google/wiki40b huggingface dataset:
Adlersten

Adlersten oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1004. Suku on lähtöisin Suomesta, mistä Pihlman muutti porvariksi Tukholmaan. Hänen poikansa Göran Pihlman toimi hallinnon kirjanpitäjänä ja kamreerina. Hänet aateloitiin vuonna 1681 nimellä Adlersten sekä korotettiin 1707 vapaaherraksi, mihin säätyyn hän ei sukuaan ritarihuoneeseen kirjoittanut. Hänen kumpikin poikansa antautui sotilasuralle.
Reino Erma

Reino Mauri Erma (vuoteen 1935 Ertman, 8. huhtikuuta 1922 Tampere – 15. tammikuuta 2010 Tampere) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Tampereen yliopiston yksityisoikeuden professorina 1970–1985, rehtorina 1976–1981 ja kanslerina 1984–1990.
Ennen yliopistouraansa Erma toimi Kansallis-Osake-Pankissa, jossa hän eteni notariaattiosastolta pankin johtokunnan jäseneksi vuonna 1961. Hän toimi pitkään myös kirkkoneuvoksena ja vuosina 1959–1960 korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena. Oikeustieteilijänä hänen erikoisalaansa oli rakentamisen juridiikka.
Craig Keener

Craig S. Keener on Uuden testamentin eksegetiikan professori Asbury Theological Seminary -nimisessä korkeakoulussa. Hän väitteli tohtoriksi Uuden testamentin eksegetiikasta Duken yliopistossa. Hänet tunnetaan erityisesti tutkimuksestaan, joka kohdistuu Uuden testamentin juutalaiseen ja kreikkalais-roomalaiseen taustaan.

Kirjallinen tuotanto

Craig Keener on kirjoittanut 20 kirjaa, joista osa on akateemiselle maailmalle ja osa laajemmalle lukijakunnalle. Hänen kirjaansa The IVP Bible Background Commentary: New Testament (InterVarsity Press) myytiin lähes puoli miljoonaa kappaletta. Lisäksi hän on kirjoittanut kaksiosaisen kommentaarin Johanneksen evankeliumista The Gospel of John: A Commentary (Hendrickson), kommentaarit Matteuksen evankeliumista (Eerdmans) ja Ensimmäisestä ja Toisesta korinttilaiskirjeestä (Cambridge) sekä Ilmestyskirjasta (NIV Application Commentary, Zondervan). Kolme hänen kommentaariaan on voittanut Christianity Today -lehden kirjapalkinnon.

Perhe

Craig Keenerin vaimo Médine, joka väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistossa, opettaa dosenttina Eastern Universityssä. Médine oli puolentoista vuoden ajan pakolainen kotimaastaan Afrikassa ja yhdessä he ovat toimineet etnisen sovun saavuttamiseksi Afrikassa.
Kansalaisjärjestö

Uudet liikkeet

Uusista yhteiskunnallisista liikkeistä alettiin puhua 1960-luvulla. Niitä olivat ja ovat esimerkiksi rauhanliike, ympäristöliike, eläintensuojeluliike, naisliike ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajava liike. Uusien liikkeiden orientaatiota voidaan yleensä pitää ennemmin elämänlaatuun ja henkiseen tai kulttuuriseen hyvinvointiin pyrkivänä kuin aineelliseen tai sosiaaliseen edistykseen tähtäävänä.
Nykyään virkein ideologinen toiminta näyttää tapahtuvan kansalaisjärjestöjen ja löyhemmin organisoituneiden kansalaisliikkeiden piirissä. Ne saattavat keskittyä hyvinkin täsmällisiin asioihin. Kansalaisten toimintaa leimaa yhä enemmän tietynlainen dynaamisuus. Ihmiset haluavat vaikuttaa tehokkaasti ja täsmällisesti juuri heille tärkeisiin kysymyksiin.
Kärmeorvonmäki

Linnamäki

Linnamäki sijaitsee Liedon kirkosta 6 kilometriä itäkoilliseen ja on Savijoen laakson eteläpuolella olevassa Ahteenmetsän kallioalueella. Kärmeorvonmäki on pitkänomainen harju, jonka itäsivulla kulkee kivistä ladottu vallitus.

Tutkimukset

Paikkaa on tarkastettu vuonna 1919, jolloin A.M. Tallgren tutki sitä. Seuraavan kerran paikalla kävi Ella Kivikoski vuonna 1935 ja Matti Huurre vuonna 1935.
Aviaario

Aviaario on linnuille rakennettu suurikokoinen häkki tai huone, jossa linnut voivat lennellä vapaasti.
Aviaarioita voi olla monen kokoisia. Isot linnut, kuten päiväpetolinnut, vaativat aviaarion, jonka pohjapinta-ala on satoja tai tuhansia neliömetrejä ja korkeus kymmenenenkin metriä. Pienille varpuslinnuille aviaarioksi riittää muutaman kymmenen neliömetrin lattia-ala ja 3–4 metrin korkeus. Aviaarion seinät voivat olla pienisilmäistä metalliverkkoa, lasia tai kirkasta muovilevyä. Sisustuksena pitää olla eläviä tai kuolleita puita tai istumaoksia, mielellään myös vihreitä kasveja, lahoavia kantoja tai pökkelöitä sekä ruoka- ja juoma-astioita. Aviaario voi olla joko kokonaan ulkona tai sisällä tai osittain molemmissa tiloissa.
Aviaarioita on lähinnä eläintarhoissa. Ensimmäinen suuri aviaario rakennettiin 1880 Rotterdamin eläintarhaan (Diergaarde Blijdorp). Joihinkin suuriin aviaarioihin on rakennettu polkuja, joilla ihmiset voivat kävellä ja tarkkailla lintuja. Ranskalaisella lintutieteilijällä Jean Théodore Delacour‎illa oli aikoinaan maailman hienoin yksityinen aviaario Normandiassa. Aviaariossa linnut ovat vankeina kuten häkeissäkin, mutta niiden elämä on vapaampaa ja virikkeellisempää.
Tekken (elokuva)

Juoni

Elokuvan tarina seuraa Jin Kazaman (Jon Foo) matkaa Iron Fist -turnaukseen tavoitteenaan kostaa äitinsä kuolema. Turnauksen kuluessa hänelle selviää, että hänen isänsä on Kazuya Mishima (Ian Anthony Dale) ja isoisä Heihachi Mishima (Cary-Hiroyuki Tagawa), jonka hän uskoo olevan vastuussa äitinä kuolemasta.
Matti Antero Korhonen

Matti Antero Korhonen (s. 25. kesäkuuta 1935) on entinen sotkamolainen pesäpalloilija
Matti Korhonen pelasi 1960-luvulla viisi kautta mestaruussarjassa voittaen Suomen mestaruuden 1963, jolloin tuli myös voitto Pesäpallon Maakunta Cupissa. Korhonen valittiin 1963 myös Kainuun piirin parhaaksi urheilijaksi.
Kolombangara

Kolombangara on Salomonin saarten Uuden Georgian saariryhmään kuuluva saari lounaisella Tyynellämerellä. Saari on lähes pyöreä, ja sen halkaisija on noin kolmekymmentä kilometriä. Saaren muodostaneen tulivuoren huippu kohoaa noin 1 800 metriin. Tulivuoren kalderan reunassa on neljä huippua. Saaren eteläpuolella on kuumia lähteitä.
Kolombangaran tulivuori on ollut viimeksi aktiivinen noin 10 000 vuotta sitten.
Mel Hutchins

Elämä ja ura

Brigham Youngia yliopistokoripallossa edustanut Hutchins varattiin NBA:han toisella vuorolla vuoden 1951 varaustilaisuudessa. Hän pelasi NBA:ssa vuodet 1951–1958 edustaen Milwaukee Hawksia, Fort Wayne Pistonsia ja New York Knicksiä. Hutchins pelasi NBA:n tähdistöottelussa neljästi (1953, 1954, 1956 ja 1957). Vuonna 1952 hän jakoi Larry Foustin kanssa sarjan levypallokuninkuuden.
Hutchins oli mormoni. Vuoden 1952 Miss America Colleen Kay Hutchins oli hänen siskonsa. C. K. Hutchinsin mies Ernie Vandeweghe ja poika Kiki Vandeweghe pelasivat myös koripalloa ammattilaisina. Hutchins kuoli 90-vuotiaana kotonaan Kalifornian Encinitasissa 19. joulukuuta 2018.
Ideapark Oulu

Ideapark Oulu on kauppakeskus Oulun Ritaharjussa. Kauppakeskuksen pinta-ala on 24 000 neliömetriä, ja siellä on noin 50 liikettä. 31. lokakuuta 2014 avattu Oulun Ideapark on järjestyksessä toinen Ideapark Lempäälän Ideaparkin jälkeen. Oulun Ideaparkiin odotetaan vuosittain yli kolmea miljoonaa kävijää.
Oulun Ideapark on yksikerroksinen, kaareva ja 400 metrin pituinen. Ideapark Oulu sijaitsee valtatie 4:n ja  Raitotien eritasoliittymän kaakkoispuolella, noin yhdeksän kilometriä Oulun keskustasta pohjoiseen. Ideapark Oulun läheisyydessä asuu noin 50 000 ihmistä, ja vuoteen 2020 mennessä asukasmäärään ennustetaan nousevan 80 000:een. 
Toivo Sukari ilmoitti lokakuussa 2015 Oulun Ideaparkin laajentuvan 3 hehtaariin. Laajennuksella pyritään helpottamaan tilojen kovaa kysyntää. Laajennuksen arvioitu valmistumisaika on huhtikuussa 2016.
Sukari Invest myi Oulun Ideaparkin elokuussa 2016 sijoitusyhtiö Avant Capital Partnersille ja Alma Property Partners -rahastolle.
Antti Halinen

Antti Halinen (s. 1944) on suomalainen eläkkeellä oleva radiotoimittaja. Halinen oli Yleisradion radiouutisten ulkomaantoimittajana vuosina 1975–2004 ja toimi myös Tallinnan kirjeenvaihtajana. Hän erikoistui espanjan- ja portugalinkieliseen maailmaan ja erityisesti Latinalaisen Amerikan maihin.
Halinen on kirjoittanut omiin kokemuksiinsa perustuvan kirjan Kuubalainen Kuuba (Like Kustannus - Suomen Rauhanpuolustajat, Helsinki 2007 ISBN 9789520100209) jossa hän käsitteli Kuuban yhteiskunnallista kehitystä vuosina 1979–2007.
Halinen sai vuonna 1987 valtion tiedonjulkistamispalkinnon Latinalaista Amerikkaa käsitelleistä raporteistaan.
Ansu Kivekäs

Anna Maria ”Ansu” Kivekäs (s. 1964 Tikkurila, Helsingin maalaiskunta) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan varhaiskasvatuksen erityisopettaja. Hän on opiskellut myös luovaa kirjoittamista.
Vuonna 2013 Kivekkään teos Ykkösjätkät oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana. Hän sai vuonna 2014 Kirjapöllö-palkinnon teoksesta Päin Porkkalaa.
Paituri

Paituri on asuin- ja teollisuusalue Kempeleessä. Se sijaitsee kaksi kilometriä Kempeleen keskustaajamasta pohjoiseen. Ennen Paiturin kaavoittamista alue on tunnettu nimellä Tahkolanperä. Paiturin asutuskanta koostuu omakoti- ja rivitaloista. 
Läheisyydessä sijaitsevan Hakamaan ja Paiturin yhteisellä yritysalueella toimii kymmeniä pk-yrityksiä, jotka työllistävät noin 500 työntekijää.  
Paiturissa toimii Shell-ketjun huoltoasema sekä vuonna 1970 toimintansa aloittanut hotelli-ravintola Pohjankievari, joka niitti erityisesti 1970- ja 1980-luvulla mainetta suosittuna tanssipaikkana.
Paiturissa Piriläntien ja seututien 847 risteykseen valmistui syksyllä 2014 liikennevalot, ja uudistettiin kevyen liikenteen väyliä.
Rykmenttipommitukset

Rykmenttipommitukset olivat toisen naailmansodan aikana ilmapommituksia, mihin käytettiin kokonaista tai lähes kokonaista pommituslentorykmenttiä. Tällaisia pommituksia Suomen ilmavoimat suorittivat jatkosodan ja Lapin sodan aikana 35.
Korombana

Maantiede, luonto ja ilmasto

Nigerin sisämaasuistossa sijaitsevan kunnan pinta-ala on 981 neliökilometriä Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén piirin N’Gorkoun, idässä Douentzan piirin Djaptodjin ja Dangol-Borén, etelässä ja lounaassa Moptin piirin Konnan ja Ouroubé Douddén sekä luoteessa Youwaroun piirin Déboyen ja N’Dodjigun kuntiin. 
Pinnanmuodostukseltaan alue on kumpuilevaa tasankoa. Pohjoisessa ja idässä on hiekkadyynejä ja etelässä ja lännessä tulvatasankoja.  Vesistöihin kuuluvat kunnan läpi virtaavan Koli-Kolin lisäksi 85 neliökilometrin laajuinen Korientzéjärvi ja lukuisat tulva-altaat. Luonnonvarainen kasvillisuus käsittää palmuja, piikkipensaita ja heinäkasveja.
Kunta kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Sadekausi kestää yleensä kesäkuusta lokakuun alkuun ja kuiva kausi lokakuun lopusta kesäkuuhun. Viileintä on joulu-helmikuussa, jolloin päivälämpötila voi laskea alle 20 asteen, kun se muuten on keskimäärin 37 astetta. Vuotuinen sademäärä on 350–400 millimetriä.

Asutus

Kuntaan kuuluu 32 kylää: Ankoye, Bagui, Boukourinté-Ouro, Boukourinté-Saré, Deguédégué, Dimango, Dofina, Doko, Fanabougou, Fansaré, Goby, Gouloumbo, Kalifaré, Kéra, Kérétogo, Korientzé, Mandié, M’Bessena, Mareciré, Moussocouraré, N’Dissoré, N’Gorodia, Noradji, Oualo, Sangui, Sareféré-Dofina, Sitty, Sounteye, Tangou, Tiécouraré, Tougouna-Sakère ja Wangala. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja bozoja sekä vähemmässä määrin songhaita ja markoja. Vallitseva uskonto on islam.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Korientzésta on tieyhteys Konnaan. Kylän torin lähellä sijaitsee linja- ja kuorma-autoasema. Muita liikennevälineitä ovat moottoripyörät, hevoskärryt ja veneet.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi (62 % tuotannosta), durra (23 %), riisi (15 %) ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Noin 30 tonnin vuotuisesta kalansaalista suurin osa menee omaan kulutukseen. Korientzé on tärkeä kauppapaikka. Maanantaisin järjestettävillä markkinoilla myydään varsinkin karjaa. Teollisuutta ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii kolme esikoulua, seitsemän alakoulua, Korientzén yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), lukutaitoluokkia ja koraanikouluja. Terveyspalveluihin kuuluu Korientzén terveyskeskus, kaksi apteekkia, sairastupa ja terveysasema. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja, joista vain osa toimii. Muita palveluja ovat kaupat, ompelimot, viljavarasto, myllyt, karjan rokotuspaikka ja keskuskylän sähköverkko.

Kyläkuva ja matkailu

Korientzén kyläkuva on hyvin perinteinen savitiilestä rakennettuine suorakulmaisine taloineen ja muureineen. Matkailua sinne ei ole käytännössä lainkaan. Majoitusta tarjoavat leirintäalueen neljä huonetta. Yleisötapahtumat rajoittuvat urheiluun ja muutamiin perinteisiin juhliin.
Valtiojohtoisuus

Valtiojohtoisuus, etatismi tai statismi kuvaa yhteiskunnallista tai poliittista järjestelmää, jossa valtion väliintulolla on iso rooli. Se kuvaa myös mitä tahansa valtiota, jonka politiikkaan kuuluu taloudellinen suunnittelu tai ohjailu.
Sosialismi ja kommunismi luokitellaan usein valtiojohtoisiksi, vaikka mm. marxisti-leniniläiset uskovatkin, että kommunistisen vallankumouksen päätteeksi valtiosta voitaisiin luopua kokonaan. Jo tosin venäläinen anarkisti ja Karl Marxin kilpailija Mihail Bakunin kirjoitti kirjan Gosudarstvennost i anarhia (engl. Statism and Anarchy), jossa hän syytti bolševikkien aateisää Karl Marxia saksalaisen etatismin edustajaksi. Valtiojohtoinen malli oli käytössä erityisesti fasismissa ja kansallissosialismissa.
Englannin kielestä lainattu termi statismi tarkoittaa samaa. Sitä käytetään useimmiten poleemisesti tai provosoivasti valtiollisen väliintulon vastustajien puolelta. Usein statismisyytteeseen liittyy väite, että yksilön oikeuksia rikotaan "yhteisen hyvän" nimissä.
Erään näkemyksen mukaan valtiojohtoisuudessa syntyy yhteisö, joka pakottaa yhteistyöhön eikä ole vapaaehtoinen.
Valtiojohtoisuuden kannattajia löytyy niin oikeistosta kuin vasemmistostakin.
Statismin täydellinen vastakohta on anarkismi, mutta myös yksilökeskeisyyttä painottavat libertaarit ja liberaalit vastustavat valtion puuttumista ihmisen elämään, ainakaan ilman painavia perusteita.
Xihoudun asuinpaikka

Ympäristö

Muinainen asuinpaikka sijaitsee nykyisen Qinling-vuoriston pohjoispuolella olevalla lössitasangolla, jota kutsutaan Sanmenxian altaaksi. Kohde on lounaaseen Nihewanin altaalta  Ruichengin piirikunnassa olevan Xihoudun kylän lähettyvillä. Leiripaikka sijaitsi avoimella ruohoarolla, missä ei ollut kallioisia suojapaikkoja. Tähän viittaa eläinten lajisto, joka on suosinut avoimia maastoja. Kaivauksissa paljastui kalan jäänteitä sekä majavan luita, joten lähistöllä on ollut myös laajempi järvi.

Tutkimushistoria

Xihoudussa löytyi vuonna 1960 muutama kiviesine. Kohteessa suoritettiin seuraavina vuosina 1961 ja 1962 kaksi kaivausta, joiden tuloksena saatiin talteen kivityökaluja, palanutta luuta, sarvenkappaleita ja eläinten fossiileja. Kaivauksissa otettiin talteen vain suuremmat löydöt, koska kaivettua maata ei siivilöity pienisilmäisellä verkolla. Löytökerroksiin päästäkseen oli ensin poistettava päältä noin 53 metriä lössimaata. Tämän alta oli kaivettava vielä noin 10 metriä järven rantakerrostumaa pois. Kerrostuman alla oli vielä 14 metriä muinaista sedimenttiä, jonka alla sijaitsi vain puoli metriä paksu löytökerros. Paikalle on palattu 200-luvulla vain ottamaan maanäytteitä tarkempia ajoitusta varten.

Ajoitus

Ensimmäinen ajoitus on julkaistu vuonna 1978, jolloin kohteen iäksi ilmoitettiin 1,9–1,8 miljoonaa vuotta. Tämä vastasi afrikkalaisia ajoituksia Tansanian Olduvain rotkon löytökohteissa. Myöhemmin on paikalta otettu uusi näytesarja, joka ajoitettiin paleomagneettisella ajoitusmenetelmällä ja tulos julkaistiin vuonna 2002. Leiripaikan iäksi saatiin nyt 1,27 miljoonaa vuotta. Leiripaikka on suhteellisen samanaikainen Donggutuon asuinpaikan ja Gongwanglingin asuinpaikan kanssa.

Eläinfossiileja

Asuinpaikalta on löytynyt 22 eri nisäkäslajin fossiilit. Ne kuuluivat seuraavin sukuihin, joista osa ovat jo kuolleet sukupuuttoon: elephas, equus, gazella, hipparion (hevoseläin), hyeena ja stegodon (norsut). Tarkasti lajilleen on voitu määritellä Proboscidipparion sinense (hipparion), Elaphurus bifurcatus (hirvieläin), Euctenoceros boulei, Bison palaeosinensis, Equus sanmeniensis, Villasarvikuono ja Elasmotherium inexpectatum eli Siperiansarvikuonon sukulainen. Fossiileissa on siten useita avointen ruohomaiden eläinlajeja. Luufossiileissa on havaittu naarmuja sellaisissa kohdissa, jotka syntyvät tyypillisesti eläinten teurastuksessa. Myös kalan ja majavan luita on löytynyt ja siitä on päätelty järven sijainneen lähellä leiriä.

Kivityökalut

Kaivauksilta löytyi 32 kiviesinettä, jotka tunnistettiin kaapimiksi, iskuriksi ja kolmitahkoisiksi ja teräväkärkiseksi työkaluksi. Löytöaineistosta puuttuu työkalun valmistamisessa irtoavat iskokset. Työkalut valmistettiin ohkaisista kivistä, jotka ovat olleet kvartsiittia, laavakiveä ja sivukiveä (engl. gangue, arvoton malmin seosmineraali). Kiviesineissä oli merkkejä pyörimisestä ja hankautumisesta. Iskoksien puuttuessa on ehdotettu, että leiripaikka on välillä ollut veden alla ja huuhtoutunut aallokossa. Kuitenkin, kiviesineiden kuluneisuudesta saattaa johtua, että monet tutkijat pitävät esineitä luonnon muovaavina eli eoliitteinä.
Merkitsevä aallonkorkeus

Merkitsevä aallonkorkeus on veden aaltojen korkeutta kuvaava suure {H_s}. Se tarkoittaa kokeneiden merenkulkijoiden silmämääräisesti arvioimaa yksittäisten aaltojen korkeuksista laskettua arvoa metreinä. Useiden aaltojen, aallonpohjasta niiden huippuun arvioitujen, suuruusjärjestykseen asetettujen, suurimman kolmanneksen metrimääristä lasketaan keskiarvo.
Aallonkorkeuksia mitataan yleisesti merialueilla mittauspoijuilla. Itämerenkin alueella on mitattu mittalaittein yli 7 m:n suuruisia yksittäisiä aaltoja usein. Vain kovimmilla myrskyillä merkitsevä aallonkorkeus ylittää Suomenlahdella 5 m, Selkämerellä 6,5 m ja Perämerellä 3 m.
Koska aallot ovat hyvin erisuuruisia voi olla, että suurin yksittäinen aalto on hyvinkin kaksinkertainen merkitsevään aallonkorkeuteen nähden. Pitkällä ajanjaksolla tarkasteltuna aaltojen korkeuden tilastollinen jakautuma noudattaa suunnilleen Rayleigh'n jakautumaa.
Aallokon korkeuteen vaikuttavat tuulen nopeus, tuulen pyyhkäisymatka, eli sen matkan pituus, jonka tuuli on vapaasti voinut veteen vaikuttaa, sekä veden ja ilman lämpötilaero. Kun vesi on ilmaa lämpimämpää, aallot kasvavat nopeammin kuin päinvastaisessa tilanteessa. Merellä ja sisävesillä aallokko syntyy suunnilleen samalla tavalla. Veden lämpötila yksinään, tai veden suolapitoisuus eivät juuri vaikuta aallokon korkeuteen. Veden syvyys vaikuttaa aaltojen korkeutta suurentavasti, jos syvyys on pienempi kuin puolet aaltojen huippujen välimatkasta.
Radhouène Felhi

Ura

Felhi aloitti jalkapalloilun kotikaupungissaan Meknassin junioriseurassa SS Meknassissa. Myöhemmin Tunisian huippuseuroihin kuuluva ES Sahel kiinnitti huomionsa nuoreen puolustajaan. Sahelin junioreissa hänestä kehittyi monipuolinen puolustaja, joka kykenee keskuspuolustuksen lisäksi pelaamaan laitapuolustajana, sekä puolustavana keskikenttäpelaajana. Noustuaan kaudella 2005–2006 edustusjoukkueeseen Felhi oli voittamassa Afrikan Confederation Cupia. Seuraavalla kaudella hän voitti ensimmäisen Tunisian mestaruutensa ja teki samalla kaudella läpimurtonsa Tunisiassa.
24. kesäkuuta 2009 Felhi siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella saksalaiseen 1860 Müncheniin.

Maajoukkueura

Tehtyään läpimurtonsa maansa pääsarjassa Felhi sai kutsun maajoukkueeseen vuonna 2008, jolloin hänet valittiin mukaan vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoihin. Kisojen aikana Felhi pelasi ensimmäisen ottelunsa Senegalia vastaan 23. tammikuuta 2008. Yhteensä hän on pelannut 25 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Aleksandriitti

Aleksandriitti on yksi harvinaisimmista korukivistä. Aleksandriitin erikoisuus on se, että se voi vaihtaa väriä punaisesta vihreään riippuen kiveen kohdistavasta valosta. Aleksandriitit ovat saaneet nimensä Venäjän keisari Aleksanteri II:n mukaan ja arvokkaimmat aleksandriitit tulevatkin Venäjältä. Aleksandriitti on krysoberyllin muunnos.
Aleksandriitin kemiallinen nimi on beryllium-alumiinioksidi, BeAl₂O₄ (krysoberylli). Aleksandriitti on yksi maailman arvokkaimmista jalokivistä. Sen erikoisuutena on siinä esiintyvä värinvaihtoilmiö. Luonnonvalossa aleksandriitti on vihreä tai sinivihreä, hehkulampun tai kynttilänvalossa väri on pinkinpunertava, parhaimmillaan vadelmanpunainen. Sekavalossa kivi on usein tummahkon ametistin värinen.
Ensimmäistä kertaa aleksandriitti löydettiin venäjältä Uralilta 1830. Koska väriä vaihtavan jalokiven sanottiin löytyneen ensimmäisen kerran lokakuussa tsaari Aleksanteri II:n syntymäpäivänä, nimettiin mineraali tsaarin mukaan. Aleksandriitti oli jo silloin hyvin arvostettu jalokivi, sillä sen vihreä ja punainen väri kuvastivat tsaarin hallintoa. Edelleen vanhat uralilaiset kivet ovat erittäin arvostettuja erinomaisen värinvaihdon ansiosta. Uralvuoriston Tajiwajajoella esiintyy 1-10 cm:n mittaisia aleksandriittikiteitä. Nykyään suurimmat aleksandriitin tuottajamaat ovat kuitenkin Brasilia ja Sri Lanka.
Aidon aleksandriitin harvinaisuudesta ja arvokkuudesta johtuen koruteollisuudessa on käytetty 1970-luvulta alkaen paljon synteettistä aleksandriittia sekä jo aiemmin muita synteettisiä kiviä, jotka jäljittelevät aleksandriitin värinvaihtoilmiötä.
Courtney Love

Nuoruusvuodet

Lapsuutensa Love vietti San Franciscossa sekä osittain Uudessa-Seelannissa. Love oli luova ja vaikea lapsi, jonka takia hänen yksinhuoltajaäitinsä Linda Carroll laittoi hänet kasvatuslaitokseen erittäin nuorena. Loven biologinen isoäiti on Hans Christian Andersen -palkinnon saanut lastenkirjailija Paula Fox. 15-vuotiaana Love joutui nuorisokotiin yritettyään varastaa Kiss-bändipaitaa supermarketista. Love lähti nuorena kiertämään maailmaa Faith No More -yhtyeen kosketinsoittajan Roddy Bottumin kanssa ja matkusti muun muassa Japaniin. Jouduttuaan rahapulaan hän kuitenkin ilmoittautui, minkä jälkeen viranomaiset palauttivat vielä alaikäisen Loven takaisin Yhdysvaltoihin.

Musiikki

Love perusti Kat Bjellandin ja Jennifer Finchin kanssa yhtyeen nimeltä Sugar Baby Doll, joka kaatui keskinäisiin erimielisyyksiin ennen kuin he ehtivät edes nauhoittaa mitään. Tämän jälkeen Love perusti Kat Bjellandin kanssa Pagan Babies -yhtyeen, joka hajosi taas samoista syistä heti ensimmäisen demon jälkeen. Kat Bjelland tuli sittemmin tunnetuksi Babes in Toylandin ja Katastrophy wifen solistina ja kitaristina. Jennifer Finch perusti sittemmin yhtyeen L7. Yksi Pagan Babiesin nauhoittamista kappaleista on julkaistu Babes in Toyland -kokoelmalevyllä The Best of Babes in Toyland. 
Vuonna 1989 Love perusti tunnetuimman yhtyeensä Holen. Aviomiehensä Kurt Cobainin Love tapasi vuonna 1991, ja he menivät naimisiin vuonna 1992. 
Love on myynyt osan tekijänoikeuksistaan Nirvanan kappaleisiin liikemies Larry Mestelille. 
Love on myös näytellyt elokuvissa ja saanut Golden Globe -ehdokkuuden vuoden 1996 elokuvasta Larry Flynt – Minulla on oikeus (The People vs. Larry Flynt). Love on nykyisin soolouralla ja julkaisi vuonna 2006 muistelma-/päiväkirjan Dirty Blonde.
Ponkamajoki

Ponkamajoki eli Ponkamanjoki (ven. Поньгома, Pongoma) on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 86 kilometriä, valuma-alueen laajuus 1 220 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen suussa 30 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Ponkamajärvestä (ven. Pongoma) ja laskee Vienanmereen Ponkaman kylän luona. Sen reitillä on useita järviä kuten Vuoksjärvi (Vokšozero) ja Ruokojärvi (Bolšoje ja Maloje Rogozero). Tärkein sivujoki on Jekuttijoki (Jegut). Aikaisemmin Ponkamajoki sai alkunsa Tuoppajärvestä, mutta Koutajoen tekoaltaita rakennettaessa Tuoppajärven ja Ponkamajärven väliseen salmeen rakennettiin pato.
Ponkamajoen kalalajeja ovat taimen, harjus, hauki, ahven, muikku, siika, kuore, lahna, säyne, särki, mutu ja made. Koskinen joki soveltuu retkeilyyn varsinkin kesäkuussa, jolloin vedenpinta on korkeimmillaan. Kalastus onnistuu parhaiten yläjuoksulla ja järvissä.
Russell Hoban

Russell Hoban (4. helmikuuta 1925 – 13. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti monen genren kirjoja, fantasiaa, science fictionia, lastenkirjoja ja runoja.