google/wiki40b huggingface dataset:
Pohjoisfriisi

Luokittelu

Pohjoisfriisin lähimmät sukulaiskielet ovat kaksi muuta friisin kieltä: länsifriisi Pohjois-Alankomaissa ja itäfriisi Ala-Saksin luoteisosissa Saksassa. Yhdessä näitä kieliä kutsutaan friisin kieliksi.
Friisi on läheistä sukua englannin kielelle, ja molemmat kielet kuuluvat yhteiseen anglo-friisiläiseen ryhmään. Anglo-friisiläiset kielet kuuluvat pohjanmerengermaanisiin kieliin alasaksan kanssa. Alasaksa on kehittynyt eri suuntaan ja siten menettänyt useita pohjanmerengermaanisia piirteitään.
Saamelaiskäräjät (Norja)

Norjan saamelaiskäräjät (pohjoissaameksi Sámediggi, norj. Sametinget) on Norjan saamelaisten hallintoelin. Saamelaiskäräjien puheenjohtaja kaudella 2013-2017 on Aili Keskitalo.
Käräjillä on 39 edustajaa. Suurimmat puolueet ovat Norjan saamelaisliitto (Norske Samers Riksforbund, NSR, 13 edustajaa) ja Työväenpuolue (Arbeiderpartiet, Ap, 10 edustajaa).

Historia

Saamelaiskäräjät avasi kuningas Olavi V 9. lokakuuta 1989.

Saamelaiskäräjien rakennus

Saamelaiskäräjien rakennus on Kaarasjoella. Norjan kuningas Harald V avasi rakennuksen julkisesti marraskuun 2. päivänä vuonna 2000. Vuonna 1995 järjestettiin kilpailu uuden rakennuksen ulkonäöstä, ja sen voittivat Stein Halvorsen ja Christian Sunby. Rakennus maksoi 128,7 miljoonaa Norjan kruunua, ja sen pinta-ala on 5 300 m².
Vuonna 2015 käräjille valmistuu lisärakennus.
Maniac Miracles

Maniac Miracles oli suomalainen, pääkaupunkiseudulta kotoisin ollut punk-yhtye, joka oli toiminnassa 1991–2012. Se teki uransa aika useita kymmeniä keikkoja, julkaisi viisi (5) omakustannelevyä sekä oli mukana erilaisilla kokoelmalevyillä, joita julkaistiin mm. Suomessa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Maniac Miraclesin perustivat kitaristi Toni "X" Tuomanen (s. 1969) ja laulusolisti Myra Maniac (Myra Magnusson, s. 1973). Ensimmäiseksi rumpaliksi bändiin tuli Toni Tuomasen siviilipalveluskaveri Marko Naukkarinen (s. 1972) ja basistiksi Shabby Mänttäri (s. 1967). Bändi soitti ensimmäisen keikkansa Espan lavalla Helsingissä elokuussa 1991. Ohjelmistoon kuului yhtyeen omia kappaleita sekä lainamateriaalina Hanoi Rocksin ja The Clashin kappaleita. Yhtye hajosi tilapäisesti tämän keikan jälkeen rumpalin halutessa keskittyä omiin projekteihinsa.
Vuoden 1992 aikana yhtyeessä käväisi useampi rumpali, kunnes vakituiseksi rumpaliksi elokuussa 1992 kiinnittyi Tero "Tassu" Pitkänen (s. 1973), joka pysyi yhtyeessä sen loppuun, eli vuoteen 2012 asti. Keskeisin lopettamiseen vaikuttanut syy oli, että rumpali oli muuttanut asumaan Turun seudulle, ja treenimatkat Helsinkiin kävivät ajan mittaan liian pitkiksi. Bändi ei halunnut enää etsiä uutta rumpalia, vaan katsoi parhaaksi lopettaa toimintansa. Basisti Shabby Mänttäri erotettiin yhtyeestä vuonna 1998, ja tilalle tuli Janne Flagburner, joka myös jatkoi yhtyeessä sen loppuun asti. Vuonna 1999 bändiin otettiin mukaan taustalaulajiksi Heli Helkkari ja Susan Karttunen. Ensin mainittu oli mukana viimeiseen keikkaan asti, viimeksi mainittu vain noin vuoden.

Esiintymiset

Maniac Miraclesin keikat rajoittuivat kotimaahan, vaikka suunnitelmissa ajoittain oli esiintymisiä myös ulkomailla. Bändiin osoitettiin kiinnostusta muun muassa Ison-Britannian punk-scenessä. Suurimman osan keikoistaan yhtye teki Helsingissä, erilaisilla klubeilla ja punk-tapahtumissa. Viimeksi mainittuihin kuului myös niin sanottuja tukikeikkoja eri organisaatioille, kuten Aseistakieltäytyjäliitolle, Eläinten vapausrintamalle, Greenpeacelle ynnä muille.
Helsingin lisäksi yhtye keikkaili Tampereella, Turussa, Porissa, Raumalla, Forssassa, Lempäälän Puntala-rockissa (2004), Kotkassa, Seinäjoella, Vaasassa sekä Kouvolassa. Viimeisen keikkansa Maniac Miracles soitti Base Barissa Helsingissä 4. maaliskuuta 2012. Viimeistä keikkaa oli mainostettu jäähyväiskeikkana, ja se keräsikin paikalle ison joukon bändin vanhoja ystäviä.
Suprematismi

Suprematismi oli venäläisten avantgarde-taiteilijoiden 1900-luvun alussa omaksuma taidesuuntaus, jonka perustajana toimi vuonna 1915 taiteilija Kazimir Malevitš. Se otti nimensä latinankielisestä sanasta supremus eli ylin.  
Suprematismissa oli kyse uudenlaisesta taiteesta, joka ei viitannut mihinkään muuhun kuin itseensä. Käytännössä kyse oli geometristen perusmuotojen (neliön, kolmion, ympyrän, suorakulmion), sekä mustan, harmaan, valkoisen sekä kirkkaiden perusvärien käytöstä. 
Malevitšille geometriset kuviot merkitsivät mystisiä symboleja, ja hänen ajattelussaan onkin vahva sija teosofialla. Toinen Malevitšin ajatteluun vahvasti vaikuttanut henkilö oli G. I. Gurdjieffin oppilas, venäläinen mystikko-matemaatikko P. D. Uspenski, joka puhui ja kirjoitti neljännestä ulottuvuudesta sekä neljännestä tiestä. Suprematismi sai myös vaikutteita avantgardistisesta zaum-runoudesta.
Suprematismi vaikutti vahvasti venäläisiin taiteilijoihin kuten Alexander Rodtšenkoon, El Lisitskiin ja Wassily Kandinskyyn sekä venäläiseen abstraktiin taiteeseen, taidesuuntauksella oli merkittävä rooli konstruktivismin kehityksessä.
Yölokki

Koko ja ulkonäkö

Yölokki on selkäpuolelta harmaa ja vatsapuolelta valkoinen, sen pää on musta, silmänympärys punainen, tumman nokan kärki keltainen ja koivet punaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Yölokit asuvat Galápagossaarilla, pääasiassa saariston itäosassa, sekä Kolumbian länsirannikon edustalla olevalla Malpelosaarella. Lajin elinympäristön ala on 79 300 neliökilometriä ja populaation koko 35 000 yksilöä. Nebouxin kerrotaan kuvailleen lajin holotyypin Montereystä Kaliforniasta, vaikka oikeasti se oli Galápagokselta.

Elinympäristö

Pesimäaikana linnut asuvat karuilla saarilla, muun ajan ne viettävät avomerellä.

Lisääntyminen

Yölokki on yhdyskuntalintu ja parit elävät melko uskollisessa parisuhteessa. Pesimäkierron pituus on noin yhdeksän kuukautta, pesinnän epäonnistuessa lyhyempi. Pesä on paljaalla kalliolla, ja siihen on kerätty kiven- ja korallinpalasia ja meren tuomia roskia. Naaras munii yhden munan, jota haudotaan 31–34 päivää. Poikanen oppii lentämään 60–70 päivän ikäisenä. Sukukypsä se on noin viisivuotiaana.

Ravinto

Yölokki on ainoa lokkilaji, joka saalistaa yöllä merenpintaan nousevia kalmareita, äyriäisiä ja pikkukaloja.
Jolo (kaupunki)

Jolo on Sulun maakunnan pääkaupunki Filippiineillä Jolon saarella. Se on satamakaupunki ja sijaitsee saaren luoteisrannikkolla.
Jolo oli Sulun sulttaanikunnan pääkaupunki, kunnes sulttaanikunta 1940 lakkautettiin. Kaupunki tuhoutui 1974 miltei kokonaan hallituksen joukkojen ja moro-kapinallisten välisissä taisteluissa.
Kaupngin väkiluku vuonna 2015 oli 125 564. Pääosa asukkaista on muslimeja, lisäksi on pieni kristittyjen vähemmistö. Jolon keskustassa on katolinen kirkko, joka aiemmin symboloi muslimien ja kristittyjen hyviä välejä. Aiemmin kirkko oli aina avoin mutta sittemmin hyökkäysten vuoksi sisäänpääsy on järjestetty sivuovesta. Esimerkiksi tammikuussa 2019 kirkon luona tapahtui kaksi pommi-iskua, joissa kuoli ainakin 27 ihmistä. Iskun tekijöistä ei ole tietoa, mutta aiemmin hyökkäyksiä on tehnyt separatistiryhmä Abu Sayyaf.
Sateenkaarihallitus

Sateenkaarihallitus on hallitus, joka muodostetaan useista eri puolueista, jossa on sekä oikeistoa, vasemmistoa ja puoluekentän keskellä olevia puolueita. Sateenkaarihallituksia käytetään mm. silloin, kun taloudella menee huonosti ja tarvitaan vaikeita päätöksiä. Muulloin sateenkaarihallitukset ovat ongelmallisia, koska eri puolueet eivät helposti pääse sopuun päätettävistä asioista ja täytyy tehdä ns. lehmänkauppoja. Suomessa oli sateenkaarihallitus vuosina 1995–2003 (Lipposen I ja II hallitus) sekä vuosina 2011–2014 (Kataisen hallitus sekä Stubbin hallitus vihreiden eroon syyskuussa 2014 asti).
Nuorisoasuntoliitto

Nuorisoasuntoliitto (NAL) on suomalainen nuorten aikuisten asumista ja elinoloja edistävä yhdistys. Järjestö tuottaa asuntoja ja asumisen sisältöpalveluja. Liitto omistaa yleishyödyllisen yhtiön NAL Asunnot Oy:n sekä asumisen sisältöpalveluja tuottavan NAL Palvelut Oy:n. Nuorisoasuntoliittoon kuuluu seitsemän valtakunnallista jäsenjärjestöä ja sillä on 27 paikallisyhdistystä. Liiton jäsenjärjestöt ovat Invalidiliitto, Mielenterveyden keskusliitto ja Suomen Kuntaliitto sekä keskustan, kokoomuksen, SDP:n ja vasemmistoliiton nuorisojärjestöt (Keskustanuoret, KNL, Sosialidemokraattiset Nuoret, Vasemmistonuoret).

Asuntoja 18-29-vuotiaille

Nuorisoasuntoliiton NAL-nuorisoasunnot on tarkoitettu 18-29-vuotiaille työssä käyville tai työelämään hakeutuville nuorille. Asunnot pyritään suunnittelemaan siten, että ne vastaavat mahdollisimman hyvin nuorten tarpeita niin kooltaan, pohjaratkaisuiltaan, varustelultaan kuin sijainniltaan. Tavoitteena on tarjota kohtuuhintaista ja viihtyisää asumista sekä mahdollisuuksia mielekkääseen asukastoimintaan. Asuntoja voi hakea verkossa liiton www-sivuilta.

Asumisen ABC

Nuorisoasuntoliiton paikallisyhdistysten tekemä työ itsenäistyvien nuorten parissa on vuosien varrella osoittanut, että omilleen muuttamisen kuviot saattavat yllättää monet. Asunnon hakeminen, asunnon hinta-laatu-suhde, vuokrasuhteen pelisäännöt ja elämisen kustannukset konkretisoituvat monelle vasta, kun muuttoauton takavalot ovat aikaa sitten hävinneet näköpiiristä ja jääkaapin lamppu valaisee tyhjää kämppää.
Tätä ehkäistäkseen NAL:n paikallisyhdistykset ovat oman asumisneuvontatyönsä lisäksi tehneet pitkään yhteistyötä oppilaitosten kanssa ja kiertäneet jakamassa asumistietoa oppitunneilla. Käytännönläheiset ja elämänmakuisen tunnit ovat uponneet kuulijoihin siinä määrin, että syntyi ajatus ja toive tiedon saattamisesta laajasti koko ikäryhmän saataville. Nuorisoasuntoliitto päätti kasata Asumisen ABC:n.
liiton www-sivulla on niin nuoria kuin opetushenkilökuntaakin palveleva sivusto, jossa on tiedon lisäksi mahdollisuus testata omat valmiutensa itsenäiseen asumiseen tai tehdä kululaskelmia helpolla budjettilaskurilla. Opettajille on sivuilla ladattava opettajan opas ja materiaali tunnin pitämistä varten.

Epäily avustusten väärinkäytöstä

Liiton omistama Alkuasunnot Oy tuki eurovaaleissa 2009 neljää jäsenjärjestöjensä ehdokasta 500 eurolla. Tämän käytyä ilmi Raha-automaattiyhdistys (RAY) aloitti Nuorisoasuntoliiton tarkastuksen. Tarkastuksessa Alkuasuntojen todettiin hoitaneen tehtävänsä asiallisesti eikä huomautettavaa ollut.
Eija-Elina Bergholm

TV-työt

Bergholmin ehkä tunnetuin työ on Maria Jotunin romaaniin perustuva TV-sarja Huojuva talo (1990). Se on traagisen avioliiton kuvaus, tarina ihmisistä, jotka ovat oman biologiansa ja oman yhteisönsä vankeja. Pääosaa näyttelivät silloin vielä naimisissa olleet Kari Heiskanen ja Sara Paavolainen. Avioliittokuvaus on myös Bergholmin käsikirjoittama ja Tuija-Maija Niskasen ohjaama TV-elokuva Enkeli tulessa (2004). Elokuvan pohjana on Panu Rajalan samanniminen romaani, jossa hän proosan keinoja hyväksikäyttäen kertoo itsensä ja ensimmäisen vaimonsa välisestä avioliitosta. Tumma ja hehkuva veri (1997) on tiivistä romaniyhteisöä kriittisesti käsittelevä TV-sarja, jonka alkuperäiskäsikirjoituksen on tehnyt Kiba Lumberg, itsensä 13-vuotiaana romaniyhteisöstä "irtisanonut" nainen.

Elokuvat

Bergholmin elokuvaura alkoi käsikirjoittajana. Yhdessä miehensä Timo Bergholmin kanssa hän käsikirjoitti elokuvan Punahilkka (1968). Se on tarina nuortenkodista karkaavasta teini-ikäisestä Anjasta, jota näyttelee Kristiina Halkola. Timo Bergholm ohjasi elokuvan. Tämän jälkeen Eija-Elina Bergholm käsikirjoitti yhdessä Jörn Donnerin kanssa Donnerin ohjaaman elokuvan Anna (1970). Seuraavan käsikirjoituksensa Bergholm saikin sitten ohjata itse. Marja pieni! (1972) on elokuva itseään ja elämäänsä etsivästä pankin konttoristista. Yhteistyö Donnerin kanssa jatkui 1980-luvulla. Bergholm sovitti ja ohjasi Donnerin romaaniin pohjautuvan elokuvan Angelan sota (1984). Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Suomeen ja kertoo Angela-nimisen nuoren naisen suhteesta saksalaiseen sotilaaseen. Angelan sota oli ensimmäinen suomalainen elokuva, joka käsitteli myönteisesti suomalaisnaisen ja saksalaisen sotilaan rakkaussuhdetta. Donner toimi elokuvassa tuottajana ja näytteli yhtä sivuosaa. 1980-luvulla valmistui myös Tuija-Maija Niskasen Vivica Bandlerin romaaniin pohjautuva elokuva Jäähyväiset (1982). Elokuvaa pidetään ensimmäisenä naisten homoseksuaalisuutta viitteellisesti käsittelevänä suomalaisena elokuvana.
Gosplan

Gosplan (ven. Госплан) eli Neuvostoliiton valtiollinen suunnittelukomitea (ven. Государственный комитет по планированию, Gosudarstvennyi komitet po planirovaniju) oli vastuussa taloussuunnittelusta.
Organisaatio perustettiin 1921 Kansankomissaarien neuvoston asetuksella. Sillä oli aluksi neuvoa-antava rooli. Suunnitelmatalouden ja viisivuotissuunnitelmien käyttöönoton myötä Gosplanista tuli keskeinen elin, joka otti käskynsä ministereiltä (kansankomissaareilta) ja toimi ministeriöiden kautta. Ensimmäisen viisivuotissuunnitelman ajan (1928–1932) sitä johti Valerian Kuibyšev. Nikolai Voznesenski johti Gosplania 1938–1941 ja 1942–1948.
Nikolai Baibakov toimi Gosplanin johtajana kahteen otteeseen, vuosina 1955–1957 ja 1965–1985.
Gliese 777

Gliese 777:n eksoplaneetta

Gliese 777Ac kiertää keskustähteään vain 0,128 AU:n päässä melkein ympyräradalla, kiertoaika 17,1 päivää. Massa on yli 0,0057 Jupiterin massaa eli 18 Maan massaa. Planeetan lämpötila on noin 717 Kelviniä.
Planeetta Gliese 777Ab:n rata on 3,92 AU:n päässä ja kiertoaika noin 2 890 päivää. Radan soikeus 0,36. Planeetan lähin etäisyys on silloin 2,50–5,34. Planeetan massa on yli 1,5 Jupiterin massaa ja säde 0,998 Jupiterin sädettä. Planeetan arvioitu lämpötila on 117 Kelviniä ja tiheys noin 2 060.
Pasi Sahlberg

Pasi Sahlberg (s. 26. lokakuuta 1959 Oulu) on suomalaisen koulutuksen asiantuntija ja kirjailija. Hän työskentelee professor of practice -tehtävässä Arizonan yliopistossa. Aiemmin Sahlberg on toiminut muun muassa professor of practice -tehtävässä Harvardin yliopistossa, asiantuntijana Maailmanpankissa sekä CIMOn johtajana. Sahlberg on Helsingin yliopiston ja Oulun yliopiston dosentti.  Hänen teoksensa "Finnish Lessons 2.0: What can the world learn from educational change in Finland?" on voittanut useita kansainvälisiä palkintoja.
Sahlberg on koulutukseltaan kasvatustieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1996 otsikolla ”Who would help a teacher – post-modern perspective on change in teaching in light of one school improvement project”. Hän opetti matematiikkaa ja tietotekniikkaa kahdeksan vuotta yläasteella ja lukiossa.
Lyttylä

Lyttylä (ruots. Lyttskär) on maaseutumainen kylä Porissa. Entiseen Porin maalaiskuntaan aikoinaan kuulunut kylä sijaitsee Pihlavanlahden pohjoisrannalla noin 10 kilometriä kaupungin keskustan luoteispuolella. Asukkaita Lyttylässä on 296 (2013).
Lyttylää pidetään yhtenä Porin vanhimmista asutuista alueista, joka on saatettu asuttaa jo esihistoriallisella ajalla. Historiallisena aikana Lyttylässä on toiminut muun muassa laivaveistämö eli varvi sekä puutavaran vientisatama. Vuonna 1614 perustettiin Lyttylän kartano. Koulu aloitti toimintansa kartanon vanhassa päärakennuksessa vuonna 1906 ja kirjasto 1955, mutta molemmat lakkautettiin 1970.
Nykyään Lyttylän kartanon päärakennuksessa on toimintaa muun muassa Otsolan kansalaisopistolla sekä paikallisella kiinteistöyhdistyksellä. Kylässä sijaitsee myös Porin Pursiseuran 1900-luvun alussa rakennettu paviljonki, jossa on kesäaikana ravintola. Omaa kirkkoa Lyttylässä ei ole mutta kylässä toimii Porin ev.lut.seurakuntayhtymän ylläpitämä rukoushuone.
Lyttylässä sijaitsee myös Pirunpesä-niminen luola, joka on Suomen kolmanneksi pisin tunnettu luola.
Särkijärvi (Jämsä, Eväjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Kuusjärven eteläpuolella mäkien välisellä suoalueella. Järven etelärannat ovat Särkisaaren rinnettä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat suota tai avosuota.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,0 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama metsäoja ja sen läpi virtaa vanhastaan Myllyoja, joka on toinen Kuusjärven laskuojista. Oja jatkaa Särkijärvestä Pirttijärveen ja sitten Vekuriin. Lopulta vesireitti laskee Eväjärveen.

Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa jarveen laskeva Myllyoja on kylänrajana, mikä viittaa vanhaan ojaan. Kuusjärvestä on merkitty myös toinenkin laskuoja Vekuriin, mutta se on ollut aina rinnakkainen oja tai sitten se on myöhemmin syvennetty rinnakkaiseksi ojaksi. Ilman dokumenttia asiaa ei voi tarkentaa, mutta usein syynä on ollut tukinuitto. Saman kartan mukaan Särkijärveen ei tullut muita ojia, mutta seuraavassa vuoden 1981 kartassa eteläinen Isosuo ja Särkisaaren itäpuoli oli ojitettu. Viimeksi mainitun ojan kuivatusvedet oli johdettu Särkijärveen. Viereisen maatilan peltoa ulottui Myllyojan uomaan asti. Pellot metsitettiin 1980-luvulla.
Mários Nikoláou

Seurajoukkueura

Nikoláou on Aris Limassolin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodet 1998–2002 ollen kentällä 59 ottelussa ja tehden kahdeksan maalia. Vuosina 2002–2004 Nikoláou pelasi AC Omoniassa kahdeksan ottelua. Vuodet 2004–2007 Nikoláou edusti jälleen Aris Limassolia tehden 62 ottelussa kymmenen osumaa. Vuodet 2007–2010 hän edusti kreikkalaista Panioniosta pelaten 71 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Nikoláou pelasi Panioniosin paidassa myös UEFA Cupissa.
Vuodet 2010–2015 Nikoláou edusti Kyproksen jalkapalloliigan AEL Limassolia. Hän pelasi seuran paidassa Eurooppa-liigaa ja oli mukana voittamassa yhtä liigamestaruutta ja yhtä monta supercupia. Nikoláou pelasi Limassolin paidassa 128 ottelua tehden kuusi maalia. Elokuussa 2015 Nikoláou siirtyi kreikkalaiseen Levadiakosiin, jossa hän pelasi 15 ottelua ennen sopimuksen purkamista tammikuussa 2016.
Maaliskuussa 2016 Nikoláou siirtyi kauden 2016 kattavalla sopimuksella Suomen Veikkausliigan FC Inter Turkuun.

Maajoukkueura

Nikoláou on pelannut Kyproksen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Kyproksen jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä elokuussa 2007 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Avausmaali syntyi helmikuussa 2009 ystävyysottelussa Slovakian verkkoon.
Eero Eerola

Eero Jalmari Eerola (10. toukokuuta 1884 Tuulos – 20. tammikuuta 1939 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, lehtimies ja kirjailija.
Eerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Johan (Eero Johannes) Eerola ja Vilhelmiina Brusila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui 1906 Mustialan maanviljelysoppilaitoksesta agronomiksi. Eerola toimi Uudenkirkon kansanopiston opettajana 1906–1915 ja Viipurin kaupunginagronomina 1915–1928. Hän oli myös opettajana Kanneljärven opistossa ja metsänhoitajana Viipurissa. Lounais-Hämeessä asuessaan Eerola oli opettajana Jokioisten pienviljelijäkoulussa 1929–1931, leipätehtaan toimitusjohtajana Forssassa 1931 sekä Forssan lehden toimitussihteerinä 1932.
Eerolan kirjalliseen tuotantoon kuului runoja ja näytelmiä. Hän kirjoitti myös sanat Jean Sibeliuksen 1920 säveltämään Viipurin Lauluveikkojen kunniamarssiin. Muita Eerolan sanoituksia olivat muun muassa suomalaiseen kansansävelmään perustunut Kyntäjän laulu ja Erkki Melartinin säveltämä Nuorten maamiesten laulu.
Eerola oli naimisissa 1910–1927 Annikki Arvida Niskasen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uudelleen naimisiin 1930 Hulda Matilda Silanderin kanssa.
Korpilampi (Multia)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Soutujoen alueeseen (35.633) se kuuluu.
Kissan tarttuva vatsakalvontulehdus

Kissan tarttuva vatsakalvontulehdus (FIP tai FIPV) on kissojen tarttuva tauti, jonka aiheuttaja on kissojen koronavirus (FCoV). Tautia esiintyy maailmanlaajuisesti kaikenikäisillä koti- ja villikissoilla. Useimmiten tautia tavataan kuitenkin nuorilla kissoilla, jotka ovat iältään kolmesta kuukaudesta kolmeen vuoteen. Tauti on sairastuneilla kissoilla usein tappava, ja siihen ei ole olemassa hoitoa.

Tartuntareitti ja infektoituminen

Kissan tarttuvan vatsakalvontulehduksen aiheuttajan uskotaan olevan FIP-virus (FIPV), joka on muodostunut kissojen suolistokoronaviruksen (FECV) mutaation seurauksena stressin tai heikon immuunipuolustuksen yhteydessä. Kissojen suolistokoronavirus on suhteellisen vaaraton virus, jota esiintyy oireettomana useilla kissoilla.  Se tarttuu kissaan suun kautta infektoituneen kissan syljen tai ulosteiden välityksellä. Lisäksi on todettu viruksen siirtymistä puremien ja istukan kautta. Virus hakeutuu replikoitumaan suoliston epiteelisoluihin. Mutaation seurauksen kissan suolistokoronavirus muuttuu FIP-virukseksi, jonka replikaatio tapahtuu makrofagien sisällä. Virus leviää makrofageissa ympäri elimistöä muun muassa maksaan, vatsakalvoon, uveaan, aivo- ja selkäydinkalvoille sekä aivojen ja selkäytimen ependyymisoluihin.
Pyhännän kirkko

Esineistö

Alttaritaulun Hyvä paimen on maalannut vuonna 1916 Kaarlo Metsävainio, josta myöhemmin tuli Oulun suomalaisen yhteiskoulun rehtori. 9-äänikertaiset urut on valmistanut sotkamolainen Urkurakentamo Tuomi, ja ne on hankittu vuonna 1979.
De Smet

Maantiede

Kaupungin pinta-ala on 3,0 km² (1,158 neliömailia). Kaupungin alueella ei ole vesialueita. Kaupungin postinumero on 57231.

Demografia

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 1 164 asukasta, 524 taloutta ja 300 perhettä. Asukastiheys on 424 ihmistä/km². Kaupungissa on 582 asuntoa, ja asuntotiheys on 212 asuntoa/km². Asukkaista 98,37 % on valkoihoisia, 0,95 % alkuperäiskansoihin kuuluvia ja 0,09 % aasialaista syntyperää olevia.
Kaupungin 524 taloudesta 24,8 % on sellaisia, joissa asuu vähintään yksi alle 18-vuotias. 50 % talouksista on avioparien muodostamia lapsettomia talouksia, 3,2 % yksinhuoltajia, sekä 42,7 % talouksia, joiden jäsenet eivät kuulu samaan perheeseen. 39,3 % talouksista on yhden hengen talouksia, ja talouksista 24,2 % on sellaisia, joissa asuu vähintään yksi yli 65-vuotias. Keskimääräinen ruokakunnan koko on 2,09 henkeä ja keskimääräinen perheen koko on 2,80 henkeä.

Nähtävyydet

De Smet on Laura Ingalls Wilderin Pieni talo preerialla –kirjoissa esiintyvä Pieni kaupunki preerialla. Hänen vanhempansa Charles ja Caroline Ingalls asuivat De Smetissä vuodesta 1879 aina kuolemaansa saakka. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Ingallsien uudisraivaajapalsta sekä rautatien maanmittareiden talo (Surveyors' House), jossa perhe asui yhden talven.
Sarah Barrable-Tishauer

Sarah Barrable-Tishauer (s. 6. heinäkuuta 1988) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Liberty Van Zandtin roolista televisiosarjassa Degrassi: The Next Generation. Sen lisäksi hänellä on ollut rooli Gregory Hinesin televisioelokuvassa The Red Sneakers (2002).
Torontossa syntynyt Barrable-Tishauer on musta juutalainen. Hän voitti vuonna 2002 jaetun Young Artist -palkinnon. Hän ei ole pelkkä näyttelijä, vaan myös etevä tanssija ja muusikko.
Diotimos

Diotimos (muinaiskreikaksi Διότιμος; n. 100 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.
Diotimoksen kerrotaan syyttäneen Epikurosta paheelliseksi ja väärentäneen tämän nimissä viisikymmentä kirjettä väitteidensä todistamiseksi. Athenaios viittaa mitä ilmeisimmin samaan kertomukseen, vaikka puhuukin Theotimoksesta; hänen mukaansa Diotimos tuomittiin väärennöksestä epikurolaisen Zenon Sidonlaisen nostettua kanteen, ja hänelle langetettiin kuolemantuomio. Klemens Aleksandrialaisen mukaan Diotimos katsoi, ettei onnellisuus tai hyvinvointi koostu mistään yhdestä tietystä hyvästä, vaan onnen karttumisesta ja kasautumisesta, mikä vaikuttaa poikkeamalta tiukasta stoalaisesta näkemyksestä Aristoteleen näkemyksen suuntaan.