google/wiki40b huggingface dataset:
Erik Lindström

Historia

Lindströmin isä oli ruotsalainen kemisti, äiti suomalainen. Lindströmin työura alkoi vuonna 1938 Uuden Suomen latomossa kirjaltajan ammatissa, mutta hän työskenteli myös isänsä yrityksessä. Hän avioitui joulukuussa 1948 Vuokko Hillevi Suomen kanssa, joka on toiminut sanoittajana nimimerkillä Hillevi.
Ensimmäisessä esiintyvässä kokoonpanossa, jossa Lindström oli mukana, soittivat hänen lisäkseen Jaakko Furman rumpuja, Sal Furman trumpettia, Herbert Katz kitaraa ja Börje Sundgren saksofonia. Myöhemmin ryhmään liittyi soittamaan Nils Westerholm pianoa, Gustav Lackman pasuunaa ja Lars Lindqvist rumpuja. Ryhmän ensimmäinen laulusolisti Veljeshovissa oli Rosie Andrew (taiteilijanimi), oikealta nimeltään Rosa Rung, jonka tytär on Marion Rung.
Lindströmin yhtye voitti 24. huhtikuuta 1945 Balderin salissa pidetyn orkesterikilpailun. 
Lindström liittyi 1946 Ossi Aallon orkesteriin ja soitti siinä kolme vuotta. Sen jälkeen hän liittyi Onni Gideonin yhtyeeseen.

Studiotyöskentely ja säveltäminen

Lindström on toiminut paljon studiomuusikkona. Säveltäjänä hänen uransa alkoi varsinaisesti 1952, kun hänen säveltämänsä kappale Armi levytettiin. Lindström johti vuorotellen Olli Hämeen kanssa vastaperustettua Radion tanssiorkesteria vuodesta 1957 lähtien. Vuonna 1960 Lindströmille tarjottiin levytuotantotoimintaa Musiikkitalo Westerlundille, jonka hän otti vastaan ja sinä aikana Lindström työskenteli Seija Järvisen, Arja Tuomarilan, Marjatta Leppäsen, Erkki Liikasen, Kai Lindin, ja Matti Heinivahon kanssa. Hänen sävellyksensä Muistatko Monrepos'n Annikki Tähden levyttämänä oli Suomen ensimmäinen kultalevy. Vuonna 1963 Lindström perusti yhdessä Rolf Kronqvistin kanssa Oy Finndisc Ab:n. Vuonna 1963 Lindström näki Lammilla lavatansseissa tanssittavan jenkkaa jonossa, mistä hänelle syntyi idea levyttää kitarayhtyeen kanssa letkajenkkaa. The Adventurers pääsi levyttämään kappaleen "Letkajenkka". Kappaleesta on tehty levytyksiä useissa Euroopan maissa. Tästä alkoi letkajenkkabuumi.
Myös Helena Siltalan tulkitsema Pikku midinetti on niin sävellykseltään, sanoiltaan kuin sovitukseltaan Lindströmin käsialaa; molemmat saivat vuonna 1972 siitä kultalevyn.

Finndiscin lopetus

Finndiscin toiminta loppui 1970, kun Kronqvist siirtyi EMI:lle ja Lindström alkoi kirjoittaa ohjelmistoa eri artisteille. Yhtiö myytiin yhteisellä sopimuksella.

Huomionosoituksia

Lindström sai Valtion säveltaidepalkinnon 2003 ja elämäntyöstään kultaisen Emma-patsaan 2006.
Lampinen (Kangasala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lampi on saareton ja autio. Sen lähelle tulee metsäautotie Kangasalan suunnalta.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Lempäälän ja Kangasalan rajalla sijaitsevaan Salmuksen alueeseen, joka on pienjärvien Natura 2000-suojelualue. Alue on suosittu retkeilyalue.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy. Siihen laskee Pikku-Salmuksesta sen ja Iso-Salmuksen yhteinen laskuoja. Lampisesta laskee Kivinenoja Nelijärveen, josta vedet päätyvät lopuksi Roineeseen.
2. laivue (RNAS)

Historia

Laivue perustettiin 10. syyskuuta 1914 Eastchurchissa, mistä se siirrettiin Dunkerqueen ja edelleen Belgiaan. Laivue siirrettiin takaisin Britteinsaarille, missä se lakkautettiin 10. lokakuuta.
Laivue perustettiin uudelleen 17. lokakuuta koulutuslaivueena, kunnes siitä muodostettiin täydentämällä 2. lennosto kesäkuussa 1915. Lennostona se lähetti osastoja Doveriin, Westgateen ja Eastchurchiin. Laivue perustettiin marraskuussa 1916 St. Polissa uudelleen 1. lennoston B laivueesta.
Laivue lakkautettiin 1. huhtikuuta 1918 muodostettaessa Britannian kuninkaalliset ilmavoimat yhdistämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot erilliseksi puolustushaaraksi. Laivue nimettiin muutoksessa 201. laivueeksi.

Kalusto

Laivueella oli historiansa aikana useita eri konemalleja käytössään. Näitä olivat Blériot XI, Curtiss N, Avro 504B, Bristol Scout ja Henri Farman F40.
Alli Heinämaa

Alli Heinämaa (1891 Salo – 1976) oli Heinolan seminaarin harjoituskoulun opettaja, Heinolan kylpylän kamreeri ja toimitusjohtaja ja Heinolan museon perustaja. Hän oli Siviä Heinämaan sisar ja kirjailija Anna Heinämaan ja filosofi Sara Heinämaan isotäti.

Elämä ja ura

Alli Heinämaa pääsi ylioppilaaksi 1911 ja sai opettajan pätevyyden 1913 Heinolan seminaarista. Hän toimi Helsingin alemman kansakoulun opettajana 1912–1913, synnyinkaupunkinsa Salon valmistavan koulun johtajattarena 1914–1917 ja Turun kaupungin ylemmän kansakoulun opettajana 1917–1919.
Heinolan seminaarin harjoituskoulun alkeisluokkien opettajaksi Heinämaa tuli 1919 ja toimi virassa aina vuoteen 1951 saakka. Kesäisin hän toimi Heinolan kylpylaitoksen kamreerina 1924 ja toimitusjohtajana 1928–1931. Heinolan kaupunginvaltuutettuna Heinämaa oli vuosina 1929, 1941 sekä vuodesta 1946 eteenpäin. Sotien aikana hän toimi Heinolan kaupungin naisten vapaaehtoisen työpalvelun johtajana 1939–1944.
Alli Heinämaa oli mukana Lotta Svärd -järjestön sihteerinä ja puheenjohtajana, Suomen Punaisen Ristin Mikkelin läänin piirihallituksessa ja naistoimikunnassa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton Heinolan osaston ja Heinolan Karjala-Seuran johtokunnissa, Heinolan Eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana sekä Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkkovaltuustossa, kirkkoneuvostossa ja diakoniatoimikunnassa.
Eläkevuosinaan Alli Heinämaa omistautui Heinolan kotiseututyöhön, museoesineiden ja paikallishistoriallisten valokuvien keräämiseen ja Heinolan museohankkeen edistämiseen. Monien vaiheiden jälkeen museo avattiin 1963 Siltakadulla kirkon vieressä sijaitsevaan vuonna 1902 rakennettuun pappilaan.
Heinola-seura on nimennyt Allinpäivän 31. tammikuuta Heinolan kotiseutupäiväksi kunnioittaakseen Alli Heinämaan työtä kaupungin hyväksi.
Johan Lorentz Lagus

Johan Lorentz Lagus (10. lokakuuta 1805 Turku – 20. syyskuuta 1881 Iisalmi) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti.
Laguksen vanhemmat olivat Turun akatemian teologisen siveysopin professori Anders Johan Lagus ja Sigrid Helena Hoffrén. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1821. Lagus opiskeli Turun akatemiassa ja hän suoritti venäjän kieliopintoja Moskovassa valtion apurahalla 1827–1828. Lagus valmistui filosofian kandidaatiksi Moskovassa 1829 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1837. 
Lagus oli Viipurin lukion venäjän kielen lehtorina vuodesta 1829 alkaen. Hänestä tuli Lammin kirkkoherra vuonna 1842 ja Iisalmen kirkkoherra vuonna 1854. Lagus sai rovastin arvon 1846. Hän oli vt. lääninrovastina vuodesta 1851 ja vakinaisena lääninrovastina vuodesta 1854. Lagus oli Kuopion tuomiokapitulin jäsenenä 1876–1879.
Lagus oli naimisissa vuodesta 1842 Karjalan laamannikunnan laamannin Bror Adam Tamelanderin tyttären Amalia Karolina Augusta Tamelanderin (k. 1869) kanssa. Heidän poikiaan olivat maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Johannes Lagus (1846–1922), Varkauden tehtaansaarnaaja Wilhelm Lagus (1856–1896) ja lyseon lehtori Lars Reinhold Hirvensalo, ent. Lagus (1858–1918).
Legend of the Red Dragon (elokuva)

Juoni

Hung Hei-Kwun joutuu lähtemään kotoaan pienen poikansa kanssa vaeltemaan pitkin Kiinaa. Hung matkaa erääseen kaupunkiin, jossa yrittää saada poikansa väliaikaisesti veljensä huolehdittavaksi ollessaan etsintäkuulutettuna. Hänen veljensä osoittautuu kuitenkin petturiksi ja Hung joutuu taistelemaan itsensä pois tilanteesta jatkaakseen matkaansa. Eräs rikas mies kuitenkin huomaa hänen taitonsa ja pyytää miestä henkivartijakseen. Hung Hei-Kwun suostuu tarjoukseen ja saa tehtäväkseen suojella miestä ja hänen tulevaa vaimoaan. Sillä välin Shaolinin temppelissä eräs munkki maalaa neljän pojan selkään paloja kartasta, johon on merkitty Ming-dynastian aarteet. Ma Ling-Yee niminen hirviö on aikeissaan saada lapset käsiinsä saadakseen aarteen. Lapset onnistuvat pakenemaan ja matkaavat rikkaan miehen luokse piiloon. Hung joutuu suojelemaan myös lapsia Ma Ling-Yeeltä.

Suomessa

Suomessa elokuva esitettiin televisiosta maaliskuussa 2007.
Texel

Liikenneyhteydet

Tavallisimmat kulkuneuvot saarella ovat auto ja polkupyörä. Texelillä on laaja polkupyöräreitistö. Saarelle pääsee lautalla (Royal TESO) mantereen Den Helderistä tai ilmateitse saaren kansainväliselle lentoasemalle.
Särkilammi (Asikkala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Asikkalanselän alueella (14.21), jonka Asikkalanselän lähi-alueeseen (14.211) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy.
Nikolaus II

Paavi Nikolaus II (k. 27. heinäkuuta 1061) oli paavina joulukuusta 1058 – 27. heinäkuuta 1061. Hänen oikea nimensä oli Gerard Burgundilainen. Kun hänet valittiin paaviksi, hän oli Firenzen piispa.
Hänen valintansa takana olivat Hildebrand (myöhemmin paavi Pyhä Gregorius VII), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna Agnes de Poitou ja Lothringenin herttua Godfrey, jotka vastustivat Rooman aatelisten ehdokas Benedictus X:tä. Nikolaus kruunattiin Roomassa 24. tammikuuta 1059, kun Benedit oli karkotettu. Hänen aikanaan paavina kirkkoa uudistavat Clunyn liikkeen muutokset jatkuivat.
Varmistaakseen asemansa hän loi välittömästi yhteydet normanneihin, jotka olivat saaneet vakaan jalansijan Etelä-Italiasta. Uusi liitto vahvistettiin Melfissä, jossa Nikolaus II seuranaan Hildebrand, kardinaali Humbert ja Monte Cassinon apotti Desiderius myönsivät Robert Guiscardille Apulian, Calabarian ja Sisilian kreivikunnat sekä Rikhard Aversalaiselle Capuan ruhtinaskunnan vastineeksi valasta puolustaa kirkon oikeuksia.
Sopimuksen ensimmäinen seuraus oli vastapaavi Benedictus X:n pakopaikan, Galeran kaupungin, valtaaminen normannien avulla ja paavin riippuvuuden lopettaminen roomalaisista aatelisista.
Samaan aikaan paavi oli lähettänyt Peter Damianin ja Luccan piispa Anselmin Milanoon selvittämään selibaattia vaatineiden patariinien erimielisyyksiä arkkipiispan ja papiston kanssa. Tapaaminen oli voitto Nikolaukselle, kun Arkkipiispa Widon oli pakko hyväksyä lähettiläiden ehdot, joihin kuului Milanon alistaminen Roomalle. Tässä kirkolliskokouksessa tiukennettiin kirkonmiesten kuria ja ennen kaikkea siellä julistettiin, ettei maallisilla johtajilla ole oikeutta osallistua paavin valintaan (ks. investituurariita).
Valkeavuoren taistelu

Tausta

Böömin kapinaa ja Prahan toista defenestraatiota on pidetty usein historiankirjoituksessa kolmikymmenvuotisen sodan alkuhetkenä. 23. toukokuuta 1618 joukko böömiläisiä aatelisia oli tunkeutunut Prahan linnaan, jonka ikkunoista heitettiin ulos kaksi Prahan johtavaa katolilaista neuvosmiestä ja näiden kirjuri. Protestantit toivoivat näin sytyttävänsä uuden hussilaissodan. Kapinalliset saivat nopeasti huomattavia voittoja ja Pfalsin vaaliruhtinas Fredrik V oli hyväksynyt Böömin kruunun. Vuoden 1620 aikana Saksan keisari ja Böömin kuningas Ferdinand II:n katolisen liigan joukot ajoivat kuitenkin kapinalliset kohti Prahaa. Lopulta kapinalliset päättivät Christian von Anhaltin ehdotuksesta kohdata vihollisensa Valkeavuorella (tšek. Bílá hora) hieman Prahan länsipuolella.
Böömiläisten kapinallisten joukkojen taktiikka ja aseistus oli pitkälti edelleen keskiaikainen ja vanhentunut. Tyypillisiä aseita olivat esimerkiksi leveät lyömämiekat, sapellit, kirveet, sotavasarat, hilparit, tapparat ja niin sanotut böömiläiset aamutähdet. Musketeista oli pulaa ja böömiläiset turvautuivat jalkajousiin. Keisarillisten joukkojen taktiikka oli nykyaikaisempi. Joukot oli järjestetty kurinalaisiin tercioihin ja miehillä oli peitset ja musketit. Keisarillisilla joukoilla oli myös parempi kenttätykistö ja heidän huomattavin etunsa oli Espanjan Flanderin armeijan kokenut ratsuväki. Kapinallisia johtivat Christian von Anhalt, Matthias Thurn ja George von Hohenlohe. Fredrik V ei itse ollut armeijan mukana. Keisarillisia joukkoja komensivat kreivit Johann Tilly ja Charles Bucquoy. Katolisten puolella oli myös myöhemmin filosofina tunnetuksi tullut René Descartes.

Taistelu

Taistelu Valkeavuorella alkoi aamulla 8. marraskuuta 1620. Molemmat armeijat olivat väsyneitä marssista taistelupaikalle ja molempia riivasivat kulkutaudit. Keisarilliset joukot yllättivät kapinalliset hyökkäämällä kapinallisten hallussaan pitämälle kukkulalle ylämäkeen aamusumussa. Jalkaväki rynnäköi ylös rinnettä. Sumu toimi jonkin verran kapinallisten eduksi tehden lähitaisteluaseista musketteja tehokkaampia. Keisarin joukkojen tykistö saattoi kuitenkin ampua kapinallisten asemiin. Keisarin jalkaväen aggressiivisuus ja tykkituli söivät kapinallisten taistelutahtoa ja lopullisen iskun antoi keisarillisen ratsuväen rynnäkkö kapinallisten puolella taistelleiden unkarilaisen ratsuväen paetessa. Vain alle tunnin kestäneen taistelun jälkeen kapinallisten armeija lähti pakoon kohti Prahaa. Vain kuninkaan määriläinen henkivartiokaarti taisteli viimeiseen mieheen.

Seuraukset

Saatuaan uutisen tappiosta Fredrik V pakeni kaupungista ja Praha antautui lopulta ilman vastarintaa. Ferninand teloitutti kapinan johtajat, heidän omaisuutensa takavarikoitiin ja protestantit karkotettiin. Voittoa juhlittiin ympäri katolilaista maailmaa. Roomassa paavi Gregorius XV nimesi uuden basilikan Santa Maria della Vittoriaksi taistelun kunniaksi. Ferninad perusti puolestaan taistelupaikalle luostarin. Prahaan pystytetty voitonpylväs purettiin vuonna 1918 Habsburgien vallan merkkinä. Sotaa taistelu ei kuitenkaan päättänyt, vaan paennut Fredrik piti edelleen itseään oikeana Böömin kuninkaana.
Ernst af Hällström

Ernst Gustaf Vilhelm af Hällström (4. huhtikuuta 1863 Lempäälä – 4. kesäkuuta 1931 Lempäälä) oli suomalainen lääkäri ja Tampereen ensimmäinen kaupunginlääkäri yli 20 vuoden ajan.
Af Hällströmin vanhemmat olivat Kukkolan kartanon omistanut maanviljelijä Gustaf Wilhelm af Hällström (1833–1922) ja Josefina Sofia Faller. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, filosofian maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1890 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1893.
Af Hällström toimi aluksi Tampereen vt. kaupunginlääkärinä, kutsuntalääkärinä ja Suomen sotaväen lääkärinä eri joukko-osastoissa. Hän oli Tampereen itäisen alueen köyhäinlääkärinä 1897–1907 ja Tampereen ensimmäisenä kaupunginlääkärinä 1907–1928 sekä toisena kaupunginlääkärinä 1928–1930. Hän oli myös Oriveden leprasairaalan  lääkärinä 1904–1919. Hän oli mukana perustamssa 1898 Tampereen lääkäriseuraa ja toimi seuran puheenjohtajana useaan otteeseen. Af Hällström oli jäsenenä 1912 perustetun Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen Tampereen paikallisosaston johtokunnassa.
Ernst af Hällström oli vuodesta 1919 lähtien naimisissa lääketieteen lisensiaatti Suoma Loimaranta-Airilan (1881–1954) kanssa, ja he pitivät yhteistä vastaanottoa Tampereella.
Arkkitehti Arthur af Hällström oli Ernst af Hällströmin veli.
Bab el Mandeb

Bab el Mandeb (arab. باب المندب‎, "kyynelten portti") on salmi, joka erottaa toisistaan Afrikan ja Aasian ja yhdistää Punaisenmeren Intian valtamereen. Salmen leveys on noin 30 kilometriä. Afrikan rannikon lähellä on seitsemän pientä saarta tai luotoa, jotka tunnetaan nimellä Seitsemän veljestä. Ensimmäiset ihmiset ovat mahdollisesti ylittäneet lahden levittäytyessään Afrikan ulkopuolelle vajaa 100 000 vuotta sitten.
Se on saanut nimensä vaarallisuudesta merenkulkijoille. Se on strategisesti merkittävä vesitie ja yksi maailman vilkkaimmin liikennöidyistä laivareiteistä.
Siilinjärven linja-autoasema

Siilinjärven linja-autoasema on linja-autoasema Siilinjärven keskustassa Toritien, kantatie 75:n ja Kasurilantien välissä.
Samassa rakennuksessa sijaitsee muun muassa pizzeria, Siilinjärven poliisi ja verotoimisto.
Siltanosturi

Siltanosturi on nosturityyppi, jota käytetään yleisesti erilaisissa teollisuuslaitoksissa. Siltanosturi koostuu karkeasti ottaen kahden kiskon varassa kulkevasta sillasta, siltaan kiinnitetystä ja sitä pitkin liikkuvasta vaunusta (päätykannattaja) sekä vaunuun asennetusta, esimerkiksi perinteisellä koukulla varustetusta nostimesta. Tällainen nosturi toimii usein tehdashallissa, jolloin sen kiskot on kiinnitetty hallin seiniin, mutta se voi sijaita myös ulkona, jolloin se toimii jonkinlaisen erillisen rakennelman varassa.
Yllä kuvattujen kaksikiskoisten siltanostureiden lisäksi saatavilla on yksikiskoisia siltanostureita. Sooloradallisissa siltanostureissa silta ja siltaan kiinnitetty vaunu liikkuvat yhden kiskon varassa.
Siltanostureita ohjataan tyypillisesti alhaalta käsin radiolla tai suurempien nosturien osalta myös nosturin siltaan kiinnitetystä erityisestä ohjaamosta. Nosturit voivat olla myös pitkälle automaattiohjattuja. Tällöin ne toimivat usein osana laajempaa automatisoitua materiaalinsiirtoketjua, johon kuuluu myös esimerkiksi vihivaunuja.
Siltanosturien tyypillinen nostokapasiteetti vaihtelee 1000 ja 100 000 kg:n välillä. Suurimmat siltanosturit voivat nostaa jopa 500 000 kg:n verran, mutta tyypillisimpiä tällaiset nostokapasiteetit ovat telakoilla, joissa nosturit ovat siltanosturien sijaan pukkinostureita.
Modernit siltanosturit voivat sisältää useita erilaisia lisäominaisuuksia, kuten usean sillan ohjaaminen samalla ohjaimella, useamman nostimen käyttö samassa sillassa, automaattinen paikoitus sekä nostoanalytiikkaa, joka kerää tietoa nostetuista kapasiteeteista.
Siltanostureissa käytetään tyypillisesti köysinostinta, joka nostaa kohteen teräsvaijereiden avulla. Pienemmissä nostokapasiteeteissa käytetään myös ketjusähkönostinta. 
Nostovälineinä käytetään perinteisen nostokoukun lisäksi tarvittaessa muun muassa erilaisia pihtejä tai saksia sekä esimerkiksi magneettisia nostimia. Antimagneettisista materiaaleista valmistettuja levymäisiä kappaleita nostetaan imukupeilla.
Jatzofrenia

Jatzofrenia oli Yleisradion uutta ja sähköistä jazz-musiikkia esittelevä radio-ohjelma. Sitä toimittivat Markus "DJ Markka" Partanen ja DJ Bunuel.
Ohjelmaa lähetettiin vuodesta 1995, alun perin Radiomafiassa, vuosina 2003–2006 YleQ:ssa ja loppuvaiheessa Yle Radio 1 -kanavalla.
Jatzofrenia lähetettiin sunnuntai-iltaisin klo 21–22. Vuoden 2014 alusta Jatzofrenia, maanantai-illan Jazzradio ja perjantain Svengaava iltapäivä korvautuivat Yle Radio 1:n sunnuntai-iltojen kolmituntisella (klo 19–22) Jazzklubi-ohjelmakokonaisuudella.
Baftan televisiopalkinnot

Britannian Akatemian TV-palkinnot (engl. British Academy Television Awards) ovat brittiläisiä televisioalan palkintoja, jotka jakaa vuosittain British Academy of Film and Television Arts (BAFTA). Jakajatahon mukaan sekä televisiopalkinnot että akatemian niin ikään jakamat elokuvapalkinnot tunnetaan BAFTA-palkintoina. Televisiopalkinnot vastaavat yhdysvaltalaisia Emmy-palkintoja.

Tausta

Ensimmäisen kerran palkinnot jaettiin 24. lokakuuta 1954 kuudessa kategoriassa. Vuoteen 1958 asti palkinnot myönsi Guild of Television Producers and Directors, joka yhdistyi sitten British Film Academyn kanssa. Nykyisin palkinnot myöntää British Academy of Film and Television Arts.
Vuosina 1968–1997 elokuva- ja televisiopalkinnot jaettiin samassa tilaisuudessa, mutta seremonioiden nopeuttamiseksi palkinnot on vuodesta 1998 lähtien jaettu kahdessa erillisessä palkintogaalassa.
Kilpailuun voivat osallistua vain brittiläiset ohjelmat. Kaikki Britanniassa näkyvät televisiokanavat voivat asettaa ehdokkaita ja myös itsenäiset tuotantoyhtiöt voivat ehdottaa tv-ohjelmia palkittavaksi.
Ehdokkaiden asettamisen jälkeen äänestäminen tapahtuu verkossa kaikkien Akatemian äänivaltaisten jäsenten kesken. Yleensä neljä eniten ääniä saanutta ohjelmaa valitaan jatkoon ja yhdeksänjäseninen palkintolautakunta valitsee lopullisen voittajan.
Äänestysten lisäksi myönnetään myös kunniapalkintoja, joita ovat Dennis Potter -palkinto parhaasta käsikirjoituksesta, Alan Clarke -palkinto parhaasta luovasta työstä ja Richard Dimbleby -palkinto parhaasta työstä asiaohjelmassa.
Palkintogaala lähetetään Britannian televisiossa yleensä tilaisuutta seuraavana päivänä. Tilaisuuden televisioinnista vastaa vuoroittain BBC One ja ITV1.
Kauko Virtanen

Kauko Kalevi Virtanen (s. 1933) on suomalainen hammaslääkäri ja proteesiopin emeritysprofessori. Hän oli professorina Oulun yliopistossa vuodesta 1979–1996. Hänen tutkimuskohteensa olivat iensairaudet, leukaprotetiikka ja purentafysiologia.
Vympel K-13

Vympel K-13, tunnettu myös nimillä R-3S, Object 310 (Nato-raportointinimi AA-2 Atoll) on Neuvostoliitossa vuonna 1958 kehitetty ilmataisteluohjus, jota alettiin asentaa hävittäjiin 1960. Vuonna 1962 ohjusta alettiin tuottaa suuria määriä. Ohjus on yksi eniten käytetyistä ilmasta ilmaan-ohjuksista, ja siitä on kehitetty neljä versiota.
Alkuperäinen Vympel on kopio amerikkalaisesta AIM-9 Sidewinderistä. Se lienee joutunut venäläisten haltuun, kun taiwanilainen hävittäjä ampui kiinalaiseen MiG-hävittäjään ohjuksen, joka ei räjähtänyt. Kiina ja Neuvostoliitto olivat vielä tuolloin hyvissä väleissä, ja näin venäläiset saivat länsimaisen ohjuksen käyttöönsä. Toropovin insinööritoimisto teki Sidewinder-ohjuksesta kopion, josta tuli Vympel K-13. Kiinalaiset valmistivat ohjuksesta oman PL-2 –versionsa.
Varhaisimmissa Vympel –malleissa oli suihkumoottoreiden lämmön havaitseva etsin. Myöhempiin ohjuksiin kehitettiin puoliaktiivinen tutka, jossa ohjuksessa oleva tutkavastaanotin vastaanottaa ohjuksen laukaisseen hävittäjän tutkasignaalia, joka heijastuu viholliskoneesta. Ohjuksessa on niin sanottu lähestymiskytkin, joka räjäyttää taistelukärjen jo ennen kuin ohjus osuu kohteeseensa. Ohjus kantaa noin 8 km ja nopeus on 2,5-kertainen äänennopeus.
Heinkel He 112

Rintamapalveluksessa

Heinkel He 112:n V6-versio oli mukana Espanjan sisällissodassa saksalaisen vapaaehtoisjoukon Legion Condorin riveissä 1936–1939.
30 kappaletta Heinkel He 112-B2 -koneita oli hankittu Romanian ilmavoimiin elokuussa 1939. Kesällä 1941 romanialaiset Heinkel He 112:t olivat mukana operaatio Barbarossassa saksalaisten rinnalla. Koneet joutuivat heti ankaraan taistelukäyttöön ja kärsivät suuria tappioita riittämättömien suorituskyky- ja lento-ominaisuuksiensa vuoksi. Vähitellen Heinkel He 112:t vedettiin koulutuskäyttöön aina sodan päättymiseen saakka.
Léon Houa

Léon Houa (8. marraskuuta 1867 Liège – 31. tammikuuta 1918 Bressoux) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka voitti kolme ensimmäistä Liège–Bastogne–Liège-kilpailua vuosina 1892–1894. Lempinimellä La Doyenne ("vanhin nainen") tunnettu kilpailu on vanhin ammattipyöräilyn viidestä monumentista.
Kahtena ensimmäisenä vuonna Liège-Bastogne-Liège oli amatöörikilpailu. Houa oli 29. toukokuuta 1892 paras 32 ajajasta voittaen 250 kilometrin mittaisen kilpailun ajalla 10 tuntia 48 minuuttia 36 sekuntia. 28. toukokuuta 1893 hän kukisti 25 kanssakilpailijaansa viivyttyään reitillä 10 tuntia 40 minuuttia. Samana vuonna hän voitti lisäksi amatöörien Belgian maantieajomestaruuden.
Houa voitti vuonna 1894 Liège-Bastogne-Liègen ensimmäisen ammattilaisversion, joka ajettiin 223 kilometrin reitillä, ajalla 8 tuntia 52 minuuttia 5 sekuntia. Samana vuonna hän voitti myös Belgian maantieajomestaruuden.
Freddie Mac

The Federal Home Loan Mortgage Corporation (FHLMC) (NYSE: FRE), yleisesti tunnettu nimellä Freddie Mac, on puolivaltiollinen kiinnitysluottoja myöntävä yhtiö. Freddie Mac hallitsee yhdessä Fannie Maen kanssa noin puolta Yhdysvaltain kiinnitysluottomarkkinoista.

Yhdysvaltain luottokriisi

Yhdysvaltain luottokriisi on ajanut Freddie Macin koviin vaikeuksiin. Yhdysvaltain liittovaltio päätti 7. syyskuuta 2008 ottaa Freddie Macin ja Fannie Maen hallintaansa, koska niiden kaatuminen olisi pahentanut luottokriisiä ja nostanut merkittävästi korkotasoa. Pelastusoperaation arvioidaan maksavan amerikkalaisille veronmaksajille 100 miljardia dollaria. Toukokuussa 2010 Freddie Mac pyysi lisärahoitusta, joka nostaa laskun yhtiöiden pelastamisesta noin 126 miljardiin dollariin, josta Freddie Macin osuus olisi 60 miljardia.