google/wiki40b huggingface dataset:
Avdija Vršajević

Seurajoukkueura

Vršajevićin ensimmäinen seura oli hänen kotikaupunkinsa TOŠK Tešanj, jota hän edusti vuodet 2003-2004. 
Vuonna 2004 Vršajević siirtyi kotimaansa pääsarjan Željezničar Sarajevoon, jossa hän pelasi 24 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2004-2005. 
Seuraavaksi Vršajević siirtyi kotimaansa pääsarjan Čelik Zenicaan tammikuussa 2006. Hän edusti seuraa vuoteen 2007 asti pelaten 18 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. 
Zenicasta hän siirtyi Tšekin Gambrinus ligan AC Sparta Prahaan heinäkuussa 2007. Jo saman vuoden elokuussa Vršajević lähetettiin kauden 2007-2008 mittaiselle lainalle Gambrinus ligan SK Kladnoon, jossa hän pelasi kauden 2007-2008 aikana 11 ottelua. Syyskuussa 2008 Vršajević siirtyi ilman ensimmäistäkään peliä Sparta Prahassa Slovakian pääsarjan Tatran Prešoviin ensin lainasopimuksella ja tammikuusta 2009 pysyvällä sopimuksella. Vršajević pelasi slovakialaisseurassa vuosien 2008-2011 aikana 60 peliä ja teki kolme osumaa. 
Elokuussa 2011 Vršajević palasi takaisin vanhaan seuraansa Čelik Zenicaan, jota hän edusti kauden 2011-2012 aikana 21 pelissä. Noissa otteluissa Vršajević osui kolmesti.
Heinäkuussa 2012 Vršajević siirtyi Kroatian pääsarjan 1. HNL:in HNK Hajduk Splitiin. Pääosin oikeana laitapakkina pelaava Vršajević sai seurassa vastuuta myös vasempana laitapakkina ja oikeana laitahyökkääjänä.

Maajoukkueura

Vršajević pelasi vuonna 2006 Bosnia ja Hertsegovinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun, jossa hän teki yhden maalin. Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa Vršajević debytoi syyskuussa 2012 MM-karsintaottelussa Liechtensteiniä vastaan. Hän kuului päävalmentaja Safet Sušićin lopulliseen joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Turnauksessa Vršajević pelasi yhdessä ottelussa, Bosnia ja Hertsegovinan viimeisessä ottelussa, lohkovaiheen viimeisen kierroksen ottleussa Irania vastaan. Vršajević onnistui ottelussa myös maalinteossa, tehden maaottelu-uransa avausmaalin.
Eduard Tubin

Eduard Tubin (18. kesäkuuta 1905 Torila, Kokora, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 17. marraskuuta 1982 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän syntyi Kokorassa Kallasten lähellä ja opiskeli Tarton opettajainkoulutuslaitoksessa.
Tubin oli kuuluisan säveltäjän ja pedagogin Heino Ellerin oppilas; hän kävi myös Budapestissä Zoltán Kodályn opissa vuonna 1938. Vuodesta 1926 lähtien hän toimi opettajana Nõossa, lähellä Tarttoa, vuodesta 1930 vuoteen 1944 teatteri Vanemuisen konserttimestarina ja kapellimestarina.
Vuonna 1944 Tubin pakeni Ruotsiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Hän työskenteli vuosina 1945–1972 Drottningholmin linnateatterissa sovittajana ja nuotistonhoitajana. Kun Tubin kuoli vuonna 1982, häneltä jäi kesken yhdestoista sinfonia, josta hän oli ehtinyt säveltää vain ensimmäisen osan.
Tubin sai varhaisimpiin sävellyksiinsä, kuten balettiin Kratt (1938–1940), vaikutteita virolaisesta kansanmusiikista.
Erica Goodman

Erica Goodman (s. 19. tammikuuta 1948 Toronto, Kanada) on kanadalainen harpisti. Hän opiskeli pianonsoittoa vuosina 1958–1962 Myrtle Guerreron johdolla. Harpunsoittoa hänelle opettivat 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun ajan Charles Kleinsteuber, Judy Loman, Carol Baum ja Marilyn Costello.
Goodman esiintyi vuonna 1960 Kanadan kansallisen nuoriso-orkesterin solistina ja teki CBC televisiodebyyttinsä Teresa Stratasin säestäjänä. Hän toimi Toronton sinfoniaorkesterin toisena harpistina vuosina 1962–1966 ja 1969–1973. Ammattimaisen soolodebyttinsä hän teki 5. helmikuuta 1969 tulkitsemalla Wolfgang Amadeus Mozartia Philadelphian orkesterin kanssa.
Goodmanin yhteistyökumppaneita ovat hänen uransa varrella olleet Amadeus Ensemble, Camerata, Elmer Iseler Singers, Esprit-orkesteri, Festival Singers, hänen isänsä Hyman Goodman, Suzanne Shulman ja Riki Turofsky. Goodman perusti vuonna 1970 Robert Aitkenin kanssa duon, joka piti monia resitaaleja ja kiersi vuonna 1976 yhdysvaltalaisen Tashi-yhtyeen kanssa. Goodman on myös ollut jäsenenä Galliard Ensemblessä, Trio Torontossa ja Trio Lyrassa. Hän on esiintynyt usein New Music Concertsin kanssa. Hänen esiintymispaikkojaan on Wigmore Hall.
Goodman on kantaesittänyt Harry Somersin, Oskar Morawetzin, Louis Applebaumin, Milton Barnesin, Alexina Louien, Bruce Matherin ja Marjan Mozetichin teoksia. Hän voitti Mona Bates -palkinnon vuonna 1978.
Tarmo Nuotio

Tarmo Nuotio (6. elokuuta 1916 Loimaa – 9. huhtikuuta 2009 Kirkkonummi) oli suomalainen pappi ja kuoronjohtaja. Hän oli arvoltaan rovasti.
Nuotio vihittiin papiksi vuonna 1941, ja hän aloitti uransa sotilaspappina. 1950-luvulla työskennellessään Keski-Helsingin seurakunnassa hän oli mukana perustamassa Cantores Minores -kuoroa, jonka ensimmäisenä johtajana hän toimi vuosina 1952–1954. Hän jatkoi toimimista kuoron toiminnanjohtajana vielä 1960-luvulle. Nuotiosta tuli vuonna 1965 Etelä-Espoon seurakunnan kirkkoherra. Hän toimi tässä tehtävässä, kunnes seurakunta vuonna 1975 jaettiin kahtia ja syntyivät Espoonlahden ja Olarin seurakunnat. Nuotio toimi seurakunnan jakamisen jälkeen Olarin kirkkoherrana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1979.
Uransa aikana Nuotio myös esimerkiksi johti NMKY:n sekakuoroa ja opetti Sibelius-Akatemiassa sekä Helsingin yliopistolla. Hänellä oli radiosähköttäjän tutkinto 1940-luvulta, ja hän toimikin radistien sijaisena rahtilaivoilla. Hän oli Suomen Radiosähköttäjäliiton puheenjohtajana 1954–1969 ja pääsi myöhemmin sen kunniapuheenjohtajaksi.
Päästyään eläkkeelle Nuotio asettui Saloon. Hänen vaimonsa Elvin kuoltua hän meni vuonna 1994 uusiin naimisiin Hanna Kinnusen kanssa. Pariskunta muutti Kirkkonummelle, jossa Nuotio kuoli 92-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
HMS Repulse (1803)

Palvelus

Alus osallistui vuonna 1805 Cape Finisterren taisteluun. Se oli 1807 Välimeren laivastossa osallistuen Dardanellien operaatioihin sekä Aleksandrian retkeen. Alus romutettiin 1820.
Eka Vekara

Eka Vekara (engl. Eega Beeva) on Disneyn sarjakuvamaailmaan kuuluvien käsikirjoittaja Bill Walshin ja piirtäjä Floyd Gottfredsonin luoma hahmo. Ensimmäisen kerran se esiintyi vuonna 1947 sarjassa ”The Man of Tomorrow” (Tulevaisuuden mies). Suomessa sarja on julkaistu Aku Ankan numeroissa 27–29/2010 sekä Mikki Hiiren hatunnosto -kirjassa 1988. Tämä Mikki Hiiren ystävä on tulevaisuuden ihminen. Hänen lannevaatteensa taskuun mahtuu mitä vain. Hän on allerginen rahalle, syö kumkvatteja (aiemmissa käännöksissä naftaliinia), nukkuu mieluiten sängyntolpalla ja lisää joissain tarinoissa konsonanttialkuisten sanojen alkuun p-kirjaimen. Hahmo esiintyy Aku Ankan taskukirjoissa. 
Eka Vekaralla on Pflip-niminen koira, jolla on kyky aistia vaaraa. Pflipin loivat niin ikään Bill Walsh ja Floyd Gottfredson, ja se esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1947 strippisarjassa ”Mickey Makes a Killing”, jota ei ole julkaistu koskaan Suomessa.
Eka Vekara sekoitetaan joskus Atomiinukseen tai Betamiinukseen.
Dessau-Wörlitzin puutarha

Dessau-Wörlitzin puutarha on ensimmäisiä ja suurimpia englantilaisia puutarhoja Saksassa ja koko manner-Euroopassa. Anhalt-Dassaun vaaliruhtinas Leopold III Friedrich Franz loi puutarhan 1700-luvun loppupuoliskolla. Puutarha sijaitsee Elben putaassa.
Puiston perustat ovat jo 1600-luvulla, kun paikallinen prinssin ja alankomaalaisen prinsessan häät toivat alueelle hollantilaisia insinöörejä ja arkkitehteja suunnittelemaan Oranienbaumin kaupunkia ja puistoa.
Hollantilainen vaikutus säilyi Anhalt-Dessaussa useita vuosikymmeniä, kunnes anglofiili vaaliruhtinas Leopold III kutsui Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorffin rakentamaan Wörlitzin linnan, josta tuli ensimmäinen uusklassinen rakennus Saksassa.
Puutarhan rakennuksilla, jotka levittäytyvät 25 kilomerin alueelle, oli laajoja seuraamuksia Keski-Euroopan arkkitehtuuriin. Erdmannsdorffin aloittama Gotisches Haus oli ensimmäisiä uusgoottilaisia rakennuksia Euroopassa. Oranienbaumin kiinalainen puisto suunniteltiin William Chambersin teorioiden pohjalle. 1800-luvun alussa puistoon nousi vielä muita uusgoottilaisia rakennuksia Riesigkiin, Wörlitziin ja Vockerodeen.
Dessau-Wörlitzin puutarha liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2000.
Juri Oleša

Juri Karlovitš Oleša (ven. Ю́рий Ка́рлович Оле́ша, 3. maaliskuuta 1899 Jelisavetgrad – 10. toukokuuta 1960 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Juri Oleša syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen ja vietti lapsuutensa Odessassa. Hän opiskeli yliopistossa, liittyi vuonna 1919 puna-armeijaan ja työskenteli toimittajana. Vuonna 1922 Oleša muutti Moskovaan, jossa hän kirjoitti rautatieläisten Gudok-lehteen runomuotoisia pakinoita nimimerkillä Zubilo.
Olešan vuonna 1927 ilmestynyt romaani Kateus (Zavist, 1927) ja siihen perustuva näytelmä Zagovor tšustv (”Tunteiden salaliitto”, 1929) herättivät suurta huomiota. Niiden aiheena on vanhan sivistyneistön kyvyttömyys sopeutua uusiin olosuhteisiin. Kirjailija laati myös suositun lastenkirjan Kolme paksua (Tri tolstjaka, 1928).
1930-luvun puolivälissä Oleša ajautui syrjään kirjallisuuselämästä. Hän palasi julkisuuteen vuonna 1956 ilmestyneillä valituilla teoksillaan. Vuonna 1965 ilmestyi kirjailijan omaelämäkerrallisten muistiinpanojen kokoelma Ni dnja bez strotški (”Ei päivääkään ilman riviä”).
Bayernhymne

Bayernhymne on Etelä-Saksassa sijaitsevan Baijerin osavaltion virallinen hymni, jonka on sanoittanut Michael Öchsner ja säveltänyt Konrad Max Kunz vuonna 1860.
Öchsnerin alkuperäinen runo käsitti kolme säkeistöä, mutta nykyään vain kaksi ensimmäistä ovat virallisia.

Teksti

1. Gott mit dir, du Land der Bayern,

deutsche Erde, Vaterland!

Über deinen weiten Gauen

ruhe seine Segenshand!

|: Er behüte deine Fluren,

schirme deiner Städte Bau

Und erhalte dir die Farben

seines Himmels, weiß und blau! :|

2. Gott mit dir, dem Bayernvolke,

dass wir, uns'rer Väter wert,

fest in Eintracht und in Frieden

bauen uns'res Glückes Herd!

|: Dass mit Deutschlands Bruderstämmen

einig uns ein jeder schau

und den alten Ruhm bewähre

unser Banner, weiß und blau! :|
(Öchsnerin runon kolmas säkeistö)
3. Gott mit ihm, dem Bayern-König,

Segen über sein Geschlecht!

Denn mit seinem Volk im Frieden

Wahrt er dessen heilig Recht!

Gott mit Ihm, dem Landesvater,

Gott mit uns in jedem Gau,

Gott mit dir, du Land der Bayern,

Deutsche Heimat Weiß und Blau.

Eri versioita hymnistä

Joseph Maria Lutzin versio 1948
1. Gott mit dir, du Land der Bayern,

Heimaterde, Vaterland!

Über deinen weiten Gauen

Walte seine Segenshand!

|: Er behüte deine Fluren,

schirme deiner Städte Bau

Und erhalte dir die Farben

deines Himmels, weiß und blau! :|
2. Gott mit uns, dem Bayernvolke,

Wenn wir, unsrer Väter wert,

Stets in Eintracht und in Frieden

Bauen unsres Glückes Herd;

|: Dass vom Alpenland zum Maine

Jeder Stamm sich fest vertrau

Und die Herzen freudig eine

Unser Banner, weiß und blau! :|
3. Gott mit uns und Gott mit allen,

Die der Menschen heilig Recht

Treu beschützen und bewahren

Von Geschlechte zu Geschlecht.

|: Frohe Arbeit, frohes Feiern,

Reiche Ernten jedem Gau!

Gott mit dir, du Land der Bayern

Unterm Himmel, weiß und blau! :|
Toinen versio Öchsneriltä
Für Bayern
Gott mit dir, du Land der Bayern,

Deutsche Erde, Vaterland!

Über deinen weiten Gauen

Ruhe Seine Segenshand!

Er behüte deine Fluren,

Schirme deiner Städte Bau

Und erhalte dir die Farben (und der Himmel dir erhalte)

Seines (Gottes) Himmels Weiß und Blau!(seine Farben Weiß und Blau!)
Gott mit uns, dem Bayernvolke,

Dass wir, unserer Väter wert,

Fest in Eintracht und in Frieden

Bauen unseres Glückes Herd!

Dass mit Deutschlands Bruderstämmen [dass in Not und in Gefahren](dass der Freund da Hilfe finde,)

Einig uns der Gegner schau

Und den alten Ruhm bewähre

Unser Banner Weiß und Blau.
Gott mit ihm, dem Bayer-König!

Segen über sein Geschlecht! (Vater Max aus Wittelsbach)

Denn mit seinem Volk in Frieden (über seinem Hause wölbe)

Wahrt er dessen heilig Recht. (sich des Himmels schirmend Dach)

Gott mit ihm, dem Landesvater!(Gott erhalte uns den Herrscher,)

Gott mit uns in jedem Gau! (Volkes Glück in jedem Gau!

Gott mit dir, du Land der Bayern,(reiner Sitte, deutscher Treue)

Deutsche Heimat Weiß und Blau! (ew'ge Farben Weiß und Blau!)
Lindsay Cooper

Lindsay Cooper (3. maaliskuuta 1951 Lontoo – 18. syyskuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä ja multi-instrumentalisti, jonka soittimiin lukeutuivat piano, fagotti, oboe, huilu ja sopraanosaksofoni. Cooper soitti kansallisessa nuoriso-orkesterissa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa. Hän toimi muun muassa yhtyeissä Comus, Feminist Improvising Group, Henry Cow ja News from Babel, ja häntä kuultiin Mike Oldfieldin albumeilla Tubular Bells (1973) ja Hergest Ridge (1974). Hän lisäksi levytti ja esiintyi esimerkiksi Mike Westbrookin kanssa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, Rags, ilmestyi vuonna 1980.
Cooper tunnetaan ehkä parhaiten laulusarjastaan Oh Moscow (1987), joka levytettiin vuonna 1989. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuivat Sahara Dust, joka on yhteistyössä Robyn Archerin kanssa toteutettu Persianlahden sotaan liittyvä teos. Cooper sekä sävelsi että esitti elokuva- ja televisiomusiikkia. Hänellä todettiin vuonna 1991 MS-tauti, ja hän kertoi asiasta julkisesti vuonna 1998.
Minkkiturkki

Juoni

Elokuva kertoo ihmiskohtaloista, joita yhdistää omistajalta toiselle kiertävä minkkiturkki. Vaatekappaleen ehtii sattumusten kautta saada hoteisiinsa toistakymmentä tahoa, syinä niin rikos, rakkaus kuin ystävyyskin.

Tuotanto

Minkkiturkki kuvattiin marras-joulukuussa 1960.

Vastaanotto

Elokuvan yleisömenestys oli Helsingissä hyvä ja kaikkiaan hieman vuoden keskitasoa parempi.
Aikalaiskriitiikissä arvioitiin elokuvan olevan ”paikoin notkeasti etenevä, luontevantuntuistakin ilonpitoa, paikoin groteskein keinoin toteutettua ja kärjettömänä tarkoitustaan vastaamatonta satiiria.” Sama arvostelija olisi kaivannut elokuvaan enemmän komediallisia linjoja. ”Nyt jo Suomen komedian ovat haudanneet alleen ensin lapselliset sarjafilmit ja sen jälkeen juonitetut iskelmät.” Toinen kriitikko oli kuitenkin arviossaan valmis toteamaan: ”Minkkiturkki on viimeaikaisen kotimaisen tuotannon huomioonottaen näppärä, miellyttävä ja hauska elokuva.” Ruotsinkielisten päivälehtien arvostelijat pitivät elokuvan aihevalintaa ulkomaisten esikuvien matkimisena.
Myöhemmin elokuva on nähty helmenä, suomalaisen viihde-elokuvan parhaimmistoon kuuluvana niin käsikirjoituksen, ohjauksen kuin näyttelijätyönkin osalta.
Bora Bora

Maantiede

Bora Bora sijaitsee Tyynellämerellä noin 270 kilometriä Tahitista luoteeseen. Saarta ympäröi laguuni ja riutta. Bora Boran ja sitä riutan pienten saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 29,3 neliökilometriä. Pääsaari on noin 9 kilometriä pitkä ja 4 kilometriä leveä, ja sitä ympäröivään laguuniin on vain yksi sisääntuloväylä.
Vaikka Bora Bora ei olekaan kovin suuri saari, se on huomattavan vuoristoinen. Sen keskellä kohoavat vuoret hallitsevatkin saaren maisemia. Korkein huippu on 727 metrin korkuinen Mont Otemanu. Bora Boraa ympäröivät pienet saaret ovat pääosin matalia hiekkasärkkiä, poikkeuksena vain mäkinen Motu Toopua.

Eläimistö

Koska saari on syntynyt tuliperäisen toiminnan takia keskelle Tyyntämerta, ei siellä ole juurikaan maaeläimiä. Ainoat maaeläimet ovat ihmisten mukanaan tuomia koti- ja lemmikkieläimiä. Käärmeitä tai muita vaarallisia eläimiä saarella ei ole. Saarella on rapujen tekemiä isoja koloja ja rannoilta löytyy erakkorapuja.

Historia

Nimi Bora Bora juontaa juurensa pitkälle historiaan. Ennen eurooppalaisten saapumista saarta kutsuttiin nimellä Vavau tai Mai Te Pora, eli pimeydestä noussut tai jumalien luoma, koska legendan mukaan saari oli alueen ensimmäinen, joka nousi merestä. Ensimmäiset asukkaat saapuivat saarelle 800-luvulla ja James Cook ankkuroi laivansa saaren edustalle vuonna 1769. Vuonna 1842 Ranska otti saaren haltuunsa. Bora Bora oli Yhdysvaltain tukikohtana toisen maailmansodan aikana, Pearl Harborin pommitusten jälkeen. Suuri osa saaren teistä ja vesijohtoverkosta on yhdysvaltalaisten sotilaiden rakentamia. Saaren silloiset asukkaat ottivat sotilaslaivaston lämpimästi vastaan kanooteillaan ja lannevaatteissaan. Ensimmäinen hotelli saarelle rakennettiin 1967.

Talous

Saari on nykyään riippuvainen matkailusta. Vaikka ranska on Ranskan Polynesian virallinen kieli, englannista on tulossa saarella puhutumpi. Valuutta on paikallinen frangi, joskin Yhdysvaltain dollari on käypää valuuttaa joka paikassa. Hinnat ilmoitetaan monessa paikassa myös euroissa, mutta niillä ei voi maksaa, vaan eurot tulee vaihtaa paikalliseen valuuttaan (kiinteä suhde 1 000 XPF = 8,38 €).
Matkailijoita ja saarelaisia palvelee saaren lentoasema.
Mikko Ylikangas

Mikko Ylikangas (s. 1963) on filosofian tohtori ja tietokirjailija. Hän väitteli vuonna 2004 Helsingin yliopistossa tohtoriksi yleisestä historiasta tutkimusaiheenaan ”Kaunokirjallisuuden poliittinen kontrolli Neuvosto-Karjalassa 1917–1940”.
Ylikangas on toiminut Suomen Akatemian ohjelmapäällikkönä, joka on koordinoinut muun muassa Akatemian ADDIKTIO -tutkimusohjelmaa.
Ylikankaan teokselle Unileipää, kuolonvettä, spiidiä. Huumeet Suomessa 1800–1950 myönnettiin vuonna 2010 sekä Vuoden tiedekirja -palkinto että tiedonjulkistamisen valtionpalkinto.
Long Range Desert Group

Long Range Desert Group (LRDG) oli brittiläinen armeijan erikoisyksikkö, joka osallistui toisen maailmansodan aikana taisteluihin Pohjois-Afrikassa. Se perustettiin 1940 ja lakkautettiin sodan päätyttyä Euroopassa 1945.
Saksalaisen sotamarsalkan ja Afrikakorpsin komentajan Erwin Rommelin mukaan yksikkö aiheutti enemmän tuhoa kuin mikään muu kokoisensa yksikkö.
Kuningas K. Rool

Kyvyt ja voimat

Donkey Kong Countryn lopputaistelussa K. Rool hyökkäsi Donkeyn ja Diddyn kimppuun alkuun yksinkertaisesti taklaamalla, ja kruunuaan bumerangin tavoin heittäen. Tämän jälkeen hän yritti murskata apinakaksikon kanuunankuulilla, ja lopulta hyppäämällä näiden päälle.
Donkey Kong Country 2:ssa K. Rool ampui väkipyssyllään kanuunankuulia sekä kolmenlaisia myrkkypilviä, jotka vahingoittivat pelaajia eri tavoilla. Rool kykeni myös muuttumaan näkymättömäksi ja siirtymään hetkessä paikasta toiseen. Donkey Kong Country 3:ssa hän ei käyttänyt minkäänlaisia kykyjä; hän yritti vain tuhota Kongit käyttämällä tiedettä hyväkseen.
Donkey Kong 64:ssä K. Rool pystyi heittämään nyrkkeilyhanskansa bumerangin lailla pelaajiin, iskeytymään maahan sähköshokin luoden, ja muuntautumaan näkymättömäksi. Ainoastaan hänen varjostaan pystyi päättelemään, missä hän liikkui.
DK King of Swing:ssä ja DK Jungle Climberissä Rool pystyi liikkumaan keinuissa ja tekemään hyökkäyksiä. Tuossa samassa pelissä hän lopussa muuntautui jättiläiseksi syödessään kristallibanaanin. Tuolloin hän pystyi hallitsemaan tuulta ja sinkoamaan meteoreja, ja jopa puhaltamaan tulta Bowserin tavoin.

Muut esiintymiset

Kuningas K. Rool-palkinnon voi nähdä pelissä Super Smash Bros. Brawl, mutta itse K. Rool ei ole pelattavana hahmona. K. Roolin voi valita pelattavaksi hahmoksi pelissä Mario Super Sluggers, jossa hän kuuluu DK:n tiimiin. Donkey Kong Barrel Blast-pelissä K. Roolin voi avata pelihahmoksi. Hän on hiukan huono käänteissä, mutta on hyvin nopea. Kuningas K. Rool esiintyi myös paljolti Nelvanan vuonna 1996 tuottamassa Donkey Kong Country-nimisessä televisiosarjassa englanninkielisenä äänenään Ben Campbell. Vuonna 2018 hän tuli pelattavaksi hahmoksi peliin Super Smash Bros. Ultimate.
Alkoholimaksasairaus

Alkoholimaksasairaus on liiallisen alkoholinkäytön aiheuttama maksavaurio. Alkoholi on länsimaissa keskeinen maksasairauksien aiheuttaja; esimerkiksi Suomessa jopa 90 % kirrooseista on alkoholin aiheuttamia. Alkoholimaksasairauden kehittyminen ja eteneminen on aina yksilöllistä. Yleisesti ottaen naiset kuitenkin sairastuvat huomattavasti vähemmästä alkoholinkulutuksesta kuin miehet. Alkoholimaksasairauteen kuoli vuonna 2007 Suomessa 1 145 ihmistä.
Runsas alkoholinkäyttö johtaa usein maksan rasvoittumiseen. Siitä maksa voi palautua ennalleen alkoholinkäytön loputtua. Lähes kaikille alkoholin suurkuluttajille kehittyy rasvamaksa. Alkoholihepatiittiin tilanne etenee osalla (10–35 %) suurkuluttajista. Alkoholin aiheuttama maksatulehdus voi jollakulla olla käytännössä oireeton ja toisella johtaa vakaviin komplikaatioihin, kuten askitekseen, enkefalopatiaan ja munuaisvaurioon.
Alkoholihepatiitissa maksa-arvot (ALAT, ASAT) voivat olla jopa tuhansia.
Alkoholin suurkuluttajista 8–20 % saa lopulta kirroosin, jossa toimiva maksakudos tuhoutuu. Pitkälle kehittynyt kirroosi ei parane ilman maksansiirtoa, mutta alkoholinkäytön loputtua kokonaan maksa voi saada jonkin verran toimintakykyään takaisin. Kirroosia sairastavilla maksa-arvot voivat olla koholla tai täysin normaalit. Kirroosi johtaa usein hengenvaarallisiin komplikaatioihin, kuten askitekseen. Lisäksi noin viisi prosenttia kirroosiin sairastuneista saa maksasyövän.
Yli 125 000 ihmistä kattaneen tutkimuksen mukaan säännöllinen kahvinjuonti ehkäisee alkoholimaksakirroosia. Kupillinen päivässä vähentää riskiä 20 % ja neljä kuppia jo 80 %.
Maria Colliander

Maria Magdalena Colliander (1857–1954) oli suomalainen pikakirjoittaja, joka toimi aktiivisesti pikakirjoituksen hyväksi Suomessa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana.
Colliander toimitti, joko yksin tai muiden avustamana, useita pikakirjoitusjulkaisuja, mm. ensimmäinen suomenkielinen pikakirjoituslehti Yritys (1887), Pikakirjoituslehti (1890–1907), Stenografiska läsöfningar VIII (1889), Luettelo suomalaisessa pikakirjoituksessa käytetyistä ehtolyhennyksistä (1890), Julhelsning till Nordens Gabelsbergerske stenografer (1891) ja Pikakirjoitussatoa (1921). Lisäksi hän kirjoitti pikakirjoitustekstin useisiin oppikirjoihin ja muihin julkaisuihin, muun muassa Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjaan.
Joseph Ebuya

Joseph Ebuya (s. 20. kesäkuuta 1987 Nyandarua, Kenia) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Ebuya sijoittui Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 neljänneksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.05,89. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa neljänneksi ja voitti Pekingin nuorten MM-kisoissa pronssia 5 000 metrillä sekä hopeaa 10 000 metrin juoksussa ajalla 28.53,46. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metrin juoksusa kahdeksas ajalla 7.43,31. Seuraavana vuonna Ebuya karsiutui Osakan MM-kisoissa 5 000 metrin alkuerissä. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui 3 000 metrillä toiseksi ja 5 000 metrillä neljänneksi.
Ebuya juoksi Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa 2008 neljänneksi. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän oli 5 000 metrillä kolmastoista. Ebuya voitti Bydgoszczin maastojuoksun MM-kisoissa 2010 MM-kultaa.
Qullai Ismoili Somonī

Historia

Neuvostoliiton aikoina vuori oli maan korkein kohta. Se oli vuosina 1932–1962 nimeltään Pik Stalina (ven. пик Сталина) ja vuosina 1962–1998 Pik Kommunizma (ven. пик Коммунизма. suom. Kommunismin huippu). Nykyinen nimi tulee Tadžikistanin "kansakunnan isästä"  Ismail I:stä.
Vuorelle kiipesi ensimmäisen kerran neuvostoliittolainen vuorikiipeilijä Jevgeni Abalakov vuonna 1933.
Vuoren pohjoispuolella on kolme jäätikköä.
Antikviteettikollegio

Antikviteettikollegio oli Ruotsissa 1666 perustettu virasto, joka tutki Ruotsin varhaishistorian ja muinaisjäännösten lisäksi oikeustiedettä, kirkkohistoriaa ja sukutiedettä sekä Islannin ja Norjan vanhaa kirjallisuutta. Antikviteettikollegio perustettiin Magnus Gabriel De la Gardien aloitteesta Uppsalassa, josta se muutti 1690 Tukholmaan. Kollegio muodostettiin 1692 Antikviteettiarkistoksi, joka alistettiin 1786 Ruotsin kuninkaallisen kaunokirjallisuusakatemian alaiseksi. Jo 1780 sen arkistoja siirrettiin Kuninkaalliseen kirjastoon.

Antikviteetti

Sana antikviteetti (lat. antī'quitās, muinaisuus) tarkoittaa muinaisiin oloihin kuuluvaa asiaa, muinaismuistoa ja muinaisesinettä, jolla on erityinen taiteellinen tai historiallinen arvo.