google/wiki40b huggingface dataset:
Markku Into

Markku Vesa Milton Into (20. lokakuuta 1945 Helsinki – 7. tammikuuta 2018 Turku) oli suomalainen runoilija, joka oli yksi turkulaisen 1960-luvun underground-liikkeen johtohahmoja. Hän kirjoitti runokokoelmia, proosaa ja näytelmiä, sekä käänsi suomeksi muun muassa lukuisia beat-sukupolven kirjailijoita. Varsinaiselta ammatiltaan Into oli kirjastonhoitaja. Turun kaupunginkirjaston musiikkiosastolla hän työskenteli vuosina 1980–2007.

Ura

1960-luvulla Into oli mukana underground-yhtyeessä Suomen Talvisota 1939–1940, jossa hänen lisäkseen vaikuttivat muun muassa Rauli ”Badding” Somerjoki, M. A. Numminen sekä Jarkko Laine. Vuonna 1974 Into levytti Love Recordsin julkaiseman singlen Keitä keitä kahvinkeitin. Myöhemmin 2000-luvulla hän esiintyi turkulaisen Turun Romantiikka -yhtyeen kanssa.
Innon ensimmäinen runokokoelma Tuonela Rock ilmestyi vuonna 1971. Oman tuotantonsa lisäksi hän käänsi muun muassa Allen Ginsbergin, Lawrence Ferlinghettin, Gregory Corson, Charles Bukowskin, Hans Magnus Enzensbergern ja Bruno K. Öijerin tuotantoa. Into on myös käsikirjoittanut Søren Kierkegaardiin liittyvän sarjakuvan Paha hämärä. Vuonna 2001 hän sai Eino Leino -palkinnon ja Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 2015. Valtion taiteilijaeläke Innolle myönnettiin 2010.
Pearl Thuston Brown

Pearl Thuston Brown (n. 1927/8 Kansas City, Yhdysvallat – 29. elokuuta 2011) oli amerikkalainen jazzlaulaja ja pianisti. 
Brownia pidetään Kansas Cityn jazzin suurena nimenä. Hän oli ammattilaulaja 60 vuotta. Hän esiintyi mm. Lionel Hamptonin yhtyeessä.
Vapaus ja suora demokratia

Svoboda a přímá demokracie – Tomio Okamura (SPD) on tšekkiläinen suoraa demokratiaa korostava euroskeptinen ja maahanmuuttovastainen puolue, jonka Tomio Okamura ja Radim Fiala perustivat toukokuussa 2015. Puolue haluaa kansanäänestyksen Tšekin EU-jäsenyydestä, radikaalin islamin kuriin ja nollatoleranssin laittomalle maahanmuutolle.
Puolue osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 vaaleihin, joissa se nousi neljänneksi suurimmaksi puolueeksi ja sai 10,79 % äänistä.
Puolue sai nimensä Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -europarlamenttiryhmän mukaan, johon sillä on siteet. Puolueen perustajat vaikuttivat aiemmin Úsvit přímé demokracie -puolueessa (nyt Úsvit – Národní Koalice).
Heli Sutela

Ura

Sutela kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1988. Samana vuonna hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön laitoksella, josta valmistui 1992. Näyttelijäntutkinnon hän korotti teatteritaiteen maisteriksi  vuonna 1997.
Sutela on esiintynyt uransa aikana monissa kotimaisissa televisiosarjoissa, kuten Viemäri-TV:ssä. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi varsinaisesti vasta Kumman kaa -sarjan Anne Nyberginä. Hän myös käsikirjoitti sarjan yhdessä Minna Koskelan kanssa. Hän on myös esiintynyt kotimaisissa elokuvissa, muun muassa Vares – yksityisetsivä (2004).
Ääninäyttelijänä Sutela on toiminut muun muassa Disneyn elokuvassa Bolt.
Heli Sutela muistetaan myös Leea Klemolan ohjaaman Seksuaali-näytelmän pääroolista Aurinkoteatterista vuodelta 1998. Hän on näytellyt monissa muissakin teattereissa, muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Espoon Kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Lisäksi Sutela on tehnyt stand up-koomiikkaa.
Keväällä 2010 alkoi Kummanki kaa ja mukana myös Vesa -lavakiertue, joka perustuu Kumman kaa -televisiosarjaan. Sutela esiintyy kiertueella yhdessä Minna Koskelan ja Ilkka Merivaaran kanssa. Lavashow jatkuu siitä, mihin sarja päättyi.
Timorinmeri

Timorinmeri on Intian valtamereen kuuluva merialue Timorin ja Australian välissä. Se on noin 480 kilometriä leveä ja pinta-alaltaan 610 000 km².
Timorinmeren syvin kohta, 3 300 metriä, sijaitsee meren pohjoisosassa. Suurin osa merestä on huomattavasti matalampaa, ja paikoin keskisyvyys on alle kaksisataa metriä.
Timorinmeressä sijaitsevat muun muassa Australian toiseksi suurin saari Melvillensaari sekä Ashmore- ja Cartiersaaret.
Joutlampi (Luumäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. #ARVO!  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 74,4 metriä mpy.
Tundrakurppelo

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 24-26 cm, siipien kärkiväli 46-52 cm ja paino 90-144 g. Naaras on keskimäärin hieman kookkaampi. Tundrakurppelo on kuin sirrien ja kurppien välimuoto. Aikuisilla on kellertävät jalat ja pitkä suora tumma nokka. Höyhenpeite on kesäpuvussa päältä tummanruskea, alta punaruskea, rinnassa pilkkuja. Pyrstö on mustavalkoraitainen. Talvipuku on harmaampi. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Levinneisyys

Tundrakurppelo pesii Koillis-Siperiassa Tšuktšien niemimaalla ja Anadyrin alueella sekä Pohjois-Amerikan pohjoisimmissa osissa Alaskan pohjois- ja länsiosissa, St. Lawrencesaarella ja mahdollisesti Kanadan puolella Luoteis-MacKenziejoella. Maailman populaation koko on noin 0,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Ne ovat muuttolintuja, jotka talvehtivat Yhdysvaltain eteläosissa ja Keski-Amerikassa Guatemalaan saakka. Tundrakurppelo on tavattu Suomessa 7 kertaa vuoteen 2006 mennessä. Lisäksi on 10 havaintoa joko tundra- tai rämekurppelosta.

Elinympäristö

Pesii arktisen tundran rannikkoalueilla järvien ja lampien rannoilla sekä palsasoilla. Muutto- ja talvehtimisalueilla laji viihtyy matalilla altailla ja lammilla.

Lisääntyminen

Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa. Munia on 4, ja niitä haudotaan noin 20 päivää. Naaras jättää poikasten hoidon kokonaan koiraalle. Poikaset lentävät 20-30 päivän ikäisinä.

Ravinto

Syövät selkärangattomia pikkueläimiä rantamudasta. sekä jonkin verran kasvien osia.
Sturmerin rautatieasema

Historia

Asema avattiin 9. elokuuta 1865. Siellä oli yksi laituri, jonka pohjoispäässä oli kaksikerroksinen tiilinen asemarakennus. Rakennuksen eteläpäädystä lähti lisäksi yksikerroksinen siipi. Asemarakennuksessa oli asemamestarin asunto, lipunmyyntitoimisto sekä odotushuone. Rakennuksen edessä oli lyhyt katos. Matkustajalaiturin lisäksi asemalla oli kaksi sivuraidetta tavaraliikenteelle.
Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Sturmerin asema suljettiin samana päivänä.

Nykytila

Laituri ja asemarakennus ovat edelleen paikoillaan ja kuuluvat yksityisasuntoon. Asemarakennus ei ole täysin alkuperäisessä asussaan, sillä siihen lisättiin kaksi laajennusta pian aseman sulkemisen jälkeen.
Stanley Rous

Sir Stanley Ford Rous, CBE (25. huhtikuuta 1895 – 18. heinäkuuta 1986) oli englantilainen jalkapallovaikuttaja, joka toimi kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan puheenjohtajana vuosina 1961–1974.
De Blob

Arvioita

Pelin J2ME-versio sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.
Filtrum

Filtrum (kreik. φιλτρον philtron, kreikan sanasta φιλειν philein, rakastaa; suudella) on ura ihmisen ylähuulen ja nenän välissä. Antiikin kreikkalaiset olivat sitä mieltä, että filtrum on ihmisen erogeenisimpiä alueita, mistä johtuu sanan alkuperä.
Fetaalialkoholisyndrooman (FAS) mahdollisia oireita on tasainen filtrum. Filtrumiin otettua lävistystä sanotaan medusalävistykseksi.
The Torment

Äänitys

Saatuaan levytyssopimuksen Under One Flag -levy-yhtiön kanssa Seventh Angel äänitti Mad Hat Sudiossa Wolwerhamptonissa The Tormentin, tuottajanaan Paul Hodson. Kansikuvan maalasi tunnettu brittiläinen kuvittaja Rodney Matthews. The Torment sai valtavirran jakelua Music for Nations -levymerkin kautta. Albumi esittelee progressiivisia vaikutteita ja monipuolista kitaratyöskentelyä. Rummut on miksattu etualalle ja painottuvat d-beat-komppiin.

Vastaanotto

1. syyskuuta 1990 Cross Rhythms -lehden arvostelussa Brian Hoff antoi albumille 8 pistettä 10:stä ja kirjoitti olleensa vaikuttunut albumin musiikista ja sanoituksista. Hän kirjoittaa albumista, että se tulee varmasti (hyvällä tavalla) "järkyttämään, huolestuttamaan ja inhottamaan ihmisiä", koska sen sanoitukset ovat kovakouraisia. Esimerkiksi "Dr. Hatchett" kappale nimittää abortin suorittavia lääkäreitä "kylmäverisiksi murhaajiksi". Hoffin mielestä ainoa kritiikkiä ansaitseva seikka on Ian Arkleyn laulu: Hoff kirjoittaa, että "vaikka laulu sopii thrashiin, niin Ian Arkleyn äänestä puuttuu hänen kitaransoittonsa laaja-alaisuus, vaihtelu, mielikuvituksellisuus musikaalisuus, jota kuullaan lähinnä kappaleessa 'Katie'". Albumin julkaisun jälkeen brittiläinen lehti The Daily Telegraph kirjoitti, että Seventh Angel on yksi maan johtavista thrash metal -ryhmistä.
Ian Arkley on itse jälkeenpäin sanonut haastatteluissa, että hän katuu albumin sanoituksia ja sanoo olleensa "nuori ja hurjapäinen" kirjoittaessaan niitä. Sanoitustyyli muuttui selkeästi Seventh Angelin toisella albumilla Lament for the Weary.

Kiertue

Albumin julkaisun jälkeiset kuukaudet yhtye soitti konsertteja Dudleyn ja Stourbridgen alueilla, mukaan lukien viidesti Brierley Hillin The Rock Tavern -klubilla. Se osoittautui yhtyeen konserttipaikaksi, jossa yhtye sai aina parhaimman vastaanottonsa välittömiltä ihailijoilta. Yhtyeen tuttava Nick Bolton kirjoittaa vuoden 2005 uusintapainoksessa, että Seventh Angelin konsertit olivat yleensä erityisen hurjia, ja että "tempovaihtojen ansiosta yleisö saattoi rauhoittua hetkeksi, pyyhkiä hikiset hiuksensa otsaltaan ja tarkistaa, ettei kukaan ollut loukkaantunut kyynärpään iskusta tai murtanut nenäänsä." Seventh Angelista kehkeytyi pian sen verran suosittu, että marraskuussa se toimi pääesiintyjänä Metal Meltdown -tapahtumassa, joka jäi myös Simon Bibbyn viimeiseksi konsertiksi: hän lähti yhtyeestä myöhemmin helmikuussa.
Helmikuussa 1991 Seventh Angel esiintyi BBC TV:ssä neljään otteeseen videomateriaalilla Metal Meltdown -festivaaleilta. The Torment -albumilta oleva "Forbidden Desires" oli valikoituna kappaleena.
Väinö Penttala

Väinö Verner Penttala (myöh. Vaissalo, 16. tammikuuta 1897, Isokyrö − 28. helmikuuta 1976, Isokyrö),  oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.
Seuratasolla Penttala edusti Kyrön Voimaa ja valittiin myöhemmin sen kunniapuheenjohtajaksi. Hänet tunnettiin lempinimellä "Kyröön pantteri".
Laavaleguaani

Koko ja ulkonäkö

Laavaleguaanit ovat melko suurikokoisia ja raskasrakenteisia; aikuinen leguaani voi olla jopa yli metrin pituinen. Häntä on hieman vartaloa pidempi. Takajalat ovat paksut ja voimakkaat etujalkojen ollessa hieman pienemmät. Jaloissa on pitkät ja voimakkaat kynnet. Väritykseltään leguaanit ovat keltaisia tai ruskeita. Selän puolella juoksee piikikäs harja niskalta alaselkään asti.

Ravinto

Laavaleguaani on kasvinsyöjä. Tärkein ravinnonlähde ovat opuntiakaktukset.

Lisääntyminen

Naaras munii noin 25 pehmeäkuorista munaa pesään kostean hiekan tai lehtikasan alle. Munat kuoriutuvat kolmen tai neljän kuukauden kuluttua.
Eksyksissä Amerikassa

Juoni

Suuren mainostoimiston luova johtaja (Brooks) ottaa lopputilin töistään, kun hänen odottamansa ylennys menee sivu suun ja hänet halutaankin siirtää Los Angelesista New Yorkiin. Myös vaimo (Hagerty) jättää työnsä, ja lapseton pariskunta lähtee matkailuautolla etsimään itseään ja Amerikkaa. Las Vegasissa he pelaavat kaikki säästönsä. Puilla paljailla he asettuvat joksikin aikaa Arizonan pikkukaupunkiin tekemään pätkätöitä, kunnes päättävät jatkaa matkaa New Yorkiin palatakseen entisen kaltaisiin työpaikkoihin.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti Lost in Americaa mielenkiintoisen erilaisena Hollywood-elokuvana, Albert Brooksille tyypillisenä toteavana ja vakavana komediana, joka yhdistää mukavasti tapakomedian ja road movien aineksia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen piti elokuvaa varsin huvittavana komediana, jossa pilkataan sekä 1980- että 1960-luvun elämäntyylejä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vuonna 2000 American Film Institute otti Lost in American mukaan sadan hauskimman amerikkalaiskomedian listalleen. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Mieczysław Słowikowski

Mieczysław Słowikowski myös nimellä: Rygor-Słowikowski (1896 Jazgarzew, lähellä Varsovaa – 1989 Lontoo) oli puolalainen armeijan upseeri, jonka tiedustelutyö Pohjois-Afrikassa helpotti liittoutuneiden valmisteluja vuonna 1942 tehtyyn operaatio Soihdun maihinnousuun.
Miehitetyn Puolan pakolaishallitus Lontoossa lähetti 1941 Słowikowskin Pohjois-Afrikkaan luomaan Rygor-vakoojaverkostoa. Słowikowski esiintyi kaurahiutaletehtailijana. Brittiläiset ja yhdysvaltalaiset ottivat kuitenkin myöhemmin kunnian hänen toimistaan. Gagon ja Sulikin dokumentin Todellinen Casablanca pohjana toimivat Słowikowskin muistelmat.
Kyynäröinen (Hämeenlinna, Ahoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvi on matala ja vesikasvillisuuden valtaama. Sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä ja järven rannat ovat puoliksi metsämaata ja peltoa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja sen rannoille on rakennettu 13 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Ahoisten ja Juhalan yhdistävältä tieltä. Hämeenlinnan raja kulkee järven eteläosan ylitse, jolloin suurempi osa siitä kuuluu Hämeenlinnaan.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 92,8 metriä mpy. Siihen laskee viisi suo- tai pelto-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee järven itärannasta ja laskee Lairoon Ootanjoen suuhun. Laskuoja on samalla kuntaraja.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kynärä järvi”. Sen laskujoki laski Lairon pohjoispäähän lähelle nykyistä laskupaikkaa. Ootanjoen ja järven välinen kannas oli raivattu niityksi, samoin olivat monet itärannat. Muuten järvi oli asumaton. Järvessä tehtiin 1930-luvulla järvenlasku, jossa vedenpintaa alennettiin noin metrillä . Vuoden 1961 peruskartassa olivat järven rannat merkitty kosteikoiksi. Rannoilta oli lohottu pieniä tontteja, joissa oli seuraavassa vuoden 1979 kartassa joitakin mökkejä. Vuoden 1989 kartassa erottuu mökkirantoihin tehdyt avoveden ruoppaukset.

Luontoarvoja

Järvi kuuluu Natura 2000-hankkeen suojelualueisiin (FI0339002), jossa se on valtakunnallisesti arvokas lintujärvi. Suojelualueen rajat seuraavatkin järven rantoja.
Jürgen Röber

Ura pelaajana

Saksan demokraattisen tasavallan alueella syntynyt Röber muutti perheensä mukana Saksan liittotasavaltaan 1956, Bertlichin kaupunkiin.
Röberin jalkapalloilijan ura alkoi bertlichiläisessä SuS Bertlichin juniorijoukkueessa 1963. Urallaan, joka päättyi vasta 1991, Röber pelasi 303 ottelua Saksan Bundesliigassa tehden niissä 75 maalia. Röberin pelaajauran kirkkain kruunu oli Saksan mestaruus 1981 FC Bayern Münchenissä.

Ura valmentajana

Röber aloitti valmennusuransa pelaaja-apuvalmentajana Rot-Weiss Essenissä. 1991 hänestä tuli seuran päätoiminen päävalmentaja ja tässä tehtävässä Röber toimi joulukuuhun 1993 saakka. VfB Stuttgart palkkasi Röberin päävalmentajaksi samaisena joulukuuna. Stuttgartissa Röber valmensi kevääseen 1995 saakka.
Röber palasi valmentajaksi tammikuussa 1996, seurana oli Hertha Berliini. Röber valmensi berliiniläisseuraa aina helmikuuhun 2002 saakka. Röber nosti Herthan 1. Bundesliigaan 1997 ja 1999 seura oli liigassa kolmas.
Herthasta lähtönsä jälkeen Röber oli vuoden verran valmentamatta, kunnes maaliskuussa 2003 astui VfL Wolfsburgin ruoriin. Vuoden kuluttua Röberin oli aika lähteä.
Jälleen kului runsas vuosi, kunnes Röber palkattiin lokakuussa 2005 FK Partizanin päävalmentajaksi. Serbiseurassa Röberin tie päättyi keväällä 2006.
Joulukuun 19. päivänä 2006 Saksan 1. Bundesliigassa pelaava Borussia Dortmund nimesi Röberin päävalmentajakseen kauden 2006/07 loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Maaliskuun 12. päivänä 2007 Röber ilmoitti eroavansa päävalmentajan tehtävistä, syynä pidetään erimielisyyksiä Röberin ja seurajohdon välillä.
Röber palasi valmennustehtäviin elokuussa 2008, kun Venäjän liigan häntäpäähän juuttunut FK Saturn Ramenskoje palkkasi hänet päävalmentajakseen. Kausi 2009 alkoi kuitenkin vaisusti ja toukokuussa Röber sai potkut tehtävistään. 
22. kesäkuuta 2009 Röber siirtyi Turkin Superliigassa pelaavan Ankarasporin päävalmentajaksi.  Hän sai kuitenkin potkut jo joulukuun lopussa 2009. 
Heinäkuussa 2017 Röber aloitti Belgian pääsarjaseura Excelsior-Péruwelzin urheilutoimenjohtajana.
Kletrakasvit

Kuvaus

Kletrakasvit ovat puita tai pensaita. Ne voivat olla lajista riippuen aina- tai kausivihantia. Useimmat kasvien osat ovat yleensä tähtikarvojen peittämiä. Lehdet ovat korvakkeettomia, yksinkertaisia, vuorottaisesti asettuneet, ja usein ryhmittyneet lähelle verson kärkeä. Lehden laita on usein sahalaitainen, joillakin lajeilla ehyt. Terttumuotoiset kukinnot kasvavat versojen päädyissä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja symmetrisiä säteittäin. Sekä verho- että terälehtiä on viisi, teriö on yleensä väriltään valkoinen. Heteitä on kymmenen, ja ne ovat asettuneet kahteen kiehkuraan. Emin sikiäin on kehänpäällinen ja kolmionteloinen. Emin luotti on pysyvä, ja on nähtävissä vielä hedelmässäkin. Hedelmä on rakenteeltaan kota. Siemenet ovat lajista riippuen siivekkäitä tai siivettömiä.

Levinneisyys

Kletrakasveja kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, sekä Madeiralla. Ne ovat lähinnä subtrooppisten ja trooppisten alueiden kasveja, mutta joitakin lajeja kasvaa myös lauhkealla vyöhykkeellä.
Ihmiskunnan loppulaukka

Ihmiskunnan loppulaukka on kirjailija Arto Paasilinnan teos, joka ilmestyi vuonna 2000. Kirja kertoo humoristisesti ihmiskunnan viimeisistä vuosista ennen sukupuuttoa.

Juoni

Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.
On vuosi 2005 ja tilastot puhuvat karua kieltä ihmiskunnan alasajosta. Syntyvyys on hiipunut, sitten romahtanut ja lopulta tyssännyt koko maailmassa. Lemmenleikit maistuvat kuten ennenkin mutta lapsia ei synny.
Hevosmiehet tekevät toki parhaansa. Puhuvien suomenhevosten legendaarinen kouluttaja, entinen eläinlääkäri Tarmo Saamakorpi näyttää mistä väry käy: hän lähtee siitostoimeen hevosmiehen tyylillä. Vanha uskollinen Haaveri-Aaroni ratsunaan hän karauttaa Orimattilan tilaltaan naisiin mutta tällä kertaa jaloin, epäitsekkäin aikein. Ihmissuvun on jatkuttava, ja vanhan konitohtorin värkeissä on vielä varaa.
Mutta ei sota yhtä miestä kaipaa, eikä ikämieheksi jo ehtinyt Saamakorpikaan ihmeitä voi tehdä. Perillinen kuitenkin syntyy, Toivo Armas, potra poika ja syntyessään maailmansensaatio. Poika varttuu Orimattilassa isä-Tarmon hevostilalla kätilöäitinsä Tainan hellässä hoidossa. Hevoset, maineikkaan Eri-Aaronin suomea taitavat jälkeläiset ovat pojan parhaita ystäviä. Miten maailma asettuu, kun se vähin erin hiljenee? Miten asiansa ja elämänsä ratkaisee ihmiskunnan nuorin mies? Työsarkaa on lujasti, niin miehellä kuin pollellakin. Toivo Armas ja Humu-Aaroni ovat tiukan haasteen edessä.
Vehmersalmi

Historiaa

Kunnan nimi tuli Kallaveden ja Suvasveden välisestä salmesta, jonka rannalla sen keskus sijaitsee. Tavinsalmen eli Kuopion pitäjään kuulunut seurakunta sai itsenäisyyden 1900-luvun vaihteessa. Vehmersalmen kunta itsenäistyi vasta 1922.
Vehmersalmen vuonna 1920 valmistunut tiilinen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema.
Vuoden 2005 alussa Vehmersalmen kunta liittyi Kuopion kaupunkiin. Vehmersalmen keskustan kaksi taajamaa-aluetta ja kaistale Ritonimeä (entinen Ritoniemen lomakylä) muodostavat nykyisin Kuopion  42. kaupunginosan; loppu aiemmasta Vehmersalmen kunnasta luetaan Kuopion maaseutualueeksi.

Kyliä

Enonlahti, Horsmanlahti, Juonionlahti, Jänissalo, Litmaniemi, Miettilä, Niinimäki, Putroniemi, Puutosmäki, Ritoniemi, Roikansaari, Räsälä, Vuorisalo, Mustinlahti ja Kohma

Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Vehmersalmen perinneruoaksi valittiin kapakalakeitto.
Luigi Illica

Luigi Illica (9. toukokuuta 1857 Castell'Arquato, Piacenza, Italia – 16. joulukuuta 1919 Colombarone, Italia) oli italialainen libretisti. Hän kirjoitti librettoja muun muassa Giacomo Puccinille, Alfredo Catalanille ja Umberto Giordanolle. Osan libretoistaan Illica kirjoitti yhdessä Giuseppe Giacosan kanssa.
Katedraali

Katedraali  (lat. cathedralis) eli tuomiokirkko on kristillisessä kirkossa hiippakunnan pääkirkko.  
Katedraali-sanaa käytettiin Turun tuomiokirkosta keskiajalla. Luterilaisia pääkirkkoja kutsutaan suomeksi nimellä tuomiokirkko, muita pääkirkkoja kutsutaan yleensä nimellä katedraali tai basilika, joskaan jako ei ole ehdoton. Esimerkiksi Kölnin tuomiokirkko on katolinen keskuskirkko. Englanniksi hiippakunnan keskuskirkosta käytetään kirkkokunnasta riippumatta nimeä cathedral. Ranskalaiset keskuskirkot ovat nimeltään dôme, italialaiset duomo ja ruotsalaiset domkyrka. Katedraaliksi voidaan joskus kutsua olemukseltaan vaikuttavia kirkkoja, vaikkeivät ne olisikaan hiippakunnan pääkirkkoja.
Sana katedraali on tullut piispanistuimesta (cathedra), joka sijaitsi hiippakunnan pääkirkon kuorissa. Tuomiokirkko-sanan alkuosa ei viittaa oikeudelliseen tai uskonnolliseen tuomitsemiseen, vaan on eräänlainen vanha käännösvirhe: ruotsin, saksan ynnä muiden kielien dom-tyyppiset alut tulevat latinan sanasta domus ’talo, koti’, ja tuomiokirkko tarkoittaa siis piispan ”kotikirkkoa”.
Tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherrasta käytetään Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa nimitystä tuomiorovasti.

Historiaa

Katedraalit päätettiin jo varhain sijoittaa ainoastaan kaupunkeihin. Harvaan asutuilla seuduilla, joilla kaupunkeja ei ollut, tämä saattoi aiheuttaa erikoisia järjestelyjä. Hiippakunta koostui paremminkin kansasta kuin maantieteellisestä alueesta: katedraali voitiin sijoittaa kaupunkiin, vaikka sen asukkaat eivät kuuluneetkaan kyseiseen hiippakuntaan.
Taivalkosken kirkko

Ensimmäinen kirkko

Taivalkoskesta muodostettiin vuonna 1843 Jokijärven rukoushuonekunta, joka oli osa isompaa Pudasjärven seurakuntaa. Arkkitehti Anders Fredrik Granstedtin suunnittelema kirkko valmistui 1848 Jokijärven kylään, joka sijaitsee nykyisestä kirkonkylästä parikymmentä kilometriä itään päin. Kuitenkin vain lähes kolmenkymmenen vuoden jälkeen kirkko päätettiin siirtää Taivalkosken kylään, josta siis tuli näin kunnan kirkonkylä. Kirkko siirrettiin uittamalla Iijokea pitkin kesällä 1877. Kirkko vihittiin rakennustöiden jälkeen uudelleen käyttöön uudella paikallaan juhannuksena 1880. Taivalkosken ensimmäinen kirkko paloi kivijalkaan saakka salamaniskun sytyttämänä 27. heinäkuuta 1925.