google/wiki40b huggingface dataset:
Dragsvik (Norja)

Dragsvik on Norjassa, Sognin ja Fjordanen läänissä Balestrandin kunnassa sijaitseva paikka. Sieltä on Fjord 1:n tarjoamia lauttayhteyksiä Hellaan (Riksvei 55) ja Vangsnesiin (Riksvei 13). Dragsvikiä ympäröi Sognevuono.
Saraseenit

Saraseenit (< kreikk. sarakenoi) tarkoitti alun perin Rooman valtakunnan alkuaikoina Siinailla asuvia arabiheimoja. Nimitys on luultavasti otettu arabian sanasta شرقيين, sharqiyyin, joka tarkoittaa ”itäläisiä” tai ”idän asukkaita”. Myöhemmin Rooman valtakunnan alaiset kreikkalaiset laajensivat termin kattamaan kaikki arabit ja Pyreneiden niemimaan valloituksen aikana myös berberit. Ristiretkien aikana sanan käyttö laajeni koskemaan kaikkia muslimeja ja erityisesti Apenniinien niemimaan eteläosien ja Sisilian muslimeja. ”Saraseenien valtakunnaksi” kutsuttiin vanhemmassa länsimaalaisessa historiankirjoituksessa umaijadien ja abbasidien kalifaatteja.
Saraseenejä pidettiin Euroopassa vain eräänlaisena pakanajoukkiona. He tekivät vuodesta 652 eteenpäin itsestään tunnettuja tekemällä ryöstöretkiä Sisiliaan ja Etelä-Italiaan. Isoimmat hyökkäykset alkoivat vasta vuonna 740, kun Syrakusa oli hetkellisesti heidän vallassaan. Sisilia ja Etelä-Italia oli vallattu alle vuosisadassa. Vuonna 711 saraseenijohtaja Tariq ibn-Ziyad hyökkäsi Gibraltarille. Hyökkäys tuotti tulosta, ja saraseenit valtasivat lähes koko Pyreneiden niemimaan. Sodan ratkaiseva taistelu oli Guadaleten taistelu, jossa saraseenit voittivat kuningas Roderikin joukot. Kahdeksan vuoden hiljaisuuden jälkeen saraseenit hyökkäsivät Pyreneiden yli Ranskaan. Heidät torjui frankkien johtaja Kaarle Martel Toursin taistelussa 732.
Dash Mihok

Dashiell ”Dash” Mihok (s. 24. toukokuuta 1974 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Mihok syntyi New Yorkissa vuonna 1974. Hän kasvoi Greenwich Villagessa ja opiskeli Bronx High School of Sciencessa.
Hänen elokuvauransa koostuu pääosin sivuosarooleista. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa William Shakespearen Romeo ja Julia (1996), Veteen piirretty viiva (1998), Meren raivo (2000) ja Dark Blue (2002).
Mihok on opiskellut myös tanssimista ja esiintyy entisen tyttöystävänsä Alanis Morissetten musiikkivideolla ”So Pure”.
Palimpsesti

Palimpsesti (m.kreik. παλίμψηστος, palimpsēstos, sanoista πάλιν, palin 'uudestaan' ja ψάω, psaō 'raaputtaa') on antiikin aikainen tai keskiaikainen, useimmiten pergamentille tai papyrukselle kirjoitettu käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella tekstillä.
Kirjoitusmateriaalin kierrättäminen oli tavallista sen kalleuden takia. Pois pyyhityt tekstit olivat yleensä sellaisia, joita ei enää pidetty tarpeellisina tai kiinnostavina. Keskiajalla monet antiikin aikaiset, pakanallisiksi katsotut tekstit kokivat tämän kohtalon.
Vanhemman tekstin voi usein kuitenkin erottaa uudemman tekstin alta joko paljaalla silmällä tai nykytekniikan avulla, esimerkiksi infrapuna- tai multispektrivalokuvauksella. Monia jo kadonneiksi uskottuja antiikin teoksia on sittemmin löytynyt nimenomaan palimpsesteista. Joukossa on tunnettujakin teoksia kuten Ciceron Valtiosta (De re publica) ja eräs Arkhimedeen kirjoittama, matematiikkaa koskeva tutkielma, niin kutsuttu Arkhimedes-palimpsesti.
Suomalaisetkin ovat osallistuneet yhteiseurooppalaiseen palimpsestien kartoitushankkeeseen, jonka tarkoituksena on kartoittaa Euroopan kirjastoissa ja arkistoissa säilytettäviä kreikankielisiä palimpsesteja.
Sata-komitea

Sata-komitea oli Vanhasen II hallituksen sosiaaliturvan kokonaisuudistusta (Sata) valmisteleva komitea. Valtioneuvosto asetti komitean valmistelemaan uudistusta 14. kesäkuuta 2007. Sen puheenjohtajaksi nimitettiin valtiotieteen tohtori Markku Lehto ja varapuheenjohtajaksi alivaltiosihteeri Martti Hetemäki valtiovarainministeriöstä.
Sosiaaliturvauudistuksen tavoitteena oli työn kannustavuuden parantaminen, köyhyyden vähentäminen ja riittävän perusturvan tason turvaaminen kaikissa elämäntilanteissa. Työmarkkinoiden toimivuuden parantamiseksi sosiaaliturvauudistuksen yhteydessä arvioitiin verotuksen, perusturvan sekä työttömyysturvan uudistaminen.
Tavoitteena oli, että tukien saajan asemaa parannetaan yksinkertaistamalla ja selkeyttämällä järjestelmää. Koska komiteaa asetettaessa päätettiin myös, että uudistukset on tehtävä kustannusneutraalisti, ei komitealla käytännössä ollut mahdollisuutta parantaa sosiaaliturvan jälkeenjäänyttä tasoa. Oppositio arvostelikin Sata-komiteaa keinoksi jättää jälkeenjäänyt sosiaaliturva uudistamatta.
2. maaliskuuta 2009 palkansaajajärjestöt SAK ja Akava ilmoittivat vetäytyvänsä Sata-komiteasta.
Syyksi järjestöjen edustajat ilmoittivat hallitusta kohtaan tuntevansa epäluottamuksen, joka syntyi hallituksen ajamasta eläkeiän nostamisesta. 
Sata-komitea luovutti loppumietintönsä 18. joulukuuta 2009 sosiaali- ja terveysministeri Liisa Hyssälälle.
Sata-komitean ehdotusten perusteella otettiin käyttöön ns. takuueläke, joka suurentaa pienimpiä eläkkeitä. 
Osmo Soininvaara kirjoitti myöhemmin komitean toiminnasta kirjan, jossa nimeää syyllisiä komitean epäonnistumisiin.

Lex Soininvaara

Eräs merkittävä muutos oli toimeentulotuen pienentäminen koulutuksesta kieltäytyviltä alle 25-vuotiailta. Komitean perusturvajaoston puheenjohtajan Osmo Soininvaaran mukaan Paavo Arhinmäki antoi laille Soininvaaran nimen tämän ajettua leikkausta nuorten toimeentulotukeen.  Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimuksen mukaan toimeentulolain muutos epäonnistui, kuten asiantuntijat arvioivat jo lakia säädettäessä. THL:n mukaan Sosiaalituen leikkaaminen ei auta nuoria, joiden elämä on monella lailla pahasti solmussa.  Helsingin Sanomat tulkitsi THL:n tutkimusta siten, että lopputulos oli odotettua parempi, koska lakia ei juurikaan sovellettu ja sosiaalityöntekijät joutuivat tarkasti pohtimaan, pitäisikö nuorelta leikata toimeentulotukea.
Force H

Force H oli Britannian Kuninkaallisen laivaston laivasto-osasto. Nimellä Force H ei sinänsä ole mitään tarkemmin määriteltyä merkitystä, vaan se noudattaa tapaa nimetä laivasto-osastot kirjaimella. Force H oli toisen maailmansodan aikana kolmen eri osaston nimenä.

Ensimmäinen Force H

Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät HMS Shropshire ja HMS Sussex muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa.

Kolmas Force H 17. lokakuuta 1942 – 13. lokakuuta 1943

Force F:n vanhempi lippu-upseeri Syfret sai 17. lokakuuta 1942 käskyn siirtyä HMS Nelsonilta Rosythiin HMS Duke of Yorkille, joka oli määrätty Force H:n lippulaivaksi. Osasto, johon kuuluivat HMS Duke of York, HMS Nelson, HMS Rodney, HMS Argonaut ja seitsemän hävittäjää, purjehti 30. lokakuuta Scapa Flowsta Gibraltarille.
Force H sai tehtäväkseen suojata  Algerian ja Oranin maihinnousuja mahdolliselta Italian laivaston hyökkäykseltä operaatio Torchin aikana.
Myöhemmin Force H (nyt Willisin komennossa) suojasi Sisilian ja Salernon maihinnousuja. Sillanpäiden tultua varmistettua ei enää ollut tarvetta pitää Välimerellä voimakasta laivasto-osastoa. Force H lakkautettiin 13. lokakuuta 1943.
HMS Avenger (F185)

Palvelus

HMS Avenger valmistui telakalta huhtikuussa ja se otettiin palvelukseen kuukautta myöhemmin Devonportissa, jonka jälkeen se aloitti koeajot ja koulutuksen. Tammikuun puolivälissä 1980 alus lähti Länsi-Intiaan ja Pohjois-Atlantille, josta se määrättiin kolmeksi kuukaudeksi Välimerelle Afghanistanin tilanteen vuoksi. Vuoden lopun alus oli Armilla partiossa Persianlahdella, joka kesti normaalin viiden kuukauden jakson. Vuotta myöhemmin alus oli matkalla Länsi-Intiaan, jossa se vietti kaksi ja puoli kuukautta vartioaluksena.
Alus määrättiin 1981 4. fregattilaivueen johtajaksi päällikkönään Hugo White. Falklandin sodan alkaessa alus oli telakalla Devonportissa, mutta se palasi palvelukseen ennätyksellisen nopeasti aloittaen matkansa etelään 10. toukokuuta. Alus joutui Exocet-ohjuksen maaliksi. Aluksen etukannen tykki kuitenkin osui ohjukseen ennen ohjuksen osumista alukseen. Se oli yksi viimeisiä sodasta palanneita aluksia palaten vasta syyskuussa. Vaikka se selvisi sodasta aluksen, runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Maaliskuussa 1983 palasi Persianlahdelle Armilla partioon, jona aikana aluksen helikopteri putosi mereen Omanin rannikolla. Helikopterin miehistö sekä kyydissä ollut aluksen päällikkö loukkaantuivat onnettomuudessa. Alus vieraili Kauko-Idässä HMS Ambuscaden kanssa ennen elokuista paluutaan. Seuraavana vuonna alus oli tammikuusta maaliskuuhun vartioaluksena Länsi-Intiassa, josta palattuaan se siirrettiin Devonportin telakalle huollettavaksi. Vuoden 1985 alun se oli Välimerellä, jonka jälkeen se oli viisi kuukautta Etelä-Atlantilla. Alus oli jälleen Länsi-Intiassa vartioaluksena 1986 ennen kuin se siirrettiin syyskuussa reserviin siirtoa varten telakalle. Alus pääsi telakalta maaliskuussa 1988.

Pakistanin laivaston Tippu Sultan

Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 23. syyskuuta 1994, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen Tippu Sultaniksi. Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC -omasuojaheittimet.
Formula One Grand Prix (videopeli)

Pelaaminen

Peli vei aikanaan ajopelien lajityyppiään suuresti eteenpäin. Vuotta aikaisemmin julkaistu Papyruksen Indy 500 ja F1GP olivat ensimmäiset vakavasti otettavat 3D-grafiikkaa käyttävät ajopelit. Vaikkakin Indy 500 toi ensimmäisenä monia lajityyppinsä piirteitä, F1GP oli yleisilmeeltään ja toiminnallisuudeltaan viimeistellympi, ja siinä pelaaja pystyi osallistumaan myös kokonaiseen F1-kauteen.
Pelien tärkeyttä korostaa se, että ne olivat ensimmäisiä pelejä, jotka tarjosivat häivähdystä oikean kilpailumaailman fysiikasta ja ajotunnelmasta. Auton hallintaan tarvitsi samankaltaisia kykyjä kuin oikealla radalla. Molemmat myös tarjosivat alkeelliset mahdollisuudet muun muassa vaihdevälityksien ja siipikulmien muuttamiseen, jotka ennen kaikkea vaikuttivat auton käyttäytymiseen radalla. Yhtä lailla tärkeää olivat toimivat taustapeilit ja näyttävä uusintatila.
Pelaajat tunnistivat nyt myös rataympäristön, pelin radat vastasivat oikeiden ratojen muotoa ja korkeuseroja. Ensimmäistä kertaa ajopelissä mutkaan ajettaessa tulonopeus vaikutti suoraan kierrosaikaan ja sekunnin tuhannesosien tarkkuus oli pelissä muutakin kuin koristelua varten. Pelaajalta vaadittiin nyt keskittymiskykyä virheiden ja vahinkojen välttämiseksi. Yhdessä kokonaisen 16 radan kauden kanssa ja täydellisen kisaviikonlopun mallintamisen kanssa, peli teki suuren vaikutuksen F1-faneihin.
Pelin kaksi muuta mainitsemisen arvoista ominaisuutta ovat ajohelpotukset ja ajettavuus näppäimistöllä. F1GP:een oli rakennettu järjestelmä, joka salli naurettavan helpon oppimiskynnyksen. Riippuen päällekytketyistä helpotuksista, peli piti pelattavuuden helpon ajelupelin tasolta aina aikansa nykyaikaisimpaan simulaatiopeliin. Pelaajat pystyivät valitsemaan tuolloin kekseliäitä vaihtoehtoja, kuten ihanneajolinjan näyttämisen radassa, parhaan vaihdevaihtoehdon ynnä muuta. Pelin kannalta hyödyllisimmät avustukset olivat kuitenkin ohjaus ja jarrutusavustus. Pelin julkistamisen aikana nykyään yleisemmät rattiohjaimet olivat harvojen herkkua. Itse asiassa useimmat peliohjaimetkin olivat digitaalisia, jolloin niiden toiminta oli joko-tai-tyyppisiä, kuten näppäimistölläkin. Pelin suunnittelija Geoff Crammond kirjoitti peliin juuri nämä ohjaus- ja jarrutushelpotukset juuri tämän kytkintyyppisen toiminnan kompensoimiseksi.
Pelissä oli mahdollisuus samanaikaiseen moninpeliin yhdeltä koneelta. Tämä onnistui siten, että kukin pelaaja sai ajaa omalla vuorollaan, ja kun pelaaja oli odottamassa vuoroaan, hoiteli tietokone ohjauksen varman päälle. Tällainen moninpeli ei tuottanut ehkä kunnon kilpailumahdollisuutta muita ihmispelaajia vastaan, mutta ainakin toi hauskuutta monille pelaajille. Huomattavaa oli myös se, että pelissä oli modeemipelimahdollisuus.

Vastaanotto

Jukka Tapanimäki arvosteli F1GP:n Pelit-lehden ensimmäisessä numerossa, jossa peli sai huippuarvosanat.
CU Amiga -lehti antoi pelille arvosanan 95%.
Amiga Format -lehti arvioi pelin uudelleenjulkaisun arvosanalla 93%.
Tanja Kylliäinen

Tanja Kylliäinen (s. 30. tammikuuta 1993 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on suomalainen kilpauransa päättänyt uimari. Hänellä on myös Yhdysvaltain kansalaisuus. Seuratasolla Kylliäinen edusti Yhdysvalloissa baltimorelaista Loyola-Blakefield Aquaticsia ja Suomessa Raision Urheilijoita sekä Lappeenrannan Uimareita.
Kylliäinen pitää hallussaan 400 metrin sekauinnin Suomen ennätyksiä sekä pitkällä että lyhyellä radalla. Lyhyen radan EM-kilpailuissa 2011 hän ui samalla matkalla loppukilpailuun, jossa sijoittui kahdeksanneksi SE-ajalla. Suomen ennätys oli kyseisten kilpailujen ainoa.
Marraskuussa 2015 Kylliäinen ui Minneapolisissa 200 metrin sekauinnissa pitkän radan Suomen ennätyksen parannettuaan Emilia Pikkaraisen kuusi vuotta vanhaa aikaa kolme sekunnin sadasosaa. Samalla Kylliäinen alitti viidentenä suomalaisuimarina Rion kesäolympialaisten 2016 varman osallistumisen takaavan A-rajan ja valittiin Suomen joukkueeseen maaliskuussa.
Kylliäinen ui 400 metrin sekauinnissa Rion olympialaisten alkuerässä 6. elokuuta 2016 uuden Suomen ennätyksen 4.45,33, mutta sijoittui sillä alkuerissä vasta sijalle 25 ja karsiutui jatkosta.
Kesäkuussa 2018 Kylliäinen ilmoitti päättävänsä kilpauransa Jyväskylässä käytyjen SM-kilpailujen jälkeen. Häntä oli vaivannut täysipainoisen harjoittelun estänyt olkapäivävamma.
Kylliäisen isä on suomalainen ja äiti yhdysvaltalainen. Suomen kieltä hän osaa vähän. Kylliäinen oli aikakautensa uimareihin nähden suhteellisen lyhyt, 155 senttimetrin pituinen.
Berliinin filharmonikot

Berliinin filharmonikot (saks. Berliner Philharmoniker) on Saksan pääkaupungissa Berliinissä toimiva sinfoniaorkesteri. Benjamin Bilse perusti Berliinin filharmonikot vuonna 1862 nimellä Bilsesche Kapelle. Orkesterin nykyisenä ylikapellimestarina toimii Kirill Petrenko, joka aloitti tehtävässä vuonna 2019.
Soittajisto on maailman arvostetuimpia ja 2008 Gramophone-lehti luokitteli sen sinfoniaorkestereiden kakkoseksi hollantilaisen Concertgebouw'n kokoonpanon jälkeen.
Örjan Atterberg

Örjan Atterberg (31. elokuuta 1943 Tukholma – 19. toukokuuta 1963 Helsinki) oli ruotsalainen autourheilija. Hän kuoli 19-vuotiaana Formula Junior -luokan lähdössä 19. toukokuuta 1963 järjestetyssä Eläintarhanajossa Helsingissä. Kyseessä oli Suomen kilpa-autoiluhistorian siihen asti pahin onnettomuus, joka myös päätti Eläintarhanajojen järjestämisen. Lupaa kilpailulle ei seuraavana vuonna edes haettu.
Tampereen yleinen sairaala

Tampereen yleinen sairaala oli Tampereella vuosina 1848–1963 toiminut valtion sairaala.

Historia

Sairaala aloitti toimintansa vuonna 1848 Nalkalan torin laidalla olleessa puutalossa, joka oli yksityiseltä vuokrattu tila. Kaupunki lahjoitti vuonna 1906 valtiolle tontin uutta sairaalarakennusta varten Kalevankankaalta. Toiminta käynnistyi uudessa 120-paikkaisessa sairaalassa vuonna 1910. Sairaalan toiminta loppui vuonna 1963, jolloin Tampereen keskussairaala valmistui.

Rakennukset

Nalkalan torin varrella ollutta puutaloa ei enää ole, mutta Kalevankankaan rakennukset ovat yhä olemassa. Kalevankankaalla sijainnut sairaala koostuu neljästä rakennuksesta, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Sairaalan päärakennus on H-kirjaimen muotoinen, jossa on jugendin ja klassismin piirteitä. Muita rakennuksia ovat samantyylinen talousrakennus, puinen eristysosasto sekä sauna- ja asuinrakennus. Eristysosasto rakennettiin puusta, jotta se olisi voitu tarvittaessa polttaa.

Rakennusten käyttö sairaalatoiminnan jälkeen

Sairaalatoiminnan siirryttyä uuteen keskussairaalaan rakennukset otti käyttöön Pirkanmaan sairaanhoito-oppilaitos.  Vuonna 2016 tiloissa sijaitseva Tredun toimipiste, joka on tarjonnut toisen asteen sosiaali- ja terveysalan koulutusta, siirtyy uuteen toimipisteeseen Pyynikille. Tällöin yhteen rakennukseen tulee Suomen Vapaakirkon keskustoimisto, kustannusosakeyhtiö ja teologinen opisto. Alueen kahdessa pienimmässä rakennuksessa toimii yksityinen päiväkoti.
Kajagoogoo

Kajagoogoo on brittiläinen popyhtye, joka tunnetaan kappaleestaan ”Too Shy”, joka tuli ensimmäiseksi Britannian singlelistalla ja Billboard Hot 100 listalla viidenneksi.
Nick Beggs, Steve Askew, Stuart Neale ja Jez Strode perustivat yhtyeen nimellä Art Nouveau. Christopher Hamill löydettiin laulajaksi vastattuaan yhtyeen ilmoitukseen Melody Maker -lehdessä. Hän oli aiemmin tehnyt pieniä televisio- ja musikaalirooleja ja oli ollut lyhytaikaisissa yhtyeissä, joiden aikana hän otti taiteilijanimensä. Art Nouveau muutettiin mitään tarkoittamattomaksi Kajagoogooksi ajatuksen tullessa lapsen jokelluksesta "gagagoogoo". Kajagoogoossa Limahlista tuli sanoittaja yhdessä Beggsin kanssa yhtyeen jäsenten säveltäessä musiikin.
Yhtyeessä kehittyi pian kansainvälisen läpimurron jälkeen erimielisyyksiä musiikin suunnasta ja käytettävistä ideoista ja Limahl erotettiin Beggsin alkaessa myös laulaa. Yhtye esiintyi Suomessa Limahlin ollessa vielä mukana.
Kajagoogoo muutti tyyliään osittain jazz-vaikutteiseksi albumilla Islands. Stroden erottua nimeksi lyhennettiin Kaja. Yhtye hajosi varsin pian Crazy People’s Right to Speak -albumin jälkeen.
Yhtye kokoontui 1980-luvun nostalgia-aallon myötä uudelleen. Uusin albumi Gone to the Moon nauhoitettiin ilman Limahlia ja Jez Strodea ennen päätöstä koota suosituin kokoonpano uudelleen.
ZB vz. 37

ZB vz. 37, tehdasnimikkeeltään ZB-53 on tšekkoslovakialainen ilmajäähdytteinen, kaasumäntätoiminen raskas konekivääri. Československá zbrojovka Brnon valmistama, Václav Holekin suunnittelema konekivääri valittiin vuonna 1937 Tšekkoslovakian armeijan raskaaksi konekivääriksi. Sitä käytettiin sekä jalkaväen tukiaseena että panssarivaunuaseena.
Konekivääriä valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille noin 6 000 kappaletta ja vientiin Iraniin, Jugoslaviaan, Kiinaan, Romaniaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan noin 12 000 kappaletta.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa B.S.A. valmisti asetta lisenssillä panssarivaunuaseeksi vuodesta 1939 Besa-nimellä. Niitä valmistettiin toisen maailmansodan aikana kaikkiaan 59 322 kappaletta.
Saksan miehitettyään Tšekkoslovakian, konekivääri otettiin saksalaisjoukkojen käyttöön nimikkeellä MG-37(t) ja sen valmistus jatkui vuoteen 1942.
Tauno Krossi

Tauno Mikael Krossi (4. lokakuuta 1925 – 27. tammikuuta 1979) oli laihialainen kaksirivisen harmonikan ja huuliharpunsoittaja. Hänestä tuli 1970-luvulla kansanmusiikin nousukauden eräs suosituimmista pelimanneista ja useiden nuorempien kaksirivisen soittajien esikuva ja opettaja. Hänen oppilaanaan oli muiden muassa Jaana Rinta-Ruona.
Ammatiltaan Tauno Krossi oli metallityömies. Claes Olssonin, Christian Olssonin ja Risto Vuorisen ohjaama valtion elokuvapalkinnon vuonna 1978 voittanut dokumenttielokuva Pirunkeuhkon kriuhnaasu seurasi Tauno Krossin arkea ja esiintymistilanteita vuoden ajan 1970-luvun lopulla. Markku Lepistö julkaisi vuonna 2009 Tauno Krossin henkilöhistoriasta ja ohjelmistosta nuottikirjan Tauno Krossin nuottikirja.
Sotheby’s

Historia

Sotheby’sin perustaja Samuel Baker teki 11. maaliskuuta 1744 Lontoossa ensimmäisen kaupan omalla nimellään. Aluksi hän myi ainoastaan kirjoja, mutta 1700-luvun lopulla myyntitoiminta laajeni painotöihin, mitaleihin ja kolikoihin ja sen jälkeen taiteeseen. Ensimmäisen maailmansodan loppuun mennessä toiminta oli laajentunut taidemarkkinoilla, ja Sotheby’s muutti vuonna 1917 nykyiseen Lontoon pääpaikkaansa New Bond Streetille.
Sotheby’s siirtyi globaaliin taidekauppaan vuonna 1936, kun yhtiö sijoitti yhä suositumpaan impressionistiseen ja modernistiseen maalaustaiteeseen. Huutokauppakamarin sensaatiomainen ja arvovaltainen Goldschmidtin kokoelman myynti tapahtui vuonna 1958. Kokoelma sisälsi seitsemän impressionistista ja modernistista maalausta, jotka myytiin iltahuutokaupassa 21 minuutissa 781 000 punnalla.
Taidekaupan laajetessa 1960-luvulla yhtiö avasi toimistoja ensin New Yorkissa, sitten Pariisissa, Los Angelesissa ja Houstonissa sekä Melbournessa, Firenzessä ja Torontossa ja vielä Zürichissä, Münchenissä ja Edinburghissa. Myyntiverkosto kasvoi taidemarkkinan laajetessa 1970-luvulla Britannian maaseudulle, Aasiaan ja eri puolille Yhdysvaltoja. Yhtiö listautui pörssiin vuonna 1977, ja sen osti vuonna 1983 liikemies A. Alfred Taubman ja pieni investointiryhmä, jonka seurauksena Sotheby’sistä tuli jälleen yksityinen yhtiö. 
Taidemarkkinan yhä globalisoituessa Sotheby’sistä tuli vuonna 2000 ensimmäinen kansainvälinen taidehuutokauppakamari, joka piti huutokauppoja internetissä.
Yhtiö ilmoittaa vuoden 2007 myynnikseen 6,2 miljardia Yhdysvaltojen dollaria (4,5 miljardia euroa). Christie’sin ilmoittama myynti 2007 oli 6,3 miljardia dollaria.  
2.5.2012 Sothebyssa kaupattiin pastelliversio Edvard Munchin Huudosta ennätykselliseen 91,3 miljoonan euron hintaan.

Hirstin huutokauppa

Syyskuussa 2008 brittitaiteilija Damien Hirst herätti kohun kauppaamalla 223 teostaan Sotheby’sin kaksipäiväisessä huutokaupassa. Taiteilija kyllästyi Lontoon ja New Yorkin galleristiensa suuriin myyntiprovisioihin. 
Kuuluisa työ huutokaupassa oli The Golden Calf (Kultainen vasikka), jossa formaldehydiin upotetulla härällä on kullatut sarvet ja peili pään yllä. Se myytiin noin 13 miljoonalla eurolla. Yhteensä Hirstin teoksia myytiin 139 miljoonalla eurolla.  
Edellinen ennätys oli vuodelta 1993, kun tuolloin jo edesmenneeltä Pablo Picassolta myytiin 88 teosta yhdessä huutokaupassa.  Hirstin huutokauppa oli harvinainen siksi, että yleensä elossa olevat taiteilijat myyvät teoksiaan gallerioiden välityksellä ja huutokauppakamareiden myyntiennätyksiä rikkovat tavallisesti kuolleiden taiteilijoiden työt. 
Hirstin tapaus oli dramaattinen myös siksi, että uutisia luottokriisistä alettiin julkaista huutokaupan aikana. Taidemarkkinan noin viisi vuotta jatkuneen buumin arveltiin loppuvan, vaikka lokakuussa tehtiin taas myyntiennätyksiä.
Brandon (artisti)

Nuoruus

Brandon muutti äitinsä mukana Suomeen lapsena. Hän kävi peruskoulun Helsingin Käpylässä. Muun ohella hän harrasti korkeushyppyä Helsingin Kisa-Veikoissa ja otti osaa nuorten SM-kisoihin.

Ura

Vuonna 2004 Elastinen tarjosi Brandonille levytyssopimusta Rähinä Recordsin uuden alalevymerkin Alarm Entertainmentin kanssa. Jo samana kesänä Alarm Entertainment julkaisi Brandonin ensimmäisen äänitteen nimeltään This Town: The Mixtape.
Brandonin ensimmäinen täyspitkä albumi The Outcome julkaistiin 17. elokuuta 2005. Vierailijoina albumilla ovat muun muassa Elastinen, Boy Mike ja Mike Mechanix ruotsalaisesta Spotrunnazista.
Brandon on vieraillut mm. Signmarkin, Boy Miken ja Luminaten julkaisuilla. Hän on ollut myös mukana DJ Mike Lawryn sekä DJ K2:n ja Skemin mixtapeilla. Brandon on lämmitellyt mm. The Gamen, Lloyd Banksin, D12:n, Afu-Ran ja De La Soulin Suomen keikoilla.
Brandon kirjoitti yhteistyössä Signmarkin kanssa Signmarkin Breaking the Rules -albumin kappaleet ja antoi äänensä levylle.