google/wiki40b huggingface dataset:
Venäläinen kirjallisuus

Historia

1700-luvulla Venäjällä tapahtui suuri uudistus, jonka yhteydessä myös aakkoset uusittiin. Kansankielen käyttö kirjallisuudessa yleistyi, eikä sitä pidetty enää paheksuttavana. Yleinen venäläinen kirjallisuus dogmaattisena järjestelmänä alkoi muotoutua Dimitrie Cantemirin, Vasili Trediakovskin ja Mihail Lomonosovin myötä.
Myöhemmin myös romantiikka nosti esille Aleksandr Puškinin ja Vasili Žukovskin kaltaisia nimiä. Tunnetuimpiin kirjailijoihin kuuluivat tuolloin Nikolai Gogol ja Ivan Turgenev sekä myöhemmin etenkin Fjodor Dostojevski ja Leo Tolstoi. Vuosisadan vaihteessa ja 1900-luvun alussa Anton Tšehovin novellit ja Anna Ahmatovan runous edustavat ehkä viimeisiä klassisen, vanhan venäläisen kirjallisuuden saavutuksia.
1930-luvulla Stalinin noustessa valtaan sosialistisesta realismista tuli Andrei Ždanovin johdolla ainoa virallisesti hyväksytty suuntaus. Sen toteutumista valvoi Neuvostoliiton kirjailijaliitto. Maksim Gorkia pidettiin sosialistisen realismin arkkityyppinä. Hänen lisäkseen Nobel-palkittu Mihail Šolohov, Aleksei Tolstoi ja Vladimir Majakovski nousivat neuvostokirjallisuudessa suuriksi nimiksi. Klassikoksi nousi Nikolai Ostrovskin romaani Kuinka teräs karkaistui (1932), joka on filmattu neljään kertaan.
Kirjallisuutta julkaistiin etenkin niin sanotuissa "paksuissa lehdissä" Novyi Mir ja Literaturnaja gazeta.
Jotkut kirjailijat, kuten Mihail Bulgakov, Boris Pasternak, Andrei Platonov, noudattivat perinteistä venäläistä kirjallisuustraditiota ja kirjoittivat ”pöytälaatikkoon” vailla toivoa teostensa julkaisemista elinaikanaan. Venäläisiä emigranttikirjailijoita ulkomailla edustivat muun muassa Nobel-palkittu Ivan Bunin, Vladimir Nabokov ja G. I. Gurdjieff.
Toisen maailmansodan jälkeen sotakokemukset ja sotakirjallisuus nousivat suosituiksi, esimerkiksi Aleksandr Fadejevin ja Boris Vasiljevin kertomina.
Stalinin jälkeinen käännekohta oli, kun Aleksandr Solženitsynin vankileirikokemuksista kertova Ivan Denisovitšin päivä ilmestyi Hruštšovin suojasään aikaan 1962 (suojasää sai nimensä Ilja Ehrenburgin romaanista). Solženitsyn joutui myöhemmin mielipiteidensä vuoksi vaikeuksiin, ja hän joutui lähtemään maapakoon 1974 sen jälkeen, kun hänen teoksensa Gulag: Vankileirien saaristo oli julkaistu Pariisissa.
Neuvostoliitossa oli vilkas tieteiskirjallisuusperinne, johon aluksi saatiin vaikutteita anglosaksisesta maailman ja myöhemmin muun muassa maan avaruusohjelmasta. Scifiä kirjoittivat esimerkiksi Arkadi ja Boris Strugatski (Stalker), Aleksandr Beljajev (Amfibi), A. N. Tolstoi (Aelita), Ivan Jefremov (Andromedan tähtisumu) ja Aleksandr Kazantsev.

Vuoden 1991 jälkeen

Neuvostoliiton hajottua Venäjän maineikkaimmiksi kirjailijoiksi ovat nousseet Vladimir Sorokin, Viktor Jerofejev ja Viktor Pelevin. Boris Akunin on kerännyt mainetta dekkareistaan.
Vuonna 1992 perustettu Booker-Open Russia Literary Prize -palkinto on kohonnut maan merkittävämmäksi kirjallisuuspalkinnoksi.

Kirjallisuusanalyysi

Venäläisestä kirjallisuusanalyysista ja kulttuurintutkimuksen eri koulukunnista nykyaikaiselle kirjallisuudentutkimukselle ehkä tärkein oli 1910–1930 vaikuttanut formalismi.
Operaatio Renntier

Operaatio Renntier oli toisen maailmansodan aikainen Saksan armeijan valmistelema Suomen Petsamon nikkelialueen valtaus siltä varalta, että Neuvostoliiton ja Suomen välille syntyisi selkkaus.

Päämäärä ja tausta

Käskyn operaatio Renntierin valmisteluun antoi Adolf Hitler 13. elokuuta 1940. Samalla Pohjois-Norjassa olevia joukkoja tuli vahvistaa. Operaatio Renntier tuli suunnitella niin, että Kolosjoen kaivosalue ja muut Petsamon strategiset alueet vallattaisiin kolmen päivän sisällä toteutuskäskyn saavuttua.
Myöhemmin tehtävä täsmentyi ja Saksan XXXVI armeijakunta eli Vuoristoarmeijakunta Norja sai huhtikuussa 1941 Pohjois-Norjan puolustuksen lisäksi vastuulleen kaksi hyökkäystehtävää: nopeasti toteutettavan operaatio Renntierin ja suuremman, operaatio Platinfuchsin. Molemmat olivat osa operaatio Barbarossaa, Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon joka aloitettiin 22. kesäkuuta vuonna 1941.

Operaation toteutus

Saksalaiset pioneerit aloittivat Suomen puolella hyökkäysalueen tiedustelun siviilipukuun puetun pioneerikomppanian voimin 20. kesäkuuta ja 21. kesäkuuta välisenä yönä. Vuoristoarmeijakunta Norjan 2. vuoristodivisioona aloitti operaation siirtymällä Norjasta rajan yli 22. kesäkuuta kello 2:30 ja miehittämällä kaivosalueen sekä Pohjois-Petsamon Liinahamarin alueen. Rajan ylitys toteutettiin yhteistyössä suomalaisviranomaisten kanssa. 3. vuoristodivisioona miehitti Jäämerentien varren etelämmässä, Luostarin lähelle asti. Operaatio Renntier oli suoritettu yhdessä päivässä, seuraavaksi armeija siirtyi toteuttamaan hyökkäysoperaatio Platinfuchsia.
Windowsin tietoturvakeskus

Windowsin tietoturvakeskus (engl. Windows Security Center) on Windows XP-(SP2:sta lähtien) ja Windows Vista -käyttöjärjestelmien osa, jonka ensisijaisena tarkoituksena on suojata tietokonetta. Suojaamiseen käytetään kolmea tekniikkaa: automaattiset päivitykset, palomuuri sekä virustentorjuntaohjelmisto. Tietoturvakeskus ilmoittaa, mikäli jokin asetuksista on poissa päältä. Tietoturvakeskus myös ilmoittaa tästä käyttäjälle, ellei hän ole sitä erikseen estänyt. Windows Vistassa tietoturvakeskukseen kuuluu myös käyttäjätilien valvonta.
Tietoturvakeskusta on kritisoitu muiden muassa tietoturvayhtiöiden taholta, jotka väittävät Microsoftin käyttävän väärin asemaansa integroimalla sen Windowsiin. Muun muassa Symantec kertoo sen rajoittavan käyttäjien valintamahdollisuuksia, koska käyttäjällä ei ole mahdollisuutta valita vastaavaa kilpailijan valmistamaa tuotetta.
Pentti Kartemo

Pentti Kartemo on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1957 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Kartemo edusti koko SM-sarjauransa ajan Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 46 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 17 + 9 = 26 ja jäähymääränsä kahdeksan minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Matti Paloheimo (juristi)

Matti Rafael Paloheimo (1924–2012) oli suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos vuodesta 1973.
Gustaf Törnudd

Gustaf Konstantin (Constantin) Törnudd (18. maaliskuuta 1832 Toholampi – 7. helmikuuta 1894 Tainionkoski) oli suomalainen teollisuusmies, joka vaikutti rautatie-, konepaja- ja polttoaineen jalostuksen aloilla.
Törnuddin vanhemmat olivat kappalainen Anders Gustaf Törnudd, Anders Törnuddin poika, ja  Catharina Albertina Birling. Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1852 Törnudd harjoitteli useissa eri konepajoissa Suomessa ja Venäjällä sekä vuodesta 1853 Englannissa, jossa hän suoritti 1857 menestyksekkäästi  teknillisen opiston kurssin. Kun Helsinki-Hämeenlinna-rataa ryhdyttiin valmistamaan, hän sai tehtäväksi valvoa Englannissa tapahtuneen rautatiesiltojen, kiskojen ja vetureiden valmistuksen. Suomeen 1860 palattuaan Törnudd valvoi rautatien korjauspajan rakentamisen. Radan valmistuttua hän toimi 1863-1865 Venäjällä ratainsinöörinä ja konepajan rakennuttajana ja johti 1866-1881 Viipurissa suurta konepajaa.  Hän oli myös vuosien 1877-1878 valtiopäivillä edustajana ja kuului vuodesta 1880 rautatiekomiteaan. 1882-1887 Törnudd työskenteli Bakussa Nobel-veljesten nafta- ja petrolilaitosten hallinnollisena johtajana, mutta palasi sitten Suomeen heikentyneen terveytensä takia. Tainionkoskella asuessaan hän suunnitteli kosken vesivoiman käyttöä teollisuuden tarpeisiin.  
Törnuddin puoliso vuodesta 1862 oli Fanny Serenius (k. 1875). Kirjallisuuden tutkija, pankinjohtaja Alvar Törnudd ja liikemies, lähetystövirkailija, kirjailija Sigurd Törnudd olivat heidän lapsiaan.
Omid

Omid (pers. ‏امید‎, "Toivo") on Iranin ensimmäinen kotimaassaan valmistettu satelliitti. Satelliitin vei kiertoradalle iranilaisvalmisteinen kantoraketti Safir 2 ("Lähettiläs") 2. helmikuuta 2009. Satelliitti on tietoliikenne- ja tutkimussatelliitti. Satelliitin missio päättyi 19. maaliskuuta 2009 mennessä eli se oli yhtä lyhytaikainen kuin suurvaltojen ensimmäiset satelliitit 1950-luvulla.

Satelliitti ja sen lentorata

Iranin television ja läntisten lähteiden mukaan satelliitti kiertää maata 245–440 km korkeudella ja radan inklinaatio on 55,5 astetta . Satelliitti kiertää Maan 15 kertaa vuorokaudessa. Satelliitin massan on arveltu olevan 27 kg.
Omid laukaistiin Iranin vallankumouksen 30-vuotisjuhlapäivänä. Laukaisu tapahtui kaakkoon välttäen mm. Lähi-idän alueiden ylilennon.

Edeltäjä Sina-1

Iranin käyttöön ottama ensimmäinen satelliitti, Sina-1, laukaistiin Maan kiertoradalle Plesetskistä Venäjältä vuonna 2005. Sinan vei avaruuteen venäläinen kantoraketti.
Jänissaari

Jänissaari (ven. За́ячий о́стров, Zajatši ostrov) on saari Nevan suistossa Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Nevan leveimmän kohdan pohjoispuolella. Pohjoisessa Kronverkin salmi erottaa sen Koivusaaresta. Saaren pituus on 750 ja leveys noin 400 metriä.
1600-luvulla Jänissaari oli asumatonta heinämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsi samanniminen kylä, johon kuuluivat lähes kaikki Koivusaaren talot. Asukkaat olivat pääosin Suomesta muuttaneita inkeriläisiä.
Vuonna 1703 Jänissaarelle ryhdyttiin Pietari I:n käskystä rakentamaan Pietari-Paavalin linnoitusta. Linnoituksen muurien juurella on auringonottajien suosimia hiekkarantoja.
RTR-Planeta

RTR-Planeta on Yleisvenäläisen valtion televisio- ja radioyhtiön 1.7.2002 käynnistetty ulkomaanlähetysten tv-kanava. 
RTR-Planetan lähetysten välittämisen kiellettiin Ukrainassa 25. heinäkuuta 2013. Latvia kielsi 31. tammikuuta 2019 RTR-Planetan toiminnan kolmeksi kuukaudeksi vihapuheiden ja propagandan levittämisen vuoksi. Kanava oli muun muassa lähettänyt ohjelman, jossa juontaja vaati ukrainalaisten hirttämistä ja ampumista. Kanavan toiminta on Latviassa aiemmin keskeytetty vuonna 2016 väärien tietojen tahallisen levittämisen takia. Myös Liettuassa kanavan toimintaa on samoista syistä vuonna 2015 keskeytty.
Jyri Sariola

Jyri Sariola (s. 5. tammikuuta 1981) on suomalainen musiikkituottaja ja rumpali. Hän on tuottanut musiikkia monille artisteille, joita ovat muun muassa Rajaton, Club for Five, Don Alder (CAN), Nopsajalka, Petteri Sariola, Eeppi Ursin ja Dallapé.

Tuottajana

Sariola on tehnyt Mimix-studiolla toistasataa levyä tuottajana, äänittäjänä, miksaajana tai masteroijana vuodesta 2006.
Työn kohteena olleisiin artisteihin kuuluvat mm. Leningrad Cowboys, Samuli Edelmann, Antti Tuisku, Mikko Leppilampi, My First Band, Pepe Willberg, Tomas Höglund, Sakari Kukko & Piirpauke, Kim Curly Band, Espoo Big Band ja Pohjannaula. Jyri Sariola on tehnyt studiotöitä ulkomaisille artisteille kuten Seth Horan (USA), The Truth (FRA/USA), French For Cartridge (LUX/FIN) ja Agnia (LAT) sekä hän on tehnyt yhteistyötä U2:ta ja Björkiä tuottaneen Howie B:n kanssa omassa sooloprojektissaan National Park Poetry.

Muusikkona

Sariola on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita artisteille Mikko Leppilampi, Koop Arponen (feat Anna Puu), TNG, Petteri Sariola, Paukkumaissi, Saaga Ensemble, Ville Parkkonen, Club For Five ja Jere Ijäs. Hän on tehnyt musiikkia myös lyhytelokuviin sekä useisiin mainoksiin Music Makersin aikana vuosina 2004–2006.
Sariola on soittanut yhtyeissä Soul Captain Band, Pelle Miljoona ja Ylivoima, Nopsajalka, Saaga Ensemble, The Northern Governors sekä lastenmusiikkiyhtyeissä Nukkearkku ja Paukkumaissi, joista jälkimmäinen palkittiin Emmalla vuoden lastenlevystä 2006 ja jonka seuraava levy oli samassa kategoriassa ehdokkaana. Sariola on soittanut sessiomuusikkona sekä levyillä että keikoilla. Radiohiteistä mm. Elokuun "Saatilla" sekä Nopsajalan "Lupaan olla" kuuluvat niihin, joihin Sariola on antanut rumputaitonsa. Sariola on esiintynyt ulkomailla mm. Kiinassa, Ruotsissa, Venäjällä, Marokossa, Sveitsissä ja Liettuassa.

Yksityiselämä

Sariolan isä on sellonsoiton tohtori Raimo Sariola ja äiti Sibelius-Akatemian lehtori ja muusikko Eeva-Leena Pokela. Jyri Sariolan veli Petteri Sariola on kitaristi, sekä hänen isosiskonsa Soila Sariola laulaa Rajaton-yhtyeessä. Jyrin vaimo Maija Sariola laulaa Club For Five -a cappella -yhtyeessä. Jyrin isoisä on Martti Pokela ja isoäiti Marjatta Pokela, jonka Nukkearkku-musikkikuunnelman Sariola kirjoitti loppuun äitinsä Eeva-Leena Pokelan kanssa.
Klim Kostin

Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Kostin on isokokoinen, vahva ja tehokas laitahyökkääjä, jolla on hyvät pelintekotaidot, hyvä runko ja vahva liuku. Kostin kykenee pelaamaan vahvasti sekä omassa puolustuspäässä että laitojen läheisyydessä, eikä hän kaihda kontakteja. Kostinilla on myös suhteellisen hyvä pelikäsitys. Hänellä on kuitenkin kehitettävää kokonaisvaltaisessa pelaamisessa ja tasaisuudessa, jotta Kostin voisi ulosmitata täyden potentiaalinsa. Hänen tulisi myös käyttää kokoaan enemmän hyödyksi. Myös loukkaantumiset ovat haitanneet Kostinin kehitystä.
NHL:n Euroopan kykyjenetsintäpäällikkö Göran Stubb on sanonut Kostinista:
»Hän on lähellä täydellistä pakettia, jossa on hyvä yhdistelmä kokoa ja liikkuvuutta. Hän osaa hienot liikkeet ja harhautukset. Hänellä on todella hyvä laukaus, mutta hän on epäitsekäs ja pystyy rakentamaan maalipaikkoja ketjukavereilleen. Hän pelaa yksinkertaisesti, mutta tehokkaasti.» 
Kostin on luonnehtinut itseään voimahyökkääjäksi ja kertonut ottaneensa pelaamiseensa mallia Patrik Laineesta. Nimettömänä pysynyt NHL:n kykyjenetsijä on verrannut häntä Valeri Nitšuškiniin.

Seuraura

Kostin on Dizel Penzan kasvatti. Hän muutti vain 12-vuotiaana isoäitinsä luokse Moskovaan ja siirtyi Dinamo Moskovan junioreihin. Kostin toimi kaudella 2015–2016 seuran U17-junioreiden varakapteenina. Hän debytoi samalla kaudella HK MVD Balašihan joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä, jossa Kostin oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+13=21. 
Kesällä 2016 WHL-joukkue Kootenay Ice varasi Kostinin koko CHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen, vaan päätti jatkaa kaudella 2016–2017 uraansa Dinamo Moskovan organisaatiossa. Kostin teki seurassa KHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 15. syyskuuta 2016 HK Sotšia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.56 minuuttia. Kostin pelasi kauden aikana kahdeksan KHL-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös yhdeksän ottelun verran farmijoukkue Dinamo Balašihassa, VHL:ssä. Yksi MHL-ottelu mukaan lukien Kostinille ei kertynyt kauden aikana kuitenkaan enempää runkosarjaotteluita leikkaushoitoa vaatineen olkapäävamman vuoksi.
St. Louis Blues varasi Kostinin ensimmäisellä kierroksella 31. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Seura sai hänen varausvuoronsa Pittsburgh Penguinsilta varaustilaisuuden kynnyksellä tehdyssä pelaajakaupassa. Blues varasi ennen Kostinia samana kesänä aiemmin jo Robert Thomasin (20. varaus). Kostin teki jo saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Hän sai NHL-sopimuksen odotettua nopeammin, sillä talousvaikeuksista kärsinyt Dinamo Moskova päätti vapauttaa kaikki sopimuksensa vapaille markkinoille, mikä ei estänyt Kostinia tekemästä NHL-sopimusta. Hän pelasi kauden 2017–2018 kokonaan AHL-joukkue San Antonio Rampagen vahvuudessa, jossa Kostinin tulokaskausi toi 67 runkosarjaottelussa tehot 6+22=28.
Myös kauden 2018–2019 Kostin aloitti San Antonio Rampagen AHL-joukkueessa.
Anthony Davis (koripalloilija)

Maajoukkueura

Yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa pelannut Davis voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa. Hän pääsi joukkueeseen Blake Griffinin loukkaannuttua, ja oli ensimmäinen Yhdysvaltain olympiajoukkueen pelaaja sitten vuoden 2004 ja Emeka Okaforin, jolla ei ollut ainuttakaan NBA-ottelua. 
Davis pelasi Yhdysvaltain joukkueessa myös Espanjan MM-kilpailuissa 2014, missä maa voitti jälleen kultaa.

Muuta

Davisin persoonalliset kulmakarvat ovat synnyttäneet sittemmin tavaramerkillä rekisteröidyt sanonnat "Fear the Brow" ja "Raise the Brow".
Maunulan ulkoilumaja

Maunulan ulkoilumaja on ulkoilumaja Maunulanpuistossa Helsingissä. Sitä pitää yllä Helsingin Latu, joka on Suomen Ladun paikallisyhdistys. Majan ympäristössä on kesäisin ulkoilureittejä ja talvisin latuja.
Maja on alun perin ollut ampumaseuran rakennus. Majan vieressä sijaitsikin aiemmin ampumarata, joka toimi vuosina 1914–1962. Vanhan ampumaradan paikalla kasvaa nykyisin koivikkoa.
Kamila Skolimowska

Kuolema

Skolimowska menehtyi 26-vuotiaana maajoukkueensa harjoitusleirillä Vila Real de Santo Antóniossa, Portugalissa keskeytettyään kuntosaliharjoitteen. Aluksi epäiltiin hänen saaneen sydänkohtauksen, mutta ruumiinavaus osoitti kuolinsyyksi keuhkoveritulpan.
Leppälammi (Suodenniemi)

Maantiede

Järven pinta-ala on 13,6 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 250 metriä. Tulo-ojia on kaksi. Suurin on Sävijoki, joka tuo pohjoisen suuren suoalueen vedet etelään. Toinen on Torisevanoja, joka tuo vedet lännestä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa noin kaksi kilometriä pitkä Leppijoki, joka laskee Kourajärveen.
Järven rantaviiva on 2,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa ja moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Asutus sijaitsee kauempana lukuun ottamatta loma-asuntoja, joita on kaksi.
Sininiskaiibis

Koko ja ulkonäkö

Sininiskaiibis kasvaa 75–85 senttimetriä pitkäksi. Niskassa on sinisävyinen kaulus. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta, niskassa töyhtömäinen harja. Kasvot ovat kaljut ja jalat punertavat.

Levinneisyys

Sininiskaiibiksiä elää Kambodžassa, Vietnamissa, Laosissa, Indonesiassa.
Laugardalsvöllur

Laugardalsvöllur on jalkapallo- ja yleisurheilustadion Reykjavíkissa. Se on Islannin kansallisstadion, jossa muun muassa Islannin jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa. Se on myös pääsarjaseura Fram Reykjavíkin kotikenttä. Stadionin yleisöennätys on 20 204, 18. elokuuta 2004 Islannin ja Italian välisessä jalkapallomaaottelussa, jonka kotijoukkue voitti maalein 2–0.
Eyvind Skeie

Eyvind Skeie (s. 5. marraskuuta 1947) on norjalainen pappi, kirjailija ja virsirunoilija.
Skeie syntyi Askøyssa Bergenissä. Käytyään Bergernin kadetraalikolun hän opiskeli teologiaa Oslossa Menighetsfakultetetissa 1968–1972, valmistui teologian kandidaatiksi 1972 ja vihittiin papiksi 1974. Vuosina 1975–1980 hän työskenteli Grønnåsenin seurakunnassa Tromssassa. Hän on työskennellyt myös Vår kirke -lehden toimittajana sekä Oslon Kaupunkilähetyksessä, Oslon Tuomiokirkkoseurakunnan pappina ja vuodesta 1985 vapaana kirjailijana, virsirunoilijana ja luennoitsijana.
Skeie on kirjoittanut useita lastenohjelmia Norjan yleisradiolle (NRK) ja hän on julkaisussut runokokoelmia sekä kertomuksia lapsille ja aikuisille. Ensimmäinen runokokoelma Det vi har sett og hørt ilmestyi 1971. Skeie on osallistunut myös kansainnväliseen yhteistyöhön etenkin uskonnonvapauden puolesta.
Skeie on aikamme merkittävimpiä norjalaisia virsirunoilijoita. Hän on kirjoittanut yli 650 virttä ja tehnyt yhteistyötä monien norjalaisten säveltäjien kanssa. Vuonna 2007 hän julkaisi omia virsiään sisältävän virsikirjan 316 salmer og sanger. Hänen virsiä on luonnehdittu moderneiksi ja ilmaisultaan rohkean uusiksi. Kaikkiaan hän on kirjoittanut toista tuhatta laulutekstiä ja julkaissut nelisenkymmentä kirjaa. Hänen virsiään on kaikkien Pohjoismaiden kirkkojen virsikirjoissa. Norjan kirkon virsikirjassa on 38 hänen kirjoittamaansa ja 17 kääntämäänsä virttä.  Hän on kirjoittanut myös viime vuosina suosituksi tulleen joululaulun Loistaa (Tenn lys), joka on norjalaisen säveltäjän Sigvald Tveitin säveltämä.
Louvre

Rakennuksen historia

Filip II Augustin hallituskaudella, vuosina 1190–1202, Louvren paikalle alettiin rakentaa linnoitusta. 
Keskiaikaisesta linnoituksesta on jäljellä vain sen perustukset alueen kaakkoiskulmassa. Linnoitusta laajennettiin varsinkin Kaarle V:n aikana vuodesta 1358 lähtien, jolloin Louvren ympärille rakennettiin puolustusmuurit. Samalla Louvresta tehtiin kuninkaan asuinpaikka. Vuonna 1546 Frans I päätti muuttaa linnoituksen renessanssityyliseksi palatsiksi, jolloin se rakennettiin lähes kokonaan uudestaan. Sen pääsuunnittelijoina toimivat arkkitehti Pierre Lescot ja kuvanveistäjä Jean Goujon.
Palatsiin rakennettiin myöhemmin joukko lisärakennuksia. Katariina de’ Medici rakennutti eteläisemmän niistä pitkistä siipirakennuksista, jotka yhdistivät Louvren Tuileries’n palatsiin. Ranskan kuninkaat hankkivat palatsiinsa suuren joukon taideteoksia, joita siitä lähtien on säilytetty Louvressa. Louvre oli Ranskan kuninkaiden asuinpaikkana siihen saakka, kunnes Ludvig XIV siirsi hovin Versaillesiin. Sen jälkeen Louvre toimi kuninkaan suostumuksella monien taiteilijoiden asuin- ja työtiloina. Jo Ludvig XV suunnitteli Louvren avaamista yleisölle taidemuseoksi, mutta tämä toteutui vasta Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Vuonna 1793 Ranskan tasavalta perusti Louvren tiloihin museon, jossa tehtävässä se palvelee edelleen.
Natalin provinssi

Historia

Kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin vuonna 1910, Natalin provinssi muodostettiin entisestä Natalin siirtomaan alueesta. Vuonna 1961 liitto äänesti erosta Brittiläisestä kansainyhteisöstä sekätasavaltaisesta valtiomuodosta. Natal oli ainoa provinssi joka äänesti ehdotusta vastaan. Etelä-Afrikka erosi kansainyhteisöstä ja siitä tuli tasavalta samana vuotena. Natal sai kuitenkin pitää kruununsa vaakunassaan.
Vuonna 1994 ensimmäisten kaikille roduille avointen vaalien jälkeen vanhat provinssit ja asuinalueet järjestettiin uudelleen eikä Natalin provinssia enää ole.
5. miinalaivue

5. miinalaivue (lyh. 5. MILV, aik. 5. MiLv) oli merivoimien operatiivinen joukkoyksikkö. Laivue kuului Suomenlahden Meripuolustusalueeseen ja sen tukikohta oli 7. ohjuslaivueen tavoin Kirkkonummen Upinniemessä. Laivueen tehtävänä oli ylläpitää miinoitus- ja miinantorjuntavalmiutta Suomenlahdella. 5. miinalaivue lakkautettiin Suomenlahden meripuolustusalueen tavoin vuoden 2015 alussa puolustusvoimauudistuksen yhteydessä.
Miinoittamisen ohella laivueen tehtäviin kuului puolustusvoimien sukeltajakoulutus, joka toimeenpantiin raivaaja- ja taistelusukeltajalinjoilla.

Historia ja perinteet

Suomenlahden Laivaston Miinalaivue, joskus myös Suomenlahden Miinalaivue, perustettiin 1. heinäkuuta 1994 ja sen nimi muutettiin 9. heinäkuuta 1998 Suomenlahden Meripuolustusalueen 5. miinalaivueeksi merivoimien organisaatiouudistuksen myötä. Samalla laivueeseen liitettiin Merivoimien sukeltajakurssi. Sukeltajakurssin nimi muutettiin 1.1.2007 Sukeltajakouluksi. Sukeltajakoulu kouluttaa kaikki Suomen taistelusukeltajat.
Miinalaivueen komentajana ovat 2000-luvulla palvelleet komentajat Taisto Vanhamäki ja Petri Heilanen. Sukeltajakurssin tunnettuja johtajia on ollut 1990-luvulla kapteeniluutnantti Veli-Petteri Valkama.
5. miinalaivue vaali miinalaiva Riilahden muistoa ja vietti perinnepäiväänsä 23. elokuuta, jolloin Riilahti upposi Tiiskerin majakan kaakkoispuolella vuonna 1943.
Agiadit

Agiadit olivat toinen kahdesta kuninkaallisesta Spartan kuningassuvusta, ja sitä pidettiin arvokkaampana kuin eurypontideja.
Agiadien kantaisänä pidettiin myyttistä Herakleen jälkeläistä Eurysthenestä, joskin suvun nimi juontaa juurensa tämän pojasta, Agis I:stä. Suvulla oli yleensä enemmän valtaa Spartan politiikassa eurypontideihin verrattuna, ja sen merkittävimpiä kuninkaita olivat Kleomenes I ja Leonidas I.
Tapio Piirainen

Tapio Piirainen (s. 1954) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on valmistunut elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1996, mutta on työskennellyt ohjaajana ja käsikirjoittajana Yleisradion TV1:ssä jo vuodesta 1989 alkaen.
Piirainen tunnetaan juuri Yleisradiolle tehdyistä televisioelokuvista ja -sarjoista Kuhmon huumaa (1989), Viimeiset siemenperunat (1993), Kissa ja Varjo (1993), Siivoton juttu (1997), Poliisin poika (1998), Nyrölä 3 (2004), Bodomin legenda (2006), Suuri performanssi (2008), Glenn (2008), Punainen nauha (2012) Lumihiutalemuodostelma (2012) ja Linnan juhlat (2017). Harri Nykäsen rikoskirjoihin pohjautuva 12-osainen televisiosarja Raid (2000) toi Piiraiselle sekä parhaan ohjauksen että käsikirjoituksen Venlan ja poiki myös jatkokseen teatterielokuvan Raid (2003).