google/wiki40b huggingface dataset:
Hjkr 14 Wiros

Valmistus

Stockholms Rederi AB Svea tilasi aluksen Landskronasta Öresundsvarvetilta. Alus laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1937 telakkanumerolla 46 ja se valmistui 4. lokakuuta 1938.

Palvelus

Alus aloitti lokakuussa 1938 Stockholms Rederi AB Svealla liikennöinnin Ruotsin rannikolla.

Toinen maailmansota

Merivoimat kutsui aluksen palvelukseen aputykkiveneenä Neuvostoliiton aloitettua hyökkäyksen Suomeen 30. marraskuuta 1939. Se oli tarkoitus sijoittaa 14. vartiovenelaivueen lippulaivaksi. Alus siirrettiin 9. syyskuuta Gävlessä telakalle, jossa  sille tehtiin muutostöitä ja se aseistettiin. Aluksen ollessa Warian sisaralus se päätettiin varustaa apuristeilijäksi. Työt aluksella saatiin päätökseen 15. marraskuuta, jolloin se liitettiin Tukholmaan sijoitettuun laivueeseen. Alukselle asennetut kaksi HMS Niordilla (numero 29) ja HMS Skagulilla (numero 34) ollutta 12 cm M/1894C -kanuunaa ja kaksi  57 millimetrin M/1889B -tykkiä (numerot 27 ja 74), joiden aiempi sijoituspaikka ei ole tiedossa. Lisäksi alukselle asennettiin neljä tyypin M/1933A syvyyspomminheitintä ja kaksi 8 millimetrin M/1936 ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muuna varustuksena oli M/1931 paravaanijärjestelmä, 400 watin lyhytaaltoradio, 3 watin FM-radio M/1939 ja kolme lyhytaaltovastaanotinta M/1939.

Sodan jälkeen

Euroopan sotatoimien päätyttyä alus palautettiin 11. joulukuuta 1945 omistajilleen, joka liitti sen laivastoonsa alkuperäisellä nimellä. Helmikuussa 1959 alus myytiin Bremeniin Partenreederi m/s Korallelle, joka nimesi aluksen Koralleksi. Alus myytiin edelleen 1967 Halifaxiin Kanadaan Shaw Steamship Companylle, joka myi sen edelleen vielä samana vuonna Nova Salvage & Ship Breaking Limitedille. Aluksesta tehtiin toukokuussa 1969 vedenalainen kohde ja se ajettiin karille Kosakjoella. Kesäkuussa alus irrotettiin karilta ja se hinattiin Dartmouthiin, jossa sen todettiin olevan korjauskelvoton. Alus myytiin omistajuusoikeudenkäynnin jälkeen huhtikuussa 1978 Nova Salvage & Ship Breaking Limitedille romutettavaksi.
Se (kana)

Alkuperä

Hiragana せ ja katakana セ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 世.

Tarkkeet

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぜ ja ゼ, jotka lausutaan /ze/.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « se », ja niiden soinnilliset vastineet « ze ».
Ömer Aşık

Seurajoukkueet

Aşık aloitti koripallon Fenerbahçen juniorijoukkueissa, joista hänet nostettiin edustusjoukkueeseen kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi seurassa yhden ottelun, jonka jälkeen hänet lainattiin toisella sarjatasolle pelanneeseen joukkueeseen. Seuraavan kauden Aşık pelasi Alpellassa, jota hän edusti joulukuuhun 2007 asti. Tämän jälkeen Fenerbahçe hankki hänet takaisin. Samalla kaudella hän voitti Turkin koripalloliigan mestaruuden. Kesällä 2008 Aşık osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Portland Trail Blazers varasi hänet 36. pelaajana. Pian tämän jälkeen Chicago Bulls hankki oikeudet Aşıkiin. Hän ei kuitenkaan siirtynyt heti NBA:han vaan jatkoi pelaamista Fenerbahçessa, jota hän edusti kesään 2010 asti. Heinäkuussa 2010 Aşık siirtyi Chicagoon.
Heinäkuussa 2012, kahden Chicagossa pelatun kauden jälkeen, Aşık siirtyi Houston Rocketsiin. Hän hyväksyi rajoitettuna vapaana pelaajana kolmivuotisen ja 25,1 miljoonan dollarin arvoisen sopimustarjouksen, johon Chicago olisi halutessaan voinut vastata samanlaisella tarjouksella. Seura jätti tämän tekemättä. Kausi 2012–2013 oli tilastollisesti Aşıkin siihenastisen NBA-uran paras, sillä hän teki 10,1 pistettä ja otti 11,7 levypalloa ottelua kohden. Seuraavalla kaudella seura hankki Dwight Howardin, minkä myötä Aşıkin peliaika väheni. Tämän myötä hän halusi saada vaihtaa seuraa, mutta pääsi siirtymään New Orleans Pelicansiin vasta kesällä 2014.
Helmikuussa 2018 Aşık palasi Chicago Bullsiin osana pelaajakauppaa. Syyskuussa 2018 Aşık joutui toistaiseksi sivuun pelikentiltä kesästä asti vaivanneen niveltulehduksen vuoksi. Lokakuussa Bulls luopui hänestä.

Maajoukkue

Aşık kuului Turkin miesten maajoukkueen kokoonpanoon koti-MM-kilpailuissa 2010, missä Turkki saavutti hopeaa, ja Espanjan MM-kilpailuissa 2014. EM-kilpailuissa hän edusti Turkkia vuosina 2009, 2011 ja 2013.
Golmud

Maantiede

Golmud sijaitsee Qaidamin keskieteläosassa ja korkeus merenpinnasta on 2 809 metriä. Hallintoalueella on noin 20 suolajärveä eri kooltaan.
Iso osa piirikuntatason kaupungista on ekslaavi. Hallinnollisesti se muodostaa Tanglulashanin suurkunnan, joka on Kiinan suurin kuntatason alueyksikkö (47 540 neliökilometriä).

Väestö

Vuoden 2014 tietojen mukaan Golmudin asukasmäärä on 270 000, josta 90% asuu taajamissa. Keski-ikä on 32 vuotta. Golmudissa asuu 26 etnistä ryhmää mm. han-kiinalaisia, tiibetiläisiä, mongoleita ja hui-kiinalaisia. Han-kiinalaista on 90,2% kaikista asukkaista.
Ihmisoikeudet Iranissa

Sananvapaus

Amnesty Internationalin mukaan (2009) Iranissa toisinajattelijoilta on rajoitettu nettiyhteyksiä ja suljettu sanomalehtiä ja opiskelijalehtiä. Kriittisiä kirjoittajia on haastettu oikeuteen. Viranomaiset ovat ahdistaneet, vihjailleet ja pidättäneet uudistusmielisiä yliopistojen opettajia, ammattiyhdistysaktivisteja ja opiskelijoita.
Kolmessa kuukaudessa aikavälillä heinäkuusta lokakuuhun 2009 Iranin hallitus lakkautti ainakin 6 sanomalehteä ja arviolta 2000 toimittajaa menetti työnsä. Hallituksen mukaan sanomalehdet valehtelevat mielenosoituksista. Presidentti Mahmud Ahmadinejadin mielestä media on ydinaseita pahempi ase.

Vaalit

Parlamenttivaaleissa maaliskuussa 2008 tuhansilta vaaliehdokkailta kiellettiin ehdokkuus rajoittavilla käytännöillä perustuen uskontoon tai poliittisiin mielipiteisiin, vastaavasti kuin julkisiin virkoihinkin.

Kokoontumiset

Elokuussa 2008 turvallisuusjoukot estivät rauhanomaisen vuoden 1988 massamurhan 20-vuotismuistotilaisuuden.

Naisten syrjintä

Iranin laki ja käytäntö syrjivät naisia. Naisten oikeuksien puolustajia lannistetaan. Parlamentissa keskusteltiin uudesta laista vuonna 2008, joka toteutuessaan rajoittaisi naisten valittavissa olevia yliopisto-opintoja asuntorajoituksin. Naisoikeusaktivistit onnistuivat poistamaan lakiehdotuksesta ristiriitaiset avioliittopykälät. Viranomaiset sulkivat naistenoikeusjulkaisun Zanan (Nainen) vuonna 2008, sulkivat naistenoikeuksien nettisivut, hajottivat rauhanomaiset naistenoikeusryhmien, kuten Campaign for Equality, kokoontumiset. Kymmenittäin naisia pidätettiin ja kuulusteltiin, ja osaa kuulusteltiin oikeudessa. Naiset saivat vuonna 2008 syytteitä esimerkiksi naistenoikeuksien nettikirjoituksista.

Vähemmistöt

Vähemmistökielet on kielletty koulutuksessa ja virastoissa. Vähemmistöjen poliittisten ja kulttuurioikeuksien puolustajia uhkailtiin ja pidätettiin. Laki kieltää vähemmistöiltä julkiset virat.

Oikeus

Oikeudenkäynnit eivät ole riippumattomia ja tasapuolisia.

Pakolaiset

Iran on ratifioinut kansainväliset vuoden 1951 ja 1967 pakolaissopimukset.
Anna Wintour

Anna Wintour (s. 3. marraskuuta 1949) on brittiläis-yhdysvaltalainen journalisti sekä Vogue-lehden päätoimittaja. Hän on toiminut lehden päätoimittajana vuodesta 1988. Hän on saanut Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon.
Wintour tunnetaan paitsi turkisten ihailijana, myös klassisesta polkkatukastaan ja isoista mustista laseista.
Lauren Weisbergerin avainromaani Paholainen pukeutuu Pradaan (2003) ja sen pohjalta tehty samanniminen elokuva vuodelta 2006 (pääosassa Meryl Streep) perustuvat Weisbergerin kokemuksiin työstään Wintourin assistenttina. Vuonna 2009 Anna Wintour oli pääkohteena R. J. Cutlerin dokumenttielokuvassa The September Issue.
Ranskan joukkotuhoaseet

Ranska räjäytti Algerian autiomaassa ensimmäisen fissiopohjaisen ydinlatauksensa vuonna 1960. Ensimmäinen täysitehoinen vetypommi (Canopus) räjäytettiin Fangataufan atollilla Tyynellämerellä 24. elokuuta 1968. Ydinaseen kehittely liittyi Ranskan Force de Frappe  eli Iskuvoimat -ohjelmaan. Ranska jäi pois ydinkokeet ilmakehässä kieltävästä sopimuksesta pitkäksi aikaa. Maa kehitti myös itselleen lyhyen ja keskipitkän matkan ohjuksia.

Ranskan ydinaseohjelma

Ranska lienee aloittanut ydinpommiohjelmansa 1956. Ennen sotia Ranska johti ydinfysiikan tutkimusta , mutta jäi Yhdysvaltojen, Britannian ja Neuvostoliiton vanaveteen. Ensimmäinen ydinreaktori ZOE alkoi toimia 1948. Vuotta myöhemmin rakennettiin plutoniumin jälleenkäsittelylaitos ja vielä myöhemmin suurempi reaktori plutoniumin tuotantoon. Ranskan ydinrikastamo toimii Pierrelattessa.
Koska Ranska jäi muiden maiden atomikerhosta pois, se teki 50-luvulla alan yhteistyötä Israelin kanssa.
Ranskan ensimmäinen ydinkoe, Gerboise Bleue, tehtiin Algeriassa 13. helmikuuta 1960 40 kilometrin päässä Regganen sotilastukikohdasta Saharassa. Fissioituva aine oli plutonium.
Pommi oli ensimmäiseksi räjähteeksi voimakas, 70 kt ja se oli AN-11-pommin pohja. Aseessa oli yhdestä pisteestä
alkava imploosiojärjestelmä.
Pommin voima kertoi, että Ranska osasi alusta lähtien tehdä kehittyneitä tehokkaita ydinaseita.  Mahdollisesti uusinta alan tekniikkaa on saatu Yhdysvaltain pommiohjelmassa olleilta tiedemiehiltä.
Silti Ranska on testannut eri asetyyppejä ahkerasti.
Thüringeninmetsä

Thüringeninmetsä (saks. Thüringer Wald) on runsasmetsäinen keskikorkea vuoristo Saksan osavaltiossa Thüringenissä. Vuoristo kulkee osavaltion luoteesta kaakkoon. Se on suunnilleen 130 km pitkä ja 35 km leveä.
Tarkkaan ottaen puhutaan kahdesta vuoristosta, jotka sulautuvat katselijalle yhteen, nimittäin läntiseen thüringeninmetsään ja Thüringenin Liuskevuoristoon vuoriston itäosassa. Ennen koko vuoristoa kutsuttiin thüringeninmetsäksi. Oikea thüringeninmetsä alkaa Eisenachin kaupungin läheltä ja jatkuu kaakkoon Gehrenin ja Lichtenaun väliin. Thüringeninmetsän korkein vuori on Großer Berberg (982 m), joka sijaitsee Suhlin kaupungin lähellä. Muita merkittäviä vuoria ovat Großer Inselsberg (916 m) ja Schneekopf (978 m). Vuoristo muodostuu suureksi osaksi vulkaanisesta Porfyyri-kivestä.
Thüringeninmetsän harjalla ja vielä Saale-joella saakka kulkee kuuluisa Rennsteig-vaellusreitti (toiselta nimeltään Rennweg), joka muodosti perinteiden rajan pohjoisen ja keskisen Saksan välissä eli rajan Thüringenin ja Saksan maakunnan Franken välissä. Murteet ja perinteiset tavat ovat erilaisia Rennsteigin molemmilla puolilla. Vuoteen 1973 asti Rennsteig on kilpailupaikka Rennsteig-juoksulle, joka on saksalainen ultramaratonjuoksu. Joka toukokuu, noin 10 000 ihmistä osallistuu kilpailuun. Rennsteigin ja thüringeninmetsän aihetta on myös käsitelty suositussa kansanlaulussa "Rennsteiglied". Laulun sanat ovat Karl Müllerin, ja melodian on säveltänyt Herbert Roth (1926–1983), Suhlista. Laulu käsitelee yhteenkuuluvuutta Thüringenin maan ja luonnon kanssa. Se sai ensi-iltansa 14. huhtikuuta 1951 Suhlin lähellä olevan Hirschbachin seurakuntasalissa. Laulun alku on "Ich wandre ja so gerne am Rennsteig durch das Land". Rennsteigliedia pidetään salaisena thüringeniläisenä kansallislauluna, ja se on monta kertaa tutumpi kuin thüngeniläinen hymni "Thüringen, holdes Land".
Vuoriston luoteisessa päässää sijaitsee Wartburgin linna Eisenachin äärellä. Tässä linnassa Martti Luther asui maanpakonsa aikana vuodesta 1521 vuoteen 1522 kääntämässä uutta testamenttia saksaksi. Linna kuuluu UNESCO:n maailmanperintöluetteloon.
Lisäksi thüringeninmetsä on kuuluisa sen Oberhofin lähellä olevista talviurheilupaikoista, missä järjestetään kansainvälisiä talvikisoja (mm. kelkkailu, mäenlasku ja pohjoismaiset hiihtolajit). Sekä maisemallisien erikoisuuksien että hyvän ilmaston vuoksi thüringenin metsä on merkittävä matkailukohde Saksassa.
Timo Juojärvi

Koripallo

Koripallosta Juojärvi innostui saatuaan lahjaksi hieman tavallista suuremman kumipallon, jota hän alkoi heittää kotikorttelinsa huoltorakennuksen nuohoojaa varten tehtyjen tikkaiden rautaiseen lenkkiin. Juojärvi pelasi koripalloa Tampereen Kiertäjissä yhteensä kolme SM-sarjakautta vuosina 1957–1964 parhaimmillaan 6,4 pisteen keskiarvolla. Kauden 1961 Juojärvi toimi myös Kiertäjien päävalmentajana.

Soutu

Juojärvi toimi tamperelaisen soutuseura Takon Soutajien seura-aktiivina ja Suomen Soutuliiton toimissa. Ansioistaan hänelle myönnettiin vuonna 2008 Liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi.
Juojärvi oli mukana muun muassa Hatanpään soutukeskuksen suunnittelussa ja rakentamisessa, Kaukajärven soutustadionin perustamisessa ja Tampereella järjestettyjen lajin nuorten ja aikuisten arvokisojen taustavaikuttajana.

Perhe

Juojärvi teki työuransa muun muassa Suomen Trikoolla, missä hän kiinnostui soudusta, Roihun Kenkätehtaalla ja Takolla josta eläköityi. Hänen perheeseensä kuuluivat Lea-vaimo ja kaksi lasta. Lapsista Tero-poika kilpaili soudussa ja Eevastiina-tytär pelasi koripalloa.
Juojärvi kuoli 82-vuotiaana 24. maaliskuuta 2018.
Paul Bostaph

Paul Bostaph (s. 6. maaliskuuta 1964, San Francisco) on toiminut Slayer-yhtyeen rumpalina vuosina 1992–1996, 1997–2001 ja 2013 alkaen. Hän liittyi Exodukseen vuonna 2005, mutta erosi siitä kuitenkin 2007. Hän on ollut myös Testamentin vuoden 2006 kiertueella rumpalina sekä antaa yksityisiä rumputunteja.
Jason Orange

Jason Thomas Orange (s. 10. heinäkuuta 1970) on brittiläinen pop-muusikko. Hän oli yksi poikabändi Take Thatin jäsenistä sen perustamisesta vuodesta 1990 lähtien.
Take Thatin hajottua vuonna 1996 Orange opiskeli näyttelemistä ja sen jälkeen South Trafford Collegessa psykologiaa ja sosiologiaa. 
Take That teki vuonna 2006 comebackin ilman Robbie Williamsia. Yhtye julkaisi levyt Beautiful World (2006) ja The Circus (2008). Vuonna 2010 ilmestyi levy Progress alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla.
Syyskuussa 2014 Orange ilmoitti jättävänsä Take Thatin.
Anaktorion

Maantiede

Anaktorionin kaupunki sijaitsi niemellä Ambrakianlahden etelärannalla. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisen Néa Kamarínan kylän lounaispuolella linnuntietä noin neljä kilometriä länteen Vónitsan kaupungista.
Anaktorion oli Joonianmereltä Ambrakianlahdelle purjehdittaessa Akarnanian ensimmäinen kaupunki Aktionin niemen jälkeen. Etäisyys kaupungista niemelle oli noin 40 stadioninmittaa eli vajaa kahdeksan kilometriä. Anaktorionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Anaktoria (Ἀνακτορία). Sen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Siihen kuului muun muassa Aktionin niemen alue.

Historia

Anaktorion oli Korintin siirtokunta, antiikin lähteiden mukaan yhdessä Korkyran kanssa. Se perustettiin Korintin tyranni Kypseloksen aikana noin vuonna 657–626 eaa. Perustajaksi mainitaan Ekhiades. Kaupunki oli jonkin aikaa seudun tärkeimpiä kreikkalaiskaupunkeja. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Anaktorios (Ἀνακτόριος).
Persialaissodissa Anaktorion oli kreikkalaisten puolella. Se osallistui Plataiain taisteluun vuonna 479 eaa. 800 hopliitilla yhdessä Leukaksen kanssa. Korintin ja Korkyran jouduttua sotaan korinttilaiset saivat kaupungin petoksella kokonaan käsiinsä peloponnesolaissodan alla vuonna 432 eaa. Peloponnesolaissodassa kaupunki oli Korintin tavoin Spartan puolella. Kaupunki säilyi korinttilaisilla vuoteen 425 eaa. saakka, jolloin akarnanialaiset saivat kaupungin valtaansa Ateenan avustuksella. Tämän jälkeen korinttilaiset asuttajat karkotettiin, ja akarnanialaiset asuttivat kaupungin omalla väellään. Tämän jälkeen kaupunki oli todennäköisesti osa Akarnanian liittoa.
Anaktorion löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Kolmannessa pyhässä sodassa 356–346 eaa. kaupunki oli Theban puolella. Kaupunki säilyi merkittävänä vielä hellenistiselle kaudelle ja roomalaisen kauden alkupuolelle saakka. Octavianus siirrätti väestön vuonna 31 eaa. perustamaansa Nikopoliin kaupunkiin, jonka jälkeen Anaktorion toimi Nikopoliin satamana.
Kaupungin paikkaa tutki ensimmäisenä William Martin Leake 1800-luvun alkupuolella. Nykyisen Áktio-Vónitsan kunnan osa Anaktórion kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on ottanut nimensä kaupungista.

Rakennukset ja löydökset

Anaktorionin paikalta on löydetty kaupungin raunioita. Kaupunki on ollut ympäröity muurein. Sen tunnetuin pyhäkkö oli Apollon Aktiokselle omistettu temppeli, joka sijaitsi Aktionin niemellä.
Kaupungilla oli kaksi satamaa, joista toinen sijaitsi kaupungin muurein ympäröidyn alueen sisäpuolella ja toinen Aktionin niemellä Joonianmeren puoleisella rannalla.
Alison Sealy-Smith

Ura

Sealy opiskeli psykologiaa Mount Allison yliopistolla New Brunswickissa, Kanadassa, jonka jälkeen hän siirtyi työskentelemään teatterin pariin. Vuonna 1997 Sealy palkittiin Dora Mavor Moore -palkinnolla vuonna 1997 näytelmässä Djanet Sears. Sitä ennen hän tuli tunnetuksi Kanadassa Street Legal -televisiosarjan myötä, jossa hän esiintyi vuosien 1987–1994 aikana. Lisäksi vuonna 1992 Sealy korvasi Iona Morrisin X-Menissa, joka toimi sarjan ensimmäisissä jaksoissa Stormin äänenä. Sittemmin Sealy on esiintynyt niin televisiosarjoissa kuin elokuvissa.
Giampiero Pinzi

Seurajoukkueura

Pinzi on Lazion kasvatti. Hän pelasi ainoan virallisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 2. marraskuuta 1999, kun Lazio voitti Dynamo Kiovan Mestarien liigan lohkovaiheen vierasottelussa 1–0. Kesällä 2000 Pinzi siirtyi Udineseen, jossa hän pelasi ensimmäisen Serie A:n ottelunsa 12. marraskuuta 2000 Udinesen hävitessä vieraissa Parmalle 0–2. Yhteensä Pinzi pelasi kaudella 2000–2001 kymmenen pääsarjaottelua. Seuraavien seitsemän kauden ajan Pinzi lukeutui joukkueen runkopelaajiin pelaten niiden aikana yhteensä 172 pääsarjaottelua. Kaudet 2008–2009 ja 2009–2010 Pinzi pelasi lainalla Chievossa, jossa hän oli tärkeä osa joukkuetta pelaten 66 pääsarjaottelua, joista 62 aloituskokoonpanossa.
Pinzi palasi lainalta Udineseen kesällä 2010. Hän pelasi kausina 2010–2011 ja 2011–2012 yhteensä 62 pääsarjaottelua. Tämän jälkeen Pinzin vastuu väheni, ja kausina 2012–2013, 2013–2014 ja 2014–2015 hän pelasi yhteensä 61 pääsarjaottelua. Elokuussa 2015 Pinzi palasi Chievoon, tällä kertaa pysyvällä siirrolla. Hän edusti seuraa 18:ssa Serie A -ottelussa kaudella 2015–2016. Elokuussa 2016, 16:n peräkkäisen Serie A -kauden jälkeen, Pinzi siirtyi sarjaporrasta alemmas Serie B -seura Bresciaan.

Maajoukkueura

Pinzi edusti Italiaa yhteensä 42:ssa ikäkausijoukkueiden maaottelussa ja yhdessä A-maaottelussa. Hänen ainoa A-maajoukkueen ottelunsa oli 30. maaliskuuta 2005 Islantia vastaan pelattu ystävyysottelu, joka päättyi maalittomaan tasapeliin.
Pinzi oli mukana alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa Saksassa 2004, jossa Italia voitti Euroopan-mestaruuden. Pinzi pelasi turnauksessa neljässä Italian viidestä ottelusta, muttei päässyt kentälle Serbia ja Montenegroa vastaan pelatussa loppuottelussa. 3–1-voittoon päättyneessä välierässä Portugalia vastaan Pinzi teki 2–0-maalin.
Kesällä 2004 Pinzi kuului Italian joukkueeseen myös Ateenan olympialaisissa, jossa Italia saavutti pronssia. Hän pelasi kaikissa Italian kuudessa ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Ghanaa vastaan.
Peter Christen Asbjørnsen

Peter Christen Asbjørnsen (15. tammikuuta 1812 Christiania, Norja – 5. tammikuuta 1885 Kristiania, Norja) oli norjalainen kirjailija ja tiedemies, kansansatujen ja -tarinoiden kerääjä ja julkaisija. Hänen julkaisemansa tarinat esitystavaltaan ovat kansanomaisia vaikka uudelleen taiteellisista lähtökohdista kerrottuja. Niistä on julkaistu monia painoksia, ja ne ovat suuresti vaikuttaneet Norjan kirjakielen ja kirjallisuuden kehittymiseen. Niitä on myös käännetty paljon. Grimmin veljesten esikuvan mukaisesti hän toimitti yhdessä Jørgen Moen kanssa satukokoelman Norske folkeeventyr (suom. Satukirja lapsille), joka ilmestyi vuosina 1841–1844. Yksin Asbjørnsen toimitti irlantilaisen Thomas Crokerin esikuvaa noudattavan tarinakokoelman Norske Huldreeventyr og Folgesagn (suom. 1. osa Norjalaisia satuja ja tarinoita). Asbjørnsen aloitti tarinoiden keräämisen vuonna 1835.
Quantum Break

Pelaaminen

Quantum Break on tarinallinen, kolmannen persoonan näkökulmasta kuvattu ammuntapeli.
Peli sisältää televisiosarjan jaksoja, joiden sisältöön pelaaja voi vaikuttaa pelissä tekemillä päätöksillään. Jokaisen pelijakson päätteeksi tulee kohtaus, jossa pelaaja joutuu pelaamaan päävastuksella Paul Serenella. Serenen pitää tehdä valinta, joka tulee vaikuttamaan sitä seuraavan televisiosarjan jakson sisältöön. Peliä varten onkin jouduttu kuvaamaan vaihtoehtoisia kohtauksia.

Kehitys

Quantum Break julkistettiin Microsoftin Xbox One -pelikonsolin julkistamistilaisuudessa 21. toukokuuta 2013. Pelin luovan johtajan Sami Järven mukaan pelistä on ollut tarkoitus tehdä Remedyn versio ”Hollywoodin kesäblockbuster-action-scifi-pläjäyksestä”. Remedy on kehittänyt Quantum Breakin yksinoikeudella Microsoftille, joka myös omistaa pelin tuotemerkin.
Pelin hahmot on mallinnettu tarkasti oikeiden näyttelijöiden pohjalta. Näyttelijät lennätettiin Suomeen kasvojenkaappausta varten ja muun muassa heidän hampaistaan otettiin kipsivalokset. Televisiosarjan jaksot esi- ja jälkituotettiin Espoossa ja kuvattiin Hollywoodissa. Aikamatkustusteeman toteuttamisessa tiimi konsultoi kosmologi Syksy Räsästä. Aikamatkustustarinan toteuttamisessa oli haasteita, sillä tarinasta löytyi usein aukkoja, joita piti korjata.
Quantum Break piti alun perin julkaista jo vuonna 2014, mutta sitä siirrettiin seuraavaan vuoteen. Vuonna 2015 Microsoft ilmoitti julkaisevansa pelin vasta vuonna 2016, jottei se kilpailisi muiden Xbox Onen yksinoikeuspelien kanssa.
Vasili Averkijev

Vasili Petrovitš Averkijev (ven. Васи́лий Петро́вич Аве́ркиев); (1. huhtikuuta 1894 Aunuksen kihlakunnan Viteleen kunnan Rajakonnun kylä – 1936 Petroskoi) oli karjalainen ja neuvostoliittolainen poliitikko.
Vasili Averkijev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen ja suoritti alkeiskoulun. Vuonna 1914 hän meni töihin Pietariin, jossa osallistui lokakuun vallankumoukseen ja vuonna 1918 liittyi bolševikkipuolueeseen. Vuosina 1922–1928 hän työskenteli Leningradin, Vologdan ja Pihkovan alueen puolue-elimissä. Huhtikuussa 1929 hänet lähetettiin NKP(b):n Karjalan aluekomiteaan.
Petroskoissa Averkijev toimi Karjalan ammattiliittoneuvoston puheenjohtajana, opiskeli NKP(b):n keskuskomitean kursseilla ja työskenteli puolueen kaupunkikomitean sihteerinä. Vuonna 1934 hänestä tuli Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja joulukuussa 1935 tasavallan terveydenhuolloin kansankomissaari. Elokuussa 1936 Averkijevia syytettiin zinovjeviläiseen oppositioon kuulumisesta ja hänet erotettiin puolueesta. Tämän jälkeen hän teki itsemurhan.