google/wiki40b huggingface dataset:
Kielikunta

Kielikunta on yhteistä alkuperää olevien kielten laajin mahdollinen ryhmä, johon kuuluvat kielet periytyvät samasta kantakielestä. Suppeammasta ryhmästä sukulaiskieliä yhden kielikunnan sisällä voidaan käyttää termiä kieliryhmä.
Kieliä, jotka eivät kuulu mihinkään kielikuntaan (esimerkiksi korea), kutsutaan isolaateiksi. Toisin sanoen isolaattikieli on kielikuntansa ainoa kieli.
Monet kielen epäsäännöllisyydet kertovat sen muuttuneen historiansa aikana. Esimerkiksi vesi-sanan taivutusmuodoista (kuten veteen ja vedet) on päätelty sen muinaisen perusmuodon olleen likimain vete. Tällaisen sisäisen rekonstruktion lisäksi kieliä verrataan myös muihin kieliin. Foneettisia muutoksia menneisyyteen seuraamalla sukukielille voidaan hahmotella yhteinen alkumuoto eli kantakieli, josta ne ovat alkaneet kehittyä omiin suuntiinsa. Kielikunta muodostuu laajimmasta joukosta kieliä, joiden voidaan osoittaa periytyneen yhteisestä kantakielestä. Kielten välillä saattaa olla kaukaisempiakin sukulaisuussuhteita - erään hypoteesin mukaan maailman kaikki kielet ovat peräisin samasta kantamuodosta - mutta sitä ei enää voida osoittaa. Kielten sukulaisuutta tutkii historiallis-vertaileva kielitiede. 
Perinteisesti kielikuntaa onkin kuvattu kielten sukupuuna. Nykyisin tällainen selkeä haarautumismalli on kuitenkin usein korvattu pensasmallilla, jossa kielikunnan päähaarat ovat tasa-arvoisia. 
Joskus kantakieli voidaan yhdistää historian tuntemaan kieleen. Esimerkiksi latinan murteet (vulgaarilatina) olivat lähtökohtana nykyisille romaanisille kielille. Romaaninen kantakieli on siis suurin piirtein sama kuin (klassinen) latina. Samoin muinaisskandinaavin murteet ovat norjan, ruotsin, tanskan ja islannin kantakieltä.
Kielitypologiassa maailman kielet ryhmitellään samankaltaisuuksien perusteella. Hyvinkin läheiset sukulaiskielet voivat sijoittua typologisesti tarkasteltuna eri ryhmiin. Esimerkiksi suomen kieli on paljon agglutinatiivisempi kuin viron kieli, joka on osin muuttunut fleksiokieleksi.
Tässä kielikuntien luettelossa kielikunnat on jaoteltu maantieteellisten alueiden mukaan ja siinä ei ole mainittu isolaattikieliä. Lisäksi Uudessa-Guineassa ja Etelä-Amerikassa on näiden lisäksi joukko pienempiä kielikuntia. Kaikkiaan kielikuntia on pitkälle kolmattasataa.
The Omen (vuoden 2006 elokuva)

Arvioita

Ilta-Sanomien Timo Kuismin totesi (2010), että ”tarjolla on tuttua uskonnollissävytteistä kauhuhuttua, joka tyylikkäästä toteutuksesta huolimatta häviää alkuperäisversiolle”.
Johan K. Harju

Johan Knut Harju (1910 Helsinki – 1976 Vihti) oli suomalainen kansanperinteen kerääjä, joka tunnetaan 1960–1970-luvuilla tallettamastaan Helsingin laitapuolen kulkijoiden muistitiedosta. Häntä on kutsuttu muun muassa ”Sillan alusten Lönnrotiksi” ja ”Helsingin sillan alusten Bukowskiksi”. Kansanrunousarkistoon on tallennettu 30 000 liuskaa Harjun tekstejä vuosilta 1964–1976.

Elämä

Harju syntyi Helsingissä köyhään kirvesmiehen perheeseen, mutta vietti lapsuutensa isän kotiseudulla Etelä-Pohjanmaan Ilmajoella. Hän kävi kuusi vuotta kansakoulua, ja oli lapsena todistamassa Suomen sisällissodan alkuvaiheita, kuten Kristiinankaupungin taisteluun liittyviä tapahtumia tammikuussa 1918. Vuonna 1924 Harju palasi Helsinkiin, jossa hän alkoi liikkumaan sutenöörien, trokareiden ja pikkurikollisten kanssa. Alkoholiongelmainen Harju eli koko aikuisikänsä vailla vakituista asuntoa tai työpaikkaa. Hän asui siltojen alla, huoltoloissa tai yömajoissa, ja oli myös useita kertoja vankilassa. Harju pyrki välttelemään epämieluisana pitämäänsä työntekoa ja elätti itsensä lähinnä sekalaisilla kirjoitustöillä, joita julkaistiin salanimillä eri lehdissä. Lisäksi Harju sai usein apua akateemisilta tuttaviltaan ja toimittajilta. 
Harju työskenteli kuitenkin ainakin merimiehenä. Vuonna 1941 hän oli mukana S/S Kastelholm-aluksella, joka upposi 3. kesäkuuta Pohjois-Atlantilla saksalaisen sukellusveneen torpedoon. Miehistö onnistui pääsemään pelastusveneisiin, ja heidät noukittiin lopulta brittiläiseen alukseen. Jatkosotaan Harju osallistui JR 47:n eli ”Vallilan rykmentin” riveissä, ja kirjoitti kokemuksistaan myöhemmin muun muassa Kansa Taisteli-lehteen. Hän sotamuistelmiaan on julkaistu myös vuonna 1974 ilmestyneessä teoksessa Sotasavotta : korsuelämää 1939–1944.
Kansanperinteenkerääjänä Harju aloitti vuonna 1962 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran järjestämän kilpakeräyksen myötä, jonka jälkeen hän omisti loppuelämänsä Helsingin laitapuolen kulkijoiden muistitiedon, urbaanin perinteen ja katutasolla koetun kaupunkihistorian keräämiselle. Omien kokemustensa kirjaamisen lisäksi Harju haastatteli paljon myös muita kaduilla asuvia. Hän kertoi ”laittavansa pullon taskuun ja lähtevänsä siltojen alle, aivan kuten Lönnrot laittoi kontin selkään ja lähti saloille.” Harjun tekstejään ei ole kuitenkaan julkaistu teosmuodossa. 
Harju kuoli 66-vuotiaana Vihdin Tervalammella toimivassa Helsingin kaupungin päihdekuntoutuskeskuksessa vuonna 1976.

Muuta

Vuonna 2015 Kallion kaupunginosassa esitettiin Helsingin työväenopiston katunäytelmää Kadunmiehen Kallio – J.K. Harjun jäljillä.
Uskonnottomien syrjintä Suomessa

Jumalanpilkkalait

Suomessa vuoden 1734 lain rikoskaari määräsi jumalanpilkasta kuolemantuomion. Vuoden 1889 rikoslaissa oli jumalanpilkkaa koskeva pykälä. Vuodesta 1890 eteenpäin enimmäisrangaistus jumalanpilkasta oli neljä vuotta vankeutta ja vuodesta 1970 eteenpäin kaksi vuotta.
Vuonna 1999 tuli voimaan Suomen rikoslain 17 luvun 10 § uskonrauhan rikkomisesta. Lain mukaan uskonrauhan rikkomisesta voidaan tuomita sakkoihin tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi. Uskonrauhan rikkomiseen syyllistyy mikäli ”julkisesti pilkkaa Jumalaa tai loukkaamistarkoituksessa julkisesti herjaa tai häpäisee sitä, mitä uskonnonvapauslaissa tarkoitettu kirkko tai uskonnollinen yhdyskunta muutoin pitää pyhänä, tai meluamalla, uhkaavalla käyttäytymisellään tai muuten häiritsee jumalanpalvelusta, kirkollista toimitusta, muuta sellaista uskonnonharjoitusta taikka hautaustilaisuutta.” Uskonnonvapauslain 2 §:n mukaisesti uskonnollisella yhdyskunnalla tarkoitetaan evankelis-luterilaista tai ortodoksista kirkkoa tai rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa. Vapaa-ajattelijain liitto on arvostellut rikosnimikettä tarpeettomana, koska muut lait suojelevat uskonnon harjoittamista häiritsemiseltä.

Ajatuksenvapaus koulussa

Suomen perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan jumalanpalvelukseen, uskonnolliseen päivänavaukseen tai muuhun uskonnolliseen tilaisuuteen.
Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnon harjoittamiseen. Ilmoituksen voi tehdä kertaluontoisesti esimerkiksi kouluun ilmoittauduttaessa tai tapauskohtaisesti. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin. Koululla on vastuu oppilaan turvallisuudesta myös silloin, kun oppilas ei osallistu koulun järjestämään uskonnolliseen tilaisuuteen. Koulu järjestää oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee oppilas itse.
Suurin osa koulujen päivänavauksista on uskonnon harjoittamista. Vapaa-ajattelijain liiton entinen pääsihteeri Erkki Hartikainen valitti YK:n ihmisoikeuskomitealle, että lukion aamuhartaudet, kuten myös peruskoulun päivänavaukset loukkaavat kirkkoon kuulumattomien oikeuksia. Yhdysvaltain korkein oikeus on kieltänyt päivänavaukset, koska ne rikkovat perustuslakia.
Vapaa-ajattelijain liitto on arvostellut kouluissa ja päiväkodeissa tapahtuvaa lasten ääneen rukoiluttamista. Vapaa-ajattelijoiden mukaan rukoiluttaminen loukkaa lapsen perusihmisoikeuksiin kuuluvaa ajatuksenvapautta, jota tulee kunnioittaa. Joissakin päiväkodeissa ja kouluissa on siirrytty käyttämään ei-uskonnollista ruokalorua.
Arja Tiainen

Arja Tiainen (s. 19. lokakuuta 1947 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija. Arja Tiainen on runojen lisäksi kirjoittanut kritiikkejä, novelleja, kuunnelmia, polemiikkia antologioissa ja lehdissä. Erilaisissa kansainvälisissä julkaisuissa on ollut hänen runojaan. Hän on myös ollut mukana Vantaan kirjoittajayhdistyksissä. 
Tiaisen tunnetuimpiin teoksiin kuuluu teksti, josta Rauli Badding Somerjoki muokkasi laulun ”Paratiisi”.
Tiainen sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.

Yksityiselämä ja poliittinen toiminta

Arja Tiainen asuu Vantaalla. Hän oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Vasemmistoliiton listalla saaden 256 ääntä. Arja Tiainen harrastaa basenji-koiria.
Rauhan symboli

Rauhan symboli on jokin symboli, joka edustaa rauhaa. Rauhan symboleja käytetään esimerkiksi sodanvastaisissa tai sodan uhreja muistelevissa tapahtumissa, julkaisuissa sekä vaakunoissa.

Rauhanmerkki

Rauhanmerkin suunnitteli brittiläinen taiteilija ja aktivisti Gerald Holtom ydinaseriisuntaa ajavaan kampanjaan vuonna 1958. Symbolin mudostavat kansainväliset lippumerkit ”N” ja ”D” sanoista ”Nuclear Disarmament”, ’ydinaseriisunta’. Holtom perusti symbolin myös teloituskomppanian edessä seisovaan talonpoikaan Goyan maalauksessa 3. toukokuuta 1808. Kampanjan jälkeen symbolista tuli yleinen sodanvastaisuuden symboli.

Rauhankyyhky

Rauhankyyhkyä ja sen nokassaan kantamaa oliivipuun oksaa käyttivät symbolina jo varhaiskristityt. Uudessa testamentissa kyyhky rinnastetaan Pyhään Henkeen, ja se edustaa sielunrauhaa. Kristityt ottivat kyyhkyn vedenpaisumuskertomuksesta ja kreikkalaisesta ajattelusta. Vedenpaisumuskertomuksessa Nooan lähettämä kyyhky palaa laivalle oliivipuun lehti nokassaan. Symbolin nosti nykymuodossaan tunnetuksi taiteilija Pablo Picasso vuonna 1949, ja sodanjälkeinen rauhanliike otti sen laajaan käyttöön.

Rauhanlippu

Rauhanlipussa on sateenkaaren värit ja italiankielinen sana PACE, ’rauha’. Lippua käytettin ensi keraa Italiassa vuonna 1961 rauhanmarssilla, jonka järjesti pasifisti ja yhteiskuntafilosofi Aldo Capitini. Lippua käytettiin jälleen paljon vuonna 2002 ennen Irakin sotaa.

Katkaistu kivääri

Katkaistun kiväärin kuvaa käyttää Aseistakieltäytyjäliitto. Symbolia käytettiin ensimmäisen kerran tiettävästi alankomaalaisessa militarisminvastaisessa lehdessä De Wapens Neder vuonna 1909.

V-merkki

V-merkki tehdään etu- ja keskisormella. Se otettiin käyttöön rauhan symbolina ilmeisesti Euroopassa toisen maailmansodan aikana kun voittoa symboloiva kirjain V maalattiin seinille miehitysjoukoista vapautumisen merkiksi. Rauhanliike käytti V-merkkiä laajasti rauhan ja totuuden voiton merkkinä 1960- ja 1970-luvuilla.

Valkoinen unikko

Unikkoja kasvaa ensimmäisen maailmansodan taistelukentillä ja hautausmailla.  Jotkut kiinnittävät valkoisen unikon vaatteisiinsa vaatiakseen sotien lopettamista ja muistellakseen sotien uhreja. Symbolia alkoi vuonna 1933 jakaa sodanvastainen Britannian naisten osuuskilta ja seuraavana vuonna myös rauhanjärjestö Peace Pledge Union.

Rauhankurki

Origamikurkea käytetään rauhansymbolina Aasiassa. Se oli alun perin vaurauden ja ystävyyden tuoman rauhan symboli, mutta Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen paperista taitellusta kurjesta tuli Japanissa laajemminkin rauhan symboli.

Oliivipuun oksa

Oliivipuun oksa on ikivanha rauhansymboli, jota on käytetty Välimeren seudun eri uskonnoissa ja yhteiskunnissa. Sen uskotaan olevan lähtöisin antiikin Kreikasta, jossa se edusti yltäkylläisyyttä ja karkotti pahoja henkiä. Kreikkalaisessa mytologiassa oliivinoksa yhdistetään rauhanjumalatar Eireneen.

Pax-kulttuurisymboli

Taiteilija Nikolai Roerichin suunnittelemaa symbolia käytetään rauhantunnuksena kulttuuriaarteiden suojelemisessa rauhan ja sodan aikana (Pax Cultura, 'rauhaa kulttuurilla').
Matti Ansala

Matti Ansala on ollut Rovaniemen apulaiskaupunginjohtaja vuodesta 2006. Sitä ennen hän oli Rovaniemen maalaiskunnan viimeinen kunnanjohtaja. Hän on valtiotieteen maisteri. Vuonna 2003 hän haki Rovaniemen maalaiskunnan kunnanjohtajaksi.
Ketomaruna

Ulkonäkö

Ketomaruna kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi ja kukkii elo–syyskuussa pujon jälkeen. Kasvin hoikka, pysty varsi on punertavanruskea ja kalju, ja lehdet ovat varressa kiinni kierteisesti; perämerenmarunalla varsi on karvainen. Lehdet ovat varren alaosassa ruodilliset ja lavoiltaan kaksi tai kolme kertaa pariliuskaiset ja varren yläosassa ruodittomat ja lavoiltaan yksi tai kaksi kertaa pariliuskaiset. Lehtiliuskat ovat kapeat, paksuhkot ja ohuen nukan peitossa, mutta kaljuuntuvat vanhemmiten. Kukat ovat kellanruskeat tai punertavat ja muodostavat runsaita, puolipallomaisia mykeröitä. Mykeröiden keskellä on kalju kehräkukka ja niitä ympäröi 1,5–2,5 millimetriä leveä kehto. Perämerenmarunalla mykerö on kapeampi, kehto leveämpi (3,0–4,5 mm) ja kehräkukat kärkiosastaan karvaiset.
Pujoallergiset voivat herkistyä ketomarunan siitepölylle ja kärsiä allergiaoireista kukinnan aikana.
J-2 (rakettimoottori)

J-2 oli Rocketdynen valmistama nestemäistä vetyä polttoaineena käyttänyt rakettimoottori, jota käytettiin Saturn V -raketin toisessa ja kolmannessa vaiheessa. Sitä ollaan ottamassa käyttöön osaksi uutta Project Constellationia.
Saturn V:n toisessa vaiheessa S-II:ssa oli viisi J-2-moottoria. Kolmannessa vaiheessa S-IVB:ssa oli yksi J-2. S-IVB:ä käytettiin myös Saturn IB-raketissa. Niitä oli tarkoitus käyttää myös ehdotteiden asteelle jääneiden Nova-rakettien ylemmissä vaiheissa.
Aikanaan J-2-moottoreiden uniikki piirre oli niiden kyky syttyä uudestaan sammuttamisen jälkeen. S-IVB:ssä sitä poltettiin kahdesti. Ensimmäisellä 2 minuutin poltolla viimeisteltiin Apollo-aluksen siirtymä kiertoradalle, minkä jälkeen moottori sammutettiin. Kun miehistö oli tarkastanut aluksen toiminnan kiertoradalla, moottori sytytettiin uudestaan translunar injectionia varten. Tällä toisella 6,5 minuutin poltolla Apolla kiihdytti pakonopeuteen ja kohti Kuuta.

J-2S

1964 aloitettiin kokeellinen ohjelma J-2:n toimintakyvyn parantamiseksi nimellä J-2X, jota ei tule sekoittaa uudempaan saman nimiseen varianttiin. Merkittävin muutos oli alkuperäisen gas generator cycle muuttaminen tap-off cycleksi, missä kuuma kaasu johdettiin palokammioon hanasta erillisen polttimen sijaan. Osien vähentämisen lisäksi tämä vähensi moottorin käynnistysvaikeuksia ja ajoitusongelmia. Muita muutoksia olivat laajemman toiminta-alueen kuristamisjärjestelmä, mikä vaati myös lukuisia sekoitusjärjestelmiä polttoaineen ja hapettimen kelvolliseen sekoittamiseen vaihtelevissa paineolosuhteissa. Moottoriin tehtiin myös "joutokäynti", jonka aikana moottori tuotti vain vähän työntövoimaa. Tätä voitaisiin käyttää kiertoradalla tapahtuvaan manööveriin tai sekoittamaan polttoaine säiliöissä ennen polttoa. 
Testiohjelman aikana Rocketdyne tuotti myös pienen kuuden moottorin koesarjan esituontantomalleja nimellä J-2S. Näitä koepoltettiin useita kertoja vuosina 1965–1972, kaikkiaan 30 858 sekuntia (n. 8½ tuntia). 1972 tuli selväksi, että Saturnille ei kehitetä seuraajaa ja ohjelma lopetettiin. NASA harkitsi J-2S:n käyttämistä lukuisissa tehtävissä ja jonkin aikaa oli suunnitelmissa käyttää niitä viisi avaruussukkulassa.

J-2T

Samaan aikaan kun J-2S kehitettiin, NASA rahoitti myös projektia, jossa J-2S:n turbokoneistoja ja putkitusta käytettäisiin uuden aerospike-suuttimen kanssa. Tämä parantaisi toimintakykyä edelleen, erityisesti ilmakehässä lentävissä vaiheissa kuten S-II. Kaksi versiota rakettettiin J-2T-200k, joka synnytti 890 kN työntövoimaa ja J-2T-250k, joka synnytti 1112 kN työntövoimaa. 
Kuten J-2S:n kanssa, työ J-2T:n parissa eteni pitkiin maakokeisiin, mutta kehitys lopetettiin, kun Apollon jälkeen kehitys väheni.

J-2X

J-2:n kehitystä jatketaan nimellä J-2X uuden Project Constellationin puitteissa. Ohjelman Apolloon pohjautuvan Orion-avaruusaluksen on tarkoitus korvata avaruussukkulat, jotka poistuivat käytöstä 2010.
Mikke Levo

Seuraura

Levo aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana Oriveden Fortunassa. Hän pelasi juniorina myös Tapparassa, josta Levo siirtyi C-juniori-ikäisenä Tampereen Ilvekseen kaudeksi 2009–2010. Kaudella 2010–2011 hän voitti 65 minuutillaan C-nuorten SM-karsintojen jäähypörssin. Kaudella 2011–2012 Levo pelasi paljon jo 16-vuotiaana Ilveksen A-nuorten ykköspuolustajaparissa Aleksi Oreniuksen vierellä.
Kaudella 2012–2013 Levo oli Ilveksen A-nuorten tehokkain puolustaja Aleksi Mäkelän kanssa tehoilla 2+15=17. Hän jakoi myös koko A-nuorten SM-liigan jäähypörssin voiton HPK:n Petteri Nikkilän kanssa 90 minuutillaan. Levo pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa runkosarjan päätöskierroksella 12. maaliskuuta 2013 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.33 minuuttia.
Levo avasi pistetilinsä SM-liigassa kaudella 2013–2014. Hän teki liigauransa avausmaalin 2. lokakuuta 2013 ylivoimalla vieraissa Jokereita vastaan, jolloin Levo keräsi myös yhden syöttöpisteen. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana 16 SM-liigaottelua tehopistein 1+2=3. Levo pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden Mestis-ottelun verran lainalla Lempäälän Kisassa. Kauden 2014–2015 hän pelasi kokonaan miesten sarjoissa. Levo pelasi SM-liigassa 28 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun jääden ilman tehopisteitä sekä 13 Mestis-ottelua lainalla LeKissä.
Kaudeksi 2015–2016 Levo siirtyi LeKiin vuoden mittaisella sopimuksella. Lokakuussa 2015 hän kuitenkin siirtyi ennen ensimmäistäkään runkosarjaottelua loppukauden sopimuksella sarjatasoa alemmas Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryyn.
Levo siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Hän voitti koko sarjan jäähypörssin 108 minuutillaan. Levo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Hän voitti kauden aikana myös Suomen Cupin. Kaudeksi 2018–2019 Levo nimettiin TuTon varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22, joilla Levo jakoi koko Mestiksen puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan IPK:n Saku Kinnusen ja Peliittojen Santeri Koposen kanssa. Hän sijoittui myös 136 minuutillaan sarjan jäähypörssissä kolmanneksi. Levo voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Carbonin piirikunta (Wyoming)

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 77,9 prosenttia on valkoisia ja 17,6 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 11,6 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,1 vuotta.
Pastori Pohjalainen & Defiers

Pastori Pohjalainen & Defiers on Vilppulassa 1970-luvulla toiminut suomalainen rockyhtye.
The Defiers perustettiin Haapamäellä 1966. Perustajajäseniä olivat Keijo Koski (soolokitara), Hannu Koskela (komppikitara), Antero Stenlund (bassokitara), Atso Kyrönviita (rummut) ja Matti Somero (laulu). Nimi The Defiers periytyi  Kosken ja Pertti Hannulan lyseokavereineen muodostamasta aiemmasta kokoonpanosta, joka ei keikkaillut.
Kyrönviidan siirryttyä pian erääseen tanssibändiin Defiersin rumpaliksi otettiin J-P ”Pastori” Pohjalainen. Antero Stenlundin lähdettyä armeijaan bassoon tarttui Hannu Koskela, ja komppikitaristiksi otettiin Eero Peltonen. Opiskelemaan lähteneen Matti Someron tilalle laulusolistiksi tuli Tampereen Popteatterissa esiintynyt Pekka Pajula, joka laulaa myös yhtyeen albumilla.
1970-luvun taitteessa yhtyeessä oli jäsenenä amerikkalainen Mike Varness, joka tuli Ruotsin kautta Suomeen. Varness, oikealta nimeltään John Michael, muutti vuonna 1980 Alaskan Juneau’hin ja esiintyy siellä nimellä Juneau John. Yhtyeen laulusolistina toimi 1970-luvun alkuvuosina hetken aikaa myös Raija Alenius.
Yhtye keikkaili ahkerasti läpi 1970-luvun tehden noin 1 200 esiintymistä 1970–1980. Defiersin esiintymiset olivat rajuja ja huumorin sävyttämiä.
The Defiers teki vuonna 1971 yhteisen kahden viikon Suomen-kiertueen englantilaisen The Renegades -yhtyeen kanssa. Muita englantilaisyhtyeitä, joiden kanssa Defiers esiintyi olivat Gravy Train, Hector ja The Third World War.  Defiers myös säesti monia sen ajan suomalaissolisteja kuten Danny, Markku Aro, Lea Laven, Taiska, Arto Sotavalta, Seppo Hanski ja Anita Hirvonen.
The Defiers on esiintynyt satunnaisesti myös 2000-luvulla.
Numeropiru

Numeropiru on kirja tarkoitettu matematiikkaan tutustuville lapsille. Kirjan on kirjoittanut Hans Magnus Enzensberger ja kuvittanut Rotraut Susanne Berner. Saksankielinen Alkuteos Der Zahlenteufel on ilmestynyt 1998.
Kirjassa nuori poika nimeltä Robert kohtaa kieron numeropirun nimeltä Teplotaxl, joka ohjaa Robertia läpi kahdentoista unen. Tämä kirja on bestseller, ja se on käännetty 22 kielelle.
Robert oli äärimmäisen kyllästynyt uniinsa. Hän vihasi kaikkea, mikä liittyi matematiikkaan, koska matematiikanopettaja teki niin tylsiä tehtäviä, kuten: "Jos kaksi leipuria leipoo 444 rinkeliä kuudessa tunnissa, niin missä ajassa viisi leipuria leipoo 88 rinkeliä?"

Juoni

Robert vihasi matematiikkaa. Heidän opettajansa ei ollenkaan innostanut häntä. Robertin unetkin olivat yksitoikkoisia. Eräänä yönä Numeropiru ilmestyi hänen uneensa ja alkoi opettaa hänelle matematiikkaa hauskalla tavalla. Joka yö, kun Robert nukahti, ukko opetti hänelle erilaisia temppuja ja laskutapoja, kuten hyppäämisen, takaperin hyppäämisen, juurikkaan, priimatavaran, viuh!, Bonatshi-luvut, lukukolmion, pinta-aloja ja miinusluvut. Viimeisenä yönä, kun numeropiru ajatteli onnistuneensa opettamaan Robertia tarpeeksi, Robert sai kutsun suureen illallisgaalaan Numerohelvettiin/Numerotaivaaseen. Siellä olivat neroimmat ja parhaimmat numeropirut. He söivät illallisen ja sitten pääsihteeri ojensi viidennen luokan pytagoralaisen kunniamerkin. Sen avulla Robert ratkoo haastavimmankin tehtävän hetkessä.
Territoire de Belfort

Historia

Vuoteen 1871 Belfortin seutu muodosti Elsassin alueeseen kuuluvan Haut-Rhinin departementin lounaisimman osan. Ranskan–Preussin sodan jälkeen saksankielinen osa Elsassia liitettiin Saksan keisarikuntaan. Belfortin kaupungin sodassa osoittaman urheuden ja sen väestön ranskankielisyyden vuoksi Belfort ympäristöineen jätettiin kuitenkin Ranskalle ja siitä muodostettiin erityishallintoalue. Tässä tilapäiseksi tarkoitetussa järjestelyssä Belfortin arrondissementiksi kutsutun alueen katsottiin virallisesti yhä kuuluvan Haut-Rhinin departementtiin. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Elsass-Lothringen palautui Ranskalle, mutta Belfortin aluetta ei liitettykään takaisin Haut-Rhinin departementtiin, vaan vuonna 1922 siitä muodostettiin virallisesti oma departementtinsa nimellä Territoire de Belfort. Kun Ranska toisen maailmansodan jälkeen jaettiin hallintoalueisiin, Belfortin departementti liitettiin Franche-Comtéhen eikä Elsassiin, johon se historiallisesti oikeastaan kuuluisi.
Slightly Mad Studios

Kiistat

Gamerantin julkaisemassa haastattelussa Ian Bell on väittänyt Electronic Artsin yrittäneen lopettaa pelistudion peruuttamalla Shift 3 -pelin ja rekrytoimalla studion työntekijöitä.
Iilinjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,5 metriä mpy.
Inducks

International Network of Disney Universe Comic Knowers and Sources (INDUCKS, myös Inducks tai I.N.D.U.C.K.S.) on projekti, jonka tarkoituksena on luoda tietokanta kaikista Disneyn sarjakuvista. Projekti on kerännyt tietoa yli 100 000 erillisestä Disney-julkaisusta ympäri maailmaa. Projektin aloitti alankomaalainen Harry Fluks vuonna 1994.
Inducksiin rekisteröitynyt käyttäjä voi päivittää sinne omia kokoelmiaan, katsella millä sijalla on kokoelmalistalla ja paljonko muilla on julkaisuja. Rekisteröitymiseen ei tarvitse lisätä tietojaan, vain pelkkä käyttäjänimi ja sille salasana. Inducksissa on tietoja myös tulevista julkaisuista, ei pelkästään jo ilmestyneistä.
Nimi Inducks on humoristinen yhdistelmä englannin sanoista index ’hakemisto’ ja duck ’ankka’. Jälkeenpäin nimen selitettiin olevan lyhenne, samaan tapaan kuin sudenpentujen huvittavat arvonimet.