google/wiki40b huggingface dataset:
Martin Tauber

Maailmancup

Tauber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 22. marraskuuta 1997 Beitostølenissä ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 105:s. Maailmancupin pisteitä Tauber saavutti ensimmäisen kerran 27. joulukuuta 1998, kun hän oli 24:s vapaan hiihtotavan sprintissä Garmisch-Partenkirchenissä. Palkintokorokkeelle Tauber ylsi maailmancupissa kerran. Hän oli toinen 5. helmikuuta 2006 Davosissa pidetyssä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa Tauber oli mukana vuosina 1994–1996 yhteensä viidellä matkalla. Paras sijoitus näissä kilpailuissa oli yhdeksäs sija 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Asiagossa 4. helmikuuta 1996.
MM-kilpailuissa Tauber oli mukana Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-tasolla oli 18. sija vuoden 2005 kilpailujen 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähdössä. Vuoden 2005 MM-kisoissa Tauber hiihti ainoan arvokisaviestinsä, jossa Itävalta sijoittui viidenneksi.
Olympialaisissa Tauber oli mukana Torinossa 2006. Siellä hän hiihti uransa parhaan arvokisasijoituksen ollessaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa kahdeksas.

Kilpailukielto

Keväällä 2007 Kansainvälinen olympiakomitea langetti Tauberille ja viidelle muulle itävaltalaisurheilijalle elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon olympialaisiin. Syynä oli dopingaineiden hallussapito Torinon olympialaisissa 2006.
Börje Bernhard Rajalin

Börje Bernhard Rajalin (s. 11. helmikuuta 1933 Helsinki) on suomalainen taidekäsityöläinen. Hänet tunnetaan parhaiten hopeaseppänä, joka on työskennellyt muun muassa Kalevala Koru -yhtiölle.
Alkuperäiseltä ammatiltaan Rajalin on hopeaseppä. Hänen suunnittelemansa hopeakorut ovat muodoiltaan yksinkertaisia, ja niissä käytetään koristeena usein kiviä ja ornamentteja. Rajalinin luoman korumalliston on arvioitu lisänneen tuntuvasti hopeakorujen suosiota Suomessa. Vuonna 1958 Rajalin sai kansainvälistä mainetta osallistumalla menestyksekkäästi korumuotoilun avantgarde-näyttelyyn yhdessä Elis Kaupin ja Eero Rislakin kanssa. Rajalinista tuli Kalevala Korun pääsuunnittelija vuonna 1956 ja hän toimi pitkään yhtiön taiteellisena johtajana.
Rajalin on toiminut myös teollisena muotoilijana ja näyttelyarkkitehtina. Rajalin oli Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja vuosina 1962–1972 ja sen metallitaiteen osaston johtaja vuosina 1969–1972. Hänellä oli vahvat yhteydet teollisuuteen ja hän suunnitteli muun muassa Strömberg Oy:lle.
Rajalinin yksi merkittävimmistä muotoilukohteista oli Helsingin metro. Hän sai yhdessä Antti Nurmesniemen kanssa suurimman osan metrojunien muotoilutyöstä. Nurmesniemen ja Rajalinin tavoitteena oli esteettisesti korkeatasoinen metro, jonka ulkonäkö kestäisi aikaa. He tekivät yhteistyötä myös asemien suunnittelijoiden kanssa, jotta metrosta ja asemista tulisi tyylikäs kokonaisuus. Helsingin metrosta onkin sanottu, että se on kaunis kuin koru.
Rajalin sai kultamitalin Milanon triennaalista vuonna 1960 ja Lunning-palkinnon vuonna 1963. Hänet valittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi 2002 .
Broadchurch

Sovitukset

Fox tuotti sarjasta yhdysvaltalaisen sovituksen, jonka pääosaa näytteli alkuperäisversion tavoin David Tennant. Foxin sarja on nimeltään Gracepoint. Se ei kerännyt kuitenkaan riittävästi katsojia katsojia eikä vuonna 2014 esitetylle ensimmäiselle tuotantokaudelle tehty jatkoa. Ensimmäisen kauden keskikatsojamäärä oli 3,635 miljoonaa katsojaa. Tästä huolimatta David Tennant voitti sarjasta paras päänäyttelijä uudessa sarjassa People’s Choice Award -palkinnon. 
Myös Ranskalainen France 2 -kanava aikoo tehdä sarjasta oman version, nimeltään Malatarra.
Mustavuoren suojelualue

Mustavuori (viralliselta nimeltään Mustavuoren lehto ja Östersundomin lintuvedet) on Natura-luonnonsuojelualue (FI0100065) Itä-Helsingissä lähellä Vuosaaren satamaa. Viereisen Porvarinlahden kanssa alue muodostaa Natura 2000 -alueen.
Mustavuori on pääkaupunkiseudun arvokkain lehtoalue. Erikoisuutena alueella on ensimmäisen maailmansodan aikaisia Krepost Sveaborgin linnoitusrakennelmia, kuten tykkiteitä.
Alueen pinta-ala on 36,6 hehtaaria, josta vettä on 0,13 hehtaaria. Alueen omistaa Helsingin kaupunki. Alueen pohjoisosa, joka ennen vuoden 2009 alkua kuului Vantaaseen, kuuluu valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan.
Alueen eteläosassa on sekametsässä lehtomaisia kangasmetsäkaistaleita sekä avokallioita ja kitukasvuisia kalliomänniköitä. Keväällä lehtokaistaleet täyttyvät harvinaisen keltavuokon ja kevätlinnunherneen kukista.
Tirvan rautatie

Tirvan rautatie oli 1904 avattu noin viiden kilometrin pituinen 600 mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen rautatie joka kulki Kaipiaisten rautatieasemalta Tirvan Pajukoskelle. Pajukoskella sijaitsivat insinööri Knut August Palmbergin 1890 perustamat vesisaha, höyläämö ja kimröökitehdas. Tirvalla sijaitsi myös 1906–1912 Suomen Myllykivitehdas Oy ja vuosina 1913-1919 teknokemiallinen tehdas. Jälkimmäisen siirryttyä Voikoskelle, muutti sen tiloihin ryynilaitos, joka toimi siellä vuoteen 1928 asti. Alueella oli myös vuonna 1913 valmistunut sähkövoimala. Tirvan tehtaat siirtyivät 1928 Enso-Gutzeit Oy:n haltuun ja sen jälkeen vain saha ja höyläämö olivat toiminnassa vuonna 1947 sattuneeseen tulipaloon saakka. Kapearaiteisen radan raiteet on purettu ilmeisesti 1950-luvulla, mutta vanha ratalinja erottuu yhä maastossa. Myös veturitalli on säilynyt keskellä metsää.

Kalusto

Tirvan radalla käytettiin aluksi vaunujen vetämiseen hevosia ja sittemmin radalle hankittiin englantilaisvalmisteinen moottoriveturi josta luovuttiin ennen vuotta 1910 ja noin vuonna 1917 se siirtyi Enso-Gutzeitin Kotkan tehtaille. Radalla oli sen jälkeen höyryveturina Tampella 175/1911 ja Enso-Gutzeitin hankittua Tirvan tehtaat radalla käytettiin vuosina 1930–1935 Pankakosken tehtaalta lainattua höyryveturia 5 (Baldwin 17346/1900).
HMS Porpoise (1913)

Palvelus

HMS Porpoise palveli Suuren laivaston 4. hävittäjälaivueessa vuoteen 1916, jolloin se siirrettiin Skagerrakin taistelun jälkeen laivueen mukana Humberiin. Alus siirrettiin edelleen vuoden lopussa Portsmouthiin. Pian siirron jälkeen laivue hajotettiin, ja sen alukset siirtyivät eri paikallislaivueisiin.

Brasilian laivasto

Alus myytiin 23. helmikuuta 1920 ilman aseita takaisin valmistajalleen, joka myi sen edelleen Brasiliaan siviiliyritykselle. Brasilian laivasto otti aluksen palvelukseen 9. joulukuuta 1922 ja nimesi sen ensin Alexandrino Deaencaksi ja edelleen Maranhãoksi runkonumerolla CT 12.
Maranhão varustettiin 1942 Oerlikonin 20 mm ilmatorjuntatykein, sukellusveneentorjuntakalustolla ja kaikuluotaimella. Alus poimi 13. heinäkuuta 1943 Rio de Janeiron kaakkoispuolelta merestä 86 eloonjäänyttä amerikkalaiselta rahtilaiva SS African Starilta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-172:n oli torpedoinu (25°46′S, 40°35′W ). Alus poistettiin palveluksesta 13. syyskuuta 1946, jolloin se oli purjehtinut 89 510 merimailia.
Tuusulan vaakuna

Tuusulan kunnanvaakuna on saanut aiheensa alueen historiallisista vaikuttajista. Pistoolinlukko on myös pitäjässä pitkään vaikuttaneen Stålhanen suvun tunnus, ja laakerinoksa viittaa Tuusulassa 1900-luvun alussa vaikuttaneeseen merkittävään taiteilijayhteisöön.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 28. tammikuuta 1953. Vaakunan selitys on ”puna-hopeahalkoisen kilven yläkentässä hopeinen pistoolinlukko ja alakentässä vihreä laakerinoksa, jonka marjat punaiset”.
Sergei Markov

Sergei Aleksandrovitš Markov (ven. Серге́й Александрович Марков, s. 1958) on venäläinen politiikantutkija, toimittaja ja aktivisti.
Suomessa hänet on tunnettu Venäjän parlamentin sekä presidentti Vladimir Putinin politiikan tukijana, jolla on hyvin voimakkaita mielipiteitä ja kielikuvia.
Suomen mediassa häntä on kutsuttu muun muassa "Vladimir Putinin sanansaattajaksi". Hän esiintyi myös 5. marraskuuta 2014 esitetyssä Yleisradion A-studio-ohjelmassa "Moskova extra".

Poliittisia kannanottoja

Suomalaisessa sanomalehti Hufvudstadsbladetissa Markov varoitti Suomea liittymästä Natoon. Hänen mukaansa Euroopassa on 5–6 venäläisvastaista maata, jotka ovat Ruotsi, Puola, Baltian maat ja Suomi. Samassa haastattelussa hän totesi myös, että jos Suomi haluaa liittyä Natoon, suomalaisten pitää ajatella ensin, haluavatko he olla aloittamassa kolmatta maailmansotaa russofobiansa tähden niin kuin antisemitismi aloitti toisen maailmansodan.
Psychology Today

Levikki

Vuonna 1976 Psychology Today myi 1 026 872 numeroa. Lehden levikki vuonna 1981 oli 1 171 362 ja 862 193 vuonna 1986. Kesäkuusta 2010 kesäkuuhun 2011 se oli yksi lehtikojujen ostetuimmista aikakauslehdistä.
Pietari Longström

Pietari Longström (k. 1718) oli isonvihan aikainen sissipäällikkö, kapteeni. Hän oli suuressa Pohjan sodassa sissiretkillä venäläisiä vastaan ja sai kapteenin arvon 1713. Isonvihan aikana hän teki partioretkiä venäläisten selustaan, vuonna 1715 aina Vehkalahdelle saakka. Hän kaatui C. G. Armfeltin sotaretkellä Norjan tuntureilla. Hänelle on pystytetty muistokivi Norjaan Hegraan 1931.
Varikko (autourheilu)

Varikko on moottoriurheilussa kilpailualueen lähettyvillä sijaitseva paikka, jossa huolletaan ja korjataan ajoneuvoa. Varikolla on usein huoltohenkilökunnan tiloja ja kilpa-ajoneuvon säilytyspaikka. Joissakin kisoissa, kuten Formula 1 -sarjassa, varikolla käydään kesken kisaa muun muassa tankkaamassa ja vaihtamassa renkaita.

Varikkokäynti

Varikkokäynnillä kuljettaja ajaa autonsa varikkosuoralle ja pysähtyy tarkoin määrättyyn kohtaan tallin pilttuun eteen. Mekaanikot yleensä vaihtavat autoon uudet renkaat ja suorittavat tankkauksen. Toisinaan, jos esimerkiksi auton siivissä on vikaa, ne vaihdetaan. Kun kaikki tarvittava on tehty, päämekaanikko nostaa kyltin ja kuljettaja palaa takaisin radalle. Yleensä normaali varikkokäynti kestää 6–10 sekuntia.
Isabella Clara Eugenia

Isabella Clara Eugenia (12. elokuuta 1566 Segovia, Espanja – 1. joulukuuta 1633 Bryssel, Espanjan Alankomaat) oli espanjalaissyntyinen prinsessa, joka toimi Espanjan Alankomaiden (nykyisen Belgian) kanssahallitsijana yhdessä puolisonsa, Itävallan arkkiherttua Albrekt VII:n kanssa vuosina 1598–1621 sekä sijaishallitsijana miehensä kuoltua vuosina 1621–1633.
Isabellan vanhemmat olivat Espanjan kuningas Filip II ja kuningatar Elisabet Valois. Filip II yritti Isabellan avulla saada sukunsa eri maiden valtaistuimille. Filip ehdotti Isabellaa Englannin katoliseksi kruununtavoittelijaksi sen jälkeen, kun Maria Stuart oli teloitettu vuonna 1587. Kun Isabellan eno, Ranskan kuningas Henrik III murhattiin vuonna 1589 eikä tällä ollut miespuolista perillistä, Filip tarjosi Isabellaa Ranskan hallitsijaksi. Isabella nai serkkunsa, Itävallan arkkiherttua Albrekt VII:n huhtikuussa 1599. Filip II oli päättänyt luovuttaa Espanjan Alankomaat Albrektille myötäjäisinä sillä ehdolla, että Albrekt ja Isabella hallitsisivat niitä yhdessä ja että ne palautuisivat Espanjalle, jos he eivät saisi lapsia.
Isabella ja Albrekt yrittivät huonolla menestyksellä yhdistää kapinalliset seitsemän pohjoista maakuntaa (Alankomaat) hallitsemiinsa Espanjan Alankomaihin, turvautuen niin sodan jatkamiseen kuin diplomatian keinoihin. Käytännössä he hallitsivat vain Espanjan haltuun jääneitä kymmentä eteläistä maakuntaa. Albrekt VII kuoli lapsettomana vuonna 1621, jolloin Espanjan Alankomaat palautuivat Espanjan kruunulle. Isabella jatkoi alueen hallitsemista veljenpoikansa, Espanjan kunigas Filip IV:n sijaishallitsijana, kunnes kuoli itse 12 vuotta myöhemmin.
Isabellan taidot jousiampujana ovat aiheena hänen elinaikansa taiteessa ja runoudessa.
Kaikkiin neljään tuuleen

Julkaisuhistoria

Teoksen syntyyn vaikutti Södergranin tiukka taloustilanne. Se oli valmiina jo Ruusualttarin ilmestyessä. Kustantaja halusi kuitenkin irrottaa erikseen runot ja aforismit, ja niin ilmestyi ensin runokokoelma Tulevaisuuden varjo (Framtidens skugga, 1920) ja aforismit kokoelmana Brokiga iaktagelser. Suomeksi aforismit ilmestyvät ensi kerran tässä kokoelmassa. Ajatuksia luonnosta -osuus ilmestyi alkujaan Ultrassa.

Vastaanotto

Kiiltomato.netin arvostelussa Jani Saxell huomauttaa, että Södergran on aforismeissaan ”häkellyttävän paljas ja intiimi”, riisuu niistä ”kaiken turhan tiedon krumeluurit”. Kuitenkin hänestä tuntuu, että aforismit ovat ikään kuin keskentekoisia, ”että ollaan muistiinpanojen ja tekstiaihioiden äärellä”. Hän kiittää suomentaja Hilja Mörsärin työtä hienoksi.
Ulla Kaasinen

Ulla Kaasinen (s. 16. syyskuuta 1960) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja.
Pelaajana Kaasinen edusti Helsingin Jalkapalloklubia, Helsinki Unitedia, PP-Futista ja tukholmalaista AIK:ta. Hän voitti Suomen mestaruuden peräti kahdeksan kertaa. Mestaruuksista kuusi tuli HJK:n riveissä ja yhden hän voitti Helsinki Unitedissa sekä PP-Futiksessa. Suomen Cupin Kaasinen voitti kolmesti. Maajoukkueeseen Kaasinen pääsi ensimmäisen kerran kesällä 1975. 15 vuotta kestäneellä maajoukkueuralla hän pelasi 41 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Pelaajauran jälkeen Kaasinen ryhtyi valmentajaksi. Hän toimi muun muassa maajoukkueen kakkosvalmentajana ja valmensi Malmin Palloseuran mestaruuteen 1994.
Aino Acktén huvila

Aino Acktén huvila on Helsingin Laajasalossa Tullisaaren osa-alueella sijaitseva historiallinen huvilarakennus, joka toimii nykyisin kaupungin omistamana kulttuuritilana.
Huvila oli alun perin nimeltään Villa Lindfors ja se on yksi kolmesta huvilasta, jotka Theodor Decker suunnitteli kauppaneuvos Henrik Borgströmin jälkikasvua varten (huviloista kaksi on säilynyt). Vuonna 1877 valmistunut kaksikerroksinen ja koristeelliseen uusrenessanssityyliin rakennettu puuhuvila sijaitsee Tullisaarenpuistossa. Siinä on käytetty pystyhirsirakennetta. Maailmankuulu suomalainen sopraano Aino Ackté osti huvilan kesäasunnokseen vuonna 1904 ja käytti sitä kuolemaansa saakka vuonna 1944. Helsingin kaupunki sai sen omistukseensa vuonna 1929 ja entisöi sen vuosina 1986–1987 alkuperäisasuunsa. 
Huvilaa vuokrataan toukokuusta lokakuun loppuun pienimuotoisiin konsertteihin ja kulttuuritapahtumiin, kokouksiin, seminaareihin ja yksityistilaisuuksiin sekä musiikin harjoittelu- ja opetuskäyttöön.
Acktélla oli huvila myös Heinävedellä Etelä-Savossa lähellä Koukunpolven kuuluisaa Heinäveden reitin kansallismaisemaan kuuluvaa jyrkkää vesitien käännöstä.
Toros Neftekamsk

Historia

Neftekamaan perustettiin vuonna 1988 jääkiekkojoukkue nimeltään Torpedo Neftekamsk. Seura saavutti karsinnoissa sarjapaikan Neuvostoliiton toiselta sarjatasolta Pervaja Ligasta, jossa se aloitti kaudella 1989–1990. Vuonna 1990 seuran nimeksi vaihdettiin nykyinen Toros Neftekamsk ja samalla perustettiin seuran jääkiekkokoulu. Neuvostoliiton kaaduttua seura ajautui vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin, mutta pystyi ylläpitämään toimintansa, mutta Venäjällä Pervaja Ligasta tuli nyt kolmas sarjataso.
Toros nousi vuonna 2006 maan toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan ja samana vuonna Baškortostanin tasavalta rahoitti seuralle uuden jäähallin.
Charlestown (Indiana)

Väestöjakauma

Vuonna 2000 Charlestownin väestöstä 92,91 % oli valkoisia, 2,47 % afroamerikkalaisia, 0,27 % intiaaneja, 0,17 % aasialaisia ja 0,07 % Tyynenmeren saarelaisia. Espanjalaisia ja latinalaisamerikkalaisia oli asukkaista 5,32 %. Muita väestöryhmiä edusti 2,77 %, ja 1,35 % edusti kahta tai useampaa eri ryhmää.
Charlestownin asukkaista alle 18-vuotiaita on 29,0 %, 18–24-vuotiaita 10,8 %, 25–44-vuotiaita 30,4 %, 45–64-vuotiaita 18,9 % ja yli 65-vuotiaita 10,9 %.
Mark Visentin

Ura

Visentinin kasvattajaseura on Halton Hurricanes. Hän voitti joukkueessa paikallisen juniorisarjan mestaruuden keväällä 2003. Kesällä 2008 Niagara IceDogs varasi Visentinin 54. pelaajana OHL:ään. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Seuraavalla kaudella 2009–2010 Visentinistä tuli IceDogsin ykkösmaalivahti. 
Phoenix Coyotes varasi Visentinin NHL:n varaustilaisuuden 27. pelaajana ja toisena maalivahtina kesällä 2010. Hän vietti IceDogsissa vielä kauden 2010–2011. Visentin teki huhtikuussa 2011 tulokassopimuksen Coyotesin kanssa. Hän pelasi kuitenkin IceDogsissa vielä yhden kauden ja siirtyi vasta kaudeksi 2012–2013 Coyotesin organisaatioon.
Wells teki maalin OHL:ssä huhtikuussa 2012.
Ville Seivo

Ville Seivo (s. 28. kesäkuuta 1978) on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti useista televisiorooleistaan.
Seivo näytteli Tuomo Tervajokea saippuasarjassa Salatut elämät vuosina 2006–2008 ja vieraili sarjassa vielä marraskuussa 2008, helmikuussa 2011 ja marraskuussa 2014. Seivo on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa Uudisraivaaja ja Käenpesä. Lisäksi hän on esiintynyt Jonnan musiikkivideossa ”Sateen jälkeen”.
Kesällä 2011 Seivo esiintyi Joensuussa Hasaniemen Teatterissa näytelmässä Rölli ja metsänhenki.
Nykyään Seivo toimii Vaasan kaupunginteatterissa kiinnitettynä näyttelijänä.
Kysta

Kysta (m.kreik. κύστις, kystis, "rakkula") on lääketieteessä nesteen tai puolikiinteän aineen täyttämä epänormaali ontelo tai rakkula kehossa. Kysta voi syntyä esimerkiksi infektion seurauksena, tai se voi olla synnynnäinen eli johtua häiriöstä sikiönkehityksessä. Kystia voi esiintyä muun muassa munuaisissa, maksassa, munasarjoissa, nivelpussissa, poskionteloissa,leukaluussa sekä rinnoissa. Rinnoissa kystia esiintyy etenkin fertiili-ikäisillä naisilla, ja ne häviävät yleensä menopaussi-iässä. Poskionteloissa kysta voi aiheuttaa poskiontelontulehduksen oireita, kuten paineen tunnetta. Maksan tai munuaisen kysta voi olla sattumalöydös ultraäänitutkimuksessa eikä vaadi välttämättä mitään hoitoa. Munuaisissa ne ovat erityisen tavallisia, sillä niitä todetaan joka toisella yli 50-vuotiaalla. Kystan voi mahdollisesti leikata.
Biologiassa kysta tarkoittaa tiettyjen parasiittien nukkuvan vaiheen muotoa, jossa eliöllä on ympärillään suojakuori.
Bronkogeenisellä kystalla tarkoitetaan keuhkojen synnynnäistä epämuodostumaa, jonka voi yleensä leikata.
TUL:n pesäpallomestaruus 1934

Itälohko

Idän loppuottelut pelattiin Kuusankoskella, ja lopputurnaukseen selvisivät Lappeenrannan Työväen Urheilijat ja Kuusankosken Puhti.
Johnstownin tulva

Johnstownin tulva eli vuoden 1889 suuri tulva tapahtui 31. toukokuuta 1889. Pennsylvanian South Forkissa sijainnut pato murtui, minkä lisäksi useita päiviä kestäneet kovat sateet pahensivat tilannetta. 2 209 ihmistä kuoli ja vahingoiksi arvioitiin 17 miljoonaa dollaria. Yli 100 sanomalehteä lähetti kirjeenvaihtajia katastrofialueelle ja tulvasta kärsineet alueet saivat lahjoituksia eri puolilta maailmaa. Clara Bartonin johtama Amerikan Punainen Risti järjesti ensimmäistä kertaa humanitaarista apua suuronnettomuuden uhreille.
Ubongo

Tarina

Pelissä on afrikkalainen taustatarina. Pelaajat yrittävät hankkia jalokiviä kohdaten erilaisia viidakosta tai savannilta tuttuja eläimiä tai esineitä.

Pelin kulku

Ubongon pelimekaniikka on abstraktia ongelmanratkaisemista, joka muistuttaa tietokonepeliklassikko Tetristä. Jokaisella pelaajalla on valikoima erimuotoisia paloja. Kierroksen alussa pelaajat ottavat itselleen pelilaudan, jossa on alue paloja varten. Valittu määrä paloja on saatava sopimaan pelilaudan alueeseen tiimalasin juostessa.
Ensimmäiseksi ongelman ratkaissut pelaaja saa valita itselleen jalokiviä ensimmäisenä. Kaikki pelaajat, jotka ratkaisivat ongelman ennen ajan loppuun kulumista, saavat kaksi vierekkäistä jalokiveä järjestetyltä jalokivilaudalta. Usean kierroksen jälkeen pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten samanvärisiä jalokiviä. Tämän saavuttamiseksi usein ensimmäisenä jalokiviä valitsemaan päässyt pelaaja on parhaassa asemassa.
Guy Lombardo

Gaetano Alberto ”Guy” Lombardo (19. kesäkuuta 1902 London, Kanada – 5. marraskuuta 1977 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja viulisti. Lombardo perusti vuonna 1924 The Royal Canadians -yhtyeen yhdessä veljiensä Carmenin, Lebertin ja Victorin sekä paikallisten muusikoiden kanssa. Lombardojen uskotaan myyneen 100–300 miljoonaa äänitettä elinaikanaan. Guy oli aluksi tanssiyhtyeen viulisti, mutta pian hänestä tuli sen johtaja ja kapellimestari. Saavutettuaan kohtalaista menestystä Kanadassa, yhtye siirtyi Yhdysvaltoihin Ohion Clevelandiin ja alkoi käyttää itsestään nimeä Guy Lombardo & His Royal Canadians. Clevelandin jälkeen yhtye siirtyi Chicagoon ja sitten New Yorkiin.
New Yorkissa Royal Canadians esiintyi lukuisissa radio-ohjelmissa ja se levytti useita hittisävelmiä alkaen vuodesta 1927 aina vuoteen 1954. Guy Lombardosta tuli tunnettu julkisuuden henkilö 1930-luvun alussa sekä musiikkinsa että radio-ohjelmiensa kautta. Hänen vuosittainen uudenvuodenaaton radioshownsa teki ”Auld Lang Synesta” klassikon Yhdysvalloissa. Yhtyeuransa jälkeen Lombardo työskenteli New Yorkin Jones Beach Marine Theaterissa, jossa hän esiintyi kuolemaansa saakka.
Lombardo menestyi myös kilpaveneilijänä. Vuonna 1946 hän voitti APBA Gold Cupin Tempo VI -veneellään. Vuosina 1946–1949 hän oli hallitseva Yhdysvaltain mestari. Vuonna 1959 hän oli yrittämässä absoluuttista vedessä liikkumisen maailmanennätystä suihkumoottorisella Tempo Alcoa -veneellä, kunnes se tuhoutui radio-ohjatussa testissä, jossa se kulki yli 250 mailin tuntivauhtia (400 km/h).
Lombardolla on Hollywoodin Walk of Famella kolme tähteä (Star of Television, Star of Recording ja Star of Radio), jotka kaikki paljastettiin 9. helmikuuta 1960.
WavPack

WavPack (tiedostopääte .wv ja hybriditilassa .wvc) on vapaa, avoimen lähdekoodin (julkaistu BSD-lisenssin alaisuudessa) äänenpakkausmenetelmä, jonka kehittäjänä toimii David Bryant.
WavPack voi pakata 8-, 16-, 24- ja 32-bittisiä yksi-, kaksi- tai useampikanavaisia WAV-muotoisia äänivirtoja häviöttömästi tai häviöllisesti. Näytteenottotaajuus voi olla välillä 6 – 192 kHz. Koodekin erikoisuutena on ns. "hybriditila", jolloin ääntä pakatessa muodostetaan häviöllisesti pakattu tiedosto ja sille korjaustiedosto, jonka avulla häviöllinen tiedosto voidaan koota takaisin alkuperäiseen muotoonsa häviöttömästi. Häviöllinen tila käyttää hyväkseen pelkkiä kvantisointimatriiseja eikä psykoakustisia malleja kuten kehittyneemmät koodekit. Metatietojen (esimerkiksi esittäjä, kappaleen nimi, Replay Gain -arvot) säilytykseen käytetään APEv2- ja ID3v1-tageja.
WinZIP-ohjelma on käyttänyt WavPackia .wav tiedostojen pakkaukseen versiosta 11 lähtien.
Carrie Prejean

Varhainen elämä

Carrie Prejean syntyi San Diegossa, Kaliforniassa vuonna 1987. Hänen äitinsä on italialais-yhdysvaltalainen. Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1988. Hän lopetti lukion ja opiskelee kristillisessä oppilaitoksessa San Diegossa.

Yksityiselämä

Prejean naimisiin 2. heinäkuuta 2010 amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Kyle Boller. Heidän ensimmäinen lapsensa syntyi 11. toukokuuta 2011, tyttö nimeltä Grace Christina.
Nora Tschirner

Nora Marie Tschirner (s. 12. kesäkuuta 1981 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Soloalbum (2003), Keinohrhasen (2007) sekä vuonna 2006 valmistuneessa elokuvassa FC Venus, joka on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuonna 2005 valmistuneesta suomalaisesta elokuvasta.
Kanarianhelpi

Ulkonäkö ja koko

Kanarianhelpi kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat 0,5–1,5 cm leveät. Kukintona on 2–3 cm pitkä ja 1–2 cm leveä tähkämäinen röyhy.