google/wiki40b huggingface dataset:
Hypotermia

Yleistä

Hypotermiasta voidaan puhua, kun ihmisen kehon lämpö laskee alle 35 celsiusasteen. Hypotermia voidaan jakaa kolmeen vaikeusasteeseen: lievä hypotermia (34–35 °C), kohtalainen hypotermia (30–34 °C) ja vaikea hypotermia (alle 30 °C). 
Elimistön lämpötilan laskiessa ihmiselle kehittyy hypotermian oireita, joiden esiintyminen riippuu hypotermian asteesta. Vilunväristykset, kylmäntunne, kömpelyys, lihasvapinat ja välinpitämättömyys ovat jo merkkejä kohtalaisesta hypotermiasta. Kehon lämmön laskiessa vieläkin alemmaksi kylmäntunne ja lihasvapinat loppuvat, ja tajunnantaso laskee edelleen. Samalla hengitys sekä pulssi hidastuvat ja heikentyvät. Lämmön laskiessa alle 30 celsiusasteen sydämen rytmihäiriöiden riski kasvaa huomattavasti. Varsinkin flimmeri ja kammiotakykardia tai -värinä ovat varsin yleisiä vaikean hypotermian yhteydessä.
Ihmisen kehon lämmön laskiessa liian alhaiseksi alkaa elimistön oma puolustusmekanismi toimia. Se alkaa siirtää lämmintä verta lähelle tärkeitä elimiä ja kylmää verta lähinnä raajoihin. Tästä johtuu se, että kädet alkavat käydä toimintakyvyttömiksi ja liikkumisesta tulee vaikeampaa. Tässä tilanteessa turha raajojen liikuttelu saa kehossa liikkeelle kylmän veren, joka voi sydämeen tullessaan ja sydänlihasta tarpeeksi jäähdyttäessään jopa aiheuttaa kammiovärinän ja kuoleman. Tätä kutsutaan jälkijäähtymiseksi.
Joissakin tapauksissa ihminen voi tuntea olonsa kuumeiseksi, vaikka todellisuudessa hänellä on alilämpöä.

Lievä hypotermia

Lievässä hypotermiassa kehon lämpötila on noin 34–35 °C. Lievän hypotermian oireita ovat vilunväristykset, voimakas palelu sekä kouristukset. Hengitys ja syke nopeutuvat. Iho kalpenee ja kuivuu, ja ulkopuolinen voi todeta sen viileäksi. Jo lievästä hypotermiasta kärsivän muisti ja motoriset kyvyt voivat heikentyä.

Kohtalainen hypotermia

Kohtalaisessa hypotermiassa kehon lämpötila on noin 30–34 °C. Kohtalaisessa hypotermiassa vilunväristykset lakkaavat ja aivotoiminta hidastuu. Tajunnantaso laskee, mikä ilmenee uneliaisuutena ja sekavana käytöksenä. Lihakset jäykistyvät, pupillit laajenevat ja hypotermiasta kärsivä on alttiina sydämen rytmihäiriöille.

Vaikea hypotermia

Vaikeassa hypotermiassa kehon lämpötila on alle 30 °C. Tällöin hypotermiasta kärsivä menettää tajuntansa, hänen lihaksensa kangistuvat, syke hidastuu ja iho alkaa turvota. Vaikean hypotermian vaiheessa olevan hengitys voi olla kiivasta.
Fred Lindholm

Fred (Fredrik) Lindholm (28. syyskuuta 1897 Tuusula  – 19. marraskuuta 1969 Petroskoi Neuvostoliitto) oli taidemaalari, lavastaja ja Petroskoin suomalaisen teatterin pitkäaikainen taiteellinen johtaja.
Lindholmin puoliso oli näyttelijä Irja Takala (aiemmin Hämäläinen, 1910-1996). Tuusulan Hyrylässä syntyneen Lindholmin syntymävuosi on suomalaislähteiden mukaan 1897 ja neuvostoliittolaisten asiakirjojen mukaan 1902. Lindholm meni jo nuorena töihin sahalle Reposaareen, liittyi 1918 punakaartiin, vangittiin Suomen sisällissodassa ja joutui Hennalan vankileirille. Vuonna 1928 hän meni töihin Kanadaan ja sieltä edelleen vuonna 1931 metsätyöntekijäksi, puusepäksi ja kirvesmieheksi Belomorskiin Neuvosto-Karjalaan.  Petroskoissa hän ryhtyi opiskelemaan ja harrastamaan maalausta. Lindholm sai maalauksiaan ensi kerran esille Moskovassa 1936 ja seuraavana vuonna Leningradissa. Taideopintojen ohella hän toimi silti yhä myös kirvesmiehenä Petroskoin rautatieasemalla. Keväällä 1938 aseman työprikaati, jossa oli kaksitoista suomalaista, pidätettiin ja Lindholm passitettiin vankileirille Solikamskiin, jossa hänen kätensä osin murskattiin. Lindholmin onnistui kuitenkin vapautua vankeudesta ja hän sai taideopintonsa päätökseen 1941. Petroskoin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja hänestä tuli 1944, missä tehtävässä hän toimi lähes 20 vuotta. Lindholm suunnitteli lavastuksen yhteensä 55 näytelmään ja hänen lavastusluonnoksiaan oli esillä useissa näyttelyissä. Hän jatkoi myös taidemaalarin työtään sotien jälkeen, maalaten useat tunnetut teoksensa 1950-luvulla.
Del Norten piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 63,1 prosenttia on valkoisia ja 19,3 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 11,9 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 97,3 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,1 vuotta.
Attila (vaate)

Attila (unk. atilla) on lyhyt, punoskoristeinen takki. Attila kuuluu unkarilaiseen kansallispukuun ja husaarit ovat käyttäneet sitä univormunaan. Se on nimetty hunnien kuninkaan Attilan mukaan.
Paksujoki

Paksujoki (ven. Паша́, Paša) on Syväriin laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 242 kilometriä ja sadealue 6 650 neliökilometriä. 
Paksujoki saa alkunsa Leningradin alueen itäosassa sijaitsevasta Pašozeron järvestä ja virtaa Tihvinän ja Olhavan piirien lävitse ensin luoteeseen ja sitten lounaaseen. Tihvinän piirin Novoje Selon kylän lähellä se kääntyy pohjoiseen ja Olhavan piirin Borin kylän lähellä luoteeseen, missä se laskee Syväriin Sviritsan taajaman lähellä. Sivujokia ovat Bolšaja Pjalitsa, Tšornaja, Verhnjaja Paluitsa, Šuiga, Pit, Javosma, Kapša, Pinega, Sapa, Suksa, Šižnja, Kondega, Rybežka, Kumbito ja Babja.
Joen nimi juontuu ilmeisesti itämerensuomalaisesta sanasta ”paksu”. Paksujoen ja sen sivujokien varrelta on löydetty runsaasti 1000-luvun vaihteen kurgaanihautoja. Joen varsilla sijaitsevat mm. Pašozeron, Šugozeron, Gorkan, Koskovon, Tšasovenskojen, Rybežnon, Pašan ja Sviritsan asutuskeskukset, joista osa mainitaan jo 1300–1500-luvun lähteissä. 
Paksujoen sivujoen Kapšan yläjuoksulla on vepsäläisten vanha asuinalue, joka kuuluu Vepsän metsä -luonnonpuistoon.
HMS Thunderer (1831)

Palvelus

Alus osallistui Syyrian retkeen vuonna 1840, jolloin se oli Sidonin taistelussa. Alus suojattiin panssarilevyin vuonna 1863 testattaessa uusia panssariammuksia.
Alus siirrettiin vielä samana vuonna maalilaivaksi Portsmouthiin. Se nimettiin vuonna 1869 HMS Cometiksi ja edelleen vuonna 1870 HMS Nettleksi. Alus myytiin joulukuussa 1901 Messrs. King & Companylle Garstoniin romutettavaksi.
Lewis Tewanima

Elämä

Tewanima syntyi hopi-intiaanien reservaatissa ja eli siellä lähes koko elämänsä. Hänet siirrettiin pois 1906, kun hopi-intiaanit ajautuivat riitoihin Yhdysvaltain hallituksen kanssa koulutuksesta. Tewanima lähetettiin Second Mesasta ensin Fort Wingateen ja sitten 1907 intiaaneille suunnattuun Carlisle Indian Industrial Schooliin.
Tewanima onnistui nopeasti vakuuttamaan Carlislen koulun valmentajan Glenn Scobey Warnerin juoksukyvyistään. Tewanima juoksi säännöllisesti Carlislen joukkueessa 10–15 mailin matkoja. Hän voitti vuonna 1908 Pennsylvanian yliopiston maastojuoksukilpailun ja pääsi edustamaan Yhdysvaltoja Lontoon olympialaisiin. Tewanima sijoittui olympaimaratonilla yhdeksänneksi ajalla 3.09.15.
Olympialaisten jälkeen Tewanima ja Jim Thorpe kuuluivat yleisurheilujoukkueen, joka onnistui usein voittamaan korkeakoulukilpailuissa kaikki suuremmat oppilaitokset. He olivat niin ylivoimaisia, että heidät nimettiin Yhdysvaltain Tukholman olympialaisten joukkueeseen ilman karsintakilpailuja. Tewanima sijoittui olympialaisten 10 000 metrin kilpailussa hopealle Hannes Kolehmaisen jälkeen. Hänen aikansa 32.06,6 pysyi Yhdysvaltain-ennätyksenä vuoteen 1964, jolloin toinen intiaani, Billy Mills rikkoi sen Tokion olympialaisissa. Tewanima osallistui olympialaisissa lisäksi maratonille, jossa sijoittui 16:nneksi.
Tewanima palasi vuoden 1912 olympialaisten jälkeen kotireservaattiinsa, jossa hän paimensi lampaita ja kasvatti maissia, meloneita ja papuja. Tewanima matkusti loppuelämänsä aikana vain harvoin kotinsa ulkopuolelle. Hän kuitenkin osallistui vuonna 1920 New Orleansissa 20 mailin Mardi Gras -juoksuun ja New York Evening Mailin maratonille, jotka hän voitti. Lisäksi hän teki samana vuonna Madison Square Gardenissa 10 mailin maailmanennätyksen.
Tewanima kuoli tammikuussa 1969 pudottuaan noin 20 metriä korkealta kallionkielekkeeltä. Hän oli matkalla kotiinsa uskonnollisesta seremoniasta, kun hän eksyi pimeässä eikä nähnyt heikentyneen näkönsä takia kunnolla eteensä.

Tunnustukset ja merkitys

Tewanima sai useita tunnistuksia vielä elinaikanaan. Vuonna 1954 hänet valittiin Yhdysvaltain 22 parhaimman olympialaisyleisurheilijan joukkoon, ja vuonna 1957 hän kuului ensimmäisiin Arizonan urheilun kunnigalleriaan valittuihin henkilöihin.
Tewanimaa muistetaan hopi-intiaanien parissa, ja hän on erityisesti nuorten juoksijoiden sankari. Hopit ovat järjestäneet vuodesta 1974 alkaen Tewaniman mukaan nimettyä maastojuoksukilpailua.
MIT-lisenssi

MIT-lisenssi on vapaa ohjelmistolisenssi joka kehitettiin Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT). Se ei ole copyleft-lisenssi, joten se sallii teoksen käytön myös kaupallisissa suljetun lähdekoodin ohjelmistoissa. Lisenssi tunnetaan myös nimillä X-lisenssi ja X11-lisenssi.
MIT-lisenssin ehdot ovat yksinkertaiset. Se antaa käyttäjälle oikeudet vapaasti muokata, kopioida ja käyttää teosta omassa projektissa sillä ehdolla, että lisenssin teksti säilyy lähdekoodissa. Koska MIT-lisenssi ei ole copyleft-lisenssi, se ei vaadi lähdekoodin julkistamista vaikka muokattua teosta levitettäisiin eteenpäin. Ehkä tunnetuin lisenssiä käyttävä ohjelmisto on X Window System.

Lisenssin teksti

Lisenssin sisältö on public domainia, joten sitä saa muokata vapaasti.

Copyright (c) <vuosi> <tekijä>

Permission is hereby granted, free of charge, to any person obtaining
a copy of this software and associated documentation files (the
"Software"), to deal in the Software without restriction, including
without limitation the rights to use, copy, modify, merge, publish,
distribute, sublicense, and/or sell copies of the Software, and to
permit persons to whom the Software is furnished to do so, subject to
the following conditions:

The above copyright notice and this permission notice shall be included
in all copies or substantial portions of the Software.

THE SOFTWARE IS PROVIDED "AS IS", WITHOUT WARRANTY OF ANY KIND,
EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO THE WARRANTIES OF
MERCHANTABILITY, FITNESS FOR A PARTICULAR PURPOSE AND NONINFRINGEMENT.
IN NO EVENT SHALL THE AUTHORS OR COPYRIGHT HOLDERS BE LIABLE FOR ANY
CLAIM, DAMAGES OR OTHER LIABILITY, WHETHER IN AN ACTION OF CONTRACT,
TORT OR OTHERWISE, ARISING FROM, OUT OF OR IN CONNECTION WITH THE
SOFTWARE OR THE USE OR OTHER DEALINGS IN THE SOFTWARE.

Lisenssin käyttö

Free Software Foundation (FSF) käyttää MIT-lisenssistä nimitystä X11-lisenssi, koska arvelee sen olevan tarkempi.  Open Source Initiative kuitenkin käyttää nimitystä MIT-lisenssi.  X11-lisenssi ei kuitenkaan ole täysin sama kuin MIT-lisenssi, vaan siihen on lisätty kielto, jonka mukaan tekijän nimeä ei saa käyttää ohjelman mainostamiseen tai markkinointiin ilman lupaa. Tämä tekee lisenssistä melkein identtisen BSD-lisenssin kanssa. FSF kehottaakin suosittelemaan mieluummin MIT-lisenssin käyttöä, koska BSD-lisenssi voidaan sekoittaa sen vanhaan versioon joka sisälsi paheksutun "mainospykälän". 
MIT-lisenssi on Open Source Intiativen hyväksymä ja yhteensopiva GNU GPL:n kanssa, joten GPL- ja MIT-lisensoituja teoksia voidaan yhdistää. X Window Systemin lisäksi muita tunnettuja MIT-lisensoituja ohjelmistoja ovat Mono-kehitysympäristön luokkakirjastot ja PuTTY.
Terhi Rönkä

Terhi Rönkä (s. 22. toukokuuta 1975) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1992–2004 Rönkä pelasi naisten Superpesiksessä 282 runkosarjaottelua Siilinjärven Pesiksen, Kajaanin Hymyn ja Kirittärien joukkueissa. Ulkopelissä Röngän pelipaikka oli kakkoskopparina. Rönkä valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Rivinaceae

Tuntomerkit

Verimarjakasveihin kuuluu ruohoja, puita ja liaaneja. Toisin kuin kermesmarjakasveilla niillä ei ole saponiineja, mutta solujen sisältämät oksalaattikiteet toimivat kasvinsyöjien ruokahalua torjuvina. Kukinto on terttu tai tähkä, joka saattaa olla haarainen; suvussa Seguieria kukat ovat yksittäin terminaalisesti. Joskus kukat ovat heikosti vastakohtaisia. Kehälehtiä on neljä, harvemmin viisi, heteitä vähintään neljä. Ponnet ovat H:n muotoisia. Kukassa ei ole mesiäistä. Emiön vartalo enemmän tai vähemmän puuttuu. Hedelmä on siivellinen, rakkomainen tai luumarja. Kromosomiluku n = 18, 54.

Levinneisyys

Heimo kasvaa Keski- ja Etelä-Amerikassa, Karibialla sekä Itä-Australiassa, Uusilla-Hebrideillä ja Uudessa-Kaledoniassa.
A. M. Tallgren

Aarne Michaël (Mikko) Tallgren (8. helmikuuta 1885 Ruovesi – 13. huhtikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen arkeologian professori, jota pidetään myös Viron tieteellisen arkeologian isänä.

Perhe

A. M. Tallgrenin vanhemmat olivat kirkkoherra Ivar Markus Tallgren ja Jenny Maria Montin. Esseisti ja kriitikko Anna-Maria Tallgren oli hänen sisarensa ja kielentutkija Oiva Johannes Tuulio hänen veljensä.

Ura

Tallgren valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja lisensiaatiksi 1914. Vuosina 1906–1919 hän toimi Kansallismuseon amanuenssina, vuonna 1920 hänet kutsuttiin Tarton yliopiston arkeologian professoriksi. Helsingin yliopiston Suomen ja pohjoismaisen arkeologian professorin virkaa hän hoiti 1923–1945. 
Tallgren oli Eurasia Septentrionalis Antiqua -aikakauskirjan toimittaja koko sen ilmestymisajan 1926–1938, aluksi U. T. Sireliuksen, sitten Ilmari Mannisen tämän kuolemaan asti vuoteen 1935 ja sitten yksin. Tallgren on tullut kansainvälisesti tunnetuksi Venäjän, Ukrainan ja Pohjois-Aasian esihistorian tuntijana. Jo vuodesta 1906 alkaen hän teki laajoja tutkimusmatkoja Euroopan puoleiselle Venäjälle, Siperiaan ja Kaukaasiaan. 
Tallgren julkaisi useita tutkimuksia myös Suomen esihistoriasta. Hän oli Suomen Museo -julkaisun toimittaja 1917–1919 ja Suomen Muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtaja 1930–1942. Yhdistyksen 50-vuotiskertomuksen hän oli julkaissut 1920. Kotiseudun toimittajana hän työskenteli 1910–1923. Hän kuului Kansanvalistusseuran valtuuskuntaan 1934–1945 ja oli sen varapuheenjohtaja vuodesta 1937. Tarton yliopiston kunniatohtorin arvon hän sai vuonna 1932.
Tallgrenia on luonnehdittu kaukonäköisten synteesien luojaksi, joka oli arkeologisena ajattelijana aikaansa edellä ja jonka hypoteesit ovat usein tieteellisesti ajankohtaisia vielä nykyisinkin. Eino Leinoa ihaillut Tallgren oli liberaali, vegetaristi ja pasifisti, joka vieroksui aikakaudelleen luonteenomaista arkeologian käyttöä kansalliskiihkon lietsontaan. 
Tallgren kuoli naimattomana, hänet on haudattu Turkuun Maarian kirkon hautausmaalle.
Kuolanrikko

Varsi ja lehdet

Kuolanrikko kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Varsi on lehdetön, pystykasvuinen, tiheään nystykarvainen ja usein punertava. Ruusukeen lehdet ovat 3–7 senttimetriä  muodoltaan pitkät, puikeat, paksut, alta karvaiset ja laidoilta ehyet tai harvaan hampaiset. Lehtien ruoti on lyhyt ja leveä.

Kukat ja hedelmä

Kuolanrikon kukat ovat lähes perättömät ja kukinto lähes tähkämäinen. Verholehdet ovat kaksi millimetriä pitkät. Terälehdet ovat samanpituiset mutta kapeammat, väriltään vihreät tai purppuranpunaiset. Hedelmä on pysty, tummanruskea ja monisiemeninen kota.

Kasvupaikat ja levinneisyys

Kuolanrikko on kalkinsuosija jota tavataan kosteilla paikoilla sammalikoissa. Usein purojen varsilla ja painanteissa jotka peittyvät talvella lumen alle.
Kuolanrikkoa on arktis-alpiininen laji jota tavataan sirkumpolaarisesti pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopan ja Aasian pohjois-osien lisäksi Huippuvuoret ja Itä-Grönlannissa, Pohjois-AmrikassaAlaskassa, Yukonissa, Nunavutin saarilla, Kanadan Arktisessa saaristossa melko harvinaisena. Pohjoisin havainto siitä on Ellesmerensaarelta 80°53'N.
Lämpiö

Lämpiö on teatterin, konserttisalin tai elokuvateatterin oleskelutila salin lähistöllä, jossa yleisö voi oleskella esityksen väliajalla ja nauttia virvokkeita. Tilassa voidaan myös järjestää tapahtumia.
Florida State Prison

Florida State Prison (FSP) on Floridan rikosoikeusministeriön operoima osavaltionvankila, joka sijaitsee Bradfordin piirikunnassa. Vuonna 1961 avatussa laitoksessa on 1 248 vankia (kaikki miehiä) ja 570 työntekijää. FSP:n vankilanjohtaja on Barry Reddish.
Osavaltion teloituskammio sijaitsee vankilassa. Pääasiallisena menetelmänä käytetään myrkkyruisketta, mutta sähkötuoli on pysynyt vaihtoehtona.
Vesisaaren kirkko

Vesisaaren kirkko (norj. Vadsø kirke) on kirkkorakennus Vesisaaren kunnassa, Norjan Finnmarkin läänissä. Kirkko on muodoltaan pitkäkirkko, ja se on rakennettu betonista vuonna 1958. Samalla tontilla sijainnut vanha kirkko paloi vuonna 1944. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Magnus Poulsson. Kirkkoon mahtuu noin 480 ihmistä.
Ystävyyskoulu

Ystävyyskoulu tarkoittaa kahden tyypillisesti eri maissa sijaitsevan koulun välistä yhteistyösuhdetta. Ystävyyskoulut ovat yhteydessä toisiinsa, järjestävät yhteistä opetusta, luokkaretkiä sekä muuta toimintaa. Ystävyyskoulutoiminnan tavoitteena on mm. kansainvälisyyden ja kulttuurisen ymmärryksen lisääminen, sekä joissain tilanteissa myös hyväntekeväisyys.
Euroopan alueella eTwinning-projekti toimii koulujen välisenä yhteistyöverkostona, jossa on vuonna 2010 mukana yli 70000 koulua, mutta etenkin muihin maanosiin Suomen kouluilla on itsenäisesti hankittuja ystävyyskouluja.
Fred Hampton

Fred Hampton (30. elokuuta 1948 – 4. joulukuuta 1969) oli yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti ja Mustien panttereiden jäsen. Poliisin erikoisyksikkö ampui hänet vuoteeseensa, kun hän oli nukkumassa. Jälkeenpäin tehty selvitys julisti murhan ”oikeutetuksi” (engl. justifiable homicide), mutta siviilioikeudenkäynnissä Hamptonin omaiset saivat yhteensä 1,85 miljoonan dollarin korvaukset.
Kuolemaansa edeltäneinä kuukausina Hampton oli noussut nopeasti Mustien panttereiden hierarkiassa. Hän loi yhteyksiä valkoisiin ja latinotaustaisiin kansalaisoikeusliikkeen toimijoihin ja radikaaleihin ryhmittymiin. FBI:n johtaja J. Edgar Hoover piti häntä vakavana uhkana ja määräsi Mustat pantterit tuhottaviksi. Kun FBI:n vastavakoiluohjelma Cointelpro paljastui vuonna 1971, selvisi että Cointelpron hallussa oli Fred Hamptonin asunnon pohjapiirros.
Hamptonin murhan jälkeen The Weather Underground julisti sodan Yhdysvaltain hallitusta vastaan. Murhaa on käsitelty dokumenttielokuvissa, ja siihen viitataan muun muassa Rage Against the Machinen ja Rick Rossin kappaleiden sanoituksissa.
Demokratian muistomerkki

Demokratian muistomerkki (thaiksi อนุสาวรีย์ประชาธิปไตย, Anusawari Prachathipatai) on muistomerkki Thaimaan pääkaupungissa Bangkokissa. Se rakennettiin vuonna 1932, ja sen suunnittelivat Mew Aphaiwong ja Khuang Aphaiwong. Veistoksen veisti italialainen kuvanveistäjä Corrado Feroci. Monumentti edustaa art deco -tyyliä. Veistoksen "siivet" ovat 24 metriä korkeita. Monumentin ympärillä oli alun perin 75 pientä tykkiä, mutta ne on myöhemmin viety pois.
Viipurin lääninvankilan joukkomurha

Viipurin lääninvankilan joukkomurha tapahtui Viipurissa 27.-28. huhtikuuta välisenä yönä 1918, juuri ennen Suomen sisällissodan loppua. Vankilaan tunkeutui joukko punakaartilaisia, jotka surmasivat yli 30 henkeä. Viipurin lääninvankilan surmia pidetään suurimpana punaisten joukkojen suorittamana yksittäisenä joukkomurhana.

Tapahtumien kulku

Punakaartilaisjoukkiota johti Taipalsaaren rintaman päällikkö Hjalmar Kaipiainen. Tunkeuduttuaan vankilaan humalainen aseistettu joukko tappoi ensin Karjalan Kansalaisliiton johtajan ja kansanedustajan Leander Ikosen, tehtailija ja kansanedustaja Matti Pietisen, ratainsinööri Tallgrenin ja vankilan entisen vahtimestarin Ahlgrenin. Sen jälkeen pidettiin istuntoa, jossa silminnäkijäkertomuksen mukaan mukana ollut nainen olisi valinnut surmattavat. Joukko murhasi vankilan johtajan Johan Stråhlmanin, Vuoksenniskan asemapäällikön Edvard Tojkanderin ja joitakin muita. Lopuksi joukko meni vankien yhteistilaan. Vangit yrittivät puolustautua asein ja rytäkässä Kaipiainen itse haavoittui. Hän luovutti johdon Albin Piskoselle. Albin Piskonen oli entinen vanki ja juuri hän ampui vankilanjohtajan. Joukko heitti vankien yhteistilaan käsikranaatin surmaten 4–5 henkilöä ja haavoittaen useita. Myöhemmin yöllä tapettiin vielä vankilan uusi vahtimestari Mannermaa.

Kosto surmista

Sodan jälkeen valkoiset ampuivat Viipurissa suurimman osan murhiin osallistuneista, kuten teloitusta johtaneen Kaipiaisen ja Piskosen. Kaipiainen jäi vangiksi Myllymäen koulussa toimineessa kenttäsairaalassa, jonka pihalla hänet teloitettiin 23. toukokuuta 1918. Vangittujen ja ammuttujen joukossa olivat myös Lappeenrannan hiihtokomppaniaan kuulunut Paavo Vesterinen, punakaartilaiset Manu Sokura, Eetu Turunen, Toivo Manninen ja Kaipiaisen adjutantti Eemil Ihalainen.
Viipurin lääninvankilan surmia pidetään suurimpana punaisten joukkojen suorittamana yksittäisenä joukkomurhana. Viipurin murhien kostamisen arvellaan olevan yhtenä motiivina myöhemmille Lappeenrannan ja Taipalsaaren punaisten teloituksille. On myös arveltu, että käsky niihin olisi tullut ylemmältä taholta, mutta siitä ei kuitenkaan ole todisteita.
Mariana Dimitrova

Mariana Dimitrova (28. toukokuuta 1954 – 1. kesäkuuta 2005) oli bulgarialainen näyttelijä. Hän loi kotimaassaan menestyksekkään uran, jonka hän aloitti nuorella aikuisiällään.
Vuodesta 1997 Yhdysvalloissa asunut Dimitrova teki 51-vuotiaana itsemurhan hyppäämällä ikkunasta San Diegossa, Kaliforniassa. Kyseessä oli hänen toinen yrityksensä.
Kotimaansa ulkopuolella Dimitrova teki vierailevan esiintymisen televisiosarjassa Mullan alla (Six Feet Under).
Växjön kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Växjön kaupungin vaakuna. Kuntaan osin kuuluvalla entisellä Hovmantorpin kauppalalla oli myös oma vaakuna.
Barbara Rush

Barbara Rush (s. 4. tammikuuta 1927) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Denverissä, Coloradossa. 
Rushille myönnettiin teatterialalla Sarah Siddons -palkinto (1970) ja elokuva-alalla Golden Globe (1954).
Televisiourallaan Rush on esiintynyt muun muassa 1960-luvun sarjassa Batman. Elokuvien joukossa ovat Maailman sortuessa (1951), Vieraat ulkoavaruudesta (1953), Lääkärin omatunto (1954), Nuoret leijonat (1958) ja Hombre (1967).
Sinikka Tarvainen

Sinikka Tarvainen (s. 1958) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Johannesburgissa DPA-uutistoimiston kirjeenvaihtajana. Hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana Oulussa, Brysselissä, Nairobissa ja Madridissa. Tarvainen on kirjoittanut kaksi kirjaa vodousta.
Turun suomenkielinen työväenopisto

Turun suomenkielinen työväenopisto on Turun kaupungin omistama vapaan sivistystyön oppilaitos. Se on Suomen neljänneksi vanhin kansalaisopisto, joka on aloittanut toimintansa vuonna 1908. Oppilaitos järjestää vuodessa opetusta noin 20 000 tuntia jakautuen 900 kurssiin, useaan luentosarjaan ja seminaariin. Opetus koostuu mm. vieraista kielistä, kädentaidoista, taideaineista, tanssista ja liikunnasta sekä maahanmuuttajille suunnatusta monikulttuurisesta opetuksesta. Opistossa opiskelee vuosittain 15 000 aikuista oppijaa.
V-malli

V-malli (V-model) on prosessimalli jota voidaan käyttää kehitysprojektien suunnittelussa ja toteutuksessa. Se parantaa projektinhallintaa ja projektin onnistumisen todennäköisyyttä. V-mallin avulla voidaan määritellä projektin päämäärät ja tavat joilla näihin päämääriin päästään. Se määrittelee kaikkien projektiin osallistujien roolit: kuka tekee mitä ja milloin.  
V-mallia kehitettiin samanaikaisesti Saksassa ja Yhdysvalloissa. Saksassa sitä kehitettiin hallituksen puolustusprojekteja varten.

V-mallin rakenne

V-malli määrittelee kuka tekee mitä ja milloin. V-mallia voidaan muokata projektin tarpeiden mukaan, jolloin sen rakenne saattaa hieman muuttua. 
V-malli lähtee liikkeelle suunnittelusta, joka löytyy kuvan mukaisesti V:n vasemman sakaran yläreunasta, josta lähdetään liikkeelle alaspäin. Ensin tehdään vaatimusmäärittely. Tämän jälkeen siirrytään suunnitteluvaiheeseen, jonka aikana suunnitellaan tuote aloittaen laajemmasta konseptista siirtyen tarkempaan eli esimerkiksi yksittäisiin toimintoihin.
Seuraava vaihe on tuotteen toteutus. Tämä vaihe löytyy V:n pohjalta.  
Kolmas eli viimeinen vaihe V-mallissa on testaus eli lähdetään nousemaan V:n oikea sakaraa ylös. Testaus suoritetaan tarkemmasta yleisempään. Eli testataan esimerkiksi ensimmäisenä tuotteen toiminnot, sitten koko tuotteen toiminta ja tämän jälkeen testaus loppukäyttäjällä.  
Testausvaiheessa verrataan koko ajan vastaako tuote samalla tasolla olevaa suunnitteluvaihetta. Eli siis esimerkiksi viimeistä testausta verrataan vaatimusmäärittelyyn, joka oli suunnittelun ensimmäinen vaihe.