google/wiki40b huggingface dataset:
Juoppolintu

Juoppolintu tai limulintu on Miles V. Sullivanin Yhdysvalloissa vuonna 1946 patentoima eräänlainen lämpövoimakoneperiaatteella toimiva koriste-esine, joka matkii altaasta juovaa lintua. Joskus juoppolintua saatetaan virheellisesti pitää ikiliikkujana.

Rakenne

Juoppolintu koostuu rakenteellisesti kahdesta lasisäiliöstä, joita yhdistää pitkä lasiputki. Toinen lasisäiliö muodostaa juoppolinnun pääosan (yläosa) ja toinen vatsaosan (alaosa). Lisäksi tämä lasirakenne on kiinnittetty tappiliitoksella juoppolinnun tukijalkoihin ja se on täytetty helposti höyrystyvällä aineella (nykyaikana yleensä dikloorimetaanilla). Huomioitavaa on myös, että lasiputki jatkuu vielä hieman vatsaosan muodostavan lasisäiliön sisälle toisin kuin pääosassa.
Juoppolinnun pään muodostava lasisäiliö on koristeltu ja päällystetty materiaalilla, joka pystyy imemään itseensä nestettä.

Toimintaperiaate

Kun juoppolinnun pääosaa ympäröivä imukykyinen materiaali on kostea, kosteus alkaa haihtua huoneenlämmössä materiaalista ja pääosa viilenee. Samalla dikloorimetaanihöyry alkaa viilenemisen johdosta tiivistyä pääosassa ja aiheuttaa paine-eron vatsaosan ja pääosan välille.
Höyryn paine-eron vuoksi dikloorimetaanineste pyrkii poistumaan suurempipaineisesta vatsaosasta lasiputkeen ja pääosaan ja saa pääosan painavammaksi nesteen siirtyessä sinne. Yläpainoinen juoppolintu kallistuu akselilla vesikulhoon juoma-asentoon ja neste siirtyy vatsaosasta pääosaan niin, että säiliöt yhdistävän lasiputken alaosa ei ole enää vatsaosassa olevan nesteen peittämä. Samalla myös pääosan imukykyinen materiaali imee itseensä vettä vesikulhosta.
Seuraavaksi paine-eron tasaantuessa höyrykuplat alkavat siirtyä takaisin putkeen ja päähän. Samalla neste päässä alkaa valua takaisin vatsaosaan painovoiman vaikutuksesta, tehden linnusta jälleen alapainoisen. Tämä kallistaa linnun jälleen pystyasentoon ja prosessi palautuu alkutilaan. Lintu jatkaa liikettään niin kauan kuin sen nokka yltää veteen.
Paul van Buitenen

Paul van Buitenen (s. 28. toukokuuta 1957 Breda) on hollantilainen Euroopan unionin virkamies ja europarlamentaarikko vuosina 2004–2009.
Van Buitenen arvosteli EU:n toiminnassa havaitsemiaan väärinkäytöksiä. Hänen paljastamansa asiat johtivat EU:n Santerin komission eroon 1990-luvun lopulla. Buitenen valittiin europarlamenttiin perustamansa Europa Transparant -puolueen listoilta vuonna 2004. Vuonna 2006 hän moitti Clearstream-pankkitoimintaa ja EU:n toimintaa ja julkaisi vuonna 2008 verkkosivuillaan luottamuksellista, EU:n sisäisen raportin tietoa EU:n varojen väärinkäytöstä. Vuonna 2008 van Buitenen ilmoitti Europa Transparant -puolueensa lopettamisesta ja ilmoitti liittyvänsä Kristilliseen liittoon (ChristenUnie), joka on hollantilanen kristillis-demokraattinen puolue.
Reader's Digest -lehti ja Australian Broadcasting Commission ovat valinneet Buitenenin Vuoden eurooppalaiseksi.
Litiumfluoridi

Käyttö

Litiumfluoridia käytetään lasin ja emalien valmistuksessa, fluksina hitsattaessa ja juotettaessa alumiinia, rakettien polttoaineissa ja aurinkoenergian talteenotossa.
Litiumfluoridin transmittanssi on UV-säteilyn alueella suurempi kuin millään muulla aineella. Tämän vuoksi yhdistettä käytetään UV-optiikan sovelluksissa. Lisäksi litiumfluoridia käytetään termoluminisenssidosimetreissä.

Myrkyllisyys

Litiumfluoridi on ärsyttävä yhdiste ja haitallista hengitettynä tai joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Myrkyllisyys johtuu pääasiassa fluoridi-ionista, joka voi aiheuttaa vakavia palovammoja iholle joutuessaan. Hengitettynä aine aiheuttaa hengenahdistusta ja yskää. Pienet pitoisuudet eivät ole erityisen myrkyllisiä johtuen litiumfluoridin niukkaliukoisuudesta veteen.
Grand anglo-français blanc et orange

Ulkonäkö

Karvapeite on lyhyttä ja ohutta. Väri on valkoinen, jossa on keltaisen tai sitruunankeltaisen värisiä alueita. Raajat ovat lyhyehköt. Häntä on pitkä. Korkeus vaihtelee 60–70 cm välillä. Painoa rodulla on 30–36 kg.

Luonne

Grand Anglo-Français blanc et orange on luonteeltaan omistautunut. Se arvostaa omanarvontuntevaa omistajaa. Sen metsästysvietti on hyvin voimakas. Rotu vaatii paljon liikuntaa, eikä se sovi pieniin asuntoihin.
Don Juan

Don Juan (italiaksi Don Giovanni) on kuvitteellinen mieshahmo, naistenmiehen ja viettelijän arkkityyppi, jota on käytetty useasti muun muassa kirjallisuudessa, säveltaiteessa ja elokuvissa.
Don Juanin legendassa hän viettelee, raiskaa tai tappaa yläluokkaisen perheen nuoren tytön ja surmaa myös tämän isän. Myöhemmin Don Juan kohtaa isän patsaan hautausmaalla ja kutsuu tämän luokseen illalliselle. Kutsun patsas ottaa vastaan mielellään. Illalliselle isän henki saapuu Don Juanin kuoleman airuena. Patsas pyytää saada puristaa Don Juanin kättä ja kun Don Juan ojentaa kätensä, hänet vedetään helvettiin.
Useimpien tutkijoiden mukaan ensimmäinen kirjoitettu Don Juan -tarina on Tirso do Molinan El burlador de Sevilla y convidado de piedra (”Sevillan pilkkaaja ja kivinen vieras”). Se on julkaistu (lähteestä riippuen) ensimmäisen kerran vuosien 1620–1635 välisenä aikana. Tarina on kuitenkin esiintynyt Espanjassa jo vuonna 1615.
Whoppers

Whoppers on kokoelma The Hershey Companyn kehittämiä mallasmaidon makuisia suklaapalloja. Whoppersin makeiset ovat pieniä, pyöreitä palloja, jotka ovat halkaisijaltaan 3/4 tuumaa. Niitä myydään tyypillisesti pienessä pahvisessa karkkipaketissa, suuremmassa paketissa, joka muistuttaa maitopurkkia, "Fun Size" -lajikkeessa, joka on putkenmuotoinen ja muovinen sinetöity pakkaus ja joka kattaa kaksitoista 21 gramman painoista Whopperia, tai pienemmässä putkenmuotoisessa pakkauksessa, joka sisältää kolme 6,8 gramman painoista Whopperia.
Sinilintukala

Koko ja ulkonäkö

Sinilintukala voi kasvaa 30 cm pitkäksi. Koiras on heleän sininen, naaras alta kellanvalkoinen, päältä sinivihreä. Vartalonmuoto on pitkulainen, pää muistuttaa linnun nokkaa.

Alkuperä

Sinilintukala elää luonnossa Punaisellamerellä ja Intian valtameressä Afrikan itärannikolta Andamaaneille asti.

Käyttäytyminen ja ravinto

Sinilintukalat ovat nopeita uimareita, jotka tulevat toimeen samassa akvaariossa muiden lajien kanssa. Ne syövät pieniä selkärangattomia.
Itä-Malesia

Itä-Malesia muodostuu Malesian liittovaltiolle kuuluvasta Borneon saaren pohjoisosasta, jossa sijaitsevat Malesian osavaltiot Sabah ja Sarawak, sekä liittovaltion territorio Labuan. Osavaltiot rajoittuvat etelässä vuorijonoon, jonka eteläpuolella Indonesialle kuuluva Kalimantanin alue. Sarawakilla on lisäksi maarajaa Brunein kanssa. Labuanin saari sijaitsee Borneon luoteisrannikolla.

Maantiede

Alun perin Itä-Malesian alue on ollut lähes kokonaisuudessaan trooppista sademetsää, mutta metsiä on tuhottu mikä on johtanut lajien uhanalaistumiseen. Saarelle on perustettu suojelualueita Orankien ja muiden uhanalaisten lajien suojelemiseksi. Sisämaassa kohoaa korkea vuoristo, jonka korkein vuori on Kinabalun kansallispuistossa sijaitseva 4 101 m korkea Kinabalu.

Historia

Suuri osa nykyisen Itä-Malesian alueesta kuului Brunein sulttaanikuntaan 1800-luvun alussa. Vuosisadan loppuun mennessä brittiläiset olivat ottaneet alueen hallintaansa. Vuonna 1963 Sabah ja Sarawak liitettiin Malaijan liittovaltion ja samalla maan nimeksi tuli Malesia.
Trento-luokka

Suunnittelu

Italian laivaston ensimmäiset kahdeksan tuuman tykein varustetut nk. sopimusristeilijät sisällytettiin vuosien 1924-1925 laivasto-ohjelmaan. Alusten suunniteltu uppouma oli sopimusken mukainen 10 000 tonnia, mutta valmistuessaan niiden uppouma ylitti suunnitellun. Alukset oli suunniteltu hyvin nopeiksi, mutta suojan kustannuksella, ja ne olivatkin maailman nopeimmat ensimmäisen sukupolven sopimuksen voimaanastuttua valmistuneet raskaat risteilijät.
Alusten suojana oli sisäosiin rakennettu neliön muotoinen citadelli, joka jatkui kahdeksan metriä etummaisen tykkitornin etupuolelle ja viisi metriä takimmaisen tornin taakse. Seinämän paksuus oli 70 millimetriä, mikä kytkeytyi 50 millimetrin panssarikanteen.
Oumou Sangare

Oumou Sangare (s. 25. helmikuuta 1968) on malilainen muusikko. 
Sangare syntyi Bamakossa wassouloulaislähtöisen perheen tyttäreksi. Hän esiintyi vuonna 1986 Euroopassa sekä Karibialla ja sai 21-vuotiaana osakseen kansainvälistä menestystä albumilla Moussoulou. Hän on myöhemmän uransa aikana tehnyt musiikillista yhteistyötä muiden muassa Baaba Maalin, Boukman Eksperyansin sekä Femi Kutin kanssa. 
Sangare on voittanut mm. Kora-palkinnon. Moussoulouta ovat seuranneet julkaisut Ko Sira (1993), Worotan (1996) ja Oumou (2003).
Arvojoukko

Koordinaatistossa

Analyyttisessä geometriassa funktion kuvaaja muodostetaan koordinaattipisteillä, jossa x-koordinaatiksi valitaan jokin määrittelyjoukon luku ja y-koordinaatiksi tulee x:n avulla laskettu funktion arvo. Voidaan tulkita tilannetta niin, että lähtöjoukon luvut sijaitsevat x-akselilla ja maalijoukon luvut y-akselilla. Koordinaatiston pisteillä osoitetaan, mitkä lukuparit liittyvät kuvauksessa toisiinsa. 
Määrittelyjoukko on x-akselilla se lukuväli tai pistejoukko, jolla funktio voidaan tai halutaan laskea. Arvojoukoksi muodostuu ne y-akselin pisteet, jotka saadaan määrittelyjoukon pisteistä. Kyseiset lukujoukot voidaan merkitä koordinaattiakseleille pisteinä tai väleinä.
Peukkuli

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan peukkuli on noin 10 cm. Rakenteeltaan se on tukeva ja lähes pyrstötön. Lajista on kaksi värimuotoa, tumma ja vaalea. Tumman muodon selkä ja pää ovat väriltään tumman ruskeat. Vatsa ja rinta ovat kellertävät ja niissä on mustia suomumaisia kuvioita. Vaalea muoto eroaa tummasta muodosta valkoisen rintansa ja vatsansa perusteella. Peukkulikoiras ja -naaras ovat ulkonäöltään samanlaisia. Nuoret linnut ovat selästään aikuisia vaaleampia ja vatsassa ja rinnassa on tummia laikkuja. Peukkuli muistuttaa ulkonäöltään huomattavasti pikkupeukkulia (Pnoepyga pusilla), mutta on sitä hieman kookkaampi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Peukkulia tavataan Intiassa, Nepalissa, Bhutanissa, Myanmarissa ja Vietnamissa. Linnun elinympäristöä ovat metsien aluskerroksen sammalikot, pensaikkometsät ja bambuviidakot. Peukkulin elinympäristöt sijaitsevat 275–4 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Peukkulit muuttavat talveksi alempana kasvaviin metsiin.

Elintavat

Peukkuli on taitava piileskelijä ja usein vaikea huomata. Laji syö hyönteisiä ja siemeniä, joita se etsii sammalikon joukosta. Linnun pesimäkausi kestää toukokuulta kesäkuulle. Peukkuli rakentaa kuppimaisen sammalpesänsä sammaleisen kiven viereen tai sammaloituneeseen puunrunkoon. Naaras munii kolmesta viiteen valkoista punaruskeapilkullista munaa.
Lich

Lich (muinaisenglannin lich, ruumis, vrt. saksan Leiche ja ruotsin lik) tarkoittaa fantasiassa hahmoa, joka on siirtänyt sielunsa esineeseen (engl. phylactery) tavoitellakseen kuolemattomuutta. Niin pitkään kuin sieluesine on ehjä, lichin kehon tuhoaminen ei tapa lichiä. Idea on peräisin kansantarinoista, kuten slaavien Koštšei Kuolemattomasta.
Lichit luokitellaan yleensä eläviksi kuolleiksi, mutta toisin kuin zombieilla, licheillä on oma äly tallella.
Artturi Antero Eskelinen

Artturi Antero Eskelinen (s. 1879) oli suomalainen teosofi ja kielitieteen harrastaja.
Eskelinen kuului taiteilija ja kielitieteen harrastaja Sigurd Wettenhovi-Aspan ystäväpiirin, ja hän toimi muun muassa Aspan kuolinpesän uskottuna miehenä. Vuonna 1945 Eskelinen julkaisi Kuopiossa kirjan nimeltä Esitys eräiden tehtävien suorittamisesta ympyrän ja suoran avulla, jossa hän väitti muun muassa kiinan kielen ja muinaisten egyptiläisten kielen olleen suomen kielelle sukua.
Bentsidiini

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen bentsidiinille voi aiheuttaa syöpää. Aine voi imeytyä elimistöön hengittämällä sen aerosoleja, ihon läpi tai nieltynä. 
Aine on myrkyllistä vesieliöille.
Emerald-luokka (risteilijä)

Suunnittelu

Emerald-luokan alukset pohjautuivat edeltäneisiin Danae-luokan risteilijöihin, mutta niissä oli suuri pituus/leveys suhde ja ainoastaan yksi tykki lisää, jolloin aluksista tuli suurempia ja kalliimpia. Alusten nopeus saatiin 33 solmuun lisäämällä hevosvoimien lukumäärä kaksinkertaiseksi, rungon pituutta kasvatettiin 100 jalkaa ja 50% uppouman lisäyksellä.

Voimanlähde

Alusten voimanlähteeksi asennettiin kaksi Shakespeare-luokan hävittäjien konetta, joista kumpikin tuotti 40000 hevosvoimaa. Ratkaisu edellytti nelivaiheisen järjestelmän luomista. Kahdeksan kattilaa asennettiin pareittain neljään kattilahuoneeseen. Aluksiin asennettiin neljä potkuria.

Aseistus

Aluksiin asennettiin seitsemän 6 tuuman BL Mk XII yksiputkisina CP XIV asennuksina. Tornit asennettiin kaksi eteen ja kaksi taake keskilinjalle siten, että tykeillä No2 ja No6 oli mahdollista ampua ylitse. Yksi tykki asennettiin keskilinjalle takimmaisen savupiipun taakse, joten tykillä oli hyvin rajallinen ampuma-ala. Kaksi tykkiä asennettiin ylemmälle kannelle keskimmäisen savupiipun taakse kummallekin laidalle.
Apuaseina aluksiin asennettiin kaksi 4 tuuman Mk V ilmatorjuntatykkiä ja kaksi kaksinaulaista yksiputkista tykkiä. Aluksiin asennettiin myös 12 21 tuuman torpedoputkea kolmena neliputkisena asennuksena pääkannelle.
Ammusvarastot sijoitettiin kattilahuoneiden 2+3 ja etummaisen konehuoneen sekä kattilahuone 4 ja takimmaisen konehuoneen väliin.

Tilaukset

Alukset HMS Emerald, HMS Enterprise ja HMS Euphrates tilattiin maaliskuussa 1918, mutta Fairfieldiltä tilatun HMS Euphratesin tilaus peruutettiin 26. marraskuuta 1918, koska ei ollut mahdollista rakentaa alusta materiaali sekä työvoimaongelmien vuoksi. Jäljelle jääneet alukset valmistuivat 1926.
Helsingin kaupungin asunnot

Helsingin kaupungin asunnot Oy on kokonaan Helsingin kaupungin omistama yhtiö, joka on Suomen suurin vuokranantaja. Yhtiöllä on 43 000 vuokra-asuntoa, joissa asuu noin 90 000 asukasta. Yhtiö ei tuota voittoa eikä jaa osinkoa, vaan toimii omakustannusperiaatteella. Keskineliövuokra asunnoissa vuonna 2012 oli 10,21 €/m²/kk liikevaihdon ollessa 323 074 465,43 €. Kaikki asunnot sijaitsevat kaupungin alueella, ja yhtiö on jaettu 5 alueyhtiöön.
Mo Williams

Ura

Utah Jazz varasi pelintekijänä tai heittävänä takamiehenä pelanneen Williamsin NBA:han 47. vuorolla vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Tätä ennen hän pelasi kaksi kautta Alabaman yliopiston joukkueessa. Williams edusti urallaan useita NBA-seuroja, pisimpään Cleveland Cavaliersia ja Milwaukee Bucksia. Vuonna 2009 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun. Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersissa NBA:n mestaruuden.
Nestetasapaino

Nestetasapaino on veden saannin ja poistamisen välillä elimistössä vallitseva tasapaino. Elimistöstä poistuu tietyn lyhyehkön ajan kuluessa nestettä normaalisti sama määrä kuin siihen saapuukin, normaalisti syövällä ihmisellä noin 2,6 litraa. Ihminen saa ja menettää vuorokaudessa nestettä juomavedestä, ravinnosta sekä aineenvaihdunnan kautta. Elimistö menettää nestettä ympäristöön iholta, hengitysteistä, ruoansulatuskanavista ja virtsateistä.

Solunulkoisen nesteen koostumuksen säätely

Solunulkoisen nesteen koostumuksen on pysyttävä lähes vakiona, jotta elimistön solut toimisivat normaalisti. Solunulkoisen nesteen tilavuutta on säädeltävä verenpaineen vakauden vuoksi, ja sen osmolaliteettia on säädeltävä, jotta solut eivät kutistu eivätkä turpoa. Osmolaliteetista yli 90 % aiheutuu natriumsuoloista. Solunulkoisen nesteen natriumpitoisuutta säätelevät ADH-järjestelmä ja janomekanismi. Solunulkoisen nesteen osmolaliteetti suurenee juomiskertojen välillä. Se tehostaa ADH-eritystä, joka taas vähentää nestehävikkiä. Kun osmolariteetti nousee tietylle tasolle, janokeskus stimuloituu ja ihminen juo.

Nesteen saanti

Nestettä saapuu elimistöön kahdesta lähteestä: ruoasta ja juomasta sekä 8–12 prosenttia omasta aineenvaihdunnasta solujen mitokondrioiden hapetusprosesseissa. Normaalisti syövä ja juova ihminen saa vuorokaudessa nestettä noin 2,6 litraa. Hän saa nestettä juomavedestä 1,2 litraa, ravinnosta 1,1 litraa sekä aineenvaihdunnan kautta 0,3 litraa.

Nesteen poistuminen

Elimistö menettää nestettä ympäristöön iholta, hengitysteistä, ruoansulatuskanavista ja virtsateistä. Lisäksi imettävät naiset menettävät nestettä maidon kautta. Iholta ja hengitysteiden limakalvoilta tapahtuva haihtuminen vaihtelee ympäristön lämpötilan ja kosteuden, ilman liikkeiden ja ruumiinlämmön mukaan. Hävikki suurenee hikoiltaessa ja hengitettäessä nopeasti ja syvään. Tätä huomaamatonta nestehävikkiä ei voida säädellä nestetasapainon ylläpitämiseksi.
Normaalisti syövä ihminen menettää nestettä hengitysilman kautta 0,5 litraa, virtsan kautta 1,5 litraa, ulosteessa 0,1 litraa sekä haihtumisen kautta 0,5 litraa. Jos ympäristön lämpötila on eritysen suuri, hikoilu tehostuu niin paljon, että virtsaneritys jää vähäiseksi.
Nesteen menetystä virtsaan pystytään säätelemään elimistön nestetasapainon ylläpitämiseksi. Jos vettä ei ole saatavilla, nestehävikki virtsan kautta pienenee oleellisesti. Normaalisti syövä aikuinen erittää virtsaa 1,5 litraa vuorokaudessa, mutta jo hän ei syö eikä juo, hän menettää vain 0,5 litraa.

Nesteen saannin vähimmäismäärä

Nestetasapainon ylläpitämiseen riittää 1,1 litran saanti vuorokaudessa. Jos ihminen ei syö eikä juo lainkaan, hän menettää nestettä virtsan kautta vain 0,5 litraa vuorokaudessa mutta saa nestettä 2,3 litraa normaalia vähemmän. Tällöin hänen tilanteensa muuttuu kriittiseksi jo muutamassa päivässä.
Viipurin Palloseura

Seuran perustaminen

Viipurin Palloseura perustettiin Viipurissa 11. lokakuuta vuonna 1928. Uuden seuran ohjelmaan otettiin jääpallo ja jalkapallo. Viipurissa oli runsaasti jääpallon harrastajia, eivätkä kaikki päässeet pelaamaan mahtiseura Susissa. ViPS sai riveihinsä monia pelaajia paikalliskilpailijoistaan Viipurin IFK:sta ja Reippaasta. Monet Reippaan pelaajat olivat olleet edellisenä talvena voittamassa ensimmäistä jääkiekon Suomen mestaruutta.
ViPS osallistui perustamisensa jälkeisenä kautena jääpallon SM-kilpailuun 1929. Ensimmäisellä kaudellaan se voitti Savonlinnan Riennon ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. Riennon ja LUM:n jälkeen vastaan tuli paikalliskilpailija Sudet. Ensimmäisessä ottelussa ViPS:n nuori joukkue venyi 3-3 tasapeliin, mutta uusintaottelussa kokeneempi Sudet eteni jatkoon 3-1 voitolla.
Seuraavalla kaudella 1930 ViPS selviytyi SM-cupissa jo neljän parhaan joukkoon. Se voitti Reippaan ja Helsingin Jalkapalloklubin, ja seuraavana vastassa oli taas Sudet. Sudet eteni lopulta finaaliin niukalla 2-1 voitolla.

Menestyskaudet

Seuraavana kautena 1931 pelattiin ensimmäistä kertaa sarjamuotoinen jääpallon SM-kilpailu. Sarjaan osallistui kuusi joukkuetta, kaksi Viipurista ja neljä Helsingistä. ViPS voitti sarjan puhtaalla pelillä, ratkaisevassa ottelussa ViPS onnistui vihdoin päihittämään Sudet maalein 2-1. ViPS jäi näin historiaan ensimmäisen SM-sarjan mestarina.
ViPS oli Suomen jääpallon huipulla myös seuraavina kausina. Kahtena seuraavana kautena ViPS sijoittui kolmanneksi, mestaruus jäi Viipuriin paikallisvastustaja Susille. Seuraavana vuonna 1934 mestaruus oli taas lähellä; ViPS sijoittui sarjan kärjessä tasapisteisiin Helsingin IFK:n kanssa ja joukkueet pelasivat uusintaottelun mestaruudesta Helsingissä. ViPS johti ottelua 2-1, mutta HIFK voitti ottelun lopulta 3-2, ja ViPS jäi näin hopealle. Seuraava kausi 1935 sujui ViPS:ltä vaisummin ja seura jäi SM-sarjassa viidenneksi.
Seuraavaksi kaudeksi 1936 SM-sarjaa laajennettiin kahdeksan joukkueen sarjaksi. ViPS voitti heti sarjan alussa viisi ensimmäistä otteluaan. Kuudennessa ottelussaan HIFK onnistui voittamaan ViPS:n, ja mestaruuden ratkaisu venyi viimeiselle kierrokselle. Ennen ratkaisevaa kierrosta ViPS oli kymmenessä pisteessä ja Sudet ja HIFK pisteen ViPS:aa jäljessä. ViPS voitti viimeisen kierroksen ottelussa Viipurissa Helsingin Palloseuran 5-0, ja näin ViPS voitti toisen mestaruutensa.
Seuraavina kausina 1937-1939 ViPS ei enää yltänyt mitalikantaan. Se sijoittui joka vuosi SM-sarjassa itälohkon kolmanneksi, eikä näin yltänyt mitalipeleihin.

Muut lajit

Jalkapallossa ViPS pelasi pääsarjassa kahden kauden ajan vuosina 1930 ja 1931. Vuoden 1931 putoamisen jälkeen se pelasi vuotta 1933 lukuun ottamatta talvisotaan asti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1933 Viipurin piiristä B-sarjaan selviytyi Reipas.
Jääkiekossa joukkue osallistui SM-kilpailuun yhden kerran, vuonna 1929. ViPS selviytyi välieriin voitettuaan Reippaan. Välieräottelunsa ViPS hävisi Helsingin Palloseuralle.
HMS Churchill (S46)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 28. helmikuuta 1991.
Kirchberg (Bern)

Sijainti

Kirchberg sijaitsee Emmejoen varrella, Emmentalissa, Burgdorfin luoteispuolella, parikymmentä kilometriä Bernistä koilliseen ja toistakymmentä kilometriä Solothurnista etelään.

Liikenne

Moottoritie A1 Bernistä Zürichiin kulkee Kirchbergin poikki.
Conservatori Superior de Música del Liceu

Conservatori Superior de Música del Liceu on tunnettu musiikkikoulu Barcelonassa, Espanjassa. Se perustettiin 1871, aluksi nimellä Liceo Filo-dramático de Montesión. Koulussa ovat opiskelleet mm. Victoria de los Ángeles, Montserrat Caballé sekä José Carreras.
Pentoosifosfaattireitti

Pentoosifosfaattireitin säätely

Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin katalysoima vedyn poisto glukoosi-6-fosfaatista on irreversiibeli, joten se on tämän aineenvaihduntareitin tärkein säätelykohta. Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasia inhiboi NADP⁺:n matala konsentraatio verrattuna NADPH:hon. Tämä johtuu siitä, että NADPH sitoutuu entsyymiin huomattavasti voimakkaammin kuin NADP⁺ ja toimii entsyymin inhibiittorina.
Pentoosifosfaattireitin ensimmäinen ja toinen vaihe toimivat toisistaan riippumatta. Jos riboosi-5-fosfaattia tarvitaan huomattavasti enemmän kuin NADPH:ta, muutetaan suurin osa glukoosi-6-fosfaatista glykolyysillä fruktoosi-6-fosfaatiksi, josta pentoosifosfaattireitin entsyymit transaldolaasi ja transketolaasi muokkaavat riboosi-5-fosfaattia. Jos taas NADPH:ta tarvitaan enemmän, muuntuu oksidatiivisessa vaiheessa muodostunut riboosi-5-fosfaatti fruktoosi-6-fosfaatiksi täydellisesti ja fruktoosi-6-fosfaatista eliöt voivat tuottaa glukoosi-6-fosfaattia pentoosifosfaattireitin lähtöaineeksi.
Hurrikaani Karl

Vaikutus

Meksikonlahdella jouduttiin evakuoimaan öljynporauslauttoja Karlin vuoksi. Myös Laguna Verden ydinvoimalaitos Veracruzin rannikolla jouduttiin sulkemaan. Ainakin kahdeksan ihmistä kuoli, joista viisi Veracruzissa.
Jarkko Männistö

Jarkko Tapani Männistö (s. 27. marraskuuta Turku) on suomalainen asianajaja, varatuomari ja oikeustieteen tohtori.
Männistö valmistui vuonna 2003 oikeustieteen maisteriksi Turun yliopistosta. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 2013. Väitöskirja “Theory of Preclusion” käsitteli siviiliprosessuaalista oikeusvoimaoppia.
Asianajajaksi hänet hyväksyttiin vuonna 2012. Männistö on erikoistunut riita-asioiden oikeudenkäynteihin ja erityisesti vahingonkorvausasioihin. Ennen asianajajaksi ryhtymistään Männistö työskenteli oikeusministeriön yhteydessä toimivan henkilövahinkoasiain neuvottelukunnan pääsihteerinä vuosina 2006–2011.
Asianajotyön ohella hän on toiminut asianajajatutkinnon oikeudenkäyntikoulutuksen vastuuopettajana vuodesta 2011. Lisäksi hän toimii Asianajajaliiton siiviiliprosessioikeudellisen asiantuntijaryhmän puheenjohtajana sekä koulutusvaliokunnan jäsenenä.
Männistö toimii osakkaana perustamassaan Jarkko Männistö Asianajotoimistossa.
Männistö valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa.