google/wiki40b huggingface dataset:
Ryan Bourque

Junioriura

Cushing Academyssä pelaamisen jälkeen Bourque päätti seurata isänsä jalanjälkiä ja siirtyi pelaamaan juniorikiekkoa QMJHL-sarjaan Quebec Rempartsin joukkueeseen, joka oli varannut hänet seitsemäntenä pelaajana. Hän pelasi seurassa isänsä vanhan joukkuetoverin Patrick Royn alaisuudessa. Kaudella 2009–2010 Bourque teki 19 maalia ja 24 syöttöä ja kokonaisuudessaan 43 tehopistettä 44 ottelussa. Hänen tehopisteensä toivat tulokaspörssin 10. sijan, vaikka hän oli pelannut yli 20 ottelua loukkaantumisten ja maajoukkuekutsujen vuoksi. Pudotuspeleissä Bourque teki yhdeksässä ottelussa 10 pistettä. Kaudella 2010–2011 hän teki 26 maalia ja 69 tehopistettä ja sijoittui sarjan pistepörssissä sijalle 37, pelaten vain 49 ottelua. Joukkueen sisäisessä pistepörsissä hän oli kolmas. QMJHL:n pudotuspeleissä 2011 Bourque teki 16 pistettä, joilla hän sijoittui pudotuspelien pistepörssin 13.
16. maaliskuuta 2011 Bourque teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Rangersin kanssa. Ammattilaisuransa ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 8. lokakuuta Rangersin farmiseurassa AHL:n Connecticut Whalessa. Bourque pelasi koko kolmevuotisen sopimuksensa Rangersin farmissa Connecticut Whalessa ja Hartford Wolf Packissa. Kaudella 2013–2014 Bourque teki 74 ottelussa 21 maalia ja yhteensä 37 tehopistettä. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä, ja hän voitti tehotilaston saldolla +16. Kauden jälkeen Bourque ja Rangers tekivät jatkosopimuksen.
Bourque debytoi NHL:ssä huhtikuussa 2015. Se oli hänen ainoa Rangersissa. Hän pelasi farmiseura Wolf Packissa helmikuulle 2016, jolloin Washington Capitals hankki hänet vaihdossa Chris Browniin. Loppukauden Bourque pelasi Washingtonin farmiseurassa Hershey Bearsissa, ja kauden jälkeen hän teki AHL-sopimuksen Bearsin kanssa.

Maajoukkueura

Kaksoiskansalaisuuden vuoksi Bourquella oli mahdollisuus valita kumpaa maajoukkuetta edustaa, Kanadaa vai Yhdysvaltoja. Bourque valitsi Yhdysvallat. Hän voitti pronssimitalin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ja seuraavana vuonna samasta turnauksesta kultamitalin. Hän teki vuoden 2008 kisoissa 7 ottelussa tehot 2+3=5 ja seuraavana vuonna 7 ottelussa tehot 1+6=7.
Seuraavana vuonna hän oli osana Yhdysvaltojen joukkuetta, joka voitti nuorten MM-kultaa vuonna 2010. Hän ei tehnyt turnauksessa maaleja, mutta keräsi kolme syöttöpistettä. Vuoden 2011 nuorten MM-kisoissa Bourque toimi Yhdysvaltojen varakapteenina joukkueen voittaessa pronssia.

Muuta

Ryanin isä on Hockey Hall of Famen jäsen Ray Bourque ja veli Washington Capitalsin varaus Chris Bourque.
Demeter

Demeter (m.kreik. Δημήτηρ) oli kreikkalaisessa mytologiassa sadonkorjuun, viljan ja kaikkien elävien kasvien jumalatar. Hän oli Kronoksen ja Rhean tytär sekä Zeuksen sisar. Hän oli myös Persefonen äiti. Roomalaisessa mytologiassa hänen vastineensa oli Ceres. Hän oli Heran ohella myös avioliiton suojelija.
Kun Manalan jumala Haades ryösti Demeterin tyttären Persefonen, Demeter löi laimin maan kasvun suojelun etsiessään tytärtään. Lopulta jumalat sallivat Persefonen palata Manalasta osaksi vuotta Demeterin luo.
Demeterin pääpalvontapaikka oli Attikan Eleusis.
Iso Kärppäjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 88 hehtaaria, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 8,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,5 metriä mpy.
Kantatie 52

Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 52 oli maantie Tammisaaresta Saloon. Tämä osa tiestä on yhä alkuperäisellä paikallaan, joskin se on rakennettu uudelleen 1960- ja 1970-luvuilla. Suurelta osin se kulkee yhä keskiaikaisen Kuninkaantien kohdalla tai hyvin lähellä sitä. Osuus Salosta Somerolle on rakennettu 1960-luvulla. Sen tienumero oli aluksi 240. Osuus Somerolta Jokioisten Haapaniemeen on entistä valtatietä 2. Kakkostien nykyisen linjauksen valmistuttua siitä tuli maantie 2803. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa maantiet 240 ja 2803 muutettiin osaksi kantatietä 52.
Vuonna 2010 Perniön kohdalle seututien 183 risteykseen rakennettiin kiertoliittymä.

Tiehankkeita

Toukokuussa 2015 käynnistyivät Salon itäisen ohitustien rakennustyöt ja ykkösosa avautui liikenteen käyttöön 29.12.2016. Keskustaan johtava Perniöntie (vanha kantatie 52) liitettiin kantatiehen tasoliittymänä. Ohikulkutiestä tuli yksiajoratainen, ja siihen liitettiin seututiet 186 ja 110 porrastettuina tasoliittyminä. Hankkeen kustannukset olivat noin 10 miljoonaa euroa, mutta ylittyivät siitä miljoonalla eurolla. 
Kantatien 52 pohjoisin osuus Someron ja Jokioisten välillä on niin kapea, mutkainen ja mäkinen, että se ei täytä kantatien eikä edes seututien standardeja. Vaikka Forssaan suuntautuva viitoitus kääntyykin seututielle 282, on myös Someron ja Jokioisten välinen tieyhteys suosittu esimerkiksi Someron ja Loimaan väliselle liikenteelle. Tien parantamista ei kuitenkaan ole toistaiseksi suunniteltu.
Cole Younger

Thomas Coleman ”Cole” Younger (15. tammikuuta 1844 Jacksonin piirikunta, Missouri – 21. maaliskuuta 1916 Lee’s Summit, Missouri) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja villin lännen henkilö, joka kuului James–Younger-jengiin. Hän oli vanhin Youngerin veljeksistä (Cole, Jim, John ja Bob). Younger oli muun muassa osallisena useassa pankkiryöstössä yhdessä Jesse Jamesin ja tämän veljien sekä omien veljiensä kanssa. Myöhemmin hän katui tekojaan ja ryhtyi saarnamieheksi.
Cole Younger syntyi Youngerin perheen maatilalla. Hänen isänsä oli vauras maanviljelijä Henry Washington Younger. Cole oli perheen yhteensä neljästätoista lapsesta seitsemäs. Hän kuoli vuonna 1916, vuosi Frank Jamesin kuoleman jälkeen.
Hubert Strohmaier

Hubert Strohmaier (25. maaliskuuta 1896 Arnfels/Leibnitz – 1947 Belgrad) oli Saksan armeijan kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Strohmaier oli syntynyt Arnfelsissa. Hän liittyi Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914. Hän palveli 11. kenttähaupitsirykmentissä ennen maailmansotaa, ja sodan jälkeen 3. tykistörykmentissä.
Toisen maailmansodan alussa hän liittyi natsi-Saksan armeijaan, ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. lokakuuta 1939, ja everstiksi 1. huhtikuuta 9141. Hän oli ensin 94. tykistörykmentin ja sitten 112. vuoristotykistörykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan kultaisella Saksan ristillä, ja sodan lipussa hän komensi 3. SS-armeijakuntaa Balkanilla, ja osallistui sotatoimiin alueen partisaaneja vastaan. Hänen joukkonsa syyllistyivät alueella lukuisiin sotarikoksiin. Sodan jälkeen Strohmaier tuomittiin Belgradissa sotarikoksista kuolemaan. Hänet hirtettiin belgradilaisessa vankilassa vuonna 1947.
Airto Moreira

Airto Moreira (s. 5. elokuuta 1941 Itaiopolis, Brasilia) on brasilialainen jazzmuusikko, lyömäsoittaja. Hän asuu Los Angelesissa.
Moreiran vanhemmat olivat kansanparantajia. Hän vietti lapsuutensa Curitibassa ja São Paulossa. Musikaalisuus ilmeni hänessä jo varsin varhain, ja 13-vuotiaana hänestä tuli ammattimuusikko. Merkkitapahtuma oli Quarteto Novo -levytys Hermeto Pascoalin kanssa 1967. Pian sen jälkeen hän muutti vaimonsa, jazzlaulaja Flora Purimin kanssa Yhdysvaltoihin ja ryhtyi soittamaan New Yorkissa paikallisten muusikoiden kanssa. Hän soitti pari vuotta yhdessä Miles Davisin kanssa ja oli mukana fuusiojazzin kehittämisessä ja esimerkiksi Bitches Brewn levytyksessä. Sen jälkeen hän liittyi Weather Report -yhtyeeseen ja oli mukana sen ensimmäisellä albumilla. Sitä seurasi Chick Corean uusi yhtye Return to Forever, jonka kahdella ensimmäisellä albumilla hän soitti rumpuja. Hän on soittanut myös paitsi monien muiden tunnettujen jazzmuusikoiden myös sinfoniaorkestereiden kanssa. Lisäksi hän on säveltänyt elokuva- ja televisiomusiikkia ja tehnyt partituurit elokuviin Viimeinen tango Pariisissa ja Ilmestyskirja. Nyt.
Myös hänen tyttärensä Diana Moreira on laulaja.
Down Beat -lehdessä hänet on valittu kriitikkoäänestyksessä ykkösperkussionistiksi vuosina 1975–1982 ja jälleen 1993.
Syyskuussa 2002 Brasilian presidentti Fernando Henrique Cardoso myönsi Airto Moreiralle ja Flora Purimille Brasilian korkeimpiin kuuluvan kunnianosoituksen, Rio Brancon ritarikunnan jäsenyyden.
Aryabhata

Āryabhaṭa (476 – 550) oli intialainen tähtitieteilijä ja matemaatikko, jota pidetään Intian klassisen kauden ensimmäisenä suurena astronomina. Hänet tunnetaan etenkin kirjaimiin perustuvasta järjestelmästä lukujen esittämiseen. Koska kirjaimen arvo perustui sen sijaintiin numerosarjassa, häntä voi pitää myös nollan keksijänä. Tähtitieteessä Aryabhata kehitti noin tuhat vuotta ennen Nikolaus Kopernikusta aurinkokeskisen mallin, jossa Maa kiertää aurinkoa ja pyörii akselinsa ympäri.
Frank Watson Dyson

Elämäkerta

Dyson oli pastori Watson Dysonin poika. Hän syntyi Meashamissa lähellä Ashby-de-la-Zouchia, Leicestershireä, mutta muutti pian Yorkshireen. Siellä hän hävi Heath Grammar Schoolia Halifaxissa ja pääsi myöhemmin stipendillä Bradford Grammar Schooliin ja lopulta Cambridgen yliopiston Trinity Collegeen, jossa hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä ja sai Second Wranglerin arvon vuonna 1889.
Vuonna 1894 hän sai vanhemman assistentin toimen Greenwichin observa­toriossa ja hän oli mukana laatimassa tähtiluetteloa Carte du Ciel, joka julkaistiin vuonna 1905.
Dyson oli Skotlannin Astronomer Royal vuosina 1905–1910 sekä Astronomer Royal ja samalla Greenwichin observatorion johtaja vuosina 1910–1933. Vuonna 1928 hän hankki observatorioon Shorttin synkronomikellon, tarkimman tuolloin saatavissa olevan heilurikellon. Jo sitä ennen, vuonna 1924 BBC alkoi hänen aloitteestaan lähettää kuudesta piip-merkistä muodostuvia aikamerkkejä. Hän toimi useita vuosia British Horological Instituten puheen­johtajana ja sai järjestön kultamitalin vuonna 1928.
Dyson tuli tunnetuksi auringonpimennysten tutkijana. Hän tutki myös auringon kromosfäärin ja koronan spektrien tutkijana. Hän oli mukana järjestämässä vuoden 1919 auringon­pimennyksen yhteydessä tutkimus­retki­kuntia Brasiliaan ja Principeen, ja näiden retki­kuntien tekemät havainnot vahvistivat, että gravitaatio vaikuttaa valoon Einsteinin teorian mukaisella tavalla.
Dyson kuoli vuonna 1939 ollessaan matkalla Australiasta Englantiin, ja hänet haudattiin mereen. Hän oli naimisissa Caroline Bisset Bestin, Palemon Bestin tyttären kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa ja kuusi tytärtä.
Christoph Langen

Ura

Monien muiden rattikelkkailijoiden tavoin myös Langen oli nuorena yleisurheilija. Juniori-ikäisenä hän voitti Baijerin mestaruuden korkeushypyssä ja kymmenottelussa.
Rattikelkkailu-uransa Langen aloitti vuonna 1985 Anton Fischerin ja Christian Schebitzin jarrumiehenä ja voitti Fischerin kanssa kahdesti Saksan mestaruuden. Ensimmäisen MM-kultamitalinsa hän voitti vuonna 1991 neljän miehen kelkassa Wolfgang Hoppen miehistössä. Seuraavana vuonna hän saavutti ensimmäisen olympiamitalinsa Albertvillen kisoista kapteenina kahden miehen kelkkailussa. Kelkkajoukkueen kapteenina hän saavutti olympialaisista 1998 Naganossa kultamitalin neljän miehen joukkueessa ja pronssia kahden miehen kelkkailussa, ja 2002 Salt Lake Citystä kultaa kahden miehen kelkkailussa.
Kaudella 2002/2003 Langen loukkasi jalkanasa ja joutui jättämään kauden kesken. Hän palasi lajin pariin vielä seuraavalla kaudella ja päätti uransa 2004 Königsseen MM-kilpailuihin, missä hän saavutti hopeaa molemmissa kilpailumuodoissa.
Maailmanmestaruuksia Langen saavutti kaikkiaan kahden miehen kelkkailusta viisi ja neljänmiehen kelkkailusta kaksi kappaletta. Euroopan mestaruuden hän voitti kahden miehen kelkkailussa viidesti ja neljän miehen kelkkailussa kahdesti.
Maailmancupissa Langen voitti kokonaiskilpailun kahden miehen kelkkailussa kolme kertaa (1996, 1999, 2004), neljän miehen kelkkailussa yhden kerran (1999) ja yhteiskilpailussa kahdesti (1996, 1999).
Käherämittari

Koko ja ulkonäkö

Yleisilmeeltään vaaleanharmaa perhonen, jonka pohjaväriltään hyvin vaaleissa siivissä on selviä poikkijuovia ja tasainen tumma pistekuviointi. Mittariksi laji on keskikokoinen ja siipiväli vaihtelee 30–50 mm. Koirailla on sulkamaiset tuntosarvet.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan koko Suomessa, tuntureita lukuun ottamatta, ja se lentää huhtikuun puolivälistä toukokuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat

Käherämittari on varsin yleinen perhonen ja se viihtyy puistoissa ja puutarhoissa. Lajin naaraita voi etsiä päiväsaikaan esimerkiksi koivujen rungoilta, valolle ne eivät tule juuri koskaan. Koiraita sen sijaan saa helposti valon avulla yöaikaan. Lennosta tavatut perhoset ovat kaikki koiraita, sillä naaras ei siivistään huolimatta lähde lentoon, vaan pysyttelee maastossa koteloitumispaikkansa lähistöllä ja houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. On arveltu, että naaraiden lentokyky saattaa olla häviämässä. Käherämittari talvehtii kotelona.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla lehtipuilla
HMS Norfolk (F230)

Palvelus

Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008  nimellä Almirante Cochrane.
Topi Kohonen

Topi Kohonen (s. 25. lokakuuta 1989) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Kohonen opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella. Hän valmistui sieltä keväällä 2014. Nykyään Kohonen näyttelee Seinäjoen kaupunginteatterissa. Aiemmin hän on näytellyt Riihimäen Nuorisoteatterissa. Ensimmäinen pitkä elokuva, jossa hän näytteli, oli Vuonna 85, jossa hän näyttelee Mauno Pepposta.
Skaala (yritys)

Tuotteet

Skaala valmistaa puu- ja puu-alumiini-ikkunoita kotimaahan sekä vientiin. Tuotevalikoimaan kuuluvat sekä sisään että ulospäin aukeava ja myös ns. kippi-ikkunat sekä kiinteät ikkunat.
Skaalan ikkunamallistosta löytyy jokaiseen kotiin sopivat, hyvin lämpöä ja ääntä eristävät ikkunat. Ikkunat valmistetaan mittatilaustyönä asiakkaan tarpeiden mukaan. Skaalan ikkunat ovat täydellisiä Suomen kylmiin olosuhteisiin erinomaisen lämmöneristävyytensä vuoksi.
Skaalan tuotevalikoimaan kuuluu ulko-ovet, parvekeovet sekä sisäovet. Erilaiset mallistot varmistavat sen, että  erilaisiin arkkitehtuurisiin tyyleihin sopiva ovi löytyy. 
Uusin tuote on Skalaan lasiliukuovi, jolla on mahdollista rakentaa jopa koko seinän mittainen ratkaisu.
Skaala on panostanut tuotekehitykseen ja palkittu useasti energiatehokkaista tuotteistaan mm. vuonna 2007 Suomen Rakennusinsinöörien liitto palkitsi Skaalan matalaenergiaikkunat ja MERA - matalaenergiakerrostalo -projektin vuoden parhaana hankkeena. TM Rakennusmaailma palkitsi Skaala Alfa-ikkunat vuonna 2009 testivoittajana. Innosuomi palkitsti Skaala FrostFree huurtumattomat energiaikkunat vuonna 2011.

Historia

Ylihärmäläinen Otto Hautanen perusti vuonna 1956 paikallisen, puusepäntuotteita valmistavan yrityksen. Tuotevalikoimaan kuului aluksi muun muassa puutarhakalusteita ja silityslautoja.
1980-luvulla otettiin suuria harppauksia muun muassa tuotannon automatisoinnin, myynnin ja tuotemallistojen osalta. Tuolloin yrityksen toiminta laajeni valtakunnalliseksi ja yritys nousi keskisuurten ikkunavalmistajien joukkoon.
1990-luvun alun talouslama ravisteli alaa voimakkaasti. Haasteellisten aikojen jälkeen tuotannon kasvu jatkui ja 1990-luvun aikana yritys vahvisti asemaansa alan suurempien keskikokoisten valmistajien joukossa.Tuotanto ja tuotannonohjaus kokivat useita muutoksia ja modernisointeja. Skaala-tuotemerkki otettiin käyttöön 1994.
Uudella vuosituhannella Skaalan kasvu jatkui ja se nousi alan suurimpien valmistajien joukkoon Pohjoismaissa. 2010-luvulla kansainvälisen toiminnan osuus kasvoi entisestään. Vuonna 2017 Skaala liittyi osaksi yhtä Euroopan suurimmista ikkuna-alan toimijaa, IFN Holding AG:ta.
Brendan Perlini

Seuraura

Perlini syntyi ja aloitti jääkiekkoilun Englannissa. Hän muutti 11-vuotiaana isänsä Fredin synnyinmaahan Kanadaan ja Ontarion Sault Ste. Marien kaupunkiin, jossa Perlini loi suurimman osan junioriurastaan. Vuodet 2010–2012 hän pelasi Belle Tiren juniorijoukkueissa. OHL-joukkue Barrie Colts varasi Perlinin 16. pelaajana vuonna 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, mutta kesken kauden, tammikuussa 2010 Perlini ja vuoden 2015 kuudennen kierroksen varausvuoro kaupattiin Niagara IceDogsiin vaihdossa Mitchell Theoretiin ja kesän 2016 toisen kierroksen varausvuoroon. Yhteensä hänen tulokaskautensa toi 59 runkosarjaottelussa tehot 8+4=12 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3.
Kaudella 2013–2014 Perlini oli IceDogsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Carter Verhaeghen jälkeen tehoilla 34+37=71. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Arizona Coyotes varasi Perlinin ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Saman kesän heinäkuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2014–2015 Perlini nousi IceDogsin varakapteeniksi ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Anthony DiFruscian kanssa sekä sijoittui IceDogsin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 26+34=60. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän jakoi IceDogsin sisäisen maalipörssin voiton Billy Jenkinsin kanssa seitsemällä osumallaan. OHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2015 Perlini siirtyi AHL-joukkue Portland Piratesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä neljä playoff-ottelua tehden yhden maalin.

Muuta

Perlinin isoveli Brett pelaa ECHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa. Hän on Anaheim Ducksin varaus vuodelta 2010. Veljesten isä Fred pelasi urallaan kahdeksan NHL-ottelua ja vietti sittemmin 11 vuotta Iso-Britanniassa, jossa hän myös valmensi. Brendanin kanadalaissyntyinen eno Kevin Conway pelasi Yhdistyneen kuningaskunnan maajoukkueessa useita arvoturnauksia. Hänen poikansa ja Brendin serkku Scott Conway pelaa puolestaan nykyään BCHL-joukkue Penticton Veesissa.
Karl Snellman

Karl Snellman (2. lokakuuta 1855 Helsinki – 20. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen ylijohtaja ja todellinen valtioneuvos. 
Snellmanin vanhemmat olivat senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1872 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. 
Snellman toimi tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylijohtajana 1909–1925. Hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1917. Snellman oli myös aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä.
Karl Snellman oli naimisissa vuodesta 1887 Ellen Sofia Elisabet Möllerin (1864–1944) kanssa. Heidän lapsiaan olivat puutarhurimestari, kansakoulunopettaja Maj Karin Hela, ent. Kivekäs (1889–1990), arkkitehti Weli Tage Snellman (s. 1893), lähetystöneuvos Teo Snellman (1894–1977), lääkäri Elis Ilmari Snellman (1895–1975) ja filosofian maisteri Kaisu Ellen Snellman (1898–1992).
Caproni Ca.60

Caproni Ca.60 Noviplano oli yhdeksänsiipinen sadan hengen kuljetukseen suunniteltu lentoveneen prototyyppi. Siinä oli kahdeksan moottoria ja kolme kolmen siiven ryhmää. Tämän vallankumouksellisen lentokoneen oli tarkoitus kuljettaa matkustajia Ranskasta Yhdysvaltoihin ja takaisin. Koneesta rakennettiin vain yksi prototyyppi, ja se teki ainoan lentonsa 4. maaliskuuta 1921 Maggiorejärven yli Italiassa. Kone saavutti 18 metrin korkeuden (60 jalkaa) mutta kaatui pian sen jälkeen ja hajosi. Lentäjä pääsi koneesta vahingoittumattomana. Romuttunut lentokone otettiin talteen, mutta se paloi myöhemmin salaperäisessä tulipalossa.
Racklen jätinkirkko

Sijainti

Jätinkirkko sijaitsee Pirttikylän kirkosta 4,5 kilometriä etelälounaaseen metsäisen ojitetun suon keskellä olevalla 60×50 metrisessä metsäsaarekkeessa. Valtatie 8 ohittaa kohteen 700 metrin päässä lännessä. Pirttikylän eteläpuolen turvetuotantoalueen kohdalla lähtee metsäautotie kaakkoon, jonka varrelta kohde saavutetaan helpoiten.

Jätinkirkko

Jätinkirkko on verrattain suuri, sillä sen pituus on noin 50 metriä ja leveys 30 metriä. Se on suorakulmion muotoinen ja sen kivivallit ovat 2–4 metriä leveitä ja 0,5–1,0 metriä korkeat. Jätinkirkon pituusakseli osoittaa pohjoissuunnasta 61° vastapäivään eli länsiluoteeseen. Vallit ovat erotettavissa itä-, länsi- ja pohjoispuolella, mutta eteläpuolella ne näyttävät puuttuvan. Paikalla vuonna 2014 otettu Lidar-keilaus vahvistaa tässä esitetyt vallihavainnot. Vallien kivet ovat erikokoisia, mutta niitä ei näy turvettumisen ja metsittymisen takia aivan joka paikassa. Voidaankin ajatella, että vallit ovat maansekaista kivikkoa ja että ne ovat osittain tai kokonaan kuin luontaiset rantavallit. Vaikka kohde on epäselvä, on sen kivivallien matalimmat kohdat tulkittu kulkuväyliksi eli porteiksi. Portit osoittavat jätinkirkon keskipisteestä katsoen pohjoisesta 14° myötäpäivään, 120° myötäpäivään eli kaakkoon, 220° myötäpäivään eli lounaaseen ja 61° vastapäivään eli länsiluoteeseen. Vallien sisäpuolisella piha-alueella kiviä on vähän ja piha on verrattain tasainen. Sisäalue on 35 metriä pitkä ja 25 metriä leveä.
Kohde on tutkimatta ja on edelleen epävarmaa, onko rakenne ollut ihmisten käytössä. Kaikki eivät edes havaitse paikalla käydessään, että kyseessä voisi olla jätinkirkko. Löydetyt kvartsi-iskokset eivät vielä todista ihmistoiminnan puolesta, sillä ne voivat myös olla luontaisia. Ajoituksesta on mahdotonta sanoa mitään. Muinaisjäännösalueeksi on rajattu kumpare, jolla vallit ovat. Pörtom hembygdsförening on pystyttänyt paikalle laatimansa taulun, jossa muodostelmaa kutsutaan nimellä "Laplom rundborg". Mistään muinaislinnasta ei tässä ole kuitenkaan kysymys.

Tutkimuksia

Paikalla on käyty kahdesti tarkastamassa kohde. Ensin vuonna 1978 (Mirja Miettinen) inventoinnin yhteydesä ja toinen vuonna 2003 (Pentti Risla).
Mithridates II (Pontos)

Mithridates II (muinaiskreikaksi Mιθριδάτης) oli Pontoksen kuningas vuosina (noin) 250 eaa. - 189 eaa. Hänen isänsä oli Pontoksen kuningas Ariobarzanes. Mithridates II:n hallituskausi oli hyvin pitkä ja saattaa olla että kyseessä onkin kaksi eri kuningasta (Mithridates II ja Mithridates III). Mithridates II muodosti liiton Seleukos II:n kanssa ja meni naimisiin tämän siskon Laodiken kanssa. Mithridates sai lahjaksi Fryygian Maiorin Seleukokselta. Mithridates yritti vallata Sinopen kaupungin piirittämällä, mutta epäonnistui.