google/wiki40b huggingface dataset:
Gabriel Henrik Peldan

Gabriel Henrik Peldan (22. huhtikuuta 1731 Mustasaari – 11. helmikuuta 1793 Kokkola) oli suomalainen pormestari. 
Peldanin vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Gabriel Peldan ja Magdalena Mollin (1699–1777). Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1745 ja Turussa 1748. Peldan oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1753.
Peldan toimi Turun hovioikeuden ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1755. Hän oli vt. pormestarina Vaasassa vuodesta 1761 ja pormestarina Uudessakaarlepyyssä vuodesta 1765 ja Kokkolassa vuodesta 1768.
Gabriel Henrik Peldan oli naimisissa vuodesta 1770 Katarina Forsellin (1746–1796) kanssa.
Thongloun Sisoulith

Thongloun Sisoulith (s. 10 marraskuuta 1946) on laosilainen poliitikko ja Laosin nykyinen pääministeri. Thongloun on Laosin seitsemästoista pääministeri, hänet valittiin virkaan 20. huhtikuuta 2016.
Miinakranaatti

Miina- eli painekranaatti on kranaatti, eli tykinammus tai käsikranaatti, jonka teho perustuu räjähdyksen paineiskuun. Miinakranaatit ovat tehokkaita elävää voimaa vastaan suljetuissa tiloissa. Ulkona niiden teho on vähäisempi. Perinteisesti Yhdysvaltain maavoimat on suosinut miinakäsikranaattia, mutta kaikki muut armeijat ovat suosineet sirpalekäsikranaattia. Tykistön käyttämät miinakranaatit ovat suuritehoisia ammuksia, jotka maahan osuessaan uppoavat ensin multaan ja räjähtävät muutaman sekunnin viiveellä. Miinakranaatit ovat erityisesti korsuja, bunkkereita ja juoksuhautoja vastaan käytettäviä ammuksia. Paineen avulla vihollisen surmaava kranaatti tunnetaan yleisesti nimellä painekranaatti.
Aulis Kotaviita

Aulis Kotaviita on suomalainen laulaja, joka on levyttänyt Turusta kertovia lauluja. Kotaviita käsitteli  vanhaa Myllysiltaa kappaleessa ”Myllysillan luona” .
Milan Stepanov

Ura

Stepanov aloitti ammattilaisuransa Vojvodinasta vuonna 2000, jota ennen hän oli pelannut seuran juniorijoukkueessa. Viisi vuotta myöhemmin hän nousi edustusjoukkueen kapteeniksi, mutta siirtyi kesken kauden turkkilaiseen Trabzonsporiin.
Heinäkuussa 2007 Stepanov teki sopimuksen portugalilaisjätti Porton kanssa. Joukkue maksoi hänestä 3,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Alotettuaan vaihtopelaajana, hän nousi pikkuhiljaa joukkueen avauskokoonpanoon. 28. marraskuuta 2007 pelatussa Mestarien liigan ottelussa englantilaista Liverpoolia vastaan Stepanov pelasi surkeasti ja jatkossa menetti avauskokoonpanopaikkansa veteraanipuolustaja Pedro Emanuelille. Toisena vuotenaan hän asemansa heikkeni entisestään, kun Porto hankki kesällä 2008 Rolandon Belenensesistä.
25. heinäkuuta 2009 Stepanov siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Siirto sisälsi mahdollisen osto-option kauden päättyessä. Kauden ensimmäisellä puoliskolla hän pelasi vain neljässä ottelussa, tämän jälkeen hän oli kokoonpanon ulkopuolella lähes kolmen kuukauden ajan, kunnes palasi pelaamaan avauskokoonpanoon 7. helmikuuta 2007 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
Heinäkuussa 2010 hän siirtyi turkkilaisseura Bursasporiin ilmaisella siirrolla.

Maajoukkue

Stepanov teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 16. elokuuta 2006 pelatussa ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. Maaliskuussa 2007 hän oli mukana kahdessa vuoden 2008 EM-karsintaottelussa Kazakstania ja Portugalia vastaan. Ensimmäisessä ottelussa Kazakstania vastaan hän oli avauskokoonpanossa, mutta Portugalia vastaan hän aloitti vaihdosta.
The Groke

The Groke on oululainen stoner rock -yhtye. Yhtyeen esikoisalbumi, Monstrorum Historia, ilmestyi 31. lokakuuta 2014. Levyn julkaisi oululainen levy-yhtiö MediaCroco Records. Esikuvikseen yhtye on maininnut muun muassa Black Sabbathin, Ennio Morriconen ja Queens of the Stone Agen. Bändissä on soittajia mm. yhtyeistä Funksons, Moses Hazy sekä Kauko Röyhkä & The Boots. Kesään 2014 saakka yhtye toimi nimellä Madhatter, mutta vaihtoi nimensä The Grokeksi Muumien Mörön englanninkielisen nimen mukaan.
Viitta ja tikari

Viitta ja tikari (engl. cloak and dagger, cloak-and-dagger) on sanonta, jolla viitataan usein tilanteisiin, joissa on salaperäisyyttä, salajuonia, vaiteliaisuutta ja vakoilua.
Sanonnalla on kaksi mahdollista alkuperää. Toinen juontaa juurensa 1800-luvun alkupuolelle ja on käännös ranskankielisestä sanonnasta de cape et d’épée ja espanjankielisestä de capa y espada (sananmukaisesti ”viitasta ja miekasta”). Näillä sanonnoilla tarkoitettiin seikkailukertomusta, jossa päähenkilöillä oli viitta ja miekka. Henry Wadsworth Longfellow totesi vuonna 1840 Pedro Calderón de la Barcan La Dama Duendesta, että se on erinomainen viitta ja tikari -komedia. Charles Dickens käytti sanontaa viitta ja tikari seuraavana vuonna teoksessaan Barnaby Rudge viittaamaan ivallisesti juuri sentyyppiseen draamaan. Näiden esineiden kuvastoon on sittemmin liitetty arkkityyppinen vakoilu ja salamurha: viitta, johon henkilö haluaa kätkeytyä tai jonka suojissa hän haluaa pysyä tuntemattomana, ja tikari, helposti piilotettava ja hiljainen ase.
Sittemmin termiä on käytetty lukemattomissa taideteoksissa, esimerkiksi elokuvissa, niiden nimiä myöten.
Vanhoissa eurooppalaisissa taistelulajeissa termi voidaan ymmärtää sananmukaisesti. Se tarkoittaa tikarin käsittelyä yhdellä kädessä, niin että toisessa on viitta. Viitan tarkoituksena oli haitata tikarin tai sen liikkeen havaitsemista, suojata iskuilta, häiritä vastustajan aseen liikettä ja hämätä. Viitan ja tikarin yhteiskäyttöä pidettiin epärehellisenä taistelumenetelmänä juuri harhaanjohtavuutensa vuoksi. Giacomo di Grassin teoksessa Ragione di adoprar sicuramente l’Arme, si da offesa come da difesa (1570, englanninnos 1594), on jakso ”The Rapier and Cloake”, jossa hän havainnollistaa, miten viittaa käytetään taistelussa.
Kirjallisuudentutkimuksessa viitta ja tikari -lajityypillä tarkoitetaan melodraamasta kehittynyttä seikkailuromaania, jonka toiminta keskittyy vakoiluun, sabotaaseihin ja muuhun rikolliseen toimintaan. Termin luonnehtimissa romaaneissa henkilöt ovat synkeitä, kovapintaisia, yleensä valepukuun sonnustautuneita roistoja, joilla on käytössään esimerkiksi tikareita, myrkkyjä ja räjähteitä. Lajia edustavia kirjailijoita ovat esimerkiksi Anthony Hope, Edgar Wallace, Leslie Charteris, Eric Ambler, Len Deighton ja Frederick Forsyth.
Termin muunnelma on ”viitta ja miekka”, jolla tarkoitetaan romanttista kertomusta tai näytelmää, jossa henkilöillä on käytössä viitat ja miekat, joilla käyvät kaksintaisteluja, ja he noudattavat hovitapoja. Alexandre Dumas vanhemman romaani Kolme muskettisoturia (1844) edustaa lajia tyypillisimmillään.
Bangkokin metro

Bangkokin metro (thaiksi รถไฟฟ้ามหานคร) on maanalainen joukkoliikennejärjestelmä Bangkokissa Thaimaassa. Järjestelmän avasi Thaimaan kuningas Bhumibol Adulyadej 3. heinäkuuta 2004 kello 19:19. Virallisesti metroa kutsutaan nimellä MRT (Mass Rapid Transit), yleiskielessä rot faifaa mahaanakhoon (tai yksinkertaisesti rot fai taidin (รถไฟใต้ดิน). Sen tunnuksena asemilla on M-kirjain. Järjestelmään kuuluu yksi linja (thaiksi สายเฉลิมรัชมงคล, tšalööm ratšamongkhon), joka tunnetaan epävirallisesti nimellä "sininen linja". Se kulkee Bangkokin päärautatieasemalta Hualamphongilta pohjoiselle rautatieasemalle Bang Sueen.
Bangkokin metron on suunnitellut ja rakentanut saksalainen Siemens. MRT:n ja Skytrainin välillä on vaihtoasemia toistensa verkkoon. Asemat ovat hyvin moderneja, ja ne ovat rakenteeltaan suljettua tyyppiä, jossa laituri on eristetty tunneleista liukuovilla silloin, kun juna ei ole asemalla. Metrossa toimii oma kauppaketju Metro Mall. Metron hinnoittelu sai aluksi osakseen arvostelua, eikä suunniteltuihin matkustajamääriin ole aivan ylletty.
Metron omistaa ja sitä ylläpitää Mass Rapid Transit Authority of Thailand (MRTA).
Heinrich Ignaz Franz Biber

Heinrich Ignaz Franz von Biber (kastettu 12. elokuuta 1644, Wartenberg (nyk. Stráž pod Ralskem) Reichenbergin (nyk. Liberec) lähellä – 3. toukokuuta 1704, Salzburg) oli böömiläissyntyinen itävaltalainen säveltäjä ja viulisti.

Elämä

Biber syntyi nykyisen Tšekin tasavallan alueella ja opiskeli Troppaun (nyk. Opava) jesuiittaseminaarissa. 1660-luvulla hän työskenteli Grazissa, vuosina 1668–1670 Kremsierissä (nyk. Kroměříž) Olmützin piispa Karl Liechtenstein-Castelcornon palveluksessa ja siitä alkaen Salzburgin arkkipiispanhovissa, vuodesta 1684 kuolemaansa asti hovikapellimestarina. Biber aateloitiin vuonna 1681, jolloin hän omaksui sukunimekseen von Bibern.
Biber oli omana aikanaan arvostettu viuluvirtuoosi, ja huomattava osa hänen tuotannostaan on viulumusiikkia. Muuten hän sävelsi mm. oopperoita, messuja ja motetteja.
Ferdinand Tilgmann

Christoph Friedrich Ferdinand Tilgmann (30. syyskuuta 1832 Kassel, Saksa – 10. lokakuuta 1911 Helsinki) oli saksalaissyntyinen Suomeen muuttanut kirjanpainaja, kivipiirtäjä, kirjapainon johtaja ja suomalaisen kirjallisuuden saksantaja. Tilgmann  perusti myös Suomen Pankin setelipainon.
Nils Tuurenpoika Bielke

Nils Tuurenpoika Bielke (1569–1639) oli Suomen ensimmäinen kenraalikuvernööri, valtaneuvos ja Turun hovioikeuden ensimmäinen presidentti. Bielke oli Ruotsin kuningas Kaarle IX:n suosikkeja, mutta on jäänyt historiallisessa arvioinnissa esimerkiksi Axel Oxenstiernan varjoon, sillä hän ei pitänyt melua tekemisistään. Siksi häntä onkin pidetty Kaarlen tahdottomana avustajana. 
Bielke oli taustaltaan yläluokkainen, hyvin koulutettu hallintomies. Hänet nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi kesäkuussa 1623. Tämä oli osa kuningas Kustaa II Aadolfin keskittämispolitiikkaa, jolla Suomi pyrittiin saamaan tiukasti Tukholman kontrolliin. Tämän toteuttamisen välineitä olivat Turun hovioikeus ja verojen kantamisesta vastannut Turun kamari. Yksi hänen tehtävistään oli ottaa vastaan alamaisten valitukset, jotka aikaisemmin oli osoitettu suoraan kuninkaalle. Hän ei kuitenkaan ollut oikeusoppinut. Hän joutui loputtomasti riitelemään verojen keräämisestä vastanneita virkamiehiä vastaan, koska nämä pyrkivät ottamaan osan tuotoista itselleen. Hän riitautui syvästi myös Turun piispa Eerik Sorolaisen kanssa, koska piispa pyrki pitämään valtaa käsissään. Bielke asetti Isak Rothoviuksen uudeksi piispaksi vuonna 1627. Tämä oli osoitus siitä, että myös kirkko alistetaan valtion tahtoon. Viimeisetkin katolisuuden jäänteet haluttiin karsia kirkon piiristä.
Carurú

Carurú on Vaupésin departementissa sijaitseva Kolumbian kunta. Departementin pääkaupunki Mitú sijaitsee 175 kilometrin päässä. Guaviaren departementti sijaitsee naapurissa. Maasto on pääasiassa viidakkoa. Kylän läpi virtaa Vaupésjoki. Alkuperäisasukkaat muodostavat asukkaiden enemmistön. Valtaosa asukkaista on miehiä. Kunnan asukasluku on noin 3300. Carurún kunta perustettiin vuonna 1993. Sen rajat määriteltiin vuonna 1997. Kunnan talous perustuu valtaosin kalastukseen ja metsien hyödyntämiseen.

Ilmasto

Keskilämpötila on 25-32 astetta. Alueella on kosteaa ja sateita saadaan runsaasti. Vuosittainen sademäärä on 3500 millimetriä. Joulukuun ja marraskuun välinen aika on kuivinta.

Nähtävyydet

Carurússa voi käydä esimerkiksi Cubayn pyhäköllä. Lähistöllä virtaa Vaupésjoki ja maasto on vuoristoista. Elokuussa järjestetään urheilutapahtumia 16 alkuperäisasukkaan yhteisön kesken.
Andreas Holmqvist

Ura

Holmqvist on Djurgårdens IF:n oma kasvatti, mutta hän siirtyi jo juniorina Hammarby IF:ään, jossa voitti J20 SuperElitin hopeaa keväällä 2000. Holmqvist pelasi Hammarbyssä ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2000–2001 HockeyAllsvenskanissa. Hänet varattiin tulokaskautensa jälkeen kesällä 2001 Tampa Bay Lightningiin toisella kierroksella numerolla 61. Kaudeksi 2002–2003 Holmqvist siirtyi sarjatasoa ylemmäs Elitserieniin ja Linköpingiin. Siellä hän teki ensimmäisellä Elitserien-kaudellaan 43 ottelussa tehot 4+9=13.
Heinäkuussa 2003 Holmqvist solmi Tampa Bay Lightningin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen, Hän pelasi siellä ensimmäisen sopimuskautensa 2003–2004 lähes kokonaan ECHL-joukkue Pensacola Ice Pilotsissa. Holmqvist pelasi kauden aikana myös neljä ottelua AHL-joukkue Hamilton Bulldogsissa. Kauden 2004–2005 hän pelasi AHL:n Springfield Falconsissa. Holmqvist palasi Linköpingiin kesäkuussa 2005 kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki kaudella 2005–2006 läpimurtonsa Elitserienissä tehdessään 46 ottelussa tehot 6+16=22. Holmqvist sijoittui puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi neljän muun pelaajan kanssa ja hänet valittiin kauden päätteeksi MM-joukkueeseen. Kaudella 2006–2007 Holmqvist teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+21=28 ja hän sijoittui puolustajien pistepörssin kahdeksanneksi MODOn Tobias Enströmin kanssa. Holmqvist voitti keväällä 2007 Elitserienin hopeaa.
Holmqvist teki huhtikuussa 2007 kaksivuotisen sopimuksen Frölundan kanssa. Hän oli kaudella 2007–2008 joukkueensa tehokkain puolustaja ja sijoittui Elitserienin puolustajien pistepörssissä viidenneksi Brynäsin Juuso Hietasen kanssa. Holmqvistin toinen sopimuskausi Frölundan kanssa päättyi seitsemään otteluun, jonka jälkeen hänen sopimuksensa purettiin joukkueen kanssa jo syyskuussa 2008. Lokukuussa Holmqvist teki kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen kasvattajaseuransa Djurgårdens IF:n kanssa ja hän sai marraskuussa 2008 kaksivuotisen sopimuksen. Keväällä 2010 Holmqvist voitti Elitserienin hopeaa. Kauden päätyttyä hän teki Djurgårdenin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2010–2011 Holmqvist teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+17=29, joilla hän oli Djurgårdenin toiseksi tehokkain puolustaja Josef Boumediennen jälkeen. Holmqvist oli myös koko Elitserienin puolustajien maalipörssin toinen Brynäsin Lars Jonssonin jälkeen ja puolustajien pistepörssissä hän sijoittui kahdeksanneksi. Holmqvist pelasi Djurgårdenissa kauden 2011–2012 loppuun. Keväällä 2012 hän teki sopimuksen DEL-liigan Kölner Haien kanssa.

Muuta

Holmqvistin isoveli on aiemmin NHL:ssäkin pelannut Linköpings HC:n hyökkääjä Michael Holmqvist.
Faidriadit

Faidriadit (m.kreik. Φαιδριάδες, Faidriádes, ”Loistavat”; lat. Phaedriades) on antiikin aikainen kahden jyrkän kallioseinämän nimitys Parnassós-vuorella Kreikassa. Kalliot ovat osa vuoren etelärinnettä ja kohoavat jyrkästi Delfoin pyhäkköalueen yläpuolelle.
Faidriadit muodostavat eräänlaisen luonnonlinnoituksen Delfoin pohjoispuolelle. Kallioiden välisestä halkeamasta virtaa Kastalian lähde.
Herodotos kertoo Historiateoksessaan, että kallioilta putosi (tai pudotettiin) kiviä persialaissotien aikaan persialaisten lähestyessä Delfoita idästä. Tämä pelasti pyhäkköalueen.
Peter Lawford

Peter Sydney Vaughn Aylen eli Peter Lawford (7. syyskuuta 1923 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia – 24. joulukuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä ja kuului Frank Sinatran Rat Pack -ryhmään.
Lawford oli hyvin läheisessä suhteessa Kennedyn klaaniin, ollen naimisissa presidentin siskon kanssa. Lawfordilla on tähti televisiourastaan Hollywood Walk of Famella.
Tom Pryce

Formula 1

Pryce nousi Formula 1 -luokkaan Englannin Formula 3 -luokasta, jossa hänet oli palkittu Grovewood-palkinnolla kauden parhaana kotimaisena kuljettajana vuonna 1973. Hän ajoi ulos radalta kolmessa ensimmäisessä F1-kilpailussaan, mutta MM-sarjan ulkopuolisen Mestareiden ajon paalupaikka ja voitto vuonna 1975 vakuuttivat Shadow-tallin johdon siitä, että Pryce oli tulevaisuuden nimi.
Pryce ei kuitenkaan koskaan ehtinyt osoittaa todellisia kykyjään, sillä hän sai surmansa ratavalvojan arviointivirheen takia sattuneessa onnettomuudessa Etelä-Afrikan GP:ssa vuonna 1977.

Prycen kuolema

Tom Prycen kuolemaan johtanut tapahtumasarja vuoden 1977 Etelä-Afrikan GP:ssa on yksi Formula 1:n historian omalaatuisimmista, kun Prycea ihannoinnut toimittaja David Tremayne kommentoi tapahtunutta seuraavanlaisesti: "Tragediaa itsessään - sen puhtaan satunnaisuuden vuoksi - on vaikeaa kestää ja näin on yhä tänäkin päivänä. Yrität keskittää vihasi johonkin ja pitkän aikaa sitä keskitettiin 19-vuotiaaseen poikaan Jansen van Vuureniin, joka juoksi radan poikki""
Kilpailun 22. kierroksella Prycen tallikaveri, italialainen Renzo Zorzi joutui pysäyttämään autonsa pääsuoran varteen. Auton polttoaineputki oli katkennut, ja siitä valunut bensiini syttyi palamaan. Kaksi radan toisella puolella odottanutta ratavalvojaa odottivat hetkeä, jolloin he pääsisivät sammuttamaan palon. Heidän lähtiessään juoksemaan radan poikki Hans-Joachim Stuck ja Tom Pryce olivat juuri aloittaneet 23. kierroksensa ja lähestyivät mäenharjannetta, jonka takana ratavalvojat olivat. Nähdessään rataa ylittämässä olleet miehet heidän oli liian myöhäistä väistää. Ensimmäinen ratavalvoja ehti alta pois, mutta Pryce törmäsi toiseen. Ratavalvoja, 19-vuotias Johannesburgin lentokentän varausvirkailija Jansen van Vuuren pirstoutui radan viereen ja sai surmansa heti. Van Vuurenin kantama 18 kilogramman vaahtosammutin kuitenkin sinkoutui Prycen päähän surmaten hänet.
Prycen Shadow-auto jatkoi matkaansa kuolleen kuljettajansa jalka yhä kaasupolkimella. Kun auto lähestyi suoran päässä Crawthornen kaarretta, takaa tullut Jacques Laffite nousi Ligierillään sen rinnalle. Ranskalaiskuljettaja ei tiennyt, mitä hetkeä aiemmin oli tapahtunut. Laffiten hämmästykseksi Shadowin kuljettaja ei jarruttanutkaan mutkaan, vaan auto jatkoi suoraan ja törmäsi Laffiten Ligierin kylkeen. Molemmat autot liukuivat ulos radalta ja törmäsivät verkkoaitaan. Laffite ei saanut vammoja törmäyksessä. Tapahtumaketjun aloittanut Zorzin auton tulipalo sammui itsekseen ennen kuin kukaan ehti tehdä sille mitään.
Transportes Mercosul

TAM Mercosur (myös Transportes Aéreos del Mercosur S.A.), joka tunnettiin aiemmin nimellä LAP (Líneas Aéreas Paraguayas) (IATA: PZ, ICAO: LAP ja kutsukoodi: Paraguaya) on paraguaylainen lentoyhtiö.

Historia

Lentoyhtiö perustettiin 1962 ja se aloitti toimintansa 1963 nimellä Líneas Aéreas Paraguayas. Se otti käyttöönsä nykyisen nimensä kun brasilialainen TAM osti enemmistön yhtiöstä syyskuussa 1996. Syyskuussa 1998 Paraguayn valtio ilmoitti myyvänsä omistamansa osuuden yhtiöstä mutta kiinnostuneita osapuolia ei ilmaantunut.
Vuonna 1994 TAM:n omistaja Rolim Amaro perusti pienen ARPA-nimisen lentoyhtiön Paraguayhin. Syyskuussa 1996 Amaro osti 80 % Paraguayn valtion omistaman Lapsa Air Paraguayn osakkeista. Se yhdistyi ARPA:n kanssa, ja Sen nimeksi muutettiin Transportes Aéreos del Mercosur. TAM Linhas Aéreas omistaa yrityksestä 80 % ja Paraguayn hallitus 20 %.
Mogolit

Historia

Mogolit polveutuvat mongoleihin kuuluneista negüdereista, jotka asettuivat Sistanin provinssiin nykyisen Afganistanin ja Iranin rajalle noin vuonna 1270. Mogolien kaksi tunnettua klaaninimeä Burghut ja Arghun ovat olleet käytössä muualla vain niin sanotussa Sinisessä ordassa. Timur Lenk alisti negüderit vuonna 1383. 1500- ja 1600-luvun historiallisissa lähteissä heitä kuvaillaan paimentolaisiksi. Baburin tiedetään todenneen, että osa heistä puhui edelleen mongolin kieltä vielä hänen elinaikanaan. Vielä 1800-luvun alussa mogolit asuttivat yksinomaan vuoristolaaksoja Ghoratin provinsissa, mutta pataanien aiheuttaman paineen takia he muodostivat useita kyliä lähelle Heratia vuonna 1815 ja vuonna 1935 myös Meimanan ja Pol-e Khomrin lähistöille. Ghoratissa mogolit harjoittivat viljelyä keinokastelun avulla ja kesäisin he elivät jurtissa karjansa laiduntaessa niityillä niiden lannoittamista varten. Klaanijako burghuteihin ja arghuneihin muistettiin, mutta sillä ei ollut käytännön merkitystä. Heratin mogolit olivat vuokraviljelijöitä ja Pol-e Khomrin mogolit harjoittivat osittaista paimentoliasuutta. Vuonna 1954 mogolien määräksi arvioitiin useita tuhansia. Heratin mogolit säilyttivät kielensä pitkään, kun taas Ghoratissa kieli vaihtui dariin ja Pol-e Khomrissa pataaniin. Kuitenkin Heratissakin kieli oli 1900-luvulla jo rappeutunutta ja esimerkiksi kaikista numeroista viidestä ylöspäin käytettiin darin kielisiä nimityksiä. Afganistanin sodan vaikutuksia yhteisöön ja sen jälkeistä kehitystä ei tunneta kunnolla.
Alexander Bain

Alexander Bain (11. kesäkuuta 1818 – 18. syyskuuta 1903) oli skotlantilainen filosofi. Hän toimi matematiikan ja luonnonfilosofian professorina Glasgow'n yliopistossa sekä logiikan ja englanninkielisen kirjallisuuden professorina Aberdeenin yliopistossa.
Bain kirjoitti erityisesti logiikasta, retoriikasta, kieliopista ja koulutuksesta. Hän perusti filosofisen Mind-julkaisun vuonna 1876. Bain oli John Stuart Millin ystävä ja työtoveri.
Kristian Suninen

Kristian Suninen (s. 1988) on suomalainen musiikkituottaja, säveltäjä ja rumpali. Hän valmistui Metropolia ammattikorkeakoulun pop/jazz-musiikin linjalta 2015.
Suninen on työskennellyt vuodesta 2011 lähtien Ylen Uusi Päivä-tv-sarjan musiikkitiimissä , musiikintekijänä Hanna-Riikka Siitonen johdolla ja on ollut mukana tekemässä musiikkia myös Ylen Galaxi-, Summeri- ja Lähiö -sarjoihin.
Tämän lisäksi Suninen on työskennellyt freelancerina tehden musiikkia tv- ja radiomainoksiin, trailereihin ja sekä toimien sessiomuusikkona. 
Suninen on myös toiminut musiikkiteknologian ja -tuottamisen tuntiopettajana Metropolian musiikintekijöiden linjalla vuodesta 2016.
Ürümqi

Maantiede

Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Ürümqi on kauempana merestä kuin mikään muu kaupunki. Sieltä on noin 2 220 kilometriä lähimmälle rannikolle.

Ilmasto

Ürümqissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Vuoden ympäri on kuivaa, kesät ovat kuumia ja talvella on kylmää. Vuoden keskilämpötila on noin 7 °C ja keskimääräinen sademäärä 230 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 24 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –13 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 30 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 7 millimetriä.

Historia

Nykyisen Ürümqin alue päätyi ensimmäistä kertaa kiinalaisten vallan alaisuuteen 600–700-luvuilla, jolloin kiinalaiset perustivat Beitingin protektoraatin, jonka keskus oli noin 130 kilometriä nykyisestä kaupungista itään. Ürümqin alueelle perustettiin vuonna 640 Luntain piirikunta, josta tuli myöhemmin tärkeä keskus karavaaneille, jotka matkasivat edelleen Ilijoen laakson kautta Turkestaniin. Tang-dynastia vetäytyi alueelta 750-luvulla ja alue päätyi uiguurien ja sittemmin džungaarien hallintaan. Kiina valtasi alueen takaisin džungaareilta Qing-dynastian aikana 1700-luvulla. 1760-luvulla alueen keitaille perustettiin sotilastukikohtia ja vuonna 1763 kiinalaiset perustivat paikalle Dihuaksi nimeämänsä kaupungin, josta tuli tärkeä mantšujen sotilaallinen tukikohta alueella. 1860-luvulla Sinkiangissa syttyi muslimien kapina ja kapinalliset valtasivat kaupungin vuonna 1864. Zuo Zongtangin johtamat kiinalaiset valtasivat kaupungin takaisin vuonna 1876. Sinkiangin maakunta perustettiin vuonna 1884 ja Ürümqista eli tuolloisesta Dihuasta tuli alueen hallinnollinen pääkaupunki. Vuoden 1949 jälkeen kaupunki on kehittynyt myös teollisuuden keskuksena, paljolti lähistöltä löydettyjen luonnonvarojen, kuten kivihiilen ja öljyn, ansiosta. Kaupungissa on ollut jännitteitä sen han-kiinalaisen enemmistön ja uiguurivähemmistön välillä. Esimerkiksi heinäkuussa 2009 levottomuudet johtivat useiden henkilöiden kuolemaan ja satoihin haavoittuneisiin.

Talous

Ürümqin bruttokansantuote vuonna 2014 oli 246,1 miljardia renminbiä, eli 70 428 asukasta kohden. Teollisuuden osuus bruttokansantuotteesta on 31 %. Kaupungin lähistöltä löytyneet luonnonvarat, kuten kivihiili ja öljy, ovat johtaneet kaupungin teollistumiseen. Ürümqissa on muun muassa rauta- ja terästeollisuutta, maatalouskoneiden valmistusta, sementti-, lannoite- ja kemianteollisuutta, öljynjalostamo ja puuvillanjalostusta. Ympäröivän maaseudun maataloutta on pyritty kehittämään keinokastelulla. Ürümqi kaakkoon Chaiwopussa sijaitsee Kiinan ensimmäinen suurikokoinen tuulivoimalaitos.

Liikenne

Ürümqi liitettiin Kiinan rautatieverkkoon Lanzhouhun Gansun maakuntaan johtavalla rautatiellä 1960-luvun alussa. Samaa reittiä kulkee myös maantie. Sittemmin on rakennettu myös rautatieyhteys naapurimaa Kazakstaniin. Vuonna 1999 valmistui rautatieyhteys Kašgariin Sinkiangin lounaisosassa. Kaupunkia palveleva kansainvälinen lentokenttä sijaitsee Ürümqista luoteeseen.