google/wiki40b huggingface dataset:
Gints Meija

Seuraura

Meija on pelannut lähes koko uransa kotikaupungissaan Riiassa. Hän debytoi Latvian pääsarjassa SK Riian paidassa 17-vuotiaana kaudella 2004–2005. Kaksi seuraavaa kautta Meija pelasi SK LSPA/Riiassa, jonka sisäisen piste-, maali- (Elvis Želubovskisin kanssa) ja syöttöpörssin hän voitti jälkimmäisellä kaudellaan 2006–2007 tehoilla 18+30=48. Meija jakoi koko Latvian liigan pistepörssin kuudennen sijan HK Riika 2000:n Edijs Brahmanisin kanssa. Hän siirtyi itse Riika 2000:n riveihin kaudeksi 2007–2008 ja voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 18+30=48. Meija jakoi Latvian liigan pistepörssin kymmenennen sijan ASK Ogreen siirtyneen Brahmanisin kanssa. Hän edusti HK Riika 2000:ta kauden aikana myös Continental Cupissa.
Kaudeksi 2008–2009 Meija teki sopimuksen KHL:ssä aloittaneen Dinamo Riian kanssa. Hän pelasi valtaosan kaudestaan Valko-Venäjän Ekstraligaa HK Riika 2000:ssa, jonka paras pistemies ja syöttäjä Meija oli tehoilla 14+18=32. KHL:ssä hän pelasi kauden aikana 18 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2009–2010 Meija pelasi KHL:ssä 26 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja yhdeksän playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös Ekstraligaa Dinamo-Juniors Riiassa. 
Kaudella 2010–2011 Meija pelasi KHL:ssä 26 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4, kunnes Dinamo lähetti hänet tammikuussa 2011 pelaamaan Ekstraligaa latvialaisseura HK Liepājas Metalurgsiin. Maaliskuussa Meija kutsuttiin takaisin Dinamoon, jossa hän pelasi yhden playoff-ottelun. Ensimmäisellä kokonaisella KHL-kaudellaan 2011–2012 hän pelasi 46 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua tehopistein 3+5=8. Meija edusti Dinamoa kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa joukkue eteni finaaliin, mutta hävisi kuitenkin isäntäjoukkue HC Davosille lukemin 3–2. Huhtikuussa 2012 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Dinamon kanssa.
Meija teki kaudella 2012–2013 KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+9=13. Hän voitti kauden päätteeksi liigan pudotuspelien ulkopuolelle jääneiden joukkueiden kesken pelatun Nadežda Cupin. Kaudella 2013–2014 Meija pelasi loukkaantumisen vuoksi KHL:n runkosarjassa vain 25 ottelua, mutta kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli viidellä osumallaan Dinamon paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Lauris Dārziņšin kanssa.

Maajoukkueura

Meija edusti Latviaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 sekä Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2016.
Meija pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi A-lohkon hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin Meija voitti B-lohkon hopeaa.
Nové Město (Praha)

Nové Město on Prahan kaupunginosa. Huolellisesti suunnitellun Uudenkaupungin perusti kuningas Kaarle IV vuonna 1348. Se oli kaksi kertaa suurempi kuin Vanhakaupunki, ja siellä asui pääasiassa kauppiaita ja käsityöläisiä. 1800-luvun loppupuolella sen ulompi linnoitus purettiin ja Uusikaupunki kehittyi nykyiseen asuunsa.
Daytonian apinajuttu

Alkuperäinen versio

Syrjäniemi levytti sanoittamansa ja säveltämänsä laulun kitaran ja harmonikan säestyksellä New Yorkissa 15. huhtikuuta 1929. Samassa sessiossa äänitettiin myös kaksi muuta musiikkikappaletta sekä kaksi pääosin puhuttua huumoriesitystä. Kappaleen toinen masterlevy on nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjaston kokoelmissa. Syrjämäen esitys on mukana myös muutamilla kokoelmalevyillä, kuten Love Recordsin vuonna 1970 julkaisemalla albumilla Värssyjä sieltä ja täältä sekä 2013 ilmestyneellä amerikansuomalaisten työväenlaulujen kokoelmalla Proletaarit nouskaa.

Muita levytyksiä

Kappaleen tunnetuimmat versiot ovat Tuomari Nurmion esittämiä nimellä Daytonan apinajuttu. Hän toimii laulajana Pedro’s Heavy Gentlemenin singlellä, joka on mukana myös vuonna 1980 ilmestyneellä yhtyeen samannimisellä esikoislevyllä. Lisäksi Nurmio esittää kappaleen albumin Ruotsissa julkaistulla versiolla nimellä Apamålet i Dayton. Kaksi vuotta myöhemmin Nurmio teki laulusta vielä uuden version kokoelma-albumilleen Valitut Palat. Daytonan apinajutun ovat levyttäneet myös ainakin Martti "Huuhaa" Innanen, osana vuonna 1981 valmistunutta radiokuunnelmaansa Joe Smith Rasilian satemetsässä, sekä iskelmälaulaja Jukka Heino.
Riihistenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.
Paisios Athoslainen

Varhainen elämä

Arsenios Eznepidis syntyi Farasan kylässä, nykyisen Turkin Çamlıcassa kreikkalaiseen kymmenlapsiseen perheeseen Prodromos ja Eulogia Eznepidikselle hieman ennen Kreikan ja Turkin väestönvaihtoa. Hänet kastoi pyhien joukkoon luettu pappismunkki Arsenios Kappadokialainen, joka nimesi hänet itsensä mukaan ja ennusti hänelle tulevaisuutta luostarissa. Arsenioksen perhe joutui muuttamaan väestönvaihdon yhteydessä Kónitsaan Epeiroksen alueelle. Arsenios suoritti siellä peruskoulun hyvillä arvosanoilla ja opiskeli puusepän ammatin. Hän osallistui Kreikan sisällissotaan kuningaskunnan puolella radiomiehenä.

Luostariin

Arsenios kotiutettiin armeijasta vuonna 1950. Tämän jälkeen hän lähti pian Athosvuorelle kilvoittelemaan.
Culiseta longiareolata

Levinneisyys

Lajia tavataan Afganistanista, Albaniasta, Algeriasta, Azerbaidžanista, Botswanasta, Bulgariasta, Kroatiasta, Kyproksesta, Djiboutista, Egyptistä, Eritreasta, Etiopiasta, Ranskasta, Saksasta, Kreikasta, Unkarista, Intiasta, Iranista, Irakista, Israelista, Italiasta, Jordaniasta, Libanonista, Lesothosta, Pohjois-Makedoniasta, Maltasta, Mauritaniasta, Moldovasta, Marokosta, Namibiasta, Pakistanista, Portugalista, Romaniasta, Venäjältä, Saudi-Arabiasta, Slovakiasta, Sloveniasta, Somaliasta, Etelä-Afrikasta, Espanjasta, Sudanista, Etelä-Sudanista, Sveitsistä, Syyriasta, Tadžikistanista, Tunisiasta, Turkista, Ukrainasta, Iso-Britanniasta, Jemenistä, Serbiasta sekä Montenegrosta.
Vaalea villikissa

Tuotanto

Vaalean villikissan tuotannon olisi pitänyt alkaa jo syyskuussa 1947, mutta se hyllytettiin jo lokakuussa Fox-johtajan Darryl F. Zanuckin harkittaessa elokuvan suurta budjettia Technicolorin takia.
Ohjaaja Preston Sturges harkitsi June Haveria Grablen näyttelemän Winifred ”Freddie” Jonesin rooliin käsikirjoituksen varhaisluonnoksen aikana joulukuussa 1947. Rooli oli kuitenkin mennyt jo Betty Grablelle. Grable myös yritti saada Gregory Peckiä Blackie Joberon rooliin, mutta se meni Cesar Romerolle.
Elokuvaa markkinoitiin iskulauseella ”She had the biggest Six-Shooters in the West!”.
Vaalea villikissa tehtiin 2,2 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 2,9 miljoonaa dollaria, joista 1,5 miljoonaa dollaria Yhdysvalloissa.
Vaalea villikissa julkaistiin videolle Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 1989.
Venezuelan luterilainen kirkko

Nykytilanne

Kirkolla on 15 seurakuntaa ja 1607 jäsentä. Kirkko kuuluu tunnustukselliseen luterilaiseen Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon. Kirkolla on oma teologinen oppilaitos, “Juan de Frías” Theological Institute.
Lord Nelson -luokka (taistelulaiva)

Rakenne

Lord Nelson-luokka on ensimmäinen niin kutsuttu Wattsin taistelulaiva eli suunnittelutoimiston päällikkönä oli Sir Phillip Watts. Alukset oli suunniteltu mahdollisimman lyhyiksi kuivatelakoiden asettamien rajoitusten vuoksi.

Aseistus

Laivoissa on havaittavissa Royal Sovereign-luokan piirteitä, jonka mukaisesti aluksissa oli kaksi kaksoistykkitornia (yksi eteen ja yksi taakse). Torneissa oli yhteensä neljä kappaletta 12 tuuman (305 mm) tykkejä. Tykit olivat uutta 45 kaliiperin mallia ja tornit olivat samaa mallia kuin HMS Dreadnoughtissa.
Keskipatterit koostuivat 9,2 tuuman (234 mm) tykeistä, jotka oli sijoitettu pääkannelle torneihin. Kummallakin laidalla oli kaksi kaksoistykkitornia sekä keskellä yhdellä tykillä varustettu tykkitorni. 9,2 tuuman tykit aiheuttivat ongelmia tulenjohtajille, koska he eivät kyenneet erottamaan pääaseiden ja keskipatterien osumia toisistaan.
Torpedoveneiden torjuntaan aluksille oli asennettu patteri 12-paunaisia, jotka oli asennettu suurelle yläkannelle keskilaivaan.

Panssarointi

Alusten panssaroinnin tarve kasvoi laivastojen kilpaillessa tykkiensä koossa. Lord Nelson -luokan taistelulaivat olivatkin paksummin ja suurimmilta aloilta panssaroituja kuin mikään muu brittiläinen taistelulaiva ennen Orion-luokan rakentamista 1909. Alukset olivat myös ensimmäisiä, joissa oli vesitiiviitä osastoja. Samoin jokaisessa osastossa oli oma ilmastointi- ja pumppujärjestelmä.
Kerttu Krohn

Ura

Kerttu Krohnin vanhemmat olivat kauppias Kustaa Salonen ja Amanda Salonen. Vuonna 1934 ylioppilaaksi kirjoittanut Krohn opiskeli estetiikkaa ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja kävi Suomen Näyttämöopistoa 1934–1936. Sittemmin hän jatkoi yksityisoppilaana opettajinaan muun muassa Hilda Pihlajamäki ja Helene Brecht. Hän oli Suomen Kansallisteatterin kiinnitettynä näyttelijänä 1936–1941. Vuosina 1955–1957 hän toimi perustamansa, ympäri Suomea kiertäneen Teatteri 55:n johtajana, mitä seurasi näyttelijänkiinnitys Turun Kaupunginteatteriin 1959–1963 ja MTV-teatteriin 1965–1969.
Krohnin näyttämötehtäviä olivat muun muassa nimiosa klassikkonäytelmässä Anna Liisa ja Frosinen rooli Saiturissa. Hän näytteli myös muun muassa Boletten roolin näytelmässä Meren tytär, Megaran roolin näytelmässä Herakles ja neiti Leemingin roolin näytelmässä Jumalat hymyilevät. Lisäksi Krohnilla oli lukuisia lausuntailtoja ympäri Suomen.
Krohn näytteli nuoruudessaan myös muutamassa elokuvassa: vuonna 1937 hänellä oli Miss Lilyn rooli Tapio Ilomäen elokuvassa Mies Marseillesta ja vuonna 1939 pieni osa Jorma Nortimon elokuvassa Halveksittu. Krohn palasi elokuvataiteen pariin studiokauden ja uuden aallon taitteessa vuonna 1962, jolloin hän näytteli sivuroolin Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran komediassa Yö vai päivä. Myöhemmin 1960-luvulla ja edelleen 1970-luvulla Krohn näytteli lukuisissa televisiotuotannoissa.

Yksityiselämä

Kerttu Salonen avioitui professori Eino Krohnin kanssa 1940. Pariskunnalle syntyi tyttäret Marjo Hannele (s. 1942) ja Tiina Elisabet (s. 1951). Näyttelijä Heidi Krohn oli hänen tytärpuolensa.
Malte Setkov

Seuraura

Setkov on Rødovre SIK:n kasvatti. Hän siirtyi jo 15-vuotiaana Ruotsiin ja Malmö Redhawksin junioreihin kaudeksi 2014–2015. Setkov oli seuran U16-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Gustav Sternérin kanssa tehoilla 4+4=8. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti J18 Allsvenskan pronssia.
Detroit Red Wings varasi Setkovin neljännellä kierroksella sadantena pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hänestä tuli kaikkien aikojen pienimmällä numerolla NHL:ään varattu tanskalaispuolustaja. Ennätys oli aiemmin Philip Larsenin (149. varaus vuonna 2008) hallussa. 
Kauden 2017–2018 Setkov vietti lähinnä lainalla Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panternissa, jossa hän pelasi 26 runkosarja- ja kolme nousukarsintasarjan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän debytoi kauden aikana myös Malmö Redhawksin SHL-joukkueessa, jossa Setkov pelasi yhden runkosarja- ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä 23. syyskuuta 2017 Brynäs IF:ää vastaan. Setkov merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.26 minuuttia. Setkov teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa Mestarien liigassa 10. lokakuuta 2017 tšekkiläistä HC Kometa Brnoa vastaan. Hän pelasi CHL:ssä kauden aikana kaksi ottelua. Joulukuussa 2017 Setkov teki Redhawksin kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.

Maajoukkueura

Setkov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019. Jälkimmäisessä turnauksessa Tanska onnistui koko turnauksen aikana tekemään vain kolme maalia ensimmäisessä karsintasarjan ottelussa Kazakstania vastaan, jossa Setkov onnistui Jonas Røndbjergin ohella tekemään kaksi tehopistettä. Heidän lisäkseen maalinteossa onnistui Andreas Grundtvig. Tanskan turnaus päättyi putoamiseen IA-divisioonaan. Setkov pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Setkov voitti pronssia.
Māris Bružiks

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Maria Normanbylainen

Äiti Maria Normanbylainen (1912 – 1977), siviilinimeltään Lydia Gysi, oli ensimmäisen Englantiin perustetun Ekumeeniseen patriarkaattiin kuuluvan ortodoksisen naisluostarin perustaja ja sen igumenia.
Äiti Maria syntyi Baselissa, opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli näissä tehtävissä Ranskassa sotilassairaalassa ja Punaisen Ristin palveluksessa. Myöhemmin hän aloitti teologian opinnot ja suoritti siinä tohtorin tutkinnon. Väitöskirjan aiheena oli platonismi ja kartesiolaisuus Ralph Cudworthin filosofiassa (väitöskirja: Platonism and Cartesianism in the Philosophy of Ralph Cudworth).
Puurtila

Puurtila on kaupunginosa Varkaudessa Pohjois-Savossa. Se sijaitsee kaupungin keskustan koillispuolella Komminselän välittömässä läheisyydessä.
Puurtila on suhteellisen vanhaa asuinaluetta, jossa raja tiheän ja haja-asutuksen välillä on ollut häilyvä. Myöhemmin Puurtila on saanut lähiön piirteitä, kun Puurtilanniemen aluetta ruvettiin rakentamaan 1990-luvun alkupuolella. Alueella järjestettiin vuoden 1991 asuntomessut.
Puurtila on luonnonläheinen rauhallinen alue, jossa on pururata. Kaupunginosan pääkadut ovat Puurtilantie ja Riittulanmäentie. Komminselän ylittää Puurtilanniemessä 1970-luvulla valmistunut korkea silta.
Kaksinkertaisen pesäpallon SM-hopeamitalisti-seuran Puurtilan Kisa-Poikien juuret ovat kylällä. Seura perustettiin Puurtilan koululla 21. huhtikuuta 1948.
Leon Salamislainen

Leon Salamislainen (muinaiskreikaksi Λέον ὁ Σαλαμινίος; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka mainitaan sekä Platonin Sokrateen puolustuspuheessa että Ksenofonin teoksessa Hellenika. Kyseessä saattaa olla sama henkilö, joka toimi ateenalaisena kenraalina peloponnesolaissodassa.

Leon Platonilla ja Ksenofonilla

Ksenofon kuvaa Hellenikassa kolmenkymmenen tyrannin, spartalaismielisen oligarkian, valtaa Ateenassa. Hänen mukaansa tyrannia määräsi hyvämaineisen Leon Salamislaisen kuolemaan, vaikka tämä ei ollut tehnyt mitään rikosta.
Platonin Sokrateen puolustuspuheessa Sokrates sanoo pelkäävänsä vääryyden tekemistä enemmän kuin kuolemaa. Tämän tueksi hän kertoo kahdesta tapauksesta, joissa hän otti henkilökohtaisen riskin ja syyllistyi kansalaistottelemattomuuteen Ateenan hallinnon edessä. Toinen tapauksista liittyi Leonin pidättämiseen. Tyrannia määräsi Sokrateen ja neljä muuta miestä pidättämään Leonin, jotta tämä tuomittaisiin kuolemaan; muut suostuivat, mutta Sokrates meni kotiinsa.
Näistä todistuksista voidaan päätellä, että Leon oli hyvämaineinen, mutta tuomittiin kuolemaan, ja tämä tuomio nähtiin yleisesti epäoikeudenmukaisena. Todistukset jättävät kuitenkin auki sen, kuka Leon oli.

Leon, kenraali?

Klassisen filologian tutkija W. James McCoy on tutkinut antiikin aikaisia lähteitä, jotka viittaavat demokratiaa kannattaneeseen ateenalaiseen peloponnesolaissodan aikaiseen kenraaliin nimeltä Leon. McCoy on ehdottanut, että tämä Leon saattaisi olla sama henkilö kuin Leon Salamislainen.
McCoyn mukaan Leon-niminen kenraali oli yksi Ateenan laivaston komentajista. Hän joutui spartalaisten vangiksi, mutta pääsi palaamaan ateenaan kunnioitettuna sotasankarina. McCoy ehdottaa, että tyrannialla olisi ollut motiivi surmauttaa tällainen kunnioitettu demokratiaa kannattanut henkilö, ja sotkea mahdollisimman monta ihmistä tapaukseen.
Humalamäki

Humalamäki oli hyppyreistään tunnettu Jyväskylän Suurajojen erikoiskoe. Pikataipaleen reitti kulki Jyväskylän maalaiskunnan sekä Petäjäveden rajalla alkaen maalaiskunnan Humalamäen kylästä ja päätyen Petäjäveden puolelle Vehkasuolle. Pituutta erikoiskokeella oli ainoastaan muutama kilometri. Pikataipaleesta tuli silti erittäin suosittu, sillä etäisyys Jyväskylän keskustasta oli alle 20 kilometriä. Humalamäen suosiota lisäsi myös se, että Humalamäki perinteisesti ajettiin 1960- ja 1970-lukujen rallissa toisena erikoiskokeena, perjantai-iltana ensimmäisen auton stattiajan ollessa 18.40 kaikkien kilpailijoiden ollessa vielä yleensä mukana. Humalamäen suosituin katselupaikka oli sen alkupäässä ollut paloaukea, josta autoja pystyi seuraamaan liki kilometrin mittaisen matkan.

Legendoja

Erikoiskokeen katsojat saivat todistaa monia tapahtumia. Esimerkiksi Leo Kinnusen Porschen kaasuvaijerin katkeamisen, jossa kartanlukijana toiminut Jorma Pulkkinen siirtyi takamoottorisen auton takapuskurille säätämään kaasua. Vuonna 1972 huomiota herätti Simo Lampisen edellisellä pikataipaleella Palsankylässä kaadettu, huonokuntoinen Saab. 1980-luvulla Jari Latvala ajoi EK:n loppupäässä ulos niin, että noin 20 senttiä paksu puu meni poikki.
Alholman saha

Alholman saha on Pietarsaaressa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti oli vuonna 2013 200 000 kuutiometriä kuusi- ja mäntysahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli 80 henkilöä.
Sahan perusti 1896 Wilhelm Schauman. Se yhdistettiin 1960 Wilhelm Schauman Oy:hyn ja vuonna 1987 siitä tuli osa Kymmene-konsernia Schaumanin fuusion yhteydessä. Vuosina 1990-2001 saha toimi Wisatimberin nimellä.
Fumay

Fumay on kunta Ardennesin departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 667 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Fumayn pinta-ala on 38 neliökilometriä.
Altmünster

Liikenne

Altmünsterin kautta kulkee Steinbachiin menevä moottoritie. Siellä on myös lähi- ja pikajunille tarkoitettu, 1900-luvun alussa rakennettu rautatieasema.
Naisten Korisliiga-kausi 2014–2015

Pudotuspelien merkkipaaluja

Catzin Jelena Rešetko ylitti huhtikuun alussa historian neljäntenä pelaajana 1 000 tehdyn pudotuspelipisteen rajan.
Entre Ríosin maakunta

Entre Ríosin maakunta (esp. Provincia de Entre Ríos) on Argentiinan koillisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 78 781 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1 236 300. Maakunnan pääkaupunki on noin 270 000 asukkaan Paraná (2010).
Rehabeam

Rehabeam oli Juudan kuningas isänsä Salomon jälkeen. Hänen historiallisuudestaan ei ole varmuutta, yhden teorian mukaan hän oli kuninkaana 931 - 913 eaa. Joidenkin uskonnollisten tutkijoiden mukaan, jotka korostavat Raamatussa olevaa ajanlaskua, hänen hallituskautensa alkoi jo niinkin varhain kuin 997 eaa.
Raamatun kertomuksen mukaan kansa nousi kapinaan Rehabeamin ensimmäisenä hallitusvuotena, koska hän ei suostunut keventämään isänsä Salomon kansalle asettamaa "raskasta iestä ja kovaa palvelusta". Tämän ikeen on arveltu liittyvän korkeisiin veroihin tai siihen rinnastettavissa olevaan valtiolle suoritettavaan palkattomaan työhön.

Kun Rehabeam kieltäytyi suostumasta kansan pyyntöön, kymmenen pohjoista heimoa nousi kapinaan Jerobeamin johdolla, ja muodosti Israelin valtion. Rehabeam jäi hallitsemaan eteläistä Juudan valtiota, johon kuuluivat Juudan ja Benjaminin heimot. Rehabeamin jälkeen tuli Juudan kuninkaaksi hänen poikansa Abiam.
James Rolph

James Rolph, Jr. (23. elokuuta 1869 – 2. kesäkuuta 1934) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi San Franciscon pormestarina vuosina 1912–1931 ja sen jälkeen kuolemaansa saakka Kalifornian kuvernöörinä.
Gitmo

Gitmo: The New Rules of War on ruotsalainen dokumenttielokuva Guantanamo Bayn vankileiristä. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Erik Gandini ja Tarik Saleh. Elokuvassa haastatellaan muun muassa seuraavia henkilöitä: Janis Karpinski, Mehdi Ghezali ja Geoffrey Miller.
Gitmon ensiesitys oli IDFA:ssa vuonna 2005 ja näytettiin ensimmäistä kertaa elokuvateattereissa Ruotsissa 10. helmikuuta 2006.
Vuonna 2003, vuosi Ruotsin kansalaisen Mehdi Ghezalin "Gitmoon" vangitsemisen jälkeen, joka sai näkyvyyttä myös Ruotsin mediassa, Gandini ja Saleh aloittivat dokumentin kuvaamisen ja vierailivat saarella opastetun matkan ja valikoidun alueellepääsyn kanssa. Ghezali vapautettiin vuonna 2004 ja häntä haastateltiin elokuvaa varten.
Libanonin kurdit

Historia

Kurdien historia nykyisen Libanonin alueella ulottuu aijubidien valtakaudelle saakka 1100-luvulla. Kurditaustaisia siirtolaisia tuli myös seuraavien vuosisatojen aikana esimerkiksi Osmanien valtakunnan pakkosiirtäessä kurdeja ajoittain alueelle. Varhaiset kurdimuuttajat sulautuivat kuitenkin kokonaan paikalliseen väestöön. Esimerkiksi druusien keskuudessa vaikuttaneella jumblatin suvulla on kurdijuuret. Muita Libanonin kurditaustaisia sukuja ovat esimerkiksi Sayfa Tripolissa, Mirbi Akkarissa, Imad Libanonvuorilla ja Hamiyya Baalbekissa.
Libanonin nykyinen kurdivähemmistö on tulosta myöhemmistä muuttoliikkeistä, joista ensimmäinen suurempi tapahtui šeikki Saidin kapinan vuonna 1925 ja toisen maailmansodan välillä ja toinen 1940-luvun puoliväliltä 1960-luvulle. Suuri valtaosa toisen muuttoliikkeen kurdeista saapui Turkin Mardinista ja sitä ympäröivistä kylistä. Huomattava joukko saapui myös Syyriasta vuoden 1958 jälkeen. Vuonna 1985 Libanonissa oli 60 000–90 000 kurdia ja heistä noni kaksi kolmasosaa maan pääkaupunki Beirutissa. Tuhannet heistä pakenivat maasta vuosina 1975-1990 käydyn Libanonin sisällissodan aikana. Monet maasta paenneista asuvat nykyisin Länsi-Euroopassa. Monet kurdit ovat hankkineet Libanon kansalisuuden vasta hiljattain. Vuonna 2008 erään arvion mukaan 80 % maan kurdeista oli Libanonion kansalaisia. Libanonin kurdeja on nykyisin noin 75 000–100 000 ja he ovat armenialaisten jälkeen maan suurin muista kuin arabeista koostuva vähemmistö. Arviot kurdien lukumäärästä ovat epävarmoja, koska asiaa koskevia väestönlaskentoja ei olla suoritettu sitten vuoden 1932. Syyrian sisällissodanaikana Libanoniin on tullut myös kurdipakolaisia.

Kulttuuri

Libanonin kurdiyhteisö voidaan jakaa kahteen osaan, joita erottaa toisistaan kieli. Noin kolmasosa Libanonin kurdeista puhuu äidinkielenään kurdin kielen kurmandžin murretta. he puhuvat arabiaa toisena kielenään ja Libanonissa ei ole kurdin kieltä opettavia kouluja. Toinen kurdien ryhmä puhuu äidinkielenään arabian murretta, johon on tullut vaikutteita kurdista, syyriasta ja turkista.
Charles de Saint-Évremond

Charles de Marguetel de Saint-Denis, seigneur de Saint-Évremond (1. huhtikuuta 1610 Saint-Denis-le-Guast, Normandia, Ranska – 29. syyskuuta 1703 Englanti) oli ranskalainen sotilas, esseisti, kirjallisuuskriitikko ja epikurolainen ajattelija.
Saint-Évremond opiskeli jesuiittojen koulussa Pariisissa, sekä Caenissa. Myöhemmin hän opiskeli jonkin aikaa lakia College d'Harcourtissa, mutta liittyi sitten armeijaan. Hän osallistui muun muassa suureen osaan kolmikymmenvuotista sotaa. Sotaretkillään hän opiskeli Michel de Montaignen teoksia sekä espanjan ja italian kieliä. Vuonna 1639 Saint-Évremond tapasi Pierre Gassendin Pariisissa. Hänestä tuli tämän oppilas, ja hän sai tältä epikurolaisia vaikutteita.
Saint-Évremond eli vuodesta 1661 maanpaossa pääosin Englannissa, seurauksena hyökkäyksestään Ranskan politiikkaa vastaan Pyreneiden rauhan (1659) aikana.
Saint-Évremondin essee Sur les plaisirs (1656) on käytännössä epikurolainen tutkielma. Hän lähestyi epikurolaisuutta hyvin eri tavalla kuin Gassendi, sivuuttaen epikurolaisen atomismin, ja keskittyen moraalifilosofiaan ja inhimillisen psykologian analysointiin, johon se perustui. Saint-Évremond kirjoitti ystävilleen, eikä tarkoittanut teoksiaan julkaistaviksi, vaikkakin joitakin vuodettiin julkaistaviksi jo hänen elinaikanaan. Ensimmäinen kokoelma hänen teoksistaan julkaistiin Lontoossa vuonna 1705 hänen kuolemansa jälkeen.