google/wiki40b huggingface dataset:
ASRAD-R

ASRAD-R (Advanced Short Range Air Defence System - RBS) on lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Järjestelmää käyttää ainakin Suomen Puolustusvoimat joka on nimennyt sen ItO 2005:ksi. Järjestelmän kantama on 8 kilometriä ja pystyulottuvuus 5 kilometriä.

Järjestelmä

Järjestelmään kuuluu Saksalaisen RDE:n valmistama ohjustorni, sveitsiläisen Oerlikon Contravesin valmistama johtamisjärjestelmä, ruotsalaisen Saab Bofors Dynamicsin valmistamat Bolide- ilmatorjuntaohjukset ja niin ikään ruotsalaisen Ericsson Microwave Systemsin valmistama HARD 3D -ilmavalvontatutka. Lisäksi järjestelmää on mahdollista käyttää kannettavalla ampumalaitteella, RBS-70:llä. Ampumalaite on Saab Bofors Dynamicsin valmistama. Järjestelmää voidaan käyttää kaikissa valaistusolosuhteissa ja sen tutka pystyy havaitsemaan kohteen jopa 20 kilometrin päästä. HARD 3D -tutkaa on hyvin vaikea havaita nykyaikaisilla tiedusteluvastaanottimilla, koska se on LPI-tutka. Tutkalla havaittu kohde siirretään seurantasensorille, jona voidaan käyttää lämpökameraa tai CCD-televisiokameraa. Seurantajärjestelmä ja laser-etäisyysmittari laskevat tuhoamisvyöhykkeen, jolle tullutta kohdetta ammutaan Bolide-ohjuksella. Ohjus hakeutuu kohteeseen laser-säteen seurannalla. Ohjuksen korjauskomentojen vastaanotin on ohjuksen takaosassa, joten ohjuksen häiritseminen on mahdotonta nykyään käytössäolevilla häirintäjärjestelmillä. Ohjus räjähtää ennen kohteeseen törmäystään herätesytyttimen avulla. Järjestelmän ohjus on erittäin tehokas panssaroituja rynnäkkökoneita ja taisteluhelikoptereita vastaan, koska siinä on taistelulatauksen lisäksi suunnattu räjähdysvaikutus. Yksikön järjestelmät voidaan liittää yhteiseen viestiverkkoon, joka mahdollistaa tehokkaan taistelutekniikan ja ilmatilanne tietojen välittämisen toisille yksiköille.

Käyttö Suomessa

Suomen Puolustusvoimat hankki ASRAD-R-järjestelmän valmiusyhtymien käyttöön vuonna 2002. Suomi hankki neljä ilmatorjuntaohjuspatteria eli yhteensä 16 ohjuslavettia. Suomessa ohjuslavetit on sijoitettu kevyiden Unimog 5000 -kuorma-autojen lavalle, joten niiden liikkumisnopeus on vähintäänkin muiden mekanisoitujen joukkojen tasoa. Sodanajan kokoonpanossa patterit on tarkoitus sijoittaa pääkaupunkiseudun ja kolmen valmiusyhtymän käyttöön.
Liechtensteinin lippu

Liechtensteinin lippu on Liechtensteinin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Siinä on ruhtinaskunnan kansalliset värit punainen ja sininen samankokoisina vaakasuuntaisina raitoina, sininen ylhäällä. Sinisen raidan vasemmassa reunassa on kultainen ruhtinaan kruunu. Sininen väri kuvaa kirkasta taivasta ja punainen kotilieden hiillosta. Kultainen kruunu kuvaa ruhtinassuvun ja kansan yhteyttä. Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Kruunu lisättiin vuonna 1937 sen jälkeen, kun Liechtensteinin lippu oli vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa sekoittunut identtiseen Haitin lippuun. Kruunun ulkomuotoa muutettiin hiukan vuonna 1982.
Panteleimonin silta

Panteleimonin silta (ven. Пантелеймо́новский мост, Panteleimonovski most) on yksi Fontankan ylittävistä silloista Pietarin kaupungissa Venäjällä.
Nykyisen sillan paikalle oli vuonna 1726 valmistunut puinen sillan ja akveduktin yhdistelmä, joka johti vettä läheisen Kesäpuiston suihkulähteisiin. Rakenne korvattiin uudella arkkitehti Bartolomeo Rastrellin suunnittelemalla barokkityylisellä silta-akveduktilla, joka valmistui 1749. Vuonna 1777 tulva tuhosi Kesäpuiston suihkulähteet ja akvedukti kävi tarpeettomaksi ja purettiin.
Vuonna 1824 valmistui paikalle Ketjusiltana tunnettu silta, joka purettiin vuonna 1906, vaikka sillan rakenteet olivatkin kestäneet moitteetta. Purkamisen syynä oli toisen Fontankan sillan, samanrakenteisen nykyistä Egyptiläistä siltaa edeltäneen ketjusillan sortuminen vuonna 1905.
Nykyisen sillan rakentamisprojekti alkoi vuonna 1907 ja silta valmistui vuonna 1914. Sillassa on massiiviset kiviset maatuet ja kannattajina 12 matalaa teräskaarta. Silta on 43 metriä pitkä ja 23,4 metriä leveä.
Silta nimettin vuonna 1925 uudelle nimelle Pestelin silta (ven. Мост Пестеля, Most Pestelja), nimenvaihdoksella haluttiin muistaa sata vuotta aikaisemmin tapahtunutta Dekabristikapinaa. Sillalle palautettiin sen alkuperäinen Pyhään Panteleimoniin viittaava nimi vuonna 1991.
Marja-Leena (laulaja)

Marja-Leena Hyvärinen (o.s. Hentunen, s. 7. tammikuuta 1950 Sorsakoski) on suomalainen iskelmälaulaja, jonka kulta-aikaa oli 1970-luku. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluu muun muassa Sätkynukke. Hyvärinen käytti taiteilijanimenään Marja-Leena.
Hyvärinen työskenteli laulajauransa loputtua yli kaksikymmentä vuotta ravintolassa ja opiskeli sittemmin lähihoitajaksi sekä teki töitä leikkipuiston ohjaajana kunnes jäi eläkkeelle vuoden 2016 lopulla.
Vaikka Hyvärinen syntyi Sorsakoskella, vietti hän silti suurimman osan elämästään Helsingissä, josta hän muutti kesällä 2017 Varkauteen. 
Marja-Leenalla on yksi lapsi: vuonna 1983 syntynyt poika, joka on myös harrastelijamuusikko, -laulaja ja -kirjailija.
Hietajärvi (Jyväskylä, Korospohja)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,8 metriä mpy.
Merry

Merry (メリー) on japanilainen yhtye, joka perustettiin lokakuussa vuonna 2001. Merry yhdistelee musiikissaan hardrockia, punkia, jazz- ja blues-vivahteita ja kauniita balladeja luoden omalaatuisen soundin.

Ulkomailla

Ensimmäiset ja tällä hetkellä ainoat ulkomailla julkaistut albumit ovat Nu chemical Rhetoric ja PEEP SHOW. Joulukuussa 2006 bändi vieraili myös ensimmäistä kertaa ulkomailla keikalla Saksassa ja Ranskassa.
Paluu ulkomaille koitti vuonna 2007, kun Merry esiintyi J-rock revolution festivaaleilla Los Angelesissa.

CORE

Bändin virallinen faniklubi, joka tällä hetkellä sallii vain kotimaiset jäsenet. Faniklubilaiset saavat jäsenlehden tietyn väliajoin, omia keikkoja ja muita etuja.
Selwyn Lloyd

Selwyn Lloyd (28. heinäkuuta 1904, Liverpool – 1978) oli brittiläinen poliitikko ja asianajaja. Vuonna 1944 hän erosi liberaaleista ja liittyi konservatiiveihin. Hän oli alahuoneen jäsen vuodesta 1945, toinen ulkoministeri 1951–1954, elintarvikeministeri 1954–1955, puolustusministeri 1955, ulkoministeri 1955–1960 ja valtiovarainministeri 1960–1962. Hänellä oli keskeinen asema Suezin kriisin aikana vuonna 1956.
Flateyjarbók

Flateyjarbók eli ”Flateyn kirja” on nimitys laajalle keskiajan islantilaiselle kokoelmakäsikirjoitukselle GKS 1005 fol., joka sisältää kuningassaagoja ja islantilaissaagoja sekä niihin liitettyjä lyhytsaagoja ja tarinoita (yks.  þáttr), ja jonkin verran myös runoutta ja lyhyempiä historiatekstejä (esim. Norjan löytäminen). Osa teksteistä on säilynyt vain Flateyjarbókissa, joidenkin osalta taas Flateyjarbókissa on säilynyt versio tai sellaisia saagan tai tarinan osia, joita ei tunneta muista käsikirjoituksista.

Tekijät ja omistaja

Käsikirjoitus on laadittu vuosien 1387–1390 välisenä aikana, minkä lisäksi käsikirjoituksessa oleviin annaaleihin on lisätty merkintöjä vuoteen 1394 saakka. Käsikirjoituksen on laatinut kaksi islantilaista kirkonmiestä, Jón Þórðarson (k. 1397 jälkeen) ja Magnús Þórhallsson, joista jälkimmäinen laati käsikirjoitukseen myös kuvituksen. Kopioidessaan tekstejä he ovat käyttäneet työnsä pohjana jopa lähes viittäkymmentä käsikirjoitusta, jotka ovat olleet peräisin jostain kirkollisesta keskuksesta tai luostarista, todennäköisesti Þingeyrarin tai Reynistaðrin luostareista tai Hólarin piispainistuimen kirjastosta. Kirjan omisti ja todennäköisesti myös tilasi varakas pohjoisislantilainen tilallinen, Jón Hákonarson (s. 1350).

Yleistä Flateyjarbókista

Flateyjarbók koostuu yhteensä 225:stä lehdestä. Se on laajin kaikista keskiajan islantilaisista käsikirjoituksista ja kuvituksensa ansiosta myös niistä kaikkein kaunein. Käsikirjoitusta laadittaessa on pyritty luomaan eheä kuvaus Norjan historiasta. Alkuperäiseen käsikirjoitukseen, joka sisälsi vain 202 sivua, on yhdistetty yksittäisten Norjan kuninkaiden, Olavi Tryggvenpojan, Pyhän Olavin, Sverre Sigurðrinpojan sekä Haakon IV Haakoninpojan, elämäkerrat. Niiden yhteyteen on lisätty myös sellaisia yksittäisiä lyhyitä tarinoita ja saagakatkelmia tai kokonaisia saagoja, joiden kerronnassa on jollain tapaa sivuttu myös näiden kuninkaiden elämää. Flateyjarbókissa nykyään olevat loput 23 sivua on lisätty käsikirjoitukseen 1400-luvun jälkipuoliskolla, ja ne sisältävät toisesta kuningassaagojen kokoelmakäsikirjoituksesta, Morkinskinnasta (1200-l.), löytyvän saagaversion kuningas Magnús Hyvästä (isl. góði) ja Haraldr Ankarasta (isl. harðráði).
Hilda Hannunen

Hilda Maria Hannunen (29. elokuuta 1882 – ?) oli suomalainen kutoja, joka toimi kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1920–1923.
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen listoilla vaaleissa 1919 ollut Hannunen nousi eduskuntaan varasijalta marraskuussa 1920. Hän kuului SDP:n radikaaliin siipeen ja piti itseään kommunistina. Huhtikuussa 1921 Hannunen ja Ville Vainio tekivät eduskunta-aloitteen Suomen hallitusmuodon muuttamisesta Neuvosto-Venäjän mallin mukaiseksi. Vaaleissa 1922 Hannunen valittiin kansanedustajaksi Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen listalta.
Hannusen vanhemmat olivat torppari Otto Hannunen ja Karolina Matintytär. Hannunen kävi kiertokoulua ja toimi vuoteen 1923 kutojana Helsingissä, Vaasassa ja Jyväskylässä. Sen jälkeen hän lähti Venäjälle ja muun muassa johti Valamon vanhainkotia.
Puolustusvoimien materiaalilaitos

Nyttemmin lakkautetut yksiköt

Vuonna 2003 lakkautettiin Iisalmen Asevarikko (IisAseV, ent. Asevarikko 9 AseV 9 ja Keskusvarikko 7) Iisalmen Peltosalmessa, Vammalan Asevarikko (VammAseV, ent. Asevarikko 3 AseV 3) Vammalan Tyrväällä, Oriveden Asevarikko (OrivAseV, entinen Asevarikko 6 AseV 6) Orivedellä ja Sääksjärven Asevarikko (SääksjAseV) Lempäälän Sääksjärvellä. Myöhemmin mm. Tervolan Varikko Tervolassa on joutunut rakennemuutoksen kohteeksi puolustusvoimien siviiliyritysten kanssa tekemän strategisen kumppanuuden myötä.

Perinteet

Materiaalilaitoksen vuosipäivää vietettiin 1. tammikuuta ja perinnepäivä on 30. marraskuuta.
Vuonna 2008 perustettu Maavoimien Materiaalilaitos oli maavoimien komentajan alainen. Kahta vuotta myöhemmin perustettu ilmavoimien itsenäinen Ilmavoimien materiaalilaitos taas ilmavoimien komentajan alaisuudessa. Merivoimien Materiaalilaitos oli perustettu jo vuonna 2006.
Linus linjalla

Linus linjalla (ital. La linea) on italialainen sarjakuva ja TV-piirrossarja. Hahmo syntyi vuonna 1969, ja televisiosarjaa tehtiin vuosina 1971–1986. Piirroshahmon loi pilapiirtäjä Osvaldo Cavandoli (1920–2007) alias Cava. Televisiosarjaa esitettiin alun perin Italian yleisradioyhtiön RAI:n TV-kanavalla, sen jälkeen yli 40 muussa maassa. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 90 jaksoa, ja ne ovat lyhyitä, yleensä noin 2½ minuutin mittaisia. Jaksoja esitettiin muun muassa ohjelmiston täytteenä ja mainosten välissä, ja suosion kasvettua niitä esitettiin myös elokuvateattereissa.
Linus linjalla -piirrossarjaa tuotettiin kolme kautta: 1972 (8 jaksoa), 1978 (56 jaksoa) ja 1986 (26 jaksoa). Sarja julkaistiin vuonna 2008 kokonaisuudessaan DVD:llä pohjoismaissa.
Sarjan idea syntyi alun perin vuonna 1969, kun Cavandoli suunnitteli mainoskampanjaa italialaiselle astiatehtaalle. Tuloksena oli isonenäinen piirroshahmo, joka on piirretty yhdellä viivalla siluettina. Hän on osa loputonta viivaa, ja hän kävelee sillä eteenpäin.
Kaksi vuotta myöhemmin oli vuorossa piirrossarja. Sarjassa Linus kohtaa erilaisia esteitä (esimerkiksi viiva päättyy kesken kaiken) ja vaatii tuohtuneena piirtäjältä korjausta tilanteeseen. Hahmon lisäksi kuvassa näkyy ajoittain piirtäjän käsi, kun tämä puuttuu asioihin. Taustaväri muuttuu tunnelman mukaisesti.
Piirrossarjan kaikki ääniroolit esitti Carlo Bonomi. Hän puhui Milanon murretta mahdollisimman epäselvästi, eikä sarjaa tarvitse dubata tai tekstittää. Musiikin sävelsi Franco Godi.
Piirrossarja palkittiin vuonna 1972 Annecyssa ja vuonna 1973 Zagrebissa. Sarjakuvaa on julkaistu useina kirjaversioina.
Play-Yan Micro

Play-Yan Micro on Nintendon julkaisema mediasoitin (sovitin) Game Boy Advance, Game Boy Advance SP, Game Boy Micro ja Nintendo DS -pelikonsoleille. Mediasoitin toistaa MP3-tiedostoja ja ASF/MPEG-4-videotiedostoja SD-muistikorteilta. 
Play-Yan Micro suunniteltiin alun perin eritoten Game Boy Micro -pelikonsolille, mutta se on yhteensopiva myös Game Boy Advance, Game Boy Advance SP ja Nintendo DS -pelikonsoleiden kanssa.
Play-Yan Micro on myynnissä sellaisenaan, sekä yhteispakettina Panasonicin MediaStage -ohjelman kanssa. MediaStage -ohjelma vaatii toimiakseen Microsoft Windows XP -käyttöjärjestelmällä varustetun tietokoneen. MediaStage-ohjelmalla muokataan mm. videotiedostot Play-Yan Micro -kasetilla toimiviksi.

Tulevaisuus

Play-Yan Micro -mediasoittimesta on tällä hetkellä olemassa vain Japaninkielinen versio, mutta myöhemmin vuoden 2006 kuluessa on tulossa erillinen versio Euroopan markkinoille.
Nintendo julkaisee tulevaisuudessa tuen myös DivX -tiedostojen toistoon. Tuki toteutetaan firmware (ohjelmisto) -päivityksenä, jonka voi ladata yrityksen kotisivulta.
Aquaman (animaatiosarja)

DVD-julkaisut

Warner Bros. Home Video julkaisi 23. lokakuuta 2007 The Adventures of Aquaman: The Complete Collection kaksi levyisen DVD:n, joka sisältää kaikki 36 jaksoa.
Operaatio Vigorous

Tausta

Malta tarvitsi huoltoa vähintään joka toinen kuukausi selvitäkseen. Akselivalloille oli tärkeää estää saattueiden perille pääsy, koska Maltalle sijoitetut joukot kykenivät tehokkaasti häiritsemään huoltosaattueiden kulkemista Italiasta Libyaan.

Saattueet

Välimeren laivastoa oli täydennetty muun muassa Intian valtamereltä siirretyillä aluksilla, jotta operaatio voitaisiin toteuttaa. Alukset oli koottu Kilindinistä Keniasta Haifaan suojaamaan saattuetta, jonka suojaksi oli määrätty Australian laivaston N-luokan hävittäjistä muodostettu 7. hävittäjälaivue.
Operaatioon liitetyt yksitoista kauppalaivaa siirtyivät 12. kesäkuuta Haifasta Port Saidiin, ja ne kohtasivat seuraavana päivänä Tobrukin edustalla kontra-amiraali Philip Vianin johtaman Force A:n, jonka muodostivat seitsemän kevyttä risteilijää ja 17 hävittäjää. Täten suojan vahvuus nousi kaikkiaan kahdeksaan risteilijään ja 26 hävittäjään, joiden tukena oli vielä korvetteja ja miinanraivaajia sekä vanha ainoastaan ilmatorjunta-asein varustettu vanhentunut taistelulaiva HMS Centurion. Merellä oli lisäksi yhdeksän sukellusvenettä valvomassa Tarantoon sijoitettuja Italian laivaston aluksia.

Ilmahyökkäys

Lähes välittömästi Aleksandriasta lähdettyään saattue joutui Kreetan ja Pohjois-Afrikan välillä jatkuvien ilmahyökkäysten kohteeksi. Aluksi ilmahyökkäykset kohdistuivat risteilijöihin sekä rahtialuksiin, mutta myöhemmin saattueen suojana olevista hävittäjistä tuli hyökkäysten pääasiallinen kohde. Yksi rahtialuksista vaurioitui 12. kesäkuuta, jolloin se joutui kääntymään Tobrukiin ja toinen alus jouduttiin lähettämään Tobrukiin konevian vuoksi. Nämä alukset tuhoutuivat ilmahyökkäyksissä.
Mac Bueno & DJ Tatc

Historia

Mac Bueno & DJ Tatc julkaisivat Skidisti nollegee -nimisen omakustanne EP:n vuonna 2004. Ensimmäinen kokopitkä albumi Nollegee julkaistiin omakustanteena toukokuussa 2008. Duon toinen albumi Nälkämaan AG julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 20. huhtikuuta 2011. Redrum-187 -sivusto on tarjonnut ilmaisladattavaksi jälkimmäisen albumin kappaleen "87250". Albumin kappaleesta "Kova laki" tullaan julkaisemaan musiikkivideo. DJ Tatc on suunnitellut myös julkaisevansa tuottajalevyn. Mac Bueno on opiskellut taidealaa ja hän onkin taiteillut muun muassa Nälkämaan AG ja Monelt ne tulee II -albumien kannet.
Battle Arena Toshinden

Tarina

Kohtalo on tuonut kahdeksan matkustelevaa taistelijaa yhteen kamppailemaan turnauksessa, jonka on järjestänyt salaperäinen "Secret Society". Jotkut ovat tulleet taistelemaan saadakseen kunniaa, toiset kamppailevat rakkaidensa vuoksi, mutta kaikki panevat parastaan.

Pelattavuus

Jokaisella hahmolla on oma liikearsenaali ja "epätoivohyökkäys", jonka voi käyttää, jos taistelija on häviämässä. Pelaaja voi myös väistellä vastustajan hyökkäyksiä. Areenalta voi myös tippua alas ja näin hävitä. Omaa hahmoa ohjataan nuolilla ja torjua voi pitämällä nuolta taaksepäin.

Vastaanotto

Electronic Gaming Monthly palkitsi Battle Arena Toshindenin vuoden 1995 parhaaksi taistelupeliksi.
Suippopyrstösorsa

Koko ja ulkonäkö

Suippopyrstösorsalla on ruskea pää ja kaula. Nokka on keltainen mustalla kärjellä, ja siinä on musta raita alhaalla keskellä. Pyrstö on ruskehtava ja terävä. Ylempi siipi on harmahtavan ruskea ja toissijaiset siivet mustahkon vihreitä. Suurin osa ruumiista on nahanvärisen ruskeaa vaihtelevankokoisine mustine täplineen. Laji voidaan joskus sekoittaa harmaataviin, mutta se voidaan erottaa nokan keltaisista raidoista, suuremmasta koosta ja taipumuksestaa olla muodostamatta suuria parvia.

Levinnäisyys ja elinympäristö

Levinnäisyys kattaa suuren osan Etelä-Amerikasta, Falklandinsaaret ja Etelä-Georgian. Pienintä alalajia, Anas georgica georgicaa, on arviolta 1000-1500 paria, ja sitä tavataan ainoastaan Etelä-Georgiassa. A. g. spinicauda on yleinen Etelä-Amerikan mantereella Kolumbian eteläkärjestä etelään ja Falklandinsaarilla, ja sitä on lukumäärältään selvästi yli 100 000. A. g. niceforoin, jota tavattiin ennen Keski-Kolumbiassa, uskotaan kuolleen sukupuuttoon, koska se on havaittu viimeksi vuonna 1952 (ja luonnehdittu 1946). Suippopyrstösorsien elinympäristö ulottuu ylänköjen järviltä ja soilta alankojen järville ja joille ja avoimen maan rannikoille.

Lisääntyminen

Pesät tehdään maalle ja peitetään heinällä ja untuvilla. Suippopyrstösorsat piilottavat pesänsä kasvillisuuteen lähelle vettä. Ne munivat neljästä kymmeneen munaa.
Xiaomi Redmi 3S

Muotoilu

Xiaomi Redmi 3S -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 430 8937-prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Kylmäverinen

Ominaisuudet

Kylmäveriset hevoset ovat raskasrakenteisia ja jykeviä ja jaksavat vetää suuriakin kuormia. Niiden takaosa on erittäin lihaksikas ja askeleet lyhyet. Takajalat ovat lähellä toisiaan ja lavat paljon pystymmät kuin esimerkiksi ratsuhevosilla, jotta länget istuisivat hevoselle paremmin. Kylmäveriset ovat tavallisesti suurikokoisia, ja maailman kookkain hevosrotu onkin brittiläinen shirehevonen, jonka säkäkorkeus voi olla jopa yli kaksi metriä. Luonteeltaan kylmäveriset on jalostettu rauhallisiksi, kärsivällisiksi ja kaikin puolin helpoiksi käsitellä, koska tätä vaativat sekä eläinten suuri koko että niiden alkuperäinen käyttötarkoitus.

Käyttö

Vaikka kylmäverisiä näkee teollistuneissa maissa enää vain harvoin pelloilla tai muutenkaan varsinaisesti "töissä", niille järjestetään monissa maissa edelleen paljon näyttelyitä ja kilpailuita. Joitakin rotuja käytetään myös vankkurihevosina erilaisissa näytöksissä ja paraateissa. Esimerkiksi näyttävää ja vahvaa juutinhevosta käytetään suurten olutvankkureitten vetäjänä. Kylmäverisiä myös risteytetään täysiveristen kanssa puoliverityyppisten ratsuhevosten tuottamiseksi, ja tällä tavoin voidaankin saada aikaan erinomaisia koulu- ja estehevosia.

Luokittelu

Raskaiden kylmäverirotujen ohella monet hieman kevyemmät, mutta työhevosiksi hyvin soveltuvat rodut (esimerkiksi friisiläishevoset, haflingerit ja tinkerit) luokitellaan usein kylmäverisiksi. Näissä hevosissa näkyy kevyttä muotoa mutta myös kylmäverirotujen piirteitä: esimerkiksi vuohiskarvat ovat pitkät ja pää on suuri ja raskastekoinen. Suomenhevonen luokitellaan tavallisesti kylmäveriroduksi, mutta suhteellisen keveytensä ja monikäyttöisyytensä vuoksi se luetaan joskus niin kutsuttuihin yleisrotuihin.
Georges Wolinski

Georges Wolinski (28. kesäkuuta 1934 Tunis – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä. Hän kuoli tammikuussa 2015 Charlie Hebdo -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. Wolinski syntyi Ranskan Tunisiassa ranskalais-italialaisen äidin ja puolanjuutalaisen isän lapsena ja muutti toisen maailmansodan jälkeen perheensä mukana Pariisiin, jossa hän opiskeli arkkitehtuuria vuodesta 1952 lähtien. 
Vuonna 1960 Charlie Hebdonin edeltäjä pilalehti Hara-Kiri alkoi julkaista Wolinskin poliittisia ja eroottisia piirroksia. Pariisin opiskelijamellakoiden yhteydessä vuonna 1968 hän perusti yhdessä sarjakuvapiirtäjä Sinén kanssa satiirilehti L’Enragén. Hara-Kirin, Charlie Hebdon ja L’Enragén lisäksi Wolinskin piirroksia ovat julkaisseet muun muassa Ranskan kommunistisen puolueen päivälehti L’Humanité sekä viikkolehti Paris Match.
Wolinskin tunnetuin sarjakuva on hänen käsikirjoittamansa ja Georges Pichardin piirtämä eroottissävytteinen Paulette, jota julkaistiin yhden albumin verran myös Suomessa vuonna 1975. Nykyään albumi on keräilyharvinaisuus. Paulettea julkaistiin suomeksi myöhemmin 1980-luvulla myös Tapiiri-lehdessä.
Wolinski kuoli Charlie Hebdon iskussa 2015.
Osuuskunta ItäMaito

Osuuskunta ItäMaito on vuonna 2010 perustettu maatalousyritys. ItäMaito myy maidon jalostettavaksi Valiolle.
Levylaulaja

Levyn kappaleita muiden esittäminä

Vuonna 1980 Agents-yhtye nauhoitti omat versionsa viidestä levyn kappaleesta käyttäen pohjamateriaalina Peitsamon nauhoituksia. Kappaleet julkaistiin vuonna 2003 albumilla In the Beginning - Johanna Years 1979-1984. Sipe Santapukki on levyttänyt version kappaleesta "Ritari Q". Myös Peitsamon kappaleiden soittamiseen erikoistunut Aku Ankkuli -yhtye on levyttänyt omia versioitaan monista levyn kappaleista.

CD-julkaisu

Vuonna 2004 julkaistulla levyn CD-versiolla on mukana demoversiot kappaleista "DM" ja "Loistohotelli" sekä alkuperäistä pidempi versio alun perin vuonna 1979 Kultakuoriainen-singlellä julkaistusta kappaleesta "Lentokone talon yllä". CD-versio on Esa Santosen uudelleen masteroima. Masteroinnissa on käytetty Microvox-studion alkuperäistä Osmo Monosen modifioimaa Revox A77-nauhuria.
The Duff

Juoni

High schoolin älykkötytölle paljastuu julkinen salaisuus; hänen sosiaalinen statuksensa on erittäin epäimarteleva DUFF (Designated Ugly Fat Friend). Hän on siis kuumien ystävättäriensä sijaan se porukan epäviehättävä ja naurunalainen tyttö, jonka avulla pojat voivat lähestyä kauniita ja suosittuja tyttöjä. Hän haluaa tästä leimasta ehdottomasti eroon, ja pyytää avukseen miespuolisen lapsuudenystävänsä, joka ryhtyy hiomaan tytöstä timanttia joka tämä haluaa olla.

Vastaanotto

Kriitikkojen arviot elokuvasta olivat kiittäviä. Rotten Tomatoes-sivuston kriitikoista 71% antoi The Duffille positiivisen arvosanan keskiarvolla 6/10, joka perustui 101 arvosteluun. Metacritic on laskenut 28 arvostelusta painotetun keskiarvon 56/100.
21 grammaa

Vastaanotto

21 grammaa sai hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 80% kriitikoista antoi sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 7,5 perustuen 178 arvosteluun. 
Vuoden 2004 Oscar-gaalassa Naomi Watts sai parhaan naispääosan ehdokkuuden ja Benicio del Toro oli ehdolla miessivuosan palkintoon. Lisäksi he saivat SAG-ehdokkuudet samoissa kategorioissa. 21 grammaa oli ehdolla viiteen Bafta-palkintoon parhaasta naispääosasta, leikkauksesta, alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja sekä del Toro että Sean Penn olivat ehdolla parhaasta miespääosasta.
Unryū

Palvelus

Alus kuljetti lyhyen uransa aikana aseita ja lentokoneita Filippiineille. Se partioi Etelä-Kiinan merellä 19. joulukuuta 1944, kun Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Redfishin laukaisema torpedo osui alukseen aiheuttaen voimakkaan räjähdyksen. Alus upposi vieden mukanaan 1 239 merimiestä, mukaan lukien laivan kapteeni Kaname Konishin. Vain 147 miestä selvisi elossa uppoamisesta.