google/wiki40b huggingface dataset:
Nanoturvallisuuskeskus

Työterveyslaitos koordinoi Euroopan Unionin nanoturvallisuustutkimusta

Vuoden 2011 alussa EU:n komissio valtuutti Työterveyslaitosen koordinoimaan kaikkea EU:n rahoittamaa nanoturvallisuustutkimusta. Erilaisia hankkeita koordinoidaan ns. NanoSafety Clusterin kautta. Tähän yhteenliittymään kuuluu noin 30 tutkimusprojektia, joiden rahoitusosuus EU:lta on noin 112 miljoonaa euroa. Projekteissa työskentelee useita satoja tutkijoita ympäri Eurooppaa.  
Työterveyslaitos koordinoi klusteria kahden vuoden ajan, jolloin se on vastuussa sen tiedottamisesta, kokouksien järjestämisestä, kansainvälisen yhteistyön lisäämisestä, tulevien nanoturvallisuuteen vaikuttavien toimintojen suunnittelusta yhdessä muiden yhteenliittymän jäsenten kanssa sekä yhteistyöstä alan teollisuuden kanssa. 
Tutkimus klusterin sisällä on laajaa. Siinä pyritään kattamaan kaikki vaiheet nanomateriaalien ja -tuotteiden suunnittelusta loppusijoitukseen. Monitieteiseen tutkimukseen liittyy aiheita, kuten toksikologia, ekotoksikologia, altistumisen arviointi, riskienhallinta ja standardisointi.
Paljakkakylmänperhonen

Koko ja ulkonäkö

Paljakkakylmänperhosen siipien kärkiväli on noin 37–48 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipisuomut irtoavat helposti ja siivet muuttuvat varsin pian läpikuultaviksi. Siipien yläpinnan pääväri on tasaisen kellanharmaa. Silmätäplät puuttuvat, mutta joskus harvoin etusiiven yläpuolella, viidennessä siipisarassa erottuu pieni valkoteräinen silmätäplä. Siipien postdiskaalialassa on heikko kellertävä juova, joka erottuu naarailla selvemmin, koirailla on erityisesti etusiivissä tällä alueella vain heikkoja läiskiä. Takasiiven alapinnalla on tiheämmästä kuvioinnista muodostuva epäselvä ruskea keskijuova, jossa on ainakin ulkopuolella erottuva valkoinen reuna. Takasiiven ulkoreunassa on tumma juova, joka jakaantuu vaihtelevissa määrin täpliksi.

Levinneisyys ja lentoaika

Paljakkakylmänperhonen esiintyy sirkumpolaarisesti Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Fennoskandiassa se esiintyy 67° leveyspiirin pohjoispuolisilla vuoristo- ja tunturialueilla. Suomessa lajia tavataan lähinnä vain Tunturi-Lapissa, eteläisimmät havainnot ovat Muonion, Kittilän, Sodankylän ja Savukosken alueelta. Lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen esiintymisalueesta ja säistä. Suomessa paras lentoaika on yleensä kesäkuun lopulta heinäkuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Paljakkakylmänperhosen elinympäristöä ovat tundra, vuoristojen kiviset rinteet, tunturimaastossa lakiosien kuivat niittymäiset alueet ja kivikot sekä koivuvyöhykkeessä kuiva kangasmaasto. Laji talvehtii kahdesti toukkana, ensimmäinen talvehtiminen tapahtuu keskenkasvuisena ja toinen täysikasvuisena.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat erilaiset heinälajit (Poaceae), esimerkiksi lampaannata (Festuca ovina).
18-kruunu-6

Valmistus ja ominaisuudet

18-kruunu-6:tta voidaan valmistaa trietyleeniglykolista ja 1,2-bis(2-kloorietoksi)etaanista emäksisissä olosuhteissa tetrahydrofuraanin läsnä ollessa. Lisäksi kaliumsuolojen, kuten kaliumsyanidin, lisäminen reaktioseokseen parantaa synteesiä.
18-kruunu 6 muistuttaa rakenteeltaan munkkirinkilää, jonka keskelle substraatti sitoutuu. Renkaan koko määrää minkä kokoisiin kationeihin aine voi sitoutua. Kaliumkationien lisäksi 18-kruunu-6 muodostaa sidoksia myös primäärisistä amiineista muodostuneiden kationien, joiden kaava on RNH₃⁺, kanssa, mutta ammoniumsuolojen kohdalla selektiivisyys on hyvin pieni.
18-kruunu-6:ta voidaan käyttää muuttamaan epäorgaanisten suolojen ominaisuuksia ja saada ne liukenemaan orgaanisiin liuottimiin. Kaliumsyanidi ja kaliumpermanganaatti, jotka muuten olisivat orgaanisiin yhdisteisiin liukenemattomia, liukenevat 18-kruunu-6:n läsnä ollessa bentseeniin. Bentseeniliuoksessa syanidi-ionista tule huomattavasti tehokkaampi nukleofiili kuin vesiliuoksessa ja 18-kruunu-6:n kaliumpermanganaatin ja bentseenin seos on hyvin voimakkaasti hapettavaa.
Useat kruunueetterit ovat myrkyllisiä ja niiden on todettu aiheuttavan koe-eläimille testikulaarista atrofiaa. 18-kruunu-6 ei kuitenkaan ole erityisen myrkyllinen.
Roni Martin & Jukka Orma Tanssiinkutsu

Roni Martin & Jukka Orma Tanssiinkutsu on suomalainen yhtye, joka levytti moderneja tulkintoja Pentti Saarikosken runokokoelmasta "Maailmasta" vuodelta 1961. Se on taltiointi Roni Martinin säveltämistä ja Jukka Orman sovittamista kappaleista, jotka saivat ensiesityksensä Helsingin Juhlaviikkojen Huvilateltassa kesällä 2004. Tämän jälkeen esitys kiersi Suomea 13:ssa eri kaupungissa. Levyssä yhdistyy mm. soul, funk, jazz, rock ja flamenco ja siinä on todennäköisesti ensimmäinen Suomessa levynä julkaistu rock-kokoonpanon ja flamencotanssijan yhteistyö. Julkaisun kannessa on Rosa Liksomin näkemys Pentti Saarikoskesta eli "Jaloilleen noussut siili". Ilmestymisvuonnaan levy mm. valittiin yhdeksi kriitikoiden vuoden levyistä Helsingin Sanomissa.
West Vancouver

Historia

Alueella on asunut rannikon salisheihin kuuluneita sḵwx̱wú7mesh-intiaaneja arvioiden mukaan 1200-luvulta eaa. saakka. Ensimmäisenä eurooppalaisena alueen läpi purjehti vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija José María Narváez. Hän purjehti Burrard Inletiin ja kartoitti pikaisesti joitakin tärkeimpiä pinnanmuotoja, kunnes jatkoi matkaansa kauemmaksi pohjoiseen. Vuotta myöhemmin brittiläinen George Vancouver kartoitti HMS Discovery -laivallaan samoja alueita huomattavasti laajemmin. Monet alueen paikat kantavat edelleen hänen nimeään. Hän käytti kaikkiaan kaksi vuotta Pohjois-Amerikan luoteisrannikon kartoittamiseen Washingtonista aina Alaskaan saakka.
Vuodesta 1869 alkaen metsäteollisuus on ollut tärkeä työllistäjä West Vancouverissa, ja tukkipuuta kuljetettiin runsaasti alueelta North Vancouveriin jalostettavaksi. 1880-luvulla alue oli myös suosittu virkistys- ja lomailualue Vancouverin asukkaille. Kolmas merkittävä työllistäjä alueella oli kalastus ja sen purkitus, joka sai alkunsa 1800- ja 1900-lukujen taitteessa.
West Vancouver irtautui North Vancouverin kunnasta omaksi piirikunnakseen 15. maaliskuuta 1912. Ensimmäiset kunnalisvaalit järjestettiin 6. huhtikuuta 1912.
1930-luvun alussa kuuluisa irlantilainen Guinnessin panimon omistava Guinnessin suku näki alueen tuottavana sijoituskohteena ja hankki omistukseensa 19 km² maa-alueita kunnan alueelta. Kauppaan sisältyi lupaus Guinessin suvulta rakentaa alueelle tiestöä, siltoja, vesijohtoja, vesitorneja, koulu ja golfkenttä. Osittain tämän vuoksi kunta ei velkaantunut 1930-luvun laman aikana, toisin kuin monet muut alueen kunnat.
Kotiseutumuseo

Kotiseutumuseot ovat paikallista historiaa ja perinnettä tallentavia ja esitteleviä paikallismuseoita. Museoiden esineistö liittyy usein maatalouteen ja kuvaa erityisesti aikaa ennen maatalouden koneistumista.Suomen Kotiseutuliitto on keskeinen toimija paikallis- eli kotiseutumuseoiden alalla.
Suomessa on lähes 1000 kotiseutumuseota ja niitä on lähes jokaisessa Suomen kunnassa ja kylässä. Museot on monesti sijoitettu vanhoihin monikerroksisiin viljamakasiineihin tai vanhoihin talonpoikaispihapiireihin. Museoita ylläpitää joko kunta tai paikallinen kotiseutuyhdistys. Kotiseutumuseot ovat pääasiassa ei-ammatillisesti hoidettuja ja niitä ylläpidetään vapaaehtoisvoimin.
Viime sotien jälkeen perustettiin lukuisia kotiseutuyhdistyksiä. Yksi niiden päätavoite oli saada aikaan "meistä ja menneisyydestämme" kertova oma museo.
Kääpiöpaju

Ulkonäkö ja koko

Kääpiöpaju on 10–40 cm korkeaksi kasvava sirottavahaarainen varpu tai pensas. Varsi ja oksat ovat punaruskeita tai -harmaita, hoikkia ja kaljuja. Vuosikasvaimet saattavat olla myös karvaisia. Silmut ovat kaljuja ja korvakkeet puuttuvat. Lehti on 2–4 cm pitkä, soikea ja suippotyvinen ja -kärkinen. Lehti on päältä tummanvihreä ja kalju, alta vaaleanvihreä tai -sinertävä ja kalju tai harvakarvainen. Lehtilaita on litteä ja tavallisesti nystyinen. Lehdessä on suonipareja 8–12 kappaletta. Kääpiöpaju kukkii lehtien puhjetessa kesäkuussa. Norkkoperät ovat 2–4-lehtisiä, norkkosuomut ovat tummakärkisiä. Palhot ovat kaljuja.
Kääpiöpaju muistuttaa läheisesti kitu- tai kääpiökasvuista kiiltopajua (S. phylicifolia). Kukinnottomina lajeja saattaa olla hyvin vaikea erottaa toisistaan.

Levinneisyys

Kääpiöpaju tavataan Skotlannissa, Fennoskandian tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla sekä Luoteis-Venäjällä ja Ural-vuoristossa. Yleisin laji on Skandinaviassa.
Nykyisen Suomen alueelta kääpiöpaju on tavattu ainoastaan kaksi kertaa Enontekiöltä. Ensimmäinen löytö on vuodelta 1926 Saanalta, toinen Urttasvarrilta vuodelta 1952. Lisäksi kääpiöpajusta tunnetaan vuodelta 1926 löytö Sallasta nykyisin Venäjälle kuuluvalta Sallatunturilta.

Elinympäristö

Kääpiöpaju kasvaa kosteilla paikoilla kuten rannoilla, lähteiköissä, puronvarsilla ja letoilla. Kasvupaikat ovat pääasiassa tuntureilla koivuvyöhykkeessä ja paljakan alaosissa. Laji on kalkinsuosija.
Ricky Pierce

Pelaajaura

Pierce pelasi vuosina 1979–1982 yliopistokoripalloa Ricen joukkueessa ja palkittiin vuonna 1982 konferenssinsa parhaana pelaajana. Detroit Pistons varasi Piercen NBA:han 18. vuorolla kesän 1982 varaustilaisuudessa. Hän aloitti uransa Pistonsissa ja edusti 17 kautta kestäneellä NBA-urallaan lukuisia muita seuroja. Pisimpään, vuodet 1984–1991, Pierce edusti Milwaukee Bucksia, jonka pelaajana hänet valittiin vuosina 1987 ja 1990 NBA:n parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi ja vuonna 1991 NBA:n tähdistöotteluun. Uransa päätösvuonna hän pelasi otteluita myös Kreikassa.
Kentin osavaltionyliopiston verilöyly

Tausta

Vastustus Vietnamin sotaa kohtaan johti useisiin mielenosoituksiin. Yksi tunnetuimmista protesteista tapahtui toukokuussa 1970 Ohiossa Kentin osavaltionyliopistolla, missä poliiseja heiteltiin kivillä ja pulloilla. Kentin pormestari Leroy Satrom julisti hätätilan 2. toukokuuta ja pyysi kuvernööri Jim Rhodesia lähettämään kansalliskaartin joukkoja pitämään järjestystä yllä.

4. toukokuuta

Kampusalueella järjestettiin mielenosoitus, jonka yliopisto yritti kieltää siinä onnistumatta. Sotilaat käyttivät kyynelkaasua, joka ei toiminut tuulen vuoksi odotetulla tavalla. Sotilaat avasivat tulen mielenosoittajia kohti, jolloin neljä kuoli ja yhdeksän haavoittui. Kuolleista kahdella ei ollut mitään tekemistä mielenosoituksen kanssa. Tämän seurauksena protestit alkoivat levitä ja monet yliopistot joutuivat peruuttamaan luennot ja sulkemaan ovensa.

Merkitys

Tunnettu esimerkki Kentin tapahtumien vaikutuksesta amerikkalaiseen kulttuuriin on Neil Youngin sanoittama kappale Ohio.
Tapahtumapaikka on lisätty National Register of Historic Places -kohteeksi 23. helmikuuta 2010.
Jorma K. Jansson

Jorma K. Jansson (s. 1940) on suomalainen tietokirjailija, pakinoitsija ja sijoittaja. Hän on julkaissut artikkeleita, pakinoita, kirja-arvosteluja ym. vuodesta 1969 alkaen Päivän Sanomissa ja monissa muissa lehdissä. Novelli "Sitä kaupunkia ei enää ollut" julkaistiin kokoelmateoksessa Huomenna kello yksitoista (1975). Artikkeli "Ravit ja toto" julkaistiin Mitä missä milloin -kirjassa 1975. Kirja "Ravit toto ja V-5" ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1973. Jansson on käyttänyt nimimerkkejä Jana, Joakim ja Tiuski. Vuodesta 1988 alkaen hän on elättänyt itsensä sijoittajana eikä enää ole harrastanut kirjoittamista.
Kultaseni

Palkinnot

Elokuva sai runsaasti palkintoja molemmin puolin Atlanttia. Se sai neljä Bafta-palkintoa: paras brittiläinen miesnäyttelijä (Dirk Bogarde), paras brittiläinen naisnäyttelijä (Julie Christie), paras mustavalkolavastus (Ray Simm) ja paras brittiläinen käsikirjoitus (Frederic Raphael).
Christie sai parhaan naisnäyttelijän Oscarin ja lisäksi elokuva sai puvustus- ja käsikirjoitus-Oscarin.

Arviot

Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa kyyniseksi aikalaismoraliteetiksi, osin vanhentuneeksi mutta yhä kiinnostavaksi.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kultaseni vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
RN Baleno (1931)

Palvelus

Alus upotettiin 17. huhtikuuta 1941.
Al Karak

Al Karak' (arab. محافظة الكرك‎) on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernoraatista. Sen pinta-ala on 3 495 neliökilometriä ja sen alueella asui vuonna 2008 yhteensä 228 200 ihmistä. Kuvernoraatin pääkaupunki on noin 20 000 asukkaan Karak (2004).
Yrjö J. E. Alanen

Yrjö Jaakko Edvin Alanen (20. syyskuuta 1890 Raisio – 17. lokakuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen teologi ja Helsingin yliopiston professori.
Alasen vanhemmat olivat lääninrovasti Yrjö Alanen ja Helmi Maria Karsten. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912. Alanen vihittiin papiksi 1918 ja hän valmistui teologian kandidaatiksi 1930 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1932. Alanen toimi vt. pappina eri seurakunnissa vuosina 1918–1930 sekä Vaasan suomalaisen lyseon vanhempana uskonnon lehtorina 1930–1933. Alanen oli Helsingin yliopiston dosenttina 1933–1938, systemaattisen teologian professorina 1938–1948 sekä teologisen etiikan ja uskonnonfilosofian professorina 1948–1958. 
Alanen oli Teologisen kirjallisuuden seuran johtokunnan jäsen, Suomen kristillisen ylioppilasliiton puheenjohtaja 1934–1945 ja Suomen kristillisen sos. dem. liiton puheenjohtaja 1947–1960. Hän oli myös Kotimaa-lehden päätoimittajana 1944–1947.
Yrjö J. E. Alasen veli oli historiantutkija Aulis J. Alanen.
Márkos Vafeiádis

Márkos Vafeiádis (kreik. Μάρκος Βαφειάδης; 1906 Theodosioúpoli (Erzurum), Osmanien valtakunta – 23. helmikuuta, 1992 Ateena, Kreikka) oli yksi Kreikan kommunistisen puolueen johtavista kaadereista Kreikan sisällissodan aikoihin.
Vafeiádis karkotettiin 1930-luvulla Gávdoksen saarelle yhdessä yli 250 muun kreikkalaisen kommunistin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi kommunistien johtamassa vastarintaliikkeessä (ELAS). Sisällissodan aikana Vafeiádis toimi vuonna 1946 perustetun Kreikan demokraattisen armeijan (DSE) komentajana ja vuodesta 1947 kommunistien asettaman väliaikaisen hallituksen pääministerinä. Sodan loppuvaiheessa hän joutui erimielisyyksiin kommunistisen puolueen pääsihteerin Níkos Zachariádiksen kanssa ja hänet syrjäytettiin asemistaan. Vuonna 1950 maanpaossa Neuvostoliitossa asunut Vafeiádis erotettiin koko puolueesta, mutta hänet hyväksyttiin uudelleen jäseneksi Josif Stalinin kuoleman jälkeen. Puolueen sisäisten kiistojen seurauksena hänet erotettiin uudelleen 1964 ja hyväksyttiin jälleen takaisin 1968. Vafeiádis palasi maanpaosta Kreikkaan vuonna 1983.
Karl Millöcker

Karl Millöcker  (29. huhtikuuta 1842 – 31. joulukuuta 1899) oli itävaltalainen säveltäjä. 
Millöcker syntyi Wienissä ja opiskeli alun perin huilunsoittoa. Hän sai leipänsä kapellimestarina ja saavutti ensimmäisen huomattavan menestyksensä säveltäjänä operetillaan Der Bettelstudent (1882). Bettelstudentin tulojen turvin hän saattoi siirtyä vapaaksi säveltäjäksi vuonna 1883. Siitä läjtien hän asui osan vuodesta Badenissa ja testamenttasi omaisuutensa sikäläiselle musiikkiyhdistykselle.
Der Bettelstundent on pysynyt Millöckerin tunnetuimpana teoksena, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös lukuisia muita operetteja. Hän kuoli Baden bei Wienissä ja sai hautapaikan Zentralfriedhofissa.
Panamankannas

Panamankannas on Panaman valtion alueella oleva kapea maakaistale, joka erottaa Atlantin ja Tyynenmeren toisistaan ja yhdistää Pohjois- ja Etelä-Amerikan. Panamankannaksen läpi kulkee Panaman kanava.

Panamankannaksen muodostuminen ja sen seurauksia

Vielä 20 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Panaman kohdalla oli Atlantin ja Tyynenmeren yhdistävä meri. Pinnan alla kuitenkin Tyynenmeren laatta liukui Karibian laatan alle ja nostatti merenalaisia tulivuoria. Noin 15 miljoonaa vuotta sitten osa vuorista oli noussut jo saariksi. Seuraavien miljoonien vuosien aikana muodostui uusia saaria ja samalla merenpohja nousi hiljalleen, ja noin 3 miljoonaa vuotta sitten Pohjois- ja Etelä-Amerikan yhdistävä kannas oli muodostunut.
Panamankannaksen muodostuminen esti Atlantin ja Tyynenmeren välisen virtauksen ja muutti näin molempien merien merivirtojen suuntaa. Karibian lämpimät vedet alkoivat virrata koilliseen ja näin lämmittää Eurooppaa. Atlantista tuli myös suolaisempi. Golfvirta kuljetti myös kosteutta pohjoiseen. Talvella tullut lämmin merivirta sulatti jäätä, mikä lisäsi talvista meriveden haihtumista pohjoisessa, ja syntyneiden pilvien salamista lumena maahan, ja lumen muuttumista jäätiköiksi.
Kannas vaikutti myös mantereiden biodiversiteettiin, sillä maasilta teki helpommaksi eläinten ja kasvien siirtymisen mantereelta toiselle. Suurena Amerikan eläimistövaihtona tunnetun tapahtuman seurauksena pussirotat, vyötiäiset ja piikkisiat vaelsivat pohjoiseen ja muun muassa karhut ja laamat etelään.
Kansakuntien ja vapauden Eurooppa

Kansakuntien ja vapauden Eurooppa (Europe of Nations and Freedom, ENF) on EU-kriittinen europarlamenttiryhmä Euroopan parlamentissa. 40 europarlamentaarikon ryhmä perustettiin 15. kesäkuuta 2015. Ryhmän puheenjohtajat ovat Marine Le Pen ja Marcel de Graaff.
Danganronpa

Pelaaminen

Pelit sijoittuvat kouluihin. Kouluelämä häiriytyy, kun robotti nimeltään Monokuma saa oppilaat tappamaan toisiaan. Murhaamisen nopeuttamiseksi Monokuma on keksinyt sille eri tapoja.
Sarjan ensimmäinen peli sijoittuu eliittilukioon nimeltään Hope's Peak Academy (希望ヶ峰学園 Kibōgamine Gakuen, kirjaim. Kibogamine Academy), joka vuosittain valitsee “Ultimateoppilaita” (超高校級 chō-kōkō-kyū, kirjaim. superlukiotaso). He ovat lahjakkaita ja taidokkaita opiskelijoita, joiden joukosta joka vuosi arvotaan “Onnekkain ultimateoppilas”. Toinen peli sijoittuu Jabberwock Island -nimiselle paratiisisaarelle, jossa oppilailla on jonkinlainen erikoislahjakkuus. Kolmas peli sijoittuu Towa Cityyn ja neljäs peli Ultimate Academy Of Gifted Juveniles -nimiseen lukioon, jossa oppilailla on erikoislahjakkuus.
Seeprapreussinahven

Koko ja ulkonäkö

Seeprapreussinahven kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Siinä on kolme mustaa pystyraitaa.

Alkuperä

Seeprapreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella.

Käyttäytyminen

Nuoret seeprapreussinahvenet piileksivät korallisen suojissa ja viihtyvät ryhmässä, mutta aikuiset yksilöt ovat aggressiivisia etenkin lajitovereita kohtaan.

Ravinto

Seeprapreussinahvenet syövät luonnossa pieniä katkarapuja, mutta oppivat syömään liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Wolfgang Kleff

Wolfgang Kleff (s. 16. marraskuuta 1946 Schwerte, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka saavutti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden.
Kleff siirtyi Borussia Mönchengladbachiin amatööriseurasta nimeltä  VfL Schwerte vuonna 1968 ja kohosi seuraavalla vuosikymmenellä Bundesliigan johtavien maalivahtien joukkoon, kunnes vammat alkoivat haitata hänen uraansa.
Mönchengladbachin mukana hän saavutti viisi liigamestaruutta (1970, 1971, 1975, 1976, 1977), Saksan cupin (1973) ja UEFA Cupin (1975). 
Kleffin rooli Länsi-Saksan maajoukkueen maalivahtina jäi rajoitetuksi, koska tuota tonttia hallitsi 1970-luvun alussa suvereenisti Sepp Maier. Kleff edusti maataan kuudesti vuosien 1971 ja 1974 välillä. Hän saavutti varamaalivahtina Euroopan-mestaruuden 1972 ja maailmanmestaruuden 1974.
Adrian Peterson

NFL-ura

Minnesota Vikings varasi yliopistojalkapalloa Oklahoman yliopiston joukkueessa pelanneen Petersonin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen seitsemäntenä pelaajana. Peterson oli Vikingsin aloittava keskushyökkääjä usean kauden ajan. Hän oli sivussa miltei koko kauden 2014 pelikiellon vuoksi ja kauden 2016 loukkaantumisen vuoksi.
Vikings ei uusinut sopimustaan Petersonin kanssa kaudelle 2017, joten hän siirtyi New Orleans Saintsiin. Peterson ei ollut tyytyväinen saamaansa peliaikaan Saintsissa, joten hänet kaupattiin viiden ottelun jälkeen Arizona Cardinalsiin. Niskavamma piti Petersonin sivusta osan kaudesta ja kauden jälkeen Cardinals vapautti Petersonin sopimuksesta.
Peterson siirtyi kaudeksi 2018 Washington Redskinsiin. Hänestä tuli kauden aikana NFL:n vanhin tuhat jaardia kaudessa palloa kantanut keskuhyökkääjä sitten vuoden 1984.

Yksityiselämä

Petersonin kaksivuotias poika menehtyi traagisesti lokakuussa 2013, kun pojan äidin uusi poikaystävä pahoinpiteli hänet kuoliaaksi. Peterson oli eronnut aiemmin pojan äidistä, ja poika asui äitinsä luona Sioux Fallsissa, Etelä-Dakotassa. Petersonilla on myös kaksi muuta lasta, jotka asuvat isänsä kanssa.
Valkovyöpääsky

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan valkovyöpääsky on noin 14,5 cm. Selästään, siivistään ja päästään valkovyöpääsky on tumman metallinkiiltoisen sininen. Pyrstö on pitkä ja selvästi haarapäinen. Rinta ja vatsa ovat väritykseltään tumman siniset ja rinnassa on leveä valkoinen poikkijuova. Nuoret linnut ovat aikuisia ruskeampia ja niillä on myös valkoinen poikkijuova rinnassa.

Levinneisyys ja elinympäristö

Valkovyöpääskyä tavataan Andien itäpuolelta Venezuelasta, Kolumbian, Ecuadorin ja Perun itäosista, Bolivian pohjoisosista, Amazonasin alueen Brasiliasta, Guyanasta, Surinamesta ja Ranskan Guyanasta. Lajin elinympäristöä ovat metsät kirkasvetisten jokien ja suurien purojen vierellä. Valkovyöpääskyt liikkuvat usein pieninä ryhminä ja pyydystävät ravintoa vesialueiden pinnan läheisyydestä. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 000 metrin korkeudella meren pinnasta.
Saksan 5. armeija

Perustaminen

Wehrkreis V perusti 25. elokuuta 1939 5. armeijan, joka liitettiin länsirajalle Eifeliin armeijaryhmä C:hen tehtävänään miehittää Siegfried-linjan asemia. Armeijaan kuuluivat VI, V armeijakunta ja 227. jalkaväkidivisioona sekä armeijajoukkoja.

Palvelus

Armeija muodosti 13. lokakuuta alkaen keskisen Idän ylijohdon (saks. Oberbefehlshaber Ost) alaisen rajavartiointiosaston (saks. Grenzschutz-Abschnittskommando Mitte) Puolassa ja siitä muodostettiin 15. toukokuuta 1940 18. armeija.
Arnold Layne

Laulun aihe

Laulun nimihenkilö Arnold Layne on transvestiitti, joka pukeutuu pyykkinaruilta varastamiinsa naisten vaatteisiin jääden kuitenkin lopulta kiinni. Sanoitus perustuu ilmeisesti tositapahtumiin. BBC ei hyväksynyt tarinaa transvestiitistä, vaan asetti laulun soittokieltoon.
Đắk Nông

Dak Nông on maakunta Vietnamissa Tây Nguyênin alueella, Kambodžan vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on Gia Nghĩa. Vuonna 2009 maakunnassa oli 489 442 asukasta. Sen pinta-ala on 6 516,9 km².
Dak Nong sijoittuu ylängölle, 500 metriä merenpinnan yläpuolelle. Sen suurimpia matkailunähtävyyksiä ovat vesiputoukset.