google/wiki40b huggingface dataset:
Shamash

Shamash tai Šamaš, sumerien Utu, oli Mesopotamian uskonnossa auringon jumala, ja hän oli Kuun jumalan Sinin ja Venuksen jumalattaren Ištarin kanssa yksi tähtien jumalten kolminaisuudesta. Shamash oli Sinin poika, ja hänen puolisonsa oli Aya, joka myöhemmin sulautui Ištariin.
Auringon jumalana Shamash edusti valon voimia, jotka vastustivat pimeyttä ja pahuutta. Hänet tunnettiin sen vuoksi myös oikeudenmukaisuuden ja tasavertaisuuden jumalana, ja hän toimi jumalten ja ihmisten tuomarina. Legendojen mukaan Babylonian kuningas Hammurabi sai lakitaulut Shamashilta. Öisin Shamashista tuli manalan tuomari.
Shamash oli myös koko universumin hallitsija, ja tässä ominaisuudessa hänet kuvataan istumassa valtaistuimella, kädessään oikeuden ja oikeudenmukaisuuden symbolit, sauva ja sormus. Shamashin kuvissa on myös usein kiekko symboloimassa aurinkoa. Auringon jumalana Shamash oli yön ja kuoleman sankarillinen voittaja, joka laukkasi taivaiden yli hevosella. Joskus hänet kuvattiin lipumassa taivaan halki laivalla tai liikkuvan vaunuilla. Shamashin palvonnan keskuksia olivat Larsa Sumerissa ja Sippar Akkadissa.
Munuaisensiirto

Munuaisensiirto on toimenpide, jossa ihmiselle siirretään terve munuainen. Ensimmäiset onnistuneet munuaisensiirrot tehtiin vuonna 1954 Bostonissa ja Pariisissa. Suomen ensimmäinen munuaisensiirto tehtiin joulukuussa 1964 eräälle 31-vuotiaalle munuaistulehdusta sairastaneelle miehelle. Suomessa on tehty tähän mennessä yli viisituhatta munuaisensiirtoa.
Suomessa 96 % munuaisensiirron saaneista on elossa vuoden kuluttua siirrosta. Siirretty uusi munuainen toimii 93 %:lla vuoden kuluttua siirrosta.
Monitasokamera

Monitasokamera on erikoisrakenteinen elokuvakamera, jota käytetään animaatioelokuvien teossa. Monitasokamera koostuu alaspäin suunnatusta kamerasta, palkkirakenteisesta telineestä sekä useista päällekkäisistä lasilevyistä, joiden päälle voidaan asettaa piirroksia tai muuta materiaalia. Monitasokameralla kuvatut otokset luovat vahvan kolmiulotteisuuden vaikutelman, ja sillä voidaan kuvata erilaisia kamera-ajoja ja panorointeja.
Monitasokameran esiaste kehitettiin jo elokuvan alkuvaiheessa. Lotte Reiniger käytti sellaista vuonna 1926 valmistuneessa siluettitekniikkaa hyödyntäneessä animaatiossaan Prinssi Ahmed. Ensimmäisen varsinaisen monitasokameran rakensi Ub Iwerks vuonna 1933. Samantyyppinen laitteisto otettiin käyttöön myös Max Fleischerin animaatiostudiolla. Tunnetuin monitasokameran käyttäjä oli The Walt Disney Company, joka käytti William Garityn kehittämää mallia. Kameraa käytettiin menestyksellisesti useissa Disneyn tuottamissa elokuvissa, muun muassa Lumikissa, Pinokkiossa ja Fantasiassa.
Nykyisin tietokoneohjelmilla päästään samantyyppisiin syvyysvaikutelmiin, ja ne ovat pääosin syrjäyttäneet monitasokameran. Tunnetuin monitasokameraa yhä käyttävä animaattori on Juri Norstein.
Luoman rautatieasema

Historiaa

Nykyinen Luoman asema on ollut alun perin nimeltään Nokan seisake. Alkuperäinen Luoma taas sijaitsi lähempänä Helsinkiä, suunnilleen nykyisen Kehä III:n sillan kohdalla.
Vuosina 1944-1956 alkuperäinen Luoman asema oli Helsingistä länteen kulkevien paikallisjunien pääteasemana. Nokan seisake ei ollut käytössä, koska Porkkalan vuokra-alueen raja kulki sen laiturialueen poikki. Koska silloisella Luoman seisakkeella ei ollut ympäriajoraidetta, paikallisjunien kulkusuunnan vaihdos aiheutti erityisjärjestelyjä: aamupäivisin veturi vaihdettiin junan Helsingin puoleiseen päähän jo Kauklahdessa, ja iltapäivisin veturi tuli Luomasta Kauklahteen junan hännillä.
Myöhemmin Nokan seisake päätettiin lakkauttaa, mutta Luomaa ei. Asutus oli kuitenkin keskittynyt enemmän Nokan seisakkeen kohdalle, joten vuonna 1978 alkuperäinen Luoma lakkautettiinkin ja Luoman nimi siirrettiin Nokan seisakkeelle eli nykyiselle Luoman asemalle. Alkuperäinen Luoman seisake jäi Kehä III:n siltapenkereen alle.
Mattopyton

Levinneisyys

Mattopytoneita esiintyy Australian mantereella kaikkialla paitsi aavikolla. Lajia tavataan paljon lounaisosien metsissä. Indonesian ja Uuden-Guinean saarilla esiintyy myös joitakin alalajeja. Australian Queenslandin alueella elää alalaji M. spilota cheynei, Murray- ja Darlingjokien alueella M. spilota metcalfei ja Länsi-Australiassa M. spilota imbricata. Laji kiipeilee puissa ja väijyy usein saalistaan puunoksalle kiertyneenä. Pytonit menestyvät lämpimissä ja kuivissa metsissä sekä heinikoissa.

Ravinto

Mattopyton syö jyrsijöitä, lintuja, lepakoita ja liskoja. Se vaanii saalistaan puussa tai maassa ja tappaa saaliinsa kuristamalla. Käärme on usein elinalueensa suurin petoeläin. Se saalistaa pääasiassa öisin.
Charlie Austin

Seurajoukkueura

Nuorena Austin edusti Reading FC:tä. Vuodet 2006-2007 hän pelasi alasarjojen Kintbury Rangersissa, kunnes vuonna 2007 hän siirtyi kotikaupunkinsa Hungerford Towniin. Hungerfordissakin Austin pelasi vain kauden, ennen kuin uudeksi seuraksi tuli Poole Town, niin ikään alasarjajoukkue. Poolessa yhden kauden aikana pelatuissa 42 ottelussa Austin onnistui maalinteossa peräti 48 kertaa ja siirtyikin syksyllä 2009 ensimmäistä kertaa urallaan Football Leagueen, Ykkösliigaseura Swindon Townin riveihin. Swindonissa Austin pelasi kaksi kautta tehden 54 ottelussa 31 maalia. Vuonna 2011 osoitteeksi tuli Mestaruussarjaseura Burnley FC, jossa hän sijoittui kaudella 2011-12 maalipörssissä viidenneksi ja seuraavana vuonna kolmanneksi.
Kesällä 2013 hänen oli tarkoitus siirtyä Valioliigaseura Hull Cityyn, mutta kauppa kaatui lääkärintarkastuksessa. Sen sijaan Austin siirtyikin Mestaruussarjassa niin ikään pelanneeseen Queens Park Rangersiin. Seura nousi kauden 2013-14 jälkeen Valioliigaan nousukarsintojen kautta. Avausmaalinsa Valioliigassa Austin teki elokuussa 2014 Sunderland AFC:tä vastaan. Austin onnistui ensimmäisellä valioliigakaudellaan erittäin hyvin tehden 35 pelaamassaan ottelussa 18 maalia, vaikka Queens Park Rangers putosikin Mestaruussarjaan.
Austin siirtyi takaisin Valioliigaan 2016 tammikuussa. Austin teki Southamptonin kanssa neljän ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen
Martin Berger

Seuraura

Berger on Turun Palloseuran kasvatti. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran C-nuorten tehokkain puolustaja I-divisioonan runkosarjassa tehoilla 2+15=17. Kaudella 2014–2015 Berger debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 28. helmikuuta 2015 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Berger sai ottelussa jääaikaa 11.41 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana viisi SM-liigaottelua. Berger pelasi kautensa suurimmaksi osaksi TPS:n A-nuorissa, joissa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Toukokuussa 2015 Berger teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa. Hän pelasi kaudella 2015–2016 seuran liigajoukkueessa kolme runkosarja- sekä yhden playoff- ja Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä. Berger pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinassa joulukuussa 2015. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä TPS:n A-nuorissa. Berger voitti koko A-nuorten SM-liigan jäähypörssin 117 minuutillaan.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2016–2017 Berger teki 51 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän teki liigauransa avausmaalin 14. tammikuuta 2017 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Berger pelasi kauden aikana TPS:n ohella myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue TuTossa. Kaudella 2017–2018 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+6=8. Berger pelasi kauden aikana SM-liigaa myös yhteensä kuusi ottelua lainalla Vaasan Sportissa ja KooKoossa, joissa hän paikkasi loukkaantumisia.
Kaudeksi 2018–2019 Berger siirtyi kaksivuotisella sopimuksella edellisen kauden lainaseuraansa KooKoohon. Hän kuitenkin loukkaantui jo runkosarjan avauskierroksella ja palasi kaukaloihin vasta tammikuussa 2019. Berger pelasi kauden aikana lopulta 19 runkosarjaottelua.

Maajoukkueura

Berger on pelannut kuusi nuorten maaottelua.

Muuta

Berger on toisen polven liigapuolustaja, sillä hänen isänsä Henry esiintyi TPS:n SM-liigajoukkueessa kaudella 1986–1987. Bergerin äidinisä Bengt Wilenius pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 400 pääsarjatason ottelua 1960- ja 1970-luvuilla Lahden Reippaassa ja TPS:ssä.
Hele Haapaniemi

Hele Henriikka Haapaniemi (s. 15. marraskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuosina 2014–2017 Pekka Muinonen ja vuodesta 2017 lähtien Jani Lehtinen.
Kalevan kisoista Haapaniemi on saavuttanut hopeaa 10 kilometrin kävelyssä vuosina 2016 ja 2019. 20 kilometrin kävelyssä hän on saavuttanut SM-kultaa 2019, SM-hopeaa 2016 sekä SM-pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa 3 × 3 000 metrin kilpakävelystä kultaa vuosina 2016 ja 2019, hopeaa 2015 sekä pronssia 2014 ja 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista Haapaniemi on voittanut kultaa 3 000 metrin kävelystä vuonna 2018 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2016.
Haapaniemi sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Michael Moore (poliitikko)

Michael Kevin Moore (s. 3. kesäkuuta 1965 Dundonald, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen poliitikko. Hän on Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneen jäsen vuodesta 1997 ja Skotlanti-ministerinä David Cameronin hallituksessa 29. toukokuuta 2010 lähtien. Moore korvasi Danny Alexanderin, joka siirtyi toiseksi valtiovarainministeriksi eronneen David Lawsin tilalle. Moore on yksi viidestä liberaalidemokraattisesta ministeristä Cameronin koalitiohallituksessa.
Marilii

Marilii (oik. Laura Eklund, o.s. Koivuniemi; s. 14. heinäkuuta 1978 Karkku)  on suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Maalaistalon tyttärenä varttuneen Laura Koivuniemen musiikilliseen taustaan kuuluvat kymmenen vuoden tanssiopinnot sekä pianon ja harmonikan soitto. Hänen pitkäaikainen haaveensa laulajan urasta toteutui, kun manageri Hannele Laurila keksi uuden tulokkaan ja kiinnitti hänet omistamaansa Eurorecords-levy-yhtiöön pienimuotoisen koelaulutilaisuuden jälkeen. Samalla hän risti nuoren laulajan Mariliiksi.
Mariliin ensilevytys, single Siivilläin lennän sai ensiesityksensä TV2:n Huvin vuoksi -ohjelman Tähtiputkessa vuonna 1998. Sen jälkeen single soi ahkerasti radioissa. Vuonna 2000 ilmestyi Mariliin ensimmäinen albumi, ensilevytyksen mukaan nimetty vahvasti slaavilaissävyinen Siivilläin lennän, jonka tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi käännösballadi ”Sinun”.
Marilii on asettunut asumaan Kauhajoelle ja on toiminut muusikon uransa ohella maatalouslomittajana. Vuonna 2002 hänet nähtiin Seinäjoen Tangomarkkinoiden semifinaalissa. Laulaja on esiintynyt 2008 alkaen erilaisilla kokoonpanoilla mm. nimellä MistyLate. Taiteilijanimen ”Marilii” hän otti käyttöön uudelleen keväällä 2014 ja ryhtyi työstämään uutta albumia. Ensimmäinen single ”Luurangot Henkarilla” julkaistiin syyskuussa 2014.
Kesäkuussa 2015 Marilii julkaisi albumin Omat siivet kantaa, jonka sävellykset ja sanoitukset ovat pääosin laulajan omia.
XpanD 3D

XpanD 3D on yksi digitaalisten 3D-elokuvien esitysstandardi. Suomessa sitä käyttää muun muassa Finnkino, ja Bio Rex. Järjestelmän lasit perustuvat LCD-sulkijoihin, jotka tahdistetaan infrapunasignaalilla.
Pohjois-Ossetia-Alanian lippu

Pohjois-Ossetia-Alanian lippu on Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan virallinen lippu. Lippu otettiin käyttöön 2. lokakuuta 1991. Lippu koostuu kolmesta vaakasuorasta kentästä, jotka ovat ylhäältä alas lueteltuina valkoinen, punainen ja keltainen.

Värien merkitys

Lipun väreillä on omat merkityksensä. Valkoinen kuvaa puhtautta, punainen sotilaallista rohkeutta ja keltainen puolestaan terveyttä ja hyvinvointia.

Raitojen merkitys

Lipun kolme raitaa edustavat myös vanhaa osseettiyhteisön sosiaalista rakennetta. Se oli jakaantunut kolmeen sosiaaliseen ryhmään, jotka muodostivat erottomattoman kokonaisuuden. Ryhmät olivat sotilaallinen yläluokka, papisto ja tavallinen kansa.

Neuvostoajan lippu

Pohjois-Ossetian kuuluessa Neuvostoliittoon oli sillä lippuna hyvin samantapainen lippu kuin muillakin autonomisilla neuvostotasavalloilla. Lipun pohjaväri oli punainen ja sen vasemmassa reunassa oli sininen raita. Lipun oikeassa yläkulmassa oli sirppi ja vasara sekä teksti Pohjois-Ossetian ASNT sekä osseetiksi että venäjäksi. Tämä lippu korvattiin nykyisellä lipulla juuri vähän ennen Neuvostoliiton romahdusta.

Muuta

Pohjois-Ossetia-Alanian eteläisen naapurin, de-facto itsenäisen Etelä-Ossetian, lippu on samanlainen kuin pohjoisella naapurillaan, ainoana erona on se että Etelä-Ossetian lippu on jonkin verran kapeampi pystysuunnassa.
Poloneesi

Poloneesi on alun perin puolalainen kansantanssi 3/4-tahtilajissa, sen alkuperäisessä muodossa on hidas alkuosa 4/4- tai 2/4-tahtilajissa ja nopea jälkimmäinen osa, josta kehittyi masurkka. Puolalaisia poloneesimelodioita on jo 1500-luvulta.
Poloneesiin voi osallistua varsin vähäiselläkin harjoittelulla, sillä tanssi muistuttaa pareittain käveltävää "seuraa johtajaa"-leikkiä. Ensimmäisen parin johdattamina tanssijat muodostavat nelirivin, käytävän, spiraalin ja piirin.
Ruotsissa ja Länsi-Suomessa poloneesi on perinteinen kansantanssi. Se on osa myös perinteisiä akateemisia tansseja, ja sitä tanssitaan usein lukioiden vanhojenpäivän tansseissa. Niiden loppuosana on yleisemmin valssi.
Sami Sirviö (muusikko)

Sami Sirviö (s. 28. toukokuuta 1970 Pyhäjärvi) on ruotsinsuomalainen rock-muusikko, joka soitti ruotsalaisessa Kent-yhtyeessä vuosina 1990-2016. Nykyään hän soittaa The Mobile Homes-yhtyeessä sekä Innesi-projektissa.
Sirviö perusti Kentin yhdessä laulaja Joakim Bergin, basisti Martin Sköldin, kosketinsoittaja Thomas Bergqvistin ja rumpali Markus Mustosen kanssa vuonna 1990.
Kuikka (Soanlahti)

Kuikka oli kylä Soanlahden kunnassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Soanlahden koilliskulmassa Korpiselän ja Suistamon rajoilla. Naapurikyliä olivat Korpiselän puolella Lehmivaara ja Suistamon puolella Uuksu, Terovaara ja Muuanto. Matkaa Soanlahden kirkonkylään oli linnuntietä noin 20 kilometriä ja tietä pitkin noin 30 kilometriä. Kylän keskellä sijaitsi Kuikkajärvi, jonka länsipuolelta kulki maantie Korpiselän Tolvajärveltä Suistamon Jalovaaraan, josta oli tieyhteys muualle Soanlahteen. 
Kuikka kuului kahden muun Soanlahden pohjoisosan kylän kanssa Korpiselän ortodoksiseen seurakuntaan. Kuikkajärveen pistävällä niemellä oli hautausmaa.
Kuikan kylä evakuoitiin heti talvisodan alussa. Neuvostoliitto ei talvisodan aikana kuitenkaan vallannut Kuikkaa, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät palaamaan koteihinsa, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen. Nykyisin Kuikassa ei ole asutusta ja rakennuksetkin on hävitetty.
Otto Latvala

Seuraura

Latvala aloitti jääkiekkoilun alajärveläisessä Järviseudun Pallokerhossa, josta hän siirtyi C-juniori-ikäisenä seinäjokiseen S-Kiekkoon. Kaudella 2014–2015 Latvala oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa tehokkain puolustaja ja jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Elias Märijärven kanssa tehoilla 1+3=4. C-nuorten Mestiksen runkosarjassa hän oli S-Kiekon tehokkain puolustaja tehoilla 7+16=23. Vain 15-vuotias Latvala pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lähtöseuransa JPK:n miesten III-divisioonajoukkueessa tehden siinä yhden maalin.
Kaudeksi 2015–2016 Latvala siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin. Kauden 2016–2017 hän aloitti seuran A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Latvala oli tehoilla 6+15=21. Latvala teki lokakuussa 2016 HPK:n kanssa 3+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi loppukauden kuitenkin kokonaan A-nuorissa. Latvala valittiin A-nuorten SM-liigan tammikuun 2017 kuukauden tulokaspelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden ja Latvala palkittiin koko sarjan vuoden tulokkaana Yrjö Hakala -palkinnolla.
Elokuussa 2017 HPK lainasi Latvalan alustavasti koko kauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Hänen tulokaskautensa toi siellä 42 runkosarja-, viidessä playoff- ja yhdessä Suomen Cupin ottelussa tehot 2+4=6. Latvala debytoi kauden aikana myös HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi ottelunsa 9. joulukuuta 2017 Helsingin IFK:ta vastaan. Latvala merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 3.43 minuuttia. Myös kauden 2018–2019 Latvala pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän jakoi koko Mestiksen pudotuspelien puolustajien tehotilaston voiton TuTon Matt Nickersonin kanssa lukemalla +7. Latvala pelasi HPK:n SM-liigajoukkueessa kauden aikana viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran A-nuorissa. Toukokuussa 2019 HPK käytti Latvalan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Latvala teki liigauransa avausmaalin kauden 2019–2020 viidennellä kierroksella 21. syyskuuta 2019 Helsingin IFK:ta vastaan. Olli Sillanpää valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.-
Kyrön skanssi

Kyrön skanssi eli Kyrö skantz oli 1630-luvulla nykyisen Karvian Kantin kylän alueelle perustettu Ruotsin armeijan varustus. Kyrön skanssin paikalla sijaitsi mahdollisesti jo nuijasodan aikana pieni maavarustus, johon kuului ampumahautoja ja tykkipattereita. Yksi tykkipatteri eli redutti on edelleen maastosta tunnistettavissa ja se on luokiteltu historiallisen ajan kiinteäksi muinaisjäännökseksi .
Kustaa II Aadolfin hallituksen valtaneuvokset Gabriel Oxenstierna ja Herman Wrangel velvoittivat 30. huhtikuuta 1632 päivätyllä määräyskirjeellä majuri Jöran Svinhufvudin rakentamaan skanssin sopivaan paikkaan Ylä-Satakunnassa. Syynä olivat Ylä-Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan laajoilla erämaa-alueilla piileskelevät karanneet sotilaat ja irtolaiset. Heidät piti ottaa kiinni ja toimittaa armeijan palvelukseen. Sopiva paikka skanssin rakentamiseen löytyi Kyrönkankaantien varrelta, läheltä Karvianjoen ylittävää siltaa. Karvianjoki toimi siinä kohtaa myös Pohjanmaan ja Satakunnan välisenä rajana. Linnake nimettiin Kyrön skanssiksi, sillä se sijaitsi silloisen Hämeenkyrön pitäjän alueella.
Majuri Jöran Svinhufvud nimitettiin Kyrön skanssin päälliköksi 19. maaliskuuta 1635 päivätyllä nimityskirjalla. Svinhufvudin päällikkyys ilmeisesti päättyi noin 1638, jonka jälkeen sotilaallinen toiminta Kyrön skanssissa hiipui vuosikausiksi. Venäjän ja Ruotsin välisen ruptuurisodan alettua sotilastoiminta Kyrön skanssissa vilkastui vuosiksi 1656-1659. Kyrön skanssin komentajana mainitaan majuri Anders Rundeel vuonna 1656. Hänen jälkeensä Kyrön skanssin päällikkönä toimi Arvid Mikonpoika Timi noin 1656-1658. Kyrön skanssin sotilaspappina toimi Thomas Wagnerus 1656-1659. Ilmeisesti sotilaat vedettiin pois Kyrön skanssista vuoden 1659 aikana.
Kyrön skanssissa toimi kestikievari jo 1640-luvulta lähtien. Pietari Brahe myönsi 5. kesäkuuta 1640 jämijärviselle Yrjö Luukkaanpojalle luvan kestikievarin pitämiseen Kyrön skanssissa . Suuren Pohjan sodan aikana marraskuussa 1713 venäläinen sotaväki hävitti Skanssin kestikievarin rakennukset ja Kyrön skanssin varustuksen jäännökset. Venäläinen sotaväki surmasi vuonna 1713 myös Skanssin kestikievarin emännän. Tämän jälkeen Skanssin kestikievaritalo oli noin kymmenen vuotta autiona. Kestikievaritoiminta Kantissa käynnistyi uudelleen isonvihan jälkeen.
Suomen sodan aikana venäläistä sotaväkeä leiriytyi Skanssin kestikievarin alueella. Kantin kylässä sattui heinäkuussa 1808 paikallisten siviilien ja venäläisen kasakkajoukon välillä yhteenotto, joka vaati ainakin kolmen lähiseudun asukkaan hengen. Tapahtuma tunnetaan nimellä Skantsin kahakka tai kapina. Vanhimmat entisen Kyrön skanssin alueen rakennukset ovat kaksi aittaa. Harmaa aitta on vuodelta 1710 ja punaiseksi maalattu vuodelta 1769. Harmaan aitan lukuisat kuulanreiät ovat tiettävästi Suomen sodan ajalta.
Vuonna 2019 valmistuneen Karvian Kulttuurikeskus Skantzin arkkitehtuurissa on nähtävissä vaikutteita Kyrön skanssin sotilaallisesta historiasta. Kyrön skanssi on myös Karvian vaakunan aiheena.
Daren Puppa

Daren James Puppa (s. 23. maaliskuuta 1965 Kirkland Lake, Ontario) on entinen kanadalainen NHL-jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina Buffalo Sabresissa, Toronto Maple Leafsissa ja Tampa Bay Lightningissa. Puppa pelasi NHL:ssä 15:llä kaudella, kaudesta 1985–1986 kauteen 1999–2000, ja hänelle kertyi 429 runkosarja- ja 16 pudotuspeliottelua. Hänet valittiin kaudella 1989–1990 NHL:n tähdistöotteluun ja toiseen tähdistökentälliseen. Vuonna 1987 Puppa oli voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia Rochester Americansissa.
Linda-Lotta Lehtoranta

Linda-Lotta Lehtoranta (s. 7. lokakuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 59 maaottelua. Peli-Karhujen joukkueessa hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2011, 2018 ja 2019. Suomen lisäksi hän on pelannut Saksassa, Tšekissä ja Belgiassa.
Lehtoranta on Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti. SM-sarjassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa kauden 2008–2009 pudotuspeleissä, kun hänen seuransa Peli-Karhut saavutti pronssia. Kaudella 2009–2010 hän kuului jo vakiokokoonpanoon ja tuolloin Peli-Karhut voitti Suomen cupin sekä saavutti SM-hopeaa. Lehtoranta valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2010–2011 hän voitti Suomen-mestaruuden ja saavutti kahdella seuraavalla kaudella SM-pronssia ja -hopeaa. Vuosina 2011 ja 2012 Lehtoranta valittiin vuoden puolustuspelaajaksi.
Lehtoranta lähti pelaamaan ulkomaille vuonna 2013. Hän pelasi kaksi kautta Saksan Bundesliigassa TH Wohnbau Angelsissä ja Eisvogel Freiburgissa. Vuonna 2015 hän siirtyi Tšekin pääsarjan Sokol Hradec Královéen mutta palasi vielä samalla kaudella Bundesliigajoukkue Kelterniin.
Kesällä 2016 Lehtoranta teki sopimuksen Belgian liigan mestarin Castors Brainen kanssa mutta sai syyskuussa harjoitusottelussa pahan alaraajavamman. Hän palasi kentille vasta alkuvuonna 2018 ja liittyi Peli-Karhujen korisliigajoukkueeseen, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2018 ja 2019.
Lehtoranta pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa toukokuussa 2011 Tanskaa vastaan. Hän on vuoden 2018 loppuun mennessä pelannut 59 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 340 pistettä. Haastajamaajoukkueen riveissä hän pelasi universiadeissa vuosina 2011 ja 2013.
Linda-Lotta Lehtorannan siskot Laura ja Roosa sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.
Haavanlehtikuoriainen

Ulkonäkö

Haavanlehtikuoriaisen kuoren väri vaihtelee kirkkaanoranssista tummanruskeaan ja keltaiseen. Sen pää saattaa auringonvalossa näyttää hehkuvan sateenkaaren väreissä. Ruumis on tummanmusta. Sillä on kolme jalkaparia ja niiden päissä terävähköt "kynnet". Kuoriaista pidetään ns. normaalina kuoriaisena muotonsa takia (puolikuu). Sen kuoressa on pieni musta täplä peitinsiipiliitoksessa. Se on noin 10–12 mm pitkä ja puolipallon muotoinen.

Ravinto

Sekä toukat että aikuiset kuoriaiset syövät pajun- ja haavanlehtiä. Mahdolliset tuhot metsälle/metsäyhtiöille ovat vähäisiä.

Levinneisyys

Koko Etelä-Suomesta Pohjanmaalle asti.

Lisääntyminen

Muninta-aika alkaa touko-kesäkuun vaiheessa ja jatkuu heinäkuun alkuun. Naaras munii 40–50 munaa kerrallaan ja jopa yli tuhat munaa yhteensä lehtien alapinnalle. 
Haavanlehtikuoriaisen saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: Calathus fuscipes, maakiitäjäiset (Carabidae), etelänharsokorento (Chrysopa formosa), pihaharsokorento (Chrysoperla carnea), Coccinella saucerotti, kaljukekomuurahainen (Formica polyctena), piikkilude (Picromerus bidens) ja välkelude (Zicrona caerulea).

Talvehtiminen

Haavanlehtikuoriainen talvehtii lehtien alla eli se on monivuotinen.