google/wiki40b huggingface dataset:
OCO

Orbiting Carbon Observatory (OCO) oli NASAn rakennuttama ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, jonka lähtö epäonnistui 24. helmikuuta 2009 Taurus-kantoraketin teknisen vian vuoksi . Satelliitista on rakennettu toinen versio, jonka suuniteltu lähettäminen kiertoradalle tapahtuu heinäkuussa 2014.

Missio

OCOn mittaa aikanaan hiilidioksidilähteiden maantieteellistä asemaa eri puolilla maapalloa. Se etsii samalla merkittäviä hiilinieluja.
OCOn rahoitti NASAn Earth System Science-osaston Pathfinder-ohjelma. NASAn Jet Propulsion Laboratory hallinnoi OCO-satelliittiprojektia.

Satelliitti

OCO-satelliitin rakensi Orbital Sciences Corporation-yhtiö. Se laukaistiin Vandenberg Air Force Base-tukikohdasta Kaliforniasta Taurus-kantoraketilla.
OCOn pääinstrumentin kehittivät yhdessä Hamilton Sundstrand Sensor Systems ja NASAn Jet Propulsion Laboratory.
Toisen OCO-satelliitin tekijä ja laukaisija on Orbital Sciences. Se pääsee laskuttamaan epäonnistuneen laukaisunsa jälkeen toisesta laukaisusta Taurus-kantoraketilla 70 miljoonaa dollaria ja tietenkin saa maksun myös satelliitin rakentamisesta.  Tämä on avaruusteollisuusalalle tyypillinen piirre: se on niin oligopolistinen markkina ostajapuolella ja teollisuuden kilpailu on niin rajoittunutta tarjoajapuolella, että epäonnistumisestakin palkitaan.
Rambutaani

Viljely

Rambutaania viljellään mm. Afrikassa, Kambodžassa, Karibian saaristossa, Keski-Amerikassa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Sri Lankassa. Suurin tuottajamaa on Thaimaa. Rambutaanin viljely on yleistymässä Australiassa, ja vuonna 1997 rambutaani oli Havaijin kolmen tuotetuimman trooppisen hedelmän joukossa.
Rambutaani on sopeutunut trooppiseen ilmastoon ja on herkkä alle 10 °C:n lämpötiloille. Puut viihtyvät parhaiten syvämultaisessa mäkimaastossa. Aasiassa on reilusti yli 200 rambutaanilajiketta, joista suurin osa on jalostettu kasvamaan lyhyiksi, vain noin 3–5 metriä korkeiksi; tämä helpottaa sadonkorjuuta. Puut tuottavat hedelmiä kahdesti vuodessa, kerran loppusyksyllä ja kerran alkukesällä. Yksi puu voi tuottaa 5 000–6 000 hedelmää tai enemmänkin. Nuorten hedelmätarhojen tuotanto on keskimäärin noin 1,2 tonnia hehtaarilta, mutta vanhemmat voivat tuottaa jopa 20 tonnia hehtaarilta.
Suurin osa kaupallisista lajikkeista on yksikotisia, jotka tuottavat sekä emi- että hedekukkia; lajikkeet, jotka tuottavat vain emikukkia tarvitsevat myös hedepuita. Yksikotisten lajikkeiden kukista suurin osa on hedelmiksi kehittyviä emikukkia, kun taas huomattavasti pienempi osa on hedekukkia, jotka pölyttävät emikukat.

Käyttö

Rambutaanit myydään yleensä tuoreina, hillottuina tai tölkkeihin säilöttyinä. Niitä käytetään yleensä jälkiruuissa, kuten hedelmäsalaateissa.
Taistelu Australiasta

Taistelu Australiasta (engl. Battle for Australia) on nimitys, jota ennen kaikkea 1990-luvun puolivälistä alkaen on käytetty Japanin Australiaa vastaan toisen maailmansodan aikana suuntaamista hyökkäyksistä. Nimitys korostaa japanilaisten maihinnousun vaaraa ja sen torjumista. Historioitsijat ovat kuitenkin kritisoineet nimitystä. Peter Stanleyn mukaan Japani hylkäsi jo alkuvuodesta 1942 suunnitelmat Australian valtaamisesta eivätkä Australian alueella tapahtuneet erilaiset sotatoimet liittyneet maihinnousupyrkimyksiin. Näin ollen mitään varsinaista ”taistelua Australiasta” ei Stanleyn mukaan käyty ja nimitys jättää varjoonsa osan australialaisten todellisesta osuudesta maailmanlaajuiseen sotaan.
Japanilaiset tekivät sodan aikana lukuisia lentopommituksia Australiaan muun muassa Darwiniin, Broomeen, pohjoiseen Queenslandiin ja Sydneyyn. Japanilaiset sukellusveneet upottivat lukuisia australialaisia rahtilaivoja, jotka huolsivat liittoutuneiden joukkoja. 19. tammikuuta 1944 pieni japanilainen tiedustelujoukko nousi maihin Kimberleyssä raportoidakseen mahdollisista liittoutuneiden tukikohdista alueella. Joukko palasi Timoriin 20. tammikuuta. Kyseiset joukot olivat ainoat japanilaiset, jotka nousivat maihin Australian maaperälle. Korallimeren taistelua on pidetty Australian aluevesillä käytynä meritaisteluna. Operaatio FS oli japanilaisten hylätty suunnitelma vallata Fidžin, Samoan ja Uuden-Kaledonian saaret ja nousta maihin Itä-Australiassa. Japanilaiset eivät lopulta koskaan tehneet maihinnousua Australiaan.
Vuonna 2002 syyskuun 3. päivä nimettiin Australiassa ”Battle for Australia Dayksi”.
Torkinmäen koulu

Torkinmäen koulu on Kokkolassa sijaitseva alakoulu. Ensimmäinen koulurakennus valmistui vuonna 1965, ja nykyinen vuonna 2017. Koulussa on luokat 1–9 ja päiväkoti, ja noin 400 oppilasta. Koulun rehtori on Hanna Pernu.
Torkinmäen vanha koulu kärsi homeongelmasta. Ongelmaan puututtiin tutkimalla rakenteita kevättalvella 2010. Kesän 2010 aikana kaikissa oppilaiden luokkatiloissa tehtiin lattiamateriaalin vaihto, koska epämääräisen hajun aiheuttajaksi paljastui edellä mainituissa tutkimuksissa alkuperäisen lattiamateriaalin kiinnittämiseen käytetty liima-aine. 
Koulu suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi maaliskuussa 2012, ja sen oppilaat hajautettiin opetusryhmittäin koulun pihalla sijaitseviin parakkeihin sekä muihin Kokkolassa sijaitseviin kouluihin. Opetus jatkui myös syyslukukaudella väliaikaistiloissa. Suljetun koulurakennuksen peruskorjaus ja laajennus oli suunniteltu alkavaksi vuonna 2013. Muuttuneen tilanteen vuoksi koulurakennus kuitenkin suunniteltiin purettavaksi uuden rakennuksen tieltä joko kokonaan tai osittain. Koulurakennuksen purkutyöt alkoivat kesällä 2013. 
Puretun koulun tilalle rakennettu koulu- ja päiväkotirakennus avattiin vuoden 2017 alussa.
Eurovision laulukilpailu 1962

Suomen edustaja

Suomen euroviisukarsinnan voitti Kari Tuomisaaren sävellys "Tipi-tii", jonka esittivät karsinnassa Kai Lind ja vasta 16-vuotias kampaajaoppilas Marion Rung. Vaikka Lind oli tuohon aikaan yksi suosituimpia laulajia Suomessa, raadit pitivät enemmän Marionin tulkinnasta, ja hän sai kunnian edustaa Suomea Luxemburgissa. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.
Jake Locker

Ura

Yliopistojalkapalloa Washingtonin yliopistossa pelannut Locker oli monien asiantuntijoiden ennakkosuosikki ykkösvaraukseksi vuoden 2010 NFL:n varaustilaisuudessa. Hän kuitenkin päätti jäädä yliopistoon vielä neljänneksi vuodeksi, jonka aikana hänen osakkeensa hieman laskivat.
Tennessee Titans varasi Lockerin vuoden 2011 varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Tulokaskaudellaan hän toimi pääasiassa veteraani Matt Hasselbeckin varamiehenä, toimien aloittajana tämän ollessa loukkaantumisten vuoksi sivussa. Toisen kautensa Locker pääsi aloittamaan Titansin ykköspelinrakentajana.
Titansissa Locker ei missään vaiheessa onnistunut kuitenkaan täysin vakiinnuttamaan paikkaansa ykköspelinrakentajana, ja kärsi lisäksi useista loukkaantumisista.
Locker ilmoitti yllättäen kauden 2014 jälkeen lopettavansa uransa. Hän kertoi menettäneensä huipputasolla tarvittavan palon lajiin.
Painolasti

Painolasti (myös paarlasti) on laivan tai muun aluksen lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys. Painolastia käytetään myös laivan lastauksen yhteydessä uiva telakka -tyyppisillä kuivatelakoilla. 
Nykyään painolastina käytetään yleensä merivettä. Laivan säiliöt täytetään ja tyhjennetään pumppujen avulla. Purjelaivojen aikakaudella käytettiin pääasiassa hiekkaa, kiviä tai rautaa.

Vieraslajit

Painolastiveden mukana kulkeutuu usein vieraslajeja uusille elinalueille. Jotkut niistä voivat olla erittäinkin haitallisia alueella vallitsevalle ekosysteemille. 
Itämerelle on painolastiveden mukana kulkeutunut 1800-luvun jälkipuoliskolta lähtien useita kymmeniä vieraslajeja. Tällaisia ovat muun muassa merirokko, petovesikirppu ja amerikankampamaneetti.

Painolastikasvit

Painolasti- eli paarlastikasvit ovat purjelaivojen painolastinaan käyttämän maa-aineksen mukana levinneitä kasveja. Suomessa painolastikasveja esiintyy nykyään enää muutamassa paikassa, yleensä painolastista rakennetut kentät on vanhoissa satamissa asfaltoitu. Eniten painolastikasveja löytyy Reposaaresta, jossa kasvaa nykyään noin 75 vierasperäistä kasvilajia.
TB Widow

TB Widow (oik. Tapio Kalevi Kakko, s. 8. toukokuuta 1961) on suomalainen muusikko.
Julius Servianus

Gaius Julius Servilius Ursus Servianus (45–136) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli kotoisin Hispaniasta.
Servianus meni naimisiin Hadrianuksen siskon Aelia Domitia Paulinan kanssa ennen vuotta 98. Servianus oli 30 vuotta vaimoaan vanhempi. Pari sai yhden lapsen, Julia Serviana Paulinan. Servianus oli kahdesti konsuli Trajanuksen aikana ja kerran Hadrianuksen aikana. Trajanus nimitti hänet German Inferiorin kuvernööriksi vuonna 98. Myöhemmin Trajanus teki Servianuksesta tärkeämmän Pannonian kuvernöörin. Trajanus kuoli 8. elokuuta 117 ja hänen seuraajakseen tuli Servianuksen lanko Hadrianus.
Hadrianus halusi aluksi tehdä Servianuksen lapsenlapsesta Gnaeus Pedanius Fuscus Salinatorista perillisensä, mutta päätyi lopulta nimittämään Lucius Aeliuksen caesariksi. Servianus ja Salinator aikoivat valittaa tästä Hadrianukselle, mutta tämä päätti antaa teloittaa heidät säästyäkseen skandaalilta.
Veljestenlammi (Iitti)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Mankalan Arrajärven alueeseen (14.122) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,7 metriä mpy.
Kevätlinnunsilmä

Ulkonäkö ja koko

Kevätlinnunsilmä kasvaa 10–15 cm korkeaksi. Lehdet ovat ruodillisia, muodoltaan munuaismaisia ja ehyt- tai nyhälaitaisia. Aluslehdet ovat 2–3 cm leveitä ja harvakarvaisia. Kukkien tukilehdet ovat hertta- tai tylppätyvisiä. Kukinto on päätteinen huiskilo, jonka ylälehdet ovat tavallisesti kellanvihreitä. Kukat ovat pienikokoisia ja väriltään kellanvihreitä. Kukasta puuttuu teriö. Kukan verhiö on nelilehtinen, lukuun ottamatta keskimmäistä kukkaa, jossa verhiö on viisilehtinen. Kevätlinnunsilmä kukkii Suomessa touko-kesäkuussa.

Levinneisyys

Kevätlinnunsilmää tavataan Euroopassa Ranskasta, Pohjois-Italiasta ja Pohjois-Balkanilta Isoon-Britanniaan, Fennoskandian keskiosiin ja Länsi- ja Keski-Venäjälle ulottuvalla alueella. Lajin toista alalajia tavataan myös Siperiassa ja Pohjois-Aasiassa. Suomessa kevätlinnunsilmää kasvaa paikoin yleisenä maan etelä- ja keskiosissa Jyväskylän korkeudelle saakka. Satunnaisesti lajia on tavattu Oulun korkeudelle asti.

Elinympäristö

Kevätlinnunsilmä on kosteitten paikkojen laji. Sitä kasvaa lähteikköjen ympäristössä, puron- ja ojanvarsilla, tihkuisilla jokiahteilla, kosteissa lehdoissa, lehtokorvissa ja järvenrantojen kosteikoissa. Kasvupaikat ovat viljavia, usein savipohjaisia maita. Suomessa laji on harvinaistunut purojen perkauksista, kasvupaikkojen ojituksista ja myös metsänhoidosta.

Käyttö

Varsinaista käyttöä kevätlinnunsilmälle ei tiedetä olevan, mutta sen avulla on entisaikaan etsitty vesisuonia.
Karvaskurkku

Ulkonäkö ja koko

Karvaskurkku on ruohovartinen köynnös, joka kiipeää tukea saadessaan imukärhillään 2-4 metrin korkeuteen. Sen lehdet ovat sormiliuskaiset, kukat oranssinsävyiset.
Lehdissä on 5-7 liuskaa, ja niiden koko on 4-10 x 7-12 cm. Lehdet ovat ylä- ja alapinnaltaan harvahkon karvoituksen peitossa. Varsi jää alle kaksi senttimetriä paksuksi. Sekä lehdistä että varsista tulee murskattaessa pistävä haju.

Levinneisyys

Karvaskurkku on lähtöisin Intiasta, mutta se on levinnyt viljelykarkulaisena Australiaan. Sitä kasvatetaan myös muualla Aasiassa, Afrikassa ja latinalaisessa Amerikassa.

Käyttö

Karvaskurkun hedelmä poimitaan raakana ja kypsennetään. Sen maku on kitkerä, mutta se sisältää paljon kaliumia, A- ja C-vitamiinia. Siinä on myös runsaasti fosforia. Karvaskurkkua on käytetty paljon myös rohdoksena kansanlääkinnässä. Länsimaissa on tutkittu sen käyttämistä diabeteksen hoidossa.
Friedrich Ebert nuorempi

Friedrich Ebert nuorempi (12. syyskuuta 1894 Bremen – 4. joulukuuta 1979 Berliini) oli saksalainen vasemmistopoliitikko ja Saksan ensimmäisenä presidenttinä toimineen Friedrich Ebertin poika. Hän oli alkujaan isänsä tavoin sosiaalidemokraatti, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Itä-Saksaa hallinneessa Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa (SED). Hän oli Itä-Berliinin ylipormestarina 1948–1967.
Ebert kävi ala- ja keskikoulun Berliinissä ja kouluttautui 1909–1913 kirjanpainajaksi, missä ammatissa hän työskenteli seuraavat kaksi vuotta. Hän liittyi 1910 sosiaalidemokraattisen nuorisoliittoon ja 1913 Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Vuosina 1915–1918 hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan jalkaväen sotilaana. Weimarin tasavallan aikana Ebert toimi sosiaalidemokraattisten lehtien toimittajana. Vuosina 1918–1923 hän oli Vorwärtsin toimittajana, sen jälkeen kaksi vuotta sosiaalidemokraattisen lehdistöpalvelun työntekijänä ja vuosina 1925–1933 Brandenburger Zeitungin sekä Potsdamer Volksblattin päätoimittajana. Toukokuusta 1928 kesäkuuhun 1933 hän oli edustajana Saksan valtiopäivillä. Vuonna 1933 hän oli lyhyen aikaa myös Brandenburgin maapäivien edustajana Preussin osavaltion valtioneuvostossa. Ebert menetti työnsä, kun uusi kansallissosialistinen hallinto takavarikoi Brandenburger Zeitungin lehtipainon toukokuussa 1933, ja heinäkuusta joulukuuhun hän oli poliittisista syistä vangittuna Oranienburgin, Börgermoorin ja Lichtenbergin keskitysleireissä. Seuraavina vuosina hän oli pääasiassa työttömänä. Toisen maailmansodan alussa hänet kutsuttiin uudelleen asepalvelukseen ja hän palveli elokuusta 1939 toukokuuhun 1940 Wehrmachtissa osallistuen Puolan-sotaretkeen yleten ylikorpraaliksi. Sen jälkeen hänet määrättiin työskentelemään valtion kustannuslaitos Reichsverlagsamtiin.
Sodan jälkeen Ebert toimi 1945–1946 SPD:n Brandenburgin piirin puheenjohtajana. Hän kannatti sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen puolueen yhdistämistä, ja SED:n perustamisen jälkeen hän jatkoi huhtikuusta 1946 alkaen toisena Brandenburgin piirijohtajista. Hänet valittiin SED:n keskuskomiteaan, 1947 keskussihteeristöön ja 1949 politbyroohon eli ylimpään puoluejohtoon. Hän toimi vuodesta 1946 myös Brandenburgin maapäivien puhemiehenä. Vuonna 1948 Ebert valittiin Itä-Berliinin ylipormestariksi, missä tehtävässä hän toimi melkein kaksikymmentä vuotta. Samanaikaisesti hän oli jäsenenä 1948–1949 toimineessa Saksan kansanneuvostossa, 1949–1950 väliaikaisessa kansankamarissa ja vuodesta 1950 kuolemaansa asti DDR:n valtaa vailla olleessa parlamentissa, kansankamarissa. Hän oli 1950–1963 ja 1971–1979 kansankamarin varapuhemies sekä vuodesta 1971 SED:n parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuodesta 1960 Ebert kuului myös Itä-Saksan valtioneuvostoon. Hänellä oli lisäksi muita tärkeitä luottamustehtäviä DDR:ssä. Vuosina 1950–1958 hän oli saksalais-neuvostoliittolaisen ystävyysseuran puheenjohtaja ja 1957–1964 DDR:n kaupunki- ja maapäivien puheenjohtaja. Hän sai monia korkeita itäsaksalaisia kunniamerkkejä.
Kaivannon sairaala

Kaivannon sairaala (Kaivannon B-mielisairaala, entinen Pirkanmaan sairaala) on ollut Kangasalla lähellä Kaivannon kanavaa sijaitseva psykiatrinen sairaala. Sairaala perustettiin vuonna 1963 ja peruskorjattiin vuosina 1993–1994. Se on kuulunut Pirkanmaan sairaanhoitopiiriin vuoteen 2015 asti. Vuoden 2015 lopulla sairaalakäyttö loppui ja rakennuksissa toimi SPR:n ylläpitämä vastaanottokeskus . Vastaanottokeskuksen toiminta päättyi keväällä 2016, jonka jälkeen rakennus on ollut tyhjillään.
Halsionlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,2 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy.
Lorenz Jaeger

Lorenz Jaeger (23. syyskuuta 1892 Halle – 1. huhtikuuta 1975 Paderborn) oli saksalainen kirkonmies, joka sai katolisen vihkimyksensä papiksi 1. huhtikuuta 1922 ja piispaksi 19. lokakuuta 1941. Hän toimi Paderbornin arkkipiispana vuosina 1941–1973 ja oli kardinaali vuodesta 1965.
Pilvisyys

Pilvisyys on pilvien peittämä osuus taivaasta. Se voi olla esimerkiksi kokonaan pilvessä, puolipilvinen, lähes pilvetön tai pilvetön. Pilvipeite vaikuttaa esimerkiksi Auringon näkymiseen paitsi laajuudeltaan, myös paksuudeltaan. Ohut yläpilvi varjostaa vain vähän, ja Aurinko kuultaa pilven läpi.

Maapallon pilvisyys

Maan pinnasta on noin 70% pilvien peitossa, yhtenäisiä laajoja pilvialueita on 20–30%. 
Pilvisyyden pienienkin muutosten arvellaan vaikuttavan maan pintalämpötilaan, koska pilvet heijastavat monesti paljon säteilyä, toki pilvilajista riippuen.
Eri alueiden tyypillinen pilvisyys vaihtelee huomattavasti. Aavikot ja jäätiköt ovat melko pilvettömiä, meret pilvisiä. Kosteat manneralueet ovat melko pilvisiä.
Pilvisyys Saharan yllä on 10–40%, sademetsässä 60–70 % ja savannilla 50% ja Euroopan ja Aasian metsäalueilla 50–70%. Pilvettömintä on Etelämantereella. Hyvin pilvistä on esimerkiksi keskisellä pohjoisella Pohjois-Atlantilla, 80–100%. Merien pilvisyys on välillä
40–100%, mannerten 5–75%.
Pilvien valonheijastuskyky on keskimäärin 55%, 40–80%.
Mäntyjen ja kuusien vapauttamat terpeenit nousevat ilmakehään ja lisäävät pilviä tuhannen metrin korkeudessa. Männyt ja kuuset vapauttavat niitä enemmän lämpimämmässä.
Supla

Supla on Nelonen Median suoratoistopalvelu audiosisällöille. Yhtiön tietojen mukaan Suplaa käyttää viikoittain yli 100 000 eri käyttäjää, ja sisältöjä käynnistetään viikon aikana yli miljoona kertaa. Palvelussa voi kuunnella esim. Radio Suomipopin, Radio Rockin, Radio Aallon ja Loopin ohjelmia myös jälkikäteen.
Vuodesta toiseen

Vuodesta toiseen on Aku Ankan Aikakone -sarjakuvakirjasarjan viides osa vuodelta 2007. Tässä kirjassa kirjaimellisesti hypitään vuodesta toiseen, sillä tarinat liittyvät moneen eri aikakauteen. Kirjassa nähdään Aku Ankan lisäksi monia muitakin hahmoja, kuten Kroisos Pennonen, Milla Magia, Musta Pekka, Touho Ankka ja jopa Into Ankka.
Kirjan kymmenestä tarinasta seitsemän oli Suomessa ennen julkaisemattomia.
Da-Capo

Da-Capo on Fazerin valmistama suklaapatukka ja -konvehtimakeinen, jota on valmistettu vuodesta 1916 lähtien. Da-Capo-patukka on Fazerin ensimmäinen suklaapatukka

Historia

Vuodesta 1916 vuoteen 1939 Da-Capoja myytiin paperipäällysteisenä konvehtikaramellina. Da-Capo nimettiin musiikkitermin Da capo (alusta uudelleen) mukaan, sillä se sai alkunsa kierrätysajatuksesta, kun laadunvalvonnassa virheellisiksi todetut liköörikonvehdit haluttiin saada käyttöön. Konvehdit sulatettiin, ja seokseen lorautettiin mausteeksi Rhum Martiniqueta, joka tasoitti sopivasti liköörin makua. Suklaapatukkana Da-Capoja alettiin valmistaa vuonna 1949, ja vuonna 1957 kääreelliset konvehdit palasivat taas markkinoille. Välillä konvehdit olivat poissa markkinoilta, mutta nykyisin niitä myydään jouluisin ja muun muassa lentokenttien Travel-valikoimissa.

Pakkaus

Da-Capoja myydään 20 gramman suklaapatukkana ja kolmen kilogramman ja 350 gramman konvehtirasioissa sekä 130 gramman pusseissa.
Lukufiilis

Lukufiilis on lukio- ja yläasteikäisille tehty kirjallisuuslehti. Valtaosan jutuista kirjoittavat nuoret avustajat eri puolilta Suomea. Toimituskunnassa on mukana kahdeksan nuorta.
Lehden päätoimittajana toimii kirjailija Terhi Rannela ja toimitussihteerinä Saara Oranen.
Jokaisessa lehdessä arvioidaan noin 20 kirjaa, joista kolmannes on nuortenkirjoja, muut yleistä kaunokirjallisuutta ja tietokirjoja. Lehti kertoo myös kirjallisuuden ilmiöistä, lukemisesta ja kirjailijoista.
Lukufiilis ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lukufiiliksen kustantaja on Stellatum Oy. Lehteä julkaisee Lukukeskus. Lukufiilis on Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsen.
Ratalammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy.
Kevin Strootman

Kevin Strootman (s. 13. helmikuuta 1990 Ridderkerk, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaisseura Olympique de Marseillea. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Ura

Strootman aloitti ammattilaisuransa Sparta Rotterdamin riveissä, jonka jälkeen hän on pelannut myös FC Utrechtissä sekä PSV Eindhovenissa.
Vuonna 2013 Strootman siirtyi Italian pääsarjaan Serie A:han AS Roman joukkueeseen noin 17 miljoonan euron siirtosummalla.
Vuonna 2018 Strootman siirtyi Ranskaan Marseillen joukkueeseen.
Strootman valittiin Hollannin joukkueeseen vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuihin. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa Helsingin Olympiastadionilla karsintaottelussa Suomea vastaan 7. syyskuuta 2011.
Henri Ikonen

Seuraura

Ikonen on Savonlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän pelasi jo 15-vuotiaana suurimman osan kaudesta 2009–2010 seuran A-nuorissa II-divisiojoukkueessa ja oli 13 osumallaan SaPKon kolmanneksi paras maalintekijä. Ikonen oli vain 16-vuotias, kun hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen Kalevan Pallon SM-liigajoukkueen kanssa kesäkuussa 2010. Ikonen pelasi suurimman osan kaudesta 2010–2011 joukkueen A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös B-nuoria.
Kaudella 2011–2012 Ikonen teki SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 17-vuotiaana 18. lokakuuta 2011 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 8.16 minuuttia. Ikonen teki SM-liigauransa ensimmäisen tehopisteen 1. marraskuuta 2011 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan syötettyään Iiro Pakarisen maalin. Yhteensä hän pelasi kauden aikana kahdeksan SM-liigaottelua. Ikonen edusti KalPan miesten joukkuetta jo kolmen ottelun verran European Trophyssa syksyllä 2011. Hän pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi KalPan A-nuorissa, joiden toiseksi paras pistemies Ikonen oli tehoilla 17+28=45. Kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Marraskuussa 2011 Ikonen solmi KalPan kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
KHL-joukkue Donbass Donetsk varasi Ikosen 131. pelaajana toukokuussa 2012. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Kingston Frontenacs 66. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Ennen SM-liigakauden alkua, syyskuussa 2012 Ikonen päätti siirtyä Frontenacsiin kaudeksi 2012–2013. Hän oli tehoilla 22+29=51 joukkueen paras pistemies.
Tampa Bay Lightning varasi Ikosen kuudennella kierroksella 154. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudeksi 2013–2014 hän oli palaamassa aiemmin tehdyn sopimuksensa mukaisesti KalPaan, mutta heinäkuussa joukkue lainasi hänet kauden ajaksi kuitenkin takaisin Frontenacsiin. Ikonen oli joukkueen toiseksi paras pistemies Sam Bennettin jälkeen tehoilla 25+45=70. Huhtikuussa 2014 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Ikonen liittyi samalla loppukaudeksi Lightningin farmijoukkue Syracuse Crunchiin, AHL:ään.
Kausi 2014–2015 oli Ikoselle varsinainen tulokaskausi AHL:ssä. Hän vietti siellä koko kauden ja teki 59 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 5+8=13. Kaudella 2015–2016 Ikonen pelasi myös kolme ottelua ECHL-joukkue Greenville Swamp Rabbitsissa. Kaudella 2016–2017 hän teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+11=17. Ikonen ei lopulta pelannut tulokassopimuksensa aikana otteluakaan NHL:ssä.
Kaudeksi 2017–2018 Ikonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 35 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+9=13. Heinäkuussa 2018 Ikosen sopimusta joukkueen kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2021 saakka.

Muuta

Ikosen isä Jari on entinen alempien sarjojen jääkiekkoilija.