google/wiki40b huggingface dataset:
Täpläpreussinahven

Koko ja ulkonäkö

Täpläpreussinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on tummanharmaa, evät tummat. Otsassa ja kyljessä on valkea täplä. Mustavalkoisen värityksen takia kalaa sanotaan englanniksi dominopreussinahveneksi.

Alkuperä

Täpläpreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Fidžin ympäristössä.

Käyttäytyminen

Ikääntyessään täpläpreussinahven tulee aktiivisemmaksi ja aggressiivisemmaksi, ja voi kiusata pienempiä kaloja. Se jättää korallit rauhaan, joten se sopii riutta-akvaarioon.

Ravinto

Täpläpreussinahvenet syövät luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Agricola svenska församling

Agricola svenska församling on 1. tammikuuta 2019 toimintansa aloittanut Porvoon hiippakuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielinen seurakunta Itä-Uudellamaalla. Siihen kuuluvat Loviisan kaupungin ja Lapinjärven kunnan alueella asuvat ruotsinkieliset kirkon jäsenet. Seurakunnan jäsenmäärä tulee olemaan noin 6 200 henkeä. Samaan aikaan aloittaa toimintansa myös uusi suomenkielinen Agricolan suomalainen seurakunta.
Kun uudet seurakunnat aloittavat toimintansa, niin alueella olevat seitsemän seurakuntaa – Lapinjärven suomalainen ja ruotsalainen, Liljendalin, Loviisan suomalainen ja ruotsalainen, Pernajan ja Ruotsinpyhtään seurakunnat –  lakkautetaan. Uudet seurakunnat ovat ottaneet nimensä poikkeuksellisesti kuntien nimien sijaan Suomen uskonpuhdistajasta Mikael Agricolasta, joka syntyi seurakuntien alueella Pernajassa. Suomenkielinen seurakunta kuuluu Helsingin hiippakuntaan. Seurakunnat muodostavat Loviisanseudun seurakuntayhtymän.
Agricola svenska församlingin ensimmäinen kirkkoherra on Stina Lindgård.
Seurakuntaa ei tule sekoittaa entiseen Helsingissä toimineeseen Agricolan seurakuntaan, joka liitettiin Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan vuoden 1999 alussa.
Albanian merivoimat

Historia

Vuoteen 1996 saakka Albanian merivoimiin kuului yli 145 palveluksessa olevaa alusta, joista 45 oli kiinalaisvalmisteisia Huchuan-luokan (type 25) torpedoveneitä sekä muutama Shanghai-luokan sukellusveneentorjuntavene. Laivaston ylpeytenä olivat neljä neuvostoliittolaisvalmisteista Whiskey-luokan sukellusvenettä, joista kaksi jäi Albaniaan Neuvostoliiton vetäytyessä maasta 1961 Albanian erottua Varsovan liitosta. Kiinan tuella sukellusveneet saatiin palvelukseen, mutta 1980-luvun lopulla sukellusveneiden toimintakyky oli kyseenalainen Kiinan tuen päätyttyä. Virallisesti sukellusveneet poistettiin palveluksesta 1998.
Juustila

Juustila (myös Juustilanjoki, v:sta 1948 lähtien ven. Брусничное, Brusnitšnoje) on kylä ja taajama Saimaan kanavan varrella Viipurin pohjoispuolella Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella Venäjällä. Osa Juustilan kylästä kuuluu Suomen vuokraamaan Saimaan kanava vyöhykkeeseen. Suomelle kuuluessaan Juustila kuului Viipurin maalaiskuntaan. Juustilan naapurikyliä olivat Jyrkilä, Kilpeenjoki–Sydänmaa, Kilpeenjoki, Ihantala, Ylivesi, Ventelä, Lavola ja Leppälä sekä Vahvialan kuntaan kuulunut Hanhijoki. Juustilan koulupiiriin kuuluivat myös Jyrkilän, Leppälän, Tikkalan ja Ventelän pikkukylät varsinaisen Juustilan ympäristöstä.

Asutus

Juustila oli asukasluvultaan yksi Viipurin maalaiskunnan suurimmista kylistä, vuonna 1937 siellä oli 922 asukasta. Lisäksi Juustilan koulupiiriin kuuluneessa Jyrkilässä oli 57, Leppälässä 20, Tikkalassa 28 ja Ventelässä 47 asukasta. Juustilan kylän keskustasta oli muodostunut taajama ja se sijaitsi Saimaan kanavassa olevan Juustilan sulun ympäristössä Juustilanjärven pohjoisrannalla. Juustilan taajaman lisäksi kylän osa-alueita olivat Korpi ja Harjula. Korpi sijaitsi Saimaan kanavan varrella Juustilan taajamasta pohjoiseen. Juustilan kautta kulki maantie Saimaan kanavaa myötäillen Nuijamaalle sekä maantiet valteille 13 ja 14.
Juustilassa oli hotelli, terveyskylpylä, Saimaankanavan Osuusliikkeen ja Osuusliike Torkkelin myymälät sekä yksityisliikkeitä. Saimaankanavan Osuusliike oli muodostunut Juustilan ja Pällin Kauppa-Osuuskuntien yhdistyessä. Juustilassa toimi nuorisoseura, Vuonna 1937 Juustilan kylässä oli 476 ha peltoa, 44 ha niittyä ja 1 545 ha metsää.

Kansakoulu

Juustilan kansakoulu sijaitsi Juustilan taajamassa. Koulupiiriin kuuluivat myös ympäristön pikkukylät: Jyrkilä, Leppälä, Tikkala ja Ventelä. Juustilan koulussa oli neljä opettajaa ja 126 oppilasta vuonna 1939. Juustilan koulu perustettiin vuonna 1891. Koulua varten rakennettiin lisärakennus vuonna 1927.

Historia

Talvisodan taistelut eivät ulottuneet Juustilan alueelle, mutta Moskovan rauhan perusteella se kuului luovutettaviin alueisiin. Asukkaat oli evakuoitu jo sodan alussa muualle Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja asukkaat pääsivät palaamaan koteihinsa. Alkoi vilkas jälleenrakentamisen kausi. Saimaankanavan osuusliikkeen Juustilan myymälä oli ensimmäinen kauppa, joka avattiin uudelleen maalaiskunnan takaisinvaltauksen jälkeen (4. lokakuuta 1941). Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.

Nykytilanne

Nykyisin osittain Suomelle vuokratulla alueella sijaitsevan Juustilan taajaman alueella ei ole juurikaan asutusta. Nykyinen Juustila (ven. Brusnitšnoje) sijaitsee vanhan taajaman länsipuolella. Lisäksi Juustilan kylän alueella on asutusta Korven (v:sta 1948 ven. Искровка, Iskrovka) alueella. Sen sijaan muu osa kylästä ja naapurikylät Jyrkilä ja Leppälä ovat autioita. Ventelän ja Tikkalan alueilla on vähäistä asutusta.
Matt Barkley

Ennen NFL:ää

Barkley oli Mater Dei High Schoolissa pelatessaan yksi Yhdysvaltain seuratuimmista lukiopelaajista, ja viimeisen lukiovuotensa lopulla puolueeton arviointisivusto Rivals.com arvioi Barkleyn ikäluokkansa viidenneksi parhaaksi pelaajaksi. Yliopistojoukkueekseen Barkley päätti valita Etelä-Kalifornian yliopiston, päätöksen synnyttyä yli vuoden ennen takarajaa, National Signing Daytä.
USC:n edellisen aloittajan Mark Sanchezin siirryttyä ammattilaiskentille, Trojansin ykköspelinrakentajan paikka jäi vapaaksi, ja siitä taistelivat Barkleyn lisäksi Aaron Corp ja Mitch Mustain. Hyvissä ajoin ennen San Josen valtionyliopistoa vastaan ollutta avausottelua silloinen päävalmentaja Pete Carroll ilmoitti Barkleyn olevan USC:n ykkösmies kauteen lähdettäessä. Näin hänestä tuli yliopiston historian ensimmäinen tulokaspelinrakentaja, joka toimii aloittajana kauden avausottelussa.
Barkley pelasi nelivuotisella yliopistourallaan aloittajana kaikissa otteluissa, lukuun ottamatta kahta viimeistä ottelua Notre Damea ja Georgia Techiä vastaan kaudella 2012. Barkley oli loukkaantunut edellisessä ottelussa paikallisvastustaja UCLA:a vastaan, joten USC:n aloittajana toimi väliaikaisesti tulokas Max Wittek.

NFL-ura

Barkley olisi voinut osallistua jo vuoden 2012 varaustilaisuuteen, mutta päätti tuolloin jatkaa vielä vuoden yliopistossa. Neljä vuotta USC:n aloittavana pelinrakentajana pelannutta Barkleytä pidettiin yhtenä vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden parhaista pelinrakentajista. Philadelphia Eagles varasi hänet lopulta neljännen kierroksen ensimmäisellä vuorolla, tilaisuuden 98. pelaajana.
Barkley pääsi ensimmäistä kertaa tositoimiin runkosarjaottelussa viikolla 7 ottelussa verivihollista Dallas Cowboysiä vastaan, Michael Vickin ja Nick Folesin jouduttua loukkaantumisten takia sivuun. Debyytti ei kuitenkaan ollut menestys, Barkleyn heitettyä lyhyehkössä ajassa kolme katkaistua syöttöä.
Elis Lagerblad

Gustaf Elis Lagerblad (21. tammikuuta 1845 Orimattila – 13. huhtikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja oppikirjojen tekijä.
Lagerbladin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Gustaf Adolf Lagerblad ja Elisabet Charlotta Nordenstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Helsingfors lyceumista ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1872 ja maisteriksi 1873.
Lagerblad toimi Ruotsalaisen normaalilyseon historian, maantiedon ja ruotsin kollegana ja viimeksi vanhempana lehtorina 1876–1926. Hän oli myös vuonna 1885 perustetun Svenska litteratursällskapet i Finland-yhdistyksen arkistonhoitajana.
Elis Lagerblad oli naimisissa 1874–1917 Jenny Augusta Granholmin (k. 1917) kanssa.
Iijokisoutu

Iijokisoutu on jokavuotinen matkailu- ja luonnonsuojelutapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 1982. 
Alun perin tapahtuman tarkoitus oli kiinnittää huomiota Iijoen vapaana virtaavan valtauoman luontoarvoihin ja kulttuuriin. Tarkoitus oli myös kiinnittää päättäjien huomio jokivarren ihmisten hätään asuinympäristönsä puolesta Pohjolan Voiman suunnittelemaa Kollajan tekoallashanketta vastaan. 
Myöhemmin, koskiensuojelulain astuttua voimaan 1986, tapahtuman painopiste on muuttunut matkailutapahtumaksi, jossa soudetaan perinteisillä puuveneillä Taivalkosken Jokijärveltä Iijoen vapaana virtaavaa uomaa myöten 160 km alas Pudasjärven Kipinänkoskelle. 
Tapahtuma kestää 5 päivää ja on muokkautunut sekä lapsi-, että vanhusystävälliseksi. Tapahtuma ei ole kilpailu. Tapahtuman järjestää Pudasjärven luonnonsuojeluyhdistys.
Maakaari

Maakaari (ruots. jordabalken) oli yksi yhdeksästä Ruotsin kuningaskunnan vuoden 1734 valistuksen ajan lain kaaresta, osasta. Sama nimi on myös Suomessa nykyisin voimassa olevalla, vuoden 1997 alussa voimaan tulleella lailla. Koko vuoden 1734 laki oli lakikoonnos useista siihen asti voimalla olleista Ruotsin valtakunnan laeista ja siihen sisältyi sekä yksityisoikeudellisia että julkisoikeudellisia osia.
Maakaari kuului vuoden 1734 lain yksityisoikeudelliseen osaan. Se sisälsi lain säännökset kiinteistön kaupan pakottavat muotomääräykset, joita ilman kiinteistön kauppa, esimerkiksi kiinteistömuotoisen omakotitalon, maatilan, metsän, pellon, rantapalstan tai muun sellaisen kauppa ei ole pätevä.
Vuonna 1809 Suomi siirtyi Haminan rauhassa Venäjän yhteyteen, mutta Porvoon valtiopäivillä päätettiin, että Ruotsin vallan aikainen lainsäädäntö jäi Suomen suuriruhtinaskunnassa edelleen voimaan. Vuoden 1734 lain maakaari pysyi Suomessa voimassa, tosin moneen kertaan muutettuna, vuoden 1996 loppuun saakka. Seuraavan vuoden alussa tuli voimaan uusi saman niminen laki, joka kumosi aikaisemman. Nykyisen maakaaren säädösnumero on 540/1995. Säädösnumerossa oleva vuosiluku tarkoittaa, että laki vahvistettiin jo vuonna 1995, mutta sen voimaanastumispäiväksi määrättiin 1. tammikuuta 1997.
Novyi Afon

Novyi Afon (abhaasiksi Афон Ҿыц, Afon Čəc, georg. ახალი ათონი, ven. Но́вый Афо́н) on kylpyläkaupunki Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa. Se sijaitsee Mustanmeren rannikolla 18 kilometriä Suhumista luoteeseen. Kaupunki kuuluu Gudautan piiriin. Sen kautta kulkee Venäjältä Tbilisiin johtava rautatie (Psyrtshan asema). Asukkaita on 1 300 henkeä (vuonna 2003).
Paikalla sijainnut kaupunki Anakopia mainitaan ensimmäisen kerran 200-luvulla. 700-luvun lopulla se oli Abhasian kuningaskunnan keskus ennen kuin pääkaupunki siirrettiin Kutaisiin. Myöhemmin paikalla oli Nikopsia-niminen genovalainen kauppapaikka. Sittemmin paikkakunnan nimenä oli Psyrtsha. Vuonna 1874 Athokselta saapuneet munkit perustivat Uuden Athoksen luostarin, josta tuli huomattava uskonnollinen keskus. Neuvostoaikana paikkakunta oli suosittu matkailukohde.
Luostarialueen lisäksi kaupungin nähtävyyksiä ovat Iverian vuorella sijaitsevat muinaisen linnoituksen ja kirkon rauniot sekä vuonna 1961 löydetty karstiluola.
Girija Prasad Koirala

Elämä

Koirala syntyi Biharissa, Intiassa. Hän oli aktiivinen politiikassa yli 60 vuotta. Uransa hän aloitti kotikaupunkinsa juuttitehtaan työläisten edustajana.
Vuonna 1960 P. B. Koiralan kongressipuolue voitti Nepalin vaalit, mutta kuningas Mahendra otti vallan ja hajotti parlamentin ja mitätöi perustuslain. 
Koirala oli maan ensimmäinen demokraattisesti valittu pääministeri 1991. Hän joutui hajottamaan parlamentin ja järjestämään vaalit 1994, kun 36 kongressipuolueen edustajaa asettui pääministeriä vastaan. Vaalien jälkeen maan johtoon nousi Nepalin kommunistinen puolue (yhdistynyt marxilais-leniniläinen). Sen hallitus kesti kahdeksan kuukautta.
Koirala palasi pääministeriksi 1988 Thapan jättäessä viran. Kongressipuolue voitti 1999 vaalit, jolloin Koirala jättäytyi jo sivuun ja pääministeriksi tuli Krishna Prasad Bhattarai. Puolue kuitenkin kapinoi ja Koiralan oli palattava seuraavana vuonna johtoon. Pääministerin asemassa Koirala määräsi maolaisten kommunistien kapinan kukistamisesta, hallitusten vastaisten mielenosoittajien ja opposition pidätyksistä.
Vuonna 2001 prinssi Dipendra surmasi kuningas Birendran ja lukuisia muita kuningasperheen jäseniä. Prinssi Gyanendra julistettiin kuninkaaksi. Sissit kiihdyttivät uuden kuninkaan valinnan jälkeen kampanjaansa ja Koirala erosi väkivallan, hallituksen vastaisten mielenosoitusten ja korruptiosyytösten vuoksi. Kun kuningas otti kaiken vallan itselleen 1. helmikuuta 2005, Koirala vangittiin 250 muun poliitikon kanssa täydelliseen eristykseen.
Kuningas luopui vallastaan huhtikuussa 2006 mielenosoitusten jälkeen ja palautti parlamentin, jolloin veteraanipoliitikko Koirala kutsuttiin pääministeriksi. Sissit aloittivat kolmen kuukauden tulitauon ja parlamentti päätti yksimielisesti poistaa kuninkaan valtaoikeudet. 84-vuotias Koirala vietiin heinäkuun alussa tehohoitoon kathmandulaiseen sairaalaan, jossa hän vannoi virkavalansa 4. heinäkuuta 2006 sairaalavuoteella.
Girija Prasad Koiralan johtama väliaikainen hallitus kielsi Nepalin kuningasta pyytämästä Kumarin siunausta. Nepelin kuningas ei totellut määräystä, minkä vuoksi hänen henkivartiokaartinsa henkilömäärä puolitetaan 2000:sta 1000:een. Girija Prasad Koirala kävi itse pyytämässä Kumarin siunausta sen jälkeen, kun valtionpäämiehen tehtävät siirrettiin pääministerille.
Mostafa Nazari

Mostafa Nazari (pers. ‏مصطفی نظری‎; s. 11. joulukuuta 1978 Teheran) on iranilainen futsalmaalivahti. Hän edustaa Tasisat Daryaeita ja Iranin futsalmaajoukkuetta. Nazari on yksi maailman parhaista maalivahdeista ja hänet valittiinkin vuonna 2010 maailman parhaaksi maalivahdiksi.
Nazari on pelannut kaksissa MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2012. Maajoukkuetasolla Nazari on voittanut kolmesti Aasian-mestaruuden ja kerran Confederations Cupin.
Seuratasolla Nazari on pelannut koko uransa kotimaassaan, lukuun ottamatta kautta 2013-2014, jonka hän vietti Venäjän pääsarjan MFK Norilsk Nickelissä. Nykyistä seuraansa Tasisat Daryaeita Nazari on edustanut vuodesta 2014 asti. Hän on voittanut seuratasolla Iranin mestaruuden kaksi kertaa ja Aasian mestareiden liigan niin ikään kahdesti.
Andromakhe

Andromakhe (muinaiskreikaksi Ἀνδρομάχη) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan prinssin Hektorin puoliso, jonka syvää kiintymystä mieheensä Homeros kuvaa Ilias-runoelman kuudennessa laulussa. Hän jäi leskeksi Akhilleuksen surmattua Hektorin Troijan sodassa.
Andromakhesta ovat kirjoittaneet muun muassa Homeros, Euripides, Vergilius sekä 1600-luvulla ranskalainen Jean Racine.
Pitkäjalka

Koko ja ulkonäkö

Pitkäjalalla on suhteettoman pitkät jalat: linnun vartalo on 33–36 cm pitkä ja jalat voivat olla lähes 40 cm pitkät, vaaleanpunaiset. Vartalo on päältä musta, alta valkea. Pää on musta lukuun ottamatta valkeaa alaleukaa. Nokka on pitkä ja suora - kahlaavan pitkäjalan erottaa avosetistä juuri nokan muodon perusteella. Siipien kärkiväli on 75 cm ja paino 140–205 g.

Levinneisyys

Levinnyt lähes koko maapallolle napa-alueita lukuun ottamatta. Euroopassa ja Aasiassa esiintyminen on hyvin laikuttaista. Alalajien taksonomia on monimutkaista, mutta ilmeisesti Pohjois-Amerikan, Australian ja muiden alueiden pitkäjalat ovat kaikki samaa lajia. Maailman populaation koko on 360 000–2,3 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen, ainoastaan Havaijilla elävä alalaji on vaarantunut elinalueen supistumisen takia. Suomessa pitkäjalka on erittäin harvinainen harhailija, tavattu vuoteen 2006 mennessä 5–6 kertaa.
Pohjoisemmissa esiintymisalueen osissa pitkäjalka on muuttolintu. Eurooppalaiset pitkäjalat talvehtivat valtaosin Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella sekä Lähi-idässä.

Elinympäristö

Pitkäjalka viihtyy loivilla rannoilla, rantaniityillä, matalilla järvillä ja lammilla.

Lisääntyminen

Pitkäjalat pesivät rannalla avoimessa maastossa pienissä ryhmissä, joskus yhdessä avosettien kanssa. Pesä on maassa, tavallisesti lähellä vesirajaa, usein pienellä saarella tai vedestä kohoavalla maakannaksella. Yleensä pesä on avoimesti mutta toisinaan se on heinikkoon piilotettu. Joskus pesä voi sijaita jopa 200 metrin päässä vesirajasta. Munia on lähes aina 4, joskus 3 tai 5. Haudonta alkaa viimeisen munan ilmestyttyä pesään ja kestää 22–25 päivää. Molemmat puolisot hautovat. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ne lähtevät pesästä pian kuoriutumisen jälkeen ja alkavat heti etsiä itse ruokaa emoja seuraamalla. Poikaset oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä ja itsenäistyvät 2-4 viikon kuluttua siitä. Sukukypsä 2-vuotiaana.

Ravinto

Pääasiallisena ravintona ovat vedessä elävät hyönteiset. Syö myös pieniä nilviäisiä, äyriäisiä, matoja, hämähäkkejä, pieniä kaloja ja mahdollisesti kalan mätiä.
Hugo Birger

Hugo Birger (oik. Hugo Birger Peterson, 12. tammikuuta 1854, Tukholma, Ruotsi – 17. kesäkuuta 1887) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 1870 - 1877. Hän sai mitalin vuonna 1877. Useat Birgerin maalauksista ovat esillä Göteborgin taidemuseossa ja Ruotsin kansallismuseossa.
Se mikä on totta

Juoni

Se mikä on totta kertoo naisesta (Renée Zellweger), joka jättää työnsä New Yorkissa ja palaa kotiinsa huolehtimaan syöpään sairastuneesta äidistään (Meryl Streep). Kotona Ellen pettyy itsekkääseen professori-isäänsä (William Hurt), joka patsastelee yhä keskeneräisen romaaninsa loisteessa. Ellen tutustuu uudelleen myös äitiinsä. Tapahtumia ihmetellään jälkikäteen poliisitutkimuksissa.

Tuotanto

Se mikä on totta kuvattiin New Jerseyn Morristownissa, Basking Ridgessa, Clintonissa, Garfieldissa, Maplewoodissa, Princetonissa, West Caldwellissa ja West Orangessa 30 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan tuottajina toimivat Jesse Beaton, Leslie Morgan, Harry J. Ufland ja William W. Wilson III.

Julkaisu ja vastaanotto

Se mikä on totta sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 18. syyskuuta vuonna 1998. Elokuva myös oli osallisena Berliinin elokuvajuhlilla 13. helmikuuta vuonna 1999. Universal Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 26 616 840 dollaria, joista 23 245 840 dollaria kotimaassa ja 3 371 000 dollaria ulkomailla.
Elokuva sai ilmestyessään kriitikoilta kiitettävän vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 89 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu kuuteenkymmeneenyhteen arvosteluun. Metacritic-sivustolla elokuvalla on 63 pistettä sadasta. Chicago Sun-Timesin elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.

DVD-julkaisut

Se mikä on totta julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta vuonna 1999. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin DVD:lle joulukuussa 1999 ja Suomessa 26. tammikuuta 2000.
Papahānaumokuākea

Sijainti

Papahānaumokuākean merellinen kansallismonumentti sijaitsee Tyynellämerellä Luoteisilla Havaijisaarilla. Se on pinta-alaltaan noin 1,5 miljoonaa neliökilometriä, kooltaan suurempi kuin kaikki Yhdysvaltain kansallispuistot yhteenlaskettuna.
Papahānaumokuākeaan kuuluu kymmenen atollia, joista suurin on Midway. Sen pinta-ala on 592 hehtaaria. Yli 100 hehtaarin atolleja ovat myös Laysan (414) ja Lisianski (148). Muut atollit ovat Kure, Nihoa, Pearl and Hermes Atoll, French Frigate Shoals, Mokumanamana, Gardner Pinnacles ja Maro Reef.

Kasvillisuus

Papahānaumokuākean merialueelta tunnetaan 353 merilevä- ja 2 meriheinälajia. Merilevälajisto on suhteellisen samantapainen koko alueella. Siihen kuuluu muun muassa Chlorophyta-, Rhodophyta-, Phaeophyta- ja Cyanophyta-lajeja. Halimeda-suvun viherleviä löytyi vuonna 2004 yli 70 prosentilta tutkituista alueista.
Papahānaumokuākean maa-alue on suhteellisen pieni, mutta sieltä löytyy monia kotoperäisiä lajia. Useimmat lajit ovat suolaa ja kuivuutta kestäviä kasveja. Monia kasveja on kuollut sukupuuttoon saarilta eurooppalaisten tulon jälkeen vieraslajien takia. Joillain alueilla sen sijaan on tiheästi lajeja, jotka ovat rottien takia hävinneet Havaijin pääsaarilta. Tällaisia lajeja ovat muun muassa leuhupalmuihin kuuluva Pritchardia remota ja kolibrinpapuihin kuuluva Sesbania tomentosa.

Eläimet

Pehmytkoralleja on erityisesti Papahānaumokuākean keskiosien saarien ympäristössä, kun taas kivikoralleja on erityisesti pohjosimmilla ja kaakkoisimmilla saarilla. Pehmytkoralleista Sinularia- ja Palythoa-sukujen lajit ovat yleisimmät. Acropora-suvun pöytäkoralleja ei tavata muualla Havaijilla, mutta Papahānaumokuākealla niitä on seitsemän lajia. Syvänmeren korallilajeja on löytynyt 365–406 metrin syvyydestä. Yli 500 metrin syvyydestä löytyy sulkakoralleja ja sienieläimiä, mutta alueen syvänmeren lajistoa on tutkittu vain vähän.
Merinisäkkäistä Papahānaumokuākealla elää muun muassa erittäin uhanalainen havaijinhylje. Sen lisäksi saaren rannat ovat liemikilpikonnan tärkeä lisääntymispaikka.
Papahānaumokuākean saarilla pesii vuosittain 5,5 miljoonaa lintua. Peräti 99 prosenttia maailman havaijinalbatrosseista ja 98 prosenttia mustajalka-albatrosseista pesii saarilla. Lisäksi japaninalbatrossikanta on merkittävä.
Saarten rannoilla on havaittu 47 rantalajia, mutta niistä suurin osa on vain vierailevia lintuja. Muuttolinnuista saaret ovat erityisen merkittäviä siperiankurmitsalle, alaskankuoville, harmaaviklolle ja karikukolle. Papahānaumokuākeallä elää myös neljä kotoperäistä maalintua, nihoanpalila, laysaninpalila, laysaninkerttunen ja laysaninsorsa.
NORAD

Nykyhetket

Vuonna 2006 suurin osa toiminnoista siirrettiin Cheyenne-vuoresta läheiseen Petersonin lentotukikohtaan, joskin Cheyenne-vuoren tukikohta on edelleen "lämpimänä" ja ylläpitohenkilöstön miehittämänä, vaikkei päivittäisessä käytössä. Syynä olivat tehokkuussyyt ja rauhanaikainen vähäinen tarve luolaston tarjoamalle fyysiselle suojalle.

Joukot

NORADilla on alaisuudessaan kolme päämajaa: Elmendorfin lentotukikohta Alaskassa, Canadian Forces Base Winnipegissa Manitoba ja Tyndallin lentotukikohta Floridassa.
Matolammi (Virrat, Jähdyspohja)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,7 metriä mpy.
Göran Söllscher

Göran Söllscher (s. 31. joulukuuta 1955) on ruotsalainen kitaristi. Hän syntyi Växjössä ja aloitti kitaransoiton 7-vuotiaana. Söllscher opiskeli myöhemmin Malmön konservatoriossa ja Kööpenhaminan kuninkaallisessa konservatoriossa. Hänen esikoislevytyksensä julkaistiin Deutsche Grammophon -levymerkillä vuonna 1979. Söllscher on omistautunut nimenomaan klassiselle kitaramusiikille, ja on levyttänyt muun muassa Johann Sebastian Bachin, Fernando Sorin ja Joaquín Rodrigon musiikkia.
Sabir

Sabir (oikealta nimeltään Ələkbər Zeynalabdin oğlu Tahirzadə, 31. toukokuuta 1862 Şamaxı – 25. heinäkuuta 1911 Şamaxı) oli azerbaidžanilainen runoilija.
Ələkbər Tahirzadə syntyi pikkukauppiaan perheeseen. Hän kävi koraanikoulun ja opiskeli sen jälkeen runoilija Seyid Əzim Şirvanin perustamassa ”uusimetodisessa” koulussa, jossa luettiin myös yleissivistäviä aineita, azeria ja venäjää. Şirvanin johdolla Tahirzadə alkoi kirjoittaa runoja, mutta joutui pian jättämään koulun, työskentelemään isänsä kaupassa ja elättämään perhettään.
Vuodesta 1903 lähtien runoilija julkaisi teoksiaan useilla eri salanimillä, joista tunnetuimmaksi tuli Sabir (”kärsivällinen”). Vuoden 1905 vallankumoustapahtumat herättivät hänessä kiinnostuksen yhteiskunnallisiin aiheisiin. Vuonna 1906 Sabirista tuli yksi pilalehti Molla Nəsrəddinin vakituisista avustajista. Satiirisissa runoissaan hän arvosteli yhteiskunnallista taantumusta ja kulttuurista takapajuisuutta sekä kommentoi ajankohtaisia tapahtumia. Yhdessä Cəlil Məmmədquluzadən kanssa Sabiria pidetään azerbaidžanilaisen satiirisen koulukunnan perustajana.