google/wiki40b huggingface dataset:
Professori Frink

Hahmon tausta

Frinkin ääni, puhetapa ja hokemat perustuvat Jerry Lewisin esittämään tiedemieshahmoon Julius Kelpiin vuoden 1963 komediaelokuvassa Tohtori Jerry ja Mr. Hyde. Hank Azaria on lainannut hahmolle hokemia myös kyseisen elokuvan vähemmän tunnetuista jatko-osista. Hahmo on nimetty Simpsonien tuottajan ja käsikirjoittajan John Frinkin mukaan.
Frinkillä on joissain jaksoissa ollut itseään muistuttava poika ja hän on muutamissa yhteyksissä maininnut myös vaimonsa. Poika on nähty 3. kauden jaksossa ”Velipuolen paluu” ja 15. kauden jaksossa ”Robotti-Homer”. Toisaalta varsinkin uudemmissa jaksoissa vihjataan usein, että Frink ei ole koskaan onnistunut hankkimaan itselleen tyttöystävää, koska hän ei ymmärrä naisia. 15. kauden jaksossa ”Kauhujen talo, osa 14” Frink herättää eloon kuolleen isänsä Joh Frink vanhemman. Isän ääninäyttelijänä oli sopivasti Jerry Lewis, jonka saaminen tähän rooliin oli ollut ääninäyttelijä Azarian pitkäaikainen toive.
Toistaiseksi ainoa Simpsonien jakso, jossa Frink on tarinan päähenkilö, on 27. kauden jakso ”Rakkauden algoritmi”.

Keksinnöt ja älykkyys

Frink hallitsee suvereenisti useita eri tieteenaloja. Frinkin keksinnöt ja laskelmat eivät kuitenkaan usein tiukan paikan tullen toimi niin kuin niiden pitäisi ja ne ovat monesti pahentaneet niitä ongelmia, joiden ratkaisemiseen ne on tarkoitettu. 6. kauden jaksossa ”Bartin komeetta” Frink oli suunnitellut ohjuksen, jonka piti tuhota Springfieldiä uhannut komeetta, mutta ohjuksen lentorata ohittikin komeetan ja tuhosi ainoan Springfieldistä pois vievän sillan. 3. kauden jaksossa ”Homerin tuliliemi” Frinkin kehittämän laitteen piti näytettä analysoimalla selvittää Homerin keksimän ihmedrinkin salainen ainesosa, mutta kone antoikin virheellisen vastauksen ”rakkaus” (oikea ainesosa oli yskänlääke). 5. kauden jaksossa ”Kansalainen Burns” Frinkin Montgomery Burnsille suunnittelema suuri mekaaninen nallekarhu taas ei totellut kaukosäädintä ja hyökkäsi uhkaavasti Burnsin kimppuun ennen kuin karkasi seinän läpi.
Frink on tehnyt myös onnistuneita keksintöjä, kuten lentävän moottoripyörän, joka vilahti pari kertaa 6. kauden jaksossa ”Vanha sitruunapuu”. Hän on keksinyt myös aikakoneen ja tulevaisuuden näyttävän laitteen, jonka ennustuksen mukaan hän tulee tulevaisuudessa hirttämään itsensä.
10. kauden jaksossa ”Lisan aivot” professori Frink mainitsee älykkyysosamääränsä olevan 200, päähän osuneen iskun jälkeen 199 tai 198.
Simpsonit-sarjakuvissa professori Frink on keskeisempi hahmo kuin alkuperäisessä tv-sarjassa ja Bart Simpson toimii usein hänen apulaisenaan.
Mansfield (Ohio)

Mansfield on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Mohican-joen haarautumiskohdassa noin 100 km Columbuksesta koilliseen.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Mansfieldin väkiluku oli 47 821.
Eino Kivivuori

Kustaa Eino Kivivuori (27. toukokuuta 1900 Mietoinen – 7. huhtikuuta 1966 Turku) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Raision Tehtaat Oy:n ensimmäisenä pääjohtajana ja yhtiön merkittävänä kehittäjänä. Hän oli myös Mekes Oy:n toimitusjohtaja ja yhteiskunnallinen taustavaikuttaja.
Eino Kivivuoren vanhemmat olivat Kaarlo Kustaa Kivivuori ja Venla Sofia Mannerjärvi. Hän kävi maamieskoulun Vehmaalla ja valmistui vuonna 1925 maatalousteknikoksi Mustialan maanviljelysopistosta. Hän työskenteli aluksi kansanopiston opettajana, mutta siirtyi 1930 Keski-Suomen Maataloustuottajain Liiton ja 1937 Varsinais-Suomen Maataloustuottajain Liiton sihteeriksi. Kivivuori ajoi voimakkaasti vehnän jauhamiseen erikoistuneen kauppamyllyn perustamista Varsinais-Suomeen, koska maakunnassa ei entuudestaan ollut sellaista ja alueen viljelijöiden oli vaikea saada vehnäänsä myydyksi isojen vehnämyllyjen ostaessa raaka-aineensa ulkomailta. Hänet nimitettiin itseoikeutetusti vuonna 1939 perustetun Oy Vehnä Ab:n toimitusjohtajaksi. Raisioon rakennettu mylly aloitti toimintansa 1942 ja sitä laajennettiin sotien jälkeen.
Niin ikään Kivivuoren aloitteesta perustettiin 1950 rypsiöljyn valmistamista varten Oy Kasviöljy – Växtolje Ab ja 1956 Margariini Oy. Hän johti kaikkia kolmea yritystä sekä niiden yhteiseksi hallintoyhtiöksi 1959 perustettua Raision Tehtaat Oy:tä samoin kuin Keksi Oy:tä vuoteen 1961 saakka. Suuren teollisuuslaitoksen johtajanakin Kivivuori säilytti maanviljelijöiden edunvalvojan katsantokannan. Kivivuori joutui kuitenkin eroamaan yhtiöidensä johdosta vuoden 1961 margariiniskandaalin seurauksena, kun ilmeni, että Raision Tehtaiden margariinissa oli käytetty ihmisravinnoksi kelpaamattomia aineksia.
Tämän jälkeen Kivivuori tuli 1962 perustetun Mekes Oy:n toimitusjohtajaksi. Sen tarkoituksena oli verkostoida noin 400 pientä metalliteollisuusalan yritystä ja luoda siten työpaikkoja maaseudulle. Lisäksi yhtiö rakensi oman tehtaan Parkanoon. Kivivuori jäi eläkkeelle Mekesistä 1965. Kaksi vuotta myöhemmin kannattamaton yritys teki konkurssin.
Kivivuorella oli paljon yhteiskunnallisia luottamustehtäviä ja hänet tunnettiin Maalaisliiton taustavaikuttajana sekä Urho Kekkosen lähipiirin jäsenenä. Hän toimi vuosina 1956–1964 Maakansa-lehden kustannusyhtiön johtokunnan puheenjohtajana ja kuului Kekkosen vaalikampanjoita tukeneen Maaseudun Yhteisvaliokunnan Säätiön johtokuntaan. Kivivuori osallistui asiantuntijana Suomen kahdenvälisiin kauppaneuvotteluihin Neuvostoliiton ja Kiinan kanssa. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1960.
Veikko Svinhufvud

Veikko Eivind Svinhufvud (15. helmikuuta 1908 Heinola – 28. helmikuuta 1969 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko, maanviljelijä, metsänhoitaja, pankinjohtaja ja Maalaisliitto-Keskustapuolueen kansanedustaja.

Henkilöhistoria

Svinhufvudin vanhemmat olivat presidentti Pehr Evind Svinhufvud ja Alma Ellen Timgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Lappeenrannan yhteiskoulusta 1927 ja valmistui metsänhoitajaksi 1931 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1934. Svinhufvud toimi Helsingin yliopiston metsänhoidon assistenttina 1933–1934, Keskusmetsäseura Tapion apulaismetsänhoitajana 1936, Enso-Gutzeitin metsäkoulun opettajana 1937–1938 ja suonkuivausmetsänhoitajana 1938–1941. Sotavuosina hän oli pika-asutustoimikunnan jäsenenä 1940–1941 ja päämajan linnoitusosaston metsänhoitajana 1944–1945. 
Sodan jälkeen Svinhufvud oli maanhankintalain toimeenpanon tarkastajana Mikkelin ja Kymen tarkastuspiirissä 1945–1954, Suomen maatalousosakepankin Lappeenrannan konttorin johtajana 1954–1956 sekä Lappeen seudun osuuskassan johtajana 1956–1958. Hän piti Luumäellä sijaitsevaa Kotkaniemen tilaa vanhempiensa jälkeen vuosina 1953–1969. Svinhufvud oli naimisissa vuosina 1932–1942 Magda Ulrika Sofia Lundqvistin kanssa ja 1943-1969 Aune Ester Hätisen kanssa.

Yhteiskunnalliset tehtävät

Svinhufvud oli Maalaisliitto-Keskustapuolueen kansanedustajana vuosina 1958–1966 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa. Svinhufvud oli Kansainvälinen rauhantuki -järjestön ja Suomen rauhanpuolustajien puheenjohtajana. Hän kuului myös Maailman rauhanneuvostoon ja Maalaisliiton puoluevaltuuskuntaan.
Toyotomi Hideyoshi

Toyotomi Hideyoshi (jap. 豊臣秀吉, 1536 tai 1537–18. syyskuuta 1598), oli Japanin sotilasdiktaattori vuosina 1591–1598. Hän ei kuitenkaan ottanut shōgunin arvonimeä, vaan tyytyi titteliin kampaku (korkein kansleri). Hän oli yksi Japanin kolmesta suuresta yhdistäjästä.
Hideyoshi aloitti uransa tavallisena jalkaväensotilaana, mutta kohosi lopulta menestyksekkään sotapäällikön Oda Nobunagan parhaaksi sotilaaksi. Nobunaga pyrki yhdistämään Japanin kukistamalla riitelevät daimiot, mutta menehtyi kenraalinsa Akechi Mitsuhiden käännyttyä häntä vastaan Honnō-jin temppelissä 1582. 
Onnekkaan sattuman kautta Hideyoshi sai ensimmäisenä tiedon Nobunagan kuolemasta. Hän solmi heti rauhan senhetkisen vastustajansa Mori-klaanin kanssa ja hyökkäsi Akechi Mitsuhiden kimppuun murskaten tämän joukot. Tämän jälkeen Hideyoshi otti entiset Nobunagan joukot komentoonsa syrjäyttäen asetoverinsa ja Nobunagan pojat. Nobunagan taistelutoveri Shibata Katsuie nousi vuonna 1583 avoimeen vastarintaan Hideyoshia vastaan, mutta kukistui ja teki seppukun. 
Vuoteen 1584 mennessä Hideyoshilla oli hallussaan kaikki ne alueet, jotka Nobunaga oli aiemmin vallannut. Tällöin hän ryhtyi alistamaan loppua maasta kukistaen daimiot yksi kerrallaan. Vuoteen 1591 mennessä koko Japani oli yhdistetty, ja Hideyoshilla oli komennuksessaan liki 250 000 samurain armeija.  Näin hänestä tuli maan tosiasiallinen johtaja, ja keisari antoi hänelle aristokraattisen sukunimen Toyotomi (samurailuokkaan alun perin kuulumattomana hänellä ei ollut sukunimeä). 
Hideyoshi vakiinnutti yhteiskuntaluokkien rajat ja takavarikoi aseita kaikilta, jotka eivät kuuluneet samurailuokkaan. Hän otti kaiken maan hallintaansa ja luovutti sitä myöhemmin takaisin daimioille saatuaan näiltä uskollisuuden valan. Valtakautensa aikana Hideyoshi ryhtyi epäonnistuneeseen Korean valtaukseen tarkoituksenaan jatkaa valloitusta Kiinaan ja Intiaan. Suuruudenhullusta hankkeesta luovuttiin vasta hänen kuoltuaan vuonna 1598.
Luovuustekniikka

Luovuustekniikat ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta

Luova ongelmanratkaisu

Luovassa ongelmanratkaisussa yhdistetään tietoja ja asioita niin, että tulos on tekijälleen uusi. Se edellyttää luovia ajattelutapoja ja asenteita sekä erityisiä kykyjä ja taitoja. Luova ongelmanratkaisu on prosessi, johon kuuluu ongelman tai parannusmahdollisuuden huomaaminen, siihen liittyvien tosiasioiden, näkemysten ja tavoitteiden tunnistaminen, sekä lähestymistapojen ja ideoiden tuottaminen, ideoiden arvioiminen, valitseminen ja toteuttaminen.
Luovan ongelmanratkaisuprosessin välttämätön ehto on kaikkien ryhmän jäsenten positiivinen asenne, asioiden ja ideoiden tasavertainen käsittely ja ongelmien näkeminen haasteina, sekä ongelmanratkaisuun sitoutuminen.
Positiivinen asenne ilmenee ideoiden myönteisenä käsittelynä. Puutteiden esittäminen on rakentavaa, esimerkiksi 3+ ja Miten -tekniikka. Myönteisyys tekee ideoinnista miellyttävää, ja osoittaa ryhmälle, mikä ideassa on hyvää ja mistä suunnasta löytyy lisää hyviä ideoita.
Rafael Kajander

Rafael Johannes Kajander (7. kesäkuuta 1893 Tuusula – 19. lokakuuta 1946) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra Vilhelm Kajander ja Elin Wellenius.

Opinnot

Kajander kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1911–1914.

Jääkärikausi

Kajander liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Kajander saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918 ja siirrettiin haavoista toivuttuaan 1. huhtikuuta 1918 alkaen 2. ja 5. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan komentajaksi.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Kajander siirrettiin 12. elokuuta 1918 alkaen 7. komppanian päälliköksi Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti. Rykmentissä hänet määrättiin 1. maaliskuuta 1919 alkaen 3. pataljoonan komentajaksi. Kajander erosi armeijasta 10. joulukuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Porin suojeluskuntaan. Paikallispäällikkönä hän toimi 15. syyskuuta 1920 saakka, jolloin erosi suojeluskunnasta ja astui uudelleen armeijan palvelukseen 15. syyskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen kaartiin, missä hänet määrättiin päälliköksi 7. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin 16. huhtikuuta 1921 alkaen Lapuan pataljoonan komentajaksi ja 6. joulukuuta 1923 alkaen Vaasan pataljoonan komentajaksi sekä 29. kesäkuuta 1928 alkaen niin ikään komentajaksi Vöyrin pataljoonaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 15. helmikuuta 1931 ja siirtyi liikemieheksi ja virkailijaksi Mannerheimin-lastensuojeluliiton toimistoon.
Kuunari Maj

Kuunari Maj (entinen Richard W. Clark) oli suomalainen Porvoosta kotoissin ollut mutta Maarianhaminaan rekisteröity kuunari joka syttyi palamaan 16. tammikuuta 1949 Selkämerellä Rauman korkeudella ja ajelehti sitten etelään kunnes upposi 26. tammikuuta 1949 Ahvenanmaan pohjoispuolella noin 10 meripeninkulmaa luoteeseen Saltvikin Pattskärenista. Laiva oli matkalla Mäntyluodosta Kööpenhaminaan kun sen peräsin vioittui ja laiva syttyi tuleen konehuoneessa tapahtuneen räjähdyksen jälkeen. Onnettomuudessa kuoli seitsemän miehistön jäsentä, laivan päällikkö ja neljä miestä poistui alukselta 18. tammikuuta laivan ainoalla pelastusveneellä, toinen pelastusvene oli tuhoutunut.
Tuula Kallioniemi

Tuula Inkeri Kallioniemi (o.s. Laaksonen, s. 22. maaliskuuta 1951 Kymi) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. 
Kallioniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1975. Hän opiskeli yleistä kirjallsuustiedettä, suomen kieltä, lehdistö- ja tiedotusoppia, puheoppia ja kasvatustiedettä.
Kirjailijana Kallioniemi aloitti 1970-luvun lopussa. Hänen kirjojaan on kustantanut pääosin Otava. Kallioniemi tunnetaan muun muassa lapsille suunnatusta Reuhurinteen ala-aste -kirjasarjastaan, jossa seurataan ala-asteen oppilaiden ja opettaja Aapeli Käen arkipäivän elämää. Suositun sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1997. Hän on kirjoittanut muun muassa myös Konsta-sarjaa, joka on kerännyt erityisesti poikalukijoita ja palkittiin Pirkanmaan Plättä -palkinnolla vuonna 2010.
Kallioniemi on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Hänelle on myönnetty Topelius-palkinto (1979), kirjallisuuden valtionpalkinto (1985 ja 2012), Anni Swan -mitali (1994), Kaarina Helakisa -palkinto (1999), Pertsa ja Kilu -palkinto (2000), Pirkanmaan Plättä (2001 ja 2010), Alex Matson -palkinto (2010) ja Tirlittan-palkinto (2013). Kallioniemen teos on ollut viidesti (1999, 2003, 2004, 2008 ja 2015) Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Hän sai valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1997 ja 2003.
Kangasalla asuva Kallioniemi on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista poikaa.
Pehmeä laskeutuminen

Pehmeä laskeutuminen tarkoittaa avaruustekniikassa laskeutumista taivaankappaleen pinnalle niin, että laskeutunut alus tai luotain säilyy toimintakuntoisena.
Tammiselkä

Tammiselän kylä oli Kivennavan pitäjässä rajan tuntumassa. Heti Tammiselän eteläpuolella rajan takana oli Mainilan laukauksista kuuluisaksi tullut Mainilan kylä. Tammiselkä oli iso kylä, ennen Talvisodan alkua kylässä oli viitisenkymmentä taloa.
Leonardo Vinci

Leonardo Vinci (1690 Strangoli – 27. toukokuuta 1730 Napoli) oli italialainen barokkiajan säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten oopperoistaan. Hän oli napolilaisen oopperan johtavia säveltäjiä ja Alessandro Scarlattin kilpailija. Scarlattin kuoleman jälkeen hän toimi Napolin kuninkaallisen kapellin varakapellimestarina ja Poveri di Gesù Cristo -konservatorion kapellimestarina.

Elämä ja ura

Vinci opiskeli musiikkia Napolissa Gaetano Grecon johdolla Poveri di Gesù Cristo -konservatoriossa. Aluksi hän tuli tunnetuksi Napolin murretta käyttäneistä opera buffa -teoksistaan vuoden 1719 paikkeilla, mutta hän sävelsi myös monia vakavia oopperoita erityisesti Pietro Metastasion librettoihin. Vinci kuoli noin 40-vuotiaana toukokuussa 1730, tarinoiden mukaan rakastajattarensa mustasukkaisen aviomiehen myrkyttämänä.
Vincin oopperaa Li zite ’ngalera (1722) pidetään yleisesti parhaana hänen opera buffa -teoksistaan. Vakavista oopperoista taas Didone Abbandonata (”Hyljätty Dido”, Rooma, 1726) ja Artaserse (” Artakserkses”, Rooma, 1730) mainitaan merkittävimpinä. Aaria ”Vo solcando” Artasersestä on hyvä esimerkki hänen tyylistään.
Oopperoiden lisäksi Vinci kirjoitti muutamia kantaatteja, sonaatteja ja serenatoja sekä kaksi oratoriota, Oratorio di Maria dolorata (n. 1723) ja Oratorio per la Santissima Vergine del Rosario (n. 1730). Hänen sonaattiaan D-duuri huilulle ja basso continuolle esitetään yhä. Hän sävelsi myös kaksi nokkahuilusonaattia sekä nokkahuilukonserton.
Vuonna 2015 Decca julkaisi kapellimestari Riccardo Minasin johtaman levytyksen hänen kolminäytöksisestä oopperastaan Catone in Utica (Rooma, 1728).
Adrarin tasanko

Adrarin tasanko tai Ardar (berbeerikielellä Adrar tarkoittaa ’vuori’) on Mauritanian keskiosissa, läntisessä Saharassa oleva alue.
Siellä on matala keskimassiivi, jossa on jyrkkäreunaisia, noin 240 metriä kohoavia jyrkänteitä. Maaperä on kuivaa ja miltei kelvotonta sadon tuottamiseksi. Alueen ylänköjen juurella on kuitenkin riittävästi vettä taaltelipalmuille ja kosteampaan vuodenaikaan kanjoneissa kasvatetaan hirssiä, durraa, meloneja ja vihanneksia. Alueella on sora-aavikoita ja hiekkadyynejä.
Aiemmin Ardarin väestö oli paimentolaisia. Alueen tärkein kaupunki on Atar. 
Seudun historiallisia paikkakuntia ovat esimerkiksi Quadune, aiempi karavaanireitin ja kultakaupuan keskus.
Kun Sahara oli neoliittikaudella vihreä, sinne rakenneltiin muun muassa kivisiä ympyröitä. Myöhemmin almoravidit perustivat tänne suuren valtakunnan pienen pääkaupungin Azouguin, joka hylättiin kun alue kuivui.
Haag

Nimi

Kaupungin virallinen nimi on ’s-Gravenhage, mutta yleisesti käytetään lyhennettyä muotoa (Den) Haag.

Maantiede ja ilmasto

Haag sijaitsee Pohjanmeren rannalla. Scheveningenin kaupunginosa keskustan luoteispuolella ja Kijkduin lounaassa ovat alueen rantaelämän keskuksia. 
Haagissa vallitsee merellinen ilmasto, ja sää on usein harmaa ja tihkusateinen; varsinkin keväisin ja syksyisin. Lämpimin kuukausi on elokuu, mutta silloinkin keskimääräinen ylin lämpötila on vain hiukan yli 20 astetta. Kylmintä on helmikuussa.

Talous

Öljy-yhtiö Shellin (Royal Dutch Shell) päämaja on Haagissa. Samaten siellä sijaitsevat muun muassa KPN:n (Hollannin kansallinen puhelinyhtiö), AEGON:n (vakuutusyhtiö) ja TPG:n (posti- ja logistiikkayhtiö) pääkonttorit.

Urheilu

Kaupungin jalkapalloseura on ADO Den Haag. Haagilla on seura myös amerikkalaisessa jalkapallossa, Den Hague Raiders 99.
Kuuluisia haagilaisia urheilijoita ovat muun muassa Richard Krajicek (tennis, Wimbledon-voittaja), Dick Advocaat (jalkapallovalmentaja), Raymond van Barneveld (darts) ja Bart Veldkamp (pikaluistelu, olympiavoittaja).
Unohdettu sota

Unohdettu sota : sissi- ja tiedustelusotaa Virossa toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen on vuonna 1992 ilmestynyt historiantutkijan ja Viron entisen pääministerin Mart Laarin kirjoittama tietoteos tapahtumista Virossa ja muualla Baltiassa 1940-luvulla. Kirjassa käsitellään muun muassa vuoden 1941 kesäsotaa sekä vastarintaliikettä, metsäveljiä.
Esipuheessa Laar kertoo vaikeuksista löytää todenmukaista tietoa, esimerkiksi kommunistinen puolue oli hävittänyt runsaasti asiakirjoja, KGB:n arkistot sisältävät kidutuksella hankittuja tunnustuksia ja turvallisuuspalvelun raporteissa on paljon virheitä ja valehtelua. Neuvosto-Viron aikana julkaistiin vain vähän artikkeleja ja kirjoja aseellisesta vastarintaliikkeestä, ja niissä metsäveljet kuvattiin bandiiteiksi ja murhamiehiksi, joilla ei ollut lainkaan kannatusta kansan keskuudessa. Myös länsimaat vaikenivat Viron unohdetusta taistelusta.
Saadakseen todenmukaisen kuvan vastarintaliikkeestä Laar on yhdistellyt erilaisia lähteitä ja verranut niitä keskenään. Hän haastatteli myös itse metsäveljinä toimineita 1980-luvun lopulla, jolloin Viro vielä kuului Neuvostoliittoon. Kirjan ilmestyessä vastarintaliikkeen tutkiminen oli Laarin mukaan vasta alkuvaiheessaan mutta kokonaiskuva oli jo olemassa.
Eesti Express -lehti kutsui Laarin kirjaa "patrioottis-paatokselliseksi". Jukka Rislakin arvostelun mukaan kirjan tarinat ovat jännittäviä ja pääministeri Laar kirjoittaa sujuvasti. Hän on myös onnistunut säilyttämään tiedemiehen viileyden, vaikka kirjoittaa aiheesta, jossa hän on selvästi valinnut puolensa. Arvostelijan mielestä Laar saattaa kuitenkin liioitella metsäveljien merkitystä ja osa muisteluista sisältää nättijussimaista legendaa. Laarkin korostaa, että muistelijat suurentelevat helposti omaa menestystä ja vastustajan menetyksiä.
Metafyysinen taide

Metafyysinen taide (ital. Pittura metafisica tai Scuola metafisica) on alun perin Italiassa 1900-luvun alussa syntynyt taidesuuntaus, jonka keskeisimpiä edustajia olivat Giorgio de Chirico ja Carlo Carrà. Carrà oli 1910-luvulla jo saavuttanut mainetta futuristisena maalarina, ja de Chirico puolestaan oli herättänyt Pariisissa ihastusta mystisillä kaupunkikuvillaan. Taiteilijat tunsivat toisensa ja näkemystensä yhtymäkohdat ja muodostivat eräänlaisen liittolaisuussuhteen.
Metafyysikot maalasivat näennäisen realistiseen tyyliin unenomaisia näkymiä esimerkiksi italialaisilla kaupungeille tyypillisistä toreista tai tavanomaisista asetelmista. Teokset edustivat näkymiä kuvitteellisista, ihmisen alitajuntaa heijastavista maailmoista fysikaalisen todellisuuden ulkopuolella. Suuntaukselle annettu nimi metafyysinen juontuu juuri teosten kuvaamien kohteiden tavanomaista kokemusmaailmaa ylittävästä luonteesta. Taiteilijat pyrkivät osoittamaan, että arkipäiväisistäkin asioista oli löydettävissä kätketty metafyysinen olemus, mikä muistuttaa Kantilaista ajatusta noumenaalisesta olemusten maailmasta.
Metafyysisessä taiteessa normaali fysikaalisen todellisuuden logiikka ei enää pätenyt, vaan teoksissa tavanomaisilta näyttävät kohteet saattoivat asettua toisiinsa nähden selittämättömällä tai satunnaisella tavalla ja epätodellisissa perspektiiveissä. Metafyysinen taide vaikutti merkittävästi dadaismin ja surrealismin kehitykseen.
Chiricon ja Carràn ohella merkittäviä metafyysikkoja ovat olleet myös belgialainen Paul Delvaux sekä italialaiset Giorgio Morandi, Filippo de Pisis ja Alberto Savinio (de Chiricon veli).
Villit Ipanat

Villit Ipanat (engl. Rugrats Go Wild) on vuonna 2003 kuvattu animaatioelokuva. Se on ns. crossoveri-elokuva, jossa esiintyvät animaatiosarjojen Ipanat ja Villit Marjaset hahmot. Elokuvan ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Elizabeth Daily, Nancy Cartwright, Kath Soucie, Dionne Quan, Cheryl Chase, Tara Strong, Cree Summer ja Bruce Willis. Elokuvan on ohjannut Norton Virgien. Elokuva oli taloudellinen menestys.
Klotiatsepaami

Käyttö

Klotiatsepaamin on todettu olevan voimakkaasti ahdistusta poistava lääke lyhytaikaisessa käytössä. Ranskassa ja Japanissa sitä käytetään myös esilääkityksenä pienten leikkausten yhteydessä. Näissä maissa kyseistä lääkettä markkinoidaan tuotenimilla Veratran ja Rize.
Sen yleisimmät haittavaikutukset ovat sekavuus ja väsymys, ja myös lääkitysperäistä hepatiittia on raportoitu. Kyseistä lääkettä on myös käytetty väärin.
Klotiatsepaami ei ole Suomessa kaupan.