakauppaluvan 1861. Koska maaseudulla oli pulaa vaihtorahasta Toikkonen sai myös oikeuden painattaa itse 1–10 kopeekan seteleitä vaihtorahaksi asiakkailleen.
Toikkonen perusti yhdessä tamperelaisen kauppiaan G. O. Sumeliuksen kanssa Näsijärven Höyrylaiva Osakeyhtiön jonka omistama 1870 valmistunut Laine-niminen laiva liikennöi 1870-luvulla Visuvedelle saakka. 
Antti Toikkonen on haudattu Kurun vanhalle hautausmaalle.
Muffini

Muffinssi, muffinsi, muffini, tai muffin on kuohkeaksi valmistettu, yleensä makea leivonnainen, joka valmistetaan uunissa. Muffinssin täytteenä voidaan käyttää muun muassa rusinoita tai pieniä hedelmiä. Muffinssin makuina voidaan käyttää esimerkiksi suklaata, sitruunaa, maissia tai mustikoita. Yleensä muffinsseja syödään kahvin tai teen kera.
St. George (1622)

Valmistus

Alus tilattiin Deptfordin telakalta. Se laskettiin vesille vuonna 1622.

Palvelus

Vuonna 1660 aluksen tykkimäärä nostettiin 56 tykkiin. Aluksen mastot poistettiin vuonna 1687, ja se upotettiin sulkulaivana vuonna 1697.
Laika

Laika (ven. Лайка, ”Haukkuja”) oli ensimmäinen elävä olento Maan kiertoradalla.
Laika oli Moskovan kadulta löytynyt sekarotuinen narttukoira, joka painoi noin kuusi kiloa. Noin kolmevuotiasta kadulla kylmään ja koviin olosuhteisiin tottunutta koiraa pidettiin sopivana avaruuskoiraksi. Muitakin koiria koulutettiin tähän tehtävään, mutta Laika sai olla ensimmäinen avaruuteen matkaava elävä olento, kun Neuvostoliitto lennätti sen marraskuussa 1957 Maan kiertoradalle. Aluksi Laikan nimi oli Kurdrjavka (”Pikku kippura”), ja sitä kutsuttiin lempinimillä Žutška (”Pikku kirppu”) ja Limontšik (”Sitruuna”). Yhdysvalloissa lehdistö kutsui Laikaa nimellä Muttnik (mutt + Sputnik, jossa mutt tarkoittaa sekarotuista koiraa). Monirotuisen Laikan on arveltu olleen huskyn ja terrierin sekoitus.

Sputnik-2

Neuvostoliitto lähetti Laikan sunnuntaina 3. marraskuuta 1957 kello 22:28 avaruuteen osana Sputnik-ohjelmaa. Ohjelman ensimmäinen satelliitti, Sputnik 1, oli ensimmäinen keinotekoinen Maata kiertävä satelliitti. Seuraava avaruusalus oli yli kymmenen kertaa raskaampi ja varustelultaan selvästi miehitettyjä lentoja valmisteleva lento. Laikaa kuljettava Sputnik 2 ei kuitenkaan voinut palata takaisin Maahan. Laikan moduulissa oli televisiokamera ja muita tunnistimia, jotka mittasivat sen verenpainetta ja sydämen lyöntitiheyttä. Alus kiersi radalla yhteensä viisi kuukautta.

Koe-eläimiä avaruudessa

Jo ennen Laikaa eläimiä oli laukaistu avaruuteen, mutta ballistisille radoille, jolloin kappale palaa saman tien Maan pinnalle Maan vetovoiman vaikutuksesta. Laika laukaistiin ensimmäisenä Maan kiertoradalle. Osa näistä eläimillä tehdyistä kokeista onnistui, eli raketin laukaisu tapahtui oikein ja kapselin palaaminen Maahan laskuvarjon avulla tapahtui turvallisesti. Tällöin kapselissa matkustanut eläin palasi elävänä maahan, mutta myös epäonnistumisia sattui.
Vuosina 1960–1966 vielä kahdeksan koiraa kävi Laikan lisäksi avaruudessa. Ensimmäiset kiertoradalta elävinä palautetut koirat olivat Strelka ja Belka. Kaksikon kerrotaan suorittaneen matkansa Sputnik 5:llä elokuussa 1960. Tshernushka, eli Musti, kiersi maapallon kertaalleen Sputnik 9:llä maaliskuussa 1961, juuri ennen Juri Gagarinin 12. huhtikuuta 1961 miehittämää avaruuslentoa. Tshernushkan lennolla kokeiltiin, miten astronauttia esittävä nukke selviäisi laskuvarjolla hätälaskusta.

Laikan kuolinsyy

Laikan todellista kuolinsyytä ei julkistettu moniin vuosiin lennon jälkeen, vaan Neuvostoliiton viranomaiset kertoivat Laikan joko myrkytetyn ruoalla tai kuolleen hapenpuutteeseen. Vasta lokakuussa 2002 projektissa mukana ollut tiedemies Dmitri Malašenkov paljasti, että Laika kuoli jo 5–7 tuntia laukaisun jälkeen kuumuuteen ja stressiin. Laikan yllä oli päätä lukuun ottamatta avaruuspuku, joka helpotti syke-, verenpaine- ja hengitysmittauksia, mutta se on voinut myös lisätä eläimen kokemaa kuumuutta.
Venäjän kosmonauttien keskukseen pystytettiin muistomerkki Laikan kunniaksi 50 vuotta uroteon jälkeen vuonna 2008.
S/S Torneå

S/S Torneå oli vuonna 1876 valmistunut S/S Von Döbelnin sisaralus. FÅA osti laivan vuonna 1892. Torneå kulki Helsingistä Tukholmaan ja Stettiniin. Torneå romutettiin vuonna 1929, kun se oli poistunut liikenteestä.
Viktor Platan

Viktor Platan (16. lokakuuta 1919 Lappeenranta - 12. tammikuuta 2013 Lahti ) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän oli kuten useimmat ennen vuotta 1948 aloittaneista viisiottelijoista ammatiltaan upseeri.
Lontoon olympiakisoissa vuonna 1948 Platan sijoittui nykyaikaisessa viisiottelussa kymmenenneksi. St. Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän osallistui ainoana suomalaisena kisoissa näytöslajina olleeseen talviviisiotteluun. Hän joutui keskeyttämään kilpailun kaaduttuaan syöksylaskussa niin, että menetti tajuntansa. Kilpailun 14 osanottajan joukossa hänen sijoituksekseen merkittiin kuitenkin 13:s.
Primaarinen biliaarinen kirroosi

Primaarinen biliaarinen kirroosi (PBC) eli sappikirroosi on autoimmuunisairaus, maksan sisäisten sappiteiden tulehdus. Se etenee hitaasti varsinaiseen kirroosivaiheeseen. Sairaus havaitaan yleensä oireettomassa vaiheessa. Myöhemmin saattaa ilmetä väsymystä, keltaisuutta ja joskus voimakastakin kutinaa. Kirroosivaiheessa tavataan kirroosille tyypillisiä komplikaatioita, kuten askitesta ja hepaattista enkefalopatiaa. Lääkkeillä lievitetään taudin oireita ja hidastetaan sen kulkua. Sappikirroosi on yleinen maksansiirron syy. Immunosuppressiosta huolimatta sairaus uusiutuu usein toimenpiteen jälkeen.
Veren korkea kolesteroli on yleistä henkilöillä, joilla on primaarinen biliaarinen kirroosi tai muu maksasairaus, johon liittyy kolestaasi. Noin neljänneksellä potilaista tavataan ksantoomia, kun tauti todetaan.
Primaarisen biliaarisen kirroosin aiheuttajaa ei tiedetä. Alkoholinkäyttö ei vaikuta sen syntyyn. Sairauden yhteydessä esiintyy usein muun muassa osteoporoosia. Kirroosissa tapahtuva terveen maksakudoksen tuho nostaa maksasyöpäriskiä. Osteoporoosi johtuu siitä, että luustolle välttämättömien rasvaliukoisten vitamiinien saanti ohutsuolesta estyy sappihappojen jäädessä verenkiertoon. Sappihapot ovat pitkäaikaisena rasitteena keskushermostolle myrkyllistä, mikä taas aiheuttaa sairauteen liittyvän enkefalopatian.
Oireiden kehittyminen voi kestää primaarisessa biliaarisessa kirroosissa hyvin kauan, vuosikymmeniä. Suuri enemmistö (90 %) sairastuneista on naisia. Kyseessä on harvinainen tauti, jota Suomessa sairastaa 1–2 ihmistä 10 000:sta. Lisäksi taipumus sairauteen vaikuttaa jossain määrin perinnölliseltä.
On olemassa myös sekundaarinen biliaarinen kirroosi, jonka taustalla voivat olla esimerkiksi sappikivet, biliaarinen atresia, perikolangiitti tai kystinen fibroosi.

Laboratoriodiagnostiikasta

Primaarista biliaarista kirroosia sairastavilla ovat huomionarvoisia bilirubiinin ja mahdollisesti kolesterolin korkea taso. Myös Alkalinen fosfataasi (AFOS) on usein koholla kuten myös mitokondriovasta-aineet. Varsinaiset "maksaentsyymikokeet" alaniiniaminotransferaasi (ALAT) ja aspartaattiaminotransferaasi (ASAT) eivät tavallisesti ole kovin herkkiä kyseisen taudin määrityksessä.
Pasi Arvonen

Ura

Arvonen pelasi keskushyökkääjänä HPK:ssa A-nuoriin asti. Hänen valmentajauransa alkoi Mestis-joukkue Forssan Palloseuran päävalmentajana kaudella 2000–2001. Kahden siellä vietetyn kauden jälkeen Arvonen siirtyi kaudeksi 2002–2003 Kokkolan Hermeksen päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen Mestis-pronssiin keväällä 2004. Joulukuussa 2005 Hermes purki Arvosen sopimuksen. Siitä huolimatta hänestä tuli kauden alussa Hermeksen seurahistorian pitkäaikaisin valmentaja. Arvosen viimeinen kausi joukkueen peräsimessä oli hänelle neljäs. Hän valmensi myös Suomen Mestis-pelaajista koottua B-maajoukkuetta kausina 2000–2001, 2004–2005 ja 2005–2006.
Kaudeksi 2006–2007 Arvonen liittyi SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon valmennustiimiin. Hän voitti keväällä 2007 SM-pronssia ja keväällä 2010 SM-hopeaa. Arvonen aloitti HPK:ssa videovalmennustehtävissä, mutta hänen työkuvansa muuttui sittemmin, niin että Arvonen oli vaihtoaitiossa peluuttamassa puolustajia. Lokakuussa 2013 hänet nimettiin HPK:n uudeksi päävalmentajaksi erotetun Kai Raution tilalle. Joulukuussa 2014 Arvonen teki joukkueen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen. Runkosarjan 2013–2014 loppuun hän onnistui johdattamaan HPK:n kymmenen ottelun mittaiseen voittoputkeen. Joukkue varmisti pudotuspelipaikkansa aivan runkosarjan viimeisellä kierroksella ja eteni Lomarengas-kierrokselta Jokerit voitettuaan puolivälieriin Oulun Kärppiä vastaan. Kärpät vei ottelusarjan kuitenkin voitoin 4–0.
Kaudella 2014–2015 HPK jäi pudotuspelien ulkopuolelle ja sijoittui 11:nneksi. Kesken kauden 2015–2016, tammikuun 2016 lopulla joukkue lopulta erotti Arvosen ja apuvalmentaja Vesa Viitakosken, joiden tilalle HPK palkkasi seuran A-nuoria luotsanneen Olli Salon.
Toukokuussa 2017 Arvonen nimettiin kauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan päävalmentajaksi. Samalla joukkue nimettiin Jokereiden KHL-joukkueen farmijoukkueeksi. Kiekko-Vantaan kausi päättyi puolivälieriin.
Islamin suuntaukset

Ibadilaisuus

Ibadilaisuus on vanha, lähes yksinomaan Omanissa esiintyvä vanhoillinen islamin suuntaus. Noin 45 % omanilaisista on ibadiitteja. Heidän kokonaismääränsä maailmassa on noin 3 miljoonaa, joista  suurin osa on Omanissa.
Menora Mivtachim Arena

Historia

Halli rakennettiin vuonna 1963 nimellä Yosef Burstien Stadium. Vielä tuolloin areenassa ei ollut kattoa, vaan se oli 5000 ihmisen ulkoilmaareena. Pian nimeksi kuitenkin vakiintui Yad Eliyahu Arena, koska areena sijaitsi sen nimisellä alueella. Vasta vuonna 1972 halliin asennettiin katto. 
Kaudesta 2003–2004 lähtien areenan pääsponsorina toimi Nokia, jonka takia areena tunnettiin myös nimellä NOKIA Palace. Vuodesta 2015 lähtien areena on tunnettu nimellä Menora Mivtachim Arena.
Rauma-sali

Rauma-sali on Rauman keskustan tuntumassa sijaitseva 433-paikkainen, nousevakatsomoinen konserttisali. Se on samoissa tiloissa kuin Satakunnan ammattikorkeakoulun liiketalousalan yksikkö osoitteessa Satamakatu 26. Salin yhteydessä on 132-paikkainen kahvio ja 60-paikkainen lämpiö.
Rauma-saliin saatiin helmikuussa 2017 testamenttilahjoituksen avulla uusi, pianotaiteilija Ralf Gothónin valitsema Steinway & Sons -konserttiflyygeli.
Rauma-sali on yksi Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin konserttipaikoista. Musiikkitilaisuuksien ohella Rauma-salia käyttää myös muun muassa Rauman Kaupunginteatteri.
Carl Leberecht

Carl "Karl" Alexander von Leberecht (1749 tai 1755 Meiningen, Saxe-Meiningenin herttuakunta – 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli saksalainen mitalitaiteilija ja kuvanveistäjä, joka työskenteli Venäjän keisarillisessa akatemiassa ja Pietarin rahapajassa.  
Meiningenissä syntynyt Leberecht oli 1770-luvun puolivälissä Schwarzilla puutavarayrityksen harjoittelijana. Hän saapui Berliinistä Venäjälle 1770-luvun puolessavälissä, ja aloitti Pietarin rahapajan kaivertajana vuonna 1775. Vuonna 1783 hänet lähetettiin kehittämään taideosaamistaan Roomaan, jossa häntä innoittivat klassisen ajan suuntaukset. Palattuaan takaisin Venäjälle vuonna 1785 hän aloitti työt Katariina Suuren veistettyjen kivien kabinetissa.  
Leberecht valmistui Pietarin Repin-instituutin taideakatemiasta vuonna 1794 ja sai samana vuonna Venäjän kansalaisuuden. Leberecht toimi Pietarin rahapajan johtavana mitalitaiteilijana vuodesta 1799 alkaen ja sai Keisarillisen taideakatemian kunniajäsenyyden vuonna 1800. Vuodesta 1800 kuolemaansa saakka hän toimi myös opettajana Kuvataideakatemiassa, jossa hän opetti teräksen, kivien sekä metallin leikkaamista ja käsittelyä. Leberecht toimi myös muun muassa Maria Fjodorovnan kivienkäsittelyn opettajana.  
Leberecht on suunnitellut useita kymmeniä mitaleita sekä useita kolikkoja. Hän oli myös Berliinin ja Tukholman akatemioiden kunniajäsen. Hän vaikutti venäläisen mitalitaiteen suuntauksiin ja niiden kehitykseen 1800-luvulla. Ansioistaan hänelle myönnettiin tunnustuksena Pyhän Annan ritarikunnan toisen luokan ansioristi.  
Leberechtin merkittävimmät teokset oli omistettu ajan historiallisille tapahtumille tai valtiomiehille. Eräässä hänen mitalissaan kuvataan Aleksandr Suvorovin rauhansopimus Turkin kanssa Venäjän-Turkin sodan päätteeksi vuonna 1791. Mitalia säilytetään Moldovan kansallisen arkeologian ja historian museossa. Muut hänen kaivertamansa mitalit käsittelivät muun muassa Pietarin 100-vuotisjuhlavuotta, Pultavan muistomerkin avajaisia, Pietarin uuden pörssin avaamista sekä Riian Venäjään-liittämisen 100-vuotisjuhlavuotta.
Naimisiin päiväksi

Juoni

Justus-enonsa perintöä havittelevat serkukset ylioppilas Kalle Kirjava ja taiteilija Reino Riihelä tutustuvat Suomen kansalaisuutta hakeviin teatteriperheen tyttäriin Birgit ja Margit Marinoon. Kummallakin osapuolella on omat syynsä päästä päivän ajaksi naimisiin.
Pablo Puente Buces

Pablo Puente Buces (s. 16. kesäkuuta 1931 Colindres) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1956, ja hänet nimitettiin Macrin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Indonesiaan 18. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Juan Antonio del Val Gallo.
15. maaliskuuta 1986 Puente Buces sai nimitykset apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kap Verdelle ja Senegaliin sekä apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauhun ja Mauritaniaan. 12. toukokuuta 1986 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi pro-nuntiukseksi Maliin ja 29. toukokuuta 1987 Guinea-Bissauhun.
31. heinäkuuta 1989 Puente Buces sai siirron apostoliseksi nuntiukseksi Libanoniin ja 25. toukokuuta 1993 sen lisäksi Kuwaitiin. 31. heinäkuuta 1997 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Isoon-Britanniaan, ja hän toimi tässä virassa, kunnes erosi tehtävistään 23. lokakuuta 2004.
Runopuulaaki

Runopuulaaki on Olavi Rytkösen ja Jouni Tossavaisen perustama lavarunokilpailu, joka runoillaan kansainvälisillä Poetry Slam -säännöillä. Ensimmäinen kilpailu järjestettiin vuonna 2000 Kuopiossa. Kilpailu on vakiintunut jokavuotiseksi tapahtumaksi.
Kuopiosta Runopuulaakin voittaja saa lavarunouden Suomen mestari -tittelin ja hän pääsee edustamaan Suomea Pariisin Bobignyssä järjestettävään Poetry Slam MM-kisoihin.

Runopuulaakin säännöt

1. Runoilija ilmoittautuu etukäteen kilpailuun tai paikan päällä puoli tuntia ennen kilpailun alkamista.
2. Esikarsinnassa ja finaalissa runoilija esiintyy yksin omilla runoillaan.
3. Esityksen kesto rajataan kolmeen minuuttiin. Ajan ylityksestä tuomaristo tekee omat arviot.
4. Välineistö saa koostua vain mikrofonista ja tekstipaperista, muuta rekvisiittaa tai musiikki ei saa käyttää.
5. Ensimmäisen kierroksen esiintymisjärjestys arvotaan.
6. Tuomaristo koostuu yleisön viidestä vapaaehtoisesta, puolueettomista ja arvostelukykyisistä henkilöistä, jotka järjestäjä valitsee.
7. Yleisöraati arvostelee esitykset 1,0 – 10,0. Ylin ja alin pistemäärä jätetään huomioimatta ja keskimmäiset pisteet lasketaan yhteen. Tasapisteissä karsinnan juontaja päättää jatkoon menijän.
8. Toisella kierroksella kilpailee puolet raadin valitsemista runoilijoista. Ensimmäisenä esiintyy vähiten pisteitä saanut.
9. Raati valitsee karsinnan kolmannelle kierrokselle kolme kilpailijaa, joiden voittaja valitaan tuomariston päätöksellä.
10. Alueellisen karsinnan voittaja pääsee jatkamaan valtakunnalliseen loppukilpailuun.
11. Lisäksi toteutetaan ns. keräilyerä, jossa loppukilpailuun valitaan yksi tai useampi kilpailija, järjestäjien harkinnan mukaan.
12. Runopuulaakin säännöistä vastaavat yhteistyössä runokarsintojen järjestäjät, Runokukko ja Kuopio Festivals.

Runopuulaaki 2012

Varsinainen Runopuulaakin 2012 SM-finaali käytiin Kuopiossa, Ravintola Maljassa 26.5.2012. Kahdeksalla paikkakunnalla oli järjestetty karsintoja, joista kaikki eivät ole päässeet mukaan. Keräilyerä järjestettiin alueellisissa karsinnoissa tippuneille ja muillekin runoilijoille 25.5.2012 klo 18.00 Ravintola Maljassa, jolloin kaksi kilpailijaa pääsi vielä SM-finaaliin.

Runopuulaaki 2015

Vuoden ensikarsinta runoiltiin ensimmäistä kertaa ravintola Salacalassa Kuopion torin laidalla 16.1.2015. Karsinnasta jatkoon selvisi Solja Krapu.
Päijät-Hämeen seudun karsinta suoritettiin Möysän Essolla Lahdessa perjantaina 23.1. ja Vakka-Suomessa karsittiin Bar Kukassa Turussa torstaina 5.3.2015
Runopuulaakin 2015 SM-finaali järjestettiin Kuopiossa Peräniemen Kasinolla 23.5.2015. Finaalissa runoili 11 eri puolelta Suomea esikarsinnoista jatkoon päässyttä kilpailijaa. Loppukilpailun voitti AP Kivinen, joka lähtee edustamaan Suomea marraskuussa Poetry Slamin EM-kisoissa Tartossa ja ensi vuonna MM-slameissa Pariisissa.