google/wiki40b huggingface dataset:
Goran Dragić

Ura

Dragić aloitti koripallon Ilirija Ljubljanan juniorijoukkueissa. Hän nousi kaudeksi 2003–2004 seuran edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toisella sarjatasolla. Kauden jälkeen Dragić siirtyi pääsarjan KD Slovaniin kahdeksi kaudeksi. Vuonna 2006 hän liittyi ACB-seura CB Murcian joukkueeseen. Yhden kauden jälkeen Dragić teki paluun Sloveniaan ja siirtyi KK Union Olimpijaan, jonka paidassa hän voitti maansa mestaruuden. Kesällä 2008 Dragić osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa San Antonio Spurs varasi hänet 45. pelaajana. Tilaisuuden jälkeen seura myi hänen pelaajaoikeutensa Phoenix Sunsille. Syyskuussa Suns ja Dragić allekirjoittivat kolmivuotisen sopimuksen. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2011 asti, jolloin hänet myytiin Houston Rocketsille.
Marraskuussa 2011, kun NBA:ssa oli työsulku, Dragić siirtyi lyhyeksi aikaa espanjalaisseura Caja Laboraliin. Hän ehti pelata kaksi ottelua Espanjan pääsarjassa ja yhtä monta Euroliigassa ennen työsulun päätöstä, minkä jälkeen hän pelasi NBA:han ja Rocketsiin. Heinäkuussa 2012 Dragić teki vapaana pelaajana nelivuotisen sopimuksen aiemman seuransa Phoenix Sunsin kanssa. Helmikuussa 2015 hän siirtyi veljensä Zoran Dragićin kanssa Miami Heatiin.
Dragić päätti maajoukkueuransa vuoden 2017 EM-kilpailuihin. Slovenia ei hävinnyt EM-turnauksessa yhtään ottelua ja voitti Euroopan mestaruuden, joka ylipäätään oli maan historian ensimmäinen koripallon arvokisamitali aikuisten tasolla. Dragić heitti loppuottelussa Serbiaa vastaan 35 pistettä. Hänet valittiin EM-turnauksen tähdistöviisikkoon ja arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Anania Širakatsi

Anania Širakatsi (arm. Անանիա Շիրակացի; 610–685) oli armenialainen tieteilijä. Häntä pidetään maansa luonnontieteiden ja eksaktien tieteiden perustajana. Hän edisti muun muassa matematiikkaa ja maantiedettä. 
Širakatsin mukaan on nimetty yliopistoja sekä Anania Širakatsi -mitali ja painettu muistokolikko.
Ferrari FF

Ferrari FF on Ferrarin Geneven autonäyttelyssä 1. maaliskuuta 2011 esittelemä automalli. 
FF on varustettu 6262cc V12 -moottorilla, joka tuottaa 485kW (651hv) @ 8000r/min ja 683Nm @ 6000r/min. 
Ferrarin mukaan kyseessä on maailman nopein neljän hengen automalli. FF on Ferrarin historian ensimmäinen nelivetoinen tuotantoauto. Ferrari GTC4Lusso on seuraaja mallille.
Likainen Harry ja murhapooli

Juoni

Elokuva kertoo kovaotteisesta poliisista, "Likainen" Harry Callahanista, joka tutkii kuuluisan rock-muusikon Johnny Squaresin murhaa. Lyhyessä ajassa on kuollut muitakin julkkiksia salaperäisillä tavoilla. Harry löytää vihjeiden perusteella erään elokuvia tekevän ryhmän, joka pelaa peliä nimeltä "murhapooli". Pelissä jokainen jäsen luetteloi julkimoita, joiden uskotaan kuolevan lyhyen ajan sisässä. Voittaja on se, joka on arvannut eniten kuolemia. Harryn tinkimätön tyyli kostautuu hänelle ja pian hänkin on pelaajien luettelossa.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kutsuu elokuvaa hetkittäin hupaisaksi kovisteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Nappstraumen

Nappstraumen on salmi, joka erottaa Lofoottien Flakstadøyan ja Vestvågøyan saaret toisistaan. Salmen pohjoisosa liittyy levenevän Flaget-vesialueen kautta Norjanmereen. Etelässä salmi liittyy Länsivuonoon. Salmea ympäröi Flakstadin ja Vestvågøyn kunnat.
Lisa Backwell

Lisa Backwell (s. 28. lokakuuta 1990 Bristol, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Backwell tunnetaan muun muassa sarjasta Skins – liekeissä, jossa hän esittää Pandora Moonia.
Filemon ja Baukis

Filemon (muinaiskreikaksi Φιλήμων) ja Baukis (Βαυκίς) ovat kreikkalaisessa mytologiassa vanha fryygialainen aviopari, joka ainoina ihmisinä kaupungissaan osoitti vieraanvaraisuutta naamioituneita jumalia, Zeusta ja Hermestä, kohtaan.
Zeus ja Hermes saapuivat fryygialaiseen kaupunkiin tavallisiksi maalaisiksi pukeutuneina ja alkoivat kysellä kaupunkilaisilta yösijaa. He olivat kysyneet kaikilta muilta saapuessaan Baukiin ja Filemonin rähjäiselle mökille. Vaikka pariskunta oli köyhä, he olivat rikkaita naapureitaan kohteliaampia. Ruokaa ja viiniä vieraille tarjottuaan Baukis huomasi, että vaikka hän oli täyttänyt vieraiden lasit moneen kertaan, viininkaadin oli edelleen täynnä. Baukis ymmärsi, että hänen vieraansa olivat todellisuudessa jumalia, ja pudottautui polvilleen. Hänen miehensä teki samoin. Filemon ajatteli, ettei vaatimaton ateria ollut jumalallisille vieraille tarpeeksi hyvä, ja hän päätti pyydystää, tappaa ja valmistaa vierailleen ateriaksi talon pihalla kulkevan hanhen. Mutta kun Filemon meni pyydystämään hanhea, se pakeni Zeuksen syliin. Zeus sanoi, ettei hanhea tarvitsisi teurastaa, vaan Filemonin ja Baukiin tulisi lähteä kaupungista. Zeus kertoi aikovansa tuhota kaupungin ja kaikki ihmiset, jotka olivat torjuneet hänet. Hän kehotti Filemonia ja Baukista kiipeämään vuorelle ja olemaan vilkaisematta taakseen ennen kuin olisivat saavuttaneet huipun.
Kiivettyään vuorelle Filemon ja Baukis katsoivat taakseen ja näkivät, että tulva oli tuhonnut kaupungin. Zeus oli kuitenkin muuttanut heidän mökkinsä koristeelliseksi temppeliksi. Pariskunnalle annettiin myös yksi toive. He sanoivat haluavansa pysytellä yhdessä ikuisesti ja vartioida temppeliä kuolemaansa saakka. Heidän kuoltuaan he muuttuivat toisiinsa kietoutuneiksi puiksi, tammeksi ja lehmukseksi.
Lettotähtimö

Ulkonäkö

Monivuotinen, rento- tai pystykasvuinen lettotähtimö kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Vastakkain olevat ruodittomat, vihreät lehdet ovat 6–25 mm pitkiä, kapeanpuikeita tai soikeita ja paksuhkoja. Toisinaan lajilla esiintyy itusilmuja. Kukinto on vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko, tai joskus se on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukkien tukilehdet ovat vihreitä ja kaljulaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä; teriö on vain hieman verhiötä pitempi. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja suippoja. Valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia, liuskat ovat tasasoukkia. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, ja emiö on kolmilehtinen. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota, joka on kypsänä jopa kaksi kertaa verhiön pituinen. Siemenet ovat noin 8 mm pitkiä. Suomessa lettotähtimö kukkii kesä-elokuussa.
Suomessa tavataan kahta lettotähtimön muunnosta: pohjanlettotähtimöä (var. crassifolia) ja merilettotähtimöä (var. minor). Pohjanlettotähtimö on pysty tai koheneva, ja sen lehdet ovat leveänpuikeita tai soikeita. Merilettotähtimö on puolestaan rantokasvuinen ja löyhästi mätästävä, ja sen lehdet ovat kapeanpuikeita.

Levinneisyys

Lettotähtimöä kasvaa Euroopassa Islannissa sekä Saksasta ja Fennoskandiasta itään Pohjois-Ukrainaan ja Keski- ja Pohjois-Venäjälle. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian aina Kiinan pohjoisosiin ja Venäjän kaukoitään saakka. Paikoin sitä tavataan myös Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa lettotähtimöä tavataan Alaskassa, suurimmassa osassa Kanadaa ja paikoitellen Yhdysvaltain pohjoisosissa.
Suomessa lettotähtimön alalajeista pohjanlettotähtimöä kasvaa Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelta ja sisämaassa Kainuun korkeudelta pohjoiseen. Merilettotähtimö on Suomessa hyvin harvinainen, ja sitä tavataan vain muutamin paikoin Suomenlahden rannikolla Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla.

Elinympäristö

Lettotähtimö on kosteiden kasvupaikkojen laji. Alalajeista pohjanlettotähtimö kasvaa esimerkiksi koivuletoilla, lettoniityillä, lähteiköissä, puronvarsissa ja rehevillä luhtarannoilla. Merilettotähtimöä tavataan merenrantojen rakkolevävalleilla. Kasvupaikat ovat osaksi lähdevaikutuksen piirissä. Pohjanlettotähtimö on Suomessa harvinaistunut varsinkin levinneisyysalueensa eteläosissa soiden ojitusten, rantarakentamisen ja metsien hakkuiden vuoksi. Esimerkiksi Pohjois-Savosta laji on kadonnut kokonaan elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Salon Palloilijat

Jalkapallo

Jalkapallo on ollut SalPan toiminnassa pääosassa aina joukkueen perustamisvuodesta 1956 lähtien. Vuonna 1960 seura pelasi silloisessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Suomisarjassa. Sen jälkeen seura on käynyt läpi useita sarjatasoja, niin IV-divisioonaa kuin Ykköstäkin. Viimeksi mainitussa SalPa pelasi kaudella 2001, jolloin joukkueen urheilutoimenjohtajana toimi Petri Jakonen. Pelaajia olivat muun muassa Marko Rajamäki ja Miikka Ilo.
Seura on kautta aikain panostanut vahvasti junioritoimintaan ja Suomen pääsarjassa on pelannut lukuisia SalPan kasvatteja. Eräs seuran suurimmista saavutuksista onkin A-nuorten SM-hopea kaudelta 1982. Nuorten maajoukkueissa ovat kauden 2013 pelaajista pelanneet Niklas Friberg, Jaakko Oksanen, Oskari Jakonen ja Olli Lehtilä. SalPan B-tytöt pelasivat SM-sarjaa vuosina 2009-2010. SalPa järjestää myös junioreiden Salo Cup -turnausta elokuun kahtena viikonloppuna.
Kaudet 2002–2018 seuran edustusjoukkue on pelannut Kakkosessa ja SalPa on pisimpään yhtäjaksoisesti kyseisellä tasolla pelannut seura.

Kotistadion

Salon Palloilijat pelaa kotiottelunsa Salon urheilupuistossa, joka sijaitsee 500 metrin päässä kaupungin keskustasta. Kentän yleisöennätys 2 984 on peräisin kesäkuulta 1999 (SalPa-Futistähdet), kilpailullisessa ottelussa suurin yleisömäärä on 835 (SalPa-AC Vantaa, 2001, I div.). Stadionin nykyinen kapasiteetti on 2 500 katsojaa.

SalPan jalkapallon edustusjoukkueen valmentajat vuosien saatossa

1950-luvun loppu: Tuomo Teuri 
1959- : Pentti Lindqvist 
1960-luku: Antti Kiiveri, Rainer Haaparanta
1969: Jouko Alkio 
1973: Pauli Lehtonen 
1977: Pekka Leinonen 
1978: 
1979: Juhani Salmi 
1980: 
1981: Jarmo Laakso 
1982 
1983
1984: 
1985: Sauli Lehtinen - syksy: Jarmo Laakso
1986: Rainer Forss 
1987: 
1988:
1989: Kari Solakivi 
1990: J-P Mäkinen - Jarmo Laakso 
1991
1992
1993
1994
1995: Toni Tammi 
1996: Tapio Nummela 
1997:
1998: Raimo Toivanen 
1999: Kimmo Lipponen 
2000: Kimmo Lipponen 
2001: Kimmo Lipponen / syksy --> Harri Kampman 
2002: Jyrki Pellikka 
2003: Jyrki Pellikka 
2004: Jyrki Pellikka / kesäkuun alku --> Juha Halonen + Teemu Kujanpää
2005: Tommi Pikkarainen 
2006: Tommi Pikkarainen 
2007: Juha Halonen 
2008: Juha Halonen 
2009: Jari Sorvari / toukokuu --> Markus Sinisalo 
2010: Markus Sinisalo 
2011: Kari Hagelberg 
2012: John Allen 
2013: John Allen 
2014: John Allen 2015: David Moore 2016: David Moore 2017: Jarkko Tallqvist
Turanismi

Turanismi, tai panturanismi, on ajatus kaikkien turaanisiksi kutsuttujen kansojen liittoumasta ja lähemmästä yhteydestä. Pyrkimyksenä on myös herättää ihmiset tiedostamaan oma turaanilaisuutensa ja vaalimaan kulttuuriaan. Turanismia ei pidä sekoittaa panturkkilaisuuteen, sillä se käsittää turkinsukuisten kansojen lisäksi myös mm. unkarilaiset, suomalaiset ja muut itämerensuomalaiset, mongolit, tunguusit, Japanin kansoja ja korealaiset. Täten se on laajemmin kaikki altailaiset ja uralilaiset suureksi perheeksi yhdistävä aate.
Turanismi on myös poliittinen liike ja tärkeä tekijä turkkilaisen kansallismielisen MHP-puolueen ideologiassa. Sen jäsenistä käytetään epävirallisesti nimitystä Harmaasudet, turkiksi Bozkurtlar, mikä johtaa muinaisten altailaisten kansojen tärkeimmästä symbolista, äitisusi Asenasta.
Jotkut yhdistävät turanismiin myös ajatuksen muinaisista sumerilaisista turaanilaisten esi-isinä, joiden jälkeläiset Sumerin tuhouduttua pirstoutuivat pitkin Euraasiaa. Ajatus pohjautuu muiden muassa niihin yhteyksiin, joita on väitetty löytyvän sumerin kielen ja altailaisten ja uralilaisten kielten väliltä. Tieteellisen käsityksen mukaan sumeri on kuitenkin isolaattikieli eivätkä altailaisetkaan kielet kielitieteilijöiden enemmistön nykyisen käsityksen mukaan polveudu yhteisestä alkukielestä.
Barry Loukaitis

Barry Loukaitis (s. 26. helmikuuta 1981) on yhdysvaltalainen kouluampuja. Hän surmasi kolme ihmistä Frontier Junior High Schoolin luokkahuoneessa Moses Lakessa, Washingtonin osavaltiossa 2. helmikuuta 1996. Kaksi uhreista oli yläasteikäisiä oppilaita ja yksi opettaja. Loukaitis haavoitti myös kolmatta oppilasta.
Koulukiusattu Loukaitis kärsi jo 14-vuotiaana psykoosioireista. Hänellä oli myös hyvin ongelmainen suhde itsemurhalla uhkailleeseen, avioeron kokeneeseen äitiinsä.
Loukaitis tuomittiin lokakuussa 1997 kahteen elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman armahdusmahdollisuutta sekä 205 lisävankeusvuoteen.
Aapo Aitamurto

Aapo Aitamurto (1876 Utajärvi – 1940 Utajärvi) oli yksi Aitamurron hiihtäjäveljeksistä.

Hiihtoura

Aapo Aitamurron ura hiihtäjänä alkoi 1890-luvun puolivälissä. Hän voitti jo nuorena kilpailuja miesten sarjoissa, mikä lisäsi kiinnostusta hiihtämiseen. Oulun hiihdoissa 1895 hänen piti lisätä yksi vuosi ikäänsä, koska kilpailijoilta edellytettiin vähintään 18 vuoden ikää. Tässäkin kilpailussa hän pääsi palkinnoille. Aitamurron hiihtokunto oli parhaimmillaan ennen 1900-luvun vaihdetta, hän voitti mm. isoveljensä Juhon, Juho Ritolan ja muitakin nimekkäitä hiihtäjiä. Esimerkiksi Oulun hiihtojen 30 kilometrin päämatkan hän voitti huonossa kelissä vuonna 1898. Suomalaiset suurhiihtäjät -kirjassa on kuvaus Aapon ylivoimasta peräkkäisissä Turun ja Helsingin hiihdoissa.

Elämänvaiheet

Aapo Aitamurto asui ensin isoveljensä Juhon luona tehden metsätöitä. Vuonna 1917 hän muutti asumaan nuoremman veljensä Antin luokse. Häntä vaivasivat reumatismi ja muutkin terveysongelmat, mutta hän eli kuitenkin veljessarjasta pisimpään. Aapo kuoli vuotta myöhemmin kuin Juho, joka jäi Utajärvellä junan alle 1939. Antti oli kuollut jo 1925, vasta 47-vuotiaana.
Väinö Linnan seura

Väinö Linna seura ry on kirjallinen seura. Yhdistys perustettiin Urjalassa Väinö Linnan syntymäpäivänä 20. joulukuuta 1977. Sen toiminnan tarkoituksena on Väinö Linnan henkilöön ja tuotantoon kohdistuvan mielenkiinnon ja harrastuksen herättäminen ja edistäminen, Väinö Linnan elämään ja teoksiin liittyvien muistojen ja muun aineiston kokoaminen ja vaaliminen; Väinö Linnan henkilön ja tuotannon innoittaman ja muun suomalaisen luovan kirjallisuuden ja taiteen tukeminen sekä siihen liittyvän tutkimustoiminnan edistäminen sekä urjalalaisen kulttuurityön tukeminen ja edistäminen. Seurassa on noin 180 jäsentä, ja sen puheenjohtaja on FT, tutkija Outi Oja.

Toiminta

Väinö Linnan seura järjestää Pentinkulman päivät -kirjallisuustapahtumaa Urjalassa yhteistyössä Urjalan kunnan kanssa. Seura järjestää E80-esikoiskirjailijaseminaarin, jossa uusilla esikoiskirjailijoilla on mahdollisuus saada kirjallisuuden ammattilaisilta tietoa kirjailijuudesta ja verkostoitua muiden esikoiskirjansa julkaisseiden seminaarilaisten kanssa. Valtakunnallisen kirjallisuustapahtuman lisäksi seura järjestää nimikkokirjailijansa tuotantoon ja henkiseen perintöön liittyviä tapahtumia yhteistyössä eri toimijoiden kanssa. Väinö Linnan seura kunnioittaa kirjailijan muistoa vuosittain perinteisellä seppeleenlaskutilaisuudella kirjailijan haudalla tämän syntymäpäivänä 20.12. Väinö Linnan seura on mukana kirjailijan mukaan nimetyn kulttuurimatkailureitin kehittämisessä kirjailijan kotimaisemissa Urjalan Honkolan kylässä. Lisäksi seura järjestää jäsenilleen teatterimatkoja ja muuta kulttuuritoimintaa.
Riihimäen Pallonlyöjät

Suomen Mestaruuksia ja Superpesistä

RPL pelasi 24 kautta pesäpalloa Superpesiksessä viimeiseksi kaudeksi jäi 1995, jolloin pelattin RPL-Riihimäki nimellä ja kauden päätteeksi seura putosi Ykkössarjaan.  RPL saavutti yhden miesten pesäpallon Suomen-mestaruuden vuonna 1933 ja naisten joukkue voitti Suomen-mestaruuden kahdesti, vuosina 1980 ja 1981. Tämän lisäksi RPL saavutti A-poikien Suomen-mestaruuden vuosina 1928 ja 1934. Riihimäen Pallonlyöjien ja Hyvinkään Tahkon väliset ottelut olivat aikoinaan tunnettuja tiivistunnelmaisina paikalliskamppailuina, joista yleisöennätyksenä on 4009 katsojaa ottelussa RPL-Tahko vuonna 1986.

Konkurssi 90-luvulla

RPL:n toiminta loppui vuonna 1995 seuran ajauduttua konkurssiin. RPL-Riihimäki otti velat hoitaakseen, mutta senkin toiminta päättyi vuonna 1999. Vastuu riihimäkeläisestä pesäpalloilusta siirtyi Riihi-Pesiksen vastuulle, joka pelasi aktiivisena seurana aina vuoteen 2015 saakka.

RPL pelaa jälleen

Vuoden 2015 lopulla tapahtui kuitenkin Riihimäen Pallonlyöjien paluu, patentti- ja rekisterihallituksen hyväksyttyä Riihi-Pesiksen nimenvaihdon Riihi-Pesiksestä Riihimäen Pallonlyöjiin.
RPL pelaa tulevana kautena miesten Suomensarjaa

Kotikentät

RPL:n kotikenttänä toimi ensiksi Riihimäen nykyisellä Kauppatorilla sijainnut pesäpallokenttä, joka toimi RPL:n kenttänä seuran varhaishistorian ajan. RPL:n ehkä tunnetuin kotikenttä oli Riihimäen Piikinmäessä sijainnut pelikenttä. Piikinmäestä RPL siirtyi Peltosaaren urheilupuistoon valmistuneelle Pesäpallostadionille jossa RPL pelasi viimeiseksi jääneet ottelunsa 90-luvulla.

RPL Pesäpallon ulkopuolella

Pesäpallon lisäksi RPL:llä oli muun muassa jääkiekkotoimintaa ja joukkue voittikin maakuntasarjan vuosina 1950 ja 1957. 
RPL pelasi jääkiekkoa maakuntasarjassa vuoteen 1972 saakka, jolloin joukkue putosi sarjaporrasta alemmaksi. RPL kuitenkin palasi maakuntasarjaan vuonna 1973 ja pelasi tämän jälkeen vielä maakuntasarjan korvanneessa III-divisioonassa. 
Jääkiekkotoiminta loppui RPL:ssä vuonna 1978 jonka jälkeen edustusjoukkueesta siirtyi kuusi pelaajaa naapurikaupunkiin Hyvinkään Ahmoihin, joka oli juuri noussut II-divisioonatasolle.  Myöhemmin RPL:n korvasi jääkiekkopuolella Riihimäen Kiekko-Nikkarit.
RPL:n jääkiekkojoukkueen tunnetuimpiin pelaajiin kuuluu myöhemmin urallaan vuoden 1965 MM-kotikisoissa pelannut ja pelaajauransa jälkeen mm. SM-liigan ja NHL:n otteluiden selostajana toiminut Pentti Lindegren, joka pelasi RPL:n joukkueessa vuosien 1959 ja 1961 välillä.
Spore Creatures

Vastaanotto

IGN antoi Spore Creaturesille arvosanaksi 7.8/10, kommentoiden että "Seikkailu on pitkä ja ammuttavia saavutuksia on tonneittain. Olennon luominen ei ehkä ole yhtä tarkkaa kuin PC:n Sporessa, mutta siellä on vielä tonni, jolla voit tehdä joitakin outoja organismeja." Eurogamer puolestaan panoroi pelin sen 5/10 arvosanallaan, todeten että peli jätti huomiotta asioita, joita Spore sisälsi ja sitä että "mielikuvituksellinen ja seurallinen hiekkalaatikkopeli tuntuu jälkikäteen jumiutuneen vaisuun tehtävien noutamisen ja hionnan sykliin." Official Nintendo Magazine antoi pelille arvosanaksi 66%, sanoen että edistyminen eri vaiheissa edellyttää aina erityisiä keho-ominaisuuksia, pakottaen pelaajaa jatkuvasti muokkaamaan olentoa sekä menettämään pelin tavoitteen. Spore Creatures oli ehdokkaana Nintendo DS:n "Paras simulaatiopeli"-kategoriassa IGN:n vuoden 2008 videopelipalkinnonjaoissa.
Onur Air

Onur Air on turkkilainen halpalentoyhtiö, joka on perustettu Istanbulissa vuonna 1992. Turkin suurin yksityinen lentoyhtiö aloitti toimintansa 14. toukokuuta 1992 kahdella vuokratulla Airbus A320 -lentokoneella. Onur Air kuljettaa noin 1,4 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Yhtiön päämaja sijaitsee Istanbulissa.
Suomalaisista matkanjärjestäjistä Lomamatkat käyttää Onur Airia Turkin-tilauslennoissaan maakuntakentiltä.
Kankarilampi

Maantietoa

Lammen pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee tiheästi ojitetussa suomaastossa Iso Ristinevan kaakkoispuolella, minkä takia siihen on kaivettu parikymmentä suo-ojaa. Yksi näistä on lammen laskuoja, joka virtaa noin neljä kilometriä suo-ojien verkoston läpi Iso Kokonlampeen. Rantaviivan pituus on 1,1, kilometriä. Etelänpuoleiseen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Kihniön keskustasta.
Pääteasema Brooklyn

Tuotanto

Elokuva on pääosin saksalaista tuotantoa, mutta se kuvattiin Yhdysvalloissa ja myös näyttelijät olivat amerikkalaisia.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvan tapahtumien yllä leijuvan jatkuvasti toivottomuutta ja väkivallan uhkaa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Berlin Alexanderplatz

Berlin Alexanderplatz on Alfred Döblinin vuonna 1929 julkaistu romaani. Se on yksi saksalaisen kirjallisuuden suurista klassikoista.
Alexanderplatzin työläiskaupunginosan mukaan nimetyn kirjan keskiössä on Franz Biberkopf -niminen pikkurikollinen ja satunnainen tappaja. Tarina alkaa hänen vapautuessaan vankilasta ja kuvaa hänen hankalaa tasapainotteluaan vankilan muurien ulkopuolella. Miestä vetävät syrjään kaidalta polulta niin hänen omat demoninsa kuin hänen uudet ystävänsäkin, joista läheisin on Reinhold. Reinhold saa Franzin moneen pulmaan niin naisineen kuin rikollisine juonineenkin.
Döblinin kerronta on monikerroksista, hän sekoittaa kertojanääneen muun muassa sisäistä monologia, uutissähkeitä ja äänitehosteita.
Romaani on filmatisoitu kahteen otteeseen. Döblin oli itse muokkaamassa käsikirjoitusta Piel Jutzin vuonna 1931 ohjaamaan Berlin – Alexanderplatz -elokuvaan. Vuonna 1980 Rainer Werner Fassbinder työsti romaanista 14-osaisen televisiosarjan.
William D. Jelks

William Dorsey Jelks (7. marraskuuta 1855 – 13. joulukuuta 1931) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli kotoisin Alabamasta ja valmistui Mercerin yliopistosta. 
Jelks aloitti poliittisen uransa Union Springsin kaupunginvaltuutettuna 1870-luvun lopulla. Samoihin aikoihin hän aloitti uran sanomalehtialalla, ostettuaan lehdet Union Springs Herald and Times ja Eufaula Times and News. Paitsi lehtien omistaja, hän oli myös toimittaja. Vuonna 1898 hänet valittiin Alabaman senaatin jäseneksi ja vuonna 1900 sen puhemieheksi.
Senaatin puhemies Jelks toimi joulukuussa 1900 virkaatekevänä kuvernöörinä, kun Joseph F. Johnstonin seuraajaksi vasta valittu William J. Samford kärsi terveysongelmista. Alabamassa ei ollut tuohon aikaan varakuvernöörin virkaa. Samford menehtyi kesäkuussa 1901, ja Jelksistä tuli virallisesti uusi kuvernööri. Jelks valittiin marraskuussa 1902 neljän vuoden jatkokaudelle. Entinen kuvernööri Joseph F. Johnston oli haastanut hänet demokraattien esivaaleissa, mutta Jelks voitti selvällä erolla.
Jelks lähti keväällä 1904 osavaltiosta saadakseen hoitoa tuberkuloosiin, ja kuvernöörin virkaa hoiti maaliskuuhun 1905 saakka Russell Cunningham. Jelks toimi palattuaan kuvernöörinä vielä tammikuuhun 1907, jolloin häntä seurasi B. B. Comer. Kuvernöörivuosiensa jälkeen Jelks perusti Protective Life -vakuutusyhtiön ja toimi sen johdossa 1920-luvun lopulle saakka.
Jelks oli naimisissa Alice Shorterin kanssa ja hänellä oli yksi lapsi. Jelks kuoli joulukuussa 1931, 76-vuotiaana, sydänkohtaukseen.
Napoleoninleivos

Napoleoninleivos (myös napoleonleivos) on useista kerroksista muodostuva voitaikinaleivonnainen, jossa on kermasta valmistettu täyte. Ranskassa leivos päällystetään yleensä suklaalla, ja Suomessa se voi olla kuorrutettu myös esimerkiksi vaaleanpunaiseksi värjätyllä pomada-sokerikuorrutuksella.
Leivoksen nimi on peräisin sen kotikaupungista, joka on Italian Napoli, eikä leivonnaisella ole siten nimestään huolimatta yhteyttä Napoleon Bonaparteen. Ranskankielinen sana "napolitain" (napolilainen) on niin lähellä Napoleonia, että se on muuttunut vähitellen muotoon Napoleon. Napoleoninleivos tunnetaan myös nimellä millefoglie tai mille-feuille ja Suomessa nimellä tuhatlehti.
Eucalyptus (makeinen)

Eucalyptus on vanha Fazerin luoma pastilli. Pastillin pinta on tomusokerilla päällystetty. Eucalyptus on väriltään hennon valkoinen. Pastilleja myydään rasioissa sekä pusseissa.

Pastillirasia

Pastillirasia on puna-valkoinen, jonka päällä on oksalla istuva viherpunainen papukaija. Tuotetta myydään nykyään myös pusseissa.
Äyräpää

Kylät

Kaukila, Mälkölä, Paakkola, Pölläkkälä, Rahkola, Vuosalmi 
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 9 koulupiiriin.

Liikenne

Äyräpään halki lännestä kaakkoon kulki Viipuri–Valkjärvi-rata, jonka varrella olivat Kaukilan, Kyläpaakkolan, Äyräpään ja Pölläkkälän rautatieasemat.
Tira (Israel)

Maantiede

Tira sijaitsee Israelinkeskiosassa Saaronin tasangon eteläosassa. Kfar Saban kaupunki sijaitsee Tiran luoteispuolella.

Historia

Nykyisen Tiran uskotaan olevan sama paikka, johon 300-luvulla elänyt anonyymi Bordeaux’n pyhiinvaeltajaksi kutsuttu kirjailija viittasi nimellä Mutatio Betthar. 
Egyptin mamelukkien valtakaudella Tirassa oli karavaaniseralji eli paikallisesti khān.
Tira jäi Israelin puolelle rajaa Israelin itsenäisyyssodan päättyessä vuonna 1948.

Talous

Tiraa ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan esimerkiksi sitrushedelmiä, muita hedelmiä, kasviksia ja viljaa. Kaupungissa on myös pienimuotoista teollisuutta.

Väestö

Tiran asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 26 162. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 19 300 , vuonna 1968 7 100 ja vuonna 1948 noin 2 000. Kylän asukkaat ovat arabeja ja uskonnoltaan pääasiassa muslimeja.