google/wiki40b huggingface dataset:
M/S Celestyal Crystal

Historia

M/S Celestyal Crystal on entinen M/S Sally Albatross, joka rakennettiin vuonna 1992 samannimisen risteilyaluksen rungon päälle Finnyardsin Rauman telakalla.

Viking Saga 1980

Alkuperäinen alus, M/S Viking Saga, rakennettiin vuonna 1980.

Sally Albatross (I) 1986

Viking Saga muutettiin Sally Albatross -risteilyalukseksi vuonna 1986. Laiva paloi vesirajan yläpuolisilta osin korjauskelvottomaksi vuonna 1990 ollessaan korjattavana Finnbodan telakalla Nackassa.

Sally Albatross (II) 1992

Laivan omisti Rederi AB Sally. Se siirtyi Silja Linen taustayhtiöille samana vuonna 1992.
Sally Albatross risteili Helsingistä käsin 4. maaliskuuta 1994 asti. Tuolloin laiva ajoi Porkkalan edustalla pahasti karille, koska komentosillan henkilökunta ei hallinnut laivan nagivointijärjestelmää. Se vajosi osittain matalikolle. Alus saatiin pelastettua, ja sitä korjattiin ensin Helsingin Vuosaaren telakalla ja lokakuusta 1994 alkaen La Speziassa Italiassa.

Leeward / SuperStar Taurus 1995

Alus vuokrattiin Norwegian Cruise Linelle, jonka liikenteessä alus oli 20. lokakuuta 1995 alkaen vuosituhannen vaihteeseen saakka. Laivan nimenä oli Leeward.
Laiva aikarahdattiin Star Cruises -varustamolle. Superstar Taurus -nimisenä alus risteili Japanin ja Korean välillä maaliskuusta 2000 joulukuuhun 2001 saakka.

Laivan vaiheita 2000-luvulla

Uutta rahtaajaa ei löytynyt, joten vuonna 2002 alus palasi Itämerelle ja aloitti risteilytoiminnan Silja Opera -nimisenä kesäkuussa 2002. Risteilyjä oli Helsingistä Tallinnaan, Pietariin ja Visbyyn.
Alus rekisteröitiin Sea Containers Opera Ltd. -yhtiölle 19. heinäkuuta 2006. Laivan nimeksi tuli Opera ja kotisatamaksi Nassau. Sea Containers myi Operan toukokuussa 2007 kyproslaiselle Louis Cruise Linesille. Heinäkuussa alus sai silloisen Cristal-nimensä. Se korvasi M/S Sea Diamond -aluksen, joka upposi 6. huhtikuuta 2007 Välimerellä.
Joulukuussa 2013 laiva aloitti Louis Cristal -nimisenä yhteistyössä kanadalaisen matkatoimiston kanssa ensimmäisenä viikon risteilyt Kuuban ympäri.
Alkuvuodesta 2015 laivan nimeksi muutettiin Celestyal Crystal. Kesäkuussa 2015 alus törmäsi toisen aluksen kanssa Turkin rannikolla.
Saksalainen rekisterikilpi

Historia

Vuosina 1870–1890 Saksassa käytettiin polkupyörissä rekisterikilpiä. Vuonna 1897 alettiin kiinnittää autoihin rekisterikilpiä. Rekisterikilvet olivat pakollisia kaikissa autoissa 1. lokakuuta 1906 alkaen. Tunnuksen alussa oli roomalainen numero osoittamassa, mihin alueeseen auto kuului (I = Preussi, II = Baijeri jne.). Tämän jälkeen seurasi kirjain, joka tarkoitti seutua, johon auto kuului (esim. I A = Berliini), ja lopuksi numerosarja. 
Toisen maailmansodan jälkeen jokaisella miehitysvyöhykkeellä oli omat värit tekstille ja taustalle. Vuonna 1947 liittoutuneet päättivät kehittää yhtenäisen järjestelmän, jota on käytetty vuodesta 1948 lähtien. Siinä tekstin väri on aina musta ja taustan valkoinen.
Vuonna 1949 huomattiin, että erilaisten yhdistelmien määrä järjestelmässä oli riittämätön. Yhä useampi näet hankki itselleen auton. Tästä syystä otettiin Länsi-Saksassa vuonna 1956 käyttöön uusi järjestelmä. Itä-Saksassa kehitettiin jo vuonna 1953 uusi järjestelmä, erilainen kuin Länsi-Saksassa. Kummassakin maassa rekisterikilvissä käytettiin samaa DIN-Fonttia.
Kun Saksa jälleenyhdistyi vuonna 1990, Länsi-Saksan piirikuntien ja kaupunkien lyhenteet pysyivät ennalleen. Sen sijaan Itä-Saksan alueesta muodostettujen uusien osavaltioiden piirikunnille ja kaupungeille annettiin omat lyhenteet, joiden tuli olla ennestään käyttämättömiä. Esimerkiksi Dresden sai lyhenteen DD, koska D oli jo käytössä länsisaksalaisen Düsseldorfin lyhenteenä. 
Vuonna 1994 rekisterikilvissä otettiin käyttöön uusi kirjasinlaji FE (saks. Fälschungserschwerend eli vaikeasti väärennettävä), ja lisäksi kilpien tuli siitä lähtien olla heijastavaa materiaalia. Vuodesta 2000 lähtien FE-fontti on ollut ainoa sallittu ja kilvissä on ollut pakollinen sininen EU-palkki vasemmassa reunassa.
Vanhat rekisterikilvet, joissa käytetään DIN-fonttia ja joissa ei ole sinistä palkkia, ovat edelleen sallittuja, mutta kilpien on aina oltava heijastavaa materiaalia.
Sarita Skagnes

Sarita Skagnes (synt. Satwant Kaur Khenth, ent. Satwant Paulsen, s. 1969 Punjab, Intia) on norjalainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti.
Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerta Vain tytär (Bare en datter, Gyldendal, 2007), on kuvaus tytön kasvusta perinteisessä punjabilaisessa patriarkaalisessa yhteisössä.
Skagnes syntyi intialaiseen perheeseen ei-toivottuna kolmantena tyttärenä. Hänen lapsuuttaan leimasivat pakkotyö, toistuvat pahoinpitelyt ja omien sukulaisten harjoittama seksuaalinen hyväksikäyttö. Muun perheen muuttaessa Norjaan hänet vaihdettiin miespuoliseen serkkuun ja hän jäi Intiaan kotiapulaiseksi tätinsä perheeseen. Vasta kuusitoistavuotiaana Skagnes seurasi perhettään Norjaan. Arkea synkensi perhettään väkivaltaisesti hallitseva isä, jolle erityisesti tyttäret olivat vain taakka. Skagnesin rakastuttua norjalaismieheen isä uhkasi häntä kunniamurhalla. Uhan vuoksi Skagnes joutui läheisineen vaihtamaan sekä asuinpaikkaa että nimeään.
Kirjan julkaisun jälkeen Skagnes on keskittynyt erityisesti ajamaan tyttöjen ja naisten olojen parantamista lähisuhde- ja perheväkivaltaa sekä pakkoavioliittoja vastaan. Hän on toiminut asiantuntijana ja neuvonantajana seminaareissa, paneeleissa sekä toimikunnissa. Hän on kiertänyt kouluissa luennoimassa aiheesta.
Kirjansa tekijänoikeustuotot Skagnes lahjoittaa lyhentämättömänä kehitysyhteistyöjärjestö Planin kansainväliseen Koska olen tyttö -kampanjaan, joka edistää kehitysmaiden – erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa olevien – tyttöjen koulutusta, suojelua ja oikeuksia.
Astronomer Royal

Astronomer Royal (Kuninkaallinen tähtitieteilijä) on korkea virka Yhdistyneen kuningas­kunnan hovissa. Nykyisin virkoja on kaksi. Korkeampi niistä on 22. kesäkuuta 1675 perustettu Astronomer Royalin virka, toinen on vuonna 1834 perustettu Skotlannissa toimivan kuninkaallisen tähti­tieteilijän virka (engl. Astronomer Royal for Scotland).
Kaarle II, joka vuonna 1675 perusti Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion, nimitti samalla ensimmäiseksi kunin­kaalliseksi tähti­tieteilijäksi John Flamsteedin. Hänen oli ”mitä huolelli­simmin ja ahke­rimmin oikaistava taivaiden liikkeestä ja kiintotähtien sijainnista laaditut taulukot, jotta voitaisiin määrittää suuresti kaivatut paikkojen pituus­piirit meren­kulun taidon täydel­lis­tä­miseksi”.
Vuoteen 1972 saakka Astrononer Royal oli samalla Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion johtaja. Sen jälkeen kun tehtävät erotettiin toisistaan, Astronomer Royal on ollut lähinnä kunniatehtävä, johon ei liity muita erityisiä velvollisuuksia kuin neuvoa hallitsijaa tähti­tieteelli­sissä ja siihen läheisesti liittyvissä tieteelli­sissä kysymyksissä. Astronomer Royal saa vuosittain 100 punnan stipendin ja on kunin­kaallisen hovin jäsen Lord Chamberlainin alaisuudessa. Virka on erittäin arvostettu.
Vuonna 1792 perustettiin myös Irlannissa toimivan kunin­kaallisen tähti­tieteilijän virka (engl. Astronomer Royal for Ireland), mutta se lakkautettiin Irlannin itsenäistyessä vuonna 1921.
Länsi-Siperian alanko

Länsi-Siperian alanko (ven. За́падно-Сиби́рская равни́на) on laaja alankoalue Aasian luoteiskulmassa Länsi-Siperiassa Venäjällä ja Kazakstanissa.
Länsi-Siperian alangon pinta-ala on noin kolme miljoonaa neliökilometriä. Se ulottuu pohjoisessa Jäämerelle ja etelässä Kazakstanin pohjoisosaan. Lännessä se rajoittuu Uralvuoristoon ja idässä Keski-Siperian ylänköön. Alangon mitta pohjoisesta etelään on noin 2 500 kilometriä ja idästä länteen noin 1 000–2 000 kilometriä.
Suurin osa alangosta kuuluu Obin vesistöön. Itäosa kuuluu Jenisein vesistöön ja lisäksi näiden kahden suuren joen välissä on joukko pienempiä jokia. Suurinta osaa alueesta peittää pohjoinen havumetsä, taiga. Lisäksi pohjoisessa on tundraa ja etelässä aroa.
Länsi-Siperian alanko on maailman suurimpia yhtenäisiä alankoalueita, sillä siellä ei ole oikeastaan lainkaan korkeampia maastonmuodostelmia. Alueella ovat maailman laajimmat suot, ja soinen metsämaa on sen tunnusomaisin maastonmuoto. Osa suomaasta muodostaa valtavia turvesoita.
Alueella on suuria öljy- ja maakaasuesiintymiä.
Bestseller

Bestseller (engl. parhaiten myyvä; suomalaisia vastineita menekkiteos, menestyskirja, myyntimenestys) on kirja, jota voidaan pitää hyvin suosittuna erilaisten myyntilistojen perusteella. Suomessa tällainen on kuukausittainen Mitä Suomi lukee -lista, joka perustuu valittujen kirjakauppojen ja marketketjujen kirjamyyntiosastojen myyntiin. Lisäksi Suomen Kustannusyhdistys on vuodesta 2000 alkaen julkaissut luettelon vuoden eniten myydyistä kirjoista kirjallisuuslajeittain. Pohjois-Amerikan tunnetuinta bestseller-listaa pitää The New York Times.

Varhaiset bestsellerit

Ensimmäisen bestsellerinä pidetään Goethen Nuoren Wertherin kärsimyksiä (Die Leiden des jungen Werther), joka julkaistiin vuonna 1774. Jotta kirjasta saattoi tulla bestseller, tarvittiin välineet niiden painamiseen massatuotantona ja luotettavat levityskanavat.

Määritelmä ja luokittelu

Kirjojen myyntiuvut ovat vain suuntaa antavia, kirja voi olla bestseller myös myynnin määrän suhteessa muihin kirjoihin.
Bestsellerit jaetaan tavallisesti kahteen pääluokkaan, kaunokirjallisuuteen ja tietokirjallisuuteen. Harry Potterin suosion myötä on myös alettu pitää listaa eniten myydyistä lasten ja nuorten kirjoista.
Bruce Fraser

Sir Bruce Austin Fraser (5. helmikuuta 1888 Acton – 12. helmikuuta 1981 Lontoo) oli brittiläinen amiraali toisen maailmansodan aikana.
Fraser liittyi Kuninkaalliseen laivastoon vuonna 1902 ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa laivaston tykistöupseerina. Toisessa maailmansodassa hän toimi Kotilaivaston komentajana ja huolehti Murmanskiin matkanneiden avustussaattueiden suojaamisesta. 26. joulukuuta 1943 Fraser johti Nordkapin taistelua, jossa saksalainen taisteluristeilijä Scharnhorst upotettiin ja sen lähes kaksi tuhatta merisotilasta hukkuivat.
Vuonna 1944 Fraser nimitettiin Brittiläisen Tyynenmeren laivaston komentajaksi, ja hän allekirjoitti Ison-Britannian edustajana Japanin antautumissopimuksen 2. syyskuuta 1945. Hänelle myönnettiin aatelisarvo vuonna 1946 ja hänet ylennettiin laivastoamiraaliksi vuonna 1948. Fraser toimi Kuninkaallisen laivaston komentajana (First Sea Lord) vuosina 1948–1951.
Susan Stamberg

Susan Stamberg (o.s. Levitt; s. 7. syyskuuta 1938 Newark, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja. Aloittaessaan 1972 NPR:n All Things Considered -ohjelmassa, hänestä tuli maansa ensimmäinen naispuolinen uutisankkuri valtakunnallisessa radioverkossa. Nykyään Stamberg toimii vierailevana emäntänä NPR:n Morning Edition ja Weekend Edition Saturday -ohjelmissa.
Uransa aikana Stamberg on tehnyt tuhansia haastatteluja, joiden kohteena on ollut muun muassa Laura Bush, Billy Crystal, Rosa Parks, Dave Brubeck ja Luciano Pavarotti. Hän on myös kirjoittanut kaksi kirjaa ja ollut mukana toimittamassa kolmatta.
Susan Stamberg nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Francesco Rutelli

Francesco Rutelli (s. 14. kesäkuuta 1954 Roomassa) on italialainen poliitikko, joka oli Romano Prodin toisen hallituksen kulttuuri- ja turismiministeri 2006-2008. Hän oli Rooman pormestarina 1993-2001. Vuoden 2001 vaaleissa Rutelli oli Oliivipuukoalition pääministeriehdokas. Francesco Rutelli oli Europarlamentin jäsen 1999-2004. 2009 hän erosi Demokraattisesta puolueesta ja perusti Alleanza per l'Italia -puolueen.
Helsingin Roihu

Seuran perustaminen

Helsinkiläinen Roihu ry on perustettu vuonna 1957. Parhaiten Roihu on tunnettu pesäpallosta, sillä  1990-luvulla naisten joukkue pelasi Suomen pääsarjassa, Superpesiksessä. Pudottuaan sarjasta Roihun toiminta haki vauhtia alemmista sarjoista palaten huipun tuntumaan menestyksellään Ykköspesiksessä. Kaudella 2009 Roihu sijoittui lohkossaan kuudenneksi ja seuraavalla kaudella jo neljänneksi.

Paluu Superpesikseen

Kaudella 2012 naisten Ykköspesiksessä siirryttiin lohkottomaan sarjajärjestelmään. Roihun sijoitus oli kauden päätteeksi neljäs. Sarjapaikka Superpesikseen tuli kuitenkin auki kun Petojussit ja Ylihärmän Pesis-Junkkarit luopuivat Superpesis-paikoistaan. Hakemuksen myötä Roihu sai paikan pääsarjasta kaudelle 2013.
Karvojalampi

Maantietoa

Lampi on 600 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,6 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Se sijaitsee Siltastenmäen ja Haavistonmäen välisessä painaumassa ja lammen kynnys aukeaa Keihäsjärven suuntaan. Sinne laskee Iharannanlahteen alle 700 metrinen laskuoja. Lampeen laskee seitsemän lyhyttä suo-ojaa, mutta Takalammilta tulevalla ojalla on laajin valuma-alue. Järvellä on kaksi vapaa-ajan asuntoa, jotka on rakennettu rannan lähelle. Niille johtaa tiet Iittalasta.
Bradley Beach

Bradley Beach on kunnallishallinnollinen kaupunginosa Monmouthin piirikunnassa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 laskujen mukaan kaupunginosan asukasluku oli 4 793. Kesäväestön kokonaismäärä voi kohota jopa 30 000:een, sillä paikka on hyvin suosittu kesäloma-aikaan.
Miles Ahead

Uudelleenjulkaisut

Sony Music Entertainment (Japan) Inc. on julkaissut albumin CD-versiona 20. syyskuuta 1998. CD-levyn suojakotelo on näköispainos alkuperäisen albumin kannesta. Samaa kantta on käytetty alla mainitussa julkaisussa.
Vuonna 2007 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassa Original Album Classics 5xCD (Columbia 88697160382CD5). Albumille on lisätty kappaleet ”Springsville” (kesto 3:16), ”Blues for Pablo” (3:32), ”Medley: The Meaning of the Blues / Lament; The Meaning of the Blues / Lament” (5:10) ja ”I Don’t Wanna Be Kissed (By Anyone But You)” (3:12).
Tim Kring

Richard Timothy ”Tim” Kring (s. 9. heinäkuuta 1957 El Doradon piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hän on luonut televisiosarjat Tuntematon uhka (Strange World), Yli synkän virran (Crossing Jordan), Heroes ja Kosketus (Touch). Tuntematon uhka päättyi nopeasti aloittamisensa jälkeen vuonna 1999, Mutta muut sarjat ovat jatkuneet useamman kauden verran. Kring valmistui USC:n elokuvataiteen laitokselta 1983.
Kring aloitti uransa käsikirjoittajana Ritari Ässä -televisiosarjan parissa. Muita varhaisia töitä olivat Jeph Loebin kanssa kirjoitettu jakso Misfits of Science -sarjaan sekä käsikirjoitus elokuvaan Teen Wolf Too.
Myllyjärvi (Ruovesi, Helvetinjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.
Kauhun kiskot

Juoni

Oppilaskunta päättää järjestää kaikkien aikojen villeimmät yliopiston päättäjäisjuhlat junassa. Junan kiitäessä raiteilla kyydissään juhlivia opiskelijoita, on kyydissä myös kutsumaton vieras, jolle juhlat junassa ovat yhtä murhaa.
Sinikotinga

Levinneisyys

Sinikotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kartiskalampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.
Juraj Valach

Seuraura

Valach on HKm Zvolenin kasvatti. Hän debytoi seuran Extraliga-joukkueessa vain 16-vuotiaana kaudella 2005–2006, jolloin Valach pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Tri-City Americans varasi hänet 20. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2006. Valach siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2006–2007, jolloin hän oli Americansin tehokkain puolustaja tehoilla 7+23=30. Syksyllä 2007 NHL-varaamaton Valach osallistui San Jose Sharksin harjoitusleirille. Kaudeksi 2007–2008 hän vaihtoi WHL-joukkuettaan Vancouver Giantsiin. Valachin joukkue vaihtui kauden aikana kuitenkin edelleen kaksi kertaa, kun hän siirtyi ensin Regina Patsiin ja sittemmin Red Deer Rebelsiin.
Kaudeksi 2008–2009 Valach palasi kasvattajaseuraansa HKm Zvoleniin, jossa hänen varsinainen Extraligan tulokaskautensa toi 46 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä ja 13 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Valach pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla 1. hokejová liga SR:n HC 07 Detvassa. Kaudella 2009–2010 hän teki Extraligan runkosarjassa tehot 8+7=15. Valach oli Zvolenin eniten maaleja tehnyt puolustaja Ladislav Čiernyn kanssa. Hän sijoittui myös 143 minuutillaan koko liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain HC Banská Bystrican Lukáš Bambuch.
Valach siirtyi kaudeksi 2011–2012 kaksivuotisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon. Kesken kauden, joulukuussa 2011 seura lainasi hänet ja Tomáš Pospíšilin loppukaudeksi saman liigan HC Slavia Prahaan, josta puolestaan Kometan suuntaan siirtyivät Tomáš Svoboda ja Jiří Vašíček. Kaudeksi 2012–2013 Valach palasi sopimuksensa mukaisesti Kometaan. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella Slaviaan. Valach jakoi 11 osumaallaan koko Extraligan puolustajien maalipörssin voiton HC Třinecin Vladimír Rothin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+7=13. Slavia putosi kauden päätteeksi 1. česká hokejová ligaan.
Kaudeksi 2015–2016 Valach siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n slovakialaisjoukkue HC Slovan Bratislavaan. Joulukuussa 2015 hän palasi kuitenkin Tšekin Extraligaan ja siirtyi loppukauden sopimuksella KLH Chomutoviin. Kesäkuussa 2016 Valach teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän voitti Extraligan pudotuspelien puolustajien maalipörssin viidellä osumallaan. Valach valittiin kauden päätteeksi liigan parhaaksi puolustajaksi.

Maajoukkueura

Valach edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2014. Yhteensä Valach on pelannut 27 A-maaottelua tehden kuusi syöttöpistettä.
Valach pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Slovakian varakapteenina. Valach pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa, jolloin hän jakoi tehoilla 1+3=4 Slovakian sisäisen pistepörssin voiton Martin Štepánin ja Matej Mišuran kanssa sekä sisäisen syöttöpörssin voiton Milan Grmanin kanssa.
Kalaton (Loppi, Saarelankulma)

Maantietoa

Lampi sijaitsee Räyskälästä tulevan harjujakson länsipuolella tai jopa sisällä. Lampi saattaa olla kokonaan tai osittain suppa. Lammen pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriäj  sen rannat ovat harjun rinteitä tai lounaassa suota. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13609.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy. Lampeen laskee kolme lyhyttä suo-ojaa. Sillä ei ole nykyään laskuojaa, mutta sellainen oli vielä tai jo olemassa 1950-luvulla.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Kalattoman lampi". Se oli silloin autio.
Vuoden 1958 peruskartassa oli Kalattomasta kaivettu laskuoja Kalevansuolla olevalle Kalevanlammille. Suo oli tuolloin ojittamaton. Myöhemmin, kun suo ojitettiin, jäi laskuoja piirtämättä.
Jarmo Pienimäki

Jarmo Pienimäki on ollut Ähtärin kaupunginjohtaja vuodesta 2012. Aiemmin hän oli Ylitornion ja Pellon kuntien sivistystoimenjohtaja. Hän on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri.
Järeänokkakaivaja

Levinneisyys

Järeänokkakaivajaa tavataan Perussa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seipi

Ulkonäkö ja koko

Seipi muistuttaa särkeä, mutta on hoikempi ja vähemmän punasävyinen. Lajin silmät ovat vaaleankeltaiset ja kuono lyhyt. Iiriksessä on pieniä tummia pilkkuja. Sen väritys on hailakka. Seivellä on hopeiset kyljet, tumma selkä ja vaalea vatsa, ja vatsaevissä on kellertävän oranssi vivahde. Tavallisesti tummareunaisella kylkiviivalla on 48–53 suomua. Peräevän reuna on kovera, ja nieluhampaat ovat kahdessa rivissä. Seiven ruumis on matala, joten se muistuttaa muodoltaan eniten salakkaa, mutta seiven erottaa salakasta lyhyen, selkäevän mittaisen peräevän avulla. Seipi kasvaa 20–25 senttimetrin pituiseksi. Seiven pituus voi olla enimmillään 40 senttimetriä, paino 1,0 kg ja suurin tunnettu elinikä 16 vuotta.

Lisääntyminen

Se liikkuu parvissa ja nousee varhain keväällä jokiin ja puroihin kutemaan hiekka- tai kivikkopohjalle. Koirailla on kutukyhmyjä koko ruumiissa. Parvet pysyttelevät kutupaikalla pari viikkoa ennen kuin palaavat alajuoksulle. Mätimunia on 3 000–27 000. Ne ovat suuria (2 mm) ja lasketaan pohjalle. Poikaset ovat yksivuotiaina 6–7 senttimetrin mittaisia, kaksivuotiaina 10–20 senttimetriä. Seipi on kutukypsä 3–4-vuotiaana.

Ravinto

Se syö vesi- ja ilmahyönteisiä, matoja, pieniä kotiloita, joskus kasvinosia. Liha on hyvin ruotoista ja arvotonta. Siperialaisella alalajilla on kuitenkin paikallisesti jonkin verran merkitystä ruokakalana. Seipiä pyydystetään kiinteillä pyydyksillä, verkoilla, nuotalla ja koukuilla.
Nixon Kiinassa

Nixon Kiinassa (engl. Nixon in China) on John Adamsin kolminäytöksinen ooppera. Nimensä mukaisesti ooppera käsittelee Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin valtiovierailua Kiinaan, missä hän tapasi puhemies Mao Zedongin, pääministeri Zhou Enlain ja muita maan johtajia. Se kantaesitettiin Houstonin oopperassa vuonna 1987 ja voitti vuonna 1989 Grammy-palkinnon parhaasta uudenmusiikin sävellyksestä. Oopperan Suomen kantaesityksen teki Kansallisooppera vuonna 1990. Teos on poikkeuksellinen tiukasti nykyaikaan ja maailmanpolitiikkaan liittyvän aiheensa vuoksi, jota se käsittelee barokkioopperan kaltaisella muodollisuudella. Teoksen libreton on kirjoittanut Alice Goodman ja sen ensiesityksen ohjasi Peter Sellars. Teoksen Suomen ensi-esitys oli Suomen Kansallisoopperassa 29. marraskuuta 1990.
Oopperan musiikki on Adamille tyypillisen minimalistista ja sisältää vaikutteita 1940-luvun big band-musiikista.
Unna Junná

Ohjelman taustaa

Saamenkielistä lastenohjelmaa yritettiin saada Yleisradion ohjelmistoon tuloksetta vuosikausien ajan. Esimerkiksi vuonna 2004 Yle vetäytyi viime hetkillä yhteispohjoismaisesta tuotannosta. Yhtiön mukaan syynä oli muun muassa saamelaislasten vähäinen lukumäärä, jonka vuoksi heille ei kannattanut tehdä ohjelmaa. Helsingissä vieraillut saamelaisten lähetystö järjesti myöhemmin mielenosoituksen Eduskuntatalon portailla ja tapasi Yleisradion hallintoneuvoston jäseniä. Lopulta saamenkielinen lastenohjelma saatiin Ylen ohjelmistoon syyskuussa 2007. Aluksi ohjelmaa tehtiin Yle Sámi Radion ja SVT-Sápmin suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona, mutta vuodesta 2011 lähtien Unna Junnásta on vastannut Yleisradio SVT:n vetäydyttyä sen tekemisestä. Ohjelmaa on tehty vuosittain kolmekymmentä 15 minuutin pituista jaksoa, joista puolet on esitetty kevätkaudella ja puolet syksyisin. Unna Junnán perinteinen lähetysaika on ollut Yle TV2:lla sunnuntaiaamuisin kello 7.45. Uusintoina sitä on esitetty myös Yle Fem -kanavalla.
Vuonna 2011 ohjelma sai Komin tasavallassa järjestetyn suomalais-ugrilaisten kansojen elokuvafestivaalin pääpalkinnon lastenohjelmien sarjassa. Unna Junnálla on katsottu olleen tärkeä rooli viime vuosina tapahtuneella uhanalaisten saamelaiskielien elpymisellä, kun saamelaiskieliä puhuvat lapset ovat sen ansioista kiinnostuneet uudelleen myös äidinkielestään.
Kai Havertz

Kai Havertz (s. 11. kesäkuuta 1999) on saksalainen jalkapalloilija pelipaikaltaan keskikenttä, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia sekä Saksan jalkapallomaajoukkuetta.
Havertz teki debyyttinsä Bundesliigassa lokakuussa 2016, mikä teki hänestä Leverkusenin historian nuorimman Bundesliiga-pelaajan. Lisäksi hän on nuorin pelaaja, joka on pelannut 50:ssä Bundesliigan ottelussa.