Scelidosaurus

Koko ja ulkonäkö

Scelidosauruksen pituus oli noin neljä metriä. Sen takaraajat olivat pidemmät kuin eturaajat, ja se käveli enimmäkseen tai vallan neljällä jalalla. Scelidosauruksella oli kova iho, minkä johdosta se oli läpäisemätön kaikille muille pedoille, paitsi sen ajan kaikkein suurimmille ja vahvimmille pedoille, jotka nekin saattoivat mieluummin saalistaa "pehmeämpää" saalista.
Scelidosauruksen huomiota herättävin piirre oli sen panssari. Scelidosauruksen päästä häntään kulki riveissä luisia nastoja ja piikkejä, joista jotkut olivat jopa nyrkin kokoisia. Panssari teki Scelidosauruksesta luultavasti hitaan liikkujan ja pakotti sen kävelemään neljällä jalalla kahden sijasta, mutta nopeus ei ollut sen tärkein puolustuskeino. On kaikkein todennäköisintä, että luumuodostelmien tarkoitus oli tarjota suojaa sen ajan saalistajia, kuten teropodeja vastaan.

Fossiilit

Scelidosauruksen löysi vuonna 1858 englantilainen louhostyöläinen James Harrison, ja se oli yksi ensimmäisistä löydetyistä dinosauruksen luurangoista. Se oli kovan kalkkikiven sisällä, jonka poistaminen oli vaikeaa, ja luut olivat suurelta osin piilossa näkyviltä yli 100 vuoden ajan. 1960-luvulla tutkijat saivat selville, miten kalkkikiven voi liuottaa hapolla, ja koko luuranko on nyttemmin paljastettu.
Kaikki Scelidosauruksen fossiilit on löydetty merenpohjaan muodostuneesta kivestä. Scelidosaurus eli ehkä lähellä rannikkoa tai ehkä tulva kauempana sisämaassa tappoi suuren joukon dinosauruksia ja huuhtoi ne mereen.
Scelidosaurus on yksi vanhimmista tunnetuista dinosaurussuvuista. Tämän lisäksi se on yksi täydellisimpiä dinosauruksia, joka on löydetty Britteinsaarilta. Fossiililöydöt Scelidosauruksesta käsittävät useita yksilöitä.
Scelidosauruksen ajateltiin kerran eläneen myös nykyisen lounais-Yhdysvaltain alueella. Tämä perustui Arizonasta löydettyjen luulevyjen ympärille. Myöhemmin luulevyistä tehdyssä analyysissä niiden kuitenkin katsottiin olevan erilaisia kuin Scelidosauruksen luulevyt, ja siksi sen jäänteitä on löydetty vain Englannista. Se ei kenties ole mahdotonta, että Arizonasta löydetyt luulevyt saattavat edustaa Scelidosauruksen läheistä sukulaista.

Luokittelu

Scelidosauruksen keskeinen merkitys on, että lukuun ottamatta sen oloa yhtenä ensimmäisistä tieteen tuntemista dinosauruksista, se edustaa yhtä kaikkein alkukantaisimmista löydetyistä panssaridinosauruksista. Scelidosauruksen oikea merkitys menetettiin, kun suvun kuvailija Richard Owen käsitti sen olleen osittain vedessä elänyt kalansyöjä.
Scelidosaurus on yksi varhaisimmista panssaridinosauruksista. Myöhemmin ryhmässä ilmestyivät stegosaurit, jotka olivat yleisiä myöhäisjurakaudella, nodosaurit, jotka tunnetaan paremmin myöhäisjurakaudelta myöhäisliitukaudelle ja ankylosaurit, jotka olivat kaikkein yleisimpiä myöhäisliitukaudella. Scelidosauruksesta ei tarkalleen tiedetä, kuinka se liittyi näihin myöhempiin ryhmiin.
Vuosien varrella Scelidosauruksesta on nimetty useampi kuin yksi laji, vaikkakin nykyään lajeja on vain yksi, tyyppilaji S. harrisonii. Yksi entinen laji, S. oehleri perustettiin Tatisauruksen sirpaleisista jäänteistä. Monet paleontologit ovat kuitenkin hylänneet tämän sen puolesta, että Tatisaurus olisi erillinen suku.

Ravinto

Scelidosaurus oli kasvinsyöjä. Se popsi luultavasti matalalla kasvavaa kasvillisuutta repien lehtiä nokallaan ja suipoilla hampaillaan.