google/wiki40b huggingface dataset:
Pompejin viimeinen päivä

Pompejin viimeinen päivä on venäläisen taidemaalarin Karl Brjullovin vuosina 1830–1833 maalaama suuri historiamaalaus, joka esittää roomalaisen Pompejin kaupungin tuhoutumista Vesuvius-tulivuoren purkauksessa vuonna 79. Teos herätti valmistuessaan paljon huomiota. Se on Brjullovin tunnetuin työ.
Antiikin historiasta kiinnostunut Brjullov oli matkustanut 1820-luvulla Italiaan venäläisen Taiteilijain kannustamisyhdistyksen varoilla ja asettunut työskentelemään Roomaan. Pompejin kaupungista hänet sai kiinnostumaan hänen veljensä Aleksandr Brjullov, joka oli jo aiemmin viettänyt siellä paljon aikaa maalaten kuvia raunioista. Pompejin viimeisen päivän innoittajana toimi mahdollisesti Giovanni Pacinin säveltämä samanniminen ooppera. Brjullov valmisteli maalausta neljän vuoden ajan, vaikka maalasikin lopullisen version yhdessä kuukaudessa.
Pompejin viimeinen päivä edustaa romantiikan kaudelle tyypillistä dramatisointia, mutta Brjullov pyrki myös rekonstruoimaan todelliset tapahtumat silminnäkijäkuvauksen ja arkeologisten löytöjen pohjalta. Hän käytti lähteenään Plinius nuoremman kuvausta ihmisten käyttäytymisestä Vesuviuksen purkautumisen aikana. Osa maalauksen hahmoista, esimerkiksi oikean reunan nuoripari, on kuvattu samanlaisiin asentoihin kuin Pompejin tuhkan alta löydetyt ihmisten jäännökset. Brjullov hyödynsi jopa tietojaan fysiikasta kuvatessaan eri suuntiin sortuvia rakennuksia ja patsaita.
Plinius nuorempi on itse maalauksessa vanhaa naista eli omaa äitiään pystyyn auttava nuori mies. Maalauksessa on myös mukana kaksi iäkästä miestä, joista toinen kantaa kristinuskon ja toinen roomalaisten pakanallisen uskon symboleita. Brjullov antoi joillekin maalauksen hahmoista aikalaistensa tunnistettavat kasvot. Taiteilijan työvälineitä päänsä päällä kannatteleva mies esittää häntä itseään.
Teosta hallitsee kolme valopistettä. Värien käytössä näkyy selvästi italialaisen renessanssitaiteen vaikutus. Maalauksen korkeus on 456,5 ja leveys 651 senttimetriä. Se kuuluu nykyään Pietarin Venäläisen museon kokoelmiin.
Jacques Moïse Eugène Noyer

Jacques Moïse Eugène Noyer (s. 17. huhtikuuta 1927 Le Touquet-Paris-Plage) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Amiensin hiippakunnan johtoon 31. lokakuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henri-François-Marie-Pierre Derouet, jota avustivat Jacques-Eugène-Louis Ménager ja Gérard-Maurice-Eugène Huyghe.
Noyer jäi eläkkeelle 10. maaliskuuta 2003.
Asklepiades Fleiuslainen

Asklepiades Fleiuslainen (m.kreik. Ἀσκληπιάδης) (200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen elisläiseen eli eretrialaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Fleiuksesta.
Asklepiades oli Menedemos Eretrialaisen ystävä. He muuttivat yhdessä Megaraan ja opiskelivat Stilponin oppilaana. Sittemmin he siirtyivät Elikseen ja liittyivät Faidonin elisläiseen koulukuntaan. Asklepiadeen ja Menedemoksen vahvaa ystävyyttä verrattiin Pyladeen ja Oresteen suhteeseen.
Koska Asklepiades ja Menedemos olivat köyhiä, heidät haastettiin lopulta areiopagin neuvoston eteen selittämään, kuinka he voivat viettää kaiket päivät filosofien seurassa ilman, että heillä näyttää olevan minkäänlaista työtä. He kutsuivat todistajakseen myllärin selittämään, että he puivat viljaa öisin kahden drakhman palkalla. Areiopagin jäsenet olivat tästä niin hämmästyneitä, että he palkitsivat miehet 200 drakhmalla.
Lopulta miehet asettuivat Eretriaan ja siirsivät Faidonin koulun sinne, niin että siitä tuli eretrialainen koulukunta. Kummankin kerrotaan olleen naimisissa, Asklepiadeen äidin ja Menedemoksen tyttären kanssa. Kun Asklepiadeen vaimo kuoli, hän otti Menedemoksen vaimon, ja Menedemos puolestaan nai erään rikkaan naisen. He elivät kaikki yhdessä talossa, ja Menedemos antoi sen hallinnan entiselle vaimolleen. Asklepiades kuoli Eretriassa ennen Menedemosta vanhalla iällä.
Francesco Marinelli

Francesco Marinelli (s. 10. lokakuuta 1935) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Urbino-Urbania-Sant'Angelo in Vadon arkkipiispaksi 11. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Silvano Montevecchi ja Marcello Morgante. Marinelli asetettiin virkaansa 27. toukokuuta.
Marinelli jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2011.
William Murdoch (perämies)

William McMaster Murdoch (28. helmikuuta 1873 Dumfries and Galloway, Skotlanti – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli Kuninkaallisen laivaston luutnantti ja RMS Titanicin ensimmäinen perämies ja yksi 1 500:sta laivan upotessa hukkuneesta. Murdoch oli aiemmin toiminut muun muassa RMS Olympicin perämiehenä.
Murdoch oli työvuorossa komentosillalla, kun Titanic törmäsi jäävuoreen 14. huhtikuuta 1912. Hän huusi tuhoisaksi osoittautuneen käskyn: ”Stop engines, full astern together, hard a-starboard”. Törmäyksen jälkeen Murdoch avusti tyyrpuurin puoleisten pelastusveneiden laskemisessa. Jotkut matkustajat ovat kertoneet Murdochin ampuneen itsensä ennen uppoamista. Sitä ei ole kuitenkaan voitu todistaa, koska Murdochin ruumista ei ole löydetty. Osa selviytyneistä miehistön jäsenistä, muun muassa lamppumies Samuel Hemming ja toinen perämies Charles Lightoller, kertoi nähneensä Murdochin pelastuslautta A:n liepeillä ennen kuin venekansi peittyi veteen ja suuri aalto vei Murdochin mennessään. Harold Bride kertoi myöhemmin nähneensä Murdochin elottoman ruumiin pelastuslautta B:n lähistöllä. 
Elokuvassa Titanic (1997) Ewan Stewartin esittämä Murdoch ampuu kaksi miestä ja lopulta itsensä. Murdochin ei ole voitu todistaa ampuneen ketään laivalla olijoista, ja tästä elokuvan osuudesta Murdochin sukulaiset esittivät voimakkaita vastalauseita.
Peroni

S.p.A Birra Peroni on nykyisin Asahin omistama italialainen panimo. Peronin perhe perusti sen Vigevanossa vuonna 1846, mutta se siirrettiin Roomaan vuonna 1864. Panimo tunnetaan lagereistaan Nastro Azzurro (”sininen nauha”) ja Peroni.

Peroni Nastro Azzurro

Vaalean oljen värinen Nastro Azzurro tuli Peroni-lagerin rinnalle premium-merkiksi vuonna 1963. Sen kansainvälinen markkinointi alkoi 1990-luvulla ja laajeni menestykseksi SABMillerin ostettua Peroni-panimon vuonna 2003. Peroni-oluita myytiin 2010-luvun puolivälissä yli 70 maassa.

Peroni Nastro Azzurron maahantuoja Servaali Oy kuvaa olutta kevyesti humaloiduksi ja maultaan hennon hedelmäiseksi ja raikkaksi. Olueen käytetään ohramaltaan lisäksi neljännes italialaista Nostrano dell’Isola -⁠maissia.
Viulukonsertto (Tšaikovski)

Pjotr Tšaikovskin viulukonsertto D-duuri op. 35 on yksi suosituimpia koskaan sävellettyjä viulukonserttoja.

Syntyhistoria

Tšaikovski sävelsi viulukonserton kevään 1878 aikana. Se oli yksi niistä teoksista, jotka auttoivat häntä pääsemään yli vuotta aikaisemmin päättyneestä onnettomasta avioliitostaan. Teoksen nopeus ja aurinkoiset tunnelmat antavat vaikutelman, että säveltäjä toipui varsin nopeasti tästä elämäänsä järkyttäneestä parisuhteesta. Yhtenä syynä tähän oli todennäköisesti hänen entisen oppilaansa, viulisti Iosif Kotekin miellyttävä seura. He keskustelivat yhdessä konserton soolo-osasta.
Tšaikovski halusi omistaa konserttonsa tunnetulle unkarilaiselle viulistille Leopold Auerille, mutta tämä totesi aluksi, että se oli mahdoton soittaa (Nikolai Rubinstein oli sanonut samoin Tšaikovskin Pianokonsertosta nro 1). Viulukonserton soitti sen ensi-illassa 4. joulukuuta 1881 venäläinen viulisti Adolf Brodski. Vuosia myöhemmin Auer väitti, ettei hän suinkaan ollut pitänyt teosta mahdottomana soitettavaksi, vaan hänen mielestään sen eräät osuudet olivat olleet liian vaikeita ja hän oli kehottanut Tšaikovskia muuttamaan ne, mihin säveltäjä ei ollut suostunut. Toisaalta Auer ylisti vuolaasti konserton parhaita kohtia.
Kuuluisa wieniläinen kriitikko Eduard Hanslick, joka tyrmäsi myös Franz Lisztin ja Richard Wagnerin musiikin, arvosteli teosta ankarin sanoin. Hanslick kirjoitti muun muassa: "Viulua ei enää soiteta, sitä kiskotaan, se revitään kappaleiksi, se piestään mustaksi ja siniseksi... Friedrich Vischer tässä äskettäin kirjoitti eräistä irstaista maalauksista, että ne 'haisevat silmään'. Tšaikovskin viulukonsertto herättää sen kauhistuttavan ajatuksen, että saattaa olla musiikkia, joka haisee korvaan." Tästä huolimatta konsertosta on tullut yksi Tšaikovskin rakastetuimmista teoksista.
Orvin Cabrera

Orvin Cabrera (20. helmikuuta 1977 – 28. syyskuuta 2010) oli hyökkääjänä pelannut hondurasilainen jalkapalloilija.
Cabrera syntyi La Limassa ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1995. Hänen seuroinaan olivat Real CD España, CD Olimpia, CD Luis Ángel Firpo ja CD Vida. Hän pelasi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1995 ja teki myös maalin Hondurasin aikuisten maajoukkueelle vuonna 2000. Cabrera vetäytyi vuonna 2009 sairastuttuaan.
Cabreralla oli vaimo ja kaksi lasta. Hän kuoli kaksi vuotta maksasyöpää sairastettuaan.
Ihmisoikeudet Kazakstanissa

Tämä artikkeli käsittelee ihmisoikeuksien tilaa Kazakstanissa.
YK:n mukaan Kazakstanin inhimillisen kehityksen indeksi oli ylempää keskitasoa vuonna 2004. YK:n arviossa Kazakstan oli sijalla 79 arvioidusta 177:stä maasta vuonna 2004.
Kazakstanin demokratiassa ja ihmisoikeuksissa on puutteita. Kazakstan rikkoo sananvapautta ja ilmaisuvapautta. Toimittaja Sergei Duvanovin mukaan demokratian arvot hukkuivat Kazakstanissa öljyyn, kun maalle annettiin Etyj-puheenjohtajuus vuodeksi 2010.

Sananvapaus

Johtava sananvapausjärjestö on Adil Soz. Useita toimittajia on tuomittu kriittisistä artikkeleista. Oppositiolehti Respublika on kielletty.
Euroopan parlamentin jäsen, Euroopan sosialistipuolueen ryhmän Liisa Jaakonsaari arvosteli Oulun kaupungin taloussuhteita Kazakstanin pääkaupungin, Astanan, kanssa ystävyyskaupunkisuhteiden perusteella Kazakstanin ihmisoikeustilanteen vuoksi. 
Yksi valtiopäiville toistaiseksi pääsemätön Suomen Sosialidemokraattien Puolueen tapaan sosialistisen internationaalin puolue Kazakstanissa on Kansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (Zhalpyulttyk Sotsial-Demokratiyalyk Partiya), jonka esittämän kritiikin perusteella voitaneen päätellä sen esiintyvän oikeana oppositiopuolueena.
Denis Platonov

Pelaajaura

Platonovin ura alkoi Kristall Saratovissa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa vuonna 1999. Nashville Predators varasi Denis Platonovin vuoden 2001 varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella, vuorolla 75. Vuonna 2002 Platanov siirtyi Venäjän superliigaan Ak Bars Kazaniin. Platonovilla on kolme AHL-ottelua Milwaukee Admiralsista vuodelta 2003, muuten kausi kului Kazanissa.
Kesken kauden 2004–2005 Platonov siirtyi Kazanista Neftehimik Nižnekamskiin. Kaudeksi 2005–2006 Platonov siirtyi Metallurg Magnitogorskiin, jossa hän oli voittamassa niin Venäjän mestaruutta vuonna 2007 kuin Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta vuonna 2008. Kaudeksi 2011–2012 Platonov siirtyi Avangard Omskiin, josta hän vaihtoi kuitenkin kesken kauden saman sarjan Salavat Julajev Ufaan.
Syksyllä 2012 Platonov palasi Magnitogorskiin.
Hanna Frosterus-Segerstråle

Opiskelu ja työt

Frosterus-Segerstråle opiskeli Maria Wiikin johdolla Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1883–1887 ja sen jälkeen ulkomailla. Hän sai  kunniamaininnan Pariisin maailmannäyttelyssä 1900. Frosterus-Segerstråle aiheet liikkuivat kodin piirissä, minkä vuoksi hän ei elinaikanaan juuri saanut arvostusta. Hänen kirjallinen tuotantonsa jäi vähäiseksi, mutta muutamat julkaistut lastenkirjat olivat aikoinaan suosittuja.
Frosterus-Segerstrålen avioitui Albert Segerstrålen kanssa vuonna 1889. Hän lupasi hääpäivänä että Frosterus-Segerstråle saisi jatkaa taiteellista uraansa. Hanna Frosterus-Segerstrålen lapsia olivat taidemaalari Lennart Segerstråle joka on tunnettu freskoistaan ja kirjailija Solveig von Schoultz.
Raio Piiroja

Raio Piiroja (s. 11. heinäkuuta 1979) on virolainen jalkapalloilija.
Keskuspuoustajana pelannut 190 senttimetriä pitkä Piiroja edusti urallaan kotimaassaan viittä eri seuraa; JK Pärnua, JK Kalevia, FC Lelleä, Lelle SK:ta ja FC Floraa, sekä ulkomailla norjalaisia Fredrikstad FK:ta ja Vålerengaa, hollantilaista Vitesseä ja kiinalaista Chengdu Bladesia. Piiroja päätti pelaajauransa kauden 2015 jälkeen.
Vuonna 1998 alkaneella maajoukkueurallaan Piiroja pelasi 114 ottelua Viron maajoukkueessa ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa maaliskuussa 2015.
Shout at the Devil

Albumin nauhoitus

Levyn tuotti Tom Werman, joka oli aikaisemmin työskennellyt mm. Cheap Trickin ja Ted Nugentin kanssa. Werman oli yhtyeelle uusi tuttavuus, jonka kanssa Nikki Sixx tunsi välittömästi yhteenkuuluvuutta, ja tuli tämän kanssa (ainakin aluksi) hyvin toimeen. Werman ymmärsi täydellisesti, mitä Nikki halusi biiseillään ilmaista, ja millaista soundia hän haki. Kaksikolla oli hyvin samankaltaiset käsitykset yhtyeen musiikista ja siitä miten siitä saataisiin tehtyä parempaa. Albumi äänitettiin Hollywoodissa sijaitsevalla Cherokee Studiolla n. yhdeksässä kuukaudessa. Samaan aikaan studiolla sooloalbumiaan työstävä The Doorsin kosketinsoittajana tunnettu Ray Manzarek vieraili usein Mötiköiden luona, juoden heidän viinansa, ja käyttäen heidän huumeensa, kertoen samalla tarinoita entisestä yhtyekaveristaan, Jim Morrisonista.
Nikki Sixx oli noihin aikoihin kiinnostunut mustasta magiasta, joten yhtyeellä oli tapana tehdä erinäisiä kokeiluita ja nauhoitella teeman mukaisia loitsuja ja kappaleita. Yhdessä vaiheessa jotkut yhtyeen jäsenistä makasivat studion lattialla yrittäen lausua Jesus is Satan (suom. Jeesus on saatana) takaperin, katossa kiinni olevan gongin pyöriessä ja kumistessa heidän yläpuolellaan aavemaisesti. Nikki Sixxin mukaan heidän äänittäjänsä otti lopputilin tuona päivänä, sanoen yhtyeen jäsenten olevan riivattuja. Yhtyeen tapojen mukaisesti äänitysten aika studiolla ja sen ulkopuolella sisälsi railakasta ilonpitoa. Eräänä iltana Nikki, Tommy sekä hänen rumputeknikkonsa Clyde "the Spide" Duncan joutuivat paikallisten poliisien häiriköimiksi. Vastauksena siihen, kolmikko päätti virtsata avoimesta poliisiauton ikkunasta sen sisälle. Samana yönä Tommy heitti tiiliskiven studion lasin läpi.

Kritiikki

Tuona aikana yleisesti heavy-metal yhtyeitä syytettiin satanismista, väkivaltaisista, itsemurhiin kehottavista tai muuten sopimatonta kieltä sisältävistä sanoituksista sekä muuten 80-luvun nuorisoon kielteisesti vaikuttavasta musiikista. Myös Mötley sai osansa kritiikistä, kun albumin kappale Bastard pääsi PMRC:n Filthy Fifteen listalle väkivaltaisen sanoituksen vuoksi. Myös albumin nimi provosoi joitain ihmisiä, syyttäen yhtyettä satanismista. Bändi puolusti toistuvasti itseään, painottaen nimeä Shout at the Devil, with the Devil nimen sijaan. Albumin nimi oli ollut Shout with the Devil alun perin, jonka Nikki muutti osittain levy-yhtiön sekä Tom Zutautin painostuksesta.
Energeia

Energeia (m.kreik. ἐνέργεια) on antiikin filosofian tekninen termi, joka tarkoittaa toiminnallista aktuaalisuutta. Termi on peräisin Aristoteleen teoksista.
Energeia on sanan energia alkuperä, mutta sanan merkitys on muuttunut ajan kuluessa niin, ettei sen nykyinen käyttö juurikaan auta alkuperäisen aristoteelisen termin ymmärtämisessä. Energeian vastakohta on dynamis, potentiaalisuus.

Aristoteles

Aristoteleen kehittämän termin energeia kaksi osaa en (-ssa) ja ergeia (sanasta ergon, teko) viittaavat johonkin, joka on ”teossa” eli aktiivisena. Energeia käännetään yleensä ”aktuaalisuudeksi”, joskus ”aktuaaliseksi toiminnaksi” tai ”toiminnaksi”.
Energeia on se aktuaalisuus, joka tekee jostakin entiteetistä sen mikä se on. Aristoteleen oman esimerkin mukaisesti pronssi on potentiaalisesti (dynamei) patsas, ennen kuin kuvanveistäjä on antanut sille patsaan muodon, ja aktuaalisesti (energeiai) patsas sen jälkeen kun se on saanut muotonsa. 
Tarkemmin ottaen energeia viittasi Aristoteleella toiseen aktuaalisuuteen erotuksena entelekheiasta, ensimmäisestä aktuaalisuudesta, joka käännetään joskus ”toteutuneisuudeksi”. Näitä kahta termiä käytetään kuitenkin usein lähes synonyymisesti merkitsemään aktuaalisuutta. Aristoteles asettaa energeian useissa kohdissa potentiaalisuutta eli dynamista sekä heksistä vastaan. Energeiaa verrataan joskus liikkeeseen (kinesis) sekä muutokseen.
Aristoteleen mukaan nautinto koostuu ihmisen ruumiin ja sielun energeiasta: se on ”luonnonmukaisen toimintavalmiuden (heksis) aktuaalista toimintaa (energeia)”. Tämän vuoksi hän katsoi, että syöminen on nautinnollista siksi, että se mahdollistaa ihmisen ruoansulatusjärjestelmän täyden toiminnan; seksi on nautinnollista siksi, että se mahdollistaa sukupuolielinten täyden toiminnan; ja sellaiset toiminnat kuten matematiikan opiskelu ja taideteosten ihailu ovat nautinnollisia, koska ne ovat energeiaa suhteessa mieleen.

Uusplatonismi

Plotinos pyrki Enneadeissaan yhdistämään Aristoteleen ajattelun Platonin dialektiikkaan. Plotinos ei voinut yhdistää energeiaa Aristoteleen tavoin ensimmäiseen todellisuuteen ja kaikkeen olevaan, koska hänelle ensimmäinen todellisuus oli Yksi, tai monadi. Sen sijaan hän yhdisti energeian toiseen todellisuuteen ja ykseyteen moneudessa. Yksi sen sijaan oli dynaaminen voima (dynamis tōn pantōn). Plotinos vaikuttaa yhdistäneen energeian sekä tekemisen (poiein) kategorian toisiinsa.

Teologia

Gregorios Palamas erotti Jumalan energeiat hänen olemuksestaan puolustaessaan ortodoksisen kirkon hesykastista käytäntöä. Hänen mukaansa Jumala, joka on muuten tuntematon ja jolla on todellisuudet Isä, Poika ja Pyhä henki, vaikuttaa luotuun maailmaan erilaisten energiaa muistuttavien manifestaatioiden kautta. Tällaisia ovat muun muassa Jumalan rakkaus, Jumalan tieto ja jumalallinen valo. Ajatus ei ollut Gregorioksen oma, vaan hän kirjoitti sille puolustuksen ja toi sen osaksi kirkon oppia.
Seiken densetsu: Friends of Mana

Pelaaminen

Pelissä ohjataan pelaajan valitsemaa hahmoa, joka pystyy laulullaan ohjaamaan peliympäristössä olevia hirviöitä. Hirviökumppania voidaan käyttää esineiden keräämiseen ja taistelemiseen muita samankaltaisia olentoja vastaan. Pelaajan tavoitteena on edetä pelissä hankkimalla onnellisuuspisteitä, joita saadaan suorittamalla NPC-hahmojen antamia tehtäviä. Onnellisuuden kasvaessa myös tehtävät lisääntyvät. Pelaaja voi olla yhteydessä muihin Friends of Manaa pelaaviin henkilöihin lähettämällä näille viestejä ja kutsumalla nämä pelissä hankittuun taloon.

Juoni

Friends of Mana alkaa kohtauksella, jossa Mana-puun henki pyytää päähenkilöä tekemään ihmisistä jälleen onnellisia. Pelimaailman onnellisuutta uhkaavat kaaosta aiheuttavat Thanatos-henget. Lieventääkseen vihollisten aiheuttamaa tuhoa päähenkilön on autettava pelimaailman asukkaita ja siten kasvattaa Mana-jumalattaren voimia.
Sloan Great Wall

Sloan Great Wall (SCl 126) on galaksimuuri, joka oli löytöhetkellään vuonna 2003 suurin tunnettu maailmankaikkeuden rakenne. Muurin suurimmaksi dimensioksi arvioitu 1,37 miljardia valovuotta, mikä on noin 1/60 havaittavan maailmankaikkeuden halkaisijasta ja huomattavasti enemmän kuin ensimmäisen tunnetun galaksimuurin, Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmän (johon myös Linnunrata kuuluu) pituus. Lähimmillään muurin etäisyys Maasta on noin miljardi valovuotta.
Galaksimuurin löydöstä ilmoittivat Princetonin yliopiston tutkijat J. Richard Gott III, Mario Jurić et al. lokakuussa 2003 The Astrophysical Journal -lehdessä. Löytö perustui Sloan Digital Sky Survey -tutkimukseen, jota tehdään Apache Point Observatorylta New Mexicosta käsin.
InnerWorldAudio

InnerWorldAudio on vuonna 2007 perustettu äänentoiston ja musiikinkuuntelun harrastajille tarkoitettu erikoislehti. Lehti ilmestyy paperiversion lisäksi ilmaiseksi PDF-tiedostona.
Cam Gigandet

Nuoruus ja yksityiselämä

Gigandet syntyi Tacomassa, Washingtonissa Jay ja Kim Gigandetille. Hänellä on sisko nimeltään Kelsie. Valmistuttuaan Auburn Senior High Schoolista vuonna 2001 hän muutti Kaliforniaan. Kaliforniassa hän kävi Santa Monica Community Collegea, jossa hän osallistui ensimmäiselle näytelmäkurssilleen. Gigandet seurustelee Dominique Geisendorffin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta, huhtikuussa 2009 syntynyt tytär ja 23. tammikuuta 2013 syntynyt poika. Cam harrastaa Krav Magaa, jossa hänellä on musta vyö.
Gigandet'n sukunimi on ranskankielinen. Hänen iso-iso-iso-isovanhempansa Francis Vincent Gigandet ja Mary Humbert olivat maahanmuuttajia Ranskasta. Gigandet'lla on myös suomalaiset, ruotsalaiset, englantilaiset, saksalaiset sekä alankomaalaiset sukujuuret.

Ura

Vuonna 2003 Gigandet teki televisiodebyyttinsä Mark Youngina C.S.I.-rikossarjan neljännellä tuotantokaudella. Tämän jälkeen hän näytteli sarjassa Jack & Bobby sekä kenties tunnetuimmassa roolissaan Kevin Volchokina sarjassa O.C..
Vuonna 2004 Gigandet oli mukana elokuvassa Mistaken, vuonna 2007 elokuvassa Who's Your Caddy? ja vuonna 2008 elokuvassa Never Back Down, josta hän voitti vuoden 2008 MTV Movie Awardin yhdessä Sean Farisin kanssa kategoriassa "Paras taistelu". Samana vuonna hän näytteli James-nimistä vampyyrijäljittäjää elokuvassa Twilight – Houkutus, josta hän voittikin seuraavan, vuoden 2009 MTV Movie Awardin samassa kategoriassa, mutta tällä kertaa Robert Pattinsonin kanssa. Gigandet muihin rooleihin lukeutuvat muun muassa The Unborn ja Making Change.
Gigandet näyttelee elokuvan Burleski pääosassa yhdessä Christina Aguileran, Eric Danen ja Cherin kanssa. Elokuvaa ryhdyttiin kuvaamaan marraskuussa 2009. Elokuva oli Aguileran debyyttielokuva.
Päätepysäkki New Mexico

Vastaanotto ja jälkimaine

Fairuza Balk palkittiin vuoden 1993 Film Independent Spirit Awards -gaalassa parhaasta naispääosasta. Elokuva sai myös neljä muuta palkintoehdokkuutta. New York Film Critics Circle palkitsi Allison Andersin vuoden parhaana ohjaajatulokkaana.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa arkisen koskettavaksi kasvatus- ja kasvukuvaukseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Arvo Tamminen

Arvo August Tamminen (24. heinäkuuta 1904 Alatornio – 22. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja, kuvaaja ja ohjaaja.
Tamminen aloitti elokuvauransa kuvausapulaisena jo 1920-luvulla ja hän toimi monien dokumenttielokuvien kuvaajana aina 1950-luvulle saakka. Tamminen kierteli 1947–1950 Yhdysvalloissa suomalaissirtolaisten parissa ja kuvasi siellä useita filmidokumentteja muun muassa siirtolaisten elämästä (Autolla halki Amerikan (1950), Autolla Floridaan (1949), Amerikkaa suomalaissilmin (1949), Suomalaiset farmareina (1949), Suomalaisia Hollywoodissa (1949), Suomalaisia kalastajia Tyynellämerellä (1949), Suomalaisia kesäjuhlia U.S.A:ssa (1950)). Hän ohjasi ja kuvasi siellä myös pitkän dokumenttielokuvan Sydämeni laulu.
Keski-Hepolampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,3 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähi-alueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,4 metriä mpy.