google/wiki40b huggingface dataset:
Stein Rokkan

Georg Stein Rokkan (4. heinäkuuta 1921 Vågan, Nordland, Norja – 21. heinäkuuta 1979 Bergen, Norja) oli norjalainen yhteiskuntatieteilijä, joka toimi Bergenin yliopiston poliittisen sosiologian professorina vuodesta 1966. Hänen tunnetuin teoksensa on Party Systems and Voter Alignments vuodelta 1967, jonka hän on kirjoittanut Seymour M. Lipsetin kanssa.

Elämä ja ura

Stein Rokkan syntyi Lofooteilla, jossa hänen isänsä Georg Rokkan (1889–1959) toimi koulunopettajana, paikallislehden toimittajana, palokuntalaisena sekä esperanton ja muiden kielten yksityisopettajana. Vuonna 1939 Stein Rokkan aloitti norjan ja ranskan kielten opiskelun Oslon yliopistossa. Suoritettuaan tutkinnon hän kiinnostui filosofi Arne Næssin vaikutuksesta poliittisesta filosofiasta, jota hän ryhtyi toisen maailmansodan vuosina opiskelemaan ja elätti samalla itsensä työskentelemällä yliopiston kirjastossa. Välillä hän joutui piileskelemään natsimiehittäjiltä kotiseudullaan Lofooteilla, mutta vuonna 1948 hän väitteli tohtoriksi aiheenaan valistusajan filosofi David Hume.
1940- ja 1950-lukujen vaihteesta alkaen Rokkan jatkoi opintojaan Columbian yliopistossa New Yorkissa ja London School of Economicsissa. Vuonna 1958 hänet nimitettiin Bergenin yliopiston Chr. Michelsens -instituutin johtajaksi ja vuonna 1966 professoriksi, jota tehtävää hän hoiti kuolemaansa 1979 saakka.
Rokkan toimi vierailevana professorina Yalen yliopistossa 1963, 1969–1970 ja 1973, London School of Economicsissa 1956 ja 1973, Stanfordin yliopistossa 1959–1960, 1967 ja 1970, Manchesterin yliopistossa Englannissa 1964, Geneven yliopistossa 1973–1974 ja Pariisin Institut d’études politiques -oppilaitoksessa (IEP Paris) 1976–1977.
Vuosina 1970–1973 Rokkan toimi International Political Science Associationin (IPSA) presidenttinä, vuosina 1973–1977 Unescon alaisen International Social Science Councilin (ISSC) presidenttinä, vuosina 1966–1970 International Sociological Associationin varapresidenttinä sekä vuosina 1970–1976 puheenjohtajana European Consortium for Political Research -järjestössä (ECPR), jota hän oli mukana perustamassa.

Kunnianosoitukset

Bergenin yliopisto, ISSC ja ECPR ovat jakaneet vuodesta 1981 hänen mukaansa nimettyä palkintoa The Stein Rokkan Prize for Comparative Social Science Research. Bergenin yliopiston yhteiskuntatieteellisen tutkimusseuran UNIFOB AS:n yksi osasto on saanut Rokkanin mukaan nimen Rokkansenteret.
Golden Type

Golden Type on William Morrisin vuonna 1890 suunnittelema kirjasintyyppi, jonka hän laati kustantamoaan ja kirjapainoaan Kelmscott Pressia varten. Kirjasintyyppi sai nimen William Caxtonin Golden Legend -kirjasintyypistä, jota Morris ajatteli alun perin käytettävän kustantamissaan kirjoissa. Hän päätyi kuitenkin suunnittelemaan omat kirjasintyypit. Golden Type perustuu kirjainmuotoilija Nicolas Jensonin renessanssiantiikvoille. Morris teetti Jensonin kirjaimista valokuvasuurennokset, joiden perusteella hän sitten piirsi niistä omat, jonkin verran muokatut versionsa.
Morris suunnitteli Golden Typen lisäksi kustantamolleen myös kaksi muuta kirjasintyyppiä, Troyn ja Chaucerin. Ne perustuivat saksalaisille esikuville.
ITC on julkaissut digitaalisen version Golden Typesta nimellä ITC Golden Type. Fonttivalmistaja P22 on myös tehnyt digitaalisen version Golden Typesta, joka pyrkii uskollisesti jäljittelemään Kelmscott Pressin alkuperäisten kirjojen hieman karkeaa painojälkeä.
Kumppanuusmaatalous

Kumppanuusmaatalous on maanviljelijän ja kuluttajien muodostama yhteisö. Viljelijä ei myykään tuottamaansa ruokaa tukulle ja sieltä eteenpäin kaupan ketjulle, vaan suoraan kuluttajille. Ero tavanomaiseen ruokapiiriin on, että viljelijä myy eräänlaisia ruokaosakkuuksia joka maksetaan etukäteen, yleensä alkukeväästä. Niistä muodostuu maatilan vuosittainen budjetti. Osuuttaan vastaan jäsenet saavat viljelijän satoa niin pitkään kuin sitä riittää.
Mallissa on riskinsä: jos sato on huono, on satokorin sisältö heikonlainen. Hyviä puolia kumppanuusmaataloudessa on, että ruokaosuuskunnan jäsenenä on mahdollista vaikuttaa siihen, mitä pellolla kasvaa ja myös osallistua viljelykseen talkoillen ja vaikkapa sadonkorjuujuhlia järjestäen. Viljelijälle etuna taas on, että markkinointiin ja myyntiin ei tarvitse erikseen panostaa, ja koko sadolle on valmiiksi ostaja.
Useimmat Suomessa perustetut kumppanuusmaataloushankkeet ovat olleet osuuskuntia, kukin hieman omanlaisellaan hallintotavalla. Tyypillisesti ruokaosuuskunta palkkaa sopivan henkilön puutarhuriksi tai viljelijä saattaa myös olla osuuskunnan hallituksessa mukana vastuullisena jäsenenä.
Ensimmäiset CSA:t perustettiin maailmalle 40 vuotta sitten.
Sergei Tanejev

Sergei Ivanovitš Tanejev (ven. Сергей Иванович Танеев; 25. marraskuuta (J: 13. marraskuuta) 1856 Vladimir – 19. kesäkuuta (J: 6. kesäkuuta) 1915 Zvenigorod) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Tanejev ryhtyi soittamaan pianoa viisivuotiaana ja aloitti opintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1866. Hän opiskeli sävellystä Pjotr Tšaikovskin ja pianonsoittoa Nikolai Rubinsteinin johdolla. Valmistuttuaan Tanejev esiintyi solistina muun muassa Tšaikovskin 1., 2. ja 3. pianokonserton kantaesityksissä. Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuoteen 1905 asti, ja hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Aleksandr Skrjabin ja Sergei Rahmaninov. Viimeisinä vuosina Tanejevin uraa varjosti paheneva alkoholiongelma, ja hän kuoli vuonna 1915 keuhkokuumeeseen, jonka sai osallistuessaan oppilaansa Skrjabinin hautajaisiin.
Tanejevin sävellystuotanto oli tyyliltään mannereurooppalaista, ja se sisältää muun muassa yhdeksän jousikvartettoa, neljä sinfoniaa ja kuorokantaatin Pyhä Johannes Damaskolainen.
Brandenburgin provinssi

Brandenburgin provinssi oli osa Preussia vuosina 1815–1945. Provinssin pinta-ala oli 39 838 neliökilometriä. Vuoden 1910 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 6,16 miljoonaa.
Paul Geiger

Seuraura

Geiger pelasi kaudella 2009–2010 CCHL-juniorisarjaa Markham Waxersissa, josta hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 kotikaupunkinsa joukkueeseen, OJHL-junioriliigan Stouffville Spiritiin. Kaudella 2011–2012 Geiger oli tehoilla 13+41=54 joukkueen kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Hän sijoittui koko OJHL:n puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Geiger voitti pelipaikastaan huolimatta myös tehoilla 3+31=34 koko liigan pudotuspelien syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Drake Caggiula. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, Buckland Cupin. Geiger valittiin OJHL:n parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2012–2016 Geiger kävi Clarksonin yliopistoa. Hän oli Freshman -vuotenaan 2012–2013 joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 2+10=12. Geiger valittiin kauden päätteeksi ECAC Hockeyn tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2013–2014 hän oli Clarksonin tehokkain puolustaja tehoilla 5+12=17. Geiger voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Junior -vuotenaan 2014–2015 hän nousi Clarksonin kapteeniksi. Senior -vuotenaan 2015–2016 Geiger oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja James De Haasin kanssa. Viimeisen yliopistokautensa päätyttyä, maaliskuussa 2016 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Albany Devilsiin, jossa Geiger sai tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2.
Toukokuussa 2016 Geiger teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Rochester Americansin kanssa. NHL-varaamaton Geiger osallistui samana syksynä myös Buffalo Sabresin harjoitusleirille. Hänen AHL:n tulokaskautensa 2016–2017 toi Americansissa 49 runkosarjaottelussa tehot 3+6=9. Geiger pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua ECHL-joukkue Elmira Jackalsissa. Heinäkuussa 2017 hän teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Hershey Bearsin kanssa. Geiger pelasi siellä kauden 2017–2018 aikana viisi ottelua, mutta suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin ECHL-joukkue South Carolina Stingraysin vahvuudessa. Geiger oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 12+23=35.
Geiger siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanoon. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kaudeksi 2019–2020 Geiger siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin.

Maajoukkueura

Geiger edusti Canada Eastin joukkuetta World Junior A Challengessa vuonna 2011, jolloin hän voitti hopeaa.

Muuta

Geigerin isä Ross on entinen Cornellin yliopistohyökkääjä.
Ida Maria Saarinen

Ida Maria Saarinen (oik. Ida Maria Karke, 4. elokuuta 1900 Forssa – 17. heinäkuuta 1991 Naantali) oli suomalainen kirjailija, joka kuvasi teoksissaan Forssan tehdastyöläisten elämää 1900-luvun alkupuolella.
Saarinen kävi neljä vuotta kansakoulua ja työskenteli sen jälkeen muun muassa puistotyöntekijänä. Hän julkaisi esikoisteoksensa Nokkosia ja harakankukkia 73-vuotiaana. Saarinen kirjoitti 1970-luvulla useita teoksia jotka pohjautuivat häneen omiin elämänvaiheisiinsa. Saarinen kirjoitti myös lapsuusmuistoistaan Uusi Nainen -lehden lastenpalstalle otsikolla Taava-muori muistelee.
Saarinen oli Naantalin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1954–1957. Hän kuului SKDL:n ryhmään. Hän jäi pois kesken kauden, koska "kyllästyi ihmisten riitoihin".
Silvan Dillier

Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats. Cycling Archives
HMS Zealous (1785)

Palvelus

Alus osallistui 1.-2. elokuuta 1798 Abukirin taisteluun, minkä jälkeen se oli mukana Aleksandrian saarrossa.
Alus romutettiin joulukuussa 1816.
Ankara

Historia

Ankaran ensimmäiset asukkaat olivat heettiläiset pronssikaudella. He kutsuivat kaupunkia nimellä Ankuwash. 1000-luvulla fryygialaisten vallan alla kaupunki vaurastui ja kasvoi. Etenkin maanjäristys, joka vahingoitti Gordionia, Fryygian pääkaupunkia, johti kaupunkiin muuttoon. Fryygialaiset kutsuivat kaupunkia Ancyraksi, ja heidän perimätietonsa mukaan Midas perusti kaupungin, mutta Pausanias kirjoitti kaupungin olevan huomattavasti vanhempi.
Fryygian jälkeen kaupunkia hallitsi ensin Lyydia ja sitten Persia. Aleksanteri Suuri valloitti kaupungin 333 eaa, mutta hänen kuoltuaan kaupunki siirtyi nopeasti Pontoksen vallan alle. Pontoksen kreikkalaiset kutsuivat kaupunkia nimellä Ankyra, joka tarkoittaa ankkuria. Tästä juontuu kaupungin turkkilainen nimi. Kelttiläisten galatalaisten tultua alueelle 278 eaa, he valloittivat kaupungin. Kelteillä kaupunki säilyi aina vuoteen 25 eaa. asti, jolloin roomalaiset valloittivat Anatolian.
Rooman ja Bysantin jälkeen kaupunki on pysynyt turkkilaiskansojen hallinnassa. Siitä tuli uuden Turkin pääkaupunki vuonna 1923, kun Kemal Atatürk siirsi hallintonsa sinne länsivaltojen pelossa.
Kahden pommin räjähdyksessä rauhanmarssilla kuoli yli 85 ihmistä lokakuussa 2015.

Väestö

Ankara oli pieni maaseutukaupunki kun se vuonna 1923 valittiin Turkin tasavallan pääkaupungiksi. Sen jälkeen kaupungin kasvu on kuitenkin ollut huimaa ja se on nykyään Turkin toiseksi suurin kaupunki heti Istanbulin jälkeen. Pääkaupungiksi valinnan jälkeen Ankara oli suunniteltu rakennettavaksi puolen miljoonan asukkaan kaupungiksi. Kaupunki kasvoi suunnitellusti 1920-luvulta 1940-luvulle, mutta 1950-luvulta lähtien kaupungin kasvu on ollut suunniteltua nopeampaa. Nopea kasvu johtui Turkin nopeasta kaupungistumista, kun maaseutuväestö lähti kaupunkeihin etsimään parempia elinoloja. Tällöin kaupunkiin rakennettiin runsaasti laittomia asumuksia (turks. gecekondu). Viime vuosikymmeninä Ankarassa on kuitenkin ollut valtavia julkisia rakennusprojekteja, jotka ovat korvanneet laittomia asumuksia.

Urheilu

Kaupungissa on kolme jalkapalloseuraa: Ankaragücü, Gençlerbirliği S.K ja Hacettepe SK, jotka kaikki pelaavat Turkin mestaruussarjassa.
Stureforsin linna

Stureforsin linna (ruots. Sturefors slott) on linna Linköpingin kunnassa, Itä-Götanmaalla, Ruotsissa. Se sijaitsee Erlången-järven tuntumassa, pari kilometriä Stureforsin taajamasta. Kolmekerroksisen kivilinnan suunnitteli ruotsalainen arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi, ja se valmistui vuonna 1704. Rakennuttaja oli valtiomies Carl Piper. Nykyään linna kuuluu Bielke-suvulle.
Peter Forsyth Christensen

Peter Forsyth Christensen (s. 24. joulukuuta 1952 Kalifornia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Saint Paul and Minneapolisin arkkihiippakuntaan John Robert Roach 25. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin Superiorin hiippakunnan johtoon Wisconsinin 28. kesäkuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Harry Joseph Flynn, jota avustivat Raphael Michael Fliss ja William Henry Bullock. Christensen asetettiin virkaansa 23. syyskuuta.
Berkeley Breathed

Berkeley Breathed (s. 21. kesäkuuta 1957 Encino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija. Hän on piirtänyt satiirisia strippisarjakuvia Bloom County (1980–1989, 2015–), Outland (1989–1995) ja Opus (2003–2008), joissa esiintyivät osin samat hahmot, tunnetuimpina naiivi Opus-pingviini ja ruma Bill-kissa.
Breathed opiskeli valokuvajournalismia Texasin yliopistossa Austinissa ja piirsi opiskeluaikanaan Academia Waltz -nimistä sarjakuvaa opiskelijalehti Daily Texaniin. Washington Post Writers Group -lehtisyndikaatti otti häneen yhteyttä ja valmistuttuaan vuonna 1980 hän aloitti syndikoidun Bloom Countyn piirtämisen. Ajankohtaisia ilmiöitä käsitellyt ja usein kiistanalaisiin aiheisiin kantaa ottanut Bloom County ilmestyi parhaimmillaan 1 300 lehdessä ja sai Yhdysvalloissa kulttimaineen. Breathed sai vuonna 1987 Bloom Countyn ansiosta pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon, mikä herätti kritiikkiä joidenkin perinteisten pilapiirtäjien keskuudessa. Breathed lopetti Bloom Countyn yhdeksän vuoden jälkeen, mutta perusti sen seuraajaksi Outland-sarjakuvan, joka ilmestyi vain sunnuntaistrippeinä ja jatkui kuusi vuotta. Vuonna 2003 hän elvytti hahmonsa jälleen sarjakuvassa Opus, joka ilmestyi myös vain sunnuntaisin. Breathed lopetti tämänkin sarjan marraskuussa 2008 ja vetäytyi jälleen alalta seitsemän vuoden ajaksi. Heinäkuussa 2015 hän ryhtyi jatkamaan alkuperäistä sarjaansa nimellä nimellä Bloom County 2015, mutta julkaisee strippejä nyt pelkästään omalla Facebook-sivullaan.
Vuosina 1995–2003, jolloin Breathed ei piirtänyt sarjakuvia, hän julkaisi useita lastenkirjoja. Breathed on sekä sarjakuvissaan että kirjoissaan ottanut kantaa varsinkin eläinten kaltoinkohteluun ja hän on aktiivinen eläinsuojelujärjestö PETA:ssa.
Nikkelioksalaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa nikkelioksalaatti on vaalean vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste esiintyy yleisimmin kidevedellisenä dihydraattina (C₂O₄Ni·2H₂O), josta saadaan kidevedetöntä nikkelioksalaattia kuumennettaessa alennetussa paineessa 150 °C:n lämpötilaan. Nikkelioksalaatin dihydraatilla on kaksi kidemuotoa, jotka ovat alkeiskopiltaan monokliininen α-muoto ja ortorombinen β-muoto. Nikkelioksalaatti on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin sekä komplekseja muodostaen ammoniakin tai ammoniumsuolojen liuoksiin. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa ensin noin 300 °C:n lämpötilassa metalliseksi nikkeliksi ja hiilidioksidiksi ja voimakkaammin kuumennettaessa nikkelioksidiksi.
Biladi

Sanat arabiaksi

بلادي يا أرضي يا أرض الجدود
بلادي بلادي بلادي
يا شعبي يا شعب الخلود
بعزمي وناري وبركان ثأري وأشواق دمي لأرضي وداري
صعدت الجبال وخضت النضال
قهرت المحال عبرت الحدود
بلادي بلادي بلادي
يا شعبي يا شعب الخلود
بعزم الرياح ونار السلاح وإصرار شعبي بأرض الكفاح فلسطين
داري فلسطين ناري فلسطين
ثأري وأرض الصمود
بلادي بلادي بلادي
يا شعبي يا شعب الخلود
بحق القسم تحت ظل العلم
بأرضي وشعبي ونار الألم سأحيا فدائي
وأمضي فدائي وأقضي فدائي
الى أن تعود بلادي
بلادي يا شعب الخلود
Marcus Pauli Björneburgensis

Marcus Pauli Björneburgensis (eli Markus Sadelerus, noin 1610 Pori – 2. syyskuuta 1662 Turku) oli kappalainen ja kielentutkija. 
Marcus Pauli Björneburgensis syntyi Porissa satulasepän poikana, ja hänen käyttämänsä lisänimi Sadelerus merkitseekin satulaseppää. Hänestä tuli ylioppilas Uppsalassa 27. marraskuuta 1631 nimellä Marcus Pauli Biörneburgensis Finno. Hän toimi Oulun kappalaisena vuodesta 1636 (jo ennen papiksi valmistumistaan) sekä Porin triviaalikoulun konrehtorina 1640. Seuraavaksi hänestä tuli Turun katedraalikoulun konrehtori ja Turun suomenkielinen toinen kappalainen. Hän joutui vaikeuksiin alkoholinkäyttönsä ja teräväkielisyytensä vuoksi ja oli pidätettynä virantoimituksesta vuoden 1644. Hänestä tuli Oulun kirkkoherra 1647, mutta vuonna 1655 hänet erotettiin tästäkin virasta. Uudenkaarlepyyn triviaalikoulun rehtorin viran hän sai vuonna 1659, mutta erotettiin siitä 1660. 
Hänen puolisonsa oli Beata Simonsdotter Frosterus ja poikansa kokkolalainen valtiopäivämies Jöran Zadler. 
Ruotsalainen kielitieteilijä Ericus Schroderus alkoi vuonna 1635 laatia ruotsin ja useiden sivistyskielten välistä sanakirjaa. Työssään hän havaitsi, ettei ollut olemassa suomen kielen sanakirjaa, ja otti suomen mukaan vuonna 1637 julkaisemaansa tulkkisanakirjaan Lexicon Latino-Scondicum. Kirjan esipuheessa hän lausuu kiitokset “oululaisten taitavalle saarnamiehelle ja verrattomalle ystävälleen” Björneburgensikselle. Tämä olikin laatinut suuren osan sanakirjan suomenkielisestä osasta. Useat sanat esiintyvät siinä painettuina ensimmäinen kerran: aine, hålffi (holvi), cartio, kruuti, luocka, nelikoi (nelikko), tundi, kello, tobacki, tutkimus (merkityksessä 'rangaistus'), tähdätä, uppiniscasus, vuorocausi, yxtotisus. Sanakirjatyössä Björneburgensis sepitti useita sellaisiakin sanoja, jotka eivät ole yleistyneet, kuten werhotus (teltta), köyhäkylä (torppa) ja hahden hammas (ankkuri).
The Birds of America

The Birds of America on John James Audubonin vuosina 1827–1838 julkaistu teos, jossa hän esittelee Amerikan linnustoa. Siitä on otettu myöhemmin useita painoksia, ja se on ilmestynyt myös suomeksi. Yksi kirjan ensipainoksen kappaleista on myyty huutokaupassa ennätyshintaan.

Julkaisu

Yhdysvaltalaiset kustantajat eivät halunneet julkaista teosta, joten Audubon matkusti vuonna 1826 Englantiin. Liverpoolissa hän onnistui vakuuttamaan merkittäviä kustantajia portfoliollaan, jossa oli kuvia linnuista. Lontoolainen kaivertaja Robert Havell valittiin tekemän Audubonin kanssa yhteistyötä kirjan julkaisemiseksi. Alkujaan The Birds of American kaivertajaksi valittiin William H. Lizars. Hänestä ei ollut kuitenkaan tuottamaan Audubonin vaatimia luonnollisen kokoisia lintukuvia. Lizars ehti tehdä vain muutamia luonnoksia. Havell oli parempi vaihtoehto teoksen kuvittajaksi, ja hän osasi lisäksi akvatintamenetelmän.
The Birds of American ensimmäinen painos ilmestyi vuosina 1827–1838. Siihen oli tehty 435 käsinväritettyä akvatintakaiverrusta, jotka esittelivät 1 065 lintua 489 eri lajista. Yksi sivu oli suuruudeltaan 63,5 × 96,5 senttimetriä. On arvioitu, että Audubonilta tilattiin kirjaa noin 200 kappaletta.
Kirjasta tehtiin myöhemmin uusia erilaisia laitoksia. Vuosina 1840–1844 siitä painettiin New Yorkissa oktaavopainos. Sen sivut olivat suurudeltaan noin 8 × 27 senttimetriä, ja siinä on linnuista 500 kuvaa. Audubonin kuoleman jälkeen hänen nuorin poikansa John Woodhouse aloitti uuden laitoksen painamisen noin vuonna 1860. Sen piti olla alkuperäisen teoksen täydellinen uudelleenjulkaisu. Sisällissodan aiheuttamat talousvaikeudet kuitenkin pysäyttivät laitoksen tuottamisen 105 kappaleen jälkeen. Suunnitelmien mukaan niitä oli tarkoitus painaa 500 kappaletta.
Suomeksi teos on ilmestynyt nimellä Linnut (Weilin & Göös, 1990; ISBN 951-35-4989-5).

Teos nykyään

Teosta on luonnehdittu siten, että siinä yhdistyy niin taidetta, luonnontiedettä kuin käsityötaitoakin. Teoksesta tunnetaan 119 kappaletta, joista 108 on museoissa tai kirjastoissa. Yksityisessä omistuksessa olevista myytiin huutokaupalla kappale, jota pidetään laadullisesti yhtenä parhaista. Aiemmin se kuului vuonna 1955 kuolleen lordi Heskethin kokoelmaan mutta siirtyi Sothebyn huutokaupassa 8,6 miljoonan euron hintaan välittäjän haltuun joulukuussa 2010.
Ran-Tan-Plan saa perinnön

Juoni

Oggie Svenson -niminen mies on kuollut ja hän on testamentannut koko valtavan omaisuutensa Rantanplanille, ainoalle tuntemalleen epäitsekkäälle olennolle. Testamentissa luki myös, että mikäli Rantanplan tavalla tai toisella kuolee, koko omaisuus menee Joe Daltonille, sillä Oggie Svenson oli äärimmäisen pettynyt kunnon ihmisiin. Joe tulee heti silmittömän raivon valtaan ja haluaa toki saada tapetuksi Rantanplanin tavalla tai toisella, jotta hän saisi Svensonin perinnön itselleen. Chester Brothersin asianajotoimiston edustaja antaa Lucky Lukelle tehtävän holhota Rantanplania ja suojella sitä Joe Daltonilta. Seuraavana yönä Daltonit karkaavat vankilasta ja lähtevät Virginia Cityyn, jonne Rantanplan muuttaa Oggie Svensonin vanhaan asuntoon. Daltonit saavat vangituksi Lucky Luken mutteivät Rantanplania, joka kaiken lisäksi lähtee karkuun omille teilleen. Daltonit tietenkin luulevat että Rantanplan on kuollut ja he vaativat Chester Brothersilta omaisuuden luovuttamista Joelle. Lucky Luke saapuu juuri ja juuri ajoissa pelastamaan Chesterin hengen, ja mellakka on jo syntymässä, kunnes Oggie Svenson ratsastaa pääkatua pitkin Virginia City Hotelin eteen. Niin selviää, että kuolinvuoteeltaan Svenson oli jo lähettänyt testamentin luulleensa kuolevan hetkenä minä hyvänsä, mutta hän selvisikin hengissä, joten omaisuus pysyy Svensonilla ja Daltonit joutuvat vankilaan.
Frank Wolf

Frank Rudolph Wolf (30. tammikuuta 1939 Philadelphia) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka edusti Virginian osavaltion 10. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 17 kauden ajan vuosina 1981–2015. Wolfin ilmoitti vuonna 2013, että hän ei tulisi enää hakemaan uudelle kaudelle.
Al Davis

Allen "Al" Davis (4. heinäkuuta 1929 Brockton, Massachusetts – 8. lokakuuta 2011 Oakland, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon parissa toiminut urheiluvaikuttaja, joka tunnetaan parhaiten NFL-seura Oakland Raidersin omistajana ja toimitusjohtajana. Lisäksi hän valmensi useita seuroja, viimeiseksi Raidersia 1963–1965. Davis palkittiin vuonna 1963 AFL:n vuoden valmentajana. Hän myös toimi AFL:n valtuuskunnan jäsenenä.
Al Davis tuli Raiderssissa ollessaan tunnetuksi motostaan Just win, baby. Hän kuoli 8. lokakuuta 2011 kotonaan Oaklandissa.
Mauritiuksen vaakuna

Mauritiuksen vaakuna on Mauritiuksen tunnus, joka hyväksyttiin 25. huhtikuuta 1906. Vaakunassa on samat värit kuin maan lipussakin. 
Vaakunan kilpi on jaettu neljään osaan. Vasemmalla ylhäällä olevaan kenttään on kuvattu keltainen laiva sinisellä pohjalla (symboloi maan siirtomaaisäntiä). Oikella ylhäällä olevaan kenttään on kuvattu kolme vihreää palmua keltaisella pohjalla (symboloi maan kasvillisuutta, palmujen lukumäärä symboloi maan kolmea riippuvuusaluetta; Agalega-saaret, Cargados Carajos Shoals, Rodrigues). Alhaalla oleviin kenttiin on kuvattu vasemmalle punainen avain keltaisella pohjalla ja valkoinen tähti siniselle pohjalle (symboloivat maan tärkeää strategista asemaa Intian valtamerellä). 
Vaakunalla on kaksi kilvenkannattajaa, dodo vasemmalla ja sambarhirvi oikealla. Vaakunan alla lukee maan latinankielinen motto Stella Clavisque Maris Indici, (Intian valtameren tähti ja avain).