House

French house

French house eli ranskalainen house on house-musiikin alalaji, jonka juuret ovat Ranskassa. Musiikkityyliä kutsutaan myös termillä filter-house tai suomalaisittain filtteri-house. Ranskalaiselle houselle on tyypillistä filtteriefektien eli suotimien käyttö, joissa yhtä toistuvaa samplea muutetaan jatkuvasti kappaleen aikana erilaisten efektien avulla. Samplet ovat usein peräisin 1970–1980-lukujen disko- ja funk-kappaleista.
Tunnetuimpia ranskalaisen housen edustajia ovat Daft Punk, Bob Sinclar, Justice, SebastiAn, Mr. Oizo ja Etienne De Crecy. Ranskalaisten house-tuottajien piiri on melko pieni, joten useat artistit tekevät yhteistyötä toistensa kanssa. Esimerkiksi yksi tunnetuimmista ranskalaisista house-kappaleista, Stardustin ”Music Sounds Better With You” (1998), on Daft Punkin toisen jäsenen Thomas Bangalterin, tuottaja Alan Braxen ja laulaja Benjamin Diamondin yhteistyön tulos. Ranskalainen house yhdistetään usein myös suoraan Bangalteriin, joka vaikuttaa myös monissa muissa house-kokoonpanoissa. Ranskalainen house on myös vaikuttanut moniin muunmaalaisiin house-tuottajiin. Esimerkiksi ruotsalaisen Eric Prydzin hitti ”Call On Me” (2004) edustaa puhtaasti filter-housea.

Garage

Garage tai garage house (myös New York house, New York garage, US garage) on housemusiikin tyylilaji. Se juontaa juurensa newyorkilaiselta Paradise Garage -klubilta 1980-luvun alusta. Tyylin isänä pidetään yleensä klubilla dj:nä toiminutta Larry Levania. Myös New Jerseyn alueen klubikulttuuri on vaikuttanut garageen vahvasti, ja sieltä pitkälti tulevat musiikkiin myöhemmin usein liitetyt gospel-vaikutteet. Yhdysvaltain garagea ei pidä sekoittaa Isossa-Britanniassa 1990-luvun puolivälissä syntyneeseen UK garageen.

Hard house

Hard house on nopea ja energinen housen alalaji. Tyylilaji sai alkunsa Chicagosta, Yhdysvalloista, joskus 80-luvun alussa. Hard house pysyi melko pitkään vain pienen harrastajaporukan musiikkina, mutta hitaasti se levisi pohjois-amerikan klubeissa. Joskus 1980-luvun lopussa Hard house viimein rantautui Eurooppaan ja Englantiin. Englantilaiset klubit ottivatkin nopeasti uudentyyppisen rytmisen musiikin omakseen ja britti-DJ:t tekivät hard housesta tunnetun. 
Hard houselle on ominaista nopea tempo, välibassot sekä niin sanotut mikkihiirihuudot. Brittiläiset ns. Ibiza-scenet ovat ehkä tunnetuimpia Hard house -tapahtumia, tosin nykyään musiikkitarjonta niissäkin on hyvin monipuolista.

Progressiivinen house

Progressiivinen house sai alkunsa Englannissa 1990-luvun alkupuolella ”elävöittämään” perinteistä house-musiikkia ja tuomaan siihen enemmän tanssittavuutta. Progressiivisessa housessa kappaleet ovat usein pitkiä ja tempo saattaa olla hiukan housea hitaampi. Yksi merkittävimmistä tunnusmerkeistä on kappaleen jatkuva kehittyminen ja kappaleet voivat sisältää elementtejä trance-musiikista, mutta säilyttävät silti housemaisen tunnelman. Muita tunnusmerkkejä ovat soundit, jotkat ovat yleensä matalammalla oktaavilla ja massiiviset ”padit”. Jossain määrin tätä genreä voi pitää myös housen ja trancen välimuotona.
Progressiivista housea maailmalla ovat vuosien saatossa tunnetuksi tuoneet DJ:t ja artistit kuten John Digweed, deadmau5, Hardwell, Sasha, Danny Rampling, Underworld sekä Leftfield.

Tropical House

Tropical House (joskus myös Trouce) on elektronisen house-musiikin alalaji, jota kuvaillaan luonteeltaan iloisemmaksi ja rennomaksi. Tropical House on kehittynyt pääsääntöisesti 2010-luvun alkupuoliskolla. Tyypillisiä soittimia tälle lajille ovat esimerkiksi Marimba ja Panhuilu. Tämän musiikkilajin tunnetuimpia tuottajia ovat mm. Kygo, Robin Schulz ja Lost Frequencies. 
Tropical House -kappaleiden ja albumeiden kuvitukselle ovat ominaisia lämpimät värit ja palmupuut, jotka viittaavat trooppiseen ilmastoon ja lomailuun (iloisuus, rentous).