google/wiki40b huggingface dataset:
Golos russkoi kolonii

Golos russkoi kolonii (ven. Голос русской колонии, ”Venäläisen siirtokunnan ääni”; loppuvaiheessa Russki golos, Русский голос, ”Venäjän ääni”) oli Helsingissä maalis-huhtikuussa 1918 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen perustetuista venäläisistä sotilaslehdistä ja myöhemmistä emigranttilehdistä poiketen Golos russkoi kolonii oli tarkoitettu Suomessa vanhastaan asuneille venäläisille. Sen taustayhteisön muodosti vuoden 1918 tammikuussa perustettu yhdistys Russkaja kolonija, jonka tarkoituksena oli Suomen venäläisyhteisön aseman laillistaminen. Siirtokunnan ja lehden keskeinen henkilö oli Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Konstantin Arabažin. Hänen tavoitteenaan oli lähentää suomalaisia ja venäläisiä toisiinsa kulttuurin avulla. Kuudesti viikossa ilmestynyt lehti painettiin entisessä Gorškovin kirjapainossa.
Golos russkoi kolonii ilmestyi Suomen sisällissodan aikana punaisessa Helsingissä. Sillä ei näytä olleen ongelmia sodan punaisen osapuolen kanssa. Valkoisten voitettua sisällissodan Suomessa asuneita venäläisiä ryhdyttiin karkottamaan maasta, minkä johdosta myös Russki golos lopetti ilmestymisensä. Huhtikuun lopulla Arabažin alkoi toimittaa uutta lehteä Russki vestnik.
Suomalaisen ratsuväen marssi 30-vuotisessa sodassa

Suomalaisen ratsuväen marssi 30-vuotisessa sodassa (joskus myös lyhyesti 30-vuotisen sodan marssi, Suomalaisen ratsuväen marssi tai Hakkapeliittojen marssi) on sotilasmarssi, jota suomalainen ratsuväki käytti 30-vuotisessa sodassa. Säveltäjä on unohtunut. Marssi on suosittu ja se on kansainvälisestikin yksi tunnetuimmista ruotsalaisista/suomalaisista marsseista. Erityisesti hakkapeliittojen kanssa 30-vuotisessa sodassa tekemisissä olleissa Ruotsissa ja Saksassa marssi muistetaan edelleen. Ruotsissa marssi tunnetaan nimellä Finska rytteriets marsch, Saksassa Schwedischer Reitermarsch tai Marsch der Finnländischen Reiterei im 30-jährigen Krieg ja soittokunnat soittavat sitä aika-ajoin. Suomessa se on pääesikunnan ja sen alaisten laitosten kunniamarssi.
Marssia käytetään myös suomalaisissa kouluratsastuskisoissa palkintojenjako- ja kunniakierrosmusiikkina.
Marssin kaksi ensimmäistä taitetta ovat todella peräisin 30-vuotisen sodan ajoilta, kolmas taite on vanha suomalainen kansansävel, jonka liitti marssiin tiettävästi tirehtööri Lauri Hämäläinen (1832-1888). Marssi oli sittemmin pitkään unohduksissa kunnes Sakari Topelius teki siihen sanat noin 1880.
Saksassa marssia kuulee edelleen päivittäin Münchenin Marienplatz -aukioilla, Raatihuoneen (Neues Rathaus) kellopelin soidessa.
Marssin yleisimpään sovitukseen kuuluvat fanfaariventtiilitorvet, jotka kuitenkin voidaan korvata trumpeteilla. Kahdella patarummulla on tärkeä osa marssissa.
Heide-Park

Heide-Park on suuri huvipuisto Soltaussa Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Se avattiin elokuussa 1978. Sen pinta-ala on noin 85 hehtaaria ja siellä on 40 huvipuistolaitetta. Puistoa ylläpitää brittiläinen Merlin Entertainments.
Kymenlaakson Suunta

Kymenlaakson Suunta oli Haminassa, Kouvolassa ja Kotkassa vuosina 1933–1939 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen sanomalehti.
Lehden perustamista edelsi yritys saada kokoomuksen vararikkoon mennyt Haminan Lehti IKL:n äänenkannattajaksi. Viipurilainen Karjala päätti kuitenkin jatkaa haminalaislehden julkaisemista, jolloin IKL:n kannattajat perustivat oman lehden. Sen päätoimittajaksi siirtyi Haminan Lehden entinen päätoimittaja Hannes Seppänen. Vuonna 1934 Kymenlaakson Suunnan pääomistajaksi tuli IKL:n pää-äänenkannattajan Ajan Suunnan kustannusyhtiö. Keskustoimitus sijaitsi ensin Haminassa ja Kouvolassa ja asettui sittemmin Kotkaan. Kannattamaton lehti lopetettiin talvisodan alettua. Jo sitä ennen sen kokoa oli jouduttu supistamaan.
Kahdesti viikossa ilmestyneen Kymenlaakson Suunnan päätoimittajina työskentelivät Hannes Seppänen (1934–1935), Jaakko S. Holstila (1936) ja V. E. Halmeenmäki (1936–1939). Johtokunnan puheenjohtajina olivat Vilho Annala (1934–1935) ja O. Meriluoto vuodesta 1935 ja toimitusjohtajana Aarne Lehonkoski vuodesta 1934. Lehteä painettiin Kouvolassa ja Lahdessa ja vuoden 1934 lopulta lähtien kokoomuslaisen Etelä-Suomen kirjapainossa Kotkassa.
Arovarpunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 13,5–14,5 cm, siipien kärkiväli 27–30 cm ja paino 21–25 g. Se on paksunokkainen, pieni ja vaalea varpunen, joka on alapuolelta lähes valkoinen ja yläpuolelta harmaa tai harmaanruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji luetaan usein kuuluvaksi Petronia-sukuun.

Esiintyminen

Arovarpusen pesimäalueet ovat pääosin Iranissa ja Afganistanissa, pienempiä erillispopulaatioita on muun muassa Armeniassa, Arabian niemimaalla, Turkissa, Libanonissa ja Israelissa. Se on lyhyen matkan muuttolintu, joka talvehtii Arabian niemimaan länsiosissa ja Afrikan koillisosissa. Laji esiintyy 1–10 miljoonan neliökilometrin laajuisella alueella, Euroopan kanta on 14 000–37 000 yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen.
Toukokuun alussa 2006 Etelä-Israelissa havaittiin poikkeuksellisen mittava arovarpusten kevätmuutto. Normaalisti ne muuttavat alueen yli maalis-huhtikuussa.

Elinympäristö

Lajin elinympäristöä ovat vuorenrinteiden ja laaksojen kuivat, pensaikkoiset ja ruohostoiset maat. Päivän kuumimpina hetkinä arovarpunen lymyilee kallioiden varjoissa tai vesistöjen tuntumassa, viileinä aikoina se ruokailee maassa tai pensaissa.

Lisääntyminen

Pesäpaikka on usein lähellä vesistöä. Pesä on melko hatara ruohonkorsista ja kuivista tikuista tehty rakennelma matalalla puussa tai pensaassa. Se muistuttaa rakenteeltaan punavarpusen pesää. Naaras munii 4–5 munaa, jotka painavat noin 2 g kappale. Naaras hautoo munia 13–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 10–16 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 3–4 viikon ikäisinä.

Ravinto

Pääosan vuodesta arovarpuset syövät siemeniä ja muita kasvinosia. Kesällä ne syövät enimmäkseen pieniä selkärangattomia.
Wenshan

Hallinnollinen jako

Wenshan muutettiin piirikunnasta piirikuntatason kaupungiksi 2.12.2010. Kuntatasolla kaupunki jakauttuu kolmeen alipiiriin, seitsemään suurkuntaan, kahteen maalaiskuntaan ja viiteen etniseen kuntaan.
Ren ja Stimpy

Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Ren ja Stimpyn sijalle 12 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 12.
Gaius Iulius Hyginus

Gaius Iulius Hyginus (n. 64 eaa. – 17) oli latinankielinen kirjailija, Cornelius Alexander Polyhistorin oppilas, joka oli syntyisin joko Espanjasta tai Aleksandriasta. Hänet tuotiin joko orjana tai sotavankina Roomaan, jossa hänet vapautti keisari Augustus, joka teki hänestä Suetoniuksen mukaan myöhemmin Rooman Palatiinikirjaston johtajan.
Hyginus oli hyvin tuottelias kirjoittaja, mutta hänen nimissään on säilynyt vain kaksi mytologian tarustoa: Fabularum Liber, joka kattaa noin kolmesataa tarua ja jumalallista sukuluetteloa sekä De Astronomia, joka kattaa tähtitieteen perusasiat ja niihin liittyvät myytit. Molemmat teokset ovat lyhennelmiä ja peräisin samalta henkilöltä, mutta niiden yksinkertaistettua tyyliä ja alkeellisia virheitä ennen kaikkea kreikkalaisten alkuperäisteosten esittämisessä on pidetty osoituksena siitä, etteivät teokset voi olla peräisin sellaiselta ansioituneelta oppineelta kuin Hyginukselta. Vaihtoehtoisesti on esitetty, että teokset olisivat lyhennelmiä hänen alkuperäisistä töistään, jotka tuntemattomaksi jäänyt kirjailija olisi koonnut toisella vuosisadalla.
Mardonios

Mardonios (kuoli 479 eaa.) oli persialainen sotapäällikkö. Hänen isänsä oli Gobryas, ja hänen äitinsä oli luultavasti Persian kuninkaan Dareios I:n sisko. Mardonios meni naimisiin Dareioksen tyttären Artozostran kanssa. Mardonios tunnetaan parhaiten siitä, että hän johti persialaisia joukkoja Plataian taistelussa 479 eaa.
Erkki Pohjanheimo (lentäjä)

Erkki Olavi Pohjanheimo (ent. Vuori, 2. joulukuuta 1917 Turku – 7. maaliskuuta 1943) oli suomalainen pommituslentäjä, lennonopettaja ja koelentäjä.

Lentolaivueet ja komentopaikat

Pohjanheimo valmistui kadettikoulusta 6. maaliskuuta 1939. Sen jälkeen hänen joukko-osastojaan olivat 1939 Lentorykmentti 4 (Lento R4) ja Lentolaivue 44 (LLv 44). Talvisodassa Pohjanheimon laivue toimi Luonetjärvellä ja Joroisissa. Välirauhan aikana hänen komentopaikkoinaan olivat Luonetjärven varuskunta ja Kemin lentokenttä. Syksyllä 1940 Pohjanheimo aloitti ohjaajaopettajakurssin Kauhavan lentosotakoulussa, missä hän toimi lennonopettajana vuonna 1941.

Dornierien haku

Pohjanheimo oli yksi niistä kolmesta upseerista, jotka lensivät sotamarsalkka Herman Göringin lahjoittamat kolme ensimmäistä Dornier Do 17 -pommikonetta Saksasta Suomeen, Malmin kentälle 5. tammikuuta 1942. Lentoa edelsi joulukuussa 1941 alkanut koulutus Varsovassa. Tampereella suoritettujen huoltojen jälkeen koneet siirrettiin Joensuun Lintuniemeen, josta tuli sotaa käyvän Lentolaivue 46:n tukikohta. Erkki Pohjanheimo kuului tuohon laivueeseen suuren osan vuotta 1942. 
Koelentäjäksi Tampereen lentovarikolle Pohjanheimo komennettiin 1.12.1942.

Kuolema

Pohjanheimo kuoli ollessaan koelentäjänä Tampereen lentovarikolla. Onnettomuuskone oli VL Pyry PY-37. Pohjanheimo ohjasi konetta, ja siinä oli matkustajana kuuluisiin urheilijaveljeksiin lukeutuva kapteeni Akilles Järvinen. Aki Järvinen oli omalla vastuulla mukana vapaaehtoisena matkustajana, koska Pyryä testattiin kahdella henkilöllä. Aki Järvinen ei ollut lentäjä vaan siviilissä panssaritorjuntajoukkueen johtajan tehtävistä. Onnettomuuden aikaan hän toimi tilausten tarkkailijana Härmälän lentovarikolla.  Pyry syöksyi maahan Tampereen Koivistonkylässä Lempäälään johtavan tien lähistöllä. Sekä Pohjanheimo että Järvinen saivat surmansa.

Muistolaatta

Pyryn putoamispaikalle pystytettiin syyskuussa 1964 muistolaatta, joka sittemmin rakennetun marketin ja moottoritien vuoksi siirrettiin metsikköön läheiselle mäelle. Muistolaatan hankkivat Tampereen reserviupseeri- ja reservialiupseerikerhojen ilmailujaostot, Ilmavoimien varikko ja Valmetin lentokonetehdas.
Pohjanheimo haudattiin Multian sankarihautaan.

Yksityiselämä

Pohjanheimon aviopuoliso oli Raili Pohjanheimo (o.s. Valkola, myöh. Kuuranne). Heidän poikansa on tv-tuottaja ja ohjaaja Erkki Pohjanheimo.
Summer Tour 2016

Summer Tour 2016 oli kanadalaislaulaja Celine Dionin yhdestoista konserttikiertue. Kiertue järjestettiin Dionin vuonna 2016 julkaistun ranskankielisen studioalbumin promoamiseksi. Kyseessä on Dionin ensimmäinen ranskankielinen kiertue sitten vuonna 2013 järjestetyn Sans attendre Tour -kiertueen. Yhteensä 28 konserttia kattanut kiertue on Dionin suurin ranskankielinen kiertue vuosina 1995-96 järjestetyn D'eux Tour -kiertueen jälkeen. Konserttisarja alkoi 20. kesäkuuta 2016 Belgian Antwerpenistä ja päättyi 31. elokuuta 2016 Trois-Rivières'een, Quebeciin.

Taustaa

Dionin virallinen verkkosivusto ilmoitti 9. marraskuuta 2015, että Quebecin provinssissa tullaan pitämään kuusi konserttia: neljä Montrealissa, ja kaksi Quebecin kaupungissa. Uskomattoman suuren kysynnän vuoksi Montrealiin lisättiin kuusi konserttia ja Quebeciin kaksi. Pohjois-Amerikassa pidettävien konserttien lukumääräksi saatiin siis neljätoista. 11. marraskuuta ilmoitettiin, että Pariisissa tullaan pitämään kaksi konserttia. Tätä seuraavana päivänä julkaistiin tieto, että myös Antwerpenissä pidetään kaksi konserttia. Pariisin konserttien ensimmäisenä lipunmyyntipäivänä näkyneen suuren kysynnän vuoksi Pariisiin lisättiin neljä ylimääräistä konserttia. Maaliskuussa 2016 julkistettiin yksi konsertti lisää Quebeciin ja kaksi konserttia lisää Pariisiin.
Dionin aviomiehen, René Angelilin kuoleman jälkeen ilmoitettiin, että tuleva ranskankielinen albumi julkaistaisiin vasta myöhemmin vuonna 2016.
12. huhtikuuta 2016, Dion ilmoitti pitävänsä hyväntekeväisyyskonsertin hiljattain rakennetussa amfiteatteri Cogecossa Trois-Rivières'issä, Quebecissä 30. elokuuta 2016. Konsertin tuotto menee Céline Dionin hyväntekeväisyysrahastoon. Konsertissa kuullaan samat laulut kuin muissakin kiertueen konserteissa. Tämä on kiertueen ainoa ulkoilmakonsertti. Toukokuussa 2016 julkistettiin toinen konsertti, joka on 31. elokuuta 2016.
10. toukokuuta 2016 Dion ilmoitti virallisilla verkkosivuillaan, että hän on lisännyt vielä yhden konsertin AccorHotels Arenan konserttisarjaansa. Kahdeksan loppuunmyydyn konsertin päälle lisättiin ylimääräinen 9. heinäkuuta 2016 pidetty konsertti.
Akseli Herlevi

Akseli Johannes Jormanpoika Herlevi (s. 1985 Kokkola) on suomalainen televisiokokki, ravintoloitsija ja keittiömestari. Hän nousi julkisuuten voitettuaan Top Chef Suomi -tv-ohjelman ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2011. Hänet tunnetaan myös hänen vuonna 2015 perustamastaan Naughty BRGR -ravintolaketjusta. Herlevi on ollut mukana Top Chefin jälkeen useissa mediatuotannoissa, mukaan lukien MasterChef Suomi, Haasta Hans sekä hänen vuonna 2018 Sub-kanavalla ensiesitetty oma ohjelmansa Burgerimies.
Herlevi syntyi Marinkaisessa, mutta vietti lapsuutensa Kokkolassa. Teini-ikäisenä hän muutti Etelä-Suomeen. Hän on valmistunut Ravintolakoulu Perhosta vuonna 2004, ja on työskennellyt mm. Savoyssa, NJK:lla ja Strindbergillä. Vuonna 2015 Herlevi perusti Naughty BRGR -ravintolaketjun Helsinkiin yhteistyökumppaninsa Tomi Ruuskasen kanssa, ja ketju on sittemmin laajentunut muun muassa Turkuun, Tampereelle ja Jyväskylään. Ruuskanen toimi ketjun toimitusjohtajana kevääseen 2018 asti, kunnes tehtävään siirtyi Mikko Mollberg.
Herlevi on valmistanut elintarvikkeita yhdessä mm. Vaasan-leipomoiden ja Keskon kanssa.
Buckingham Fountain

Buckingham Fountain on suihkulähde Chicagossa, Illinois’n osavaltiossa, Yhdysvalloissa.

Historia

Suihkulähteen lahjoitti Chicagolle veljensä muiston kunniaksi Kate Buckingham. Se vihittiin käyttöön 26. elokuuta 1927. Buckingham perusti myös Buckingham Fountain Endowment Fund -säätiön, jonka tarkoituksena on huolehtia suihkulähteen ylläpidosta, jotta chicagolaiset veronmaksajat eivät joutuisi osallistumaan suihkulähteen kustannuksiin.
Suihkulähde toimi tunnetun entisen Route 66 -valtatien itäisenä päätepisteenä.

Suunnittelu

Monumentaalisen lähteen suunnittelusta vastasi yhdysvaltalainen arkkitehti Edward H. Bennett. Sen veistokset puolestaan ovat Jacques Lambertin käsialaa. Suihkulähteen esikuvana on ollut Versailles’n palatsin suihkulähde Latona.

Toiminta

Suihkulähde on toiminnassa aamukahdeksasta iltayhteentoista joka päivä huhtikuun puolivälistä lokakuun puoliväliin saakka kuitenkin sään mukaan. Vesinäytöksen aikana suihkulähteen keskimmäinen suihku yltää noin 150 jalan korkeuteen. Iltahämärässä vesinäytökseen yhtyvät myös valo- ja musiikkiefektit.
Lew Brown

Lew Brown, alk. Louis Brownstein (10. joulukuuta 1893 Odessa – 5. helmikuuta 1958 New York) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen sanoittaja ja teatterikäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti yhteistyöstään B. G. DeSylvan ja Ray Hendersonin kanssa 1920- ja 1930-luvulla.

Elämä ja ura

Louis Brownstein (ven. Луис Браунштейн, Luis Braunštein) syntyi vuonna 1893 Odessassa, Venäjän keisarikunnassa, nykyisen Ukrainan alueella. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin Louisin ollessa viisivuotias. Hän sanoitti jo teini-ikäisenä Albert Von Tilzerin hittikappaleen ”I’m the Loneliest Gal in Town” (1912). Vuonna 1916 hän sanoitti suosituksi tulleen laulun ”If You Were the Only Girl”. Myös vuoden 1921 ”Dapper Dan” -kappaleesta tuli hitti.
Lew Brownin uran menestynein aika alkoi vuonna 1922, kun hän alkoi kirjoittaa lauluja yhdessä pianisti Ray Hendersonin kanssa. Heidän ensimmäinen yhteinen kappaleensa oli ”Georgette” vuoden 1922 näytelmästä Greenwich Village Follies. Kolme vuotta myöhemmin mukaan liittyi sanoittaja B. G. DeSylva. Miehet kirjoittivat yhdessä Broadway-musikaaleja, mukaan lukien Good News (1927), Manhattan Mary (1927), Hold Everything (1928), Follow Thru (1929), Flying High (1930) ja useita näytelmiä jokavuotiseen George White’s Scandals -sarjaan.
Vuonna 1929 Brown, Henderson ja DeSylva muuttivat Hollywoodiin. He kirjoittivat musiikkia 20th Century Foxin elokuviin Sonny Boy (engl. The Singing Fool, 1928), Sano se lauluin (engl. Say It with Songs, 1929) ja Yllätyksiä v. 1980 (engl. Just Imagine, 1930). Vuonna 1931 DeSylva jäi Hollywoodiin työskentelemään elokuvatuottajana, ja Brown jatkoi musiikin tekemistä Hendersonin kanssa.
Brown kirjoitti DeSylvan lähdön jälkeen musiikin muun muassa teatterinäytelmiin Calling All Stars (1934) ja Yokel Boy (1939). Hän tuotti myös elokuvia Hollywoodissa ja teki yhä toisinaan yhteistyötä DeSylvan ja Hendersonin kanssa. Vuonna 1956 Brownin, Hendersonin ja DeSylvan urasta tehtiin elokuva Kaikki riippuu sinusta (engl. The Best Things in Life Are Free).
Lew Brown kuoli New Yorkissa 5. helmikuuta 1958.
Göran Westerlund

Viktor Göran Gustaf Westerlund (29. kesäkuuta 1922 Helsinki – 2. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) juristi ja hallintojohtaja, joka kirjoitti sotakirjoja.
Göran Westerlund kirjoitti ylioppilaaksi Svenska Normallyceumista keväällä 1941 ja aloitti asepalveluksensa saman vuoden syksyllä. Rintamavuosien jälkeen hän aloitti oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa, valmistui juristiksi 1947 ja sai varatuomarin arvon 1951. Työuransa Westerlund teki Svenska handelshögskolanissa, jossa hän aloitti sihteerinä 1951 ja toimi hallintojohtajana 1972–1985. Hän hoiti myös lukuisia luottamushtehtäviä mm. Helsingin lastensuojelulautakunnassa (1949–1959), oikeusapulautakunnassa (1969–1980) ja Folkhälsanissa (1969–1982). Jäätyään eläkkeelle hän osallistui ruotsinkielisten sotaveteraanien järjestötoimintaan ja julkaisi useita sotakirjoja.
Gord Murphy

Ura

Murphy pelasi juniorijääkiekkoa Don Mills Flyersissä. OHL:n Oshawa Generals kiinnostui hänestä ja hän siirtyi Oshawaan vuonna 1984. Murphy pelasi Oshawassa kolme kautta vuosina 1984–1987. Philadelphia Flyers kiinnostui hänestä ja varasi hänet kesällä 1985 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 189. Oshawa eteni Memorial Cupin loppuotteluihin vuonna 1987, jonka jälkeen Murphy siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskaudellaan (1987–1988) Philadelphian farmijoukkueessa Hershey Bearsissa, joka voitti samalla kaudella AHL:n mestaruuden.
Kaudella 1988–1989 Murohy pääsi Philadelphian kokoonpanoon ja pelasi koko kauden NHL:ssä. Hän teki kaudella eniten pisteitä Philadelphian tulokkaista (4+31). Seuraavan neljän kauden aikana Murphy oli yksi Philadelphian luotettavimmista puolustajista. Hänet valittiin vuonna 1990 Philadelphian kauden parhaaksi puolustajaksi. Philadelphia myi Murphyn yhdessä Brian Dobbinin ja kahden varausvuoron kanssa Boston Bruinsiin, josta se sai vaihdossa Garry Galleyn, Wes Walzin ja varausvuoron. Muphy pelasi Bostonissa vain puolitoista kautta, jonka jälkeen hän siirtyi kesäkuussa 1993 Florida Panthersin vastaperustettuun NHL-joukkueeseen. Florida eteni Stanley Cupin loppuotteluihin vuonna 1996, mutta hävisi mestaruuden Colorado Avalanchelle. Murphy pelasi Floridassa kuusi kautta ja oli joukkueen luottopuolustajia, kunnes hänet myytiin kesäkuussa 1999 Atlanta Thrashersiin. Kaupassa Atlantaan siirtyivät Murphy, Herberts Vasiļjevs, Daniel Tjärnqvist sekä varausvuoro ja Atlantaan maalivahti Trevor Kidd. Kaudella 2000–2001 Murphy loukkaantui ja hän joutui jättämään kauden kesken 27 ottelun jälkeen. Seuraavalla kaudella hän pelasi Boston Bruinsissa vain 15 NHL-ottelua ja lopetti uransa jääkiekkoilijana kauden jälkeen.
Murphy edusti Kanadaa vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Murphy on toiminut vuodesta 2002 lähtien Columbus Blue Jacketsin apulaisvalmentajana.

Muuta

Murphyllä on vaimonsa Nicolen kanssa kolme lasta. Perhe asuu Dublinissa, Ohiossa.
Pyhäjärvi-instituutti

Pyhäjärvi-instituutti on vuonna 1989 perustettu säätiö.
Eurassa sijaitsevan Pyhäjärvi-instituutin tehtävänä on edistää elintarviketaloutta sekä ympäristöä koskevaa koulutusta, tutkimusta ja kehitystä. Sen tavoitteena on Satakunnan maakunnan elintarviketuotannon kilpailukyvyn turvaaminen sekä vesistöjen tilan parantaminen ja niiden suojelu.
Pyhäjärven 1995 alkanut suojelutyö jatkuu vuosina 2014−2020 uudella kaudella, jonka rahoitukseen alueen kunnat, teollisuus ja yhdistykset ovat vapaaehtoisesti sitoutuneet. Pyhäjärven suojeluohjelman tavoite on ylläpitää ja turvata Pyhäjärven hyvä tila tulevinakin vuosina ja säilyttää sen moninaiskäyttö kestävällä pohjalla. Tähän mennessä järven tilan turvaamiseksi tehty työ on ollut tuloksellista ja järven rehevöitymiskehitys on saatu pysäytettyä ja tila on viime vuoden pysynyt vakaana. Kuitenkin mm. viime vuosien talvet runsaine sateineen ja ravinnepiikkeineen ovat osoittaneet, että Pyhäjärven tila on edelleen uhattuna ja suojelutyötä on erittäin tarpeellista jatkaa.
JOKI-ohjelman tavoitteena on edistää toiminta-alueen veden laadun turvaamista ja parantamista. Ohjelman toimialueena on Säkylän Pyhäjärven alapuolinen Eurajoen vesistö mukaan lukien Eurajokeen laskevat uomat ja järvet. Vapaaehtoisesti perustetun ohjelman ensimmäinen toimikausi alkoi vuoden 2017 alussa ja päättyy vuoden 2021 lopussa.
Pyhäjärvi-instituuttisäätiötä johtaa hallitus, jossa ovat edustettuna kuntien, yritysten sekä Turun yliopiston edustajat. Instituutilla on toiminnanjohtajan lisäksi noin 12−18 vakituista ja määräaikaista työntekijää työtilanteesta riippuen.
Pyhäjärvi-instituutin toimitilat sijaitsevat Kauttuan ruukinpuistossa olevassa Villa Bertel Ahlströmissä, joka on alun perin valmistunut 1900-luvun alussa A. Ahlström Osakeyhtiön paikallisjohtajan asunnoksi.
Koninginnedag

Koninginnedag eli kuningattaren päivä on kansallinen vapaapäivä Alankomaissa. Sitä juhlitaan 30. huhtikuuta. Päivänä juhlitaan kuningatar Beatrixin syntymäpäivää. Kuningatar Beatrix on itse syntynyt 31. tammikuuta, mutta juhlapäivä on pysynyt 30. huhtikuuna, mikä oli Beatrixin edeltäjän, hänen äitinsä Julianan syntymäpäivä.
Vuonna 2014 juhlapäivää tullaan kutsumaan nimellä Koningsdag eli kuninkaan päivä, kun Willem-Alexander siirtyy valtaan 30. huhtikuuta 2013. Tästä eteenpäin juhlapäivää vietetään kuninkaan oikeana syntymäpäivänä, 27. huhtikuuta.
Juhla on yksi suurimmista ja värikkäimmistä juhlista Alankomaissa, etenkin Amsterdamissa. Juhla muistuttaa paljon yleistä kaupunkikarnevaalia. Amsterdamin ulkoilmajuhlaan osallistuu lähes 800 000 ihmistä. Juhlijat täyttävät kadut, kanaalit, puistot ja aukiot pukeutuneina oranssiin. Amsterdam täyttyy koko kaupungin kattavasta kirpputorista sekä lukemattomista esityksistä teatterista musiikkiin. Koko keskusta on yhtä juhla-aluetta ja suljettu liikenteeltä.
Hailee Steinfeld

Tausta

Steinfeld syntyi Tarzanassa, Los Angelesin kaupunginosassa. Hän kasvoi Agoura Hillsissä ja myöhemmin Thousand Oaksissa. Hänen isänsä on juutalainen. Steinfeldin äiti Cheri on sisustussuunnittelija ja isä Peter personal trainer. Hänellä on vanhempi veli Griffin. Steinfeld kävi kotikoulua vuodesta 2008 ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 2015. Hänellä on filippiiniläisiä ja afroamerikkalaisia sukujuuria.

Ura

Steinfeld innostui näyttelemisestä kahdeksanvuotiaana ja harjoiteltuaan vuoden verran hän alkoi esiintyä muun muassa mainoksissa ja lyhytelokuvissa. Hän esiintyi myös vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa Back to You ja Sons of Tucson. Läpimurtonsa Steinfeld teki 13-vuotiaana, kun hänet valittiin usean tuhannen ehdokkaan joukosta näyttelemään Mattie Rossia Jeff Bridgesin rinnalla Coenin veljesten elokuvassa Kova kuin kivi. Steinfeld sai roolistaan kiitosta elokuvakriitikoilta sekä muun muassa Bafta- ja Oscar-ehdokkuuden.
Vuonna 2013 Steinfeld näytteli esimerkiksi Juliaa Romeo & Julietissa, Petraa Gavin Hoodin elokuvassa Ender’s Game sekä Uusia alkuja -elokuvassa Violetia Keira Knightleyn rinnalla.
Steinfeld solmi Republic Records -yhtiön kanssa levytyssopimuksen keväällä 2015 esiinnyttyään musikaalielokuvassa Pitch Perfect 2, jossa hän lauloi kappaleen ”Flashlight”. Hänen debyytti-EP:nsä HAIZ julkaistiin lokakuussa 2015. Se sijoittui Billboard 200 -listalla ainoalla listaviikollaan joulukuussa 2015 sijalle 57. Levyltä on julkaistu singlet ”Love Myself”, ”Rock Bottom” ja ”Starving”. Steinfeld oli myös mukana Shawn Mendesin kappaleen ”Stitches” akustisessa versiossa ja esiintyi vuonna 2015 Taylor Swiftin musiikkivideolla ”Bad Blood”.
Steinfeld on tehnyt myös mallintöitä ja esiintyi Miu Miu -muotimerkin mainoskasvona vuonna 2011.