google/wiki40b huggingface dataset:
Alan Poindexter

Koulutus ja ura laivaston ilmavoimissa

Vuonna 1986 Poindexter suoritti Georgia Institute of Technologyssa lento- ja avaruusteknologian alemman korkeakoulututkinnon korkeimmin arvosanoin ja vuonna 1995 maisterintutkinnon (M.Sc.) Naval Postgraduate Schoolissa.
Georgia Techistä valmistumisen jälkeen hän astui laivaston palvelukseen vuonna 1986. Hän valmistui laivaston lentäjäksi vuonna 1988 ja toimi F-14 Tomcat -lentäjänä. Poindexter osallistui Persianlahden sotaan. Toisen palvelujaksonsa aikana vuonna 1993 hänet nimitettiin laivaston koelentokouluun. Valmistuttuaan joulukuussa 1995 hän toimi koelentäjänä. Hän toimi F14:n digitaalisen lennonohjausjärjestelmän pääkoelentäjänä suorittaen myös muita lentotestejä. Poindexter lensi yli 3 500 tuntia yli 30 erilaisella lentokoneella ja suoritti yli 450 laskeutumista lentotukialukselle.

Ura NASAssa

Poindexter valittiin NASAn astronauttikoulutukseen kesäkuussa 1998, ja hän ilmoittautui koulutukseen elokuussa. Joulukuussa 2002 hänet nimitettiin sukkulalennon STS-120 pilotiksi. Lennon oli tarkoitus kuljettaa Harmony-yhteysmoduuli Kansainväliselle avaruusasemalle. Tehtävä kuitenkin peruttiin kahden kuukauden kuluttua tapahtuneen avaruussukkula Columbian onnettomuuden takia. Heinäkuussa 2006 hänet nimitettiin avaruussukkulalennon STS-122 pilotiksi. Lento kuljetti eurooppalaisen Columbus-laboratoriomoduulin ISS:lle helmikuussa 2008.
Poindexter toimi lennonvalvonnan ja sukkulamiehistön yhteyshenkilönä maassa (CAPCOM) Hubble-avaruusteleskoopin huoltolennolla STS-125 toukokuussa 2009, samoin kuin lennon STS-127:n laukaisun aikana heinäkuussa 2009. Hänet nimitettiin sukkulalennon STS-131 komentajaksi. STS-131 laukaistiin avaruuteen 5. huhtikuuta 2010, ja tehtävä kesti 15 päivää.

Kuolema

Poindexter kuoli 1. heinäkuuta 2012 vesiskootterionnettomuudessa Pensacola Beachin edustalla Floridassa. Hänen vanhemman poikansa ohjaama vesiskootteri osui Poindexteriin, joka oli osumahetkellä paikallaan vedessä. Poindexter kuoli myöhemmin vammoihin Pensacolan sairaalassa.
Seth Heikkilä

Seth Heikkilä (14. elokuuta 1863 Multia – 27. heinäkuuta 1938 Turku) oli suomalainen toimittaja ja yksi ensimmäisistä kansanedustajista. Heikkilä toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1910 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Seth Heikkilä opiskeli Jyväskylän seminaarissa ja toimi lastenkoulun johtajana Multialla ja Tampereella. Vuonna 1903 Heikkilä siirtyi sanomalehtiuralle, aluksi Länsi-Suomen työmieheen Turkuun. Lehden päätoimittaja Heikkilä oli 1905–1906. Sen jälkeen hän toimi Sosialistin ja Vapaan sanan vastaavina toimittajina kunnes tuomittiin vuonna 1918 poliittisista syistä vankilaan.
Sanomalehtityön ohella Heikkilä kirjoitti poliittisia pamfletteja, runoja ja novelleja.
Heikkilä oli SDP:n puolueneuvoston jäsen. 
Lasse Heikkilä (muusikko) on Seth Heikkilän pojanpojan poika. Seth Heikkilän elämäntarina on aiheena musikaalissa Sovinto, jonka Lasse Heikkilä on tehnyt yhdessä Pekka Simojoen kanssa.
Veikko Viita

Veikko Uljas Viita (s. 8. tammikuuta 1919 Jalasjärvi) on suomalainen kirjailija.
Viidan omaelämäkerrallinen romaani Iivari vähäpuheinen ilmestyi 1974 Otavan Kertomus elämästä -sarjassa.
Derbi GPR 125

Tekniikka

Derbin moottorina toimii vuosimalleissa 2005-2008 Yamahan kaksitahtimoottori, kaasuttimena Mikunin TM-28. Kulutus on noin 5-7 litraa/100 km. Runko on Benellin valmistama metallinen. Vuosimallissa 2005 etupumput ovat Sebacin valmistamat kun taas vuosien 2006 ja 2007 malleissa ne ovat vastaavasti Marzocchin valmistamat.
Eturenkaan mitat ovat 110/70-17 ja takarenkaan 140/70-17 ja tehtaalta tullessa pyörissä on Pirellin Sport Demon-renkaat. Vanteet ovat Crimecan valmistamat Y-puolaiset. Pyörässä on digitaalinen nopeusmittari ja analoginen kierroslukumittari. Pyörän jarruina on edessä 2-mäntäiset radiaalijarrut.
Vuosimallista 2009 eteenpäin GPR:ssä on päästörajoitusten mukainen nelitahtimoottori

Derbi GPR 125 Racing

Derbi GPR 125 Racing on kyykkymallinen kevytmoottoripyörä, joka tuli markkinoille vuonna 2005. Pyörässä on vanhemmissa malleissa Yamahan 2-tahtimoottori. Pakoputki kulkee pyörässä penkin alta ja pyörässä on peilivilkut. Vuosimallista 2009 alkaen pyörässä käytetään 4-tahtimoottoria.

Derbi GPR 125 Nude

Nude-mallissa huippunopeus jää vain hieman pienemmäksi, koska siinä ei ole katteita, mutta kiihtyvyys on pyörissä kuitenkin samanlainen.
Eugene Parker

Eugene N. Parker (s. 10. kesäkuuta 1927) on yhdysvaltalainen astrofyysikko. Hän on valmistunut Michigan State Universitystä vuonna 1948 ja California Institute of Technologysta 1951.
Parker otti 1950-luvulla aihetta tutkiessaan ensimmäistä kertaa käyttöön termin ”aurinkotuuli”. Hänen luomansa teoria tunnetaan modernina aurinkotuuliteoriana.
Parker opetti neljän vuoden ajan Utahin yliopistolla ja on työskennellyt vuodesta 1955 lähtien Chicagon yliopistolla. Hän on ollut Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1967. Hänelle on myönnetty lukuisia tähtitieteen alan merkittävimpiä palkintoja, kuten National Medal of Science (1989), Bruce-mitali (1997), Royal Astronomical Societyn kultamitali (1992) ja Kyoto-palkinto (2003).
HMS Zinnia (K98)

Palvelus

Alus suojasi saattuetta OG71, kun Saksan laivaston sukellusvene U-564 upotti sen Portugalin rannikolla torpedoimalla 28. elokuuta 1941. Aluksella sai surmansa heti 48 ja HMS Wallflower, HMS Campion ja HMS Campanula pelastivat merestä seitsemäntoista, joista yksi kuoli lähes heti saamiinsa vammoihin ja toinen Gibraltarilla, jonne pelastuneet toimitettiin.
Kansainväliset filosofian olympialaiset

Kansainväliset filosofian olympialaiset (engl. International Philosophy Olympiad, IPO) on kansainvälinen lukiolaisten filosofiakilpailu, jonka järjestää FISP (Fédération Internationale des Sociétés de Philosophie) ja jota tukee UNESCO. Kilpailun perustivat bulgarialaiset, puolalaiset, romanialaiset, saksalaiset ja turkkilaiset filosofian opettajat vuonna 1993.
Kilpailuun osallistuvilla opiskelijoilla on neljä tuntia aikaa kirjoittaa filosofinen essee, jonka aihe valitaan neljästä vaihtoehdosta. Essee on kirjoitettava muulla kuin omalla äidinkielellä.
Suomalaisten paras sijoitus filosofian olympialaisissa on kulta (Sarri Nironen, 2009).
Karelia-puhallinorkesteri

Karelia-puhallinorkesteri on Helsingissä toimiva puhallinorkesteri, joka esiintyy myös nimellä Pääkaupungin Karjalaisten Soittokunta.

Historiaa

Karelia-puhallinorkesteri perustettiin Viipurissa 1908 seitsikkona nimellä Viipurin rautatieläisten soittokunta. Sen jäsenet liittyivät Viipurin suojeluskunnan soittokuntaan, joka toimi talvisodan syttymiseen saakka. Soittokunnan soittimet ja nuotisto onnistuttiin pelastamaan junavaunussa Helsinkiin.
Sotien jälkeen kapellimestari Vilho Aalto perusti viipurilaisten soittajatovereidensa kanssa Helsingin Rautatieläisten Soittokunnan, joka käytti myös nimeä Pääkaupungin Karjalaisten Soittokunta. Aluksi käytännössä vain esiintymisasu oli erilainen. 1950-luvulla orkesterissa oli jopa noin 30 soittajaa ja ohjelmistossa yli 900 kappaletta. Vuonna 1960 rautatieläisten ja karjalaisten välit viilenivät ja soittokunnat erkanivat.
Karjalaissoittokunta jatkoi harjoittelua Keskon tiloissa Katajanokalla, ja 1960-luvun lopulla poistettiin vaatimus, että jäsenten piti olla syntyperäisiä karjalaisia. Vuonna 1968 orkesterin puheenjohtajaksi tuli tuubansoittaja ja sovittaja Jussi Valto, ja 1974 uudeksi kapellimestariksi valittiin Raimo Voutilainen. Pian soittokunta muutti Käpylän uuteen Karjalataloon, jossa esiintymisiä oli suunnilleen viikottain. Orkesteri esiintyi myös radiossa ja alkoi tehdä äänilevyjä. Vuonna 1979 otettiin käyttöön esiintymisnimi Karelia-puhallinorkesteri, mutta virallinen nimi on yhä Pääkaupungin Karjalaisten Soittokunta.
Vuonna 1986 kapellimestariksi tuli Ossi Runne, ohjelmisto laajeni viihdemusiikin suuntaan ja orkesterin kokoa kasvatettiin noin kahdestakymmenestä yli kolmeenkymmeneen. Esiintymismatkoja tehtiin Yhdysvaltoihin, Espanjaan ja Unkariin. Vuodesta 1997 Karelian soittajista ja reserviläismuusikoista muodostui Päämajan soittokunta, joka esiintyy maanpuolustushenkisissä tilaisuuksissa.
Vuonna 2003 Ossi Runne vetäytyi kapellimestarin toimesta ja Jussi Valto kuoli. Uudeksi kapellimestariksi kutsuttiin Tom Bildo, jonka johdolla Kareliasta on tullut noin 40 soittajan symphonic band. Vuodesta 2008 kapellimestarina on Tom Bildon kanssa vuorotellut Heino Koistinen.
Välitunnilla

Musiikkivideo

Videossa Katri palaa kuvitteelliselle entiselle koululleen, jossa hän muistelee menneitä. Katri näkee myös entisen ihastuksensa, mutta ei kuitenkaan uskalla mennä tapaamaan häntä.
Videon koulu sijaitsee Vihdin Olkkalassa. Videon muita kohtauksia on kuvattu Vihdin kirkonkylällä sekä Nummelassa. Videon on ohjannut Henrik Mennander.
Jorma Luhta

Jorma Juhani Luhta (s. 5. helmikuuta 1951 Seinäjoki) on suomalainen luontokuvaukseen erikoistunut palkittu valokuvaaja ja kirjailija. 
Luhta syntyi melkein sokeana, mutta synnynnäinen harmaakaihi saatiin korjattua useissa leikkauksissa kouluikään mennessä. Poika innostui piirtämisestä, metsässä kulkemisesta ja karttojen laatimisesta metsäalueista. Yhdeksän ikävuoden vaiheilla Jorma Luhta lainasi isän kameraa kalastusretkellä Kaldoaivin erämaassa, mutta vasta 14 ikävuoden paikkeilla hän kiinnostui valokuvauksesta ja luontoaiheisten kirjojen tekemisestä vakavammin. Seinäjokelaispojan tärkeimmäksi ohjaajaksi luontokuvauksessa sattui kaupunkiin muuttanut, autonasentajana vielä tuolloin elantonsa ansainnut Hannu Hautala.
Luhdan tunnetuimmat valokuvateokset ovat Kurkimaa (1980), Metson kuolema ja Aapaa (1987), Tansseja aavalla (1994), Metsola (2001), Tähtiyöt (2009) sekä Vaeltajat (2014). Luhta kirjoittaa itse teostensa usein puolifiktiiviset, tarinanomaiset tekstit ja on myös suunnitellut monien teostensa ulkoasun.
Luhdan valokuvanäyttely The Magic Forest on kiertänyt Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Muita tärkeitä yksityisnäyttelyjä  ovat muun muassa Kurjet eivät palaa (1973), Kuukkelimetsä (1982), Tansseja aavalla (1991) sekä Sininen kausi (1993).
Markku Lahti

Markku Lahti (s. 18. huhtikuuta 1945 Sääksmäki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Lahti edusti urallaan Valkeakosken Hakaa 1963–1968 ja Pallo-Seppoja 1969. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1965 ja Suomen Cupin 1963. Kaikkiaan Lahti pelasi kuuden kauden aikana 92 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 13 maalia. 
Lahti pelasi maajoukkueessa vuosina 1964–1965 kaksi maaottelua.
Hannes Björninen

Seuraura

Björninen on Pelicansin oma kasvatti. Hän toimi seuran C-nuorten kapteenina kaudella 2010–2011. Kaudella 2012–2013 Björninen nousi vain 16-vuotiaana Pelicansin A-nuorten kapteenistoon ja seuraavalla kaudella 2013–2014 hänet nimettiin 17-vuotiaana joukkueen kapteeniksi. Björninen voitti Pelicansin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+35=51, kuten myös kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 4+7=11. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Taavi Vartiaisen kanssa lukemalla +4.
Huhtikuussa 2014 Björninen solmi juniorisopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän oli alkukauden 2014–2015 sivussa yläraajavamman vuoksi. Kuntouduttuaan Björninen teki liigadebyyttinsä 10. lokakuuta 2014 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 21.08 minuuttia. Björninen keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Samassa kuussa hän teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa. Björninen teki liigauransa avausmaalin 15. marraskuuta 2014 Espoo Bluesia vastaan. Jarkko Piiparinen valitsi hänet ottelun legendojen tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan Björnisen tulokaskausi toi 46 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. SM-liigakauden päätyttyä, maaliskuussa 2015 Pelicans lainasi hänet loppukaudeksi Mestis-joukkue KooKoohon, jossa Björninen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudella 2015–2016 Björninen teki SM-liigan runkosarjassa 15 tehopistettä. Hän voitti Pelicansin sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Kaudella 2016–2017 Björninen oli joukkueen ainoa, joka pelasi kauden kaikki 60 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua. Marraskuussa 2016 hän teki Pelicansin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2019 saakka.
Björninen nimettiin kaudeksi 2017–2018 Pelicansin varakapteeniksi. Hän pelasi loukkaantumisten vuoksi runkosarjassa vain 39 ottelua. Kaudeksi 2018–2019 Björninen nimettiin joukkueen kapteeniksi. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+20=34. Björninen jakoi Pelicansin maalipörssin toisen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hän teki liigauransa ensimmäisen playoff-maalin ensimmäisessä puolivälieräottelussa 21. maaliskuuta 2019 ylivoimalla Helsingin IFK:ta vastaan. Björnisen osuma jäi Pelicansin 6–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Jarkko Hämäläinen valitsi Björnisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. HIFK kuitenkin voitti lopulta ottelusarjan ja eteni välieriin otteluvoitoin 4–2. Helmikuussa 2019 Björninen teki Pelicansin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Björninen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Yhteensä on pelannut 15 nuorten maaottelua. 
Suomen A-maajoukkueessa Björninen on pelannut seitsemän ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Sweden Hockey Gamesin 7. helmikuuta 2019 Jaroslavlissa pelatussa avausottelussa Venäjää vastaan. Björninen merkittiin Suomen nelossentteriksi laidoilleen Jere Sallinen ja Eetu Luostarinen.

Muuta

Björnisen isoveli Anton pelasi jääkiekkoa puolustajana Mestis-tasolla.
Sabrina (animaatiosarja)

Juoni

Sarja keskittyy 13-vuotiaaseen Sabrinaan, joka kokee ikäiselleen tyypillisiä arkipäivän ongelmia. Hänen kokemattomuutensa noituudessa aiheuttaa myös lisäongelmia, kun hän käyttää niitä ystävänsä Chloen kanssa useissa tilanteissa. Myös Sabrinan tädit Hilda ja Zelda joutuvat läksyttämään tyttöä tekemistään virheistä, jotka yleensä ilmenevät jakson lopussa opetuksena siitä, ettei taikuuttaa tarvita päivittäisiin tekemisiin.
James Perse

James Perse (s. 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen vaatesuunnittelija, joka perusti omalla nimellään toimivan vaatemerkin vuonna 1996. Hänellä on omat JP Boutique -liikkeet Beverly Hillsissä, Las Vegasissa, Los Angelesissa, Malibussa, New Yorkissa ja San Diegossa, ja hänen tuotteitaan myydään Yhdysvaltain lisäksi viidessä muussa maassa ja lukuisissa verkkokaupoissa. Suomessa Persen luomuksia myy ainakin Gaudete Helsingissä. Vaatemerkillä on useita monivuotisia mallistoja naisille, miehille ja vauvoille.
Vuonna 2005 Persen tuotteita myytiin jo noin 40 miljoonalla dollarilla ja hänen kuvailtiin olevan tulossa "Hollywood-instituutioksi". Vuonna 2008 Persen tuotteita myytiin hänen mukaansa noin 80 miljoonalla dollarilla.

Tausta

Jamesin isällä Tommy Persellä oli oma Maxfield-niminen muotiliike Los Angelesissa, jonka kautta James hankki kokemusta ja sai ensimmäisiä vaatemallejaan myyntiin. James oli innokas urheiluharrastaja ja hänen ensimmäinen suunnittelutyönsä oli lippalakki isän liikkeeseen. Tuotteesta tuli menestys ja esimerkiksi elokuvaohjaajat alkoivat tilata lakkeja henkilökunnalleen ja levy-yhtiöt kiertueidensa myyntitavaraksi. Vuonna 1994 Perse julkaisi ensimmäisen t-paitamallistonsa ja kaksi vuotta sen jälkeen ensimmäisen omaa nimeään kantavan naisten toppimallin. Vuonna 2003 hän aukaisi ensimmäisen oman myymälänsä.
Iso Joutjärvi (Joutsa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,3 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Leppäveden lähi-alueeseen (14.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,2 metriä mpy.
Herbert Gumpler

Herbert Hirsch Gumpler (15. syyskuuta 1926 Helsinki – 15. helmikuuta 1998 Las Palmas, Espanja) oli suomalainen varatuomari, joka tuli tunnetuksi rikosjuttujen puolustusasianajajana.
Gumpler kirjoitti ylioppilaaksi 1945, valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1956 ja sai varatuomarin arvon 1959. Gumplerin vuonna 1958 perustama Asianajotoimisto Herbert Gumpler Ky on yhä toiminnassa, asianajajana nyt Matti Nurmela.
Gumpler kirjoitti 1970-luvulla yhdessä Carl Mestertonin kanssa puolen tusinaa ruotsinkielistä televisionäytelmää oikeudenkäytön teemoista, kuten eutanasiasta, sekä teatterinäytelmän Kolme juttua ennen lounasta. 1960-luvulla hän oli mukana ajamassa homoseksuaalisuuden kriminalisoinnista luopumista. Vuonna 1963 Gumpler toimi tarkkailijana oikeudenkäynnissä, jossa DDR tuomitsi Hans Globken poissaolevana kuolemaan osallisena niin sanottuihin Nürnbergin rotulakeihin natsi-Saksassa.
Gumpler jäi eläkkeelle vuonna 1987 ja kuoli Kanariansaarilla Las Palmasissa 1998. Vuonna 1996 Otava julkaisi hänen muistelmateoksensa Itse plus Gumpler, jonka nimi viittaa hänen tapaansa vastata päämiehensä puolesta tuomarin nimenhuutoon.
Kotkamatto

Kotkamatto (ven. орлец, kreik. αετός) on pyöreä, koristeellinen n. 50 cm halkaisijaltaan oleva matto, jota käytetään piispan toimittamissa ortodoksisissa jumalanpalveluksissa niissä kohdissa, joissa piispa palveluksen aikana seisoo.
Mattoon on kuvattu lentävä kotka ja sen alapuolella kaupunki. Kotka tulee Bysantin tunnuksesta, kaksipäisestä kotkasta ja maton käyttö perustuu vanhaan perinteeseen, jossa Bysantin keisari myönsi aikoinaan patriarkoille oikeuden käyttää keisarillista tunnustaan.
Liturgisesti kuva tarkoittaa sitä, että piispalla on oltava henkisesti terävä näkö toimiessaan hiippakuntansa paimenena. 
Alkuseurakunnalliseen perinteeseen pohjautuvassa Jaakobin liturgiassa ei kotkamattoa käytetä, kuten ei muitakaan bysanttilaisperäisiä tapoja tai välineitä.
Irma Sulkunen

Irma Hilda Tuulikki Sulkunen (s. 16. toukokuuta 1948 Kuhmo) on teologian maisteri ja filosofian tohtori. Hän on ollut vuodesta 2004 Tampereen yliopiston Suomen historian professori.
Sulkusen Suomen historian alan väitöskirja (1986) käsitteli raittiusliikettä. Hän on tutkijanurallaan tutkinut naishistoriaa, kansallista historiankirjoitusta ja suomalaisten naisten äänioikeutta. Hänen tutkimuskohteensa on 1700-luvulla elänyt paimen Liisa Eerikintytär, joka aloitti uskonnollisen hurmosliikkeen.
Sulkunen on valittu 2006 jäseneksi Suomalaiseen Tiedeakatemiaan.
Wiler bei Utzenstorf

Sijainti

Wiler b.U. sijaitsee Emmejoen laaksossa, Emmentalissa Solothurnin eteläpuolella, parikymmentä kilometriä Bernistä pohjoiseen.

Liikenne

Kunnan itäpuolitse kulkee moottoritie A1 Bernistä Zürichiin. BLS:n rautatie Burgdorfista Solothurniin kulkee Wilerin kautta.

Urheilu

Salibandyseura SV Wiler-Ersigen toimii Wiler bei Utzenstorfin seudulla ja on saanut nimensä ersigeniläisen UHC Ersigenin ja wileriläisen Sportvereins Wilerin yhdistyttyä vuonna 1989.
Veli-Matti Lehtikangas

Veli-Matti "Fakiiri-Veltsu" Lehtikangas (s. 1955) on suomalainen fakiiri. Hänen nimissään on haudassamakuun maailmanennätys, 8 vuorokautta. Ennätys tapahtui 21. syyskuuta – 29. syyskuuta 2000. Hän valvoi 8.1.–11.2.1984 yhtäjaksoisesti yhteensä 34 vrk 20 minuuttia.
Lehtikangas kirjoittaa Voima-lehteen ja harrastaa muun muassa luontokuvausta. Lehti luonnehtii häntä "ötökkäpaparazziksi". 1980-luvulla hän kirjoitti muun muassa Alibi-lehteen.
Steve-O

Elämä

Gloverin äiti, Donna Gay oli kanadalainen ja hänen isänsä Richard Edward "Ted" Glover oli amerikkalainen.
Nuorena Glover matkusti ympäri maapalloa liikemies-isänsä kanssa ja oppi jo nuorena puhumaan kolmea eri kieltä. 
Yksitoistavuotiaana Glover kiinnostui rullalautailusta ja metallimusiikista.
Miamin yliopistossa Glover lopulta keskeytti opiskelun, mikä johti välirikkoon vanhempien kanssa.
Glover lähti seikkailemaan pitkin Amerikan maanteitä, ja hänen isänsä lopetti hänen kulujensa maksamisen. Gloverista tuli pian koditon ja hän vietti yönsä kavereidensa luona. Glover toimi ammattiskeittaajana ja sirkuspellenä, kunnes hän liittyi mukaan Jackass-sarjaan. Steve-O on myös Duudsonien ystävä. Hän on myös ollut Suomessa Duudsoneiden kuvauksissa.
Glover pidätettiin itsensä paljastamisesta vuonna 2002, kun hän erästä stunttia tehdessään esiintyi yökerhossa kivekset niitattuna kiinni reiteensä. Vuonna 2003 Glover pidätettiin huumausaineiden hallussapidosta, kun hän stuntin takia nielaisi marihuanalla täytetyn kondomin ja siten salakuljetti huumausaineita Ruotsiin. Vuonna 2008 Glover pidätettiin epäiltynä mm. vandalismista .
Maaliskuussa 2008 huumepäissään riehunut ja itsemurhauhkauksilla lähipiirinsä huolestuttanut Glover joutui pakkohoitoon mielisairaalaan. Hän epäili huumeiden tuhonneen aivonsa ja näki hoitoon joutumisen rangaistuksena siitä ahdistuksesta, jota hän oli aiheuttanut läheisilleen itsetuhoisella käytöksellään.
Glover on vegaani. Hän on seurustellut Kat von D:n kanssa.
Heikki Wirtanen (toimittaja)

Heikki Wirtanen (s. 1947 Vaasa) oli suomalainen toimittaja.
Hän kävi koulunsa Vaasassa. Valmistuttuaan Vaasan lyseosta ylioppilaaksi hän siirtyi opiskelemaan Tampereen yliopistoon.
Hän toimi vuosina 1980-1985 Hankasalmen sanomien päätoimittajana. Hän toimi myös sanomalehti Keskisuomalaisen pakinoitsijana ja käytti nimimerkkiä Tuplawee.
PRISM (ohjelma)

PRISM on Yhdysvaltain liittovaltion kansallisen turvallisuuden parantamiseksi suunnittelema ohjelma, jonka on Yhdysvaltain mukaan tarkoitus paljastaa terroristeja. Kyseessä on vakoiluun suunniteltu tietokoneohjelma, jota Yhdysvaltain kansallinen turvallisuusvirasto (NSA) on käyttänyt vuodesta 2007. PRISM -koodinimellä tunnetun ohjelman oikea nimi on US-984XN. NSA:lla on ohjelman kautta suora pääsy Microsoftin, Yahoon, Googlen, Facebookin, PalTalkin, AOL:n, Skypen, YouTuben ja Applen tietoihin. Näihin tietoihin luetaan muun muassa tunnistetiedot, näiden palveluiden kautta lähetetyt sähköiset viestit sekä niissä varastoidut asiakirjat ja valokuvat. Yhdysvaltain viranomaiset ovat sanoneet, että he pyrkivät välttämään Yhdysvaltain kansalaisten viestien tutkimista.
Ohjelma on yksi NSA:n eniten käyttämistä tietolähteistä. Esiteltäessä presidentille turvallisuustilannetta (engl. President's Brief) PRISM on toiminut tietolähteenä 1 477 kertaa.
Ohjelman olemassaolo tuli jukiseksi 7. kesäkuuta 2013, kun NSA:n työntekijä Edward Snowden vuosi PRISM-ohjelmaa käsitelleitä asiakirjoja The Guardian ja The Washington Post -lehdille. Snowden astui julkisuuten kaksi päivää myöhemmin.
NSA:n työntekijän William Binneyn mukaan PRISM on vain tietolähde tietolähteiden joukossa. Hänen mukaan tietolikenneyhtiöt antoivat aikaisemmin NSA:lle pääsyn viestintäkaapeleihinsa, mutta amerikkalaisten tietoliikenneyhtiöiden tiloihin asennetut järjestelmät eivät onnistuneet keräämään kaikkea tietoa. Puuttuvia tietoja jouduttiin pyytämään palveluntarjoajilta, ja PRISM on Binneyn mukaan vain näiden puuttuvien tietojen hankkimista varten.
Ohjelmaan osallistuneet yhtiöt kiistävät väitteet. Yhdysvallat on myöntänyt ohjelman olemassaolon.
Ojakaali

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen ojakaali kasvaa 3–25 cm korkeaksi. Kalju varsi on rento ja tyviosasta juurehtiva. Vihreät tai punaruskeat lehdet ovat varressa vastakkain ja muodoltaan vastapuikeita tai kapean vastapuikeita. Lehdet ovat 0,5–2 cm pitkiä, lehden lapa on ruotia pidempi. Pienet, perättömät kukat ovat yksittäin lehtihangoissa. Kukkapohjus on kellomainen. Pitkään säilyvät verholehdet ovat suippoja, teriö puuttuu tai on verhiötä lyhyempi. Ojakaali kukkii Suomessa heinä-elokuussa.

Levinneisyys

Ojakaalia tavataan lähes koko Euroopassa Pyreneiden niemimaan keskiosista Venäjän keskiosiin. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian eteläosiin. Islannista laji puuttuu. Ojakaalia tavataan harvinaisena myös Pohjois-Afrikasta sekä Pohjois-Amerikassa Kaliforniasta, jossa se ei kuitenkaan ole alkuperäislaji. Suomessa ojakaalia kasvaa harvinaisena Etelä- ja Kaakkois-Suomessa noin Pori-Tampere-Lappeenranta-linjan korkeudelle saakka.

Elinympäristö

Ojakaali kasvaa märällä maalla tai matalassa vedessä teillä, ojissa, lammikoissa sekä järvien ja jokien rannoilla. Laji on Suomessa viime vuosikymmeninä nopeasti harvinaistunut.