google/wiki40b huggingface dataset:
Elävät kivet

Elävät kivet on  Helsingin  Evankelisten opiskelijoiden kuoro. Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja on siitä asti toiminut keskeytyksettä. Ohjelmisto koostuu suurimmaksi osaksi omasta materiaalista, jota on kirjoittanut kuoron johtajat tai kuorolaiset, mutta mukana on myös muun muassa suomalaisten gospel-muusikoiden (mm. Jaakko Löytty ja Pekka Simojoki) kappaleita, sekä esimerkiksi  negrospirituaaleja. Esiintymisiä on vuosittain noin kymmenkunta, joista osa jumalanpalvelusten yhteydessä, ja esiintymismatkat ulottuvat toisinaan ulkomaille asti, muun muassa Ruotsiin, Unkariin ja Venäjälle.

Historia

Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja sen ensimmäinen johtajana toimi Päivi Pohjola (omaa sukua Vuorinen). Vuonna 1997 kuoro julkaisi ensimmäisen levynsä, joka kantoi kuoron omaa nimeä, ja kävi kesällä Ruotsissa esiintymässä. Samana vuonna kuoro sai uuden johtajan, kun Outi Selin otti vetovastuun itselleen. 
Vuonna 1998 Elävät kivet esiintyi Yle TV2:n Credo-ohjelmassa ja vuonna 1999 koki toisen johtajavaihdoksen, kun Selin antoi johtotehtävät Eila Rantaselle. Samana kesänä "kivet" esiintyi Ruotsin valtakunnallisilla evankeliumijuhlilla.
Uusi vuosituhat alkoi levynteolla: Riemulähteellä ilmestyi vuonna 2000. Saman vuoden marraskuussa Elävät kivet lauloi  Turussa 
Maata näkyvissä -festarien juhlajumalanpalveluksessa. Seuraavana vuonna ryhtyi kuoroa johtamaan sen historian neljäs johtaja, musiikkikasvatuksen opiskelija Selma Seppänen (omaa sukua Vähäkangas). Kuoro konsertoi jälleen kesällä Ruotsissa evankeliumijuhlilla. 
Vuosi 2002 oli Eläville kiville juhlavuosi, sillä kuoron perustamisesta tulee kuluneeksi kymmenen vuotta. Tätä virstanpylvästä juhlistetaan muun muassa juhlakonsertilla, joka pidettiin Helsingin  Temppeliaukion kirkossa 23. marraskuuta.
Vuonna 2003 kuoro esiintyy jälleen Maata näkyvissä -festareilla. Kolmas levy Suuri Hän on! äänitetään ja julkaistaan vuonna 2004. Keväällä 2005 kuoro tekee konserttikiertueen Unkarissa ja seuraavana keväänä Venäjällä.
Vuonna 2007 kuoro juhlistaa 15-vuotista taivaltaan konsertilla Temppeliaukion kirkossa 15. toukokuuta
Kuoron neljäs levy Joulu julkaistaan 27. marraskuuta 2007.

Yleistä

Kuoron vahvuus on joitakin kymmeniä laulajia sekä bändi. Kuorolaiset ovat eri alojen opiskelijoita pääkaupunkiseudun eri yliopistoista ja muista oppilaitoksista, jotka haluavat laulun ja soiton avulla viedä eteenpäin sanomaa  Jeesuksesta. Tämä näkyy ja kuuluu kuoron esiintymisissä, joille on ominaista vahva eläytyminen laulujen sanomaan.
Suomen kansanarmeija

1. suomalainen armeijakunta

1. suomalainen armeijakunta perustettiin 1. joulukuuta 1939. Sen kokonaisvahvuus oli 22 594 miestä. Armeijakunta oli alistettu suoraan Neuvostoliiton puolustusasiain kansankomissaari Kliment Vorošiloville.
Dillingen an der Donau

Maantiede

Dillingen sijaitsee Pohjois-Schwabenissa, Tonavajoen (saks. Donau) pohjoisrannalla lähellä Baden-Württembergin ja Baijerin välistä osavaltiorajaa.

Historia

Alkujaan Dillingenin alueella sijaitsi alemanninen asutus. Dillingen oli keskiajalta sekularisaatioon vuonna 1803 saakka Augsburgin piispojen residenssikaupunki. Augsburgin piispa, kardinaali Otto Truchseß von Waldburg perusti Dillingenin yliopiston vuonna 1551. Kaupungin hallinta siirtyi Baijerille vuonna 1803. Baijerille siirtymisen jälkeen Dillingenin yliopistosta muodostui katolinen teologilyseo, kunnes se vuonna 1923 muuttui filosofis-teologiseksi korkeakouluksi.
Ahjo (Kerava)

Kuvaus

Alueen vanhoihin taloihin kuuluvat Koukkutien 1970-luvulla rakennetut julkisrahoitteiset VVO:n ja kaupungin kerrostalot ja Ratatien sekä Koukkutien vanha omakotitaloalue. Sorsakorven omakotitaloelue valmistui 1990-luvulla. Terästien varressa on vanha teollisuusalue. Kerrostaloalueella on useita VVO:n, kaupungin ja yksityisten omistamia kerrostaloja Koukkutiellä ja Terästiellä. Uusia taloja rakennetaan Terästien ja Ahjonsillan kupeeseen.  Alueella on myös laajoja rakennettuja puistoalueita.

Liikenne

Autolla liikenneyhteydet Ahjoon ovat hyvät Helsingin ja Lahden suunnalta Lahdenväylää pitkin. Myös joukkoliikenneyhtydet ovat kohtuulliset. Talviaikataulukautena vuoroväli Terästien varteen ja Sorsakorpeen on arkisin ruuhka-aikoina noin 10–20 minuuttia, päivisin ja iltaisin 30 minuuttia ja viikonloppusin 60 minuuttia. Kesäkautena vuoroväli arkisin on 30 minuuttia ja viikonloppuisin 60 minuuttia.
Ahjon joukkoliikennetarjontaa hoitavat Keravan sisäinen linja 5 Mattilanpuisto–Sorsakorpi, linja 738 Mattilanpuisto–Helsinki ja linja 633N Helsinki-Korso-Sorsakorpi. Porvoonkatua pitkin radan toisella puolella kulkevat sisäinen linja 8 Terveyskeskus–Kaskela (Kytömaan kautta) ja linja 985 Keravan asema–Nikkilä.
Linjojen 738 ja 975 K-vuorot tarjoavat yhteyden Sipoon Bastukärrin työpaikka-alueelle. Lisäksi talviaikataulukautena kulkee arkisin ruuhka-aikoina linja 975B Sorsakorpi–Keravan asema. Linja 633N kulkee viikonloppuöisin ja -aamuisin sekä sunnuntai-iltoina tarjoten yhteyden Tuusulanväylän suuntaan ja Korso–Koivukylä-alueelle. Linja 738 tarjoaa nopean vaihdottoman yhteyden Lahdentien kautta Helsinkiin.
Linja-autojen aikataulut ovat pääsääntöisesti sovitettu Helsinkiin/Helsingistä kulkevien nopeiden R/H/Z-junien aikataulujen kanssa tarjoten vaihtoyhteyden Keravan asemalla. Bussit myös tarvittessa odottavat myöhässä kulkevaa junaa, jotta liityntäyhteys junasta bussiin toimisi.
Kukkola (Joensuu)

Kukkola on vanha sukutila Joensuussa, joka toimii kokouspaikkana ja virkistys- ja matkailukohteena. Rovasti ja opetusministeri Antti Kukkonen viljeli tilaa vuosina 1919-1958. Tilan omisti myöhemmin hänen tyttärensä Katri Kukkonen. Vuonna 1991 tila siirtyi testamenttilahjoituksena Pohjois-Karjalan maataloussäätiölle. Suurin osa metsistä siirtyi Joensuun kaupungille vuonna 2007.
Tila sijaitsee lähellä Joensuun kantakaupunkia Karhunmäen kaupunginosassa kuutostien ja ysitien lähellä. Sen osoite on Vanha valtatie 70.
Nykyinen päärakennus on vuodelta 1889. Tilalla on arboretum eli puulajipuisto sekä marttojen vuonna 2002 perustama näytepuutarha. Antti Kukkosen historiasta kertoo kotimuseo sekä erikoinen muistomerkki Hiljainen huone. Lapsille on perinneseikkailupolku sekä Katrin metsäpolku. Aitan vintillä on taidenäyttelytila.

Pakolaiskeskus

Kukkola toimi SPR:n pakolaiskeskuksena vuosina 1990-1992.
Business and Pleasure

Tausta

Azealia innostui tekemään albumia 2014 vuoden Broke with Expensive Taste jälkeen. Albumi on pitänyt julkaista moneen kertaan mutta albumin julkaisua on lykätty toistuvasti. Albumista julkaistiin 2017 promosingle "Crown" ja se löytyy Slay-Z:n uudelleenjulkaisusta.
Banks julkaisi ensimmäisen singlen "Chi Chi" vuonna 2017. Albumin toinen single on "Pyrex Princess", joka julkaistiin vuonna 2018. Banks peruutti albumin kesäkuussa, mutta lupasi julkaista sen taas Yung Rapunxel: Pt.IIn jälkeen. Albumin kolmas tuleva single on Black Madonna.
Gare Montparnasse

Historia

Gare Montparnassen rautatieasema avattiin vuonna 1840. Uusi asema rakennettiin vuosina 1848–1852. Vuonna 1969 vanha asema purettiin ja uusi moderni asema avattiin ja 210-metrinen Tour Montparnassen pilvenpiirtäjä rakennettiin.
22. lokakuuta vuonna 1895 Granvillesta tullut höyryveturi ajoi raiteen päätepuskimen läpi, jonka jälkeen se jatkoi vielä 30 metriä kunnes osui 60 cm paksuun seinään ja läpäisi sen. Tämän jälkeen veturi putosi 10 metriä alas kadulle, johon se jäi seisomaan pystyyn. Onnettomuudessa kuoli yksi nainen, joka jäi putovan seinämateriaalin alle. Aineelliset vahingot olivat suuria.
Ylä-Katanga

Ylä-Katanga eli Haut-Katanga on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Lubumbashi. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Katangan maakunnasta. Sen pinta-ala on 132 425 neliökilometriä.
Delingha

Väestö

Vuoden 2015 tietojen mukaan Delinghan asukasmäärä on lähes 110 000. Delinghassa asuu 23 etnistä ryhmää mm. han-kiinalaisia, mongoleita, tiibetiläisiä ja hui-kiinalaisia. Asukkaista on 7 527 mongolia, 5 295 tiibetiläistä ja 3 931 hui-kiinalaista.
Natsikortti

Natsikortti (myös Hitler-kortti) tarkoittaa epäasiallista Adolf Hitlerin tai natsien käyttämistä argumentoinnissa tai suoraan keskustelussa. Jonkin asian saattamista huonoon valoon rinnastamalla se satunnaisten yhtäläisyyksien perusteella natsismiin kutsutaan ”natsikortin pelaamiseksi”, millä viitataan vertauskuvallisesti korttipeleihin. Jonkin asian moraalista tuomitsemista tällaiseen satunnaiseen yhtäläisyyteen vetoamalla pidetään argumentaatiovirheenä, jolle on annettu nimi Reductio ad Hitlerum.
Vastaavia tapauksia ovat rasistikortti ja kateuskortti.
Usein (natsi-Saksaan liittymättömässä) keskustelussa Hitlerin tai natsit ensimmäisenä maininnutta pidetään argumentoinnin hävinneenä osapuolena.

Kritiikki

Godwinin laki ymmärretään yleensä siten, että natsikortin käyttäjiä ei pidä ottaa vakavasti. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteivätkö kortin käyttäjät koskaan puhuisi totta. Godwinin lakiin viittaaminen voi myös olla argumentointivirhe argumentum ad hominem esimerkiksi silloin, kun kortin käyttäjä väittää suoraan vastapuolta natsiksi. Lisäksi Reason-aikakauslehden vuoden 2005 artikkelin kirjoittaja väittää, että Godwinin lakia käytetään usein väärin hyväksyttävienkin vertailujen kumoamiseksi.
Hannu Joensivu

Hannu Olavi Markus Joensivu (s. 12. elokuuta 1957) toimi Tuusulan kunnanjohtajana vuosina 2001–2017.  Joensivu on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Joensivu joutui Tuusulassa toimimaan varsin laajaa ja puoluerajat ylittävää oppositiota vastaan. Selvitysten jälkeen Joensivu sai kuitenkin valtuustolta luottamuksen keväällä 2014. Tuusulan kunnassa päätettiin tämän jälkeen siirtyä pormestarimalliin, mikä lakkautti kunnanjohtajan viran kesäkuusta 2017 alkaen. 
Vuosina 1980–1983 hän oli Pylkönmäen ja 1983–1986 Ruotsinpyhtään kunnanjohtaja sekä 1999–2001 Forssan kaupunginjohtaja. Hän työskenteli myös useissa tehtävissä OP Yrityspankissa.
Herra Kerhonen

Herra Kerhonen oli Veli Giovannin (H. J. Viherjuuri) ideoima sarjakuva, joka ilmestyi säännöllisesti Suomen Kuvalehdessä vuosina 1930–1936. Herra Kerhosta piirsi Gösta Thilén vuodesta 1930 kuolinvuoteensa 1934 saakka. Viherjuuri pyysi sen jälkeen Olavi Vikaista jatkamaan sarjan piirtämistä. Vikainen käsikirjoitti Herra Kerhosta itse. Sarjakuva ilmestyi myös muissa lehdissä kuten Uuden Suomen sunnuntailiitteessä, Kalle Viksarissa ja Joulukärpäsessä aina vuoteen 1950 saakka. Herra Kerhonen -albumi ilmestyi 1933 Otavan julkaisemana.
Sarjakuvan päähenkilö herra Kerhonen oli tupsutukkainen ja pönäkkä liivipukua käyttävä arvokas porvarisherra, joka joutui usein vähemmän arvokkaisiin tilanteisiin.
Sarjat sisälsivät lähes aina sanatonta huumoria. Itsenäisyyspäivän juhliin Kerhonen ripusti rintapieleensä niin paljon mitaleja, että lapset luulivat häntä joulukuuseksi ja pistivät piiritanssiksi hänen ympärillään. Rouva Kerhonen näytti aina kaapin paikan, ja herra Kerhonen sai ommella itse omat takinnappinsa.
Herra Kerhonen oli aikanaan hyvin suosittu, ja hahmosta oli Arabian valmistama pöytäveistos, joka samalla toimi säästölaatikkona.
Helsingissä Etu-Töölössä on myös Kerhonen-niminen ravintola Mechelininkatu 13:ssa.
Herra Kerhosesta julkaistiin vuonna 2011 postimerkki.
Melete

Melete on Zeuksen ja Mnemosynen lapsi. Hän on yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisen mytologian muusasta. Melete tunnettiin ajatuksen ja mietiskelyn muusana.
Asteroidi 56 Melete on nimetty muusan mukaan.
Aleksander Lindeberg

Aleksander Lindeberg (12. toukokuuta 1917 Donin Rostov, Venäjä – 8. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja kuvittaja.
Lindebergin isä oli suomenruotsalainen lääkäri ja äiti venäläinen. Venäjän vallankumouksen jälkeisinä vuosina perhe tuli Suomeen, mutta isän koulutusta ei hyväksytty Suomessa, joten perhe muutti ensin Saksaan, sieltä Viroon ja lopulta 1932 Viipuriin. Lindebergin äidinkieli oli venäjä, ruotsia hän oppi Viipurissa ja suomea myöhemmin elämän varrella. 
Lindberg oli sotien aikaan TK-piirtäjänä, sitten kustannusyhtiö WSOY:n kuvittajana. Rudolf Koivu -palkinto hänelle on myönnetty kahdesti.
John Crawfurd

Alkuvaiheet

Crawfurd oli ammatiltaan lääkäri ja hän liittyi Englannin Itä-Intian kauppakomppanian lääkintäpalvelukseen 1803. Hänen asemapaikkoinaan olivat muun muassa Penang ja Jaava. Jaavalla hän tapasi ensimmäisen kerran Thomas Stamford Rafflesin.

Singaporen residentti

Thomas Stamford Raffles oli erittäin tyytymätön Singaporen ensimmäisen residentin William Farquharin tapaan johtaa siirtokuntaa. Siksi hän nimitti lokakuussa 1823 uudeksi residentiksi Crawfurdin. Crawfurd jatkoi Rafflesin taistelua orjuutta ja merirosvoutta vastaan, mutta laillisti kuitenkin uudelleen uhkapeluun. Crawfurd oli vankkumaton vapaakaupan kannattaja. Singaporessa ei aikaisemminkaan ollut tullimaksuja, mutta nyt Crawfurd poisti myös kaikki satamamaksut.
Britannian ja Hollannin välinen, 17. maaliskuuta 1824 allekirjoitettu sopimus jakoi Malaijien saariston kahtia Malakansalmen kohdalta: britit saivat pohjoisosan (Malakan niemimaan ja Singaporen) ja Hollanti eteläiset osat. Elokuussa 1824 Crawfurd sai vietyä päätökseen brittien, sulttaani Hussein Shahin ja temenggongin väliset neuvottelut. Sopimuksen mukaan Itä-Intian kauppakomppania sai haltuunsa Singaporen saaren ja kaikki muut saaret jotka olivat 10 mailin säteellä siitä. Valta oli Singaporessa näin siirtynyt yksinomaan brittien käsiin. Joiden historioitsijoiden mielestä Crawfurd on tämän sopimuksen ansiosta Singaporen todellinen perustaja.
Radiohattu

Radiohattu (engl. Radio Hat) oli hellekypärään integroitu kannettava radio, jonka avulla pystyi kuuntelemaan 32 km:n etäisyydellä olevia radioasemia. Radio tuli markkinoille alkuvuodesta 1949 ja sen hinta oli 7,95 dollaria. Onnistuneen mainoskampanjan ansiosta radio tuli myyntiin Yhdysvalloissa maanlaajuisesti.
Radion kehitti newyorkilainen Merri-Lei Corporation, joka oli tunnettu erilaisten juhlahattujen ja muiden juhlatarvikkeiden valmistajana. Yrityksen perustaja, Victor Hoeflich oli jo vuonna 1914 keksinyt laitteen, jolla pystyi valmistamaan lei-seppeleitä paperista ja vuoteen 1949 yritys toimitti Hawaijille miljoonia seppeleitä vuosittain. Hoeflich oli innokas keksijä ja hän jatkoi paperisten esineiden valmistuksessa käytettävien koneiden kehittelyä.
Paristokäyttöisiä kannettavia radioita oli ollut markkinoilla jo usean vuoden ajan, mutta Hoeflich toivoi pystyvänsä lyömään läpi markkinoilla yhdistämällä radion innovatiiviseen pakkaukseen ja onnistuneeseen mainoskampanjaan. Transistori oli keksitty, mutta se oli vielä kallis lähinnä laboratorioissa käytetty komponentti. Ensimmäinen taskukokoinen transistoriradio oli vielä viiden vuoden päässä tulevaisuudessa, joten radiohattu hyödynsi jo käytössä ollutta tyhjiöputkitekniikkaa. Putket olivatkin merkittävä osa laitteen muotoilua. Myös antenni ja viritysnuppi olivat näkyvillä.
Celia Cruz

Celia Cruz (21. lokakuuta 1924 Havanna – 16. heinäkuuta 2003 New Jersey) oli kuubalainen salsa-laulaja. Hän vietti suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa. 
Celia Cruz aloitti laulamisen jo lapsena. Hänen ensimmäiset levytyksensä tehtiin Venezuelassa vuonna 1948. Vuonna 1950 Cruz liittyi La Sonora Matanzera -yhtyeeseen, jossa hän oli vuoteen 1965 saakka. Cruz muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1960. Vuonna 1962 hän meni naimisiin trumpetisti Pedro Knightin kanssa. Vuonna 1974 Cruz äänitti Johnny Pachecon kanssa albumin Celia y Johnny, joka myi kultaa. Tämän jälkeen Cruz esiintyi muun muassa Fania All-Stars -yhtyeen kanssa. Vuonna 1991 hän esitti kuubalaisen pop-muusikko Martikan kanssa kappaleen ”Mi tierra”. Cruz kuoli aivokasvaimeen 16. heinäkuuta 2003. Laulajan kuoleman jälkeen julkaistiin vielä hänen viimeinen albuminsa, Regalo del Alma. Se ilmestyi helmikuussa 2004.
Göran Käck

Stig Göran Karl Käck (s. 5. toukokuuta 1941 Kirkkonummi) on suomenruotsalainen taidemaalari, näyttelijä ja puuartesaani. Käckin kuva- ja puutaideteoksissa inspiraation lähteenä on toistuvasti ollut suomalainen luonto, erityisesti Pohjois-Karjalan erämaat.
Uransa keskeisimpään materiaaliin, puuhun, Käck pääsi kosketuksiin jo nuorena. Hänen perheensä perustama puuteollisuuden yritys, Lappböle Hemslöjd AB, jonka toiminnassa Göran oli mukana nuoresta pitäen, valmisti muun muassa Kirkkonummen kirkon penkit sekä ikkunalaudat . Myöhemmin taiteilijan urallaan Käck kehitti suhdettaan puuhun, ja teki useita tilataideteoksia luonnosta löytämäänsä puuta hyödyntäen. Puu on materiaalina ollut tärkeässä osassa myös Käckin maalauksissa, joissa luonnosta löytynyttä puuta on hyödynnetty teosten kehyksissä.
Göran Käckin teoksia hankittiin vuosina 2011 ja 2014 Kirkkonummen Porkkalassa sijaitsevaan Villa Hummerheimiin .
Syyrian aavikko

Syyrian aavikko on laaja kalkkikivilaakio Lähi-idässä Välimeren reunavuoristojen ja Eufratin välissä. Se käsittää suuren osan Syyriaa ja ulottuu osaksi Irakiin, Jordaniaan ja Saudi-Arabiaan. Aavikolla on useita keitaita, esimerkiksi Palmyra.
Pensaskukastaja

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan pensaskukastaja on noin 10 cm. Lintu on päältä vihertävä ja päälaella on pieni oranssi täplä. Vatsa on keltainen ja siinä on leveitä oliivinvihreitä pystyraitoja. Nuorelta linnulta puuttuu päälaen täplä. Lisäksi nuori yksilö on vatsastaan vaaleampi ja raidat ovat heikommat. Aikuisen linnun nokka on paksu ja tumma, kun nuoren linnun nokka on vaaleanpunertava.

Elinympäristö

Pensaskukastajaa tavataan Bruneista, Indonesiasta, Malesiasta, Myanmarista ja Thaimaasta. Laji elää sademetsissä sekä metsien lähellä olevisa pensaikoissa. Lajia tavataan alankomailta aina 1 500 metrin korkeuteen.

Lisääntyminen ja ravinto

Pensaskukastajan lisääntymisaika kestää huhtikuuta lokakuuhun. Naaras munii yleensä kaksi munaa pesimiskerralla. 
Pääosan pensaskukastajan ruokavaliosta muodostajat hedelmät ja kukkien mesi. Lisäksi laji syö myös hyönteisiä ja pieniä hämähäkkejä.  Lajilla on tapana liikkua ruokaillessaan puissa vilkkaasti. Se muodostaa myös parvia muiden kukastajien kanssa esimerkiksi mistelin kukille.
SS-arvot

Tämä on luettelo SS:n sotilasarvoista. Taulukkojen arvot ovat järjestyksessä korkeimmasta alimpaan.
Kevin Parrom

Arizonan yliopisto ja ampumatapaus

Parrom pelasi Arizonan yliopistossa kovatasoisimmassa yliopistosarjassa, NCAA:n I-divisioonassa, neljä kautta 2009–2013. Kahden yliopistokauden jälkeen Parromista odotettiin usealta taholta tulevan NBA-pelaaja.
Kaudella 2009–2010 Parrom pelasi Arizonassa vain 17 ottelua jalkavammojen vuoksi. Syksyllä 2011 hän matkusti kotiseudulleen New Yorkin Bronxiin tapaamaan kuolemansairasta äitiään viimeisen kerran. Hän oli isänsä asunnossa naispuolisen ystävänsä kanssa, kun asunnon makuuhuoneen ovi potkaistiin Parromin mukaan sisään, ja Parromin kimppuun hyökättiin aseella uhaten. Parromin ja asemiehen välille syntyi kamppailu, jonka aikana ase laukesi useita kertoja. Parrom sai ampumavammoja vasempaan käteensä ja oikeaan polveensa, ja hänet vietiin sairaalaan vakaassa tilassa. Parromia ampunut 21-vuotias mies pidätettiin kuusi päivää rikoksen jälkeen ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankilaan murhayrityksestä. Parrom oli ampumavamman vuoksi sivussa lopulta kaksi kuukautta mutta vain kahden ottelun verran, mutta hänen oikeasta jalastaan murtui luu myöhemmin samalla kaudella, ja hän pelasi kauden 2011–2012 aikana vain 20 ottelua. Lisäksi sekä hänen äitinsä että isoäitinsä kuolivat syöpään samana vuonna. Parromilla oli hyvin teoreettinen mahdollisuus jatkaa pelaamista yliopistossa, mutta jatkomahdollisuuden ollessa epätodennäköinen hän päätti valmistua ja aloittaa ammattilaisuran.

Ammattilaisura

Syksyllä 2013 Parrom kävi näytillä Ukrainaan pääsarjaa pelanneessa joukkueessa muttei saanut sopimusta. Hänet varattiin D-leagueen 33. vuorolla. Kauden 2013–2014 Parrom pelasi D-leagueta Rio Grande Valley Vipersissa 10,0 pisteen ja 4,3 levypallon keskiarvoilla. Syksyllä Parrom siirtyi pelaamaan Eurooppaan tehtyään pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Parrom pelasi Pyrinnössä Korisliigan lisäksi Baltian liigaa. Korisliigadebyytissään Parrom teki viisi pistettä, otti kolme levypalloa ja antoi kolme syöttöä. Kuukauden pelaamisen jälkeen Pyrintö ja Parrom kuitenkin purkivat sopimuksen, sillä Parromin harjoittelu ei ollut seuran edellyttämällä tasolla.
Loppuvuodesta 2015 Parrom tavoitteli pelipaikkaa D-liigaan, mutta hän karsiutui Texas Legendsin lopullisesta kokoonpanosta.

Pelityyli

Parromin siirtyessä Pyrintöön joukkueen päävalmentaja Pieti Poikola kuvaili häntä hyväksi kolmeen pisteen heittäjäksi, joka pystyy myös ajamaan voimalla korille. Poikola kehui myös Parromin valinnantekokykyä ja taitoa pelata avointa kenttää.
Anna Komnena

Nuoruus

Anna Komnena syntyi Konstantinopolin keisarillisessa palatsissa vanhimpana yhdeksästä lapsesta. Hänen nuoremmat sisaruksensa olivat Maria Komnena, Johannes II Komnenos, Andronikos Komnenos, Isaak Komnenos, Eudokia Komnena, Theodora Komnena, Manuel Komnenos and Zoe Komnena. Hän oli isänsä suosikki ja sai koulutuksen tieteissä ja kreikkalaisessa filosofiassa. Hänet oli syntymästään asti kihlattu Konstantinos Dukakselle, joka oli keisari Mikael VII:n poika. Konstantinos kuitenkin kuoli ennenaikaisesti noin vuonna 1096 ja Anna meni naimisiin Nikeforos Bryennioksen kanssa noin 1097.

Salaliitto

Äitinsä Irenen kanssa hän yritti saada Aleksioksen nimittämään Nikeforoksen kruununperilliseksi tämän veljen Johannes II:n sijasta. Yrityksen epäonnistuttua hän liittyi vuonna 1118 salajuoneen, jonka tarkoituksena oli syrjäyttää Johannes.

Historioitsijana

Juonen paljastuttua Anna joutui luopumaan omaisuudestaan ja selvisi hengissä vain veljensä armeliaisuudesta. Anna vetäytyi luostariin, jossa hän kirjoitti isänsä elämäkerran Aleksias, joka on kirjoitettu hyvin imartelevaan sävyyn. Puolueellisuudestaan huolimatta kirja on nykyään pääasiallinen aikalaislähde Bysantin poliittisesta historiasta 1000-luvun ja 1100-luvun vaihteessa, ja hän antaa siinä hyvin kielteisen kuvan ristiretkistä. Hän kuvailee siinä myös aseita, taktiikoita ja taisteluita. Annan tyylillisinä esikuvina ovat olleet Thukydides, Polybios ja Ksenofon.
Tyrrell DG016

Saavutukset

Palmer selviytyi autolla pisteille kolmesti kauden aikana. Hän oli viides Monacon ja Saksan GP:ssa sekä neljäs Australian GP:ssa. Streiff ajoi pisteille kahdesti. Kotikilpailussaan Ranskan GP:ssa hän oli viides ja Saksan GP:ssa Palmerin edellä maalissa neljäntenä.
Vapaasti hengittävillä moottoreilla ajaville talleille järjestettiin MM-sarjan ohella oma sarja. Kuljettajat kamppailivat Jim Clark- ja valmistajat Colin Chapman Trophystä. Palmer voitti Jim Clark Trophyn ja Streiff oli sarjassa toinen. Colin Chapman Trophyn Tyrrell voitti ylivoimaisesti, eikä edes muiden tallien yhteenlasketut pistee olleet riittäneet Tyrrellin lyömiseen.
Valmistajien MM-sarjassa Tyrrell sijoittui kuudenneksi 11 pisteellä.