google/wiki40b huggingface dataset:
Odert W. Renell

Odert Wilhelm Renell (vuodesta 1906 lähtien Vilho Tapio, 27. heinäkuuta 1876 Ruovesi – 1951 Kälviä) oli suomalainen rakennusmestari. Hänen isänsä oli valtion ensimmäisen luokan rakennusmestari ja maanmittari Karl Henrik Renell. Odert Renell suomalaisti nimensä vuonna 1906.
Renell opiskeli Helsingissä teollisuuskoulussa vuosina 1896–1898 ja 1900. Tunnetuin Renellin suunnittelema rakennus on Kälviän kirkko, joka valmistui 1905. Lehtiartikkelin mukaan kirkon rakentamiseksi oli saatu ehdotukset kolmelta rakennusmestarilta: Renelliltä, Kurikalta ja Jäväjältä. Renellin suunnitelma valittiin uuden kirkon rakentamisen pohjaksi. Siihen tehtiin kuitenkin muutoksia Kurikan ja Jäväjän suunnitelmaehdotuksista, joten kirkkoa voidaan pitää kolmen rakennusmestarin yhteissuunnitelmana. Kirkko on muun muassa korkeampi kuin mitä Renell oli alun perin ajatellut.
Renell kävi useaan otteeseen Yhdysvalloissa. Ensimmäinen oleskelu oli noin vuoden mittainen, hän lähti matkaan heti Kälviän kirkon valmistumisen jälkeen. Matkan jälkeen Vilho Tapio suunnitteli ja rakennutti itselleen ja perheelleen kodin Kälviälle. Tapio asui huomattavan osan työurastaan Yhdysvalloissa ja palasi viimeiseltä Amerikanmatkaltaan vain kuukausia ennen kuolemaansa vuonna 1951. Yhdysvalloissa Vilho Tapio suunnitteli sekä yksityistaloja että julkisia rakennuksia, Suomessa pääasiassa asuintaloja.

Kälviän kirkosta

Kirkon suunnittelusta on kirjattu kirkonkokouksen pöytäkirjaan seuraavaa:
»Korjaustyössä on otettava noudatettavaksi Kurikan et Lönngvistin tekemä pohjapiirustus, joka on sama kuin nykyisessä kirkossa.»
(Kälviän kirkonarkisto. Kirkonkokouksen pöytäkirja 27.9.1904)
»Samoin seinäin ja akkunain suhteen hyväksytään pääasiassa Kurikan et Lönngvistin tekemä piirustus muuten, mutta seinät on korotettavat seitsenmetrisiksi ja akkunat samassa suhteessa, sekä eteisten etupuolelle tehtävä akkuna, ja eteisten yläpuolelle muodostettava frontti samaan suuntaan kuin Renellin piirustuksissa.»
(Kälviän kirkonarkisto. Kirkonkokouksen pöytäkirja 27.9.1904)
Mabel Collins

Mabel Collins (9. syyskuuta 1851 – 31. maaliskuuta 1927) oli teosofinen vaikuttaja ja kirjailija. Collins toimitti yhdessä H. P. Blavatskyn kanssa teosofista Lucifer-aikakauslehteä.
Kimmo Jylhämö

Kimmo Jylhämö on suomalainen toimittaja, joka käsittelee kirjoituksissaan filosofisia ja poliittisia aiheita. Vuodesta 2015 hän on työskennellyt Vastapainon toimitusjohtajana.
Jylhämö toimi Voima-lehden päätoimittajana vuosina 2004–2014. Lisäksi hän on toiminut Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n toiminnanjohtajana.
Jylhämö on tarkastellut filosofisissa julkaisuissaan muun muassa Slavoj Žižekin filosofiaa ja julkaissut Zizekin poliittista filosofiaa käsittelevän haastattelukirjan.
Tietoturva (yhdistys)

Tietoturva ry on suomalainen, vuonna 1997 perustettu tietoturva-ammattilaisille suunnattu yhdistys, joka edistää tietoturvallisuutta ja tietoturvatietoutta. Yhdistys on Tietotekniikan liiton (TTL) valtakunnallinen teemayhdistys.

Alkuvaiheet tietoturvakerhona

Tietoturva ry on perustettu lokakuussa vuonna 1997 Helsingin tietojenkäsittely-yhdistyksen HETKYn tietoturvakerhon seuraajaksi. Kerhon toiminta oli käynnistynyt marraskuussa vuonna 1987, jolloin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Juhani Saari. Kerhon työryhmien työn seurauksena syntyi mm. Tietoturvallisuus etätyössä -kirja (toim. Helvi Salminen, Suomen ATK-kustannus, 1997 ISBN 951-762-539-1).

Yhdistyksen nykyvaiheet

Yhdistyksellä on lokakuussa 2012 yli 800 henkilöjäsentä ja noin 50 yhteisöjäsentä. Se on siten Suomen suurin turvallisuusalan yhdistys. Yhdistys on voittoa tavoittelematon ja se toimii vapaaehtoisvoimin. Yhdistys ei toimi työmarkkinoilla.
Yhdistyksen sääntömääräisenä tarkoituksena on toimia jäsentensä yhdyssiteenä, tukea jäsenten pyrkimyksiä kehittää ja ylläpitää tietoturvatoiminnan ammattitaitoa sekä edistää tietoturvallisuutta ja hyvien tietoturvatapojen noudattamista kaikilla tietoturvallisuuden osa-alueilla. Yhdistyksen toimintamuotoja ovat mm. seminaarit, keskustelutilaisuudet, yritysvierailut, osallistuminen tietoturva-alan messuille ja kansainvälisten tietoturvasertifiointien edistäminen. Yhdistyksellä on myös tietoturva-alan työpaikkapörssi ja puhujapankki tietoturva-alaa hallitsevista asiantuntijoista.
Tietoturva ry:n yhteydessä toimivat myös vuonna 2011 toimintansa aloittanut yksityisyyden suojaan ja tietosuojaan keskittynyt osaamisyhteisö (osy) Privacy-OSY sekä vuonna 2012 käynnistynyt Hallinnollisen tietoturvan osaamisyhteisö.
Yhdistyksen puheenjohtajana vuonna 2014 toimii Antti Pirinen. Yhdistyksen viimieisimmät puheenjohtajat ovat olleet Juha Lappi 2011–2013, Pete Nieminen 2008–2010 ja Jari Pirhonen 2006–2007.
Tietoturva ry:n englanninkielinen nimi ja lyhenne on Finnish Information Security Association (FISA) ja ruotsinkielinen nimi Informationssäkerhet r.f. Suomenkielisenä lyhenteenä on käytössä TTry.

Kumppanit ja yhteistyö

Tietoturva ry on (ISC)²-konsortion CISSP-kumppani (Certified Information Systems Security Professional) Suomessa ko. ammatillisen tietoturvasertifioinnin järjestämisessä ja toiminut aikaisemmin konsortion ns. ALIG-kumppanina (Affiliated Local Interest Group).
Lisäksi yhdistys tekee yhteistyötä tietoturvan osaamiskeskuksen SANS:in kanssa järjestäen kokeneille tietoturva-ammattilaisille suunnattuja avoimia kursseja sekä tukien kursseihin liittyviä GIAC-sertifionteja.
Yhdistys toimii yhteistyössä myös OWASP-hankkeen (Open Web Application Security Project) Suomen Helsinki Chapter -alajaoksen (OWASP Finland) kanssa.
Yhdistyksen jäsenistöstä vuonna 2007 naisia oli noin 14%.
Eläinten rektaalitutkimus

Rektaali- eli peräsuolitutkimus kuuluu eläinlääkinnän perustoimenpiteisiin. Tutkimuksen avulla saadaan palpoimalla paljon tietoa lisääntymiselimistä, tiineydestä, paksu- ja umpisuolesta, jopa munuaiset voidaan useimmiten tunnustella. Rektaalitutkimuksessa tarvitaan apuna vain suojahansikas sekä mahdollisesti suojaesiliina. Lehmät voidaan yleensä tutkia ilman varotoimenpiteitä, hevosten tutkimisessa käytetään erilaisia potkunestomenetelmiä. Nykyisin rektaalitutkimuksen apuna käytetään usein ultraäänilaitetta, jolla nähdään alkutiineydet ja pystytään määrittämään kiiman vaiheet esimerkiksi keinosiemennystä varten. Hevosilla ultraäänitutkimus on kaksoistiineyksien torjumiseksi rutiinitoimenpide. Uuhen (lammas) ja emakon (sika) rektaalitutkimukset ovat myös mahdollisia mikäli eläin on kookas tai tutkijan kädet sirot.
Jérôme Valcke

Jérôme Valcke (s. 6. lokakuuta 1960) on ranskalainen jalkapallovaikuttaja ja Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n pääsihteeri vuodesta 2007. Hän aloitti uransa jalkapallon parissa ranskalaisen Canal+-kanavan toimittajana. Vuodesta 2003 vuoteen 2007 Valcke toimi FIFA:n finanssipäällikkönä, kunnes pääsihteerin virassa vuodesta 2007 asti ollut Urs Linsi siirtyi pois tehtävästään. Näin Valcke peri viran ja hänestä tuli ensimmäinen ei-sveitsiläinen pääsihteeri sitten Dr. Ivo Schrickerin ja vuoden 1951. Valcke on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Äidinkielensä ranskan lisäksi hän puhuu englantia, saksaa ja espanjaa.
Romain Puértolas

Romain Puértolas (s. 1975 Montpellier, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Puértolas on koulutukseltaan poliisi, ja hän on työskennellyt rajavartiolaitoksella. 
Puértolasin esikoisromaani Fakiiri joka juuttui Ikea-kaappiin oli myyntimenestys. Ranskankielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2013 ja suomennos seuraavana vuonna. Kirjan oikeudet on myyty yli 30 maahan. 
Puértolas voitti esikoisromaanillaan Grand Prix Jules Verne -palkinnon. Teos oli myös ehdolla Renaudot-palkinnon saajaksi.
Kosmologinen todistus

Uuden ajan keskustelua

Alkuräjähdysmallia on pyritty tulkitsemaan myös kosmologisen todistuksen mukaisesti. Näitä tulkintoja arvosteli muun muassa neuvostoliittolainen tähtitieteilijä Viktor Ambarzumjan. Ambarzumjanin mukaan aine pyrkii muodostamaan yhä uudenlaisia järjestelmiä, kun siirrytään pienemmistä järjestelmistä suurempiin. Ambarzumjanin mukaan voidaan kuvitella, että aine voi muodostaa äärettömän määrän erilaisia, sisäkkäisiä järjestelmiä, joista ihminen on toistaiseksi havainnut kvarkkien ja havaitsemamme kaikkeuden väliset järjestelmät. Ambarzumjanin mukaan mikään ei estä ajattelemasta kaikkeutta äärettömäksi ja ikuiseksi. Hänen mukaansa havaitsemaamme osaa kaikkeudesta ei voida kutsua kaikkeudeksi, koska on mahdollista, että havaittu osa kaikkeutta on vain osa suurempaa järjestelmää, joka voi puolestaan olla osa suurempaa järjestelmää ja niin edelleen. Ambarzumjan varoitti tekemästä ihmisen lähiympäristöä koskevista havainnoista liian pitkälle meneviä johtopäätöksiä koko kaikkeuden suhteen. Ihmisen toistaiseksi havaitsemaa kaikkeuden osaa Ambarzumjan kutsui metagalaksiksi. Voi olla olemassa muita samanlaisia metagalakseja, jopa ääretön määrä.
Kosmologi Stephen Hawkingin näkemyksen mukaan kaikkeus on syntynyt ilman jumalan vaikutusta. Hänen mukaansa voidaan nähdä, että alkuräjähdys on ollut johdonmukainen seuraus fysiikan laeista. Kirjassaan Ajan lyhyt historia Hawking pitää jumalan olemassaoloa mahdollisena. Vuonna 1992 löydettiin toisesta aurinkokunnasta ensimmäinen tähteä kiertävä planeetta. Tämä sai Hawkingin tarkistamaan käsitystään sikäli että planeetan löytäminen osoitti Hawkingille, ettei ihmisten aurinkokunta ole kaikkeudessa keskeisessä asemassa. Kaikkeutta ei ole luotu vain palvelemaan ihmistä.
The World Ends with You

Pelaaminen

Pelin tapahtumat sijoittuvat Tokion Shibuyaan, joka on suunniteltu peliin maamerkkejä myöten. Pelissä seurataan Neku Sakurabaa, joka on kuollut ja osallistuu rinnakkaisessa Shibuyassa ”Reaper's Gameen” (suom. elonkorjuupeli), jonka pelaamalla loppuun, hän voisi herätä taas henkiin. Taistelutekniikassa käytetään samaan aikaan kahta eri näyttöä, eli toisin sanoen pelataan samaan aikaan kahdella eri hahmolla. Tässä pelissä käytetään myös erilaisia liikeratoja alemmalla kosketusruudulla ja huudetaan tai puhalletaan mikkiin. Pelissä käytetään myös pinssejä, jotka kukin antavat erilaisia iskumahdollisuuksia taistelussa.

Päähahmot

Neku Sakuraba on pelin 15-vuotias päähahmo. Hänen paras ystävänsä oli kuollut jonkin aikaa ennen pelin tapahtumia, mistä johtuen hän suhtautui ihmisiin hyvin välinpitämättömästi. Pelin alussa hän herää keskeltä suojatietä Shibuyasta. Hän tapaa Shikin, joka selittää hänelle Reaper's Gamen sääntöjä. Muistot kuolemastaan, olivat Nekun ensimmäisen viikon pääsymaksu. Ja hän joutuu toistamaan pelinsä kahdesti. Pelin edetessä Neku alkaa suhtautua myönteisemmin muihin ja saada takaisin muistonsa siitä kuinka päätyi peliin.
Shiki Misaki on Nekun liittolainen ensimmäisen viikon ajan. Shiki ottaa paikan Nekun parhaana ystävä ja toimii Nekun moraalisena tukena. Shiki ei ikinä luovu täytetystä pehmolelu-ystävästään, Mr. Mewistä. Hänen pääsymaksunsa peliin oli hänen todellinen ulkonäkönsä, sillä ulkonäkö, jolla hän osallistui peliin kuului hänen ystävälleen, Erille. Ensimmäisen viikon lopussa vain hänet suostuttiin lähettämään takaisin elävien Shibuyaan, mutta hän joutui pääsymaksuksi Nekun toisesta viikosta.
Yoshiya Kiryu (Joshua) on Nekun liittolainen toisella viikolla. Joshua on kiero ja juonikas myös 15-vuotias poika. Mutta koska hän oli laiton pelaaja, Neku joutui Reaper's Gameen vielä kolmanneksi viikoksi. Neku tajuaa muistinsa palatessa, että Joshua oli ampunut häntä ja siten tuonut osaksi Reaper's Gamea. Joshua paljastui lopulta myös pelin "Säveltäjäksi" (engl. Composer), joka päättää pelin säännöt ja pelaajien kohtalon sekä on Reapereiden johtaja. Hän halusi tuhota koko Shibuyan ja oli käyttänyt Nekua nähdääkseen, että olisiko Shibuya säästämisen arvoinen.
Daisukenojo Bito (Beat) on Nekun täydellinen vastakohta, vaikka he ovatkin saman ikäisiä. Hänellä on kova ulkokuori, mutta iso sydän. Hänellä on sisko nimeltä Rhyme. Toisena päivänä Beat väittää ensitapaamisellaan Nekua ja Shikiä Reapereiksi, koska ei pysty lukemaan heidän ajatuksiaan. Beatista tuli Reaper, kun hän yritti herättää siskoaan henkiin, ja hän ryhtyy Nekun liittolaiseksi kolmannella viikolla.
Raimu Bito (Rhyme) tapaa Shikin ja Nekun ensimmäisen kerran toisena päivänä, jolloin hänen isoveljensä Beat yrittää lukea heidän ajatuksensa. Neljäntenä päivänä Rhyme ja Beat aloittavat kisan Nekua ja Shikiä vastaan. Kisan päätteeksi ”maalipaikalle” on viritetty ansa, mutta Rhyme pelastaa isoveljensä tuuppaamalla tämän syrjään ja uhraamalla itsensä. Rhymellä roikkui kaulassaan kello-riipus, jonka oli saanut isoveljeltään.
Montes Claros

Montes Claros [- kla:-], on kaupunki Brasiliassa, Minas Geraisin osavaltiossa. Asukkaita siellä oli 306 000 vuonna 2000. Montes Claros on kauppa- ja teollisuuskeskus. Sen lähistöllä on Serra do Espinhaçon alue jalokiviesiintymineen.
Aino-taru

Taustaa

Gallen-Kallela maalasi Aino-tarusta kaksi versiota, joista ensimmäinen valmistui Pariisissa vuonna 1889 ja kuuluu nykyään Suomen Pankin kokoelmiin. Tullessaan Suomeen vuonna 1889 Aino-triptyykki herätti suurta innostusta. Kun Gallen-Kallelan ystävä ja useiden muotokuvien tilaaja professori Edvard Neovius osti taulun, päätti Suomen senaatti tilata siitä toisinnon.
Gallen-Kallela itse ei ollut tuolloin syntyneeseen lopputulokseen tyytyväinen, vaikka Suomessa maalaus saikin kehuja. Esimerkiksi suomalaiselta näyttävän mallin löytäminen oli ollut vaikeaa. Kun senaatti tilasi maalauksesta toisinnon valtion kokoelmiin, hänelle tarjoutui mahdollisuus parantaa edellisestä.
Innoitusta maalaukseensa Gallen-Kallela sai ollessaan tuoreen Mary-vaimonsa kanssa häämatkalla Kainuussa. Suurin osa luonnoksista syntyi matkalla, mutta lopullinen teos valmistui Helsingissä, taiteilijan ateljeessa Malmilla. Luonnosten ohella on säilynyt pino valokuvia, joissa Ainon mallina toiminut Gallen-Kallelan vaimo Mary juoksentelee rantavedessä ja pärskyttää vettä. Keskimmäisen kuvan taustanäkymän mallina toimi maisema Lentuan järvellä Kuhmossa.
Väinämöisen alkuperäinen malli oli Kuhmon Lentiirassa asunut Elias Ahtonen eli ”Rimmin Uljaska”. Keskimmäisen taulun Ainon alkuperäisenä mallina taas toimi Gallen-Kallelan oppaana kulkeneen Renne Haverisen tytär. Kun Gallen-Kallela palasi Helsinkiin, Mary sai esittää myös Väinämöistä: hän pukeutui partaan, puki ylleen Väinämöisen vaatteet ja seisoskeli kärsivällisesti pusikoissa, kun taiteilija teki työtään. Maryn ompelemia ovat lisäksi kaikkien maalauksessa nähtävien vaatteiden mallit. Teoksen laitimmaisissa kuvissa Ainon ranteessa näkyy rannerengas, jonka Gallen-Kallela oli antanut vaimolleen huomenlahjaksi.

Valmis teos

Aino-taru koostuu kolmesta osasta. Vasemmalla puolella on Väinämöisen ja Ainon kohtaaminen metsässä. Tällöin Väinämöinen ihastuu nuoreen neitoon ja päättää saada tämän omakseen. Toisessa eli oikeanpuoleisessa osassa Aino on tehnyt ratkaisunsa ja valinnut ennemmin kuoleman kuin epämiellyttävälle kosijalle menemisen. Kuvassa Vellamon, veden jumalattaren, neidot kutsuvat nuorta Ainoa luoksensa. Kolmannessa osassa keskellä kalaksi muuttunut Aino on joutunut Väinämöisen onkeen ja pakenee pilkaten. Kohtaus tulkitaan usein Väinämöisen kosinnaksi ja tarinan toiseksi osaksi.
Akseli Gallen-Kallela loi teoksestaan kokonaisvaltaisen taideteoksen. Hän valmisti itse koristeveistokselliset taulun kehykset, jotka hän maalasi kultamaalilla. Kehyksiin on kopioitu taiteilijan Karjalassa näkemien vanhojen hirsitalojen koristeaiheita. Kehyksiin Gallen-Kallela kirjoitti myös Ainon tarun kaikille niille katselijoille, jotka eivät tarua ennestään tunne.
Nokiliitäjä

Koko ja ulkonäkö

Pituus on 40–50 cm, siipien kärkiväli 95–110 cm ja paino noin 800 g.

Levinneisyys

Nokiliitäjät pesivät eteläisen pallonpuoliskon pikkusaarilla pääasiassa Uuden-Seelannin, Falklandsaarten ja Tulimaan ympäristössä. Maailman populaatio on kooltaan noin 20 miljoonaa yksilöä. Ne ”talvehtivat” heinäkuussa muun muassa Norjassa. Niiden muuttomatkat kuuluvat maailman pisimpiin. Ne lähtevät muutolle pesinnän jälkeen maalis-toukokuussa ja lentävät Atlantin ja Tyynenmeren länsireunoja pohjoiseen, jossa ne subarktisille vesille päästyään kesä-heinäkuussa kääntyvät länteen ja palaavat etelään valtamerten itäreunoja pitkin syys-lokakuussa, ja saapuvat takaisin pesimäpaikoilleen marraskuussa. Ne muuttavat yksittäin, eivät parvissa. Laji on tavattu Suomessa 3 kertaa vuoteen 2006 mennessä, viimeksi 1991.

Elinympäristö

Valtameren saaret ja avomeri.

Lisääntyminen

Pesä on maankolossa, johon naaras munii yhden valkoisen munan. Emot hautovat vuorotellen mutta käyvät pesällä vain öisin välttääkseen lokkien ja fregattilintujen ryöstelyt. Uuden-Seelannin maorien perinteeseen kuuluu nokiliitäjien poikasten kerääminen ruuaksi Stewartsaarilla (Rakiura).

Ravinto

Nokiliitäjä syö kalaa, etupäässä anjovista, sekä mustekaloja ja äyriäisiä.
Pelipalvelinemulointi

Pelipalvelinemuloinnilla tarkoitetaan pelipalvelinohjelmistojen uudelleenkehittämistä sekä takaisinmallinnusta etenkin silloin, kun alkuperäinen palvelinohjelmisto ei ole julkisesti saatavilla. Palvelinemulointi on erityisen yleistä MMORPG-pelien yhteydessä, joilla on usein vain yksi virallinen palvelua tarjoava taho. Emuloitua palvelinta kutsutaan usein yksityispalvelimeksi (engl. private server).

Historia

Ensimmäiset palvelinemulaattorit ilmestyivät Ultima Onlinen myötä. Alan pioneerinä pidetään yleisesti UOX-emulaattoria (Ultima Offline eXperiment), joka julkaistiin vuonna 1996 tai 1997, ja jota seurasi valtava aalto erilaisia projekteja. MMORPG-pelien yleistyessä myös palvelinemulointi yleistyi ja käsite tuli tunnetummaksi.

Toiminta

Palvelinemulaattorit pohjautuvat vain harvoin alkuperäiseen lähdekoodiin. Käytännössä jokainen palvelinemulaattori on kehitetty takaisinmallintamalla alkuperäisen palvelimen ja asiakasohjelman välistä verkkoliikennettä, ja ovat kokonaan alkuperäistä koodia. Teknisesti ottaen palvelinemulaattori ei emuloi, vaan on alkuperäisen ohjelmiston klooni. Harvinaisissa tapauksissa alkuperäinen palvelinohjelmisto kokonaisuudessaan varastetaan, kuten esimerkiksi Ragnarok Onlinen AEGIS-ohjelmistolle kävi.

Käyttö

Emulaattoreiden tavallisin käyttökohde ovat yksityispalvelimet. Tässä käytössä tavanomaisimpia vetonauloja ovat sisällön muokattavuus, vapaus sekä maksuttomuus. Useat palvelimet tarjoavat myös muun muassa helpommin saatavilla olevaa sisältöä ja ominaisuuksia, jotka eivät ole saatavilla pelin virallisen julkaisijan palvelimilla. Vanhempien, elinkaarensa lopussa olevien pelien kohdalla ovat yleistyneet palvelimet, jotka pyrkivät tarjoamaan pelistä sellaisen version, joka ei ole enää saatavilla virallisilta tahoilta esimerkiksi sisältöpäivitysten vuoksi. Esimerkiksi EverQuest -pelin ympärille on kehittynyt faniprojekti, joka pyrkii tarjoamaan pelin sellaisena kuin se oli vuodesta 1999 eteenpäin.
Okslammi (Tammela)

Maantiede

Järven pinta-ala on 22,1 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 350 metriä. Siihen laskee useita suo-ojia, joista yksi tuo vettä puoli metriä ylemmältä Paskolammilta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,8 kilometriä pitkä suo-oja Pitkäjärvelle, joka virtaa siihen Munalammin kautta.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on luoteispuolelta soistunutta. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet Lautaportaan suunnalta.
Knut Svanljung

Knut August Svanljung (28. tammikuuta 1867 Vaasa – 7. maaliskuuta 1936 Vaasa) oli suomalainen rehtori, professori ja valtiopäivämies.
Svanljungin vanhemmat olivat oikeusneuvosmies Johan Kristian Svanljung (1829–1881) ja Sofia Lundman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1883 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888 ja filosofian lisensiaatiksi 1895.
Knut Svanljung oli Vaasan kansakoulujen tarkastajana 1899–1902 ja sitten Turun suomalaisen klassillisen lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen vanhempana lehtorina 1902–1933. Hän toimi myös koulun rehtorina vuodesta 1923 alkaen. Svanljung sai professorin arvonimen 1929. Hän oli mukana perustamassa Turun Historiallista Yhdistystä vuonna 1923 ja oli yhdistyksen puheenjohtajana 1925–1926. 
Svanljung osallistui säätyvaltiopäiville pappissäädyn edustajana 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli kuuden vuoden ajan Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Tasa-arvoinen Työmies

Tasa-arvoinen Työmies oli Jyväskylässä vuonna 1891 ilmestynyt aikakauslehti.
F. F. Brummerin ja Johan Pellikan toimittama kuukausilehti Tasa-arvoinen Työmies kertoi tavoitteekseen työväestön yhteiskunnallisen tasa-arvoisuuden, lupasi kiinnittää huomiota valtiollisiin ja taloudellisiin kysymyksiin sekä kannatti raittiusasiaa. Se ilmoitti olevansa jyrkästi suomenmielinen, kansanvaltainen ja uskonnollisesti vapaamielinen. Käytännössä lehti ei juurikaan pohtinut yhteiskunnallisia epäkohtia.
Lehdestä ehti ilmestyä vain seitsemän numeroa, kun Brummer luopui sen vastaavan toimittajan tehtävästä. Painoasiain ylihallitus hylkäsi metsäyrittäjänä kruununmetsistä käräjöineen Pellikan julkaisulupa-anomuksen ja myöhemmin uuden anomuksen hylkäsi myös kenraalikuvernööri. Tapaus herätti lehdistössä huomiota vuoden 1891 uuteen painoasetukseen liittyen, joka siirsi julkaisulupien myöntämisen kenraalikuvernöörille.
Kosenalanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (14.142) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Mohair

Mohairvilla on angoravuohesta saatavaa hienolaatuista, silkinkaltaista villaa. Angoravuohia on perinteisesti kasvatettu Etelä-Afrikassa, Turkissa, Pohjois-Amerikassa ja Kiinassa. Hienoin villalaatu saadaan nuoren vuohen pohjakarvoista. Ne ovat 150–200 mm pitkiä, 0,015–0,040 mm paksuja, kiharia ja silkinkiiltoisia. Niiden huopaantumis- ja vanuuntumiskyky on heikko, mutta kuiduista voi kehrätä mohairvillalankaa.
Myös mohairvillasta valmistettua kangasta sanotaan mohairiksi, samoin kuin päällystakkikangasta, jossa on joukossa mohairvillaa.
Mohairvillaa käytetään yleisesti mattoihin, miesten pukuhin, huiveihin ja neuleisiin. Mohair on kestävää, kiiltävää ja värjäytyy erinomaisesti. Se kestää vettä ja venytystä ja jopa hieman tulta, ei rypisty helposti ja eristää lämpöä erinomaisesti.
Jongleeraus

Jongleeraus on sirkustaiteeseen kuuluva fyysinen taito, jossa esineitä heitellään rytmikkäästi ja näyttävästi ilmaan ja otetaan kiinni niin, että ilmassa on yhtä aikaa useita esineitä. Jonglööriksi kutsuttu esiintyjä käyttää esityksessä yleensä käsiään, mutta niin sanotut antipudistit eli jalkajonglöörit käyttävät jalkojaan. Heiteltäviä esineitä voivat olla pallot, renkaat, keilat tai mitkä tahansa arkiset esineet, tulijongleerauksessa palavat soihdut. Jonglöörit voivat esiintyä paitsi yksin myös pareittain tai isompana ryhmänä, jolloin osallistujat heittelevät esineitä myös toisilleen.

Historia

Varhaisimmat jongleeraukset tunnetaan hautapiirroksista muinaisesta Egyptistä noin 1900–1700-luvulta eaa. Myös muissa sivilisaatiossa, kuten Kiinassa, Intiassa, Kreikassa, asteekeilla ja Polynesiassa, on ollut samanlaista esitysperinnettä. Keskiajalla Euroopassa viihdyttäjät esiintyivät matkalaisille etenkin pyhiinvaellusreittien varsilla.
Vuonna 1768 avatussa Philip Astleyn sirkuksessa jonglöörit esiintyivät tiettävästi ensi kerran sirkusnäytöksen päänumerona.

Etymologia

Sana jonglööri on ilmeisesti peräisin latinan sanoista iocus ’vitsi’ ja ioculor ’pilailla’ tai ’ilvehtiä’. Niistä on muodostunut muinaisranskan jogler ja keskiajan englannin jogelen.