google/wiki40b huggingface dataset:
Daniel Dennett

Daniel Clement Dennett (s. 28. maaliskuuta 1942) on yhdysvaltalainen filosofi, jota kiinnostavat ennen kaikkea mielenfilosofia ja tieteenfilosofia. Dennett toimii Tuftsin yliopiston Austin B. Fletcher -oppituolin filosofian professorina ja yliopiston kognitiotieteen tutkimuskeskuksen johtajana.

Filosofia

Dennettin tähän mennessä huomiota herättänein teos on Tietoisuuden selitys (1992), jossa hän esittelee mallinsa ihmismielen toiminnasta ja tietoisuudesta. Dennett kritisoi ajatusta siitä, että mieli olisi tai mielessä olisi jollakin tapaa näyttämö, jonne aistimukset tuotaisiin esitettäviksi ikään kuin jollekin sisäiselle tarkkailijalle. Tällaista vastustamaansa käsitystä hän nimittää kartesiolaiseksi teatteriksi. Hänen mukaansa kartesiolainen teatteri on läheistä sukua kartesiolaiselle dualismille, eli käsitykselle siitä, että mieli on ruumiista ja aivoista erillinen kokonaisuus, joka elää elämäänsä jonkinlaisessa hengen todellisuudessa, ja aivojen rooli on vain välittää näiden kahden substanssin välillä.
Kartesiolainen teatteri on monien hylkäämä, mutta Dennett paljastaa usean mielen toimintaa tutkivan tutkijan edelleen turvautuvan paremman puutteessa tai jopa tietämättään selityksiin, jotka pohjautuvat siihen. Hän näkee tehtäväkseen selittää tietoisuuden ilman minkäänlaista sisäistä esittämistä, ilman laadullisia tiloja eli kvalioita. Hänen mukaansa aivot reagoivat aisti-impulsseihin sellaisenaan, eivätkä niiden "esityksiin". Esimerkiksi aistittua punaista väriä ei esitetä kellekään "punaisuutena" missään päin aivoja, eikä nähtyä koiraa koota kokonaiseksi koiran kuvaksi päässämme - vaikka näin luulemme kokevamme. Dennettin mukaan tietoisuutemme eri toiminnot tapahtuvat eri aivoalueilla, esimerkiksi kuuleminen yhdellä ja näkeminen toisella, eikä näitä aistimuksia missään vaiheessa tuoda yhteen sellaiseksi aistimusten ja ajatusten yhtenäiseksi ja samanaikaiseksi kokonaisuudeksi, jollaisena tietoisuuttamme pidämme. Dennettin hajautettua mallia kutsutaan yksivedoksisen, yhteentuodun tietoisuuden virran vastakohtana monivedosmalliksi.
Dennettin teoria ratkaisee useita aistien toiminnan anomalioita, eli tutkimuksissa löytyneitä ilmiöitä, joita aikaisemmat tutkijat eivät ole osanneet selittää teorioidensa pohjalta. Näitä ovat muun muassa Phi-ilmiö ja testit, joissa koehenkilön kokema aikajärjestys poikkeaa ulkomaailman tapahtumien todellisesta aikajärjestyksestä. Dennettin teorian eräät puolet selittävät monet tällaiset anomaliat ainakin entisiä selityksiä paremmin.
Daniel Dennett on saanut paljon kannattajia ja vastustajia, ja lähes kaikki tietoisuutta tutkivat joutuvat ottamaan hänen teoriaansa jotenkin kantaa.
Dennettin kirja Darwin’s Dangerous Idea (1995) kertoo siitä, kuinka Charles Darwinin kehittämä evoluutioteoria on kyseenalaistanut monet vakiintuneet käsitykset. 
Terra Cognita julkaisi vuonna 2006 suomeksi Daniel C. Dennettin samana vuonna ilmestyneen kirjan Lumous murtuu: Uskonto luonnonilmiönä. Dennett pohtii kirjassaan uskontojen merkitystä ja esittää, että uskonnot tulisi alistaa luonnontieteelliselle tarkastelulle.
Kaj Bärlund

Koulutus ja työura

Bärlund kirjoitti ylioppilaaksi 1964, minkä jälkeen hän suoritti diplomiekonomin tutkinnon Svenska handelshögskolanissa 1967. Valmistumisensa jälkeen Bärlund työskenteli Yleisradion toimittajana vuoteen 1971 ja SAK:n tiedotussihteerinä 1971–1972. SAK:sta hän siirtyi oikeusministeriöön lainsäädäntösihteeriksi, mistä tehtävästä hän luopui tullessaan valituksi eduskuntaan vuonna 1979. Kauppatieteiden maisterin arvon Bärlund sai vuonna 1976.

Poliittinen ura

Bärlund ajoi 1970- ja 1980-luvuilla vakuutuslaitosten ja liikepankkien saattamista yhteiskunnan haltuun. Hänen johdollaan eduskunnassa tehtiin vuosina 1979 ja 1985 kaksi liikepankkien sosialisointiin liittynyttä lakialoitetta. Aloitteet eivät kuitenkaan johtaneet mihinkään.
Tsernobylin ja Sosnovi Borin tilanteiden jälkimainingeissa Bärlund ehdotti lähialueyhteistyötä, niin että Suomi alkoi osallistua lähialueiden ydinvoimaloiden parantamiseen. 
 Bärlund oli Suomen ympäristökeskuksen pääjohtaja 1991–2000, mutta viisi viimeistä vuotta virkavapaalla. Vuosina 1995–2007 Bärlund toimi YK:n Euroopan talouskomission ECE:n ympäristö- ja asunto-osaston johtajana Genevessä.
Bärlund on vaikuttanut pitkään kotikaupunkinsa Porvoon kunnallispolitiikassa. Hän haki Porvoon kaupunginjohtajaksi vuonna 2005, mutta ei tullut valituksi.
 Bärlund hävisi kaupunginjohtajakilvan RKP:n Björn Teirille, jonka myöhemmin katsottiin olevan muodollisesti epäpätevä tehtävään.
Porvoon kunnallispolitiikassa Bärlund on toiminut kaupunginhallituksen puheenjohtajana ensin vuosina 1979–1987 ja vielä myöhemmin talouskriisin aikaan vuosina 2009–2012, jolloin hän oli keskeisessä asemassa tasapainottamassa kaupungin taloutta.
Bärlundille myönnettiin ministerin arvonimi toukokuussa 2014.
Urakaze (1915)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936. Se upposi 18. heinäkuuta 1945. Aluksen hylky nostettiin ja se romutettiin 9. syyskuuta 1948.
Kummitusneulat

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat kummistusneulojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimossa elää 1 suku ja 5 lajia. Lajit ovat kummitusneula (Solenostomus paradoxus), lehväkummitusneula (S. cyanopterus), purjekummitusneula (S. armatus), ripsukummitusneula (S. leptosomus) ja S. halimeda. Heimon kalat ovat kooltaan pienehköjä ja suurimmat lajit voivat saavuttaa 16 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon kaloille ovat pitkulainen ruumis, jota ympäröivät luulevyt, pitkä putkimainen kuono, kookkaat rintaevät ja 2 selkäevää. Kummitusneulojen väritys ja ruumiinmuoto kätkevät ne hyvin kasvillisuuden sekaan. Eräillä lajeilla on ruumiissan ripsumaisia ulokkeita.

Levinneisyys ja elintavat

Kummitusneulalajeja tavataan alueelta, joka ulottuu Afrinkan itärannikolta Fidžille. Niitä elää myös Punaisessa meressä. Heimon lajien ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Kummitusneulanaaraat pitävät hedelmöittyneitä munia vatsaeviensä muodostamassa taskussa.
İnsan Hakları Derneği

İnsan Hakları Derneği eli İHD (suom. Ihmisoikeusjärjestö) on turkkilainen ihmisoikeusjärjestö, jonka päämaja on Ankarassa.

Historia

IHD:n perustajina 17. heinäkuuta 1986 oli 98 perustajaa. Heihin kuului juristeja, toimittajia ja älymystöä, mutta ennen kaikkea poliittisten vankien sukulaisia. IHD:n toimintaan kuuluvat kaikenlaiset ihmisoikeudet, mutta se keskittyy erityisesti Turkissa tapahtuviin väkivallantekoihin. Vuonna 1992 sen sääntöjä muutettiin niin että ne kattaisivat Geneven sopimuksissa esitetyt humanitaariset näkökohdat. Siitä pitäen IHD on arvostellut myös aseistettujen ryhmien väkivallantekoja.

Rakenne ja kampanjat

IHD:n virallisten sivujen mukaan siihen kuuluu 10 000 jäsentä 33 alajaoksessa Turkin 81 maakunnassa. Lisäksi sillä on kaksi edustustoa. Johtokuntaan valitaan yleiskokouksessa 24 jäsentä kahdeksi vuodeksi. Päämajassa Ankarassa sekä monissa alajaostoissa etenkin Istanbulssa ja Diyarbakırissa on tarpeen mukaan perustettuja toimikuntia. Toimikunnat huolehtivat esimerkiksi kurdikysymyksestä sekä naisia, lapsia, vankeja ja kidutusta koskevista kysymyksistä.
IHD:n suurimpia kampanjoita ovat olleet kampanjoinnit ilmaisunvapauden (2001), yleisen armahduksen (1999), kuolemantuomion poistamisen ja valtion turvallisuusoikeuksien poistamisen (1997) puolesta. Vuonna 2004 aloitettiin hanke "Älä vaikene kidutuksesta" (turk. İşkenceye Sessiz Kalma).

Vainot

IHD:hen on kohdistunut sen perustamisesta lähtien valtion toimenpiteitä, mutta myös yksittäisten ihmisten ja kansallismielisten ryhmien suoranaista väkivaltaa. IHD:n verkkosivuilla on tietoja näistä väkivaltaisuuksista. Myös Amnesty International on kiinnittänyt huomiota IHD:n toimijoihin kohdistuneisiin uhkiin.
Jamie Thraves

James Thraves (s. 1969) on brittiläinen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan musiikkivideoistaan, joita hän on tehnyt esimerkiksi Radioheadille, Coldplaylle, KT Tunstallille ja Róisín Murphylle. Hän on ohjannut myös Neneh Cherryn, Blurin ja The Verven musiikkivideoita. Thraves voitti lyhytelokuvallaan I Just Want to Kiss You Edinburghin videofestivaaleilla parhaan brittiläisen lyhytelokuvan palkinnon vuonna 1998.
Jamie Thraves on ohjannut myös elokuvan The Cry of the Owl, joka sai ensi-iltansa vuonna 2009.
Pertti Mäki-Hakola

Ura

Ennen eduskuntaa Mäki-Hakola työskenteli metsänhoitajana 1977–1990, piirimetsänhoitajana 1990–1996 ja piiripäällikkönä 1997–1999.
Kansanedustajakautensa jälkeen Mäki-Hakola on toiminut kehittämispäällikkönä Etelä-Pohjanmaan metsäkeskuksessa. Vuoteen 2008 saakka hän oli Nurmon kunnanvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja 1997–2000. Nurmo liittyi Seinäjokeen vuoden 2009 alussa ja Mäki-Hakola valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Seinäjoen valtuustoon.
Mäki-Hakola on toimi Suomen Painiliiton puheenjohtajana vuosina 1999–2000. Hän on ollut Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtaja vuosina 2004-2015.

Yksityiselämä

Myös Mäki-Hakolan isä Pentti Mäki-Hakola oli kansanedustaja. Mäki-Hakola on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Sotilasarvoltaan hän on kapteeni.
Helmikuussa 2009 Mäki-Hakola jäi kiinni rattijuopumuksesta. Maaliskuussa Seinäjoen käräjäoikeus tuomitsi hänet 40 päiväsakkoon ja kolmen kuukauden ajokieltoon. Hän syyllistyi rattijuopumukseen toistamiseen huhtikuussa 2010 ja sai rangaistukseksi 35 päiväsakkoa ja 8 kuukautta ajokieltoa.
Ontologinen todistus

Vastaväitteitä

Jo aikalaiset kritisoivat todistusta osoittamalla, että millainen tahansa täydellisyys voidaan "todistaa" samalla tavalla. Esimerkiksi kaikkipahan olennon olemassaololle voidaan luoda vastaava todistus. Jo 1200-luvulla Tuomas Akvinolainen hylkäsi ontologisen todistuksen, mutta esitti muita jumalatodistuksia.
Muodollisesti virheelliseksi todistuksen pyrki osoittamaan esimerkiksi Immanuel Kant väittäessään, että olemassaolo ei ole predikaatti samassa mielessä kuin esimerkiksi voimakkuus. Oliolla, jonka joku vain kuvittelee, voi olla kaikki samat predikaatit kuin todellisella oliolla. Toisenlaisen loogisen virheen on todistuksesta pyrkinyt osoittamaan myös Bertrand Russell. Hänen esittämänsä määrättyjen kuvausten teorian mukaan olemassaolo on mielekkäästi väitettävissä vain tietyllä tavalla kuvaillusta, ei nimellä mainitusta oliosta, mikä hänen mukaansa osoittaa myös ontologisen todistuksen virheelliseksi.
Nummimatara

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen nummimatara kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja se muodostaa kukattomia rönsyjä. Kasvin varsi on hento, kalju ja nivelvälit ovat lyhyitä. Lehdet ovat vastapuikeita, hyvin kapeatyvisiä ja lyhytotaisia. Alemmissa kiehkuroissa lehtiä on 4, ylemmissä 6 kappaletta. Nummimataran kukinnot ovat harvakukkaisia. Valkoiset kukat ovat pitkäperäisiä, teriö neliliuskainen. Nummimatara kukkii heinä-elokuussa. Nummimataran sekoittaa helposti samoilla kasvupaikoilla tavattavaan yleiseen luhtamataraan (G. uliginosum).

Levinneisyys

Nummimataran päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta Länsi-Ukrainaan, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan, Länsi-Norjaan ja Etelä-Ruotsiin. Suomesta nummimatarasta tunnetaan vain hajanaisia kasvustoja lähinnä rannikolta, ja sen arvellaankin levinneen maahan meriliikenteen tai heinänsiementen mukana. Laji on vakiintunut ainakin Raumalla ja Pohjassa.

Elinympäristö

Päälevinneisyysalueellaan nummimatara kasvaa valoisissa metsissä ja metsänreunoissa, aurinkoisilla mäenrinteillä, nummilla ja hakkuu-aukioilla sekä laitumilla. Suomessa kasvupaikat ovat lähinnä laidun- ja hakamaita ja katajikkorinteitä. Nummimatara karttaa kalkkista maaperää. Lajin uhkana Suomessa ovat laiduntamisen loppumisesta seurannut kasvupaikkojen umpeenkasvu.
HMS A.12

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 16. tammikuuta 1920.
Renessanssin arkkitehtuuri

Renessanssin arkkitehtuuri oli eurooppalaisen arkkitehtuurin ajanjakso 1400-luvun alusta 1600-luvun alulle. Sen katsotaan alkaneen vuodesta 1418, ja se sai vaikutteita antiikin arkkitehtuurista, Kreikasta ja Roomasta.
Varhaisrenessanssi vaikutti erityisesti Firenzessä noin 1420–1490. Sen aikana pyrittiin palaamaan antiikin ajan ihanteisiin: selkeyteen, symmetrisyyteen ja harmonisuuteen. Tavoitteiden täyttämiseen käytettiin matemaattisia teorioita ja perspektiivilakeja. Varhaisrenessanssille tyypillistä olikin geometristen muotojen käyttö ja tiukka kerrosjako. Ominaisia rakennuksia tälle ajalle olivat kuutiomaiset kupolilla katetut keskeisrakennukset, etenkin kirkot. Varhaisrenessanssissa käytettiin esikuviensa mukaisesti pyörökaaria, roomalaisia pylväitä ja päätykolmioita. Lisäksi ajalle olivat tyypillisiä kupolien huipulla olevat pienikokoiset tornit ja avoimet pylväskäytävät, loggiat.
Renessanssin alkamishetkenä pidetään vuotta 1418, jolloin Filippo Brunelleschin suunnitteleman Santa Maria del Fiore -kirkon kupolin rakennustyöt aloitettiin. Kupoli ei kuitenkaan tyylillisesti edusta vielä renessanssia. Brunelleschia on pidetty renessanssiarkkitehtuurin isänä, sillä hänen suunnittelemansa Ospedale degli Innocenti ("löytölastenkoti"), Basilica di Santo Spirito ja Cappella Pazzi noudattivat klassisen kauden ihanteita.
Täysrenessanssi sijoittuu 1500-luvun ensimmäisille vuosikymmenille. Täysrenessanssissa pyrittiin geometriseen täydellisyyteen, harmoniaan ja tasapainoon. Arkkitehtuurin aiheet otettiin edelleen antiikista, mutta klassisesta ohjeistuksesta oli myös lipsumista. Rakennukset olivat usein varustettuja ympyrän-, ristin- tai tähdenmuotoisella keskeisrakennuksella, jota peitti kupoli.
Firenzestä renessanssin keskus siirtyi täysrenessanssin aikana Roomaan. Täysrenessanssin mestareihin lukeutui Donato Bramante, jonka töihin lukeutui mm. pieni Il Tempietto -kappeli ja Pietarinkirkon uudistaminen.
1500-luvun loppupuolella kehittyi manierismi, jota kutsutaan joko myöhäisrenessanssiksi tai täysrenessanssin vastapainoksi kehittyneeksi taidesuuntaukseksi. Manierismissa pyrittiin siirtymään täysrenessanssin plastisuudesta kaksiulotteiseksi ja koristeelliseksi. Palatsien ulkoseinämien koristemaalaukset lisääntyivät manierismin aikana. Suuntausta edustivat Michelangelon myöhäiset työt, Andrea Palladio, joka voidaan liittää myös täysrenessanssin aikaan, ja Giacomo da Vignola.
Sepänlampi (Ähtäri)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Kääpiöallosaurus

Kääpiöallosaurus oli hirmulisko, joka tunnetaan vuonna 1980 Australian Victoriasta Inverlochin läheltä löydetyn nilkkaluun perusteella. Löytö julkistettiin vuonna 1981.
Sitä on väitetty Allosauruksen nilkkaluuksi, mutta tämä löytö on kiistanalainen. Kääpiöallosaurus eli noin 106 miljoonaa vuotta sitten, eli 30 vuotta Allosaurusta myöhemmin. Alueellisen levinneisyyden perusteella jotkut tutkijat uskovat luun kuuluneen kehittyneemmälle allosauroidille kuten Australovenatorille tai sen lähisukulaiselle. Se saattoi myös olla abelisauridi kuten Carnotaurus.
Kääpiöallosauruksen eläessä Australia kuului Etelämantereeseen. Kääpiöallosauruksen arvioitu pituus oli noin kuusi metriä ja korkeus 1,5 (todennäköisesti jopa 2,2) metriä lantion kohdalta. Pään pituudeksi on laskettu 60 senttimetriä ja eläimen painoksi puoli tonnia.

Kääpiöallosaurus populaarikulttuurissa

Kääpiöallosaurus esiintyi elokuvan Matkalla dinosaurusten kanssa jaksossa Metsän henget.
Kedirin kuningaskunta

Historia

Kedirin kuningaskunta syntyi, kun Kahuripanin (entisen Mataramin) kuningas Airlangga jakoi valtakuntansa kahden poikansa kesken. Toinen sai Panjalun, jota myöhemmin nimitettiin Kediriksi sen pääkaupungin mukaan, ja toinen sai Janggalan. Kediriin kuuluivat valtakunnan länsiosat ja Janggalaan sen itäosat.
Janggala ei säilynyt itsenäisenä pitkään, sillä jo 1117 Kedirin kuningas Kamesvara nai Janggalan prinsessan ja yhdisti valtakunnat.
Kuningas Joyoboyon hallituskautta 1135–1157 pidetään klassisen jaavankielisen kirjallisuuden kulta-aikana. Joyoboyon kerrotaan myös ennustaneen, että Indonesiaa hallitsisi ensin valkoinen rotu pitkän aikaa, sitten keltainen rotu lyhyen ajanjakson, minkä jälkeen Indonesia olisi itsenäinen.
1221 Ken Arok, joka hallitsi Kedirille kuuluvaa Tumapelin kaupunkia, voitti Kedirin kuninkaan Kertayan Genterin taistelussa.
Uurajärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 197 hehtaaria eli 2,0 neliökilometriä ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 10,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Oikeusturvavakuutus

Julkinen oikeusapu ja oikeusturvavakuutus

Oikeusturvavakuutus on ensisijainen suhteessa julkiseen oikeusapuun. Julkista oikeusapua hakevan on ensin saatava vakuutusyhtiöltään päätös siitä, korvaako vakuutus ne oikeudenkäyntikulut johon julkista oikeusapua haetaan.
Mikäli oikeusturvavakuutus korvaa oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut, voi henkilö saada korvausta vakuutuksen omavastuuosuudesta tai vakuutusmäärän ylittävästä osasta.
Hr. Ms. Alkmaar (M850)

Valmistus

Alus tilattiin Van der Giessen de Noord telakalta Alblasserdamista. Sen köli laskettiin 1979 ja alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1982. Alus valmistui 28. toukokuuta 1983.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. toukokuuta 2001 ja se myytiin 2005 Latvialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Rusins runkonumerolla M-08.
Tapahtumapaikkana Duma Key

Juoni

Edgar Freemantle on rakennusurakoitsija , joka joutuu onnettomuuteen, kun nosturi törmää hänen avopakettiautoonsa. Hän jää henkiin, mutta hänen oikea kätensä amputoidaan. Lisäksi, onnettomuus vaikuttaa huonontavasti Edgarin näköön, muistiin ja puheeseen. Kivut johtavat raivopäisyyteen, jonka seurauksena Edgarin vaimo, Pam, haluaa erota. Terapeuttinsa neuvosta Edgar päätyy Duma Keyn saarelle rentoutumaan.
Duma Keyllä Edgar asuu vaaleanpunaisessa rakennuksessa, jota hän kutsuu nimellä "Big Pink". Edgar alkaa harrastaa maalaamista ja siitä muodostuu hänelle pakkomielle. Edgarille selviää pian, että hänen maalaamansa työt tuntuvat vaikuttavan voimakkaasti koko saaren elämään ja muihin ihmisiin, etenkin 80-vuotiaaseen saaren omistajaan, alzheimerin taudista kärsivään Elizabeth Eastlakeen.

Viittaukset Kingin muihin teoksiin

Tapahtumapaikka Duma Keyssa viitataan usein Stephen Kingin muihin teoksiin, etenkin Musta torni-sarjaan. Edgarin onnettomuuden jälkeen, hänellä on ongelmia itsensä ilmaisussa, kun hän ajattelee sanaa tuoli (engl. chair), hän sanoo sanan "char". Musta torni- sarjassa "char" tarkoittaa kuolemaa. Lisäksi, useat Edgarin maaluksista sisältävät ruusun. Musta torni-sarjassa ruusu oli tärkeä osa sarjan symboliikkaa ja pimeä torni oli itse asiassa ympäröity ruusuilla. Myös Edgarin kyky saada maalaukset elämään on samanlainen kuin Patrick Danvillella Musta torni-sarjassa ja kirjassa Uneton yö.
Elizabeth Eastlaken nukke, Noveen esiintyy Kingin pojan, Joe Hillin kirjassa Sydämenmuotoinen rasia.
Kun Edgar ymmärtää, että hänen maalauksensa voivat satuttaa hänen perhettään, hän soittaa Tom Rileylle, jotta tämä voisi polttaa Edgarilta ostamansa maalauksen. Mutta Tom on kuollut ja sanoo, että "kuollut on parempi" aikomuksenaan tappaa Edgarin vaimo. Kyseinen lause toistuu myös Uinu, uinu lemmikkini-kirjassa.
Jari Latomaa

Jari Latomaa on suomalainen muusikko. Hän on ollut Yö kosketinsoittajana. Hän kuuluu yhtyeisiin Yö, Still ja Riemudivisioona. Latomaa soittaa koskettinsoittimia, harmonikkaa ja toimii taustalaulajana. Hän on sovittanut monia kappaleita. Hän on myös koonnut, ohjelmoinnut, äänittänyt ja tuottanut levyjä. Latomaa on toiminut yhteistyössä myös Lovexin, Uniklubin, White Flamen ja Pate Mustajärven kanssa.
Jari on tehnyt myös sävellyksiä mm. Pate Mustajärvelle, Taikakuulle ja Yölle.
HMS Plymouth (F126)

Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta. Sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1958 ja alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1959. Alus valmistui 11. toukokuuta 1961.

Palvelus

Alus siirrettiin museoitavaksi 1989.
Kuokkalanpelto

Historiaa

Kuokkalanpellon kaupungistuminen alkoi 1980-luvulla. Tätä ennen alueella oli enimmäkseen 1940- ja 1950-luvuilla rakennettuja taloja. Kuokkalanpellon nykyinen rakennuskanta on valmistunut enimmäkseen 1980–1990-luvuilla ja 2000-luvun ensikymmenyksellä, mutta Pirttimäelle on rakennettu paljon taloja myös 2010-luvulla.
Nuosjärvi

Maantiede ja asutus

Nuosjärven kunnan pinta-ala on 315,5 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Prääsän piirin Vieljärven, pohjoisessa Essoilan, koillisessa Prääsän ja kaakossa Pyhäjärven kuntiin sekä etelässä Aunuksen piiriin. Pinta-alasta 73,2 % on metsää ja 25,5 % vesistöjä.
Kunnan alueella virtaavat Mattšelitsa, Makkelskaja ja Manganjoki (ven. Manga). Järviä ovat Nuosjärvi, Mikkilänjärvi (Mikkilskoje), Sokajärvi (Šogarvi), Kaskesnavolok, Topasjärvi (Topozero) ja Nikonovo.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu viisi kylää: Honganalusta (ven. Gongonalitsa), Kaskesniemi (Kaskesnavolok), Kiiskoiniemi (Jeršnavolok), Kokkoila ja Kotsuri (Kottšura). Kesäaikaan väestö kaksinkertaistuu lomanviettäjien ansiosta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 51 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 43 % venäläisiä, 2 % ukrainalaisia ja 2 % valkovenäläisiä.

Historia

Nuosjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1563. 1900-luvun alussa Nuosjärven rannalla sijainneet Holman, Kiiskoiniemen, Kotsurin ja Pirdoiniemen kylät sekä Rodinjärvi muodostivat Vieljärven volostiin kuuluneen Nuosjärven kyläkunnan. Vuonna 1905 siinä oli 710 asukasta. 1920-luvulla perustettiin Prääsän piiriin kuulunut Nuosjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdeksassa asutuksessa oli 908 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Lamminkankaan ja Pirdoiniemen kylät liitettiin Nuosjärveen virallisesti vuonna 1957.

Liikenne, talous ja palvelut

Nuosjärven kautta kulkee Sortavalan, Lemetin ja Prääsän välinen maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimpiä työnantajia ovat julkiset palvelut, kalanviljelylaitokset ja asukkaiden palstaviljelmät. Palveluihin kuuluvat peruskoulu, kulttuuritalo ja lääkintäasema.

Nähtävyydet ja matkailu

Huomattavin nähtävyys on 1800-luvulla rakennettu Kokkoilan tsasouna, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Vanhoja tsasounoja on myös Honganalustassa ja Kotsurissa sekä autioituneissa Ahpoiselän (ven. Afanasjeva Selga) ja Terunselän (Teruselga) kylissä. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Topasjärven (Topozero) rautatehtaan rauniot.
Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen luontoon ja kulttuurinähtävyyksiin. Majoitusta tarjoaa Honganaluksen vierasmaja. Nuosjärven rannalle suunnitellaan lomakylää.
Hamran kansallispuisto

Hamran kansallispuisto on Ruotsissa Gävleborgin läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Ljusdalin kunnan alueella. Puisto on perustettu vuonna 1909, mutta sitä laajennettiin vuonna 2011. Aluksi puisto oli 28 hehtaarin kokoinen, mutta nykyisin sen koko on lähes 1400 hehtaaria. Melkein puolet alueesta on suota, mutta se on kuitenkin tunnettu vanhoista metsistään.