google/wiki40b huggingface dataset:
Lisäyslajittelu

Lisäyslajittelu (insertion sort) on hidas (O(n²)) ja vakaa lajittelualgoritmi, joka toimii 'paikallaan' (eli ei vaadi lisämuistia). Lisäyslajittelun asymptoottinen suoritusaika on yhtä suuri kuin kuplalajittelulla, mutta käytännössä sen ajoaika on kuitenkin usein huomattavasti tätä pienempi. Yksinkertaisuutensa vuoksi se onkin usein nopein vaihtoehto lajittelualgoritmiksi hyvin pienillä taulukoilla.
Algoritmi toimii pitämällä taulukon alkuosan koko ajan järjestyksessä lisäämällä yksitellen jokaisen alkion käsittelemättömästä loppuosasta oikealle paikalleen alkuosaan.
Ohessa lisäyslajittelun pseudokielinen toteutus:

algoritmi Lisäyslajittelu(taulukko t)
  
   n := taulukon t alkioiden lukumäärä
   
   // Käydään taulukon jokainen  (paitsi ensimmäinen) alkio läpi  
 
   for i = 2 to n
 
      j := i
 
    // Siirretään alkio oikealle paikalleen järjestettyyn alkuosaan
   
      while(t[j] < t[j-1] ja j > 1)
 
         Vaihda alkioiden t[j] ja t[j-1] arvot keskenään
         j := j - 1
 
      end while
 
   end for

Esimerkkitoteutus C-kielellä

#include <stdio.h>#include <stdlib.h>
 
void swap(void *valkio1, void *valkio2, int koko) /* kahden alkion paikkojen vaihtoa varten */{
  if(koko > 0)
    {
      char *apu;
      if((apu=(char *)malloc(koko))!=NULL)
        {
          int i1=0;
          for(i1=0; i1<koko; i1++)
            *(apu+i1)=*((char *)valkio2+i1);
          for(i1=0; i1<koko; i1++)
            *((char *)valkio2+i1)=*((char *)valkio1+i1);
          for(i1=0; i1<koko; i1++)
            *((char *)valkio1+i1)=*(apu+i1);
          free(apu);
          apu=NULL;
        }
    }}
 
void insertionsort(void *alkio, int lkm, int koko, int (*cmp)(void *valkio1, void *valkio2)){
  if(alkio != NULL && lkm > 1 && koko > 0) /* jonkinlaiset järkevät alkuehdot */
    {
      int i1=0, i2=0;
      for(i1=1; i1<lkm; i1++)
        {
          i2=i1;
          while(i2>0 && cmp((char *)alkio+i2*koko, (char *)alkio+(i2-1)*koko)>0)
            {
              swap((char *)alkio+i2*koko, (char *)alkio+(i2-1)*koko, koko);
              i2--;
            }
        }
    }}
JuK

JuK on KDE-työpöytäympäristöön sisältyviin ohjelmiin kuuluva musiikintoisto-ohjelma. JuK toistaa MP3, Ogg Vorbis ja FLAC -muotoisia äänitiedostoja. Se ei ainakaan KDE:n oletusasetuksilla osaa avata esim. CD-levyjä suoraan.
Chapter 27

Vastaanotto

Elokuva sai jakautuneen vastaanoton kriitkoilta. Leton roolisuoritusta kehuttiin kuitenkin. Chapter 27 sai enemmän huomiota kuin samaa teemaa käsittelevä brittiläinen elokuva The Killing of John Lennon (2006), joka kertoo enemmän yksityiskohtia Chapmanin aikaisemmasta elämästä.
Ewen Montagu

Ewen Montagu (19. maaliskuuta 1901 – 19. heinäkuuta 1985) oli englantilainen komentajakapteeni toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli aselajien välisessä komiteassa, jonka tehtävänä oli huolehtia sotatoimiin liittyvistä turvallisuuskysymyksistä.
Hän tuli tunnetuksi kirjastaan Mies, jota ei ollutkaan (The man who never was). Kirja kertoo Sisilian maihinnousuun liittyvästä harhautusoperaatiosta nimeltä Operaatio Mincemeat.
Seija Paakkola

Seija Paakkola-Kuusinen (o.s. Paakkola, s. 1959 Oulu) on vuoden 1978 Miss Suomi, malli, laulaja ja showesiintyjä. Miss Skandinavia -kilpailussa hän oli toinen perintöprinsessa. Vuosina 1978–1980 Paakkola esiintyi Dannyn ja Armi Aavikon kesäshow’ssa Danny ja Armi laserajassa (1978), Frendit (1979) sekä ravintolashow’ssa Hellät paikat. Paakkola ei tehnyt levytyksiä, mutta saavutti suosiota lavaesiintyjänä ja komediennena. 
Paakkola vetäytyi showbisneksestä vuonna 1980. 1990-luvulla hän perusti Wanha Pehtoori -nimisen ravintolan Helsingin Haltialaan.
Australianvinttikoira

Alkuperä

Eurooppalaisten siirtolaisten mukana Australiaan kulkeutui metsästäviä vinttikoiria kuten englanninvinttikoira ja skotlanninhirvikoira. Ne takasivat omistajilleen ruuan ottamalla kiinni riistaa kuten emuja, kenguruita ja wallabeita. Ne myös suojelivat varhaisten uudisraivaajien lammaslaumoja dingoilta.
Parhaat näistä koirista risteytettiin keskenään, jotta saatiin yhdistettyä jokaisen rodun ominaisuudet juoksevaksi koiraksi joka pärjäisi maan karuissa ja kovissa olotiloissa. Englanninvinttikoiraa käytettiin nopeutensa ja suurenmoisen näkökykynsä, skotlanninhirvikoiraa lujempien raajojensa, tiheämmän karvapeitteensä, voimakkaamman rungon ja erinomaisen sitkeyden vuoksi. On todisteita siitä että myös muita juoksevia ja työskenteleviä rotuja kuten venäjänvinttikoiraa, whippetiä, salukia ja irlanninsusikoiraa käytettiin jalostustyöhön. Suurosa perimästä tulee kuitenkin englanninvinttikoira- ja skotlanninhirvikoira-linjoista.
Rotu jaettiin sittemmin kahteen erilliseen joskin toisiaan muistuttavaan tyyppiin: sileäkarvaiseen australianvinttikoiraan ja karkeakarvaiseen australianhirvikoiraan. Molemmat tunnetaan nopeudestaan, sisukkuudestaan ja voimakkaista rungoistaan.
Australianvinttikoiraa käytetään ainoastaan riistan metsästykseen näön avulla, minkä vuoksi kasvattajat eivät ole järin kiinnostuneita liittymisestä Australian kansalliseen kennelklubiin (ANKC). Pienet metsästäjäryhmät ovat kuitenkin keskustelleet työrekisterin aloittamisesta, joka keskittyisi rodun työominaisuuksiin eikä ainoastaan sen ulkonäköön.
Vaikka australianvinttikoira on harvinainen, sitä silti esiintyy syrjäisillä asuinalueilla, missä kaniinin ja ketun metsästys on suosittu vapaa-ajanviettotapa. Sitä risteytetään myös molossien ja bulldoggien kanssa, jotta sianpurija-koiran sukulinjoihin saataisiin nopeutta ja sisua.
Sileäkarvaisena rotu sopeutuu paremmin kotimaansa lämpimiin osiin, koska sillä ei ole juuri suojaa luonnonvoimia vastaan. Koska se on tyypiltään lähempänä englanninvinttikoiraa kuin hirvikoira-sukulaisensa eikä sillä ole tiheää, suojaavaa karvapeitettä, se on myös altis ihovaurioille metsästäessään vaarallista riistaa kuten dingoja ja villisikoja. Tämän vuoksi se on voimakkuudestaan huolimatta soveltuvampi pienemmän riistan kuten kaniinien, kettujen ja jänisten metsästykseen. Kengurun kaltaisten alkuperäiseläinten metsästys vinttikoirien avulla on nykyisin erittäin laitonta.
Kyky käyttää jäljestysominaisuuksia metsästyksen aikana vaihtelee sukulinjasta toiseen, mutta suurosalla populaatiosta on keskimääräinen hajuaisti ja ne luottavat ennemmin näkökykyynsä. Niillä yksilöillä, joissa on tanskandoggin tai irlanninsusikoiran perimää vaikuttaa olevan paremmat jäljestyskyvyt.
The Walt Disney Company

Yhtiöt

Vuonna 2006 Disney ilmoitti ostaneensa Pixarin. Disneyn ja Pixarin yhteistyö alkoi sopimuksesta täyspitkien animaatioelokuvien tuottamisesta. Lopulta Disney osti Pixarin 7,4 miljardilla dollarilla. Elokuussa 2009 Disney osti toisen yhtiön, supersankarisarjakuvista ja -elokuvista tunnetun Marvelin. Vuonna 2012 Disney osti 4,1 miljardilla dollarilla Lucasfilmin ja ilmoitti alkavansa tuottaa uusia Tähtien sota -elokuvia. Ensimmäisenä uusista Tähtien sota -elokuvista ensi-iltansa sai Star Wars: The Force Awakens joulukuussa vuonna 2015.
Joulukuussa 2017 Disney sopi 21st Century Foxin kanssa, että se ostaa 20th Century Foxin sekä muita yhtiön omistamia elokuva- ja televisiotoimintoja ja kansainvälisiä toimintoja. Kaupan alkuperäinen arvo oli 52,4 miljardia dollaria eli noin 45 miljardin euroa, minkä lisäksi sopimukseen kuului, että Disney kuittaa Foxin velkoja niin, että kaupan arvoksi tuli kaikkiaan yli 55 miljardia euroa. Comcastin tehtyä kilpaileva tarjous, Disney korotti oman tarjouksensa 71,3 miljardiin dollariin, josta tuli kaupan lopullinen arvo. Kauppa viimeisteltiin 20. maaliskuuta 2019 ja 21st Century Foxin jäljelle jäävät osat järjestettiin Fox Corporation -nimen alle.
Disney Imagineering on edelläkävijä ihmistä muistuttavien robottien kehittämisessä. Disney Imagineering on tehnyt teatterilavalla esiintyvän Abraham Lincoln -robotin, sulavasti liikkuvan laulujen shamaanin Na'vin sekä stunttimiehen korvaavan ihmisenkaltaisen robotin.

Disney+

Loppuvuodesta 2019 Disney julkaisee suoratoistopalvelun nimeltä Disney+, joka on Netflixin kilpailija.
New Super Mario Bros. 2

Pelaaminen

New Super Mario Bros. 2 on edeltäjiensä tavoin tyypillinen 2D-tasohyppely, jossa pelaajan pitää päästä kentän alusta loppuun varoen samalla vihollisia ja esteitä. Pelissä on vanhoja lisävoimia, kuten Fire Mario sekä Raccoon Mario, sekä uutena lisävoimana tulee Gold Mario, joka osaa muuttaa tiiliä ja vihollisia kultakolikoiksi heittelemällä kultapalloja. Peli sisältää myös moninpelitilan, jossa kaksi pelaajaa voi pelata samaan aikaan kentillä ja tehdä yhteistyötä.
New Super Mario Bros. 2:ssa on uusi pelitila, Coin Rush, jossa pelaajan pitää kerätä kolmessa eri kentässä kolikoita mahdollisimman paljon. Jokaisessa kentässä on vain 100 sekuntia aikaa. Tuloksia voi jakaa muille Street Pass-toiminnon avulla.
Mauro Giuliani

Mauro Giuliani (27. heinäkuuta 1781 – 8. toukokuuta 1829) oli italialainen säveltäjä ja kitaristi.
Giuliani syntyi Biscegliessä, mutta muutti lapsena Barlettaan. Hän opiskeli aluksi sellon ja mahdollisesti myös viulun soittoa. Myöhemmin Giuliani omistautui kitaralle. Vuonna 1806 hän muutti Wieniin. Hän aloitti sävellystensä julkaisun vuonna 1807. Vuonna 1819 Giuliani palasi Italiaan, jossa hän kuoli vuonna 1829.
Giulianin tuotantoon kuuluu muun muassa kolme kitarakonserttoa ja Sevillan parturi -oopperan alkusoiton sovitus kahdelle kitaralle.
Kotkan Riento

Historia

Seura perustettiin vuoden 1905 suurlakon aikana syntyneen Kotkan punakaartin urheiluseuraksi vuonna 1906 nimellä Kotkan Punaisen Kaartin Voimistelu- ja Urheiluseura Riento. Kotkan työväenyhdistyksen alaosastona toimineella seuralla oli muiden aikakauden työläisurheiluseurojen tapaan myös huvitoimikunta, jonka alaisuudessa toimivat muun muassa näytelmäjaosto sekä mieskuoro. Ensimmäisen maailmansodan alla vuonna 1913 seurassa oli 430 jäsentä. Osa Riennon voimistelijoista oli tuolloin liittynyt Kotkan Intoon. Vuoden 1918 sisällissodan aikana punakaartin riveissä taisteli Kotkan Riennon urheilijoista koottu komppania, joka Helsingin Jyryn urheilijoiden muodostaman Jyryn komppanian tavoin oli yksi punaisten eliittiosastoista. Sodan yhteydessä Riennon jäsenistä ainakin 20 kuoli taisteluissa, teloituksissa ja vankileireillä. Sodan jälkeen punaisten puolella taistelleet seurat erotettiin SVUL:n jäsenyydestä ja Riento liittyi vuonna 1919 perustettuun Työväen Urheiluliittoon.
1920-luvulla Riento tunnettiin erityisesti jalkapalloseurana. Se oli voittanut Suomen Palloliiton Kymin piirinmestaruuden jo 1913 ja oli alusta lähtien mukana myös TUL:n jalkapallomestaruuskilpailuissa. Riento selvisi finaaliin vuonna 1921, mutta hävisi loppuottelun Helsingin Kullervolle. Riento tunnettiin kovaotteisena joukkueena ja myös seuran kiihkeät kannattajat herättivät huomiota. Vuonna 1926 Ola Fogelberg luonnehti Työväen Urheilulehdessä Riennon pelityyliä ”väkivaltaiseksi” ja moitti myös kannattajia niiden huutelemista ”räikeistä tyhjänpäiväisyyksistä”. Vuosina 1923 ja 1925 Riento pelasi ystävyysottelun Kotkassa vieraillutta neuvostoliittolaista joukkuetta vastaan. Jalkapalloilijat olivat kuitenkin tyytymättömiä lajinsa asemaan seuran sisällä ja lisäksi kommunistien lisääntynyt vaikutusvalta aiheutti ristiriitoja. Tämän seurauksena syksyllä 1927 osa jalkapalloilijoista erosi Riennosta, perustaen uuden jalkapalloseuran Kotkan Työväen Palloilijat. Hankkeen puuhamiehenä oli Riennossa yli 20 vuoden ajan pelannut Axel Andersson, joka valittiin myös KTP:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Riennon toiminta loppui, kun Kotkan raastuvanoikeus lakkautti sen kommunistilakien nojalla 15. huhtikuuta 1931. Kommunistien ja sosialidemokraattien väliset riidat näkyivät vielä tämän jalkeenkin, sillä osa Rientoon jääneistä jalkapalloilijoista siirtyi seuran lakkauttamisen jälkeen KTP:n sijasta porvarillisen Kotkan Palloseuran riveihin. Keväällä 1935 Metsolan kaupunginosassa toimineen Riennon alajaoston jatkajaksi perustettiin Metsolan Kiri -niminen seura, joka nykyään tunnetaan nimellä Kotkan Kiri.
Kiikkujat

Kiikkujat on Taisto Martiskaisen veistos Porolahden peruskoulun edustalla Helsingin Roihuvuoressa. Se tunnetaan myös nimellä Välitunti. Patsas toteutettiin kilpailun pohjalta, mutta voittaneen työn alastomuus herätti vastustusta ja siihen haluttiin muutoksia. Vasta Wäinö Aaltosen puuttuminen arvovallallaan asiaan turvasi taiteilijan näkemyksen toteutumisen. Patsas on valmistettu pronssista ja se valmistui 1964. Wäinö Aaltonen piti Kiikkujat-patsasta parhaana Helsingissä olevana patsaana. Voittaessaan veistoskilpailun Martiskainen oli 18-vuotias kuvanveiston opiskelija.
Ritva Kokkola

Ritva Kokkola (s. 1948 Kemi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut aikuisten jännitysromaaneita, lasten- ja nuortenkirjoja ja novellikokoelman.
Kokkola syntyi ja kävi koulunsa Kemissä. Hän opiskeli Turun yliopistossa muun muassa englantilaista filologiaa, kirjallisuustiedettä ja uskontotiedettä, minkä jälkeen hän työskenteli Kemissä kieltenopettajana. Kirjoittamista hän on opiskellut Lapin Kirjallisuusseuran ja Kemin työväenopiston kursseilla.
Kokkolan esikoisteos Lukukauden loppu ilmestyi vuonna 2005. Se on Kemiin sijoittuva jännitysromaani, kuten myös Kokkolan toinen teos, Kaupunginjohtajan kuolema (2008). Syksyllä 2010 Kemin kaupunginteatterissa esitettiin Kaupunginjohtajan kuolemaan pohjautuva Taava Hakalan ohjaama näytelmä Henki pois!. Kokkolan kolmas rikoskirja Murhattu mieli ilmestyi vuonna 2011. Häneltä on ilmestynyt myös novellikokoelma Palasin kynnykseltä (2010). Uusin teos on Johanneksen puu (2016), jota hän itse pitää tähänastisena pääteoksenaan. Kokkolan kirjoja on kustantanut Myllylahti ja Nordbooks.
Kokkola on kirjoittanut myös lasten- ja nuortenkirjoja. Vuonna 2009 ilmestyi nuortenromaani Koira katoaa, joka sijoittuu aiempien kirjojen tavoin Kemiin. Hän on kirjoittanut myös Ansku ja Armas -lastenkirjasarjaa.
Kokkola on Suomen Kirjailijaliiton, Dekkariseuran ja Lapin Kirjallisuusseuran jäsen.
Kuningasidea

Ura

Yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa marraskuussa 2011. Esikoisalbuminsa On uusi aika yhtye julkaisi 13. kesäkuuta 2012. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle seitsemäksi viikoksi ja parhaimmillaan 14. sijalle. Albumin ensimmäinen single ”Enemmän duoo ku sooloo” nousi latauslistan ensimmäiseksi, singlelistan toiseksi, ja radiosoitossa se oli parhaimmillaan kolmanneksi soitetuin kappale.
Yhtyeen laulaja Väinö Wallenius vieraili rap-artisti Tuomas Kauhasen 12. huhtikuuta 2013 julkaistulla ”Enkeli”-kappaleella. Kappale valittiin kesän 2013 kesähitiksi. Kesällä 2013 Kuningasidea julkaisi singlen ”Oma pää”.
Yhtye julkaisi syksyllä 2014 toisen studioalbuminsa Nimi on enne. Albumin ensimmäinen single ”Pohjolan tuulet” julkaistiin 16. toukokuuta 2014.
Kolmas levy nimeltään Kuningasidea julkaistiin kesällä 2018.
FS La Fayette (F710)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 aktiivipalveluksessa kotisatamanaan Toulon.
Antiikin Thesprotia

Thesprotia (m.kreik. Θεσπρωτία, Thesprōtia) oli antiikin aikainen alue Epeiroksen maakunnassa luoteisessa Kreikassa. Se käsitti Epeiroksen läntisen keskiosan, ja siihen kuuluivat suunnilleen nykyisten Thesprotian ja Prévezan alueyksiköiden alueet.

Maantiede

Thesprotia sijaitsi Joonianmeren rannalla Korkyran (nyk. Korfu) saaren eteläosaa vastapäätä. Thesprotian pohjoispuolella sijaitsivat Khaonia ja atintanien heimon alue, itäpuolella Molossia ja Athamania ja kaakkoispuolella Ambrakia. Thesprotian ja Khaonian rajana toimi Thyamis (nyk. Kalamás) -joki.
Antiikin aikana Thesprotiaan luettiin yleensä myös sen eteläosan Kassopian alue eli nykyisen Prévezan alueyksikön alue, päin vastoin kuin nykyiseen Thesprotiaan. Näin määriteltynä Thesprotia rajautui etelässä Ambrakianlahteen. Antiikin Epeiroksessa Thesprotia muodosti läntisen keskiosan, kun taas nykyisen Kreikan pienemmästä Epeiroksen alueesta nykyinen Thesprotian alueyksikkö muodostaa luoteisimman osan Albanian rajalla.

Historia

Thesprotiaa asutti thesprotien (Thesprōtes, Θεσπρώτες) heimo, joka oli yksi Epeiroksen kolmesta merkittävimmästä heimosta khaonien ja molossien ohella. Herodotos sijoitti thesprotien alueen Hellaaseen, kun taas Thukydides piti heimoa barbaarisena eli ei-kreikkalaisena. Thessalian valloittaneiden thessalialaisten katsottiin tulleen alun perin Thesprotiasta.
Thesprotialaisten sanotaan olleen Epeiroksen vahvin heimo varhaisina aikoina, ennen kuin johtoasema siirtyi peloponnesolaisodan aikaan 400-luvun eaa. lopulle tultaessa khaoneille ja myöhemmin molosseille. Heimolla oli alun perin oma kuningas, mutta Thukydideen mukaan kuninkuudesta oli hänen aikanaan luovuttu samoin kuin Molossiassa. Kreikkalaiset perustivat Thesprotiaan useita siirtokuntia. Aluetta asutettiin vielä noin 400-luvulla eaa., jolloin elisläiset perustivat Bukhaitionin, Elean ja Pandosian. Roomalaisella kaudella Thesprotiassa sijaitsi Epeiroksen eli Epirus Vetuksen provinssin keskus Nikopolis. Augustus perusti sen vuonna 31 eaa. Aktionin taistelussa saamansa voiton kunniaksi, ja sinne siirrettiin väestö suuresta osasta lähialueen kaupunkeja.
Suomen Ateenan-instituutti on suorittanut Thesprotian Kokytos-joen alueella alueen historiaa kartoittanutta monitieteellistä tutkimusta vuosina 2003–2010.
Juho Tenhiälä

Juho Jalmar (Juho Jalmari) Tenhiälä (sukunimi vuoteen 1949 Saari) (21. heinäkuuta 1912 Hämeenkoski – 24. marraskuuta 1999 Hämeenlinna) oli pastori, osastopäällikkö ja sosiaalineuvos. Hän oli kansanpuolueen ja keskustapuolueen kansanedustajana ja ministerinä 1950- ja 1960-luvuilla.
Tenhiälän vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Saari ja emäntä Iita Maria Savio. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1941. Pastoraalitutkinnon Tenhiälä suoritti 1944. Tenhiälä työskenteli aluksi maa-, metsä- ja sahatyössä sekä sepänsällinä ja myllärinä. Hän oli ylimääräisenä pappina Pieksämäellä 1941–1943 ja Viipurin läänin Uudellakirkolla 1943–1944, Lappeenrannan seurakunnan virallisena apulaisena 1945–1947 sekä Hangon varuskunnan pastorina 1947–1948.  
Tenhiälä toimi Hämeenlinnan papiston apulaisena 1948–1955, Kanta-Hämeen sotainvalidipiirin luottamuspappina 1949–1955, Töölön seurakunnan diakoniapappina 1956–1957, Hämeenlinnan tyttölyseon uskonnon ja sielutieteen vanhempana lehtorina 1957–1971 sekä Hämeen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosaston päällikkönä ja lääninsosiaalineuvoksena 1971–1977.
Tenhiälä oli kansanpuolueen kansanedustajana 1951–1965 ja liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1966. Tenhiälä siirtyi keskustapuolueeseen 1966 ja oli puolueen kansanedustajana 1966–1970. Hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Tenhiälä oli eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana 1962–1964 ja 1966. Kansanpuolueeseen kuuluessaan Tenhiälä toimi sosiaaliministerinä Virolaisen hallituksessa (1964–1966).
Tenhiälä oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa.  Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Tenhiälä oli muun muassa Kirkolliskokouksen jäsen, Paasikivi-seurojen neuvottelukunnan puheenjohtaja ja Mustalaislähetys ry:n hallituksen varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja sekä yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.
Tenhiälä oli naimisissa vuodesta 1938 Alli Amanda Heikkilän kanssa. Hänellä oli 5 lasta joista 1941 syntynyt Hannu Tenhiälä on toiminut keskustapuolueen kansanedustajana
ja Pohjois-Karjalan läänin maaherrana.
Tenhiälä sai sosiaalineuvoksen arvonimen 1970.
Erkki Hytti

Erkki Aleksander Hytti (s. 9. syyskuuta 1923 Viipuri) on suomalainen peruskoulun opettaja ja sotakirjailija joka on käyttänyt nimimerkkiä Saska.
Hytti pääsi ylioppilaaksi ja valmistui opettajaksi Turun opettajakorkeakoulusta.
Krâvanhvuoret

Krâvanhvuoret (khmeriksi , thaiksi ทิวเขาบรรทัด) on vuoristo Kambodžan lounaisosassa. Se kulkee pääosin luoteesta kaakkoon, ja ulottuu yleisesti 1 500 metrin korkeuteen. Korkein huippu on 1 771 metrin korkuinen Phnom Aural vuoriston itäosassa. Dâmrei-vuoret on Krâvanh-vuorijonon uloke.
Krâvanhvuoret, englanniksi Cardamon Mountains ovat saaneet nimensä siellä kasvatetun kardemumman mukaan. 1970-luvun puoliväliin asti vuorilla eli ihmisiä vain harvassa. Useimmat asukkaat olivat pippuria tai kardemummaa viljeleviä dravidoita. Vuoristoseudut olivat pitkään myös Punaisten khmerien sotilaiden tukikohta.
Vuoriston sademetsäalue on alueensa runsaslajisimpia, mutta myös huonoimmin tunnettuja metsäalueita. Vuorten rinteillä 700 metrin yläpuolella metsä kasvaa tyypillisesti 30 metriä korkeaksi. Pyökkikasvit on yleisin puulajien heimo, mutta myös laakerikasveja ja myrttikasveja on paljon. Orkideoita ja muita päällyskasveja on runsaasti etenkin alueilla, joilla sumut ovat yleisiä.
Alueella elää yli sata nisäkäslajia. Sieltä ei tunneta kotoperäisiä lajeja, mutta monet uhanalaiset lajit kuten tiikeri, aasiannorsu ja puuleopardi ovat löytäneet sieltä turvapaikan. Lintulajeja on ainakin 450, joiden joukosta tunnetaan jo kaksi kotoperäistä lajia.
Maciste kauhujen maassa

Juoni

Vapautuakseen Kirken kirouksesta kuningatar Capysin on murhattava Odysseuksen viimeinen perillinen ja uhrattava tämän poika kykloopille. Lapsi pelastuu verilöylystä ja Maciste jättää hänet lammaspaimenen hoiviin. Matkalla vapauttamaan pojan äitiä Maciste pelastaa Capysin sibyllan temppelissä. Kapysiin rakastuneen Iphitosin sotilaat ottavat Macisten vangiksi, mutta kuningatar vapauttaa hänet ja osoittaa vieraanvaraisuuttaan. Iphitosin mustaihoinen apuri Mumba huumaa Macisten, joka paljastaa lapsen olinpaikan. Iphitos kaappaa lapsen ja tämän äidin ja lähtee viemään heitä kyklooppisaarelle. Julmuuksiin kyllästynyt Capys päättää todistaa Macistelle rakkautensa ja pelastaa pojan. Saarella Iphitos surmaa vahingossa Capysin, ja Maciste heittää hänet kykloopin raadeltavaksi. Maciste tappaa kykloopin ja pelastaa pojan, joka kruunataan kuninkaaksi. Lopuksi sankari lähtee kohti uusia seikkailuja.

Tuotanto

Maciste kauhujen maassa on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Luce-instituutin studiossa. Se on ohjaaja Antonio Leonviolan ja pääosaa esittävän Gordon Mitchellin ensimmäinen peplum-elokuva. Näyttelijän taiteilijanimi kirjoitettiin tuolloin vielä Mitchell Gordon. Leonviola oli haluton ohjaamaan elokuvaa, mutta tarvitsi rahaa, eikä välittänyt juonen epäjohdonmukaisuuksista tai muista turhista pikkuseikoista.
Elokuva on yksi peplumin merkkiteoksista, joka heijastaa tyylilajin siirtymistä valtavirrasta b-elokuvan piiriin. Sen sarjakuvamaisessa rakenteessa ja estetiikassa tiivistyvät genren erityispiirteet. Lihaksikas sankari käy läpi toinen toistaan hämmästyttävämpiä voimainkoetuksia, mutta ainoan kunnon vastuksen hänelle antaa seksikäs paha kuningatar, joka samalla on elokuvan ainoa psykologisesti motivoitu ja sisäisesti ristiriitainen henkilöhahmo. Molempien rintavarustukset näyttelevät pääosia. Leonviolalle tyypillisesti elokuvassa on myös tummaihoisia näyttelijöitä kuten kehonrakentaja Paul Wynter, jonka tehtävä on roiston tahdottomana apurina korostaa valkoisen rodun ylivaltaa.

Vastaanotto

Maciste kauhujen maassa tuotti Italiassa huomattavat 655 miljoonan liiran pääsylipputulot. Se julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä Atlas in the Land of the Cyclops, vaikka Atlasta ei mainita edes englanninkielisessä jälkiäänityksessä. Elokuva on saanut eräänlaista kulttimainetta tyylilajin harrastajien keskuudessa, joskin eräät arvostelijat ovat kiinnittäneet huomiota sen huolimattomasti ohjattuihin toimintakohtauksiin. Leonviola teki samana vuonna myös toisen Maciste-elokuvan Maciste ja manalan valtiatar.
DJ Lethal

DJ Lethal (oik. Leor Dimant, s. 18. joulukuuta 1972 Riika, Latvian sosialistinen neuvostotasavalta) on latvialainen levyjuontaja eli DJ. Parhaiten hänet tunnetaan Limp Bizkitin ja rap-yhtye La Coka Nostran DJ:nä. Limp Bizkitin kanssa Lethalin yhteistyö päättyi vuonna 2012, syynä miehen omien sanojen mukaan yhtyeen häneen kohdistama väheksyntä ja kunnioituksen puute.
Epitalamus

Epitalamus (lat. epithalamus) on väliaivojen tumake. Sen osia ovat muun muassa umpieritysjärjestelmään kuuluva käpylisäke, trigonum habenularis, sekä aivosarven alla sijaitseva ydinjuova. Se yhdistää limbistä järjestelmää muihin aivojen osiin, kuten keskiaivoihin.