Oksitaani

Johdanto

On kiistanalaista, onko lainkaan olemassa yhtä ainoaa oksitaanin kieltä vai pitäisikö tiettyjä murteita kuten gascon pitää omina kielinään. Toisaalta muun muassa Nykysuomen sanakirjan sivistyssanakirjassa vuodelta 1977 oksitaani määriteltiin vielä provensaalin etelämurteeksi.

Oksitaanin nimiä

Oksitaania nimitetään joskus virheellisesti provensaaliksi, joka kuitenkin on vain yksi oksitaanin murteista. Vuosisatojen kuluessa oksitaanilla on ollut liuta nimiä: lenga romana, roman, limousin, raimondin, gascon, catalan, provençal, lingua occitana, occitanique ja occitanien.
Ranskan kielen termiä patois on käytetty oksitaanin yhteydessä, joskus jopa puhujien itsensä käyttämänä. Tämä vähättelevä nimitys merkitsee valtakielen vaikeasti ymmärrettävää murretta, jota puhuu maaseutuväestö, jonka nähdään olevan alemmalla kulttuuritasolla. Koska oksitaani kuitenkin on ranskan rinnalla latinasta kehittynyt oma kielensä, tämä merkitys on virheellinen. Tämä painostava asenne, jonka tarkoituksena on ollut hylkiä oksitaania ja vahvistaa ranskan kielen asemaa, on kuitenkin onnistunut vaikuttamaan oksitaanin puhujiin, jotka ovat alkaneet ajatella puhuvansa vain ”huonoa ranskaa”.

Aakkoset

Oksitaanin aakkosto on: a, b, c, d, e, f, g, h, i, j, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v, x ja z. Kirjaimet k, w ja y puuttuvat.

Oksitaanin ja katalaanin suhde toisiinsa

Katalaanin ja oksitaanin on usein katsottu olevan keskenään erittäin läheisiä kieliä ja niiden keskinäistä suhdetta voidaan pitääkin läheisempänä kuin katalaanin ja espanjan. Joskus myös gasconin murteen voidaan katsoa olevan kauempana muista oksitaanin murteista kuin katalaanista. Joskus katalaania ja oksitaania on virheellisesti pidetty yhtenä kielenä, koska Aragonian kuningaskunnan aikana 1000–1400-luvuilla oksitaanilla oli vahva asema ulkopolitiikan ja kulttuurin kielenä. Lisäksi oksitaanin kirjakieli luotiin ennen katalaanin normistoa, mistä johtuen katalaania äidinkielenään puhuvat kirjailijat ja runoilijat kirjoittivat usein oksitaaniksi. Katalaanin (tai valenciaanin) käytön ilmaisuvoimaisen puolesta runoudessa toimi muun muassa Beniarjóssa asunut ja gandialaisenakin tunnettu runoilija Ausiàs March 1400-luvun alussa. 
Oksitaani ja katalaani eroavat nykyään muun muassa ortografioidensa osalta. Oksitaania kirjoitetaan tavalla, joka on lähempänä keskiaikaista kirjoitusasua, kun taas katalaanit ovat valinneet lähemmin omaa lausumistaan vastaavan ortografian (esimerkiksi loppu-n:n puuttuminen sanassa català ’katalaani’). Valtaosa oksitaanin puhujista elää Ranskassa, kun taas katalaanin puhujista selvä enemmistö Espanjassa. Myös kielten sanastot ovat vuosien aikana eriytyneet ja molempien kielten sisäiset alueelliset variaatiot ovat eriyttäneet kieliä toisistaan.

Esimerkkejä

Provensaalin murretta: ”O divin arc de seda! immensa, etèrna e sublima clemença! Vese una terra nòva, un solèu que fai gaug.” Vapaa käännös: ”Oi jumalainen sateenkaari! valtava, ikuinen ja jalo laupeus! Näen uuden maan, auringon joka riemastuttaa.” – Frédéric Mistralin teoksesta Mirèio (paremmin tunnettu nimellä Mireille)
(lengadocian murretta: ”O divin arc de seda! immensa, etèrna e sublima clemença! Vesi una terra nòva, un solèlh que fai gaug.”)
Gasconin murretta: ”On ès? On ès adara? On ès? E sabs desempuish quant de temps non m'as pas hèit novèlas?” Vapaa käännös: ”Missä olet? Missä olet nyt? Missä olet? Tiedätkö kuinka kauan siitä on kun viimeksi kerroit minulle, mitä sinulle kuuluu?” – Marilis Orionaan kappaleesta ”Gabriel”
(lengadocian murretta: ”Ont ès? Ont ès ara? Ont ès? Sabes dempuèi quant de temps m'as pas donat de novèlas?”)

Muuta

Oksitanialla on oma jalkapallojoukkue, joka ottaa osaa kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn ulkopuolisille joukkueille tarkoitettuihin NF-Boardin kilpailuihin.