google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Renard (1909)

Palvelus

Alus liitettiin valmistuttuaan 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin 31. elokuuta 1920 romutettavaksi.
Tapio Nikkari

Urho Tapio Nikkari (s. 13. maaliskuuta 1934 Lumivaara) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. 
Nikkarin vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Veli Urho Nikkari ja Aino Mirjam Hirvonen ja hänen puolisonsa vuodesta 1959 on opettaja Marja Elina Särkilä. Nikkari tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Nikkari oli vuodesta 1973 Tampereen yliopiston lääketieteellisen biokemian professori. Hän on tutkinut lipidien biokemiaa.
Nikkari toimitti vuonna 2017 Kurkijoen Elisenvaaran historiateoksen Muistojemme Elisenvaara.
Aaltoharjapleko

Ulkonäkö ja koko

Nämä monnit kasvavat noin 9 senttimetrin mittaiseksi.
Charlien enkelit: Kurvit suoriksi

Tarina

Tällä kertaa enkelit pelastavat maailmaa yrittämällä napata HALO-sormukset. Dylanin entinen, vankilasta vapautunut, poikaystävä yrittää napata sormukset enkelien nenän edestä. Enkelit myös tapaavat pahaksi muuttuneen entisen enkelin, Madison Leen.
Aleksander Warma

Aleksander Warma (Varma) (22. kesäkuuta 1890 Kuusalu – 23. joulukuuta 1970 Tukholma) toimi Viron tasavallan pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä 30. maaliskuuta 1963 – 23. joulukuuta 1970. Hänen seuraajakseen tuli Tõnis Kint.
Aleksander Warma oli ensimmäisiä Kabbölen virolaisia, joka muutti Suomen Pernajaan isänsä Johannes Warman perheen mukana vuonna 1906. Vuosina 1939–40 hän oli itsenäisen Viron lähettiläänä Helsingissä. Warma jätti Helsingin lähetystötalon 6. elokuuta 1940, jolloin Neuvostoliitto julisti Viron osaksi aluettaan. Jatkosodan aikana Warma toimi yhä Suomessa ja yritti saada talon takaisin, mikä kuitenkin estyi Saksan vastustuksesta.
Warman muistelmateos Diplomaadi kroonika on julkaistu suomeksi nimellä Lähettiläänä Suomessa 1939–44, Otava 1973.
Lasse (sarjakuvahahmo)

Lasse (engl. Butch) on Mikki Hiiren ystävä joka on parannuksen tehnyt pikkurikollinen. Hahmo esiintyi jonkin aikaa 1930-luvun Floyd Gottfredsonin piirtämissä Mikki-sarjakuvissa sanomalehdissä mutta jäi sitten yli 50 vuodeksi unohduksiin.
Hahmon suomalaiseksi nimeksi annettiin aikoinaan Teurastaja-Lasse (vrt. Butch - Butcher (teurastaja). Mutta parannuksen tehtyään nimeksi lyheni pelkkä Lasse.
Hahmo on monien muiden vanhojen Mikin sivuhahmojen ohella tuotu 1990-luvulla takaisin Mikki-sarjakuviin ja Lasse on nykyisin yleensä aina mukana kun Mikin ystävät kerääntyvät yhteen. Hahmo on nykyisin luonteeltaan aivan erilainen ja värittömämpi kuin 1930-luvulla.
Shrine Auditorium

Merkittäviä tapahtumia

Shrine Auditoriumissa on pidetty Oscar-gaaloja sekä Primetime Emmy -palkintogaaloja ja lukuisia muita gaaloja, kuten American Music Awards, BET Awards, NAACP Image Awards, People's Choice Awards, Soul Train Music Awards ja My VH1 Music Awards. Vuonna 1933 siellä kuvattiin myös kohtaus King Kong -elokuvaan. Tammikuussa 1984 Michael Jackson ja hänen veljensä olivat kuvaamassa televisiomainosta Pepsille. Kuvauksissa sattui kuitenkin onnettomuus, kun pyrotekniset laitteet sytyttivät Jacksonin hiukset tuleen, ja hän sai toisen asteen palovammoja päänahkaansa. Marraskuussa 1995 Fugazi-yhtye esiintyi kahdessa loppuunmyydyssä konsertissa.
Verovirasto

Toiminta

Verovirastolla on noin 10 600 työntekijää.
Verotoimistoja löytyy kaikkialta Ruotsista, mutta niiden palveluvalikoima vaihtelee konttoreittain. Toiminta on jaettu yksiköihin, joita ovat vero-osasto, suuryritysosasto, kuluttaja- ja kiinteistöosasto, asiakaspalveluosasto, viestintäosasto, IT-osasto, HR-osastoja hallinto-osasto. Veroviraston pääkonttori sijaitsee Solnassa.

Palvelut

Verovirasto tiedottaa verovelvollisia vuosittaisesta verojen maksusta. Viraston verkkosivuilla voi sähköisesti ilmoittaa tulojen muutoksista tai muista muuttuneista tiedoista. Vahvasta verkkopainotuksesta huolimatta palvelua tarjotaan myös puhelimitse, kirjeitse, verotoimistoissa ja sähköpostitse. Veroviraston pääasialliset asiointikielet ovat ruotsi ja englanti, mutta kansallisiin vähemmistöihin kuuluvilla, kuten ruotsinsuomalaisilla, on oikeus kotikunnasta riippumatta asioida Veroviraston kanssa omalla äidinkielellään.

Henkilökortti

Verovirasto on myöntänyt 1. kesäkuuta 2009 lähtien henkilökortteja asukkaille, jotka on merkitty Ruotsin väestörekisteriin, joilla on ruotsalainen henkilötunnus sekä kykenevät todistamaan henkilöllisyytensä. Henkilökortilla on ruotsalainen SIS-merkintä, joka tekee siitä kauttaaltaan pätevän henkilötodistuksen Ruotsissa. Verovirasto alkoi valmistaa henkilökortteja, kun sekä Posten että Svensk kassaservice lopettivat henkilökorttien valmistuksen, ja ainoaksi henkilötodistukseksi jäi kansalaisuuden vaativa kansallinen henkilökortti ja pankkien omat henkilökortit, jotka monesti vaativat pitkän asiakkuuden.
Kortti mahdollistaa sähköisen tunnistautumisen.
Enter the Void

Arvioita

Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,3.
Episodi-lehden kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 4,33.
Suomen Kuvalehden elokuvakriitikko Kalle Kinnunen tunnustautui tuoreeltaan suureksi Enter the Voidin ihailijaksi ja sanoi marraskuun 2009 ja kesäkuun 2010 välillä katsoneensa sen neljä kertaa. Hänestä Gaspar Noé on yksi nykyelokuvan rohkeimmista kokeilijoista Aleksandr Sokurovin ja Lars von Trierin rinnalla.
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Noé ei nyt yllä hirvittävyydessään ylittämättömän esikoiselokuvansa Yksin kaikkia vastaan (1998) tasolle, vaikka ohjaajan osaaminen ja omaperäisyys jälleen näkyykin. Noén visuaalinen kädenjälki on vahva, mutta tarina on ylipitkä eikä sen sanoma ole yhtä tinkimätön kuin aiemmissa elokuvissa.
Rahanlyönti

Rahanlyönti on kolikoiden valmistamista metallista.
Muinaisessa Kreikassa jokaisella kaupunkivaltiolla oli oma kolikkopajansa. Rooman valtakunnassa kolikoita käytettiin propagandan ja viestinnän välineenä: uusi keisari tuli tunnetuksi, kun hänen kasvokuvansa lyötiin kolikoihin, jotka levisivät läpi koko valtakunnan.
Ensimmäiset kolikot tehtiin vasaroimalla: lyömällä kovalla iskulla kaksi muottia pehmeähkön metallilevyn molemmille puolille. Tämä oli pääasiallinen kolikoiden valmistusmenetelmä noin vuodesta 1000 eaa. alkaen 1600-luvulle asti. Vasaroitujen kolikoiden koko vaihtelee. Joissakin kulttuureissa, lähinnä Aasiassa, tehtiin kolikoita myös valamalla.
Puhtaat kulta ja hopea ovat liian pehmeitä pysyäkseen kolikon muodossa, siksi kultaan lisättiin hopeaa ja pronssia, hopeaan pronssia ja pronssiin lyijyä ja sinkkiä. Muottien piti olla kovempaa metallia kuin kolikkoaihioiden. Kultakolikot lyötiin pronssimuoteilla, hopea- ja pronssikolikot rautamuoteilla.

Rahanlyönti Suomessa

Ensimmäisiä kertoja Suomessa lyötiin kolikkoja jo rautakaudella. Nämä olivat ulkomaisten rahojen kopioita.
Ruotsin vallan aikaan Suomessa tarvittiin rahapaja, kun kuninkaalle piti maksaa veroja rahalla eikä luontaistuotteilla. Ensimmäiset Suomessa järjestelmällisesti valmistetut kolikot ovat 1400-luvulta Turusta. 1500-luvun puolivälissä alettiin käyttää yksinomaan Ruotsissa lyötyjä kruunuja, ja sittemmin myös Venäjän kolikoita Suomen siirryttyä Venäjän osaksi vuonna 1809. Oma rahapaja tehtiin Suomeen uudelleen vasta 1864.
Dardanos

Dardanos (muinaiskreikaksi Δάρδανος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Elektran, Atlaksen tyttären, poika. Häntä pidetään myyttisenä dardaanien, troijalaisten ja Aineiaan kautta myös roomalaisten esi-isänä. Hän oli alun perin kotoisin Arkadiasta, missä hän sai ensimmäisen vaimonsa, Khrysen, kanssa Deimaan ja Idaioksen.
Dardanos oli Deukalionin ja Ogygoksen lisäksi yksi sankareista, joka selvisi Dekalionin vedenpaisumuksesta. Siitä selvinneet ihmiset, jotka asuivat nyt saariksi muuttuneilla vuorilla, jakaantuivat kahteen ryhmään: toinen jäi niille sijoilleen, kun taas toinen purjehti Samothrakiaan mukanaan veljekset Iasion ja Dardanos. Täällä veljeksistä vanhempi Iasion iski silmänsä Demeteriin ja makasi tämän kanssa, josta rangaistuksen hänen isänsä Zeus tappoi hänet salamallaan. Lisäksi maaperä oli hyvin köyhää, jolloin ruoan ja veden puutteessa loput päättivät syvästi suruissaan jatkaa matkaansa Troaan Aasian puolelle. Siellä kuningas Teukros otti heidät vieraanvaraisesti vastaan, jolta Dardanos sai maata Ida-vuoren juurelta, johon hän perusti Dardanian kaupungin. Lisäksi Dardanos sai vaimoksi Teukroksen tyttären Batieian hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua, ja he saivat lapset Zakynthos, Erikhthonios ja Ilos.
Yrjö Kulovesi

Yrjö Sakarias Kulovesi (vuoteen 1906 Ringbom; 13. joulukuuta 1887 Tampere – 21. syyskuuta 1943 Tampere) oli suomalainen lääkäri, joka teki varhain tunnetuksi psykoanalyysin menetelmiä Suomessa. Hän tapasi Sigmund Freudin vuonna 1924.

Ura

Kuloveden vanhemmat olivat räätälimestari Oskari Sakarias Kulovesi (sukunimi vuoteen 1906 Ringbom) ja Ida Matilda Vilenius (aik. Iso-Ranta). Hänen nuorempi veljensä oli taidemaalari Erkki Kulovesi. Yrjö Kulovesi kävi Tampereen Reaalilyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1907. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1911 sekä lisensiaatiksi 1916. Opiskeluaikanaan hän teki opintomatkan 1909 Göttingeniin Saksaan.
Kulovesi toimi vuodesta 1916 yksityislääkärinä Tampereella ja hän oli myös vuodesta 1917 Lokomo Oy:n työpaikkalääkärinä sekä vuodesta 1919 Tampereen Pellavatehtaan lääkärinä. Tämän lisäksi Kulovedellä oli useita lyhytaikaisia viransijaisuuksia, ja hän toimi muun muassa Tampereen kaupungin vähävaraisten lääkärinä vuosina 1919–1920, Tampereen teknillisen opiston tehdashygienian tuntiopettajana 1920–1922 sekä Tampereen kaupungin kansakoulujen lääkärinä vuodesta 1936. Suomen sisällissodassa Kulovesi toimi Tampereen taistelun aikana lääkärinä sidonta-asemalla Näsilinnassa sekä tilapäisissä kenttäsairaaloissa. Talvisodan aikana hän oli sotasairaala 30:n lääkärinä 1939–1940.
Kulovesi kiinnostui psykoanalyysista 1920-luvun alkupuolella, vaikka hänellä ei ollutkaan psykiatrian alan koulutusta. Hän teki kaksi opintomatkaa Wieniin vuosina 1924–1926 ja tapasi vuonna 1924 Sigmund Freudin. Hän kävi koulutusanalyysissa Eduard Hitschmannin ja Paul Federnin luona. Kulovesi kirjoitti vuodesta 1925 alkaen useita artikkeleita psykoanalyysistä suomalaiseen Duodecim-aikakauskirjaan sekä useisiin ulkomaisiin julkaisuihin. Hän julkaisi myös aiheesta teoksen nimeltä Psykoanalyysi (Otava, 1933). Kulovesi oli vuodesta 1931 Kansainvälisen psykoanalyyttisen yhdistyksen eli Wienin seuran jäsen ja hän osallistui kansainvälisiin kongresseihin Innsbruckissa 1927, Oxfordissa 1929, Norjassa 1933 ja Luzernissa 1934. Kulovesi sovelsi myös psykoanalyysia hoitomenetelmänä omassa lääkärintyössään.
Nokitiira

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 42–45 cm ja siipien kärkiväli 72–80 cm, joten se on kalatiiraa suurempi. Aikuisen linnun höyhenpuku on mustavalkoinen: yläpuoli on musta ja alapuoli valkoinen. Myös otsa on valkoinen. Nuoret linnut ovat harmaita, vatsapuolelta vaaleampia ja yläpuolelta vaalearaitaisia.

Esiintyminen

Nokitiira elää lisääntymisaikana trooppisen merialueen saarilla, lähimpänä Punaisella merellä ja Persianlahdella. Lajia tavataan harvoin läntisen Euroopan rannikoilla, eikä sitä ole tavattu Suomessa. Lajin maailman populaation koko on 21–22 miljoonaa yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Lisääntymisaikana nokitiirat elävät suurina yhdyskuntina kallioisilla saarilla ja koralliriutoilla. Ne ovat muuttolintuja, jotka viettävät pääosan vuotta tropiikin valtamerillä.

Lisääntyminen

Nokitiirat ovat sukukypsiä 6–8 vuoden iässä. Pesä on maassa ja munia on tavallisesti yksi, joskus kaksi tai kolme. Haudonta kestää kolmekymmentä päivää. Emot suojaavat poikasia auringolta. Poikaset saavat ruokaa noin 16 tunnin välein ja ne ovat lentokykyisiä noin kahdeksan viikon ikäisinä, minkä jälkeenkin emot ruokkivat niitä vielä useita viikkoja. Pesintäväli on yhdeksän kuukautta eikä siis sidottu vuodenaikaan, mikä viittaa poikkeuksellisen vakaisiin elinoloihin.

Ravinto

Nokitiirat saalistavat usein suurina parvina merenpinnan pieniä kaloja. Ne myös saalistavat usein öisin.
Theseus (tietokanta)

Theseus (www.theseus.fi) on Suomen ammattikorkeakoulujen opinnäytetöitä ja julkaisuja tallentava kokotekstitietokanta. Palvelusta vastaa ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto Arene ry. Theseuksen ylläpitäjä on ammattikorkeakoulujen kirjastoyhteistyökonsortio AMKIT.
Opetusministeriön vuonna 2004 asettama avoimen tieteellisen julkaisutoiminnan työryhmä suositti korkeakoulujen avointen julkaisuarkistojen käyttöönottoa.  Opinnäytetöiden tiivistelmien julkaisemisen ajatus tuotiin esiin myös Opinnäytetyön laadun tekijät ammattikorkeakoulussa -suosituksessa 2006.
Theseuksen kehittäminen aloitettiin vuonna 2008, pilottiversio valmistui 2008 ja tuotannollisessa käytössä järjestelmä on ollut vuodesta 2010 lähtien. Palvelu toimii Kansalliskirjaston Julkaisuarkistopalvelussa DSpace-tietokantaohjelmistolla. Vuonna 2018 palvelussa oli yli 150 000 opinnäytetyötä ja julkaisua, joiden vuotuinen latauskertojen määrä oli yhteensä noin 25 miljoonaa.
Saint-Céneri-le-Gérei

Saint-Céneri-le-Gérei [sɛ̃t.sɛn.ʁil.ʒe.ʁɛ] on pieni Ranskan kunta Normandian alueella Ornen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 145. Saint-Céneri-le-Gérei kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France.
Kunta sijaitsee Sarthe-joen mutkassa noin 15 kilometriä lounaaseen Alençonin kaupungista ja parisataa kilometriä länteen Pariisista. Kunta kuuluu departementissaan Damignyn kantoniin Alençonin arrondissementissa.
Saint-Céneri-le-Gérein nähtävyyksiä ovat 1000-luvulta peräisin oleva kirkko ja joen toisella puolen 1400-luvulta peräisin oleva kappeli sekä lähde, jonka veden on uskottu parantavan eräitä silmäsairauksia.
Kunnan nimen alkuosa tulee alueella 600-luvulla asuneesta italialaisesta erakosta Serenicuksesta, jonka kunniaksi perustettiin luostari. Viikingit tuhosivat luostarin vuonna 903. Nimen loppuosa viittaa Guillaume Giroieen, joka rakensi alueelle linnan vuonna 1044.
Kylmäketju

Kylmäketjulla tarkoitetaan elintarvikkeiden kuljettamista ja säilyttämistä niin, että ne pidetään koko ajan tiettyjä lämpötilarajoja kylmemmässä tilassa. Mm. lihan tuoreus pyritään takaamaan katkeamattomalla kylmäketjulla, joka alkaa teurastamolta ja päättyy kuluttajan jääkaappiin. Kylmäketjussa lihan lämpötila ei saa lain mukaan nousta missään vaiheessa yli 6–7 °C. Tässä lämpötilassa esimerkiksi jauhelihan sisältämä mikrobimäärä kaksinkertaistuu noin kuudessa tunnissa, joten käytännössä suositellaankin selvästi alempia säilytyslämpötiloja (2–4 °C).
HMS Stickleback

Palvelus

Alus myytiin vuonna 1958 Ruotsin merivoimille, joka vastaanotti 15. heinäkuuta aluksen. Alus nimettiin HMS Spiggeniksi, ja sitä käytettiin ensisijaisesti hyökkäyssukeltajien kouluttamiseen. Alus poistettiin alusluettelosta 27. tammikuuta 1970, ja se palautettiin vuonna 1977 Britteinsaarille, missä se kunnostettiin Gosportissa Submarine Museumissa.
Prasonísi (Kythera)

Maantiede

Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä ja Jooniansaarten saariryhmässä sijaitseva Prasonísin saari yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Kytheran kunnan, joka kuuluu Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Pinta-alaa Prasonísilla on 0,04 neliökilometriä ja saaren korkein kohta on 13 metriä merenpinnan yläpuolella.
Prasonísi yhdessä Kytheran saaren pohjois- ja itärannikolla olevien alueiden sekä lähistöllä sijaitsevien pienten Dragonéran, Antidragonéran, Fidonísin, Kapéllon, Koufón ja Avgón asumattomien kalliosaarten kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 53,9 neliökilometriä. Natura 2000 -alue on tärkeä rannikon jyrkänteiden lajeille, pesiville merilinnuille sekä muuttolinnuille. Alueen uhkana ovat saarille tuodut rotat sekä ohikulkevien laivojen mahdolliset öljypäästöt. Myös metsästys, hallitsematon laidunnus ja tuli ovat suojelualueen uhkia.
Prasonísilla, kuten muillakin pienillä saarilla, on selkeät kasvillisuusvyöhykkeet. Rantavyöhykkeellä kasvaa suolakkokasveja, kuten Caryophyllales-lahkoon kuuluva Frankenia hirsuta ja maitteiden sukuun kuuluva Lotus cytisoides. Seuraavalla vyöhykkeellä sisämaahan päin kasvaa suolakkokasvien lisäksi frýganan lajeja. Tämä vyöhyke ei ole enää suolaisen meriveden huuhtomaa aluetta, vaikka saa yhä suolapärskeitä. Tämän vyöhykkeen lajeja ovat esimerkiksi sipulien sukuun kuuluva Allium commutatum, sauramojen sukuun kuuluva Anthemis scopulorum ja kaalien sukuun kuuluva Brassica cretica ssp. aegea. Prasonísin pienestä koosta johtuen saarella ei ole lainkaan sisintä vyöhykettä, kuten muilla Natura 2000 -alueen pienillä saarilla, jolla kasvaisi enimmäkseen frýganan kasvilajeja. Kaikkiaan saarelta on löydetty 15 eri taksonia.

Historia

Antigua ja Barbudan lipun alla kulkenut M/S Nordland -alus ajoi karille Prasonísilla 22. elokuuta 2000. Karilleajon seurauksena aluksesta pääsi mereen tuhat tonnia raskasta polttoöljyä, joka levisi noin 30–50 metriä leveäksi ja noin kolme kilometriä pitkäksi lautaksi. Öljylautta saastutti laajalti ympäröiviä alueita. Öljyntorjuntatyöt kestivät noin kuukauden. Vuodosta vastuussa olevien tahojen ja aluksen omistajan maksettaviksi koitui kymmenien miljoonien drakmojen sakot.
Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennukset

Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennukset ovat Ylitornion Aavasaksanvaaralle eri aikoina rakennettuja matkailua palvelevia rakennuksia. Aavasaksan kruununpuisto on perustettu vuonna 1877 – maailmanlaajuisesti ensimmäiset luonnonsuojelualueet perustettiin 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennukset yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

Aavasaksa matkailukohteena

Aavasaksanvaaralla on tarjolla kaksi matkailijoita kiehtovaa kokemusta: se on Suomessa eteläisin kohta, jossa voi nähdä keskiyön auringon ja sieltä avautuu vaikuttava näköala Tornionjokilaaksoon ja ympäristön vaaroille. Aavasaksalla on vieraillut turisteja jo 1600-luvulta lähtien. Se on ollut myös tiedemiesten suosiossa: ranskalaisen tähtitieteilijä Pierre Louis Moreau de Maupertuisin johtama Ranskan Tiedeakatemian retkikunta teki vuosina 1736–1737 Aavasaksalla tähtitieteellisiä mittauksia. Maupertuis'n retkikunnan julkaisemien teosten innoittamana italialainen tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbi kävi vuonna 1799 Nordkappiin ulottuneella matkallaan myös nykyisessä Ruotsin Ylitorniossa ja kiipesi Aavasaksalle.

Vanhat matkailurakennukset

Vanhin Aavasaksan matkailurakennuksista on vuonna 1882 valmistunut matkailumaja, jota kutsutaan keisarinmajaksi. Maja on rakennettu suunniteltua, mutta toteutumattomaksi jäänyttä Aleksanteri III:n vierailua varten. Arkkitehti Hugo E. Saurénin suunnittelema maja on pyöröhirttä ja siinä on nähtävissä useita tyylilajeja, muun muassa kansallisromanttisia vaikutteita. Räystäät ovat leveät ja koristelaudoituksia on runsaasti. Maja on kunnostettu alkuperäiseen asuunsa vuonna 1980 ja suojeltu kokonaan. Kulku sisälle on avokuistilta, majassa on tupa, keittiö ja kamari.
Keisarinmajan lähellä on jugend-tyylinen kioskirakennus, joka on siirretty Aavasaksalle vuonna 1959 palvelemaan matkailijoiden tarpeita. Kioski on alun perin vuodelta 1912 ja sen rakennutti Tornioon apteekkari Hans Borg. Tornion kaupunki hankki kioskin vuonna 1936 ja lahjoitti sen Aavasaksalle sijoitettavaksi vuonna 1959. Kioski on kunnostettu 1980-luvun alussa.
Kolmas vanha matkailurakennus on vuonna 1927 valmistunut tanssilava, jota kutsutaan nykyään paviljongiksi. Sen suunnittelijana pidetään arkkitehti Waldemar Wileniusta.
Vaaran korkeimmalla kohdalla on näkötorni, jonka rakennutti Tornionlaakson matkailuyhdistys. Tornin seinät ovat punatiiltä. Aavasaksan näkötorni valmistui vuonna 1969 (tai 1970) ja se on katettu vuonna 2004 lasikatolla. Yhdistys lahjoitti tornin sittemmin Ylitornion kunnalle.

Muut rakennukset ja muistomerkit

Vaaran huipulla on myös ulkoilmanäyttämö, joka on muuta rakennuskantaa nuorempi. 
Aavasaksalla on yksi Struven ketjun mittauspisteistä, piste on jäänyt näkötornin lattian alle. Maailmanperintöluetteloon kuuluvan Struven ketjun muistokyltti on näköalatornin seinässä. Vaaran huipulla on myös Maupertuis’n retkikunnan muistokivi kyltteineen ja Ensio Seppäsen suunnittelema kirjailija Annikki Kariniemen patsas.
Aavasaksalle johtaa yhdystie 9322. Vaaran laki on kallioinen, mutta siellä kasvaa myös puustoa.
Terah

Terah (hepr. ‏תָּרַח‎) on Vanhan testamentin ensimmäisessä Mooseksen kirjassa esiintyvä henkilö, Abrahamin isä.

Terah Raamatussa

Terah oli Nahorin poika ja Nooan jälkeläinen kymmenennessä sukupolvessa. Kun Terah oli 70-vuotias, hänelle syntyivät Nahor, Haran sekä Abram (myöhemmin Abraham), juutalaisuuden, kristinuskon ja islamin patriarkoista ensimmäinen
Terah eli Vanhan testamentin mukaan 205-vuotiaaksi ja kuoli sitten Harranissa.
Samarialaisten Mooseksen kirjojen mukaan Terah eli 145-vuotiaaksi, minkä jälkeen Abram lähti Harranista.
Baccarat

Baccarat on korttipeli. Sen oletetaan syntyneen Ranskassa ja Italiassa Kaarle VIII:n aikana. Baccarat on samankaltainen peli kuin faro ja basset. Pelistä on kolme laajalle levinnyttä muunnosta: baccarat chemin de fer (rautatie), baccarat banque (eli a deux tableaux) ja punto banco (eli pohjoisamerikkalainen baccarat). Näistä punto banco on yleisin, sitä pelataan myös Casino Helsingissä.
Baccarat on ainoa kasinopeli, jossa pelaajat saavat jakaa kortteja: punto bancossa korttikenkä ja jakajan tehtävät kiertävät pelaajalta toiselle. Baccarat chemin de ferissä ja baccarat banquessa pelaajat vuorottelevat pankkina, punto bancossa kasino toimii aina pankkina ja vain korttien jakovuoro kiertää.
Baccarat on eri muodoissaan yksinkertainen peli, jossa on vain kolme mahdollista lopputulosta: "pelaaja", "pankkiiri" ja "tasan" tai "égalité". Termi "pelaaja" ei viittaa asiakkaaseen eikä "pankkiiri" pelinjärjestäjään. Ne ovat vain nimityksiä kahdelle korttikädelle, joista peliin osallistuva voi valita, kumman arvelee voittavan.
Baccaratissa kuvakorttien ja kymppien arvo on nolla, ässien arvo on yksi ja muut ovat numeroarvonsa mukaan. Summasta jätetään huomioimatta kymmenet. Kahden kortin yhteisarvo on siten maksimissaan 9, sillä esimerkiksi kahden kuvakortin yhteisarvo on nolla sekä nelosen ja yhdeksikön kolme (4 + 9 = 13 → 3).
"Pelaajalle" ja "pankkiirille" jaetaan kummallekin kaksi korttia ja tiettyjen sääntöjen mukaan mahdollisesti kolmas (kuten blackjackissa, jakajalla ei ole valinnanvaraa). Isomman summan saanut osapuoli voittaa ja kaikki pelaajat, jotka löivät vetoa tämän osapuolen puolesta, voittavat.
Jos "pelaaja" voittaa, oikein arvanneille maksetaan panoksen verran takaisin. "Pankkiirin" voitosta saa 95% panoksestaan ja tasapelistä panoksensa yhdeksänkertaisena. "Pankkiirin" voitto on todennäköisin (45,8597% kahdeksan pakan baccaratissa), joten vaikka kasino ottaa voitosta 5% komission, se on silti pelaajalle paras valinta. "Pelaajan" voiton todennäköisyys on kahdeksalla pakalla 44,6247% ja tasapelin 9,5156%. Talon etu on "pankkiirin" vedossa 105,79%, "pelaajan" vedossa 123,51% ja tasapelissä 1435,96%. "Pankkiirin" ja "pelaajan" kohdalla talon edut ovat pienimpiä kaikista kasinopeleistä.

Baccarat populaarikulttuurissa

Ian Flemingin alkuperäisessä Casino Royale -kirjassa James Bond pelasi chemin de fer -baccaratia. Vuoden 2006 uudessa elokuvasovituksessa peli kuitenkin vaihdettiin nykyisin suositummaksi texas hold 'emiksi.