google/wiki40b huggingface dataset:
Vaahteraliigan kausi 1984

Vaahteraliigan kausi 1984 oli Vaahteraliigan viides kausi. Uutena joukkueena sarjassa nähtiin Northern Lights joka nousi sarjaan I-divisioonasta. Vaahteraliigan runkosarjassa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti East City Giants, mikä oli sen seurahistorian ensimmäinen.
Rainer Inberg

Karl Rainer Inberg (8. syyskuuta 1903 Hiitola – 9. huhtikuuta 1986) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Inbergin vanhemmat olivat piirilääkäri Emil Inberg ja Aina Taberman ja puoliso vuodesta 1929 Raili Raemaa. Inberg tuli ylioppilaaksi Seinäjoen yhteiskoulusta 1921 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Inberg väitteli 1931, kirurgian erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1933. Inberg oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti vuodesta 1944 vuoteen 1955 ja kirurgian ruotsinkielinen professori vuodesta 1955. Hän oli myös HYKSin IV kirurgian klinikan ylilääkäri vuodesta 1962. Professuuria Inberg hoiti vuoteen 1970 asti. Sodissa Inberg toimi lääkärinä kenttä- ja sotasairaalassa, sotilasarvoltaan hän oli lääkintämajuri (1942).
Erik Junnelius (1770–1831)

Erik (Pehrinpoika) Junnelius (1. tammikuuta 1770 Oulu – 29. marraskuuta 1831 Oulu) oli suomalainen raatimies, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni.

Elämäkerta

Erik Junnelius syntyi Pehr Junneliuksen ja Marghareta (o.s. Jaakola) seitsenlapsiseen perheeseen. Hän oppi merenkulun taitoja isänsä opissa 14-vuotiaasta saakka ja teki matkoja etupäässä Itämeren ja Pohjanmeren satamiin.
Erik Junnelius valmistui ylioppilaaksi Turun akatemiasta 1787. Hän teki väitöskirjansa tervan väärennyksestä. Tervan väärennyksessä oli kyse siihen lisätyistä vieraista aineksista, kuten hiekka, vesi, sahanpurut, talvella jäädyttäminen ja niin edelleen. Väärentäminen heikensi tervan laatua ja polki hintoja. Junnelius lähti hyvin nuorena kauppa-alalle isänsä liikkeeseen. Isänsä kuoltua 1790 hän toimi kauppaliikkeen kuolinpesän johtajana. Erikin äiti Marghareta meni aviomiehen kuoleman jälkeen toisiin naimisiin 1792 kauppias Pehr Petreliuksen kanssa. Tällöin Erik siirtyi isäpuolen palvelukseen ja oli mukana toiminnassa vuoteen 1800 saakka. Saatuaan isäpuolensa opissa tarvittavan opinnäytteen hän sai kauppaporvarin oikeudet. Erik alkoi toimia itsenäisenä kauppiaana ja perusti tukkukauppaa harjoittavan yrityksen, joka oli keskittynyt tuonti- ja vientitoimintaan. Erik toimi 1831 lähtien myös Oulun merimieshuoneen asiamiehenä, sekä Oulun edustajana valtakunnallisesti. 
Junnelius toimi Oulussa raatimiehenä ja oli yleisesti arvostusta nauttiva henkilö. Oulussa hänet tunnettiin kansan suussa nimellä ”Morbror Erik”. Junnelius sai laivuriporvarin oikeudet Oulussa 1828. Oulun kauppaseurassa toimiessaan hän sai vuonna 1819 vastuulleen keisari Aleksanteri I:n vierailun Oulussa. Hän hankki matkaa varten henkilöstön ja kaluston. Kapteeniksi hän valitsi Johan Junneliuksen, varapäälliköksi perämies Christian Svanljungin, 24 merimiestä ja kolme purjelaivaa. 
Junnelius omisti Oulussa IV-korttelissa talon nro 75, jossa sijaitsi hänen konttorinsa. Hän oli Oulussa myös hyväntekijä. Junnelius lahjoitti suureen Oulun vuoden 1822 palon rahastoon sekä järjesti vapaaehtoistyönä kaupungin asioita valtakunnallisesti palon jälkeen. Hän kuoli naimattomana ja lapsettomana. Junnelius on haudattu sukuhautaan Oulun hautausmaan vanhalle puolelle.
Val d’Aran

Kieli

Val d'Aran on oksitaania, tai tarkemmin ottaen gasconia ja vielä tarkemmin ottaen araneesia. Nimi itsessään on pleonasmi sillä se tarkoittaa Laakson laaksoa (val on gasconia ja aran tulee baskin sanasta haran), ja se kuvastaa laakson ainutlaatuista maantiedettä. Katalaaniksi laakson nimi on Vall d'Aran ja espanjaksi Valle de Arán.
Laakson asukkaat puhuvat gasconin murretta nimeltä aranés, joka on saanut vaikutteita aragoniasta ja katalaanista. Suurin osa arenésin puhujista puhuu sujuvasti myös espanjaa, katalaania ja ranskaa. Aranésia on opetettu alueen kouluissa säännöllisesti vuodesta 1984 lähtien, ja sillä on laaksossa virallisen kielen asema katalaanin ja espanjan ohella.

Talous

Pääasialliset tulonsa laakson asukkaat saavat talvisin laskettelukeskuksista ja kesäisin matkailusta. Perinteisempiä elinkeinoja ovat metsäteollisuus, karjankasvatus ja mehiläistenhoito, mutta nämä ovat menettäneet asemaansa laskettelukeskusten avaamisen jälkeen.
Alueella on monia keskiaikaisia kirkkoja.

Luonto

Vuorten luonto koostuu metsistä ja niityistä. Metsien valtapuita ovat kuusi, mänty ja pyökki. Niissä elää kauriita, villisikoja ja karhuja.
Useat Val d'Aranin luonnonvaraisista eläinlajeista ovat vaarassa hävitä alueelta. Ohjelmat muun muassa ruskeakarhun ja kiirunan suojelemiseksi on aloitettu.
Rauno Koski

Rauno Eino Koski (28. marraskuuta 1926 Helsinki – 8. toukokuuta 1994 Espoo) oli suomalainen juristi ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Koski aloitti poliittisen toimintansa Kokoomuksen Nuorten Liitossa ja opiskeluaikanaan hän työskenteli kokoomuksen puoluetoimistossa. Valmistuttuaan lainopin kandidaatiksi hän työskenteli Suomen rauta- ja koneliikkeiden yhdistyksen toimistopäällikkönä ja Suomen kansakoulunopettajien liiton lakimiehenä.
Vuonna 1960, Jussi Saukkosen ollessa kokoomuksen puheenjohtaja, Koski valittiin kokoomuksen puoluesihteeriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1965, jolloin hänen ystävänsä ja lankonsa Juha Rihtniemi, jonka valintaan hän oli ollut vaikuttamassa, valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Hänen seuraajansa puoluesihteerinä oli Harri Holkeri. Puolusihteeriaikansa jälkeen Koski työskenteli Yleisradion johtotehtävissä, ensin apulaisjohtajana ja myöhemmin hallintojohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1982.
Koski oli naimisissa Irma Rihtniemi-Kosken, Juha Rihtniemen siskon, kanssa. He avioituivat vuonna 1948.
Daniel Kehlmann

Daniel Kehlmann (s. 13. tammikuuta 1975 München) on saksankielinen  kirjailija.  Hänen kansainvälisesti tunnetuin teoksensa Die Vermessung der Welt julkaistiin alun perin vuonna 2005, ja se on ilmestynyt Ilona Nykyrin suomennoksena nimellä Maailman mittaajat. Nykyri on suomentanut myös Kehlmannin teokset Maine (2011, alkuteos Ruhm, 2009) sekä Minä ja Kaminski (2013, alkuteos Ich und Kaminski, 2003).
Kehlmann syntyi Münchenissä mutta muutti vuonna 1981 perheineen Wieniin. Hän opiskeli filosofiaa ja kirjallisuutta. Hänen ensimmäinen romaaninsa Beerholms Vorstellung julkaistiin vuonna 1997.
Kehlmann oli vuonna 2005 ehdolla Saksan kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Kyseinen ehdokkuus tuli juuri historiallisesta romaanista Die Vermessung der Welt. Kirjailijalta on lisäksi ilmestynyt novelleja ja esseitä.
Ever After High

Ever After High on leluyritys Mattelin syksyllä 2013 lanseeraama muotinukketuotesarja ja Monster High -sarjan seuraaja.
Ever After High -nukkien tyyli on hieman erilainen kuin Monster High -hirviöiden ja nukeilla on pyöreämpi pää ja vartalo. Hahmot ovat tunnettujen satuhahmojen lapsia, jotka käyvät Ever After High -koulua. Heidän on seurattava vanhempiensa jalanjälkiä ja vietävä sukunsa tarinaa eteenpäin, sillä muuten sadut uhkaavat kadota maailmasta kokonaan. Koulun oppilaat jakaantuvat Kuninkaallisiin ja Kapinallisiin, eli niihin, joiden tarina aina päättyy sanoihin ”…ja he elivät onnellisina elämänsä loppuun asti”, sekä niihin, jotka ovat vähemmän tyytyväisiä kohtaloonsa.
Sarjaan liittyy YouTubessa ja Ever After High’n sivuilla julkaistava nettivideosarja, jossa seurataan satuhahmojen lasten matkaa kohti omaa kohtaloaan. Sarjaa julkaistaan myös Netflix-palvelussa. Ever After High’n verkkosivuilla (englanniksi) on interaktiivista sisältöä kuten pelejä, videoita, kirjoja sekä ladattavia kuvia ja askarreltavaa. Saatavilla on myös mobiiliaplikaatio iOS- ja Android-laitteille.

Nettisarja

Nettisarjaa voi seurata Ever After High’n sivuilla ja YouTube-kanavalla. Ever After High’n sivujen uudistuksen myötä ja suomenkielisen osion poistuttua nettisarjaa ei ole ilmestynyt enää suomeksi kolmannen luvun toisesta jaksosta lähtien. Myös aiemmat suomenkieliset jaksot on piilotettu YouTubessa. Ne löytyvät YouTubessa kuitenkin epäviralliselta Ever After High - Suomi soittolistalta. Netflix-palvelussa julkaistut jaksot löytyvät myös suomeksi. Osa Netflixin jaksoista julkaistaan "useampi video koottuna yhteen" -tyylisesti.
Hantit

Nimen alkuperä

Hantit itse käyttävät itsestään nimeä hanti tai hanti jah eli ’hantikansa’. Aiemmin heistä käytettiin nimeä ostjakit, mutta nykyisin sana hanti on korvannut sanan ostjakki monissa kielissä, myös suomessa. Hantien omankielinen nimitys on todennäköisesti samaa alkuperää kuin unkarin sotajoukkoa tarkoittava sana had. Aikaisemmin käytetty nimitys ostjakki puolestaan on peräisin hantinkielisestä yhdyssanasta aas-jah ’Obin kansa’ (Objoen hantinkielinen nimi on Aas).

Määrä

Aikoinaan hantit ja mansit asuivat hyvin laajalla alueella Länsi-Siperian suurten jokien varsilla. Hanteja oli vuonna 1989 jäljellä 22 521 henkilöä. Hanteja eli ostjakkeja on 20 000 ja manseja eli voguleja noin 7500. Hantin kieltä puhuvia oli 1990-luvun puolivälissä noin 13 000 henkeä äidinkielenään (noin 50 prosenttia väestöstä). Puhujien määrä vähenee vuosittain huomattavasti ja sen takia hantin kieli on kuoleva kieli.
Jonkin verran hanteja on siirtynyt myös perinteisen asuinalueensa ulkopuolelle, pääasiassa entisen Neuvostoliiton alueelle. Esimerkiksi Ukrainassa oli 100 hantia vuonna 2001.
Viime aikoina hantit ja mansit ovat pyrkineet tehostamaan oman kielen ja kulttuurin opetusta kouluissa ja harrastuspiireissä.

Kieli

Hanti ja mansi eli voguli kuuluvat obinugrilaisiin kieliin, jotka ovat pieniä pohjoisia kieliä. Suomalais-ugrilaisessa kieliperheessä heidän lähimpiä sukulaisiaan ovat unkarilaiset.
Kielet ovat erittäin uhanalaisia venäläisten harjoittaman sulauttamispolitiikan takia. Lapset on usein eristetty vanhemmistaan koulukoteihin, joissa oman kielen puhuminen oli pitkään rangaistava teko.

Elinkeinot

Pääosa hanteista saa toimeentulonsa kalastuskolhooseilla. He harjoittavat myös muiden arktisen vyöhykkeen kansojen tapaan poronhoitoa, keräilyä ja metsästystä.
Nykyisin heidän perinteiset elinkeinonsa kalastus, metsästys ja poronhoito ovat vaarassa alueen rikkaiden luonnonvarojen, öljyn ja maakaasun hyödyntämisen vuoksi. Öljy- ja kaasuporaukset ovat tuoneet Länsi-Siperiaan myös siirtotyövoimaa, ja hantit ja mansit ovat jääneet piirikunnassaan pieneksi vähemmistöksi.
Y6 ja Y7

Versiot

Alkuperäinen versio oli Y6, jota valmistettiin vuosina 1953–1957 yhteensä 251 kappaletta. Sen istuimet olivat yksinkertaiset ja pienet, paikkaluvuksi saatiin 53. Viimeinen Y6 poistettiin liikenteestä vuonna 1983, mutta joitakin niistä muunnettiin ratatyövaunuiksi. Vaunuja myös myytiin 26 kappaletta Tanskaan yksityisradoille.
Uudemmassa Y7:ssä oli kookkaammat istuimet ja paikkaluku oli ainoastaan 47. Niitä valmistettiin vuosina 1957–1960 yhteensä 122 kappaletta. Lisäksi seitsemän Y6:ta ja Y8:aa muutettiin Y7-sarjaan. Viisi niistä on myyty Norjan valtionrautateille ja tanskalaisille yksityisradoille. Y7-versiot olivat Ruotsissa käytössä vuoteen 1989.
Y8 oli nopeampikulkuisempi versio käytettäväksi Keski-Ruotsin radoilla. Ne oli muutettu aiemmasta Y6-versiosta.
Y6- ja Y7-sarjan moottorivaunuihin perustuvat Suomessa käytössä olleet lättähatut eli Dm6- ja Dm7-sarjat, jotka valmisti suomalainen Valmet ruotsalaiselta Hilding Carlssonilta hankitulla lisenssillä.
Wallsport Areena

Wallsport Areena on Seinäjoen Jalkapallokerhon omistama sisähalli. SJK käyttää hallia harjoittelemiseen, ja se toimii myös joukkueen klubitalona sekä toiminnan päämajana. Hallissa on kahvio, toimistotiloja, kokoustiloja, sauna sekä punttisali. SJK osti hallin vuoden 2013 alussa, mutta halli jatkaa toimintaansa edelleen omana yhtiönään.
Wallsport Areenalla on järjestetty jalkapallon vuosittainen Komia-turnaus.
Sahib I Giray

Kazanin kaani

Vedoten korkeasukuisuutensa mahdollistamaan kruununperimysoikeuteen Krimin Girayt pyrkivät pitkään saattamaan Kultaisen ordan jälkeensä jättämiä kaanikuntia alaisuuteensa. Sahib oli tässä kamppailussa veljensä Mehmedin tukija ja liittolainen, ja yhdessä nämä saivat kammettua Kazanin kaanin Šah Alin valtaistuimeltaan 1521, jolloin Sahib astui tämän tilalle. Mehmed ja Sahib pyrkivät valtaamaan myös Astrahanin kaanikunnan Krimin kaanikunnan alaisuuteen. Vuonna 1523 he hyökkäsivät Astrahaniin, jossa he onnistuivat suistamaan Moskovan Venäjän tukeman kaani Huseinin vallasta. Samana vuonna he tekivät sotaretken myös Venäjälle. Veljekset kohtasivat kuitenkin suuria vastoinkäymisiä. Astrahanin nogait onnistuivat surmaamaan Mehmedin syksyllä ja taas seuraavana vuonna Venäjän hallitsija suuriruhtinas Vasili III hyökkäsi Kazaniin. Sahib joutui luopumaan valtaistuimestaan, jolle hän asetti veljenpoikansa Şafa Girayn ja pakenemaan Osmanien valtakuntaan.

Krimin kaani

Seuraavat kahdeksan vuotta Sahib vietti maanpaossa Istanbulissa. Sulttaani Suleiman Suuren vieraana hän tutustui samalla osmanien kulttuuriin ja hallinnolliseen järjestelmään. Hän osallistui myös turkkilaisten sotiin, kuten Unkariin tehtyyn sotaretkeen 1532. Samana vuonna osmanien tukema Krimin kaani Saadet I Giray luopui vallasta tataariylimysten tukeman veljenpoikansa İslâm I Girayn hyväksi, mutta tämän valtakausi jäi lyhyeksi. Sulttaani Suleimanin määräyksestä Sahib nostettiin Krimin valtaistuimelle ja İslâm Giraysta tuli hänen qalgansa, eli apulaiskomentaja ja ensimmäinen perillinen. Järjestely ei tyydyttänyt osaa krimiläisylimyksistä, joiden tuella İslâm Giray pystyi juonittelemaan Sahibia vastaan aina vuoteen 1537, jolloin Sahib onnistui liittoutumaan vastustajansa Bāki Beyn kanssa. Bāki Bey surmasi İslâm Girayn, minkä jälkeen Sahibia vastustaneet krimiläisylimykset vannoivat hänelle uskollisuutta.
1538 Sahib I Giray osallistui turkkilaisten sotaretkeen Moldaviaan, joka vallattiin ja alistettiin osmanien Akkermanin sancakiksi. Samassa yhteydessä Osmanien valtakunnan ja Krimin kaanikunnan rajat kohtasivat toisensa lännessä ensimmäisen kerran. Tämän jälkeen Sahib I jatkoi edeltäjiensä pyrkimystä liittää Kazanin ja Astrahanin kaanikunnat Krimin kaanikunnan alaisuuteen ja hän teki useita sotaretkiä Moskovan Venäjää vastaan. Sekä hänen aikalaiskronikoitsijansa että myöhemmät historiankirjoittajat ovat pitäneet Sahibia rohkeana ja neuvokkaana, joskin ankarana hallitsijana. Vaikka hän nautti Osmanien valtakunnan luottamusta ja tukea, hänellä oli voimakkaita vihollisia sekä ulkomailla että omien keskuudessa, ja hänet salamurhattiin yhdessä poikiensa kanssa Krimin Tamanin linnakkeessa 1551.
Sahibin salamurhaaja oli yksi seuraavan hallitsijan Devlet I Girayn tukijoista. Devlet I:stä tuli aikanaan voimakkain ja vaikutusvaltaisin 1500-luvun Krimin kaaneista.
Hirudiini

Hirudiini on lääketieteellisiin tarkoituksiin käytettyjen verijuotikkaiden (Hirudo medicinalis) syljessä esiintyvä peptidi, joka estää tehokkaasti veren hyytymistä. Hirudiinin toiminta perustuu veren hyytymissekvenssin alkua säätelevän entsyymin trombiinin toiminnan sulkemiseen. Hirudiinin etuihin kuuluu alhainen immuunivaste. Sen kerääminen luonnosta on hankalaa, joten sen valmistukseen on kehitetty biotekninen prosessi.
ZZ Top Team

Historia

Seura sai alkunsa keväällä 1992, kun Mika Hietanen ja Juha Nousiainen yhdessä muutaman muun (Janne Taiponen, Antti Hartikainen, Jouni Mutka, Vesa Kainulainen) kanssa päättivät lähteä salibandyliiton sarjatoimintaan mukaan. Seuran nimi oli alun perin Top Team, mutta muutaman päivän myöhästyminen rekisteriasioissa aiheutti sen, että virallisessa nimessä oli otettava käyttöön etuliite ZZ. Top Teamin logon on suunnitellut Janne Taiponen ja se on ollut käytössä seuran perustamisesta lähtien.
Rutajärven linnavuori

Linnavuori

Linnavuori sijaitsee noin kolme kilometriä Urjalan kirkosta lounaaseen Rutajärven kaakkoisrannalla. Vuoren laki on kooltaan 30 × 15 metriä, ja se suuntautuu luoteesta kaakkoon. Vuori on jyrkkä itä- ja pohjoispuolilla, mutta sen kaakkoispäässä on loivapiirteinen reuna. Loivalla rinteellä sijaitsee poikittain kulkeva kivivalli, joka on rakennettu päänkokoisista tai suuremmista kivistä. Valli on noin 15 metriä pitkä, kolmisen metriä leveä ja 0,5–1,0 metriä korkea.

Tutkimuksia

Kohteen on Lauri Pohjakallio tutkinut vuonna 1995 pintapuolisesti. Siinä ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia.
Tomás de Zumalacárregui

Tomás de Zumalacárregui y de Imaz (baskiksi Tomas Zumalakarregi Imatz; 29. joulukuuta 1788 Ormáiztegui – 24. kesäkuuta 1835 Cegama) oli baskilaissyntyinen espanjalainen kenraali, joka toimi karlistien armeijan johtavana komentajana ensimmäisen karlistisodan alkuvaiheessa 1833–1835.
Zumalacárregui oli sotinut jo nuorena Espanjan vapaussodassa, jonka aikana hän yleni kapteeniksi. Hän oli mielipiteiltään rojalisti ja syvästi uskonnollinen. Hänet ylennettiin vuonna 1823 everstiksi ja hän toimi sen jälkeen kymmenen vuotta El Ferrol del Caudillon kaupungin sotilaskuvernöörinä. Kuningas Ferdinand VII:n kuoltua joulukuussa 1833 Zumalacárregui jätti asemapaikkansa liittyäkseen kruununtavoittelija Don Carlosta tukeviin joukkoihin. Don Carlos nimitti hänet kenraaliksi ja Navarran alueen komentajaksi. Zumalacárregui järjesti karlistien sekalaiset joukot Navarrassa ja Baskimaalla yhtenäiseksi ja kurinalaiseksi armeijaksi. Sen jälkeen hän johti armeijansa useisiin voittoihin osoittautuen lahjakkaaksi sotilastaktikoksi. Saavutettuaan kesäkuussa 1835 voiton pohjoisessa Espanjassa hän olisi halunnut hyökätä kohti pääkaupunki Madridia, mutta Don Carlos määräsikin hänet piirittämään Bilbaon satamakaupunkia. Piirityksen aikana hän haavoittui lievästi ja kuoli haavoihinsa riittämättömän hoidon vuoksi.
Baisha wiyue

Baisha wiyue on eräs kiinalaisen kansanmusiikin tyylilaji. Sen katsotaan kehittyneen taolaisesta musiikista 1300-luvulla. Se on saanut nimensä Baishan kaupungin mukaan. Tämä oli itsenäisen Nakhi-valtion pääkaupunki vuoteen 1271 asti.
Baisha wiyue on klassista orkesterimusiikkia, joka perustuu 24-säveljärjestelmään. Sitä soitetaan perinteisin kiinalaisin instrumentein kuten huilulla ja luutulla. Se kehittyi taolaisesta rituaalimusiikista. Eristäytyneellä alueella se on säilynyt ilmeisen uskollisesti 1300-luvun asussaan, ja sen lähtökohtana on edelleen "kolme vanhuutta": vanhat melodiat, vanhat soittimet ja vanhat muusikot.
Kustantaja Laaksonen

Kustantaja Laaksonen oli helsinkiläinen kirjankustantamo, joka oli erikoistunut liikennevälineisiin ja ajoneuvoihin sekä kaupunkikulttuuriin liittyvään lähihistoriaan. 
Helsingin Oulunkylässä toimineen tieto- ja kuvakirjakustantamon perustivat Eero ja Maarit Laaksonen vuonna 2007. Ennen sitä Eero Laaksonen teki pitkän uran kustannusalalla. Ensimmäiset omat kustannustuotteet olivat rautatiekalustoaiheisia seinäkalentereita 1990-luvun alussa, joita julkaistiin vuosittain. Ensimmäiset kuvateoksensa Laaksonen kustansi vuosituhannen vaihteen paikkeilla.
Liikennevälineitä ja työkoneita kuvaavien teosten lisäksi Kustantaja Laaksonen on julkaissut muun muassa arkkitehtuurin historiaa, kaupunkikulttuuria ja sotahistoriaa käsitteleviä tietoteoksia. Vuoden 2017 alussa kustannettuja nimikkeitä oli noin 70.
José Ángel Ziganda

Ura pelaajana

Ziganda pelasi urallaan CA Osasunassa sekä baskiseura Athletic Bilbaossa. Ziganda loisti Bilabon kärkimiehenä 1990-luvun läpi, kunnes nuori lahjakkuus Ismael Urzaiz vei häneltä paikan avauksessa ja 1998 Ziganda palasi Osasunaan. Hän oli mukana joukkueen noustessa Primera Divisióniin kauden 1999/00 päätteeksi ja seuraavalla kaudella hän lopetti uransa 34-vuotiaana.
Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Ziganda pelasi urallaan ainoastaan yhden A-maaottelun ollen mukana 0–2 tappioon päättyneessä ystävyysottelussa Romaniaa vastaan huhtikuussa 1991.

Ura valmentajana

Ziganda aloitti valmennusuransa CA Osasunan B-joukkueen valmentajana 2005. Javier Aguirren jätettyä tehtävänsä kauden 2005/06 jälkeen Ziganda nousi Osasunan edustusjoukkueen päävalmentajaksi.  Ziganda luotsasi vaikeuksista huolimatta Osasunan hienosti UEFA Cupin välieriin. Seuraava kausi päättyi sijaan 11.
Kausi 2008/09 alkoi kehnosti ja Osasuna vajosi liigan tyvipäähän. Seura ei onnistunut voittamaan ainoatakaan ottelua kuudesta ensimmäisestä ja lokakuussa 2008 Ziganda sai potkut tehtävistään. 
Heinäkuussa 2009 Ziganda palasi valmennustehtäviin siirtyen La Ligaan nousseen Xerezin päävalmentajaksi.  Sarjanousija ei kuitenkaan kyennyt Zigandan johdolla vastaamaan La Ligan vauhtiin ja hän sai potkut lopulta tammikuussa 2010 joukkueen kerättyä 17 ottelusta vain seitsemän pistettä. 
Kesällä 2013 Zigana aloitti Bilbao Athleticin päävalmentajana.  Zigandan alaisuudessa Athleticin reservijoukkue nousi kaudeksi 2015/16 Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segundaan, mutta putosi yhden kauden jälkeen takaisin Segunda B:hen. Toukokuussa 2017 kerrottiin, että Ziganda korvaa Ernesto Valverden Athletic Bilbaon edustusjoukkueen päävalmentajana kaudella 2017/18. Bilbaon kausi ei sujunut Zigandan alaisuudessa odotusten mukaisesti, vaan joukkue vajosi europelisijoitusten sijaan alempaan keskikastiin. Loppukauden lukuisat tappiot pudottivat Athleticin lopulta sijalle 16, mikä oli baskiseuran huonoin sijoitus 11 vuoteen. Eurooppa-liigassa Athletic voitti lohkonsa ja pudotti ensimmäisellä pudotuspelikierroksella FK Spartak Moskovan yhteismaalein 4-3. Toisella kierroksella Olympique de Marseille oli parempi yhteismaalein 5-2 ja Athleticin europelit päättyivät. Athleticin seurajohto ilmoitti kaksi kierrosta ennen liigakauden loppua, ettei Ziganda jatka kauden jälkeen seuran päävalmentajana.
Manjul Bhargava

Manjul Bhargava (s. 1974) on kanadalainen matemaatikko, joka työskentelee Princetonin yliopistossa lukuteorian parissa. Bhargava oli yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014.
Palkintoperustelujen mukaan hän on poikkeuksellisen luova matemaatikko jolla on tajua yksinkertaisten ongelmien kauneudelle.
Suleiman Stalski

Suleiman Stalski (ven. Сулейма́н Стал́ьский, lezgiksi СтӀал Сулейман, Stal Suleiman; 18. toukokuuta 1869 nykyisen Suleiman Stalskin piirin Ašaga-Stalin kylä, Dagestan – 23. marraskuuta 1937 Ašaga-Stal) oli lezgiläinen kansanrunoilija.

Elämäkerta

Suleiman Stalski syntyi talonpojan perheeseen. Häi jäi varhain orvoksi, työskenteli 13-vuotiaasta lähtien renkinä ja myöhemmin 20 vuoden ajan Azerbaidžanin ja Keski-Aasian öljykentillä ja rakennustyömailla. Kotikyläänsä palattuaan hän eli maanviljelijänä. Venäjän kansalaissotaan hän osallistui puna-armeijan riveissä.
Luku- ja kirjoitustaidoton Stalski ryhtyi laatimaan runoja jo nuorena. Varhaistuotannossaan hän kuvaa yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta ja arvostelee vallanpitäjiä ja muslimipapistoa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän sepitti ajankohtaista vallankumous- ja kansalaislyriikkaa.
1930-luvun alussa Stalskin runoja alettiin julkaista Dagestanin lehdistössä lezgiksi ja myöhemmin myös venäjäksi ja muilla kielillä. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1934. Samana vuonna Stalski sai Dagestanin kansanrunoilijan arvonimen. Vuonna 1934 Stalski osallistui myös Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen, jossa Maksim Gorki nimitti häntä ”1900-luvun Homerokseksi”. Vuonna 1935 hänet valittiin Dagestanin toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi.
1930-luvun jälkipuoliskolla Stalski tuli tunnetuksi koko Neuvostoliitossa maan puoluejohtajia ja yhteiskuntajärjestystä ylistävistä runoistaan. Vuonna 1936 hänet palkittiin Leninin kunniamerkillä. Stalskin mukaan nimettiin kulttuurilaitoksia, katuja, laivoja, öljy- ja kaasuesiintymä, Dagestanin kirjallisuuspalkinto ja yksi tasavallan hallintopiireistä.
Stalinin kuoltua ja Neuvostoliiton hajottua Stalskin tuotanto on unohdettu ja häneen on kohdistettu erilaisia ideologisia syytöksiä. Dagestanissa häntä pidetään kuitenkin edelleen merkkihenkilönä. Koska Stalski ei itse kirjoittanut runojaan, on epäselvää, missä määrin hänen nimissään julkaistut teokset ovat niiden muistiinmerkitsijöiden ja kääntäjien käsialaa. Runoilijan hengellinen ja rakkauslyriikka jäi aikanaan kokonaan julkaisematta.