google/wiki40b huggingface dataset:
Kolkonjärvi (Rantasalmi)

Maantietoa

Järvi on pitkänomainen ja maaston suuria jääkauden aikaisten uurteiden muovaama ja se sijaitsee noin 10 kilometriä Rantasalmelta länteen. Sen pinta-ala on 2 100 hehtaaria eli 21 neliökilometri. Se on 15,4 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 184,5 miljoonaa m³ eli 0,185 kuutiokilometri. Järven keskisyvyys on 8,8 metriä ja suurin syvyys on 24,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven lounaisrannan lähellä Kiislammen kohdalla.
Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on noin hehtaarin, joten järven selkä on varsin avoin. Saarista 6 ovat alle hehtaarin kokoisia ja loput ovat alle aarin kokoisia. Suurin saarista on nimeltään Kolkonsaari.
Järven rantaviivan pituus on 42,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 0,9 kilometriä. Rannat ovat peltotilkkujen harvakseltaan täplittämää metsämaastoa. Asustus on harvaa haja-asutusta. Järven ympäristössä maastosta kohoaa luode-kaakko-suuntaisia vaaroja, jotka ovat seudulle ominaisia drumliineja. Tälläisten mäkien laella sijaitsevat esimerkiksi Eteläkylä, Pirilä ja Ronkala. Valtatie 14 ohittaa järven eteläpään.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueessa (04.2) Kolkonjärven valuma-alueeseen (04.24), jonka osa Kolkonjärven alue (04.242) on. Siihen laskee Rappunen Kekkolanjokea myöten tuoden Kekkolanjoen alueen (04.243) vedet. Järven oma lähialue sisältää vain kolme pientä järveä, jotka laskevat suraan järveen. Järven laskujoki on yläjuoksullaan Kolkonjoki ja alajuoksullaan Enojoki, joka laskee Haukiveden Joroisselkään.
Antti Rannanjärvi

Antti Rannanjärvi (4. huhtikuuta 1828 Ylihärmä – 12. elokuuta 1882 Ylihärmä) oli Antti Isotalon ohella puukkojunkkareiden eli häjyjen toinen päämies ja ylihärmäläisen maatalon isäntä, joka eli rikollista elämää. Rannanjärvi oli Ylihärmän Haapojan kylässä sijaitsevan verotalon isäntä. Antin ensimmäinen käräjäsakko tuli syyskäräjillä 1847 hänen rikottuaan Lapuan lain öistä ulkonaliikkumiskieltoa. Rannanjärvi oli kyseisen vuoden toukokuun 25. päivänä liikkunut yhdessä kolmen muun nuorukaisen kanssa yöaikaan Ylihärmän Lööparin talon läheisyydessä, minkä kaikki syytetyt myönsivät. Tämän perusteella kihlakunnanoikeus tuomitsi heidät pitäjän poliisijärjestyksen 7 §:n mukaan kahden ruplan sakkoon yöjuoksusta. Myös Antin kaksi veljeä ja jokunen muukin lähisukulainen saivat omat tuomionsa Lapuan hallitussäännön rikkomisesta.
Joulukuussa 1851 Rannanjärvi terrorisoi kolmen muun puukkojunkkarin kanssa häitä Lapualla muun muassa puukottamalla yhden häävieraan kuoliaaksi ja haavoittamalla kahta. Päätekijä Hermanni Mäki tuomittiin taposta elinkautiseen pakkotyöhön Siperiaan ja Rannanjärvi osallisuudesta tappoon ja väkivaltaisuuksiin raipaniskuihin ja viideksi vuodeksi pakkotyöhön Suomenlinnaan.
Kauhavan nimismies Adolf Hägglund pidätti Rannanjärven lokakuussa 1867, ja pitkän oikeuden­käynnin jälkeen hänet tuomittiin vuoden 1869 alussa juopottelusta, murtovarkaudesta, väärentämisestä ja eläinvarkaudesta sakkoihin ja raipparangaistukseen. Sakot olivat niin suuret, ettei hänen uskottu pystyvän niitä maksamaan. Hän sai ne kuitenkin suoritetuiksi, sillä hän oli varakas talollinen, mutta osan rangaistuksestaan hän joutui suorittamaan yhden kuukauden vesileipävankeutena.
Rannanjärvi jatkoi elämänsä loppupuolellakin ajoittain ”häjyilyä” mutta ei joutunut enää viranomaisten kanssa tekemisiin. Hänet surmasi Erkki Fränti (”Prännin Erkki”).
Rannanjärvi tunnetaan nykyään parhaiten laulusta ”Isontalon Antti ja Rannanjärvi”, jonka sanat alkavat seuraavasti: ”Isoontalon Antti ja Rannanjärvi ne jutteli kaharen kesken…”
Puhvelikutoja

Levinneisyys

Puhvelikutojaa tavataan Afrikassa Senegalista Etiopiaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Togon alueet

Historia

Togon nykyinen jako muodostettiin vuonna 1955, kun siirtomaa-ajan hallintoalueet lakkautettiin ja muodostettiin neljä aluetta (Centrale, Maritime, Plateaux, and Savanes). Vuonna 1981 Centralen ja Savanes´n aluista lohkaistiin Karan alue.
Raymond Briggs

Raymond Redvers Briggs (s. 18. tammikuuta 1934) on englantilainen kuvittaja, kirjailija ja sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten lastenkirjastaan Lumiukko (1978), josta on tehty Oscar-ehdokkaana ollut animaatioelokuva vuonna 1982.
Briggs syntyi Wimbledonissa, Lontoossa. Hän opiskeli Wimbledonin ja Sladen taidekouluissa. Hän aloitti maalaamisella, mutta ryhtyi lopulta piirtämään pilapiirroksia.
Lumiukon lisäksi Briggsin muita tunnettuja teoksia ovat Joulupukki-sarjakuvat. Lastenkirjojen lisäksi hän on tehnyt muun muassa ydinsota-aiheisen sarjakuvan Minne tuuli kuljettaa.
Hatikka

Hatikka on Helsingin yliopiston Luonnontieteellisen keskusmuseon ylläpitämä luontohavaintopäiväkirja. Se on ilmainen ja sinne voi jokainen tallentaa luontohavaintojaan. Rekisteröityneet käyttäjät voivat käyttää Hatikkaa kuten perinteistä havaintovihkoa, ja palata tarkastelemaan ja muokkaamaan havaintojaan. Havaintoja voidaan kuitenkin ilmoittaa myös ilman rekisteröitymistä. Hatikkaan ilmoitetut havainnot ovat myös automaattisesti tutkijoiden ja suojeluviranomaisten käytössä. Havaintojen avulla saadaan tietoa eliölajien runsauden ja levinneisyyden muutoksista. Tietoja hyödynnetään tutkimuksessa, seurannassa ja luonnonsuojelussa.
Sivuston toiminta loppuu vuoden 2017 lopussa, ja havaintojen ilmoittaminen sekä vanhat havainnot siirretään Suomen Lajitietokeskuksen Vihko-palveluun.
Pianokonsertto (Grieg)

Edvard Griegin pianokonsertto a-molli op. 16 kuuluu suosituimpiin pianokonserttoihin ja norjalaisen taidemusiikin merkkiteoksiin. Se valmistui vuonna 1868 ja on Griegin ainut valmistunut konsertto.

Taustaa

Grieg sävelsi ainoan konserttonsa vuonna 1868, ja teos kantaesitettiin Kööpenhaminassa huhtikuussa 1869. Pianistina toimi norjalainen Edmund Neupert. Säveltäjä teki konserttoon muutoksia ainakin 7 kertaa ennen kuolemaansa. Franz Liszt soitti konsertton 1870 Roomassa ja antoi loistavaa kehua, mutta ehdotti pieniä muutoksia.
Griegin pianokonserttoa verrataan usein Schumannin pianokonserttoon. Molemmat ovat a-mollissa, ja teokset ovat sävellystyyliltään hyvin samankaltaiset. Grieg kuuli Clara Schumannin esittämänä sitä noin vuonna 1858 Leipzigissä, nuorena oppilaana konservatoriossa.
Processor Direct Slot

Processor Direct Slot (PDS) oli Apple Computerin kehittämä tekniikka, jolla Macintosh-tietokoneisiin saatiin edullinen mahdollisuus laajennettavuuteen. PDS mahdollisti yhden lisälaitteen liittämisen Macintoshiin. Tavallisesti laitteiden toimiminen oli kiinni suoritintyypistä, jolloin Motorola 68030 -suorittimelle suunnitellut PDS-oheislaitteet eivät välttämättä toimineet Motorola 68040 -suorittimella varustetuissa tietokoneissa. Teknisten kompromissien ansiosta PDS-liitäntä oli edullinen rakentaa ja se vei vähän fyysistä tilaa tietokoneen kotelossa.

Toiminta

PDS toimi osittain myöhemmin kehitetyn AGP-väylän tavoin. PDS-portteja saattoi olla tietokoneessa vain yksi kappale, sillä portissa ei ollut normaalien väyläliitäntöjen tavoin mekanismia monien lisälaitteiden erottamiseen toisistaan. Mekanismi suoritinajan varaamiseen puuttui myös, jonka vuoksi PDS-lisälaite keskusteli järjestelmän kanssa tavallisesti vain lähettämällä signaalejaan suoraan suorittimelle.
Macintosh LC:n alun perin Motorola 68020 -suorittimelle suunniteltu PDS-väylä oli poikkeus suoritinriippuvaisten PDS-väylien joukossa. LC:n päivitetyissä versioissa lisälaitteet toimivat päivitetyilläkin suorittimilla (68030, 68040, PowerPC).
Pietari Inkinen

Pietari Inkinen (s. 29. huhtikuuta 1980 Kouvola) on suomalainen viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa viulunsoittoa Tuomas Haapasen johdolla sekä orkesterinjohtoa Leif Segerstamin, Jorma Panulan sekä Atso Almilan johdolla. Inkinen suoritti vuonna 2003 viulisti- ja vuonna 2005 kapellimestaridiplominsa. Inkinen täydensi viuluopintojaan Zakhar Bronin luokalla Kölnissä vuosina 1998-2001. 
Inkinen sai vuonna 2000 jaetun ensimmäisen palkinnon Kuopion 9. viulukilpailussa ja 4. palkinnon kansainvälisessa Jean Sibelius -viulukilpailussa, jossa hän sai myös erikoispalkinnon parhaasta uuden suomalaisen viuluteoksen esityksestä.
Useiden kansainvälisesti merkittävien orkesterien kanssa jo esiinnyttyään hän sai toukokuussa 2007 nimityksen Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi vuodesta 2008. Johtajakauden päätyttyä vuonna 2016 Inkinen sai orkesterin kunniakapellimestarin aseman. 
Syksyllä 2014 Inkinen nimitettiin Prahan sinfoniaorkesterin ylikapellimestariksi syyskuussa 2015 alkavaksi kolmivuotiskaudeksi. 
Hän on toiminut myös vuodesta 2009 päävierailijana Japanin filharmonikoissa Tokiossa ja siirtyy orkesterin ylikapellimestariksi syksyllä 2016. 
Vuodesta 2015 alkaen Inkinen toimii myös Ludwigsburger Schlossfestspielen ylikapellimestarina Saksassa.
Pietari Inkinen aloittaa myös Deutsche Radio Philharmonien ylikapellimestarina syksyllä 2017.
Matti Häkkänen

Matti Klaus Juhani Häkkänen (s. 21. heinäkuuta 1936) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan lainopin kandidaatti (1960).
Hän on ollut suurlähettiläänä Bukarestissa 1976–1980, alivaltiosihteerinä 1980–1983 sekä suurlähettiläänä Haagissa ja Dublinissa 1983–1987, Buenos Airesissa ja Santiagossa 1987–1988, Pariisissa 1988–1993, Roomassa 1993–1997 ja Lissabonissa 1997–2001.
Hänen isänsä on kansliapäällikkö Klaus Häkkänen.
Uuno Turhapuron aviokriisi

Juoni

Uunolla on niin hyvä hajuaisti, että hän pystyy silmät sidottuna haistelemaan ikkunalasin läpi, mitä kaikkea antimia lasin takana on. Poliisi kiinnostuu Uunosta, kun hän hajuaistillaan auttaa poliisia ottamaan varkaan kiinni. Poliisi ottaa Uunon poliisikoirakoulun oppilaaksi. 
Uuno Turhapurolla ja tämän vaimolla Elisabethilla on elämänsä vaikein aviokriisi, kun appiukko haluaa järjestää heille eron. Sillä sehän on aivan sopimatonta, että vuoristoneuvoksen vävy on kaiken maailman poliisin koirakouluoppilaana. Samaan aikaan Uunon ystävät Härski Hartikainen ja Sörsselssön kiusoittelevat työnjohtajia palkanmuutoksilla.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Vapaa Venäjä

Vapaa Venäjä on marssimuotoinen työväenlaulu, josta tunnetaan useita suomalaisia tekstiversioita ja levytyksiä.
Kappale on tavallisesti merkitty Vasili Agapkinin (1884−1964) sävellykseksi (alun perin Proshtshanije slavjanki eli ”Slaavilaistytön jäähyväiset”), mutta on ilmeisesti alkujaan venäläiseen kansansävelmään perustuva marssilaulu. Suomalaisten sanojen tekijää tai tekijöitä ei tunneta, mutta käännöksen on arveltu syntyneen sisällissodan jälkeen suomalaisten punapakolaisten keskuudessa Venäjällä ja kulkeutuneen sieltä Suomeen. Tarttuvan sävelmänsä ansiosta kappale tuli Suomessa hyvin tunnetuksi ja suosituksi jo 1920-luvulla.
1920-luvulla kappale oli erityisen suosittu myös amerikansuomalaisten keskuudessa. Yhdysvalloissa kappaleesta tehtiinkin peräti neljä eri versiota. Ensimmäisessä Otto Pyykkösen levyttämässä versioissa oli erilainen sanoitus kun myöhemmässä Jukka Ahdin levytyksessä.
Kööpenhaminassa 11.-12. huhtikuuta 1929 äänitetyllä savikiekolla B-puolella Warnys Danseorkester soittaa ”Vapaan Venäjän”. Ensimmäinen Suomessa tehty levytys oli 1955 Rytmi-merkille Solistiseitsikko Otavan tekemä versio. Ensimmäinen Suomessa tehty lauluesitys oli Reijo Frankin levytys vuodelta 1969.
Nikolai Patolitšev

Nikolai Semjonovitš Patolitšev (ven. Николай Семёнович Патоличев; 23. syyskuuta 1908 Zolino, Vladimirin kuvernementti – 1. joulukuuta 1989 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi Neuvostoliiton ulkomaankauppaministerinä vuosina 1958–1985.
Patolitšev liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1928 ja hänet valittiin vuonna 1941 keskuskomitean jäseneksi. Toisen maailmansodan aikana hän toimi puolueen paikallisena sihteerinä Jaroslavlissa ja vuodesta 1941 Tšeljabinskissa. Hän oli vuosina 1946–1947 keskuskomitean sihteeri. Vuosina 1950–1956 Patolitšev oli Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri eli Valko-Venäjän neuvostotasavallan paikallinen puoluejohtaja. Vuosina 1952–1953 hän oli myös keskuskomitean presidiumin ehdokasjäsen. Vuosina 1956–1958 Patolitšev toimi Neuvostoliiton apulaisulkoministerinä, minkä jälkeen hänet nimitettiin ulkomaankauppaministeriksi. Tätä tehtävää Patolitšev hoiti, kunnes siirtyi vuonna 1985 eläkkeelle. Seuraavana vuonna hänet pudotettiin myös keskuskomiteasta. Hänelle myönnettiin Sosialistisen työn sankarin kunniamerkki kahdesti vuosina 1975 ja 1978.
Patolitšev toimi Suomen ja Neuvostoliiton hallitusten välisen talouskomission eli niin sanotun idänkaupan komission Neuvostoliiton delegaation puheenjohtajana sen perustamisesta eli vuodesta 1967 alkaen. Patolitšev vieraili useasti Suomessa ja tuli Suomen johdolle tutuksi pitkän ministerikautensa aikana. Hänen on sanottu olleen presidentti Urho Kekkosen saunavieraana Tamminiemessä useammin kuin kenenkään toisen neuvostojohtajan.
Henrik Bernhard Anthoni

Henrik Bernhard Anthoni (25. huhtikuuta 1860 Rauma – 23. helmikuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi, joka toimi muun muassa oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkönä. Hänet surmattiin sisällissodan aikana.

Elämä

Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1878 ja opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä Helsingin yliopistossa saaden varatuomarin arvon 1885. Hän oli aluksi senaatin virkamiehenä, ja toimi vuosina 1893–1904 nykyistä oikeuskanslerinviraston kansliapäällikköä vastaavassa virassa prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä. Vuodesta 1904 lähtien Anthoni oli Lohjan kihlakunnantuomarina.
Anthoni surmattiin sisällissodan aikana helmikuussa 1918 yhdessä poikansa varatuomari Berndt Arnold Anthonin (s. 1887) kanssa. Punaiset vangitsivat heidät Bondarbyn maatilalta, minkä jälkeen miehet ammuttiin matkalla punakaartin esikuntaan Kirkkonummelle. Surmaajat kuuluivat Helsingin punakaartin pataljoonankomentajan Johan Erik Leivon johtamaan ryhmään, jonka jäsenet tuomittiin yhdeksästä Helsingissä ja Länsi-Uudellamaalla tehdystä murhasta. Anthonen murhista epäiltiin Hauholta kotoisin ollutta levyseppää Johan Salomon Keinoa (s. 1897) ja Uno Pääkköstä, jotka molemmat saivat kuolemantuomion syyskuussa 1918. Keino kuoli myöhemmin Suomenlinnan vankileirillä, mutta Pääkkösen kohtalosta ei ole tietoa.

Perhe

Anthonin vanhemmat olivat Rauman kirkkoherra Berndt Johan Anthoni (1833–1905) ja Henrika Eleonora Östman (1837–1892). Hänen veljiään olivat laamanni Väinö Ossian Anthoni ja Hämeenlinnan lääninsairaalan alilääkäri Walter Einar Anthoni.
Anthoni avioitui Sigrid Matilda Domanderin kanssa vuonna 1885. Heidän toinen poikansa oli professori Eric Anthoni.
Penmarch

Penmarch on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 889 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Penmarchin pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Gurkhat

Gurkhat ovat mongoleihin kuuluva, mutta pitkälti indoarjalainen kansa, joka elää Nepalissa ja Pohjois-Intiassa. Gurkhat ovat hinduja, ja heidän äidinkielensä on indoiranilainen pahar eli nepali. Nimitys gurkha viittaa 700-luvulla eläneeseen hindusoturiin ja pyhimykseen Guru Gorakhnathiin. Gurkhat tunnetaan erittäin rohkeina ja sitkeinä sotureina.
Guru Gorakhnathin opetuslapsi Bappa Rawal, syntyjään prinssi Kalbhoj eli Shailadhish, perusti Mewarin hallitsijasuvun Rajasthaniin. Myöhemmin Bappa Rawalin jälkeläisiä muutti kauemmaksi itään ja he perustivat Gorkhan hallitsijasuvun, joka vuorostaan perusti Nepalin kuningaskunnan. Gorkhan piirikunta on yksi nyky-Nepalin 75 piirikunnasta. Gurkhat olivat maan hallitseva kansanosa vuodesta 1559. 1760-luvun lopussa gurkhat alistivat Nepalin keskiosista käsin valtaansa koko maan. 1814–1816 Iso-Britannia kukisti gurkhat gurkhasodassa. 
Gurkhain käyttämä leveäteräinen, käyrä veitsi on nimeltään kukri.
Gurkhat ovat palvelleet Gurkha-rykmenteissä sekä Intian armeijassa että brittiläisen kansainyhteisön armeijassa brittien siirtomaavallan aikana, jolloin brittiviranomaiset luokittelivat gurkhat soturiroduksi. Valtansa aikana brittivirkamiehet erottivat Intian kansoista soturiroduiksi ne, joiden katsottiin olevan perusluonteeltaan sotaisia ja aggressiivisia taistelussa. Niin ikään luonteenpiirteet kuten rohkeus, uskollisuus, itseriittoisuus, fyysinen voima, sitkeys, kuuliaisuus, kyky tehdä raskaita töitä, taistelussa osoitettu mielenlujuus ja sotilasstrateginen käsitys kuuluivat tähän luokitteluun. Britit värväsivätkin mielellään jäseniä näistä heimoista palvelemaan brittien Intian armeijassa, johon muodostettiin 11  gurkha-rykmenttiä vuosina 1815–1918. Lisäksi toisen maailmansodan aikana perustettiin yhdeksän uutta rykmenttiä, jotka lakkautettiin sodan päättymisen jälkeisenä vuonna. Rykmentit luovutettiin Intian armeijalle maan itsenäistyttyä, lukuun ottamatta viittä, jotka liittyivät brittiarmeijaan. Niistä muodostettiin oma prikaatinsa, joka sijoitettiin Malaijille ja Hongkongiin.
Entisen Intian armeijan esikuntapäällikön sotamarsalkka Sam Manekshawin luonnehti gurkhia seuraavasti: 
”Mikäli mies sanoo, ettei pelkää kuolemaa, hän joko valehtelee tai on gurkha.”
 
Kuusi gurkha-rykmenttiä jäi palvelemaan vastaitsenäistyneen Intian omaan armeijaan. Näiden lisäksi 1949 perustettiin uusi gurkha-rykmentti. Kirjoitusmuoto muuttui samalla muotoon gorkha. Myös Intia on värvännyt mielellään gurkhia sotilaikseen. Vuonna 1997 Intian armeijan gurkha-yksiköissä palveli 120 000 gurkhaa. Yhteensä kolmetoista gurkhaa on saanut Viktorian risti -ansiomerkin urheasta toiminnastaan taistelussa Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta.
Kaijanlampi (Joutsa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,3 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 153,3 metriä mpy.
Hauhanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,7 metriä mpy.
Oulunsalo-talo

Oulunsalo-talo on Oulunsalon kaupunginosassa Oulussa sijaitseva monitoimitalo, jossa toimii muun muassa Oulunsalon lukio, nuorisotiloja, konserttisaleja, kokoustiloja ja Oulunsalon kulttuuri-instituutti. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilpo Väisänen, ja se valmistui 1993.
Negrosinbulbuli

Levinneisyys

Negrosinbulbulia tavataan neljällä saarella Filippiineillä. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut ja kanta pienenemässä.
Bugatti EB110

Historia

Kun EB110:n suunnittelu aloitettiin, oli suunnittelijoiden tavoitteena tehdä erittäin suorituskykyinen urheiluauto ilman kompromisseja. EB110-nimi tulee Bugattin perustajan Ettore Bugattin nimikirjaimista ja 110:stä syntymäpäivästä. 
Vuonna 1995 Bugatti meni konkurssiin ja saksalainen Dauer Racing osti keskeneräiset autot ja osat, joihin perustuen tehtiin myös B Engineering Edonis -urheiluauto.

Kori

Bugatti EB110:n korin on suunnitellut Marcello Gandini ja valmistanut lentokonevalmistaja Aerospatiale. Kori on tehty hiilikuidusta ja moottorin kohdalla on lasinen ikkuna, jonka takaa V12-moottori näkyy joidenkin Ferrarien tavoin. EB110:n takasiipi nousee nopeuden mukaan ylös oikeaan asentoon.
EB110:n ovet aukeavat kääntyvät ylös eteenpäin, joka on toteutettu monimutkaisen mekanismin avulla.

EB110 SS

Vuonna 1992 myyntiin tuli myös tehokkaampi 110 SS (Sport Stradale) -versio, jonka huippunopeus oli 352 km/h ja huipputeho 592 hevosvoimaa.
Stora Enson Oulun tehtaat

Stora-Enson Oulun tehtaat on Stora-Enson hienopaperitehdas, joka sijaitsee Oulussa. Se on perustettu 1935. Paperin tuotantokapasiteetti on 1,125 tonnia ja paperimassan 370 000 tonnia.
Paperitehdasta ollaan keväällä 2019 aloittamassa muuttaa kartonkitehtaaksi, jossa yhteydessä toinen paperikone muutetaan pakkauskartonkia tekeväksi koneeksi ja toinen kone suljetaan. Muutosten seurauksena käydään yt-neuvottelut, jotka koskevat 600 työntekijästä 400 työntekijää.
Kaisa Blomstedt

Ulla Kaisa Mirjami Blomstedt (o.s. Sirkiä, 23. syyskuuta 1947 – 16. heinäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen sisustussuunnittelija. Hänet tunnettiin 1980-luvulta lähtien monien helsinkiläisravintoloiden sisustuksista. 
Itseoppinut Blomstedt tuli sisustusalalle 1960-luvulla, kun hän pääsi Skannon nuorille aikuisille suunnatun myymälän Talli-Skannon myyjäksi. Hän on kertonut oppineensa rakastamaan värejä ja erilaisia materiaaleja ompelijataräitinsä ansiosta sekä pitäneen funktionalismista. Vuosina 1970–1981 Blomstedtilla oli oma sisustussuunnittelutoimisto Utopia Oy. Hänellä on ollut vuosina 1981–2001 toimisto Studio Kaisa Blomstedt ja vuodesta 2004 Studio Kaisa B. Vuosina 1983–1987 Blomstedtilla oli myös galleria Post Deco. Hänellä oli vuosina 2001–2004 yhdessä sisustusarkkitehti Vertti Kiven kanssa toimisto dSign.
Blomstedt teki yksityisiä ja julkisia sisustuksia 1970-luvulta alkaen. Helsingissä hän teki ravintolasisustuksia muun muassa Hotelli Torniin (1995), Adlon-Pörssi-ravintolaan (1996), Vanhan ylioppilastalon ravintoloihin (1998), Café Ursulaan (2000), Kappeliin (2001–2004) ja Kluuvikadun Fazeriin (2006). Lisäksi hän teki sisustustöitä Jyväskylässä, Joensuussa ja Tampereella; ulkomailla Venäjällä, Ruotsissa, Tanskassa sekä Espanjassa.
Vuosina 1983–1989 Blomstedt oli suomalaisten huonekaluviejien näyttelyarkkitehti ja vastasi messuosastoista ulkomailla. Vuosina 1994–1995 hän vieraili luennoitsijana Oslon kuninkaallisessa taideteollisessa korkeakoulussa.
Syyskuussa 2007 Kaisa Blomstedt toteutti Habitare-messuille erikoisnäyttelyn nimeltä Konttikylä. Hän kutsui konttikylän tekijöiksi maailmalla tunnettuja suunnittelijoita ja muotoilijoita.

Yksityiselämä

Kaisa Blomstedt oli nuoruudessaan naimisissa elokuvantekijä Anssi Blomstedtin kanssa.
Kaisa Blomstedt oli äitinsä puolelta karjalainen ja isän puolelta juutalainen. 2000-luvulta alkaen Blomstedt matkusteli ja työskenteli paljon Israelissa ja löysi sieltä velipuolensa ja muita sukulaisiaan.
Don Nelson

Ura

Nelson edusti pelaajaurallaan muun muassa Boston Celticsiä, jonka paidassa hän voitti viisi NBA-mestaruutta. Päävalmentajauransa hän aloitti Milwaukee Bucksissa, jossa hän toimi vuodet 1976–1987. Seurassa hänet valittiin NBA:n vuoden valmentajaksi vuosina 1983 ja 1985. Vuonna 1988 Nelson siirtyi Golden State Warriorsiin, jossa hänet valittiin kolmannen kerran vuoden valmentajaksi kaudella 1991–1992. Vuonna 2006 Nelson aloitti Golden State Warriorsin päävalmentajana. Huhtikuussa 2010 Nelsonista tuli eniten voittoja saavuttanut NBA-valmentaja. Hän lopetti joukkueen valmentamisen vuonna 2010.
Pamir

Pamir on vuoristo Keski-Aasiassa  Tienšan-, Karakorum-, Kunlun- ja Hindukuš-vuoristojonojen yhtymäkohdassa. Vuoristo tunnetaan myös kiinalaisella nimellä Congling.

Ilmasto

Pamir-vuoret ovat peittyneenä lumeen läpi vuoden, talvet ovat kylmiä ja kesät lyhyitä ja viileitä. Vuosittain sataa noin 130 mm, mikä tukee aluskasvillisuutta, mutta harvoja puita.
Ahmed Mohamedina

Maajoukkueura

Mohamedina on edustanut Marokkoa vuodesta 2011 lähtien. Hän pelasi toisen maaottelunsa LG cupissa Ugandaa vastaan 11. marraskuuta 2011.