google/wiki40b huggingface dataset:
Protesilaos

Protesilaos (muinaiskreikaksi Πρωτεσίλαος 'sotajoukon ensimmäinen') oli kreikkalaisessa mytologiassa Ifikloksen poika ja fylakealaisten hallitsija. Hänet tunnettiin eläessään Iolaoksena, mutta häntä alettiin kutsua Protesilaokseksi, koska hän oli ensimmäinen, joka kaatui Troijassa.
Protesilaos oli Helenan kosijoiden joukossa. Kuten kaikki muutkin sulhasehdokkaat, myös hän vannoi valan, jossa lupasi puolustaa valittua puolisoa kaikkia muita vastaan. Kun Paris myöhemmin sieppasi Helenan, Protesilaos joutui mukaan Troijan sotaan taistelemaan Menelaokselle annetun lupauksen mukaisesti; mukanaan hän toi 40 alusta, ja hän nousi ensimmäisenä Troijan rannikolla maihin. Oraakkeli oli ennustanut, että ensimmäinen kreikkalainen, joka kävelisi maalla rantautumisen jälkeen, myös kaatuisi ensimmäisenä kreikkalaisena. Niin Protesilaoksen tapettua neljä miestä hän sai itse Hektorin kädestä surmansa. Toisen version mukaan hänet surmasi Kyknos. Protesilaoksen kuoltua hänen veljensä Podarkes otti sodassa hänen paikkansa.
Jumalat säälivät Protesilaoksen vaimoa Laodameiaa, ja Hermes toi Protesilaoksen tämän luokse Haadeesta. Kolmen tunnin kuluttua Protesilaos kuitenkin vietiin takaisin kuolleiden valtakuntaan, eikä Laodameia voinut kestää miehensä menettämistä toistamiseen. Yhden version mukaan hän pisti itsensä kuoliaaksi; toisen mukaan hän valmisti miehensä mukaan vahapatsaan ja pyhitti itsensä sille. Tällöin kuitenkin hänen isänsä Akastos, jonka palvelija oli hälyttänyt paikalle, päätti lopettaa tämän ja poltatti patsaan ja sille annetut uhrilahjat roviolla. Laodameia heittäytyi suruissaan samaan rovioon ja kuoli.
Tōkai

Tōkai (jap. 東海地方, Tōkai-chihō) on Chūbun seudun sisällä oleva alue Japanissa Honshūn saarella Tyynen valtameren rannalla. Tōkain alueeseen kuuluvat Aichin, Mien ja Shizuokan prefektuurit sekä osia Gifun prefektuurista, mutta sen rajoja ei ole tarkoin määritelty.
Tōkai tunnetaan Japanin tärkeimpänä teentuottaja-alueena sekä modernista teollisuudestaan, erityisesti autoteollisuudesta. Taloudellisesti se on kuitenkin jäänyt usein naapurialueidensa, Kansain ja Kantōn, varjoon. Tōkain prefektuureista Shizuokassa asutus on keskittynyt kapealle Tyynenmeren rantakaistaleelle ja Mien sekä Aichin prefektuurit ympäröivät Isenlahtea. Gifu kuuluu vuorostaan suureksi osaksi Honshūn keskiosan vuoristoalueeseen, joka erottaa Tōkain Japaninmeren rannikon Hokurikun alueesta. Alueen merkittävin kaupunki on Nagoya.
Marco Ferrari

Marco Ferrari (s. 27. marraskuuta 1932 Bergamo) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1959 ja nimitettiin Milanon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mazacan titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Martini, jota avustivat Renato Corti ja Bernardo Citterio.
Ferrari jäi eläkkeelle 10. tammikuuta 2009.
Kareda Šiauliai

Historia

Seura perustettiin vuonna 1990 nimellä Sakalas.
Vuonna 2000 klubi joutui konkurssiin. Se myytiin ja muutettiin Kaunasin kaupunkiin.

Saavutukset

Seura on voittanut Liettuan mestaruuden kuudesti: 1997, 1998.
Nullsoft Scriptable Install System

Historia

NSIS tehtiin alun perin Nullsoftin Winamp-mediasoittimen asentimeksi, ja se pohjautuu Nullsoftin aiempaan ohjelmaan, PiMP:iin (Plugin Mini Packager). NSIS 1 oli hyvin pitkälle MSI-asentimen tyyppinen, paremmalla skriptaustuella ja laajemmalla pakkausmuotojen tuella.
Puolustusvoimien tutkimuskeskus

Puolustusvoimien tutkimuskeskus (lyhenne PvTK tai PvTutkK) oli vuoteen 1999 asti toiminut Suomen puolustusvoimiin kuulunut sotilaslaitos. Se oli Pääesikunnan alainen ja tuotti tutkimuspalveluita puolustuslaitoksen ja maanpuolustuksen kehittämiseksi ja päätöksenteon tueksi.
Keskus toimi Ylöjärven Lakialassa.
Se yhdistettiin vuoden 1999 alussa Sähköteknillisen tutkimuslaitoksen kanssa osaksi Puolustusvoimien teknillistä tutkimuslaitosta.

Historia

Keskus toimi aikaisemmin nimellä Puolustuslaitoksen tutkimuskeskus (PlTutkK).
Leuʹdd

Leuʹdd on kolttasaamelaisten oma musiikkiperinne. Se on niin sanottu eeppinen joiku, eli siinä on tarina. Yleensä leuʹddit kertovat ihmisistä, eläimistä tai luonnosta. Myös sota- ja evakkoajasta on paljon leuʹddeja. Leuʹddin taitajia on enää jäljellä vain muutamia.
Franz von Lenbach

Franz von Lenbach (1836–1904) oli saksalainen taidemaalari, jolla oli Münchenin taide-elämässä huomattava asema. Hänen laaja tuotantonsa käsittää enimmäkseen saksalaisten suurmiesten muotokuvia. Hän erikoistui Vilhelm I:n, Otto von Bismarckin ja hovin johtohenkilöiden kuvaamiseen. Näitä von Lenbach maalasi värikkäästi mutta väitteiden mukaan suhteellisen hengettömästi. Bismarckista hän maalasi peräti 80 muotokuvaa. Vilhelm I:n ja Bismarckin muotokuvien ohella hänen tekemistään muotokuvista tunnettuja ovat ainakin Helmuth von Moltken, Leo XIII:n ja Hans von Bülowin muotokuvat. Von Lenbachin teoksissa yhtyvät venetsialainen maalaustapa ja valokuvamainen tarkkuus. Hänen naiskuvissaan on vaikutteita myös englantilaiselta Reynoldsilta. Usein von Lenbach maalasi pään tummaa taustaa vasten.
Kuntopiiri

Kuntopiiri on harjoittelu- ja kuntoilumenetelmä, jossa pyritään lähinnä oman kehon painoa tai vastusta hyväksi käyttäen parantamaan fyysistä suorituskykyä.
Kuntopiiriin kuuluu vatsan, selän, käsivarsien ja jalkojen lihasten suorituskykyä kehittäviä liikkeitä. Kuntopiiri suoritetaan siten, että perättäiset liikesarjat tehdään eri lihasryhmille ja liikesarjojen välillä pidetään palauttava tauko. Usein harjoitukset tehdään ryhmissä, jolloin syntyy sosiaalinen paine jatkaa suoritusta tyypillisesti 30-60 minuutin ajan.
Kuntopiiriä käytetään myös kuntoutumismenetelmänä onnettomuuden tai sairauden jälkeen.
Sitruunavihermedestäjä

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sitruunavihermedestäjä on noin 10 cm. Koiraan selkä ja pää sekä kurkku ovat väriltään metallinhohtoisen vihreät. Rinnassa on kapea violetti kaulus. Vatsa on väriltään kirkkaan keltainen. Naaraalta puuttuu violetti kaulus ja on ulkonäöltään kerttumainen. Nuoret linnut muistuttavat naarasta. Muista medestäjistä sitruunavihermedestäjän erottaa helpoiten muita lyhyemmän nokan perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sitruunavihermedestäjiä tavataan eteläisen Afrikan itärannikolla ja Ruandassa sekä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat rannikoiden ja jokien läheisyydessä sijaitsevat metsät ja pensaikkoalueet.

Elintavat

Sitruunavihermedestäjät muodostavat usein pienikokoisia parvia.  Roikkuvan pesänsä laji tekee puuhun tai pensaaseen. Naaras munii yhdestä kolmeen kermanvaaleaa munaa. 
Ravintonaan sitruunavihermedestäjä käyttää pääasiassa kasvien mettä. Lintu tarrautuu kiinni kukan reunaan ja imee mettä nokallaan tai työntää nokkansa kukkaan lentäessään kuten kolibrit. Laji liikkuu nopeasti kukasta toiseen.
Päivi Granö

Päivi Maaria Granö (s. 9. toukokuuta 1958 Jyväskylä, Suomi) on Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen professori. Koulutukseltaan hän on taiteen tohtori, filosofian maisteri ja peruskoulunopettaja.
Granö suoritti peruskoulunopettajan tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1980 ja filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1986. Taideteollisesta korkeakoulusta hän valmistui vuonna 1992 taiteen kandidaatiksi, vuonna 1999 taiteen lisensiaatiksi ja vuonna 2001 taiteen tohtoriksi. Granö on toiminut Turun yliopiston Rauman opettajankoulutuslaitoksella kuvataiteen tuntiopettajana ja lehtorina vuosina 1986–2002 ja Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen laitoksella Porin yliopistokeskuksessa maisemantutkimuksen lehtorina ja vs. professorina 2002–2007. Nykyiseen virkaansa hänet nimitettiin 1. elokuuta 2007 alkaen.
The Hurt Locker

Tuotanto

Elokuva on kuvattu Lähi-idässä, erityisesti Jordaniassa lähellä Irakin rajaa sekä Kanadassa.

Vastaanotto

Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan filmin joukkoon.
Iltalehden Tuomas Riskala piti (2011) The Hurt Lockeria parhaana Irakin sodasta tehtynä elokuvana. ”Bigelow on tehnyt psykologisesti vahvan ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavan elokuvan sodan psyykkisestä hinnasta.”, hän kirjoitti.
Hevi reissu

Tuotanto

Hevi reissu (engl. Heavy Trip Movie) on suomalais-belgialais-norjalainen yhteistuotanto. Elokuvan on tuottanut Making Movies Oy yhteistyössä Mutant Koala Picturesin ja Umedian kanssa.
Elfving

Ryhmän yritykset

Oy Elfving Holding Ab on konsernin holdingyhtiö. Oy Elfving Ab markkinoi Stihl-moottori- ja -raivaussahoja, Viking-puutarhakoneita ja Ariens-lumilinkoja ja -ruohonleikkureita.
Hausjärvellä toimiva Elfving Opasteet Oy Ab tekee opaste- ja varoituskylttejä ja liikennemerkkejä ja tuo maahan tieliikennettä ohjaavia laitteita. Sen tytäryhtiön Tielinja Oy:n erikoisalaa ovat tie- ja katumerkinnät maaleilla ja massoilla,
Oy Elfving Safety Ab markkinoi työvaatteita, turvajalkineita ja henkilösuojaimia. Forteco Finland Oy Espoon Suomenojalla tuo maahan Peugeot-mopoja ja -skoottereita sekä Aixam-mopoautoja. Oy Harry Marcell Ab on kodinkoneiden, kuten Nilfisk-pölynimurien maahantuoja, ja Oy Raketti Ab myy metsänkorjuukoneiden tarvikkeita.
Yritysryhmän liikevaihto on noin 45 miljoonaa euroa, ja se työllistää noin 110 henkilöä.
Juha Pyy

Juha Johannes Pyy (s. 12. kesäkuuta 1963 Tampere) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urallaan Tampereen Kisatovereita vuoteen 1990 ja sen jälkeen Lappajärven Veikkoja.
Pyy voitti 200 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1987. Hopealla hän oli 1984, 1986 ja 1988 ja pronssilla 1985. 400 metrillä Pyy voitti kolme hopeaa (1984, 1986 ja 1987). 100 metrillä Pyy oli kolmas 1984 ja 1987.
Pyy juoksi Helsingissä 30. kesäkuuta 1988 400 metrillä ajan 45,75. Ajallaan hän on matkan kaikkien aikojen toiseksi nopein suomalainen (Markku Kukkoahon SE on 45,49). 200 metrillä hän juoksi parhaimmillaan 21,08. Pyyllä on hallussaan ylipitkällä radalla juostut epäviralliset Suomen halliennätykset 300 metrillä (33,04, juostu vuonna 1986) ja 400 metrillä (46,79, vuonna 1988).
Madridin EM-hallikisoissa 1986 Pyy selviytyi 200 metrillä välieriin. Hän sijoittui Suomen joukkueessa pronssille 4×100 metrin viestissä alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 1981.
Aune Hiisku

Aune Sylvia Hiisku (sukunimi vuoteen 1945 Heinonen; 16. syyskuuta 1902 Kemi – 1978 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Aune Hiisku oli yksi kolmesta V. A. Koskenniemen kirjalliseen piirin kuuluneista turkulaisesta Hiiskun sisaruksesta, muita sisaria olivat Helka Hiisku ja Kyllikki Hiisku. He opiskelivat Turun yliopistossa ja valmistuivat sieltä maistereiksi. Hän toimi äidinkielen ja historian lehtorina Pohjanmaalla, Isonkyrön keskikoulussa vuosina 1928-45. Siellä ollessaan Hiisku suoritti myös varsin mittavaa kansanperinteen keräystoimintaa. Aune Hiisku julkaisi sisarusten elämänvaiheista aiheita saaneen romaanin Kun talo on valmis, tulee kuolema (1933) sekä myöhemmin Kaarlo Sarkian elämäkertateoksen. Häneltä jäi myös suuri joukko julkaisemattomia käsikirjoituksia niiden joukossa sota-aiheisia novelleja ja salapoliisiromaani.
Suviseuraradio

Suviseuraradio on vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen radiokanava, jonka kautta lähetetään ohjelmaa suviseuroista. Ohjelmana ovat pääasiassa seurapuheet, mutta väliajoilla on toimitettua ohjelmaa. Suviseuraradio oli ensimmäisen kerran käytössä Tornion suviseuroissa vuonna 1994. Radio tavoittaa noin kolme miljoonaa suomalaista. Suviseuraradio lähetetään myös internetissä. Internetradiointi mahdollistaa kuuntelun radion kuuluvuuaslueen ulkopuolelta, myös ulkomailta. Ensimmäisen kerran Suviseuraradio oli kuunneltavissa internetissä Maaningan suviseuroista vuonna 2002. Suviseuraradion taajuudet vaihtelevat vuosittain.
Kosovare Asllani

Kosovare Asllani (s. 29. heinäkuuta 1989 Kristianstad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 134 maaottelua ja tehnyt niissä 35 maalia.
Asllani esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa syyskuussa 2008. Hän pelasi vuoden 2012 olympialaisissa neljässä ottelussa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa viidessä ottelussa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolmessa ottelussa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Ruotsin kaikissa seitsemässä ottelussa ja oli joukkueen paras maalintekijä tehtyään kolme maalia, joista yhden voitokkaassa pronssiottelussa.
Asllani edustaa seuratasolla Linköpings FC:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Vimmerby IF, ja hän on pelannut myös Linköpings FC:ssä 2007–2009 ja 2010–2011, yhdysvaltalaisessa Chicago Red Starsissa 2010, Kristianstads DFF:ssä 2012, ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa 2012–2016 sekä englantilaisessa Manchester Cityssä 2016–2017.
Asllani palkittiin Diamantbollen-palkinnolla vuoden 2017 parhaana ruotsalaisena naisjalkapalloilijana.
Räkättirastas

Koko ja ulkonäkö

Räkättirastas on 22–27 cm pitkä. Sen pää ja yläperä ovat harmaat, selkä ja hartiat punaruskeat sekä rinta ja vatsapuoli keltaisenkirjavat ja mustatäpläiset. Räkättirastaan kutsuääniä ovat kirskahtava "giih" sekä räksyttävä "kräk-ksäk-ksäk". Räkättirastaan laulu on räksättävistä äänistä koostuvaa nopeaa visertelyä, jossa ei ole selvää rakennetta.
Sulkasato on heinä-elokuussa; sen kesto on 54 vuorokautta. Euroopan vanhin tunnettu räkättirastas eli 18 vuotta ja 7 päivää. Se rengastettiin Suomessa.

Levinneisyys

Räkättirastas pesii Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Pohjois-Aasiassa Jäämeren rannikoita myöten. Suomen pesimäkanta on noin 1,3–2 miljoonaa paria. Maailman räkättirastaskannaksi arvioidaan 44,7–96,0 miljoonaa yksilöä, joista 14–24 miljoonaa paria pesii Euroopassa. Lintu muuttaa talveksi etelämmäksi usein sekaparvissa punakylkirastaiden kanssa. Britteinsaarilla sitä pidetään odotettuna jouluvieraana. Hyvinä pihlajanmarjatalvina jää Suomeenkin kymmeniä tuhansia räkättejä. Kevätmuutto tapahtuu huhtikuussa, syysmuutto loka-joulukuussa. Räkättirastaan liike maassa on rastaille tunnusomaista tasajalkahypintää.

Lisääntyminen

Räkättirastas pesii sekametsien reunoissa harvana yhdyskuntana. Se rakentaa heinistä ja savesta puuhun tai maahan puolipallon muotoisen pesän, ja tekee siihen 5–6 vihertävää, ruskeapilkkuista munaa. Muninta alkaa Etelä-Suomessa vapun tienoilla. Haudonta kestää noin kaksi viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä pariviikkoisina, useinkin lentotaidoiltaan heikkoina. Yksilöt pesivät usein muiden räkättien kanssa melko lähekkäin, jotta emot voivat yhdessä puolustaa poikasia lokeilta, varislinnuilta ja muilta pedoilta sekä ihmisiltä. Räkättirastas ei tavallisesti pesi kuin kerran kesässä. Uusintapesiä tavataan yleisesti vielä juhannuksen maissa.
Asahi (1899)

Valmistus

Alus tilattiin John Brown and Companylta Clydebankistä osana vuonna 1986 julkistettua kymmenvuotissuunnitelmaa. Sen köli laskettiin 1. elokuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1899. Alus valmistui 28. huhtikuuta 1900.
Control (videopeli)

Kritiikki

Peliä on kritisoitu sen suorituskykyongelmista PlayStation 4 ja Xbox One konsoleilla. Peliä on kuvattu "pelikelvottomaksi" vanhemmilla konsoleilla.
Remedy on kertonut työskentelevänsä päivitysversion parissa.
Madagaskarinkerttunen

Levinneisyys

Madagaskarinkerttusta tavataan Madagaskarissa ja Komoreilla. Lajia on kuvattu yleiseksi tai runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Allan Staffans

Allan Staffans (13. helmikuuta 1880 Vaasa – 19. lokakuuta 1946 Turku) oli suomalainen teknikko, vuorineuvos ja telakanjohtaja.
Staffansin valmistuttua teknikoksi Vaasan Teollisuuskoulusta hän meni töihin Kone- ja Siltarakennukselle ja nimitettiin laivanrakennusmestariksi. Vuosina 1902–1914 hän toimi Siperiassa höyrylaivojen ja ruoppaajien rakennustöiden johtajana. Telakan toiminta päättyi Venäjän vallankumoukseen.
Maaliskuussa 1918 Staffans osallistui venäläisten joukkojen hallussa olleiden Suomenlinnan tykkien sabotaasiin.
Vuoden 1921 alusta Staffansista tuli turkulaisen Ab Vulcanin toimitusjohtaja. Yritys yhdistyi vuonna 1924 Aurajoen vastarannalla sijainneen Ab Crichtonin kanssa. Staffans nimitettiin uuden telakkayhtiön johtoon. Staffansin johdolla koko telakka modernisoitiin perinpohjaisesti. Hänen erinomainen venäjän kielen ja venäläisen mentaliteetin tuntemuksensa ansiosta hän onnistui saamaan lukuisia laivatilauksia Neuvostoliitosta.
Telakka vaihtoi omistajaa kahteen otteeseen 1930-luvulla. Ensin omistajaksi tuli Kone- ja Siltarakennus, jonka Wärtsilä myöhemmin otti haltuunsa. Staffans nautti Wärtsilän pääjohtajan, Wilhelm Wahlforssin luottamusta. Vuonna 1938 Staffans sai vuorineuvoksen arvon.
Staffansin ammattitaidosta ja vanhoista liikesuhteista oli suurta hyötyä sotakorvauksena toimitettavista laivoista neuvoteltaessa.

Perhe

Staffansin puoliso oli Selma Elisabeth o.s. Kjell. He saivat kaksi tytärtä, Margitin ja Gunvorin. Margit avioitui Crichton-Vulcanin tunnetun laivasuunnittelija Gösta Ruskon kanssa. Rusko kuoli äkilliseen sairauteen 1943 ja Margit paria kuukautta myöhemmin. Allan ja Elisabeth Staffans ottivat hoiviinsa heidän kaksi lastaan.
Kay Kendall

Kay Kendall (21. toukokuuta 1926 Withernsea – 6. syyskuuta 1959 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänellä oli rooli esimerkiksi Henry Corneliuksen komediaelokuvassa Vauhtihirmut valloillaan (Genevieve, 1953). Kendallin ja Taina Elgin esiintyminen elokuvamusikaalissa Tytöt (Les Girls, 1957) toi molemmille Golden Globe -palkinnon.
Kendall, alkuperäiseltä nimeltään Justine Kay McCarthy, meni vuonna 1957 naimisiin Rex Harrisonin kanssa. Hän kuoli leukemiaan syyskuussa 1959 ollessaan vain 33-vuotias.
William Kraft

William Kraft (s. 6. syyskuuta 1923 Chicago) on yhdysvaltalainen säveltäjä, kapellimestari, lyömäsoittaja ja musiikkipedagogi.

Varhaiset vaiheet

Kraft syntyi ukrainalaisten maahanmuuttajien pojaksi. Hän sai Columbian yliopistosta kandidaatin arvon vuonna 1951 ja maisterin arvon 1954. Hän sai yliopistovuosinaan kaksi Anton Seidl -stipendiä. Hänen ensisijaisia ohjeistajiaan olivat Jack Beeson, Seth Bingham, Henry Brant, Henry Cowell, Erich Hertzmann, Paul Henry Lang, Otto Luening ja Vladimir Ussachevsky. Lyömäsoitinten soitossa hän sai opetusta Morris Goldenbergilta, patarumpalina Saul Goodmanilta sekä orkesterinjohdossa Rudolph Thomasilta ja Fritz Zweigiltä.
Varhaisina vuosinaan Los Angelesissa Kraft organisoi johtajana Los Angeles Percussion Ensemblen toimintaa. Kokoonpano kantaesitti ja levytti teoksia muiden muassa Alberto Ginasteralta, Lou Harrisonilta, Ernst Krenekilta, Igor Stravinskylta ja Edgar Varèselta. Kraft toimi itse lyömäsoitinsolistina Karlheinz Stockhausenin Zykluksen ja Pierre Boulezin Le Marteau sans maîtren Yhdysvaltain-ensiesityksissä. Hän myös levytti Sotilaan tarinan Stravinskyn johtamana.

Ura Los Angelesin filharmonikoissa ja yliopistossa

Kraft toimi vuosina 1981–1985 Los Angelesin filharmonikkojen nimikkosäveltäjänä. Tänä aikana hän perusti nykyohjelmistoon keskittymistä varten orkesterin uuden musiikin ryhmän. Tätä ennen Kraft oli toiminut soittajana samassa orkesterissa 26 vuoden ajan: kahdeksan vuoden ajan lyömäsoittajana ja 18 vuoden ajan ensimmäisenä patarumpalina. Kolmen kauden ajan Kraftilla oli orkesterissa avustavan kapellimestarin asema.
Kraft toimi Kalifornian yliopiston (Santa Barbara) sävellysjaoksen puheenjohtajana ja Corwin-professorina, kunnes jäi eläkkeelle kesäkuussa 2002.

Työ säveltäjänä

Kraft on saanut säveltäjänä lukuisia palkintoja. Hänen teoksiaan ovat esittäneet orkesterit eri puolilla maailmaa, kuten Euroopassa, Japanissa, Koreassa, Kiinassa, Australiassa, Israelissa ja entisessä Neuvostoliitossa. Vuonna 1990 Kraft sai paikan Percussive Arts Societyn Hall of Famesta.
Kraftin teosten joukossa on patarumpukonsertto nro 2 eli The Grand Encounter, joka kantaesitettiin vuonna 2005. Tilaajana oli San Franciscon sinfoniaorkesteri, jota Michael Tilson Thomas johti kantaesityksessä David Herbertin toimiessa solistina. Huomattavasti uudistetun version teoksesta kantaesittivät keväällä 2007 Xian Zhangin johtama Hongkongin filharmoninen orkesteri solistinaan James Boznos. Myöhemmin samana vuonna Herbert toimi solistina teoksen Yhdysvaltain-ensiesityksessä; häntä säesti Guy Victor Bordon johtama Akronin sinfoniaorkesteri.
Muihin Kraftin teoksiin kuuluu ooppera Red Azalea, jonka tilasi lontoolainen uuden musiikin teatteriryhmä. Teos kantaesitettiin vuonna 2002 Kalifornian yliopiston (Santa Barbara) uuden musiikin juhlilla, minkäa jälkeen teoksen Euroopan-ensiesitys pidettiin Lontoossa. Kraftin teosten levytyksiä on julkaistu monilla levymerkeillä, joihin ovat kuuluneet Harmonia Mundi, Albany Records, Nonesuch Records, Decca Records ja EMI.
Sukasnokka

Levinneisyys

Sukasnokkaa tavataan laajalla alueella Afrikassa. Länessä sen levinneisyysalue ulottuu Sierra Leoneen, idässä Keniaan ja etelässä Angolaan ja Sambiaan. Lajin on kuvattu olevan salamyhkäinen, ja sen yksilömäärät on ehkä aliarvioitu. Sukasnokka on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alberto Lopo

Seurajoukkueura

Lopo liittyi 10-vuotiaana Espanyolin juniorijoukkueeseen. Valmentajat huomasivat nopeasti hänen puolustuskykynsä ja vuoden 1999 huhtikuussa hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa hän pelasi Real Zaragozaa vastaan. Lopullisen läpimurtonsa joukkueessa hän teki kaudella 2001–2002, jossa häneltä jäi välistä vain viisi ottelua. Kaudella hän teki myös ensimmäisen maalinsa pääsarjassa.
Lopo oli jatkossa useiden eri valmentajien muun muassa Juande Ramosin, Javier Clementen, Luis Fernándezin ja Miguel Ángel Lotinan luottopelaaja puolustuspäässä. Hän keräsi mainetta erityisen hyvänä, mutta myös hyvin kovaotteisena puolustajana. Kaudella 2002–2003 hän sai 14 keltaista korttia 23 ottelussa, joista kaksi ottelussa Racing Santanderia vastaan, joka tiesi ulosajoa. Seuraavalla kaudella hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Varoituksia kaudella kertyi 15 ja yksi punainen kortti. Vuosien 2004–2006 aikana hän sai 21 keltaista ja kaksi punaista korttia.
Hän voitti katalonialaisseurassa kaksi Copa del Reytä vuosina 2000 ja 2006. Toisen Espanjan cupin mestaruutensa jälkeen hän ei tehnyt joukkueen kanssa jatkosopimusta ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Deportivo La Coruñaan. Siirtyessään Deportivoon hän oli yksi Espanjan arvostetuimmista keskuspuolustajista. Seurat kuten Valencia, Villarreal, Manchester United ja Newcastle United olivat puolustajan perässä, joka päätti kuitenkin seurata entisiä joukkuetovereitaan Joan Capdevilaa ja Sergiota galicilaisseuraan.
Ensimmäisellä kaudellaan Deportivossa hän pelasi 31 ottelua, joissa hän keräsi varoituksia 11 kappaletta. Kauden ensimmäisen puoliskon hän pelasi yhdessä Álvaro Arbeloan kanssa, kunnes hänet myytiin Liverpooliin tammikuussa 2007. Loukkaantumisesta juuri toipunut Jorge Andrade nousi Lopon pariksi keskuspuolustukseen Arbeloan tilalle. Laitapuolustajina pelasivat Joan Capdevila ja Fabricio Coloccini. Deportivon puolustusnelikko yhdessä maalivahti Dudu Aouaten kanssa pitivät maalinsa puhtaana 16 kertaa 38 ottelussa. Suurin osa joukkueen kauden pisteistä tulivatkin vahvan puoluspelin ansiosta. Huhtikuussa 2007 Lopo puski ottelun ainokaisen, kun Deportivo voitti Osasunan numeroin 1–0.
Kesällä 2007 Deportivosta poistuivat muun muassa puolustajat Juanma ja Andrade. Real Zaragoza tarjosi myös kesän aikana Loposta 5 miljoonaa euroa, jonka seura kuitenkin hylkäsi. Hän menetti kauden 2007–2008 alusta viisi kuukautta jalka vammansa vuoksi.
Kauden 2008–2009 avausottelussa Real Madridia vastaan Lopo puski ottelun 2–1-voittomaalin. Deportivo sijoittui kauden päätteeksi pääsarjassa seitsemänneksi, Lopon korttisaldon näyttäessä 13 keltaista.
Kausi 2010–2011 päättyi Deportivon kohdalla suureen pettymykseen, kun joukkue putosi maan pääsarjasta Segunda Divisióniin. Putoaminen varmistui viimeisellä ottelukierroksella Deportivon hävitessä Valencialle. Lopo pelasi kauden aikana 33 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Varoituksia hänelle kertyi tililleen yhteensä 15 kappaletta.
21. kesäkuuta 2011 madridilaisseura Getafe ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Lopon kanssa.