google/wiki40b huggingface dataset:
Ruhuna

Ruhuna on Sri Lankan lounaisosassa sijaitseva teealue. Se on alavin maan seitsemästä teealueesta ja lukeutuu yhdessä siitä sisämaahan päin sijoittuvan Sabaragamuwan teealueen kanssa alle 600 metrin korkeudella sijaitseviin teentuotantovyöhykkeisiin. Vaikka Ruhunan teeviljelmät peittävät vain pienen, hajanaisen osan rannikkotasangon maapinta-alasta, yhdessä nämä kaksi alavaa teealuetta muodostivat vuonna 2013 noin 49 prosentista (1 098,1 km²) Sri Lankan kaikesta teeviljelyalasta ja tuottivat määrällisesti 60 prosenttia (eli 208,4 milj. kg) kaikesta Ceylonin teen tuotannosta. Sri Lankan teetuotannon kasvu 1990-luvulta lähtien johtuu viljelypinta-alan lisääntymisestä erityisesti maan kahdella alavalla teealueella.
Ruhunan teealue sijaitsee Sri Lankan pääkaupungin Colombon ja saaren etelärannikon Mataran kaupungin välisellä alueella. Hajanaisesti teeviljelmiä sisältävä teealue alkaa noin 5–10 kilometriä rannikosta ja kulkee Sri-Lankan lounaisosassa sisämaassa noin 30–50 kilometriä leveänä, luokkaa 100 kilometriä pitkänä vyöhykkeenä. Toisin sanoen Ruhunan teealue koostuu lähinnä Sri Lankan Läntisen provinssin Kalutara ja Eteläisen provinssin Gallen ja Mataran piirikuntien sisämaasta. 
Teeviljelmät saavat kosteutta etenkin lounaismonsuunin sateista ja pienistä kastelua palvelevista joista. Lämpimällä alangolla teepensaiden lehdet kasvavat nopeasti suuremmiksi kuin ylänköalueiden viljelmillä ja teelehdet saavat myös maaperästä osan voimakkaammasta maustaan. Ruhunan teetuotannossa käytetään sekä ortodoksista että teollista CTC-menetelmää.
Samuli Tanhua

Ura

Tanhua on Oulunsalon Kiekko-Kettujen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin. Kauden 2011–2012 Tanhua pelasi Kiekko-Laserissa lähinnä seuran B2-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli B2-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 4+14=18. Kaudeksi 2012–2013 Tanhua palasi taas Kärppiin, joiden B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli kuudella osumallaan. Kauden 2013–2014 päätteeksi Tanhua voitti A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän nousi Kärppien A-nuorten varakapteeniksi ja kaudella 2015–2016 kapteeniksi.
Kaudeksi 2016–2017 Tanhua siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänen tulokaskautensa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja kahdeksassa karsintasarjan ottelussa kaksi syöttöpistettä. Helmikuussa 2017 Hokki lainasi Tanhuan Kärppien SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Tanhua sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa näin ollen 10. helmikuuta 2017 Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Kärppien seitsemänneksi puolustajaksi, eikä Tanhua saanut lopulta peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa hän sai seuraavassa ottelussa 14. helmikuuta 2017 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Tanhua sai ottelussa peliaikaa 8.59 minuuttia.
Tanhua siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Imatran Ketterään. Hänen sopimuksessaan on myös yhden vuoden optio SM-liigasopimuksesta seuran yhteistyöjoukkueen, Saimaan Pallon kanssa. Tanhua nimettiin Ketterän varakapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Kärppien SM-liigajoukkueessa helmikuussa 2018 tehden niissä yhden syöttöpisteen, kun seura paikkasi Pyeongchangin olympiakisoihin lähteneiden Lasse Kukkosen ja Miika Koiviston sekä loukkaantuneen Teemu Kivihalmeen jättämää aukkoa. Kaudella 2018–2019 Tanhua voitti Ketterässä sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin.

Muuta

Tanhua valmistui ylioppilaaksi Oulunsalon lukiosta keväällä 2015.
Pohjankorokoi

Koko ja ulkonäkö

Pohjankorokoi on harmaa pikkuperhonen. Etusiivet ovat harmaat rusehtavalla sävyllä ja niissä on harvakseltaan vaaleita suomuja. Sitä ei ole mahdollista erottaa ulkonäön perusteella korokoista (Elatobia fuliginosella), mutta koiraan genitaalit ovat tunnusomaiset. Naarasta ei tunneta. Perhosen siipiväli on 13 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Pohjankorokoin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Max von Schantz vuonna 1951 koirasyksilöstä, joka löytyi Muoniosta 30. kesäkuuta 1948. Laji tunnetaan toistaiseksi ainoastaan tästä yhdestä preparoidusta yksilöstä (holotyyppi).

Elinympäristö ja elintavat

Lajin elintavoista ei tiedetä mitään. Se elänee samaan tapaan männyllä kuin korokoi.
Perhonen on nimetty suomalaisen hyönteistieteilijä Justus Elias Montellin mukaan.
Suomen arkkitehtuuripolitiikka

Suomen arkkitehtuuripolitiikka eli Valtioneuvoston arkkitehtuuripoliittinen ohjelma asettaa tavoitteet arkkitehtuuria edistäville julkisen vallan toimenpiteille. Ohjelma hyväksyttiin valtioneuvostossa 17.12.1998. Siinä linjataan esimerkiksi rakennusperinnön vaalimisesta ja sen arvon ylläpitämisestä ja lisäämisestä, arkkitehtonisesti kestävän uudisrakentamisen edistämisestä ja kansainvälisen kilpailukyvyn kehittämisestä. Suomen arkkitehtuuripolitiikka tukee maankäyttö- ja rakennuslain määrittelemiä tavoitteita.
Kansallisen tason ohjelman lisäksi on olemassa alueellisia arkkitehtuuripoliittisia ohjelmia, esimerkiksi Hämeen arkkitehtuuriohjelma Harkiten hyvää tulee (2007) ja Lahden arkkitehtuuripoliittinen ohjelma Apoli (2010).
Rakvere Lihakombinaat

Rakvere Lihakombinaat AS on virolainen lihateollisuusyhtiö, liikevaihdoltaan Baltian suurin, toimii Virossa, Latviassa ja Liettussa.
Yhtiön keskus on Rakveren kaupunkiin vuonna 1990 valmistunut lihanjalostustehdas. Se on Baltian suurin ja suunniteltu alun perin tuottamaan elintarvikkeita Viron markkinoille ja Leningradin talousalueelle. Tehdas on suomalaisen Tuottajain Lihakeskuskunnan suunnittelema ja suomalaisten rakentajien rakentama. Viron uudelleenitsenäistymisen seurauksena Rakvere Lihakombinaat yksityistettiin 1995. Yhtiö laajensi toimintaansa sittemmin Latviaan 1997 ostettuaan sikäläisen A/s Rigas Miesnieksin.
Elokuussa 1998 Rakvere Lihakombinaat siirtyi suomalaiseen omistukseen, kun pörssiyhtiö HKScan Oyj osti siitä osake-enemmistön.

Historiaa

Rakvere Lihakombinaat laskee toimintansa alkaneen 1890, jolloin Rakveressä avattiin kaupungin ensimmäinen teurastamo. Vuonna 1944 kaupunginteurastamoon liitettiin paikalliset Baumannin ja Schenkelin lihanjalostustehtaat ja näistä yhdessä muodostettiin neuvostotalouden mukainen kombinaatti. Vuonna 1963 Rakveren kombinaattiin liitettiin sen naapurit Kohtla-Järven ja Narvan lihakombinaatit. Tällöin siitä tuli Viron suurin liha-alan yritys.
Suhinators

Jäsenet

Yhtyeen viralliset jäsenet ovat Nestori, Puppa J, Papa Zai ja Renegade. Suhinatorsin albumilla vierailevat jamaikalainen reggae-tähti Prezident Brown sekä etelä-afrikkalaiset Teba Shumba ja Crosby. Mukana ovat myös laulaja Kari Kosmos sekä rap-artisti Paleface.
Evelyn de Morgan

Evelyn De Morgan (o.s. Pickering, 30. elokuuta 1855 – 2. toukokuuta 1919 Lontoo Britannia) oli englantilainen prerafaeliittitaiteilija. 
Hänen vanhempansa kuuluivat ylempään keskiluokkaan. Hänen isänsä Percival Pickering oli Pontefractin kaupungintuomari. Hänen äitinsä oli Anna Maria Wilhelmina Spencer Stanhope, jonka veli oli taiteilija John Roddam Spencer Stanhope. 
De Morgan sai kotiopetusta ja aloitti piirustustunnit 15-vuotiaana. 17-vuotissyntymäpäivänsä aamuna hän kirjoitti päiväkirjaansa: ”Taide on ikuista, elämä lyhyt...” ja ”Ryhdyn heti toimeen, aikaa ei ole hukattavana.” Hän yritti saada vanhemmiltaan luvan mennä taidekouluun. Alkuun he vastustivat, mutta vuonna 1873 hän ilmoittautui Slade School of Artiin.
De Morganin enolla John Roddam Spencer Stanhopella oli suuri vaikutus hänen teoksiinsa. De Morgan kävi usein tämän luona Firenzessä. Siellä hänen oli mahdollista tutustua renessanssin suuriin taiteilijoihin. Erityisesti häntä kiinnostivat Botticellin teokset. Näiden vaikutteiden ansiosta hän etääntyi Slade Schoolin suosimista klassisista aiheista ja kehitti oman tyylinsä.
Hän avioitui 1887 keraamikko William De Morganin kanssa. He asuivat Lontoossa miehen kuolemaan, vuoteen 1917, asti. Evelyn De Morgan kuoli kaksi vuotta myöhemmin.
Hiihtoalppinismi

Hiihtoalppinismi on hiihtolaji, jota harrastetaan vuoristoisilla alueilla. Siinä yhdistyvät jyrkät nousut ja laskuosuudet. Suksina käytetään vapaalaskusuksia. Nousuissa suksien pohjassa on liimalla kiinnitetyt nousukarvat, jotka ovat tehty mohairista tai nylonista. Karvat mahdollistavat jyrkänkin nousun vuorohiihdolla, ja ne on helppo irrottaa mäen päällä.
Kansainvälinen hiihtoalppinismiliitto jakaa lajin viiteen kilpailuun. Joukkuekilpailu on hiihtoalppinismin perinteinen muoto. Joukkueessa on kaksi tai kolme urheilijaa, ja kilpailussa on oltava vähintään kolme laskua ja nousua. Yksilökilpailu on joukkuekilpailua vastaava. Kummassakin lajissa on osuus, jossa urheilijat joutuvat kulkemaan ilman suksia. Näillä taipaleilla joutuu käyttämään valjaita, köysiä ja jäärautoja. Joukkuekilpailu voi kestää kolmekin tuntia, mutta sprinttikilpailussa voittajien suoritus kestää yleensä noin kolme minuuttia. Nousua ja laskua tulee noin 100 metriä. Viestikilpailussa on kolmen tai neljän urheilijan joukkueita, ja kilpailu kestää noin 15 minuuttia. Nousukilpailussa on puolestaan vain yksittäinen pitkä nousu.
Sergei Portugalov

Sergei Portugalov (ven. Сергей Португалов, s. 17. marraskuuta 1950) on venäläinen lääkäri ja Venäjän yleisurheilun dopingohjelman pääarkkitehti.
Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS asetti Portugalovin elinikäiseen toimintakieltoon maaliskuussa 2017. Portugalov toimi Venäjän yleisurheiluliiton konsulttina. Maailman antidopingtoimisto WADA totesi vuonna 2015 julkaistussa raportissaan Portugalovin toimittaneen dopingia venäläisille yleisurheilijoille.
Brittilehti The Times päätyi omissa tutkimuksissaan johtopäätökseen, että Portugalov oli luonut järjestelmällisen dopingohjelman Venäjän uintiin vuodesta 2009 lähtien.
Suomessa Portugalov vaikutti 1990-luvun puolivälissä maastohiihdossa. Hän oli yksi henkilöistä, jotka olivat luomassa Suomeen immunologista projektia ja farmakologista ohjelmaa, mikä myöhemmin osoittautui dopingohjelmaksi.
Mick Abrahams

Michael Timothy "Mick" Abrahams (s. 7. huhtikuuta 1943 Luton) on brittiläinen rockkitaristi. Hän oli Jethro Tullin alkuperäisjäsen, mutta jätti yhtyeen levytettyään sen kanssa debyyttialbumin This Was (1968). 
Abrahamsin korvasi Jethro Tullin kokoonpanossa lyhyesti Tony Iommi, sitten vakituisesti Martin Barre.
Abrahams perusti Jethro Tullista lähdettyään Blodwyn Pig -yhtyeen, ja hänellä on sittemmin ollut useita vähemmän tunnettuja projekteja.
Turo Flink

Turo Flink (27. huhtikuuta 1943 Varkaus – 17. joulukuuta 2012 Jämsä) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Pelaajaura

Laitahyökkääjänä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa vuosina 1961–1966 ja Lahden Reipasta vuosina 1967–1970. Reippaan jälkeen hän pelasi vielä 2. divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä vuosina 1971–1975. Flink voitti Suomen-mestaruuden Kuopion Palloseurassa 1966 sekä Reippaassa 1967 ja 1970. Kaikkiaan Flink pelasi kymmenen kauden aikana 133 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia. 
Suomen maajoukkueessa Flink pelasi vuonna 1968 yhden maaottelun, jossa hän teki yhden maalin. Ottelu pelattiin Belgiaa vastaan. Vuonna 1963 hän pelasi sotilasmaaottelun Norjaa vastaan ja teki siinä yhden maalin, joka oli Suomen ainoa.

Valmennusura

Flink valmensi vuosina 1970–1981 Jämsänkosken Ilvestä kolmannessa ja toisessa divisioonassa. Vuosina 1982–1983 hän valmensi Äänekosken Huimaa ensimmäisessä divisioonassa. Flink valmensi myös Tampereen Ilvestä kaudet 1985–1986, jolloin Ilves saavutti SM-hopeaa. Vuosina 1987–1988 Flink valmensi Lahden Reipasta mestaruussarjassa. 1990-luvulla yhden syyskauden Flink valmensi Kontulan Urheilijoita 1. divisioonassa.

Työura

Flink toimi SPL:n liittokouluttajana vuosina 1975–2006. Hän toimi samanaikaisesti Keski-Suomen piirin piirikouluttajana. Hän oli myös organisoimassa Lahden Reippaalle nappulatoimintaa. Flink työskenteli Jämsänkoskella voimistelunopettajana. Myös hänen veljensä Jarmo Flink on ollut jalkapalloilija.
Flink kuoli 69-vuotiaana Jämsässä 17. joulukuuta 2012.
Markku Aro

Ura

Aro soitti kouluaikoina ystäviensä kanssa bändissä ja osallistui kotikaupungissaan iskelmälaulukilpailuihin, joista manageri Tauno "Tappi” Suojanen keksi hänet. Aro pääsi mukaan Kristiina Hautalan kesäkiertueelle vuonna 1968 ja samana vuonna ilmestyi ensisingle ”Käyn uudelleen eiliseen”.
Aro osallistui euroviisukarsintoihin vuosina 1969, 1971, 1974, 1976, 1979 ja 1981. Vuonna 1971 hän voitti karsinnat ja oli mukana Euroviisujen Kansainvälisessä finaalissa Dublinissa yhdessä Koivistolaisten kanssa Rauno Lehtisen säveltämällä kappaleella ”Tie uuteen päivään”, joka sijoittui kahdeksanneksi. 
Aro oli Suomen suosituimpia iskelmälaulajia 1970-luvulla. Hänen hittejään tuolloin olivat muun muassa ”Hyvännäköinen”, ”Moskiitto”, ”Jestas sentään”, ”Oma kultasein”, ”Anna kaikkien kukkien kukkia”, ”Etsin kunnes löydän sun”, ”Pois sun vien”, ”Kun sä vierelläin sateessa oot” ja ”Loit elämälle pohjaa”. Vuosikymmenen loppupuolella Aron yhteistyökumppaniksi tuli tuottaja ja sovittaja Veikko Samuli, jonka kanssa syntyivät muiden muassa hitit ”Keskiyön aikaan” sekä ”Ollaan lähekkäin”. 
1970- ja 1980-lukujen taitteessa alkoi Aron yhteistyö brittiläis-singaporelaisen Nisa Sorayan kanssa. Sittemmin suomalaistuneen Sorayan kanssa Aro esitti vuoden 1981 euroviisukarsinnoissa dueton ”Mun suothan tulla vierees sun”. Tämän jälkeen tuottajaksi vaihtui Kassu Halonen, jonka kanssa syntyivät muun muassa levytykset ”Kaksi rakkainta” ja ”Kyyneleet sielun puhdistaa”, joka sijoittui kolmanneksi Syksyn Sävel -kilpailussa 1989.
Syksyn Säveleen Aro osallistui ensimmäistä kertaa jo vuonna 1969 kappaleella ”Kertoisin sanoin suoraan sen”. ”Vain eteenpäin” sijoittui toiseksi 1971, ”Oo mikä nainen” kolmanneksi 1972. 1980-luvulla Aro oli kilpailussa mukana vuoden 1989 lisäksi vuonna 1981 kappaleella ”Aamulla”, vuonna 1985 kappaleella ”Ikuisuus aamuun” ja 1986 kappaleella ”Tänään tulen kotiin”. 
Markku Aro on säilyttänyt tasaisen suosionsa esiintyjänä ja levyttänyt säännöllisesti, vaikka hittejä ei välillä ole syntynytkään. 2000-luvun levytyksistä soitetuimpia on ”Jotain taikaa sinussa on”, joka oli mukana vuonna 2001 ilmestyneellä pitkäsoitolla Sinetti. Samana vuonna Aro oli yksi Iskelmä-Finlandia -ehdokkaista. Vuonna 2002 Aro oli mukana Dannyn ja Tapani Kansan muodostamassa Pojat-kokoonpanossa, joka esitti laulajien hittejä 1960-luvulta.
Aron myydyin albumi on kultalevyn saavuttanut, vuonna 1976 julkaistu Etsin kunnes löydän sun, jota on myyty yli 31 000 kpl.
Vuonna 2015 Aro osallistui Tähdet, tähdet -ohjelman toiselle tuotantokaudelle. Aro putosi kilpailusta kolmantena.
Božidar Bandović

Ura pelaajana

Bandović pelasi nuoruusvuotensa FK Sutjeska Nikšićissä, mutta varsinaisen ammattilaisuransa hän aloitti yhdysvaltalaisessa St. Louis Steamersissa 1986. Seuran lopetettua toimintansa 1988 Bandović palasi Jugoslaviaan ja edusti kolmen kauden ajan FK Sutjeskaa. Vuonna 1992 hän siirtyi suurseura Belgradin Punaiseen tähteen, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Peliaika jäi kuitenkin varsin vähäiseksi ja 1995 hän jatkoi uraansa kreikkalaisessa Ethnikosissa. Hän edusti uransa loppuvuodet eri seuroja Kreikassa pelaten myös Olympiakosissa ja PAOK Thessalonikissa.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Bandović on toiminut scouttina Olympiakosin organisaatiossa. Syyskuussa 2009 hän nousi lyhyeksi aikaa seuran vastuuvalmentajaksi Temur Ketsbaian potkujen jälkeen  kunnes Zico otti seuran valmmenusvastuun.
Brasilialaisvalmentaja sai kuitenkin potkut jo tammikuussa 2010 ja Bandovićista tuli seuran uusi päävalmentaja Andreas Niniadisin toimiessa hänen kakkosvalmentajanaan. Hänen johdollaan seura sijoittui lopulta Kreikan liigassa viidenneksi.
Joulukuun alussa 2010 Bandović siirtyi AO Kerkyran peräsimeen. Hänen johdollaan pääsarjaan noussut seura sijoittui lopulta sijalle 12 ja varmisti sarjapaikkansa kahdeksan pisteen turvin. Kausi 2011/12 lähti käyntiin surkeasti ja Bandović erosi sarjan hännillä majailleen seuran peräsimestä marraskuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Bandović allekirjoitti kauden loppuun ulottuvan sopimuksen AEL Larissan kanssa. Pesti jäi kuitenkin vain kolmen ottelun mittaiseksi. Heinäkuussa 2012 serbialainen jatkoi uraansa Azerbaidžanin valioliigassa pelaavan FK Bakun päävalmentajana. Seura sijoittui hänen johdollaan liigassa viidenneksi ja putosi maan cupista välierissä. Kauden jälkeen Bandović jätti seuran.
Amorgós

Maantiede

Amorgós sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren keskiosissa. Se on Kykladien saariryhmän itäisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Náxos luoteispuolella, Íos länsipuolella ja Astypálaia kaakkoispuolella. Náxoksen ja Amorgóksen välissä sijaitsevat Pienet Kykladit, kuten Kéros ja Koufonísi.
Korkea harju jakaa Amorgóksen itä-länsisuunnassa. Sekä vuoristossa että merenlahtien ympärillä on tasaisia hedelmällisiä laaksoja ja maakaistaleita. Saaren korkein kohta on Kríkelos (823 metriä).

Historia

Amorgós on ollut asuttu jo esihistoriallisesta ajasta lähtien. Antiikin aikana saarella oli kolme kaupunkia, Aigiale, Arkesine ja Minoa. Saari mainitaan tuon ajan lähteissä kuitenkin vain harvoin. Se tunnetaan muun muassa jambirunoilija Semonideen (myös Simonides) kotipaikkana. Saari kärsi merirosvoista 600-luvulta lähtien, ja tuolloin sen asukkaat muuttivat saaren sisäosiin. Venetsia otti saaren valtaansa vuonna 1207. Aluksi saarta hallitsi Ghizin suku ja myöhemmin Quirinin suku. Osmanien vallan alle saari joutui vuonna 1537. Saari vapautui osmanivallasta vuonna 1822 ja pian tämän jälkeen siitä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa.

Nähtävyydet

Saaren tunnetuin nähtävyys on vuorenrinteeseen rakennettu, valkoista kykladista arkkitehtuuria edustava Chozoviótissan luostari. Amorgóksen kylässä on venetsialaisaikainen linna (Kástro) sekä Amorgóksen arkeologinen museo, ja Minoan ja Aigialen alueilla antiikin aikaisia jäännöksiä. Saari ja sen vuoret ovat myös suosittu vaelluskohde.
Jacob Nilsson

Seuraura

Nilsson on Mörrums GoIS IK:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Tingsryds AIF:n J18-junioreihin. Kaudella 2010–2011 Nilsson oli 11 osumallaan seuran J20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Filip Owessonin jälkeen. Kaudella 2011–2012 hän debytoi Tingsrydin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Nilsson pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2012–2013 hän teki siellä 50 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 ja kymmenessä Kvalserien AS:n ottelussa yhden maalin. Tingsryd putosi kauden päätteeksi Ruotsin I-divisioonaan. Nilsson teki Tingsrydin kanssa kuitenkin kaksivuotisen jatkosopimuksen toukokuussa 2013.
Sekä kauden 2013–2014 että 2014–2015 päätteeksi Nilsson eteni Tingsrydin kanssa Kvalserien AS:ään saakka. Jälkimmäinen kausi päättyi joukkueen sarjanousuun Allsvenskaniin. Nilsson siirtyi kaudeksi 2015–2016 kuitenkin jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Mora IK:hon. Huhtikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Nilsson oli Moran toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+22=42. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Toukokuussa 2017 Nilsson teki Moran kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
SHL:n tulokaskaudellaan 2017–2018 Nilsson teki 40 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18 ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+2=3. Hänen tehonsa riittivät runkosarjassa Moran sisäisen pistepörssin neljänteen sijaan. Nilsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 20.36 minuuttia, mikä oli Moran hyökkääjistä eniten. SHL-uransa avausmaalin Nilsson teki 19. lokakuuta 2017 Frölunda HC:tä vastaan. Hän pääsi Moran 3-4-voittomaalikilpailutappioon päättyneessä ottelussa pisteille joukkueen jokaisessa maalissa kerättyään myös kaksi syöttöpistettä. 
Toukokuussa 2018 NHL-varaamaton Nilsson teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.

Maajoukkueura

Nilsson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehopistein 4+1=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Norrköpingissä Slovakiaa vastaan. Nilsson sai ottelussa myös syöttöpisteen Carl Klingbergin tekemään ylivoimamaaliin. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa kahdella osumalla neljännessä ottelussaan 14. huhtikuuta 2018 Rødovressa Tanskaa vastaan. Nilssonin ensimmäinen maali jäi Ruotsin 0-5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
St. Georgen im Schwarzwald

Sankt Georgen im Schwarzwald on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin lounaisosassa noin 100 kilometriä Stuttgartista lounaaseen. Se kuuluu Schwarzwald-Baarin piirikuntaan.
Kaupungin pinta-ala on noin 60 km² ja asukkaita on runsaat 13 000. Kaupungin pormestarina on Michael Rieger. St. Georgen on ollut Vesilahden  ystävyyskunta vuodesta 2002.
Juhan Sütiste

Juhan Sütiste, vuoteen 1935 Schütz, (1899–1945) oli virolainen kirjailija. Hän julkaisi kymmenkunta runokokoelmaa, näytelmiä ja kertovan runoelman.
Vähä Venesjärvi

Maantietoa

Järven pituus on 950 metriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se sijaitsee kallioalueen ja kangasmaaston välissä Iso Venesjärven pohjoispuolella. Siihen laskee vain yksi metsäoja sekä mahdolliset tienvarsiojat valtieltä 3. Järven laskujoki on Venesjoki, joka laskee Iso Venesjärveen. Myös Iso Venesjärvestä lähtee Venesjoki, jolloin Vähä Venesjärven jokea voidaan pitää silloin saman joen yläjuoksuna. Järvessä on yksi pieni luoto. Rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. Rannat ovat kangasmetsää lukuun ottamatta pientä pohjoispään suota sekä pohjois- ja eteläpään heinittyneitä rantojen luhtia. Koillisrannalla on sijainnut maatila ja rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee yhdystieltä 13344, joka haarautuu hieman pohjoisempana valtatieltä 3. Valtatien varressa järven rannassa sijaitsee liikekiinteistö.
European Round Table of Industrialists

European Round Table of Industrialists (lyhenne ERT tai ERTI) on vuonna 1983 perustettu Euroopan unionissa toimiva suurteollisuuden edunvalvontaryhmä, johon kuuluu noin 50 eurooppalaista teollisuusjohtajaa, tavoitteena kilpailykyvyn vahvistaminen. 
Ryhmä toimii sekä kansainvälisillä että kansallisilla tasoilla. Ryhmän perustajahahmo on ollut Volvon johtaja Pehr G. Gyllenhammar. 
Jorma Ollila oli ERT:n puheenjohtajana vuosina 2005–2009 ollessaan Nokian toimitusjohtajana.

Suomi ja ERT

Suomesta ryhmään ERT:n virallisella sivulla on jäseneksi ilmoitettu Kone Oyj:n Henrik Ehrnrooth ja Risto Siilasmaa (Nokia). Aiemmin on Suomesta "Euroopan pyöreän pöydän teollisuusmiehiin" kuulunut Nokian Kari Kairamo (1986-1988), Simo Vuorilehto (Nokia) ja Casimir Ehrnrooth Kymmene-yhtymästä. Kone.com-sivustollaan Kone-yhtiö ilmoittaa olevansa mukana ERT:n  energia- ja ilmastonmuutostyöryhmässä.
ERT on suomennettu monilla eri tavoin, esimerkiksi ”Euroopan teollisuusjohtajien pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreä pöytä”, ”Euroopan teollisuusmiesten pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreän pöydän klubi”. Jorma Ollila on ollut ERT:ssä mukana vuosina 1997–2011, myös Antti Herlinin nimi (Kone Oyj) esiintynyt ERT:n jäsenlistoilla.

Arvostelua ERT:tä kohtaan

Friedrich Moserin ja Matthieu Lietaertin vuoden 2012 elokuva 'Brysselin lobbarit', (The Brussels Business - Who Runs the European Union) pitää ERT:n kulissientakaista vaikutusvaltaa EU:ssa suurena. Ilkka Hakalehdon kirjan Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan mukaan ERT on perustettu nimenomaan toteuttamaan suuryritysten ja suurpääoman omistajien etujen mukainen rakennemuutos Euroopan unionin avulla - ja että ERT on EU:n todellinen vallankäyttäjä sen virallisten toimi- ja päätoksentekoelinten takana.