google/wiki40b huggingface dataset:
Wegenerin granulomatoosi

Wegenerin granulomatoosi eli granulomatoottinen polyangiitti (GPA) on harvinainen sairaus, jonka IDC-10-koodi on M31.3. Se on vaskuliitti, verisuonitulehdus, johon sairastuu Suomessa viitisenkymmentä ihmistä vuosittain. Keskimäärin sairastuneet ovat 40-vuotiaita, mutta sairastuminen on mahdollista missä iässä tahansa. Sairaus voi vaikuttaa elimistöön laajasti. Tyypillisesti sen seurauksena vahingoittuvat ylähengitystiet, keuhkot ja munuaiset. Rajoittuneessa muodossaan sairaus ilmenee vain ylähengitysteissä. Usein tämä rajoittunut muoto edeltää sairauden laajalle levinneen, diffuusin muodon kehittymistä. GPA kuuluu ns. anca-positiivisiin vaskuliitteihin. Tauti ei ole tarttuva.
GPA:n oireet ovat moninaiset. Tyypillisiä alkuvaiheen oireita ovat pitkään jatkuneet nenä, korva ja nieluoireet, joihin ei kuitenkaan pystytä liittämään infektiota. Muita oireita voivat olla keuhko-oireet, väsymys, iho-oireet, lihas- ja nivelsäryt sekä munuaisten vajaatoimintaan liittyvät oireet.
Wegenerin granulomatoosin diffuusi muoto on vakava sairaus, joka aiemmin yleensä johti kuolemaan nopeasti, vain muutamassa kuukaudessa. Nykyisillä kehittyneillä hoidoilla ennuste on kuitenkin parantunut huomattavasti. Kymmenvuotisessa pitkäaikaisseurannassa eloon on jäänyt 85 prosenttia sairastuneista.
Tulehdus esiintyy pienissä valtimoissa ja laskimoissa sekä hiussuonissa. Sairauden oireet ovat moninaiset. Usein esiintyy käheyttä, hengenahdistusta, artralgiaa, myalgiaa, yskää, mononeuritis multiplexia ja ihomuutoksia. Sairauden monesti aiheuttama munuaissairaus, glomerulonefriitti, voi yltyä niin vakavaksi, että sen aiheuttama munuaisten vajaatoiminta edellyttää dialyysihoitoa tai munuaisensiirtoa. Lisäksi nenään, korvaan, kurkkuun ja silmään kohdistuvat vauriot voivat olla leikkausta vaativia.
Yksi noin 20 000–30 000 ihmisestä sairastuu tautiin.
Sairautta hoidetaan useilla lääkkeillä. Oireettomuuteen tähdätään suuriannoksisella glukokortikoidilla ja syklofosfamidilla. Uutena lääkkeenä käytetään myös Rituximabia, jolla on saatu lupaavia tuloksia taudin hoidossa. Oireettomuutta ylläpidetään vuosia kestävällä lääkityksellä, mm. atsatriopiinilla ja kortisonilla. Tyypillisesti potilaiden tilaa seurataan oireettomassa vaiheessakin säännöllisillä verikokeilla ja lääkärintarkastuksilla. Lääkityksen aikana ja erityisesti lääkityksen vähittäisen lopettamisen jälkeen taudilla on riski uusiutua (relapsi). Uusiutunut GPA pystytään kuitenkin usein hoitamaan lääkkeillä takaisin oireettomaksi.

Nimeämiskiista

Wegenerin granulomatoosille on ehdotettu nimeksi granulomatoottinen polyangiitti, joka perustuisi taudinkuvaan. Syynä uudelle taudinkuvaan perustuvalle nimelle on taudin vuonna 1936 kuvanneen ja sille nimen antaneen saksalaisen Friedrich Wegenerin yhteys natsipuolueeseen .
Sairaus on tunnettu Wegenerin tautina tai Wegenerin granulomatoosina 1950-luvusta saakka. Wegenerin tausta aktiivisena natsina paljastui vasta hänen kuoltuaan. Hän oli liittynyt puolueeseen jo vuonna 1932, ennen natsien valtaannousua. Sairauden nimen muuttamisen puolesta onkin esitetty vaatimuksia.
Eilina Gusatinsky

Eilina Gusatinsky (s. Moskova) on suomalainen toimittaja. Hän on Suomessa ilmestyvän venäjänkielisen lehden Spektrin päätoimittaja.
Gusatinskyn isä on syntynyt Neuvostoliitossa, äiti Suomessa. Hän on känyt koulunsa Moskovassa ja valmistunut toimittajaksi Moskovan yliopistosta. Hän muutti Suomeen 1990 ja työskenteli suomalaisessa vientifirmassa. Hän oli 1998 perustamassa Spektr-lehteä. Hänen veljensä Vladimir Gusatinsky on Spektrin kustannusyhtiön toimitusjohtaja.
Der Fuehrer’s Face

Juoni

Alussa univormupukuinen orkesteri marssii ympäri pientä kylää laulaen elokuvaan sävellettyä laulua (säv. Oliver Wallace). Puut ja tuulimyllyt muistuttavat hakaristiä. Orkesteriin kuuluvat myös keisari Hirohito ja Benito Mussolini. Kulkue herättää Aku Ankan ja vie hänet työhön ammus- ja pommitehtaaseen. 
Tehtaassa Aku joutuu ruuvaamaan liukuhihnalla kulkevien pommien ja ohjusten kärjet kiinni. Työnsä ohessa hänen on tervehdittävä liukuhihnalla kiitäviä Adolf Hitlerin kuvia natsitervehdyksellä ja huutamalla ”Heil Hitler!” joka kuvalle erikseen. Aku joutuu raatamaan pitkään vailla lepoa, mutta hän saa pitää pienen loman kauniissa luontomaisemassa: hänen taakseen lasketaan maisemakuva, ja äänitorvi selittää hänelle, kuinka hauskaa hänellä on. Kohtauksessa pilkataan natseja: kuvakangas on rikkinäinen, eikä Aku koskaan pääse tämän lähemmäs Alppeja.
Lopulta Aku menettää järkensä. Surreaalisessa mielipuolisuusjaksossa hän näkee tähtiä ja pelottavia pommeja ja kuulee korvissaan koko ajan Heil Hitler -huutoja. Lopulta hän herää omasta sängystään Yhdysvalloissa ja melkein tekee natsitervehdyksen seinällä näkyvälle natsitervehdysasennossa olevalle varjolle, mutta tajuaa kaiken olleen pahaa unta. Hänellä on Yhdysvaltain lipun värinen yöpuku, ja elokuvan lopuksi hän vakuuttaa kiitollisena uskollisuuttaan Yhdysvalloille ja pöydällään olevalle Vapaudenpatsaan pienoismallille. Lopuksi Adolf Hitleriä heitetään tomaatilla kasvoihin.
Vectone Mobile

Vectone Mobile on matkapuhelinpalveluja tarjoava virtuaalioperaattori (MVNO), joka toimii useassa Euroopan maassa. 
Suomessa Vectone Mobile aloitti toimintansa vuonna 2013, mutta lopetti Suomen toimintansa kannattamattomana vuonna 2015.
Nykyisin Vectone Mobile tarjoaa matkapuhelinpalveluja Iso-Britanniassa, Itävallassa, Ruotsissa, Tanskassa, Hollannissa, Ranskassa, Portugalissa ja Belgiassa. 
Sen emoyhtiö on eurooppalainen Mundio Mobile Ltd, jonka pääkonttori on Lontoossa, Isossa-Britanniassa.
Mario Gavranović

Seurajoukkueura

Gavranović aloitti ammattilaisuransa Luganosta kaudella 2006–2007. Vuonna 2008 hän siirtyi Yverdon-Sportiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Kauden 2009–2010 alkupuoliskon Gavranović pelasi lainasopimuksella Neuchâtel Xamaxissa, jossa hän teki kahdeksan maalia 17 ottelussa.
1. helmikuuta 2010 Gavranović teki sopimuksen saksalaisseura Schalken kanssa. Hän oli Schalken palkkalistoilla kaksi vuotta saavuttamatta paikkaa seuran vakiokokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi lainasopimuksella 1. FSV Mainz 05:ssä. Vuonna 2012 Gavranović palasi Sveitsin liigaan tehtyään nelivuotisen sopimuksen FC Zürichin kanssa.
Gavranović teki ensiesiintymisensä Sveitsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2011 EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan.
Pitkälammi (Urjala)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaetaan neljännessä jakovaiheessa vielä Jokikulman alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampi sijaitsee Huhdin taajaman itäpuolella. Se on syntynyt Hyrsynharjun eteläpuolelle ja lammen pohjoisrannat ovat kin jyrkkää harjunrinnettä. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee harjun eteläpuolelta Pitkäsuon kuivatusvedet. Lammen laskuoja on 100 metriä pitkä yhdysoja Paskolammiin. Lampi on 550 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Lammen rantoja kiertää kävelypolku ja sen itäpäässä sijaitsee vapaa-ajan asunto. Yhdystie 2847 ohittaa lammen Hyrsynharjun päällä kulkien.
Académie de la Grande Chaumière

Académie de la Grande Chaumière on taidekoulu, joka sijaitsee Pariisin kaupungin 6. arrondissementissa. Koulun perusti 1902 Sweitsiläinen Martha Stettler (1870-1945). Koulu perustettiin vastalauseena tiukan akateemista maalaustaidetta opettavalle École des Beaux-Artsille. Koulu nimettiin Académie Charpentieriksi vuonna 1957.
Akatemiaan houkuteltiin oppilaita hinnoilla, jotka olivat jopa Académie Juliania halvempia. Paikka tarjosi oppilailleen lämmityksen ja mallin.
Kiniini

Haittavaikutuksia

Kiniinin yliannostus voi johtaa tilaan, jota kutsutaan kinkonismiksi eli kiniinialkaloidimyrkytykseksi (engl. cinchonism). Yliannostus saattaa aiheuttaa kuulohäiriöitä ja jopa pysyvän sokeuden. Tappava annos on noin 140 mg/paino-kg. Kiniinille on määritetty ADI-arvo 0,9 mg/paino-kg/vrk. Tonic-vedessä on kiniiniä tyypillisesti noin 80 mg/l. Kiniiniä on joskus historiassa virheellisesti luultu aborttilääkkeeksi ja otettu tahallisina yliannostuksina raskauden keskeyttämiseksi.
Gerstmann–Sträussler–Scheinkerin tauti

Syy

Taudin aiheuttaa mutaatio prioniproteiinia PrPC koodaavassa PRNP-geenissä kromosomissa 20. Se esiintyy tavallisesti kodonissa 102, jossa proliini-aminohappo on vaihtunut leusiiniksi.

Oireet

Kun sairaus on periytyvä, se periytyy autosomissa dominantisti. Tyypillisiä sairauden oireita ovat dysartria, ataksia ja dementoituminen.
Tiergarten Schönbrunn

Tiergarten Schönbrunn on Wienissä, Itävallassa sijaitseva eläintarha, joka avattiin vuonna 1752 maailman ensimmäisenä julkisena eläintarhana. Sen suosituimpia eläimiä ovat suuret kissapedot sekä isopandat. Tiergarten Schönbrunn sijaitsee Schönbrunnin linnan läheisyydessä.
Zabok

Historia

Vuonna 1782 Sigismund Vojković-Vojkffy aloitti kirkon rakennuttamisen Zabokissa. Kirkko valmistui vuonna 1805. Fedodaalisen järjestelmän lakkauttamisen jälkeen entiset maaorjat saivat valita asutuspaikkansa vapaasti, ja moni asettui kirkolta länteen päin Gredicen ja itään päin Bračakin kyliin johtavien teiden varrelle. Nykyisen muotonsa kaupunki sai toisen maailmansodan jälkeen kun asutus levisi rautatien pohjoispuolelle.
Sarvanlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,3 metriä mpy.
Bengt Sjöstedt

Bengt Olof Albert "Benkku" Sjöstedt (2. marraskuuta 1906 Tenhola – 16. heinäkuuta 1981) oli suomalainen aitajuoksija ja maailmanennätysmies. Sjöstedt edusti Suomea 110 metrin aitajuoksussa kaksissa olympiakisoissa, 1928 ja 1932. Sjöstedt edusti uransa aikana tammisaarelaista Ekenäs IF:ää sekä helsinkiläisiä  KIF:ää ja HIFK:ta.
Sjöstedt sivusi 110 metrin aitojen maailmanennätystä 14,4 Helsingissä Eläintarhan kentällä 5. syyskuuta 1931  pidetyissä kilpailuissa.
Ninja

Etymologia

Sana ”ninja” on peräisin 800 vuoden takaa Japanin vuoristoseuduilta. Alkuaan se tarkoitti henkilöä, joka harjoitti ninjutsua, eräänlaista taistelulajia, jota usein kutsuttiin ”salaperäisyyden taidoksi” tai ”näkymättömyyden taidoksi”. Ilmaisu on peräisin japaninkielisestä ilmaisusta shinobi no mono. Tämä kirjoitetaan kahdella kanji-merkillä, jotka lausutaan rěnzhě mandariinikiinassa. Ensimmäinen kanji, jota myös käytetään ninjutsun kirjoittamiseen, tarkoittaa kestävyyttä ja sietokykyä. Merkitys laajeni myöhemmin tarkoittamaan piiloutumista tai salavihkaista liikkumista. Toinen kanji tarkoittaa henkilöä. Ninjoihin viitataan myös toisella kiinalaisperäisellä termillä ”lín gǔi” (林鬼, jap. ”rinki”), ”metsäpirut”. Ne olivat kiinalaisia vastineita ninjoille tai shinobeille, ja niiden uskottiin vaikuttaneen monella tavalla japanilaiseen ninjutsuun.

Ninjojen kulttuuri

Ninjaorganisaatio oli hyvin tiukka yhteisö. Näiden tehtävänä oli uskollisesti toteuttaa johtajiensa antamat tehtävät. Ninjaryhmät muodostivat laajempia kiltoja, joilla oli omat alueensa ja omat yksilölliset tehtävänsä, joita valvottiin ja vahdittiin mustasukkaisesti. Harvoin ninjaksi ruvettiin, enemminkin ninjaperheeseen synnyttiin. Taidot, tekniikat ja aseet pidettiin perheen tarkasti varjeltuina salaisuuksina ja ne opetettiin salassa isältä pojalle. Perhesalaisuuksien paljastaminen sivullisille johti kuolemaan. Kuolema seurasi usein myös kiinnijäämisestä, joko itsemurhana tai toisen ninjan käsissä; kuulustelijoille jäi tällöin vain ruumis.
Salailusta johtuen kaikki kirjallisuus ja dokumentit kulkivat ninjasuvun sisällä sukupolvelta toiselle. Jokaisen sukupolven vastuulla oli materiaalin säilyttäminen ja jakaminen edelleen. Materiaali sisälsi tiedot niistä tekniikoista joita ninjalla tuli olla ja joita hänen tuli harjoitella Japanin perinteisten jousen-, keihään- ja miekankäytön lisäksi. Ninjat itse asiassa omaksuivat näistä perinteisistä taidoista ne osat, jotka parhaiten sopivat heidän tarkoituksiinsa. Esimerkiksi jousena käytettiin huomattavasti perinteistä pienempää jousta ja keihäs oli usein teleskooppityyppinen antaen yllätyksen edun kun se pidentyi kesken kaiken. Teräaseita sidottiin sauvoihin eri tavoin ja niihin saatettiin kiinnittää ketjuja joista ne vedettiin takaisin. Terät saattoivat myös ponnahtaa esiin jousien voimalla tai teriä heitettiin sellaisenaan (Shurikenjutsu). Ninjat olivat myös iaijutsun taitajia, joista kuuluisimmat nimenomaan teräaseiden taitajat kuuluivat Fudō-ninjasukuun. Ninjakulttuuriin kuului suuri joukko erilaistuneita aseita, joista jokainen oli kehittynyt johonkin nimenomaiseen tarkoitukseen. Arsenaaliin kuului puhallusputkia, köydellisiä veitsiä ja koukkuja, kuristusvälineitä, erilaisia piikkejä, nyrkkirautoja, heittotähtiä, heittopiikkejä, tikkanuolia, katanoita, puukkoja, murhavälineitä jne.
Miljoonakutoja

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 12,5 senttimetriä ja paino 15–20 grammaa. Se on varpusta pienempi pikkulintu, jolla on tukevatekoinen punainen nokka ja punaiset koivet. Höyhenpuku on alapuolelta vaalea ja päältä harmaanruskean viirukas. Koiraalla on joko musta tai vaalea naama. Lajin eliniän odotus on kaksi tai kolme vuotta.

Esiintyminen

Miljoonakutoja esiintyy Afrikassa Saharan eteläpuolella, satunnaisesti sitä on tavattu Kanariansaarilla. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 9,4 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Populaatiot muuttavat pitkiäkin matkoja ravinnonhaussa.
Miljoonakutoja on todennäköisesti maailman runsaslukuisin luonnossa elävä lintulaji, sen kannaksi on arvioitu 1,5 miljardia lisääntymisikäistä yksilöä.

Elinympäristö

Savanni ja aro. Elää myös ihmisen seuralaisena viljelysmaiden tuntumassa. Parvet, joissa voi olla miljoonia yksilöitä, liikkuvat päivittäin ruokailu- ja juomapaikkojen ja pesäpaikkojen välillä.

Lisääntyminen

Yhdyskuntalintu, joka pesii valtavina kolonioina. Yhdyskunta saattaa levitä kymmenen neliökilometrin alueelle. Koiras on moniavioinen ja sillä voi olla kymmeniä naaraita. Pesintä ajoittuu sadekausien mukaan siten että riittävästi siemenravintoa on tarjolla. Koiras kutoo puuhun tai piikkipensaaseen ruohonkorsista ja lehdistä puolivalmiita soidinpesiä, joista naaras lopulta valitsee yhden, jonka ne rakentavat yhdessä valmiiksi. Naaras munii 2–4 vaaleansinistä munaa ja hautoo niitä noin 12 päivää. Pieniä poikasia ruokitaan hyönteisillä ja niiden toukilla. Poikasten ollessa muutaman päivän ikäisiä emot alkavat ruokkia niitä siemenillä. Poikaset lähtevät pesästä kahden viikon ikäisinä. Ne ovat sukukypsiä yksivuotiaina, usein jo yhdeksän kuukauden ikäisinä.

Ravinto

Ruohonsiemenet ja vilja, poikasaikana myös hyönteiset. Kuivalla kaudella syövät puiden lehtiä. Parvet hakeutuvat aamunkoitteessa ruokailupaikoille ja saattavat aiheuttaa viljelmille suurta tuhoa. Miljoonapäinen parvi voi yhdessä päivässä tuhota 60 tonnia viljaa. Viljelijät tappavat niitä suuria määriä mutta lajin kanta ei ole ainakaan pienentynyt. Keskipäivän kuumuudessa ne lepäävät varjossa ja juomapaikoilla. Illalla ne käyvät toistamiseen ruokailemassa.
Taipaleentakaiset tšuudit

Taipaleentakaiset tšuudit (ven. Чудь заволочская, Tšud zavolotskaja) olivat oletettavasti Vienanjoen vesistön alueella, lähinnä nykyisellä Arkangelin alueella vedenjakajan eli taipaleen takana asuneita muinaisia ihmisiä, joista käytettiin tätä nimeä venäläisissä kronikoissa. Nestorin kronikassa taipaleentakaiset tšuudit mainitaan niiden kansojen joukossa, jotka ovat kuuluneet Venäjän yhteyteen sen alusta alkaen. Ilmeisesti samaan väestöön viitataan skandinaavisessa kirjallisessa traditiossa nimellä bjarmit.
Keskeinen keino taipaleentakaisten tšuudien historian selvittelyssä on ollut paikannimitutkimus. Sen avulla on voitu osoittaa, että Pohjois-Venäjällä on puhuttu itämerensuomalaisia kieliä. Onkin syytä olettaa, että myös taipaleentakaisten tšuudien puhuma kieli tai kielet ovat lukeutuneet näihin. Pohjois-Venäjän historiallisista lähteistä tunnetaan lukuisia kansallisuudennimityksiä, joista taipaleentakaiset tšuudit on vain yksi, joskin tunnetuin. Ilmeisesti alueen etninen koostumus ennen venäläistymistä oli monimutkainen, vaikkakin lähes kaikki alueella puhutut kielet lienevät kuuluneet suomalais-ugrilaisiin kieliin. Paikannimiin kohdistuneessa tutkimuksessa on käynyt ilmi, että osa näistä kielistä on muistuttanut karjalaa ja osa viroa.
Taipaleentakaiset tšuudit siirtyivät venäjänkielisiksi mahdollisesti 1600-luvun aikana, mutta tšuudeiksi identifioitui alueen väestöä vielä 1800- ja 1900-luvuilla.
Grumsin kunta

Vaakuna

Nykyinen kuntavaakuna kuului aiemmin Grumsin kauppalalle. Värmskogin maalaiskunnalla oli myös oma vaakuna.
Brendon Urie

Historiaa

Brendon Urie, nuorin perheen viidestä lapsesta, aloitti uransa kirkossa, tosin hänen entinen bändikaverinsa Ryan Ross sanoo, että Urie ei ole enää "se hyvä mormonipoika, jonka joskus tunsimme". Urie kävi koulua Palo Verden high schoolissa, paikallisessa koulussa Las Vegasissa.
Viimeisen high school -vuotensa aikana Urie liittyi Panic! at the Discoon tavattuaan kitaratunnillaan Brent Wilsonin. Alun perin Urie oli vain yhtyeen kitaristi, mutta kun yhtyetoverit kuuli hänen lauluaan, he vaikuttuivat hänen lahjoistaan ja päättivät tehdä hänestä laulajan. Urie omisti yhtyeelle niin paljon ajastaan, että oli lähellä reputtaa viimeisen kouluvuotensa. Valmistumisen jälkeen Urien vanhemmat kannustivat häntä menemään collegeen, mutta hän päätti jatkaa musiikin parissa ja osaksi hänen ansiostaan yhtyeestä tuli tunnettu.
Brendon Urie muutti omaan yhden huoneen asuntoonsa ja maksoi vuokran palkastaan, jonka hän ansaitsi paikallisesta smoothie-paikasta. Samalla hän myös auttoi yhtyettä maksamaan treenipaikan vuokraa. Vasta kun Urien isä näki yhtyeen heidän ensimmäisellä keikallaan Las Vegasissa, vanhemmat alkoivat tukea poikaansa. Nykyään vanhemmat kannustavat poikaansa jatkamaan musiikin parissa ja tukevat hänen uraansa. Yhtyetovereidensa yhtyeestä lähtemisen jälkeen Brendon päätti pysyä yksin Panic! at the Discossa.
Rodrigo Ābols

Ura pelaajana

Ābols pelasi lapsena juniorikiekkoa Ruotsissa, jossa hänen isänsä tuolloin pelasi.
Ābols liittyi MHL:ssä pelanneeseen Dinamo Riian juniorijoukkue HK Riikaan kaudella 2013–2014, kun joukkue oli varannut hänet vuoden 2013 varaustilaisuudessa numerolla 143. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa KHL:ssä isänsä valmentamassa Riian joukkueessa 27. joulukuuta 2014, jolloin Riika hävisi jatkoajalla Dinamo Minskille. Tammikuussa 2015 Ābols teki ensimmäisen pisteensä, kun sai syöttöpisteen Riian voittaessa Torpedo Nižni Novgorodin. Ensimmäisen maalinsa hän teki voitetussa ottelussa Severstal Tšerepovetsia vastaan.

Maajoukkueura

Ābols pelasi Latvian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2013 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aikuisten tasolla Ābols debytoi maajoukkueessa vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa.
Hankasalmi

Maantiede

Hankasalmen naapurikunnat ovat Kangasniemi, Konnevesi, Laukaa, Pieksämäki, Rautalampi ja Toivakka.
Hankasalmen Natura-kohteita ovat mataloitunut lintuvesi Pieni-Kaihlanen, Vihtamäen lettorämeen pieni suoalue ja Vanginvesi, joka muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia.

Kylät

Armisvesi, Asema, Kallioaho, Kankainen, Kirkonkylä, Kärkkäälä, Murtoinen, Niemisjärvi, Ristimäki, Sauvamäki, Säkinmäki, Venekoski.
Asema, Hankasalmen kirkonkylä ja Niemisjärvi ovat osittain taajama-aluetta. Kylien asukasmäärä vaihtelee 100:n ja 1 500:n välillä. Koulu toimii neljällä kylällä. Asemakylällä on toiminut sahayritys vuodesta 1916 alkaen.

Historia

Rautalammin pitäjään kuuluneet Hankamäen, Kuuhankaveden ja Kynsiveden kylät muodostivat oman rukoushuonekunnan vuonna 1798 ja sille valmistui pieni rukoushuone. Hankasalmen kappeliseurakunta on perustettu 7. huhtikuuta 1802. Aikaisemmin Pieksämäen ja Rautalammen pitäjiin kuuluneet Armisveden, Niininiemen ja Suoliveden kylät liitettiin siihen 1831 ja lisäksi alueita Kangasniemen ja Laukaan pitäjistä. Seurakunta itsenäistyi 1860.
Nykyinen Hankasalmen kirkko on seurakunnan kolmas. Kirkko on valmistunut 1892 ja sen suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck. Rakennus on hirsinen päätytornillinen pitkäkirkko ja se on tyyliltään uusgoottilainen.
Pysyvä asutus on muodostunut Hankasalmen alueelle jo 1500-luvulla. Hankasalmelaisuuden juuret ovat itäisen ja läntisen kansankulttuurin kohtaamisessa. Hankasalmen kunta on perustettu vuonna 1872. Kunnan väkiluku vuonna 1805 oli 889 henkeä (ennen kunnan perustamista, nykyistä pienemmän alueen sisäpuolella), vuonna 1860: 2846, vuonna 1900: 6702 ja 1964: 8823 henkeä. Jyväskylän-Pieksämäen radan valmistuminen vuonna 1918 oli pitäjän kehityksen tärkeä askel. Samalla syntyi asemakylä noin 9 kilometriä kirkonkylän eteläpuolelle, koska rataa ei rakennettu kirkonkylän kautta.

Elinkeinot

Kunnan työllisistä 26,4 prosenttia työskentelee julkisessa hallinnossa, koulutuksessa ja terveydenhuollossa, 20,7 prosenttia kaupan alalla, 14,8 prosenttia maa- ja metsätaloudessa sekä 12,4 prosenttia teollisuudessa. Versowoodin omistama Hankasalmen saha on suurin teollinen työpaikka ja KiiltoCleanilla on kemiantehdas Niemisjärvellä. Palvelualalla huomattavia työpaikkoja ovat Lomakeskus Revontuli ja Häkärinteiden laskettelukeskus.

Ruokakulttuuri

Hankasalmen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lihasta, ohraryyneistä, lantusta ja perunasta keitetyt makuperunat ja hillapuuro.
Armazi (kaupunki)

Armazi (georg. არმაზი) on paikkakunta Georgiasa kaksi kilometriä Mtskhetan kaupungista luoteeseen ja 22 kilometriä Tbilisistä pohjoiseen. Se on osa suurempaa historiallista Mtskhetan kaupunkia. Samanniminen muinainen kaupunki ja georgialaisen Kartlin eli Kaukasian Iberian kuningaskunnan alkuperäinen pääkaupunki sijaitsi Armazissa. Se kukoisti erityisesti ajanlaskun alussa, ja joutui arabien tuhoamaksi 730-luvulla.

Arkeologia

Pienimuotoiset kaivaukset Armazin alueella paljastivat vuonna 1890 kaupunginmuurien perustan, kiviportaat ja kaksihuoneisen rakenteen, josta löydettiin naisen luurangon osia ensimmäiseltä vuosisadalta. Vuosina 1943–1948 tehtiin suurimittaisia kaivauksia Georgian tiedeakatemian Andria Apakidzen johdolla. Ne aloitettiin uudelleen vuonna 1985 ja ne jatkuvat edelleen. Kaivaukset ovat osoittaneet, että kaupungin ensimmäisen vuosisadan alkupuoliskolla kiviperustalle rakennetut muurit ja tornit ympäröivät kukkulan huippua ja sen jokea kohti viettävää rinnettä yhteensä 30 hehtaarin alueelta. Muurien sisälle jäänyt maa-alue oli terassoitu, ja terasseille rakennettu erilaisia rakennuksia.
Paikalta on identifioitu kolme merkittävää kulttuurikerrosta: aikaisimmat ovat 300–200-luvuilta eaa. (Armazi I), keskimmäinen 200-luvulta–ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. (Armazi II) ja suhteellisesti uusin rakennuskerros ensimmäiseltä vuosisadalta–500-luvulta jaa. (Armazi III). Armazi I on rakennettu massiivisista kivilohkareista, jotka muodostavat läpäisemättömän perustan ja jotka kuitenkin viimeisteltiin vähemmän kestävillä savitiilillä. Siihen kuuluu myös suuri, kuusipylväinen halli, jolla on tiilikatto. Armazi II tunnetaan temppelistä, jossa on apsis. Armazi III on rikkain kerros, joka on rakennettu hienostuneesti leikatuista kivilohkareista, jotka on liitetty yhteen kalkkilaastilla ja metallipidikkeillä. Jäljelle jääneisiin rakennelmiin kuuluvat kuninkaallinen palatsi, useita rikkaasti koristeltuja hautoja, kylpylä ja pieni kivimausoleumi.
Alue on nykyään valtion suojelema ulkomuseo, jota hallitaan osana Suur-Mtskhetan kansallista arkeologista museoreserviä.
Orvokkikasvit

Taksonomia

Orvokkikasveilla on 3 alaheimoa: Fusispermoideae, Leonioideae ja Violoideae