google/wiki40b huggingface dataset:
Suurmestarin palatsi

Historia

Palatsi rakennettiin alun perin 1300-luvulla Ródoksen vanhankaupungin korkeimmalle kohdalle. Palatsi sai vaurioita vuoden 1481 maanjäristyksessä. Samoin osmanien hyökkäykset 1400- ja 1500-luvuilla vahingoittivat rakennusta. Osmanien valtakunta sai Ródoksen haltuunsa vuoden 1522 piirityksen seurauksena, jonka jälkeen sulttaani Suleiman Suuri teki palatsista vankilan. Toinen lähde kertoo, että rakennuksesta olisi tehty karjasuoja. Palatsi tuhoutui vuonna 1856 salaman iskettyä palatsin viereiseen kirkkoon, jonka alle oli osmanien piiritysten aikana satoja vuosia aiemmin piilotettu ruutia.
Italia valloitti Ródoksen vuonna 1912. Miehittäjät korjasivat suurmestarin palatsin vuonna 1937 Italian kuningas Viktor Emanuel III:n ja diktaattori Benito Mussolinin kesäasunnoksi, mutta nämä eivät palatsiin koskaan ehtineet, koska toinen maailmansota alkoi vuonna 1939.
Italialaiset eivät palatsia kunnostaessaan pitäytyneet alkuperäisissä rakennussuunnitelmissa ja esimerkiksi palatsin sisätiloihin on lisätty yksityiskohtia, jotka vastaavat nykyajan makutottumuksia. Palatsiin tuotiin lähisaarilta lisäksi vanhoja mosaiikkeja ja veistoksia. Näiden vuoksi palatsista kiistellään yhä nykyisinkin. Palatsin alla sijaitsee mahdollisesti temppelin rauniot, joita kreikkalaiset arkeologit olisivat halunneet päästä tutkimaan. Heidän mukaansa suurmestarin palatsi olisi pitänyt purkaa.
Palatsin ensimmäisen kerroksen saleja on aikoinaan käytetty ammus- ja viljavarastoina sekä talleina. Nykyään saleissa on näyttely, joka esittelee saaren historiaa 2 400 vuoden ajanjaksolta. Tämän pysyvän näyttelyn lisäksi saleissa on vaihtuvia näyttelyitä.
Miiro Linjala

Ura

Linjala on viettänyt juniorivuotensa pääosin JYPissä. Kaudella 2015–2016 hän voitti C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa sisäisen pistepörssin ja jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Henri Nikkasen kanssa tehoilla 7+11=18.
Kaudeksi 2017–2018 Linjala siirtyi Mikkelin Jukureiden A-nuoriin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+15=28. Vain 17-vuotias Linjala teki liigadebyyttinsä 17. helmikuuta 2018 vieraissa JYPiä vastaan. Hänet merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Linjala sai ottelussa jääaikaa lopulta 2.16 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Ilkka Palviainen

Valmentajauran alku

Palviaisen kasvattajaseura on Joensuun Kori-Pojat, mutta hän toimi valmentajauransa alussa Joensuun Katajan organisaatiossa. Palviaisen valmentajaura alkoi, kun hän joutui lopettamaan lajin pelaamisen loukkantumisten vuoksi. Hän valmensi Katajassa seuran A- ja B-tyttöjä, seuran kakkosjoukkuetta sekä naisten edustusjoukkuetta. Palviainen valmensi naisten edustusjoukkuetta muun muassa I-divisioonassa kaudella 2004–2005. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Namika Lahden organisaatioon, jossa hän alkoi valmentaa seuran A-junioreita.

Päävalmentajaksi Lahdessa

Kaudella 2012–2013 Palviainen siirtyi ensimmäistä kertaa Korisliigajoukkueen päävalmentajaksi, kun hän teki Namika Lahden kanssa valmentajasopimuksen. Namika pelasi Palviaisen aikana tämän omien sanojen mukaan kaupungin olemukseen sopinutta "jätkämäistä" koripalloa. Hän jatkoi seuran päävalmentajana myös kaksi seuraavaa kautta, joista kummallakin Namika pelasi pudotuspeleissä. Hävittyään puolivälieräsarjan Joensuun Katajalle kaudella 2014–2015 Palviainen ilmoitti siirtyvänsä pois joukkueen päävalmentajan paikalta. Hän ehti valmentaa Lahdessa kahdeksan vuotta joista seitsemän miesten joukkueessa.

Tampereen Pyrintö

Toukokuun alussa Palviaisen tiedotettiin siirtyvän Tampereen Pyrinnön päävalmentajaksi yksivuotisella sopimuksella. Tampereelle siirtymiseen vaikutti Palviaisen mukaan seuran samankaltainen arvomaailma, kehittynyt ammattilaisuus ja asema merkittävänä kasvattajaseurana. Palviaisen edeltäjän Pieti Poikolan kolmiopelin elementtejä oli tarkoitus pitää joukkueen pelitavassa. Palviainen oli kiinnostunut Lasse Rantalan ja Artem Khvorostin jatkamisesta Pyrinnön valmennusryhmässä. Hänen pelifilosofiansa mukaan joukkueen tuli pelata kotipaikkansa sekä pelaajiensa näköistä koripalloa. Pyrintö sijoittui kaudella 2015–2016 Korisliigan runkosarjassa neljänneksi ja saavutti lopulta SM-hopeaa taivuttuaan loppuotteluissa Kouvoille 4–1-otteluvoitoin.
Kesäkuussa 2016 Palviainen teki Pyrinnön kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Myös apuvalmentaja Khvorost jatkoi toimessaan. Pyrinnön pelaajistosta seuraikoni Damon Williams siirtyi Lapualle mutta ulkomaalaispelaajista Minard ja Bullock jatkoivat. Pyrintö lähti kauteen kolmella ulkomaalaispelaajalla neljän sijasta. Joukkueen pallonliikettä oli tarkoitus lisätä edelliskaudesta. Pyrintö eteni runkosarjasta pudotuspeleihin niukasti oltuaan kahdeksas ja putosi puolivälierissä lopulta hopealle sijoittuneelle Salon Vilppaalle. Kauden päätyttyä Palviainen siirtyi pois Pyrinnön päävalmentajan paikalta.

Maajoukkueet

Palviainen on toiminut valmennustehtävissä myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. Vuonna 2015 hän toimi Suomen EM-kilpailuissa kuudenneksi yltäneen ja maan historian ensimmäisen koripallon nuortensarjojen MM-kisapaikan saavuttaneen alle 16-vuotiaiden poikien maajoukkueen apuvalmentajana. Seuraavana vuonna hän kuului Suomen 12:nneksi ikäluokan MM-kilpailuissa sijoittuneen U-17-maajoukkueen valmennusryhmään.

Yksityiselämä

Palviainen on kotoisin Joensuusta, missä hän opiskeli luokanopettajaksi. Valmistuttuaan hän kulkeutui opettajantyön perässä Lahteen.
Aarne Tenkanen

Aarne Tapani Tenkanen  on suomalainen laulaja ja kuvitteellinen hahmo, jota esittää Kai ”Kaide” Järvinen.
Järvisen ja myös Tenkasen ura alkoi Gösta Sundqvistin kanssa tehdyistä radio-ohjelmista 1990-luvun alussa. Näitä olivat muun muassa Aamusumpilla, Tenkasen pohjat, Tietokoneenkorjauskurssi, Belgialaisia kirjaharvinaisuuksia, Koe-eläinpuisto ja Teinitalo. Sundqvist loi Tenkasen hahmon yhdessä Järvisen kanssa. Tenkanen esiteltiin stadin slangia puhuvana helsinkiläisenä raitiovaununkuljettajana, jonka kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat pääasiassa naiset ja alkoholi.

Musiikki

Vuonna 1995 julkaistiin ”Hemaisevan seksikäs pörröpää” -kappale, josta varsinainen laulajaura alkoi Aarne Tenkanen & Tempuntekijät -yhtyeessä. Gösta Sundqvist sävelsi ja sanoitti suurimman osan Tenkasen kappaleista useilla eri salanimillä, joita olivat muun muassa L. Samarialainen ja Pentti Jormanainen.
Sundqvistin kuolema vuonna 2003 keskeytti käytännössä uusien laulujen tekemisen, kunnes vuonna 2007 julkaistiin kuuden vuoden tauon jälkeen uusi albumi nimeltä Viimeinen ratikkamatka. Tällä levyllä kaikista kappaleista vastasi Tommy Huovinen pseudonyymillä Taisto Piipponen. 
Tenkasen viides studioalbumi Ajan platinaa julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Myös sen kappaleet oli tehnyt Huovinen. Levyn tuotti Jani Viitanen.
Kuudes pitkäsoitto Ymmärrät varmaan ilmestyi 2014. Levyn kappaleet ovat pääosin Huovisen tekemiä, mutta mukana on myös Järvisen sanoituksia salanimellä Aatos Jalo. Levyn kannen suunnitteli ja piirsi Juho Juntunen.
Vuonna 2002 valmistui fiktiivinen dokumentti ”Antropologia vs. Aarne Tenkanen”, jonka ohjasi Hannu Puttonen. Dokumentin ensiesitys oli Yle TV1 -kanavalla 27. helmikuuta 2003.

Tempuntekijät

Taustayhtye Tempuntekijät on kiertänyt Tenkasen mukana keikoilla alusta lähtien. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Risto Paananen, Janne Teuronen, Jukka Teuronen ja Matti Seppälä. Myöhemmin mukaan tuli myös Juha Hietala.
Inès de La Fressange

Inès Marie Lætitia Églantine Isabelle de Seignard de La Fressange (s. 11 elokuuta 1957 Gassin Ranska), on malli, aristokraatti sekä muoti- ja hajuvesisuunnittelija. Hänet on nimetty myös yhdeksi maailman parhaiten pukeutuvista naisista vuonna 1998.

Elämä

De La Fressange syntyi ranskalaisen pörssivälittäjän André de Seignard, Marquis de La Fressange (s. 1932) ja argentiinalaisen mallin Cecilia Sánchez Cirezin perheeseen. Hänen isoäitinsä Suzanne Lazard (Marquise de La Fressange, Madame Louis Jacquinot, Madame Maurice Petsche) oli Lazardin investointipankkisuvun perijätär.
1980-luvulla, 180 cm pitkä ja 50 kiloa painanut, de La Fressange oli ensimmäinen malli, joka solmi yksinomaisen mallisopimuksen Chanel-muotitalon kanssa. Hänestä tuli myös merkin suunnittelijan Karl Lagerfeldin muusa.  Vuosikymmenen lopulla Lagerfeld ja de La Fressange kuitenkin riitaantuivat, minkä seurauksena de La Fressange jätti Chanelin. Todennäköisesti riita johtui de La Fressangen annettua kasvonsa Ranskan tasavallan symbolin, Mariannen, patsaalle. Tähän Lagerfeld totesi, että Marianne edustaa "kaikkea mikä on tylsää, keskiluokkaista ja maalaista" ja ettei hän aio vaatettaa historiallisia monumentteja. 
Kesäkuussa 1990 de La Fressange meni naimisiin italialaisen rautatieyhtiöpomon Luigi d'Orson kanssa, joka kuoli vuonna 2006.  He saivat kaksi tytärtä, Nine Marie (s. 1994) ja Violette Marie d'Urson (s 1999).
Vuoden 2009 jälkeen de La Fressange on nähty mallina yhä harvemmin. Sen sijaan hän on omistautunut vaatekauppaketjulleen, sekä työskennellyt niin suunnittelijana kuin myös konsulttina Jean Paul Gaultierille. Hän käveli myös 51-vuotiaana Gaultierin Kevät/Kesä 2009 haute couture malliston näytöksessä Pariisin muotiviikoilla . de La Fressange palasi myös jälleen kerran Chanelin catwalkille vuoden 2011 kevät/kesä muotinäytöksessä.
Lascaux’n luola

Lascaux’n luola on tunnettu jääkauden loppuvaiheen aikaisista luolamaalauksistaan, jotka maalattiin Madeleinen kulttuurin aikoihin 17 000 – 15 000 vuotta tai mahdollisesti jo 25 000 vuotta sitten. Luola sisältää satoja realistisia eläinmaalauksia useista lajeista, joista osa tunnetaan vain fossiililöydöksinä. Luola suljettiin yleisöltä, koska kävijöiden hengityksen tuottama hiilidioksidi turmeli maalauksia.
 
Lascaux’n luola sijaitsee Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa lähellä Montignacin kylää. Se liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 osana Vézèren laakson arkeologisten kohteiden ryhmää.

Historia

Neljä nuorukaista löysi luolan 12. lokakuuta 1940. Löytäjät olivat Marcel Ravidat, Jacques Marsal, Georges Agnel ja Simon Coencas sekä Ravidat’n koira Robot. Luola avattiin yleisölle vuonna 1948, mutta jo vuonna 1955 päivittäisen 1 200 vieraan aiheuttama hiilidioksidi oli selvästi vaurioittanut maalauksia. Luola suljettiin yleisöltä vuonna 1963. Luolan sulkemisen jälkeen sen lähistölle rakennettiin turistikohteeksi Lascaux II, joka on tarkka jäljennös suurimmista onkaloista maalauksineen. Vuonna 1998 alkuperäisestä luolasta löydettiin hometta, jonka uskottiin levinneen sinne ilmastointijärjestelmän kautta. Vuonna 2008 luola suljettiin kokonaan myös tieteilijöiltä kolmeksi kuukaudeksi. Nykyisin luolaan päästetään vain muutamia tutkijoita kerrallaan pienissä ryhmissä muutamana päivänä kuukaudessa.

Kuvat

Luolassa on yli 2 000 selvästi erottuvaa erillistä maalausta, jotka esittävät ihmisiä, eläimiä tai abstrakteja merkkejä. Missään kuvassa ei ole piirretty kasvillisuutta tai maisemaa. Eläimiksi on kuvista tunnistettu yli 6 000, ja niistä valtaosa esittää hevosia, hirvieläimiä ja visenttejä. Lihansyöjien kuvia on vain vähän ja ne on usein ikään kuin piilotettu luolan nurkkiin ja muiden maalausten sisään.
Sava (alue)

Sava on hallintoalue Madagaskarin koillisosassa. Alueen pinta-ala on 25 518 km² ja väkiluku oli 805 300 vuonna 2004. Alue rajoittuu pohjoisessa Dianan, lännessä Sofian ja etelässä Analanjirofon alueeseen. Alue jakautuu neljään piirikuntaan, Sambava, Antalaha, Vohémar, ja Andapa. Alue on saanut nimensä piirikuntien nimien ensimmäisistä kirjaimista.
Buridanin aasi

Buridanin aasi on tahdon vapautta koskevissa kiistoissa käytetty Jean Buridanin deterministisellä kannalla pilaileva paradoksaalinen esimerkki. Paradoksissa aasi kuolee nälkään kahden yhtäläisen ja yhtä lähellä olevan heinätukon välissä, koska ei ole mitään ratkaisevaa syytä, joka vetäisi sitä voimakkaammin jommankumman heinätukon puoleen.
Paradoksin ratkaisuksi voidaan esittää, että paikalleen jääminen on myös vaihtoehto. Tällöin kyse onkin valinnasta paikalleenjäämisen ja kumman tahansa heinätukon välillä. Koska paikalleen jäämisestä seuraa kuolema valitsee aasi(kin) kumman tahansa heinätukon. Heinätukkojen välisen valinnan voi tehdä ihan millä tahansa perusteella, vaikkapa arpomalla, kunhan sen tekee.
Ørnesvingen

Ørnesvingen on Geirangeria lähellä ylängölle nousevan Ørnevegen-serpentiinitien korkein mutka Strandan kunnassa Länsi-Norjassa. Ørnevegen taas on osa Riksvei 63 -tietä. Ørnesvingenin varrella sijaitsee suosittu näköalatasanne, josta avautuu laaja näkymä Geirangervuonoon.
Suomen sosiaali- ja terveysministeri

Sosiaali- ja terveysministeri on sosiaali- ja terveysministeriötä johtava ministeri. Ministeriössä on lisäksi peruspalveluministerin salkku.
Suomen sosiaali- ja terveysministeri on Vasemmistoliiton Aino-Kaisa Pekonen.
Christian Fürchtegott Gellert

Christian Fürchtegott Gellert (4. heinäkuuta 1715 Hainichen, Saksi – 13. joulukuuta 1769 Leipzig) oli saksalainen runoilija ja filosofi.
Gellert kävi koulua Meissenissä ja opiskeli Leipzigin yliopistossa. Hänen tarkoituksensa oli tulla papiksi, mutta valitsi kuitenkin akateemisen alan. 1745 hän alkoi luennoida ja hänestä tuli 1751 moraalifilosofian, runouden ja kaunopuheisuuden (retoriikan) professori. 
Hän oli aikanaan tunnettu ja pidetty satujen ja porvariston elämästä kertovien huvinäytelmien kirjoittaja. Hän on vaikuttanut Saksan suurimman runoilijan Goethen kehitykseen runoilijana. Hänen tuotantoonsa liittyy myös monipuolinen sydämen sivistys ja raamatullinen hartaus. Vuonna 1757 hän julkaisi hengellisiä lauluja ja runoja sisältäneen kirjan Geistliche Oden und Lieder ja hänen tekstejään ovat monet säveltäjät säveltäneet, mm. J. S. Bachin poika Carl Philipp Emanuel, Joseph Haydn ja Ludvig van Beethoven. Monien kuorojen laulama Beethovenin sävellys ”Die Himmel rühmen des Ewigen Ehre”, suomeksi ”Jumalan kunnia luonnossa” on Gellertin teksti, osa pidempää kuusisäkeistöistä runoa ”Die Ehre Gottes aus der Natur”.  
Saksan evankelisten kirkkojen virsikirjassa Evangelisches Gesangbuch on useita Gellertin virsiä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi hänen virtensä, virsi 99 Jeesus elää, Herrani! (Suom. Julius Krohn 1880), Ruotsin kirkon virsikirjassa on myös yksi hänen virtensä 555 Jumalan neuvo kestävän, (Suom. Georg Gripenstad 1966, uud. suom. Niilo Rauhala 1997).
Helmut Bauer

Helmut Bauer (s. 18. maaliskuuta 1933) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Würzburgin hiippakuntaan Aloysius Joseph Muench 21. heinäkuuta 1957. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Velefin titulaaripiispaksi 11. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul-Werner Scheele, jota avustivat Anton Schlembach ja Alfons Karl Kempf.
Bauer jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2008.
Visulahti (kaupunginosa)

Historia

Paikka on vanhalta nimeltään Visulahden pitäjä. Matkailukeskuksen vieressä on ristiretkien aikainen kalmisto. Purolaaksontien risteyksessä on pari helposti löydettävissä olevaa kuppikiveä. Haudat ja esinemuodot ovat samanlaisia kuin lähellä olevassa Tuukkalan kalmistossa.
Alueella järjestettiin Jurassic Rock -festivaali vuosina 2007–2013.
Reititys

Lyhimmän polun reititys

Lyhimmän polun reititys (shortest path routing). Kyseisessä mallissa algoritmi laskee lyhimmän reitin kaikkiin muihin reitittimiin. Perusteena voi olla esimerkiksi reitittimien välinen etäisyys ja tarvittavien hyppyjen lukumäärä.

Etäisyysvektorireititys

Etäisyysvektorireititys on yksi eniten käytetyistä reititysalgoritmeista. Mallissa jokaisella reitittimellä on taulukko, josta ilmenee lyhin tunnettu etäisyys jokaiseen kohteeseen. Taulukosta ilmenee myös portti, jota käyttäen lyhyin reitti saavutetaan. Reititin määrittää itse etäisyyden naapureihinsa. Reititystaulukoiden päivitys tapahtuu määräajoin. Päivitetyksessä vierekkäiset reitittimet lähettävät toisilleen omat taulukkonsa, joiden perusteella kukin laskee omat etäisyytensä toisiin. Mallin heikkouksia on sen hidas reagointikyky esimerkiksi reitittimen verkosta poistumiseen.

Linkkitilareititys

Linkkitilareititys käyttää edellä esiteltyjen tekniikoiden yhdistelmää, jonka ansiosta se saavuttaa paremman tehokkuuden kuin eri tekniikat yksinään. Linkkitilareitityksessä jokainen reititin etsii ja mittaa etäisyyden viereisiin reitittimiin, jonka jälkeen tiedoista luodaan paketti, jossa reititin kertoo kaiken tietonsa. Kyseinen paketti lähetetään kaikille muille reitittimille. Tämän jälkeen reititin voi laskea lyhimmän reitin kaikkiin reitittimiin.

Hierarkkinen reititys

Hierarkkisen reitityksen on tarkoitus poistaa ongelma joka syntyy, kun verkot kasvavat suuriksi, ja tulee mahdottomaksi laskea etäisyys kaikkiin muihin reitittimiin. Hierarkkisessa reitityksessä reitittimet jaetaan toimialueisiin ja reitittimet tuntevat vain oman toimialueensa muut reitittimet ja linjat, jotka johtavat muihin toimialueisiin. Verkon koon kasvaessa hierarkian monitasoisuus kasvaa. Kamoun ja Kleinrockin mukaan optimaalinen hierarkiatasojen määrä N-reitittimen verkossa on ln N. Vastaavasti reititystaulukkoon tarvitaan tällöin e*ln N riviä.
Kehitteillä oleva rekursiivinen verkkoarkkitehtuuri, RINA, perustuu hierarkkiseen reititykseen. Perinteisissä verkkomalleissa jokaisella kerroksella on omat tehtävänsä, verkkokerroksen hoitaessa reititystä. RINA taas rakentuu identtisistä kerroksista, joista jokainen hoitaa oman reitityksensä.
Ping Pong (yhtye)

Ping Pong (hepreaksi ‏פינג פונג‎) on israelilainen popyhtye, joka muistetaan parhaiten edustettuaan Israelia vuonna 2000 Euroviisuissa Tukholmassa laululla Same'ach. Laulun sanat viittasivat Damaskoksesta olevaan ystävään, joka tapaili israelilaista tyttöä. Kappaleen lopussa laulajat liehuttivat Israelin -ja Syyrian lippuja. Laululla haluttiin viestittää Israelin ja Arabimaiden välistä rauhaa. Yhtyeen jäseniä ovat Guy Asif, Ahal Eden, Roy Arad ja Yifat Giladi ja yhtye on julkaissut yhden albumin numeltään Between Moral and Fashion vuonna 2000.
Malcolm I

Malcolm I (k. 954, Máel Coluim mac Domnaill) oli Skotlannin kuningas. Malcom oli Donald II:n poika, ja nousi valtaan isänsä serkun Konstantinin luovuttua vallasta. Englannin Edmund I haki hänestä liittolaista viikinkejä vastaan, ja antoi vastalahjaksi Cumbrian maakunnan Skotlannille,  Malcolm ilmeisesti kuitenkin tuki tanskalaisen kuningaskunnan muodostamista Yorkissa 940-luvulla. Morayn kapinalliset surmasivat Malcolmin taistelussa.
Wolfenstein: Enemy Territory

Yleistä

Enemy Territory on toiseen maailmansotaan perustuva, ensimmäisestä persoonasta kuvattu joukkuepohjainen verkkoräiskintäpeli, jossa taistelevat osapuolet pyrkivät suorittamaan erilaisia tehtäviä. Tehtävänä saattaa olla esimerkiksi jonkin kohteen tuhoaminen, jolloin vastapuoli pyrkii vastapainoisesti suojelemaan kyseistä kohdetta. Jos hyökkäävää osapuoli ei saavuta tavoitetta tietyn ajan (noin 15–30 minuuttia) kuluessa, julistetaan puolustajat voittajiksi. Kuolleet pelaajat heräävät henkiin täydennyksinä (spawn) tietyin väliajoin (yleensä 15–35 sekuntia).
Pelissä ovat vastakkain liittoutuneet ja akselivallat, joilla on osin omat aseet.

Huijausestot

Peliin rakennettiin alkuperäisenä huijauksenesto-ohjelmana PunkBuster, joka on edelleen tuettuna ja käytössä melko yleisesti erityisesti julkisilla palvelimilla. Kuitenkin esimerkiksi erilaiset turnaukset ja erityisesti klaanien suosima Clanbase ovat lopettaneet Punkbusterin käytön virallisena huijauksenesto-ohjelmana. Tilalle tuli muutamaksi vuodeksi TZAC niminen huijauksenesto-ohjelma, joka kuitenkin lopetettiin vuoden 2013 syksyllä sen vaillinaisen toimivuuden takia.
Charles Camilleri

Charles Camilleri (7. syyskuuta 1931 Ħamrun – 3. tammikuuta 2009) oli maltalaissyntyinen säveltäjä ja musiikin tutkija. 
Camilleri syntyi Maltalla. Hän muutti 18-vuotiaana Australiaan ja 20-vuotiaana Lontooseen. Vuonna 1958 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan, josta hän sittemmin palasi Eurooppaan. Vuonna 1977 hänestä tuli sävellyksen professori Toronton Kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa. Hän toimi vuosina 1992–1996 musiikin professorina Maltan yliopistossa. 
Camilleri sävelsi muun muassa orkesterimusiikkia, oratorion Pawlu ta' Malta, maltankielisiä oopperoita, konserttoja ja erilaista soitinmusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty eri puolilla maailmaa.
Vuonna 1959 hän meni naimisiin Doris Vellan kanssa. Heillä oli poika Charles ja tyttö Anja.
Siniset sarvet

Siniset sarvet (georg. ცისფერყანწელები, Tsisperq'ants'elebi) oli ryhmä georgialaisia symbolistisia runoilijoita ja proosakirjailijoita, jotka hallitsivat Georgian kirjallisuutta 1920-luvulla. Ryhmä perustettiin nuorten ja lahjakkaiden kirjailijoiden piiriksi Kutaisin kaupungissa vuonna 1915, ja se joutui neuvostohallinnon sortamaksi 1930-luvun alussa.
Ryhmä sai alkunsa Kutaisissa Länsi-Georgiassa (silloisessa Venäjän keisarikunnassa), joka toimi silloin Georgian avantgarden keskuksena. Sen jäseniin kuuluivat ryhmän perustaja ja oppi-isä Grigol Robakidze, Titsian Tabidze, Paolo Iašvili, Valerian Gaprindašvili, Kolau Nadiradze, Šalva Apkhaidze, Nikolo Mitsišvili, Ražden Gvetadze, Levan Meunargia, Ali Arsenišvili, Sandro Tsirekidze, Giorgi Leonidze, Sergo Kldiašvili ja Šalva Karmeli. Georgian suurin 1900-luvulla elänyt runoilija Galaktion Tabidze kuului myös ryhmään, mutta jätti sen pian. Myös ajan johtava georgialainen taidemaalari Lado Gudiašvili oli tiiviissä yhteydessä ryhmään ja kuvitti usein heidän julkaisujaan.
Sinisten sarvien liike oli reaktio Georgian kirjallisuuden realismiin. Se teki debyyttinsä muodikkaiden symbolismin ja dekadentismin liikkeiden ajamana vuonna 1916, kun kirjallisuuslehti Tsisperi qantsebi (georg. ცისფერი ყანწები "Siniset sarvet") ilmestyi ensimmäisen kerran. Ryhmä sai nopeasti suosiota yrittäessään onnistuneesti uudistaa ja länsimaistaa georgialaista runoutta. Vaikka Siniset sarvet alkuvuosinaan hyökkäsivätkin pahamaineisesti Georgian kirjallisuuden klassikoita vastaan, heidän runoutensa säilyi nationalistisena, joskin ranskalaisvaikutteisena. Heidän radikaalit kokeilunsa kukoistivat Georgian itsenäisyyden aikana vuosina 1918–1921. Vaikka johtavat Sinisten sarvien kirjailijat yrittivätkin myöhemmin puolivillaisesti sopeutua uuteen hallintoon, ryhmää kohtaan esitettiin kritiikkiä ja sitä painostettiin kun Georgiaan oli perustettu neuvostohallitus vuonna 1921. Ryhmä jätti Georgian kirjailijaliiton lokakuussa 1921 muodostaakseen vaihtoehtoisen yhdistyksen, mutta se lopulta hajotettiin vuosina 1931–1932. Monet ryhmän jäsenistä tekivät sovinnon neuvostoviranomaisten kanssa, ja heitä ylistettiin "itsensä vapauttamisesta dekadenssista" ja heidän "merkittävästä roolistaan Georgian neuvostokirjallisuuden kehityksessä". Kuitenkin johtavien Sinisten sarvien jäsenten kohtalo oli traaginen: Šalva Karmeli kuoli tuberkuloosiin 24-vuotiaana vuonna 1923 ja hänen hautansa Kutaisissa joutui pian bolševikkien tuhoamaksi; Titsian Tabidze ja Nikolo Mitsišvili teloitettiin ja Paolo Iašvili ampui itsensä suuren puhdistuksen aikana vuonna 1937; Sergo Kldiašvili ja Kolau Nadiradze pelastuivat vain sattumalta, kun heidän kuulustelijansa pidätettiin ja heitä koskevat tiedot hukattiin; Grigol Robakidze oli aiemmin paennut Saksaan lähestyvää pidätystään; vainot ja pakotettu konformismi syöksivät Galaktion Tabidzen masennukseen ja alkoholismiin, jotka johtivat hänen itsemurhaansa vuonna 1959.
Symeeni

Esiintyminen luonnossa

Lukuisat kasvit sisältävät symeeniä, erityisesti kumina ja ajuruohot. Yhdistettä sisältävät lisäksi muun muassa sitrushedelmät, papaija, ananas, oregano ja tomaatti.

Synteesi

Symeeniä voidaan valmistaa teollisesti alkyloimalla tolueenia propeenilla 60 °C:n lämpötilassa katalyytin läsnä ollessa.
Symeeniä voidaan syntetisoida myös käyttämällä lähtöaineena limoneenia, jota saadaan melko halvalla eristettyä sitrushedelmistä tai paperiteollisuuden sivutuotteena. Limoneenista voidaan symeeniä valmistaa kahdella eri tavalla. Limoneeni voidaan joko vedyttää metallikatalyyttien avulla, minkä jälkeen syntynyt tuote dehydrogenoidaan, jolloin saadaan kymeeniä. Limoneeni voi myös happamissa olosuhteissa isomeroitua. Isomeerien dehydraus tuottaa symeeniä.

Käyttö

Puhtaalla symeenillä on sitruunankaltainen tuoksu. Sitä käytetäänkin hajusteissa. Tämän lisäksi yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden, esimerkiksi lääkeaineiden ja hajusteiden synteesissä.