google/wiki40b huggingface dataset:
Bojana Jovanovski

Uran alku

Jovanovski aloitti tenniksen pelaamisen seitsemän vuotiaana. Hän pelasi vuonna 2006 finaalissa Heiveldissa, Belgiassa junioreiden mestaruuskisoissa Simona Halepia vastaan, mutta hävisi sen. Vuonna 2007 Jovanovski voitti juniorikisan Citta' Di Santa Crocessa, voittamalla finaalissa Michelle Larcher de Briton 7–6(3), 6–4. Hän pelasi myös junioreiden Grand Slam -turnauksissa. Wimbledonissa 2007 Jovanovski pääsi puolivälieriin asti. Australian avoimissa 2008 hän pääsi myös puolivälieriin asti, häviten Arantxa Rusille 6–1, 6–3.
Heinäkuussa 2008 Jovanovski voitti ensimmäisen ITF-turnauksensa Serbiassa. Samana vuonna hän voitti kaksi muutakin ITF-turnausta. Vuonna 2009 Jovanovski pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avointen karsinnassa. Hän voitti karsinnassa kaksi ottelua, mutta hävisi ratkaisevan ottelun Carly Gullicksonille.

2010

Jovanovski karsi pääsystä Australian avoimiin, mutta hän hävisi Kathrin Wörlelle 6–2, 4–6, 9–7. Jovanovski edusti Serbiaa Fed Cupissa yhdessä Jelena Jankovićin kanssa maailmanlohkon karsintamaaottelussa Slovakiaa vastaan. Serbia hävisi Slovakialle 3-2.
Ensimmäisen Grand Slam -turnauksensa Jovanovski pelasi Wimbledonissa vuonna 2010. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Casey Dellacquan luvuin 6–1, 6–0, mutta hävisi toisella kierroksella 14:nneksi sijoitetulle Viktoryja Azarenkalle. Cincinnatin WTA-turnauksessa 2010 Jovanovski pääsi toiselle kierrokselle voittamalla neljänneksitoista sijoitetun Aravane Rezaïn luvuin 4–6, 6–3, 6–4. Toisella kierroksella hän hävisi Akgul Amanmuradovalle. Yhdysvaltain avoimissa 2010 Jovanovski hävisi avauskierroksella Anastasia Rodionovalle.
Kauden loppupuolella Jovanovski pelasi China Openissa, jossa hän voitti avauskierroksella Kateryna Bondarenkon 5–7, 6–4, 6–3. Toisella kierroksella hän voitti entisen maailmanlistan ykkösen ja maannaisensa Jelena Jankovićin luvuin 4–6, 6–2, 6–2, mutta hävisi kolmannella kierroksella Shahar Pe'erille luvuin 6–1, 6–2.

2011

Jovanovski pääsi kauden toisessa turnauksessaan Sydneyssä välieriin asti voitettuaan Kaia Kanepin, Aravane Rezaïn ja Flavia Pennettan. Välierässä hän hävisi Li Nalle. Australian avoimissa hän voitti Chang Kai-Chenin, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan kakkoselle, Vera Zvonarjovalle luvuin 6–2, 3–6, 1–6. Malesiassa Jovanovski selviytyi puolivälieriin voittamalla Tamarine Tanasugarnin ja Urszula Radwańskan. Puolivälierässä hän hävisi entiselle maailmanlistan neloselle, Jelena Dokićille. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Jovanovski hävisi Andrea Petkovicille ja Wimbledonissa Simona Halepille.
Heinäkuussa Jovanovski pääsi puolivälieriin Citi Openin turnauksessa Yhdysvalloissa, jossa hän hävisi Nadja Petrovalle. Yhdysvaltain avoimissa Jovanovski hävisi ensimmäisellä kierroksella Serena Williamsille.
Asentohuimaus

Hoito

Kaarikäytävän sakka pyritään saamaan liikkeelle manöövereitä eli liikesarjoja tekemällä. Niissä pään liikkeellä saadaan aikaan kaarikäytävänesteen ja siten sakan liike kohti tasapainoelimen tyveä, jossa se ei enää aiheuta tukosta. Manööverien ovat tehokkaita, mutta tila saattaa uusiutua.
RN Castelfidardo (1863)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1910.
Dallaspulla

Dallaspulla on pulla, jossa on vaniljarahkatäyte. Nimestään huolimatta dallaspulla ei liity Dallasin kaupunkiin, vaan se on täysin suomalainen keksintö. 
Dallaspullista muotoillaan myös pullapitkoa. Ne ovat tyypillisesti tavallista pullapitkoa matalampia. Niissä kulkee vanilijarahkatäyte viiruna keskellä.
Christian Morgenstern

Christian Otto Josef Wolfgang Morgenstern (6. toukokuuta 1871, München, Saksa – 31. maaliskuuta 1914, Merano, Itävalta-Unkari [nyk. Italia]) oli saksalainen runoilija, joka kirjoitti humoristista ja samalla filosofista lyriikkaa. Hänen runoutensa ulottui mystisyydestä ja haavekuvista hokemia ja groteskeja mielleyhtymiä sisältävään nonsense-runouteen.
Morgenstern opiskeli oikeustiedettä Breslaun ja Berliinin yliopistossa siihen asti, kun hänen todettiin sairastavan keuhkotuberkuloosia. Hän keskeytti opintonsa ja matkusti Norjaan, jossa hän saksansi Henrik Ibsenin näytelmiä yhteistyössä Ibsenin kanssa. Hän käänsi myös B. M. Bjørnsonin, Knut Hamsunin ja August Strindbergin tuotantoa. Morgenstern matkusti Sveitsiin hoitamaan terveyttään ja siellä hän avioitui 1908 Margarete Gosebruchin kanssa. Vuodesta 1910 lähtien he asuivat Etelä-Tirolissa.
Pekka Yli-Niemi

Pekka Uolevi Yli-Niemi (8. heinäkuuta 1937 Turku – 8. marraskuuta 1963 Maarianhamina) oli suomalainen mäkihyppääjä ja liikennelentäjä.
Yli-Niemi oli Suomen parhaita nuoria mäkihyppääjiä 1950-luvun lopulla. Vuonna 1957 hän sijoittui Holmenkollenilla nuorten sarjassa Veikko Kankkosen jälkeen toiseksi. Vuonna 1959 hän saavutti aikuisten sarjassa SM-hopeaa ja sijoittui sekä Puijolla että Ounasvaaralla toiseksi. Vuonna 1961 hän oli Ounasvaaralla kolmas ja vuotta myöhemmin voittaja hypäten suurmäen vihkiäiskilpailussa 87 metrin pituisen hypyn. Keski-Euroopan mäkiviikolla 1962–1963 hän oli parhaana suomalaisena yhdeksäs. Seuratasolla Yli-Niemi edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Yli-Niemi kuoli Maarianhaminan lento-onnettomuudessa marraskuussa 1963 turmakoneen lentoperämiehenä.
ABN AMRO

ABN AMRO (Euronext: AAB, NYSE: ABN) on yksi Alankomaiden suurimmista pankeista; sillä on toimintoja eri puolilla maailmaa.  Taseensa perusteella (470,27 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 56. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Yhtiö syntyi vuonna 1991 Algemene Bank Nederland (ABN) ja Amsterdamsche-Rotterdamsche Bank (AMRO) -pankkien yhdistyessä. Sen historia ulottuu vuoteen 1824. ABM AMRO on suurin Pohjoismaissa toimiva alueen ulkopuolinen pankki. Se omisti investointipankki Alfred Bergin 1990-luvun puolivälistä lähtien.
ABN AMRO siirtyi vuonna 2007 kolmen eurooppalaisen pankin (Royal Bank of Scotland Group, Fortis ja Banco Santander) muodostaman konsortion omistukseen. Tämä johti kuitenkin ongelmatilanteeseen. 
Pankki joutui vuonna 2009 finanssikriisin takia Alankomaiden valtion haltuun, koska Fortis-pankki meni konkurssiin. The Childrens Fund (TCF) sijoitusrahasto omisti 1,1 % ABN Amron osakkeista helmikuussa 2007. TCF vaati yhtiön pilkkomista ja se toteutui. Suuri osa pankista myytiin Royal Bank of Scotlandille. Seuranneissa omistusjärjestelyissä investointipankki Alfred Berg irrotettiin ABN Amron suorasta omistuksesta.
Peder Biese

Hans Peder Biese (6. tammikuuta 1950 Helsinki – 14. joulukuuta 2017 Fuengirola, Espanja) oli suomalainen ekonomi, yritysjohtaja ja pääomasijoittaja. Hän oli Parocin toimitusjohtaja Parocin perustamisesta 1999 vuoden 2006 loppuun. Hän oli Parocin palveluksessa nuoresta lähtien.
Biese oli Suomen Sulkapalloliiton puheenjohtaja 1993–1998.
Maire Karila

Maire Karila (s. 19. toukokuuta 1920 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Slovakian koruna

Slovakian koruna (kruunu) oli Slovakian rahayksikkö, ja sen kansainvälinen tunnus oli SKK. Yksi koruna jakaantui sataan halieriin. 
Raha otettiin käyttöön 8. helmikuuta 1993 aiemman Tšekkoslovakian korunan (valuuttatunnus CKK) seuraajana, ja se siirtyi historiaan vuoden 2009 alkaessa, kun Slovakia siirtyi käyttämään euroa. Vaihtosuhteen mukaan 1 € oli 30,1260 korunaa.
Anamur

Anamur on kaupunki eteläisessä Turkissa Mersinin maakunnassa Välimeren rannalla.

Historia

Anamurista on näköyhteys (70 kilometriä) Kyprokselle ja se on täten hyvä paikka linnoitukselle. Ristiretkeläiset perustivat Mamuren linnan Anamuriin. Linna siirtyi islamilaisten hallintaan vuonna 1221, ja he rakensivat linnan keskelle moskeijan, joka on edelleen olemassa.

Luonto

Mamuren linnan vieressä olevalle hiekkarannalle saapuu keväisin merikilpikonnia munimaan.
Käsipokeri

Käsipokeri, ostopokeri, vetopokeri tai viiden kortin ostopokeri on peruspokeripeli, jota usein kutsutaan vain ”pokeriksi”.
Käsi- eli ostopokerissa alkupanosten jälkeen pelaajille jaetaan viisi korttia kuvapuoli alaspäin. Korttien katsomisen jälkeen jokainen pelaaja alkaen jakajan vasemmalla puolella olevasta pelaajasta joko luovuttaa, korottaa tai maksaa toisten korotukset. Kierros päättyy, kun jokainen pelaaja joko on maksanut tai luovuttanut. Panostuskierroksen jälkeen jokaisella mukana olevalla pelaajalla on mahdollisuus vaihtaa kädestään nollasta viiteen korttia. Tämän jälkeen seuraa viimeinen panostuskierros, joka yleensä aloitetaan ensimmäisen panostuskierroksen ensimmäisestä panostajasta. Lopuksi kädet paljastetaan ja paras käsi voittaa.
Ostopokerin säännöistä on olemassa lukuisia variantteja. Kasinossa tyypillisesti pelaajan vasemmalla puolella oleva asettaa pienen sokkopanoksen ja tämän vasemmalla puolella istuva ison sokkopanoksen. Kotipeleissä käytetään usein alkupanoksia (ante), jolloin jokainen pelaaja maksaa ennen jakoa alkupanoksen pottiin.
Pelissä voidaan käyttää myös jokeria, jota käytetään rajoitetusti käsien muodostamisessa. Joskus se on ”villi kortti”, jota voidaan käyttää vapaasti.
Vuorikyy

Levinneisyys

Vuorikyy elää Länsi-Turkissa ja joillakin Kreikan saarilla. Vuorikyy suosii kallioita ja kiven lohkareiden rakoja.

Tuntomerkit

Vuorikyyn tunnistaa pienistä sarvista pään päällä. Se on kokonaan tummanruskea. Se sihisee erittäin kovaa. Laji kasvaa noin 70–95 cm pitkäksi ja painaa 0,5-1,5 kg.

Ravinto

Vuorikyy syö pienjyrsijöitä, liskoja ja hyönteisiä.

Myrkyllisyys

Vuorikyyn myrkky on voimakkaampaa kuin suomalaisen kyyn (Vipera berus) myrkky. Myrkkyhampaat ovat noin 1 cm:n pituiset. Myrkkyyn voi kuolla ilman hoitoa, jopa aikuinenkin. Useimmiten ilman hoitoa myrkkyä saanut halvaantuu. Vuorikyyn myrkky on hermomyrkky eli se vaikuttaa keskushermostoon. Vuorikyyn myrkkyä käytetään lääkkeenä muun muassa Alzheimerin taudissa. Vastamyrkkyä vuorikyyn puremaan on saatavilla.

Aistit

Vuorikyy on kuuro, mutta aistii maan tärähtelyn.
Postipeli

Postipeli tarkoittaa postin tai sähköpostin välityksellä pelattavaa peliä. Pelaajat lähettävät tekemänsä siirrot ja vastaavasti vastaanottavat tiedot pelin etenemisestä kirjeitse. Postipelit ovat saaneet alkunsa kirjeshakista. Myös muita lautapelejä, esimerkiksi Diplomacya, on pelattu postitse. Useimmat postipelit ovatkin vuoropohjaisia strategiapelejä.
Vielä 1990-luvulla postipeleissä on voinut olla jopa satoja osallistujia. Usean pelaajan postipelejä on voinut ohjata joko pelinjohtajana toimiva ihminen tai tietokoneohjelma. Jussi Holopaisen ja Janne Pölösen pyörittämä oululainen Midnight Sun Games pyöritti vuonna 1993 kahta postipeliä, Olymposta ja Teknocidea. Kirjeiden lisäksi vuoroja siirrettiin diskettejä postittamalla tai digitaalisesti BBS-järjestelmien kautta.
Nykyisin perinteisen postin välityksellä pelattavat pelit ovat menettäneet suosiotaan, mutta postipelejä pelataan vielä etenkin sähköpostin välityksellä.
Siperiankynsimö

Ulkonäkö

Siperiankynsimö on rönsyllinen ja kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Kasvutapa on rento, varret ovat kohenevan pystyjä. Kukat ovat keltaiset, paitsi terälehtien suonet ovat ruskeat.

Levinneisyys

Siperiankynsimö on jaettu kahteen alalajiin, joista alalajia sibirica esiintyy Kaukasuksella, eteläisessä Siperiassa ja Altailla. Venäjän lisäksi Kazakstanissa, Kirgisiassa, Mongoliassa ja Kiinassa. Toinen alalaji arctica on levinneisyydeltään arktinen, sitä kasvaa Siperian pohjoisosassa ja Grönlannissa.
Suomessa siperiankynsimöstä on muutamia yksittäisiä havaintoja puutarhakarkulaisena.
Winston Graham

Winston Mawdsley Graham OBE (s. Winston Grime, 30. kesäkuuta 1908 – 10. heinäkuuta 2003) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten historiallisesta kirjasarjasta Poldark, jota hän kirjoitti vuosina 1945–1953 ja 1973–2002. BBC on tuottanut kirjojen perusteella kaksi televisiosarjaa. Viimeinen Poldark-kirja Bella Poldark ilmestyi vuosi ennen Grahamin kuolemaa vuonna 2002.
Vuoteen asti 1947 Graham oli oikealta nimeltään Winston Grime, mutta tuona vuonna hän vaihtoi salanimensä Winston Graham myös oikeaksi nimekseen.
Tuoksualvejuuri

Ulkonäkö ja koko

Tuoksualvejuuri kasvaa tuppaina, ja voi levitä haarovan maavarren avulla. Maavarsi on tiheitten, usein liuskaisten suomujen peittämä. Kasvin ikivihreät lehdet kasvavat 15–25 cm pitkiksi. Lehden ruoti on tummasuomuinen ja enintään kolmasosa kapeanpuikean lavan pituudesta. Lehtilapa on kertaalleen parilehdykkäinen, päältä keltanystyinen ja alta tiheään ruskeasuomuinen. Lehdykät ovat kapeanpuikeita, parijakoisia ja niiden laita on usein taakäänteinen. Lehtien alapinnalla olevat itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja niitä peittää munuaismainen katesuomu. Tuoksualvejuuren itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa, jolloin itiöpesäkeryhmät täyttävät lähes kokonaan lehden alapinnan. Kasvi tuoksuu kosketeltaessa vadelmalle.
Laji muistuttaa suuresti kookasta karvakiviyrttiä (Woodsia ilvensis).

Levinneisyys

Tuoksualvejuuren arktinen levinneisyysalue on laaja ulottuen lähes yhtenäisenä Uralilta Siperian poikki Japaniin, Pohjois-Amerikan pohjoisosiin ja Grönlantiin. Euroopassa lajia tavataan vain Suomessa ja Virossa.
Suomessa tuoksualvejuuresta tunnetaan 40 kasvustoa, melkein kaikki Kevon luonnonpuistosta Utsjoelta. Kasvi löytyi alueelta vuonna 1935. Metsähallituksen Ylä-Lapin  luonnonhoitoalue vastaa niiden suojelusta. Aikaisemmin tuoksualvejuuren arveltiin olevan Suomessa jäänne myöhäisjääkaudelta, mutta uusimman tutkimuksen mukaan laji lienee levinnyt Uralilta tuulten mukana tulleista itiöistä.

Elinympäristö

Suomessa tuoksualvejuuren kasvupaikat sijaitsevat pääasiassa vaikeakulkuisissa, jyrkänteiden ja pahtojen juurelle keräytyneissä jäkäläpeitteisissä louhikoissa. Harvinaisen lajin uhkana saattaa olla laiton keräily.
RN Francesco Morosini

Palvelus

Alus upotettiin maalilaivana 15. syyskuuta 1909.
Risto Rautava

Risto Rautava (s. 1954, Karhula) on helsinkiläinen kuntapoliitikko. Rautava on koulutukseltaan upseeri ja siirtyi reserviin komentajana palveltuaan Puolustusvoimissa vuosina 1976-2006. Rautava toimi Puolustusvoimien akavalaisten pääluottamusmiehenä yli 4 vuotta ja Upseeriliiton varapuheenjohtajana vuosina 1998-2001. Nykyään Rautava työskentelee liikkeenjohdon asiantuntijana omassa yrityksessään.
Rautava aloitti Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuonna 2001 ja sittemmin kokoomuslaisena. Rautava oli Helsingin kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2009-2012.
Kaido Höövelson

Lapsuus ja uran alku

Höövelson syntyi Länsi-Virumaalla, Väike-Maarjassa 11. marraskuuta vuonna 1984. Hän vietti lapsuutensa perheen karjatilalla. Hänen isänsä kuoli kun hän oli kuusitoistavuotias. Höövelson pelasi nuorempana koripalloa ja juniorina harrasti judoa jossa saavutti useita Viron mestaruuksia. Hän voitti sumopainissa myös avoimia suomenmestaruus- ja pohjoismaidenmestaruuskilpailuja.

Ura

Höövelson alkoi ammattilaisuransa vuonna 2004, ja hän käytti ottelunimeä Baruto. Uransa aikana hän voitti useita eri tasojen otteluita, ja oli yksi Viron seuratuimmista ammattilaisurheilijoista. Vuoden 2010 kesällä Baruto nousi Japanin suomorankingissa toiselle sijalle. Se oli hänen ammattilaisuransa paras saavutus. Hän olisi luultavasti saavuttanut korkeimman tason sumopainissa jollei olisi joutunut lopettamaan polvivamman takia.

Uran jälkeen ja yksityiselämä

Höövelson ammattilaisuransa lopetettuaan ilmoitti muuttavansa takaisin kotiseudulleen Länsi-Virumaaalle. Hän on jatkanut edelleen Budō -lajien harrastamista, ja kertoi The Japan Times -lehdelle että hänen painonsa on pudonnut 25 kg. 
Barutosta on myös tehty dokumenttielokuva, Baruto - Lost in Translation (vir. Baruto - Tõlkes kaduma läinud) vuonna 2009. Hän on myös ollut näyttelijänä japanilaisessa TV-sarjassa sekä virolaisessa lasten elokuvassa Soppalinnan salaseura (vir. Supilinna Salaselts).
Vuoden 2009 helmikuussa hän meni naimisiin neljä vuotta aiemmin tapaamansa 26-vuotiaan Vladivostokin venäläisen Elena Tregubovan kanssa. Vuonna 2012 Kaido Höövelsonille myönnettiin Valkoisen Tähden ritarikunnan III luokan mitali.
Toivo Kolehmainen

Toivo Kalervo Kolehmainen (1. kesäkuuta 1897 Veteli – 29. tammikuuta 1949) oli suomalainen jääkärimajuri.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Eero Leonhard Kolehmainen ja Alma Elisabeth Tynninen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Nadja Guscheffin kanssa, joka kuoli vuonna 1937. Toisen kerran hän avioitui vuonna 1938 Anni Selänteen kanssa.

Opinnot

Kolehmainen kävi kuusi luokkaa Kokkolan suomalaisesta yhteiskoulua ja suoritti seitsemännen luokan Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1931. Hän suoritti Viipurin upseerikokelaskurssin vuosina 1918–1919 ja viestiupseerikurssin vuonna 1919 sekä taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1927 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928. Hän suoritti myös puutavarakurssin Sahateollisuuskoulussa vuonna 1945.

Jääkärikausi

Kolehmainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 4. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti vuonna 1917 Polangenissa järjestyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota

Kolehmainen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi komppanianvääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Kolehmainen siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä joukkueenjohtajaksi Suomen valkoisen kaartin 9. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 14. toukokuuta 1920 nuoremmaksi upseeriksi Käkisalmen läänin rykmenttiin ja 22. syyskuuta 1920 Porin rykmenttiin, missä hänet määrättiin 9. kesäkuuta 1921 alkaen 8:nnen ja 31. joulukuuta 1923 alkaen l:sen sekä 21. syyskuuta 1925 alkaen 4. komppanian päälliköksi. Kolehmainen toimi I pataljoonan komentajan viransijaisena 1. kesäkuuta – 28. elokuuta 1929 välisen ajan. Hänet siirrettiin 31. joulukuuta 1932 alkaen Etelä-Savon kutsuntapiirin päälliköksi ja edelleen 1. heinäkuuta 1933 Mikkelin sotilaspiirin päälliköksi sekä 26. marraskuuta 1936 Tampereen rykmenttiin reservialiupseerikoulun johtajaksi.
Anisokoria

Anisokoria on lääketieteellinen tila, jossa vasemman ja oikean silmän pupilli ovat erikokoiset. Tila on itsessään täysin vaaraton, ja esiintyy jopa viidesosalla väestöstä. Tällöin on kyseessä fysiologinen anisokoria. Tila voi kuitenkin olla myös seurausta jostakin sairaudesta, vammasta tai myrkytyksestä. Tällöin on taustalla esimerkiksi migreeni, iskemia taikka antikolinergiset tai sympatomimeettiset lääkeaineet. Tutkimuksiin on aihetta ryhtyä, jos anisokoria ilmaantuu henkilölle, jolla ei ole sitä aikaisemmin ollut.

Isokoria

Anisokorian vastakohta on isokoria, jossa silmien pupillit ovat keskenään samankokoiset.
Karl Konrad Meinander

Karl Konrad "Konni" Meinander (1872–1933) oli suomalainen taidehistorioitsija ja museomies. Hän tutki Suomen taidetta ja taideteollisuutta keskiajalla sekä muotokuvataidetta.
Meinander oli 1912 mukana perustamassa Helsingin kaupunginmuseota, jonka intendenttinä toimi. Hän oli myös Kansallismuseon historiallisen osaston intendentti vuosina 1912-33.
Evald Virtanen

Arvid Evald Virtanen (31. elokuuta 1900 Lahti – 1990) oli suomalainen yrittäjä ja toisen polven vaatetustehtailija, joka perusti vuosina 1930–1991 toimineen Ewald Oy:n. Lahdessa, Padasjoella, Valkealassa, Loviisassa ja Kesälahdella toiminut Suomen suurimpiin kuulunut vaatetusyritys työllisti suurimmillaan noin 400 henkeä.

Elämä ja ura

Vuonna 1900 Lahden Paita- ja Esiliinatehtaan omistaja Helmi Virtanen synnytti lahtelaisen saunan maalattialle pojan, joka sai nimekseen Evald. Poika kävi koulua Lahdessa ja Lapinjärvellä ja liittyi 23-vuotiaana tarinan mukaan juovuspäissään Ranskan muukalaislegioonaan. Siellä vuoden palveltuaan hän pääsi legioonasta pakoon äitinsä järjestämänä. Hän toimi äitinsä yrityksen kaupallisena johtajana ja sitten maanviljelijänä äidin ostamalla maatilalla Orimattilasta. Poika avioitui, sai kaksi lasta ja yritti opetella maanviljelystä kunnes jätti perheensä, muutti Lahteen ja perusti oman vaatetustehtaan, jälleen äitinsä tukemana.
Yrityksellä nimeltä Uusi Paita- ja Esiliinatehdas oli vaikeuksia saada materiaaleja. Niinpä Evald Virtanen matkusti Japaniin ja osti sieltä miljoona metriä hyvää puuvillakangasta. Tämän ja satojen sitä seuranneiden Aasian-matkojen myötä Virtasessa heräsi elinikäinen kiinnostus Kaukoidän kulttuureja kohtaan niin, että hän kääntyi buddhalaiseksi.
Rauhankadun ja Harjukadun kulmauksessa toiminut yritys sai vuonna 1938 nimen Evald Virtanen ja myöhemmin se tunnettiin Ewald Oy:nä. Paitojen ohella tehdas tuotti muun muassa Beat-merkkisiä farkkuja.
Evald Virtanen kuoli 90-vuotiaana Frankfurtin messuilla vuonna 1990. Hän oli loppuun asti mukana yrityksensä toiminnassa, joka päättyi konkurssiin hänen kuolemaansa seuraavana vuonna, kesällä 1991. Viime vaiheissa Ewald oli siirtänyt paitatuotantonsa Portugaliin Piretta-PTA:n kanssa perustamaansa yhteisyritykseen, mutta vaikeudet alkoivat kasautua kun Piretta teki konkurssin ennen Ewaldia. Ewi- ja Ewald-paitojen teettämistä alihankintana jatkoi Hoptio Oy.
Entiseen Ewald Oy:n paitatehtaaseen rakennettiin vuosina 2017–2018 vuokra-asuntoja muun muassa opiskelijoiden tarpeisiin.
Yūkaze (1921)

Palvelus

Alus siirrettiin reserviin 5. lokakuuta 1945. Se luovutettiin 14. elokuuta 1947 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka romutti aluksen.
Pakokauhun vallassa

Kritiikki

New York Timesin kriitikko oli aikanaan arviossaan kahtalaista mieltä kirjoittaessaan: "Vaikka Panic in the Streets on jännittävä siitä puuttuu ykkösluokan melodraaman osatekijä, sillä se on ärsyttävän liioitteleva, mikä ei välttämättä miellytä kaikkia katsojia. Siinä on kuitenkin sähköisyyttä varastorakennuskohtauksen huipennuksessa, mikä varmasti korvaa pienet satunnaiset harmillisuudet."
Varietyssa kriitikko kirjoittaa: "Kyseessä on keskitasoa laadukkaampi takaa-ajomelodraama. Tiiviisti käsikirjoitettu ja ohjattu elokuva keskittyy onnistuneesti yritykseen saada kiinni rikolliset, jotka ovat taudinkantajia, jottei tauti leviäisi kaupunkiin ja aiheuttaisi pakokauhua. Ruttoaihe on aika satunnainen rosvo-ja-poliisi-teema... Toiminta on eloisaa, elokuvassa on koskettavuutta ja muutamia poikkeuksellisia kohtia. Jack Palancen näyttelijäntyö on terävää."
Neworleansilainen elokuva-arvostelija kirjoittaa vuonna 2005: "Elokuvan film noir -elementit syntyvät siitä, että se hyödyntää toisen maailmansodan jälkeisiä saksalaisen ekspressionismin ja italaialaisen neorealismin tekniikoita. Kazan ihaili ekspressionistien tapaa käyttää chiaroscuro-valaitusta tunnelman kohottamisessa, ja hän tuo mieleen neorealistien yhteiskunnan marginaalissa elävien verité-muotokuvat. Panic antoi hänelle tilaisuuden tutkia näitä tyylejä kokeilemalla kuvausta ja palkkaamalla tavallisia ihmisiä näyttelijöiksi. Työskenneltyään Hollywoodin suurimpien näyttelijöiden kanssa – Dorothy McGuire, Spencer Tracy, Katharine Hepburn, Dana Andrews, Gregory Peck ja Ethel Barrymore – Kazan halusi kääntyä vastakkaiseen suuntaan. Tämän elokuvan ja uuden lähestymistapansa tarpeisiin hän palkkasi pienempien tähtien lisäksi myös rosoisempia tuttaviaan New Yorkin teattereista ja kaiken päälle muutamia neworleansilaisia, joiden näyttelemiskokemus vaihteli."
Arvioiden pisteitä keräävä Rotten Tomatoes -sivusto kokosi jälkikäteen 21 kritiikkiä ja antoi elokuvalla pisteitä 95 %, ja keskimääräinen pisteytys oli 7,3/10.

Palkinnot

Elokuvan tarinan kirjoittajat Edna Anhalt ja Edward Anhalt saivat työstään Oscar-palkinnon. Venetsian elokuvajuhlilla Elia Kazan sai kansainvälisen palkinnon, ja hän oli myös ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi.
Hr. Ms. O 16

Valmistus

Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 28. joulukuuta 1933. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1936 ja se otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 26. lokakuuta.
Ro-28 (1922)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-28:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940 ja alus romutettiin toukokuussa 1948.