google/wiki40b huggingface dataset:
Chalkídan arkeologinen museo

Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Museoesineisiin lukeutuu löytöjä muun muassa Mánikan varhaisen helladisen kauden asutuksesta ja hautausmaalta; mykeneläisen ja geometrisen kauden keramiikkaa ja figuriineja; klassisen ja hellenistisen kauden veistoksia, keramiikkaa ja rahoja antiikin Khalkiin, Eretrian ja Karystoksen kaupungeista; sekä roomalaisen kauden veistoksia Khalkiista ja Aidepsoksesta.
Merkittäviin museoesineisiin kuuluvat muun muassa paleoliittisen ja neoliittisen kauden työkalut; Mánikasta löydetty keramiikka sekä luusta ja pronssista tehdyt varhaishelladiset figuriinit 2000-luvulta eaa.; Vromoúsasta löydetty maalattu rhyton mykeneläiseltä kaudelta 1000-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta eaa.; kuros-veistosten osat 500-luvulta eaa.; istuvaa naista esittävä hautakivi 400-luvulta eaa.; Demeterin tai Kybelen kuvapatsas 300-luvulta eaa.; Dionysosta ja Plutonia esittävä votiivireliefi Karystoksesta samoin 300-luvulta eaa.; hellenistisen kauden hautausmaalta löydetty urheilijan kultainen seppele; Khalkiista löydetty päätön Apollonia esittävä patsas, joka on roomalaisaikainen kopio; sekä Aidepsoksen roomalaisesta kylpylästä löydetty Antinooksen patsas keisari Hadrianuksen kaudelta.
Tyhjä joukko

Tyhjä joukko on joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota.  Tyhjän joukon merkki on isohko poikkiviivallinen ympyrä ∅, mutta vaihtoehtoisesti tyhjää joukkoa voidaan merkitä myös tyhjillä aaltosulkeilla {} tai joskus pienellä epsilon-kirjaimella ε. Epätyhjä joukko A puolestaan on joukko, joka ei ole tyhjä joukko. Tällöin merkitään A ≠ ∅.
Koska tyhjässä joukossa ei ole yhtään alkiota, on tyhjän joukon jokaiselle alkiolle jokainen väite tosi. Tämä helpottaa monesti tyhjää joukkoa koskevien lauseiden formalisointia. Sen sijaan tyhjälle joukolle kaikki väitteet eivät ole tosia. Epätosi on esimerkiksi väite ”tyhjässä joukossa on alkio”.
Niksulan TV

Niksulan TV oli 1960-luvulla Suomen televisiossa lähetetty lastenohjelma, jonka sisällöstä vastasi näyttelijäpariskunta Matti ja Irja Ranin. Se oli Suomen ensimmäinen television lastenohjelma. Sarja alkoi silloisella TES-TV-kanavalla nimellä Pikkuväen iloksi, vuosina 1960–1963 sen nimenä oli Raninien tv-perhe, sen jälkeen vuoteen 1969 Niksulan TV ja vuodesta 1969 alkaen Niksula. Sarjaa esitettiin vuosina 1964–1967 TES-TV:n seuraajaksi tulleella TV2-kanavalla ja vuodesta 1967 TV1-kanavalla. Sarja päättyi 1972. Puolituntiset jaksot esitettiin aina torstai-iltapäivisin.
Niksulan TV oli tyypiltään makasiiniohjelma. Ohjelman tunnetuin hahmo oli Matti Raninin esittämä käsinukkehahmo Kasper-nukke, joka esiintyi Kasper-teatteri-nimisessä osiossa. Muita hahmoja olivat esimerkiksi ohjelman maskotti Niksu-nukke (äänenä Irja Ranin), noita Eulaalia Kenkkunen (äänenä Pirkko Aarnio) ja Hjalmar Löfvingin esittämä setä Pim-Pom. Lisäksi ohjelmassa esitettiin ulkomaisia piirrettyjä. Lapset saivat itse osallistua ohjelman tekoon esimerkiksi lasten levyraadin ja musiikkileikkikoulun muodossa. Loppuvuosinaan sarja muuttui selkeämmin valistukselliseen suuntaan.
Ibtihaj Muhammad

Ibtihaj Muhammad (s. 4. joulukuuta 1985 New Jersey) on yhdysvaltalainen miekkailija, jonka aseena on säilä. Hän edusti Yhdysvaltoja Rion olympialaisissa, joissa hän sijoittui naisten henkilökohtaisessa säiläkilpailussa sijalle 12. ja joukkuekilpailussa pronssille. Osallistuessaan henkilökohtaiseen säiläkilpailuun, Muhammed teki historiaa, sillä hänestä tuli ensimmäinen hijabia käyttävä olympiaurheilija Yhdysvaltojen joukkueessa. Muhammed on myös voittanut joukkuekilpailun maailmanmestaruuden vuonna 2014. Lisäksi hän on ollut naisten säilän maailmanlistalla kahdeksantena. Muhammed on valittu Time-lehden sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalleen vuonna 2016 ja hän toimii Visan mainoskasvona.
Tiosyanaatti

Tiosyanaatti eli rodanidi on negatiivisesti varautunut ioni eli anioni, ja epäorgaaninen yhdiste. Tiosyanaatit ovat tiosyaanihapon (HSCN) eli vetyrodanidin suoloja. Tiosyanaatin kemiallinen kaava on [SCN]⁻. Lähes samankaltainen ioni on syanaatti-ioni, [OCN]⁻, jossa rikkiatomin tilalla on happi. Nimi rodanidi juontuu kreikan kielestä ja perustuu rautatiosyanaatin punaväriin.
Myrkyllistä kahdenarvoista elohopeatiosyanaattia on joskus käytetty pyrotekniikassa, mutta sen myrkyllisyyden vuoksi tästä on pitkälti luovuttu.
Rodanaasi-entsyymi muuntaa kehossa rajatussa määrin myrkyllistä syanidia, CN⁻, vähemmän vaaralliseksi tiosyanaatiksi.

Rauta(III)- ja koboltti(III)-ionien osoitusreaktiot

Lisäämällä tiosyanaattia (esim. ammoniumtiosyanaattina) vesiliuokseen, voidaan liuoksessa mahdollisesti olevat rauta(III)-ionit havaita. SCN⁻ nimittäin muodostaa Fe³⁺ kanssa vesiliuoksissa helposti havaittavan verenpunaisen hydratoituneen koordinaatiokompleksin [Fe(SCN)]²⁺, jonka tarkempi rakenne on [Fe(SCN)(H₂O)₅]²⁺. Osoitusreaktiossa muodostuu myös pienempiä määriä muita hydratoituneita komplekseja kuten Fe(SCN)₃ ja [Fe(SCN)₄]⁻.
Liuosten koboltti(III)-ionit voidaan havaita samalla tapaa, sillä tiosyanaatti muodostaa niiden kanssa sinisiä hydratoituneita komplekseja.
Júlio Endi Akamine

Júlio Endi Akamine (s. 20. marraskuuta 1962) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Katolisen apostolaatin seuran (pallottiinit) jäsen 8. joulukuuta 1980, ja hän sai pappisvihkimyksen 24. tammikuuta 1988. Hänet nimitettiin São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thagamutan titulaaripiispaksi 4. toukokuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Odilo Pedro Scherer, jota avustivat Edmar Peron ja Tarcísio Scaramussa.
Helge Jalanko

Helge Emil Jalanko (vuoteen 1946 Jakobsson; 5. joulukuuta 1924 Helsinki - 8. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1942 ja valmistui juristiksi sotien jälkeen vuonna 1947. Valtakunnanoikeudessa hän toimi notaarina vuonna 1961. Jalanko oli korkeimman oikeuden palveluksessa vuodesta 1958 ja oikeusneuvos 1970–1993. Hän kuoli vaikeaan sairauteen 82-vuotiaana tammikuussa 2007.
Loitsu

Loitsut ovat lausuttujen, kuiskattujen, ajateltujen tai laulettujen sanojen ketjuja, joilla on tarkoitus vaikuttaa tapahtumien kulkuun tai aikaansaada jotain tapahtumaan yliluonnollisesti. Loitsut luetaan muistista tai loitsukirjoista, ja tätä kutsutaan loihtimiseksi, loitsuamiseksi tai manaamiseksi. Myös kiroaminen on loihtimista. Kiroamisella pyritään toisen vahingoittamiseen elämässä tai jopa elämän jälkeen.
Loitsut ovat perinteisesti liittyneet moniin uskontoihin, esimerkiksi Euroopan vanhoihin uskontoihin. Kristinuskon levittyä Eurooppaan ei-kristillisistä loitsuista tuli noituuden eräs merkki. Kuitenkin myös kristinuskoon on kuulunut pakanallisia loitsuja muistuttavia toimituksia, kuten pahojen henkien ulos manaaminen.
Manaaminen on jonkun pahan loihtimista pois. Esimerkiksi paha henki, joka oli tunkeutunut ihmiseen, saatettiin uskomuksen mukaan manata pois.

Toiminta

Loitsijoiden keskuudessa on useita kantoja siitä, mikä saa loitsut toimimaan. Yksi kanta on se, että Jumalan, jumalten tai henkiolentojen avunanto antaa loitsulle sen voiman. Toiset ovat sitä mieltä, että loitsun nimenomaan erottaa rukouksesta se, ettei siinä vedota ulkopuolisiin voimiin vaan loitsijan oma henkinen voima saa aikaan toivotun muutoksen. Kolmannet väittävät, että loitsija ohjaa maailmassa kulkevia energiavirtoja. Nykyaikana yleinen käsitys on se, että loitsulla on lumevaikutus: se vaikuttaa, koska loitsija uskoo sen voimaan. Jos ihminen uskoo kokeneensa valkoista magiaa hän saa lumevaikutuksen seurauksena positiivisia tunteita ja taas uskoessaan kokeneensa mustaa magiaa hän saa plasebovaikutuksen seurauksena negatiivisia tunteita.
Funeral Song (The Resurrection)

Video

Funeral Songille tehtiin video Tukholmassa. Sen ohjasivat usean The Rasmuksen videon ohjanneet Niclas Fronda ja Frederik Löfberg. Videoa varten Tukholman Brommasta pysäytettiin liikenteeltä kadunpätkä, ja tekosadetta tekemään saatiin palokunta, joka ruiskutti talojen katoilta vettä alas kadulle. Yhtyeen laulaja Lauri Ylönen kävelee sateessa sateenvarjoja kantavien ihmisten edessä. Hänen avatessaan takkinsa sen alta lentää pois korppeja. Yhtyeen muita jäseniä ei näytetä videossa. Videon loppupuolella Lauri saapuu kolaripaikalle, jossa hän polvistuu loukaantuneen naisen äärelle. Funeral Songin video on The Rasmuksen synkkämielisin video ja sai Mtv's Emma Gaala award -palkinnon parhaasta videosta.
Nuša Derenda

Nuša Derenda, oikealta nimeltään Anuška Žnideršič (s. 30. maaliskuuta 1969 Brežice, Slovenia) on slovenialainen laulaja. Hän edusti Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2001 Kööpenhaminassa, Tanskassa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi.
Shane West

Lapsuus ja nuoruus

West syntyi Baton Rougessa Louisianassa. Hänellä on yksi nuorempi sisko ja paljon nuorempi siskopuoli. Hänen vanhempansa erosivat ja kymmenvuotiaana West muutti äitinsä mukana Kaliforniaan. Hän innostui näyttelemisestä kun hänen oli pakko ottaa lukiossa draamatunteja jotta opinnot tulisivat täyteen.

Ura

Shane Westin ensimmäinen merkittävä rooli oli televisiosarjasta Vielä kerran, jossan hän esitti Eli Sammleria. Roolin myötä West alkoi saada paremmin rooleja myös elokuvista, kuten Mihin hintaan tahansa (2000), Älä jätä minua (2001) ja Muistojen polku (2002), joissa oli vastanäyttelijöinä muun muassa Marla Sokoloff ja Mandy Moore. Vuonna 2003 hän näytteli Sean Conneryn tähdittämässä elokuvassa Herrasmiesliiga. Vuonna 2004 West otti vastaan Ray Barnettin roolin televisiosarjasta Teho-osasto. Hän jätti Teho-osaston vuonna 2007. Vuonna 2010 alkaneessa sarjassa Nikita West näyttelee salamurhaajia kouluttavaa Michaelia.

Yksityiselämä

West harrastaa laulujen kirjoittamista ja kitaran soittoa. Hänen kappaleensa ”So What Does It All Mean?” oli Muistojen polku -elokuvan ääniraidalla. Hänellä on rockyhtye Jonny Was, jonka kanssa hän esiintyy ympäri Los Angelesia. 
Shane West on seurustellut näyttelijöiden Rachael Leigh Cookin, Marla Sokoloffin, Mandy Mooren ja Dina Meyerin kanssa. Lisäksi hän on tapaillut näyttelijä-tanssija Jenna Dewania.
Kaliksareenit

Kaliksareenit on ryhmä maljamaisia makrosyklisiä orgaanisia molekyylejä. Kaliksareenit muodostuvat erilaisten fenolien ja formaldehydin tai muiden aldehydien muodostamista yksiköistä.  Kaliksareenit kykenevät sitoutumaan muun muassa maa-alkalimetallien ioneihin ja toimimaan niiden isäntämolekyyleinä. Kaliksareenien määrää ja ominaisuuksia saadaan muutettua lisäämällä perusrakenteeseen erilaisia substituentteja.

Synteesi

Kaliksareenien fenoliset yksiköt ovat usein fenoli-, resorsinoli- ja pyrogallolipohjaisia   Synteesireaktio kuuluu niin sanottuihin elektrofiilisiin aromaattisiin korvautumisreaktioihin, jotka voidaan katalysoida niin happojen kuin emästenkin kanssa. Erilaisten kaliksareenien valmistuksessa voidaan käyttää lukuisia määriä erilaisia fenoli- ja aldehydijohdannaisia. Käytettyjä ovat muun muassa 1-naftoli, 2-naftoli ja p-fenyylifenoli.  Aldehydeinä käytetään formaldehydin lisäksi asetaldehydiä, undekanaldehydiä, 5-klooripentanaldehydiä, 4-hydroksibutanaldehydiä ja fenyyliasetaldehydiä. Myös syano- (-CN) ja amino- (-NH₂) ryhmiä sisältäviä aldehydejä käytetään.  Molekyylin rakenne on jäykkä johtuen fenolien bentseenirenkaasta.

Johdannaisia

Kaliksareeneihin liittyviä vierasmolekyylejä voidaan säädellä perusrakenteen muunnoksilla. Kun molekyyliin liitetään negatiivisesti varautunut ryhmä, kuten sulfonaattiryhmä (-SO₃⁻), positiivisten ionien sitotuminen kaliksareeniin lisääntyy. Kaliksareeneista voidaan myös tehdä kotelomaisia liittämällä kahteen molekyyliin varaukseltaan erimerkkiset ryhmät ja yhdistämällä ne. tällaisilla molekyyleillä voisi olla käyttöä lääkeaineiden kuljetuksessa ihmiskehossa.  On kehitetty myös metallokaliksareenejä, joiden rakenteeseen on liittynyt metalliatomi, kuten koboltti tai rutenium.
Robin Dahlstrøm

Seuraura

Dahlstrøm on Vålerenga IF:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Frisk Askeriin kaudeksi 2004–2005. Seuraavalla kaudella 2005–2006 Dahlstrøm debytoi seuran GET-ligaen -joukkueessa. Kausi 2006–2007 oli hänen tulokaskautensa, joka toi Dahlstrømille 43 runkosarjaottelussa tehot 7+6=13 sekä seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Kaudella 2008–2009 hän oli 16 osumallaan Frisk Askerin toiseksi paras maalintekijä Elias Godoyn kanssa. Kaudella 2009–2010 Dahlstrøm jakoi tehoilla 15+21=36 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton David Nyströmin kanssa. Kevään 2010 karsintasarjassa hän oli seitsemällä osumallaan Frisk Askerin paras maalintekijä Nyströmin ja René Corbetin kanssa.
Kaudeksi 2010–2011 Dahlstrøm siirtyi Sparta Warriorsiin, jossa hän teki GET-ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 22+18=40. Dahlstrøm jakoi koko liigan maalipörssin kahdeksannen sijan Lillehammer IK:n Gino Guyerin ja Stavanger Oilersin Juha-Pekka Loikaksen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. 
Kaudella 2011–2012 Dahlstrøm jatkoi uraansa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyssä, jonka paras maalintekijä hän oli 13 osumallaan. Kaudella 2012–2013 Dahlstrøm oli joukkueen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 12+13=25. Kaudeksi  2013–2014 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella sarjatasoa ylemmäs SHL:n nousijajoukkue Örebro HK:hon. Dahlstrøm pelasi kauden aikana myös lainalla Allsvenskan-joukkue Djurgårdens IF:ssä. Kaudella 2014–2015 hän pelasi vain seitsemän SHL-ottelua ja suurin osa Dahlstrømin kaudesta eteni lainalla HC Vita Hästenissä.
Dahlstrøm palasi kaudeksi 2015–2016 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Lørenskog IK:n paitaan. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+19=39. Dahlstrøm jakoi GET-ligaenin maalipörssin seitsemännen sijan Vålerenga IF:n Jørgen Karterudin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Joulukuussa 2015 Dahlstrømin sopimusta Lørenskogin kanssa jatkettiin vuodella. Kaudella 2016–2017 hän ehti pelata joukkueessa yhdeksän ottelua, kunnes lokakuussa 2016 Dahlstrøm siirtyi loppukauden sopimuksella Allsvenskan-joukkue AIK IF:ään. Helmikuussa 2017 hän vaihtoi kuitenkin loppukaudeksi Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin.
Kaudeksi 2016–2017 Dahlstrøm palasi taas kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Storhamar Dragonsin riveihin.

Maajoukkueura

Dahlstrøm edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008 voittaen jälkimmäisestä turnauksesta A-lohkon pronssia. Dahlstrøm pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006. Norja pelasi ensimmäisen turnauksen I-divisioonassa ja voitti B-lohkon kultaa nousten seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan.

Muuta

Dahlstrømin pikkuveli Fabian Zuccarello pelaa WSHL-junioriliigan Valencia Flyersissa. Hänen vanhempi velipuolensa Mats Zuccarello Aasen pelaa NHL-joukkue New York Rangersissa.
Helenankatu

Helenankatu (ruots. Helenegatan) sijaitsee Helsingin kantakaupungissa Kruununhaassa. Se alkaa Pohjoisesplanadilta ja päättyy Aleksanterinkadulle. Katu on osa niin kutsuttuja Torikortteleita. Helenankatu on noin 110 metriä pitkä ja 9 metriä leveä, kuten sen läntiset rinnakkaiskadut Sofiankatu ja Katariinankatu.

Arkkitehtuuri

Helenankadun länsipuolinen kortteli on nimeltään Elefantti ja itäpuolinen puolestaan Leopardi. Jälkimmäisessä sijaitsee muun muassa Presidentinlinna, Pohjoisesplanadin ja Mariankadun kulmassa. Pohjoisessa Helenankadun arkkitehtonista ilmettä hallitsee valtioneuvoston linna. Etelässä on Kauppatori ja merimaisema.
Leopardin korttelin puolella sijaitsee Suomen valtion virastotaloja. Nykyinen Korkeimman oikeuden talo valmistui osittain 1810-luvulla ja kokonaisuudessaan 1830-luvulla. Suomen valtio tuli talon omistajaksi 1931, sitä ennen siinä toimi muun muassa myymälöitä. Kiseleff’s Arkitektur Bureaun suunnittelema Helenankatu 3 valmistui 1895 alun perin panttiyhtiön pääkonttoriksi. Helenankadun ja Aleksanterinkadun kulmatalo on rakennettu 1810–1820-luvuilla. Suomen valtio osti talon vuonna 1894, ja sittemmin se on ollut virastokäytössä. Talon ilmettä on muutettu alkuperäisestä vastaamaan Senaatintorin talojen arkkitehtuuria.
Elefantin korttelin puolella sijaitseva Pehr Granstedtin piirtämä barokkityylinen Balderin talo valmistui 1813. Pohjoisesplanadin kulmassa sijaitseva Lampan talo (1817) on myös Granstedtin käsialaa.
Andrea Evans

Andrea Evans (s. 18. kesäkuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Yhdysvalloissa hänet on tunnettu jo pitkään monista saippuaoopperoista, joissa hän on näytellyt. Evans on näytellyt muun muassa Tina Lordia sarjassa One Life to Live ja Tawny Moorea Kauniissa ja rohkeissa. Maaliskuussa 2004 hän ja hänen aviomiehensä Steve adoptoivat Kylie-vauvan.
Piispajärven koulu

Piispajärven koulu oli Suomussalmen Piispajärven kylässä Kainuussa vuosina 1923–2015 toiminut kyläkoulu, vuoteen 1973 asti kansakoulu ja sitten peruskoulun alakoulu. Koulussa oli 1930-luvulla yli 80 oppilasta, kun taas viime vaiheessa 2010-luvun puolessavälissä oppilaita oli enää kymmenkunta ja opettajia kaksi. Koulu sijaitsee valtatie 5:n varrella. Lakkautuksen jälkeen alueen lähimmät koulut ovat Suomussalmen viimeinen toimiva kyläkoulu Nivan koulu, Taivalkosken Hutun koulu noin 20 kilometrin päässä ja Ruukinkankaan koulu Ämmänsaaressa, jonne on matkaa 56 kilometriä.

Historiaa

Piispajärven kansakoulun toiminta alkoi pari vuotta oppivelvollisuuslain voimaantulon jälkeen vuonna 1923, samanaikaisesti kuin Laajan ja Kerälän koulujen toiminta. Aluksi koulu toimi vuokratiloissa Alassalmella. Opettajana toimi kiertokoulunopettaja Kaisa Lyydia Juntunen Ruhtinansalmelta. Oppilaita oli aluksi 41. Parin vuoden päästä saatiin tilat myös keittolalle ja oppilasasuntolalle. Vuonna 1928 oppilaita oli 51, joista asuntolassa majoittui 21. Kaikkiaan Suomussalmen kouluissa oli tuolloin 16 oppilasasuntolaa, joihin majoittui pitkien välimatkojen vuoksi yli kolmannes kunnan koululaisista. Tammikuussa 1928 kaksi Piispajärven asuntolan oppilasta eksyi ja yöpyi metsässä kotimatkalla, minkä jälkeen kunnan kouluvaliokunta määräsi lapsille saattajan kotimatkalle.
Piispajärven oma hirsirakenteinen koulutalo valmistui vuonna 1930, jolloi koulussa oli 83 oppilasta, 62 majoitettuna asuntolan viiteen huoneeseen. Opettajaksi tuli Siiri Kinnunen, myöhemmin Luukkonen, joka jatkoi työtään vuoteen 1971 saakka. Joulukuussa 1939 koulu paloi talvisodan kranaattikeskityksessä, mutta koulunpitoa voitiin jatkaa säilyneessä asuntolarakennuksessa. Uusi kivirakenteinen koulu valmistui 1953. Piispajärven koulun opettajaksi tuli 1960-luvun alussa Simo Viinikkala, joka julkaisi vuonna 2001 muistelmateoksensa Pyhämaan poika Piispajärvellä.
Peruskouluun siirtymisvuodesta 1973 lähtien Piispajärven oppilasmäärä alkoi laskea viidestäkymmenestä niin, että 1990-luvulle tultaessa oppilaita oli enää 19 oppilasta. Koulu lakkautettiin vuonna 2015, jolloin oppilasmäärä oli jäämässä alle kymmeneen. Koulukiinteistö myytiin 10 000 eurolla kyläläisten perustamalle osuuskunnalle.
Foveaux’nsalmi

Foveaux’nsalmi (engl. Foveaux Strait) on noin 26 kilometriä leveä Tyynenmeren salmi, joka erottaa Stewartinsaaren, Uuden-Seelannin kolmanneksi suurimman saaren, Eteläsaaresta. Salmessa ja sen tuntumassa sijaitsevista pikkusaarista suurin on Ruapuke.
Purjehtiessaan Eteläsaaren ympäri vuonna 1770 James Cook havaitsi Foveaux’nsalmen suun, mutta otaksui silti Stewartinsaaren olevan Eteläsaareen yhteydessä oleva niemimaa. Varsinaisesti salmen löysi vasta yhdysvaltalainen hylkeenpyytäjä Owen F. Smith vuonna 1804. Hän välitti tiedon Uuden Etelä-Walesin kuvernöörille. Salmi on nimetty varakuvernööri Joseph Foveaux’n mukaan. 1800-luvun alkuvuosikymmeninä salmen rannoilla oli useita valaanpyyntiasemia.
Foveaux’nsalmen vesissä on runsaasti Tiostrea chilensis -lajin ostereita (”Bluffin ostereita”), joiden kalastus on merkittävä elinkeino Bluffin pikkukaupungissa. Vuosina 2000–2003 loistauti tappoi suuren osan ostereista, mutta kanta on toipunut sen jälkeen.
Ossian Hannelius

Herman Ossian Hannelius (11. huhtikuuta 1885 Lohja – 10. syyskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen sillanrakennuksen ja rakennusstatiikan professori Teknillisessä korkeakoulussa 1924–1956. Aiemmin hän oli ollut Valtion rautateiden siltakonstruktööri 1917–1925. Vuodesta 1925 lähtien hän suunnitteli siltoja Tie- ja vesirakennushallitukselle. Vuosina 1942–1951 hän oli Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen staattisen ja sillanrakennuslaboratorion johtaja.
Verkkosilmä

Verkkosilmä on niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista. Verkkosilmän valoa aistivat solut ovat silmän ulkopinnalla. Siten se eroaa ratkaisevasti esimerkiksi selkärankaisten linssillä varustetuista silmistä, joiden näkösolut ovat silmämunan sisällä takaseinässä. Verkkosilmän tuoma informaatio eläimelle on epätarkka, jokaisen näkösolun "katsoessa" omaan suuntaansa. Verkkosilmä kuitenkin kerää tietoa ympäristön valosta laajemmalta alueelta kuin silmä, jossa on linssi.
Central River

Central River on yksi Gambian alueista. Se sijaitsee maan keskiosissa. Alueen pinta-ala on 2 895 neliökilometriä ja vuoden 2013 väestönlaskennassa siellä asui 221 907 ihmistä. Central Riverin hallinnollinen keskus on Janjanbureh.
Gambian ollessa Iso-Britannian siirtokuntana, oli yksi niin sanotun protektoraatin hallinnollisista alueita MacCarthy Island. Gambian itsenäistyttyä brittien aluejako jäi voimaan. MacCarthy Islandin nimi muutettiin Central Riveriksi vuonna 1995.
Central River jakautuu edelleen kymmeneen piirikuntaan: Fulladu West, Janjanbureh, Lower Saloum, Niamina, Dankunku, Niamina East, Niamina West, Niani, Nianija, Sami ja Upper Saloum.
Laaksoarho

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen laaksoarho kasvaa 10–15 cm pitkäksi. Sen varret ovat hennot, karvaiset ja ruohomaiset. Kukkimattomat varret ovat suikertelevia, muuten kasvi on kasvutavaltaan koheneva tai pysty. Vastakkain olevat, 1–3 cm pitkät lehdet ovat soikeita, tylpähköjä, ruodittomia, ripsilaitaisia ja vain keskisuonet ovat näkyvissä. Valkoisia, viisiterälehtisiä kukkia on vähän. Terälehdet ovat kynnettömiä ja ehyitä. Kukan verholehdet ovat tylppiä ja epäselvästi suonisia, terälehdet ovat noin kolme kertaa verholehtien pituisia. Emiö on kolmelehtinen, heteitä on 8–10 kappaletta. Laaksoarho kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota. Siemenet ovat ruskeita ja niissä on pieni valkoinen rasvalisäke. Maavarsiensa avulla laaksoarho muodostaa harvahkoja kasvustoja.

Levinneisyys

Laaksoarho on pohjoisen havumetsävyöhykkeen kasvi. Sen päälevinneisyysalue ulottuu Venäjältä Pohjois-Aasian havumetsävyöhykkeen kautta Pohjois-Amerikaan. Suomessa laaksoarho kasvaa länsirajoillaan. Levinnäisyysalue ulottuu Kuolan niemimaalta Suomen puolelle, paikoin jopa Pohjois-Norjaan ja Ruotsin Lappiin asti. Samoin kasvia tavataan Karjalan kannaksella, Virossa ja Latviassa. Suomessa laaksoarhoa tavataan lähes ainoastaan Pohjois-Suomesta. Joutsenon erillistä esiintymää lukuun ottamatta eteläisimmät havainnot lajista ovat Kuivaniemeltä. Runsaimmin lajia kasvaa Kemijoen ja sen sivuhaarojen varrella. Kasvin siirtoistutuksia on Suomessa testattu Kitisen Kelukoskella.
Euroopalle uutena kasvilajina laaksoarhon löysi Utsjoen pappi Jacob Fellmann Sodankylän eteläpuolelta vuonna 1825.

Elinympäristö

Suomessa laaksoarho kasvaa kuivahkoissa koivuvaltaisissa tulvametsissä ja pensaikkoisilla niityillä yhdessä tuoksusimakkeen (Anthoxanthum odoratum) ja kulleron (Trollius europaeus) kanssa. Laji leviää tehokaasti tulvavesien mukana. Laaksoarhoa uhkaa Suomessa tyypillisten kasvupaikkojen umpeenkasvu ja rakentaminen.