Roope Ankka

Historia

Roope Ankka esiintyi ensimmäisen kerran Carl Barksin tarinassa Joulu Karhuvuorella, joka julkaistiin joulukuussa 1947. Roopen englanninkielinen nimi Scrooge McDuck on viittaus Charles Dickensin Joulukertomuksessa esiintyvään rikkaaseen kitupiikkiin Ebenezer Scroogeen, joka epäilemättä oli yksi Roopen esikuvista. Ensiesiintymisessään Roope ei vielä muistuttanut myöhempää itseään: hän oli raihnas ja silmälasipäinen ankkarahjus, jolla oli nyky-Roopen pulisonkien sijasta eräänlainen poskiparta. Hän asui valtavassa loistokartanossa palvelijoittensa ympäröimänä. Yksi Roopen muista mahdollisista esikuvista oli Kansalainen Kane -elokuvassa nähty lehtikeisari Charles Foster Kane.
Barks loi Roopen kertakäyttöhahmoksi, mutta hahmosta tuli niin suosittu, että Barks päätti tehdä toisenkin Roope-tarinan, kesäkuussa 1948 ilmestyneen Vanhan linnan salaisuuden. Siinä Roope lähtee sukulaistensa kanssa vanhaan sukulinnaansa Skotlantiin etsiäkseen esi-isänsä Rikhard Ankanmielen kätkemän aarrearkun. Tarinassa Roope kärsii rahapulasta, mutta myöhemmissä tarinoissa hänellä ei enää ollut tällaista ongelmaa. Myöhemmin samana vuonna nähty tarina Kettujahdissa käytti Roopesta ensimmäisen kerran titteliä ”maailman rikkain ankka”. 
Elokuussa 1949 ilmestynyt tarina Aku Ankka ja zombi vihjasi ensi kerran Roopen nuoruuteen. Sen mukaan afrikkalainen voodoo-poppamies ja heimopäällikkö Fuula Tsuula lähetti Roopen perään Bombi-nimisen zombin kostoksi siitä, että Roope oli tuhonnut hänen heimonsa kylän. Roope kuitenkin onnistui välttelemään Bombia vuosikymmeniä, ja lopulta zombi antoikin voodoo-nukkensa Akulle, joka muistutti suuresti nuorta Roopea. Tarina kuitenkin sisältää ristiriitoja myöhempiin tarinoihin: Roopen puheiden perusteella hän tuhosi kylän vuonna 1879, mutta vuonna 1867 syntyneenä hän olisi ollut silloin vasta 12-vuotias. Lisäksi hän sanoo olleensa kylän tuhoamisen aikoihin ansaitsemassa toista miljardiaan, mutta nykyisten tietojen mukaan hän rikastui vasta Klondiken kultaryntäyksessä 1890-luvun loppupuolella. Niinpä Don Rosa sittemmin sijoitti kylän tuhoamisen vuoteen 1909.
Taikatiimalasi vuodelta 1950 paljastaa, että Roope omistaa suurimman osan Ankkalinnasta. Tarinassa Roope muistelee, että hän syntyi köyhään perheeseen ja työskenteli jo lapsena karjalaivalla. Taikatiimalasi kuitenkin myös väittää, että Roopen vauraus olisi hänen Marokosta ostamansa tiimalasin taikavoimien ansiota. Myöhemmissä tarinoissa Roope toteaa, ettei hänen rikkautensa ole taikuuden, vaan ahkeruuden ja uutteruuden ansiota. 
Marraskuussa 1951 Barks esitteli Karhukoplan, Roopen omaisuutta havittelevan rikollisjärjestön. Seuraavassa Karhukopla-tarinassa, Roope-sedän uusi rahasäiliö, Barks esitteli myös rahasäiliön, jossa Roope säilyttää rahavarojaan.  
Nykyinen Roopen hahmo muotoutui tarinassa Ovela Roope-setä vuodelta 1952. Tarina Takaisin Klondikeen kertoi Roopen osallistuneen Klondiken kultaryntäykseen Yukonissa vuosina 1896–1899. Vuonna 1961 Barks esitteli Midaan kosketuksessa Milla Magian, velhottaren, joka yrittää kaapata Roopen ensilantin ja tehdä siitä taika-amuletin uskoen, että sen voimilla hänestä tulisi maailman rikkain henkilö. Vuonna 1956 Barks loi Roopen arkkiviholliseksi Kulta-Into Piin.
Piirtämisestä eläkkeelle jäänyt Barks jatkoi vielä tekemällä käsikirjoituksia muille, joista hienoin lienee Tony Stroblin Korakarumin ruhtinas vuodelta 1967. Vuosina 1970–1974 Barks kirjoitti tukun sudenpentutarinoita, joissa Roope sai usein toimia kapitalistina. Näitä tarinoita piirsivät Tony Strobl ja Kay Wright. 1970-luvulla piirtäjäksi ryhtynyt Daan Jippes piirsi tarinansa Barksia jäljittelevään tyyliin. 
Vuonna 1997 ilmestyi kovakantisena Don Rosan piirtämä ja käsikirjoittama Roope Ankan elämä ja teot, 12-osainen sarjakuvakirja, joka kertoo Roopen elämäkerran. Kirjan tarinat sisältävät erittäin paljon viittauksia Barksin tarinoiden mainintoihin Roopen nuoruudesta. Rosa palkittiin teoksestaan Yhdysvalloissa vuonna 1995 parhaan sarjamuotoisen tarinan Eisner-palkinnolla.
Roopen luoja Carl Barks kuoli elokuussa 2000, 99-vuotiaana. Monet piirtäjät jatkavat Roope-seikkailujen tekoa.

Perhe ja sukulaiset

Roope Ankka syntyi vuonna 1867 Glasgow’ssa Skotlannissa. Hänen vanhempansa olivat Fergus ja Lauha MacAnkka. Roopella oli myös kaksi pikkusiskoa, Matilda ja Hortensia. Roopen sedät olivat Jake MacAnkka ja Angus "Hiidenkirnu" MacAnkka. Hänen sukulaisensa ovat sisarenpoika Aku Ankka ja tämän sisarenpojat Tupu, Hupu ja Lupu. 
Kun Roope oli kymmenvuotias, hänen isänsä Fergus MacAnkka antoi hänelle syntymäpäivälahjaksi kengänkiillotusvälineet. Hän meni välineidensä kanssa kadulle ja sai ensimmäisen asiakkaan: ojankaivajan. Ojankaivaja antoi Roopelle palkaksi amerikkalaisen kymmensenttisen, joka on mikäs muu kuin Roope Ankan ensilantti.
Vaikka Aku sekä Tupu, Hupu ja Lupu usein kutsuvatkin Roopea suomenkielisessä käännöksessä sedäkseen, Roope on jo Barksin omaan käyttöönsä 1950-luvulla luonnosteleman sukupuun mukaan oikeastaan Akun eno. Käännös johtuu siitä, että englannin sana uncle voi merkitä sekä setää (isän veli) että enoa (äidin veli). Myös esimerkiksi ruotsalaisessa käännöksessä (Farbror Joakim) Roopea on kutsuttu sedäksi. Roope Ankan elämä ja teot -kirjan viimeisen luvun suomennoksessa Aku – kohdatessaan Roopen ensimmäistä kertaa 17 vuoteen – kutsuu tätä sedäkseen, jolloin ankkavanhus toteaa olevansa oikeastaan Akun eno, mutta sanoo ”Roope-sedän” käyvän yhtä hyvin. Alkuteoksessa sananvaihto on erilainen.
Joidenkin – erityisesti italialaisten piirtäjien suosimien – tulkintojen mukaan Roope on Mummo Ankan veli. Marco Rotan mukaan Mummo ja Roope löysivät maantieltä munan, josta orpo Aku Ankka kuoriutui. Carl Barksin ja Don Rosan mukaan Roope ja Mummo eivät kuitenkaan ole sukua toisilleen, vaan Roopen Hortensia-sisko meni naimisiin Mummon pojan Aaron Ankan kanssa, ja näiden lapset olivat Aku ja Della Ankka.
Myös muut piirtäjät kuin Barks ja Rosa ovat luoneet Roopelle sukulaisia. Romano Scarpan Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyi muutaman kerran Roopen velipuoli Teodor McAnkka. William Van Horn on luonut Roopelle serkun, Unkka T. Kumiankan.
Roope on ollut mukana monissa historian tapahtumissa: Hän oli matkustajana Titanicilla ja mukana monissa muissakin tapahtumissa. Roope muutti Klondikeen noin 30-vuotiaana ja löysi sieltä suurimman kultahippunsa, ”Hanhenmunahipun”, joka teki hänestä kertaheitolla Klondiken rikkaimman miehen. Noin 50-vuotiaana Roope muutti Ankkalinnan kaupunkiin Calisotaan, missä hän on kasvattanut omaisuuttaan.
Ankkalinnassa noudatetaan niin sanottua pysähtyneen ajan logiikkaa, jolloin henkilöt ovat aina samanikäisiä, mutta ympäristö muuttuu ja esimerkiksi teknologian taso on vähintään sama kuin reaalimaailmassa. Seikkailutarinoissa, joissa liikutaan ympäri maailmaa, matkataan ulkoavaruuteen ja siirrytään ajassa edestakaisin, käytetään mitä mielikuvituksellisimpia laitteita. Roope tilaa ne usein Pelle Pelottomalta, ja esimerkiksi Aku, joka arkisemmissa tarinoissa ei saa edes puutarha-aitaansa korjatuksi, saattaa seikkailukertomuksissa ohjata avaruusalusta kuin paraskin osaaja.

Luonteenpiirteitä

Kuten hänen siskonpoikansa Aku, Roope on myös luonteeltaan kärttyisä, mutta hänellä ei ole yhtä vahva temperamentti kuin Akulla. Roope on äärimmäisen saita, ehkä myös vähän häijy. Varsinkin varhaisissa Barksin Roope-tarinoissa hän huijaa siskonpoikaansa Akua julmillakin tavoilla, kohtelee tätä säälimättömästi ja jopa vielä nöyryyttää tätä. Sekä Don Rosan tarinoissa että italialaistaiteilijoiden tarinoissa Roope tuntuu olevan Akulle vihollinen, kun taas Carl Barks laittoi Roopen, Akun ja poikien maailmalle aarteita etsimään hyvässä hengessä. Roope ei kuitenkaan toimi yhtä roistomaisesti ja häikäilemättömästi kuin esimerkiksi vastustajansa Kulta-Into Pii, joka ansaitsi omaisuutensa nimenomaan epärehellisin keinoin. Kuitenkin, Roope on ystävällinen hahmo ja hänen kovan kuorensa alta paljastuu tunteellinen henkilö. Roope on aina ollut myöhemmissä tarinoissa seikkailunhaluinen, ja hänen rahasäiliönsä lantit ovat muistoja seikkailusta ja perhe on tärkeämpi. Roope siis voi olla siskonpoikansa Akun tavoin yhtä hyvin tarinan sankari tai konna, toisin kuin esimerkiksi aina hyveellinen Mikki Hiiri. Hän ei ole kuitenkaan Akun tavoin leppymätön tai pohjimmiltaan vihamielinen sukulaisilleen. Hänellä on myös erityisen tulenarka viharakkaussuhde siskonpoikaansa Akun kanssa. Hän on myös sitkeä ja periksiantamaton, joka lannistuu ani harvoin. Roope on hyvin äkkipikainen ja aggressiivinen Don Rosan tarinoissa. Hänellä on toimistossaan buurisodan (suomennoksissa Suomen sodan) aikainen kanuuna eli Pertta sekä väkipyssy eli ”tussari”.

Kielet

Roope puhuu äidinkielenään englantia. Vuosikausien matkustamisen ansiosta hän kuitenkin on oppinut puhumaan myös monia muita kieliä, kuten arabiaa, espanjaa, indonesiaa, ruotsia, hollantia, saksaa, polynesiaa ja useita kiinalaisia murteita sekä monia kuvitteellisia kieliä. Hän osaa myös lukea arabialaista kirjaimistoa ja egyptiläisiä hieroglyfejä. Suomennoksessa Roope tietysti puhuu suomea, kieltä jota hän Sammon salaisuuden mukaan oppi aikoinaan käydessään porokauppaa Lapissa.

Vauraus

Roope Ankka on maailman rikkain ankka sekä Miljardööriklubin vaurain ja arvostetuin jäsen. Hänen omaisuutensa määrästä on eri tarinoissa erilaisia lukemia, joissa on usein kuvitteellisia lukusanoja: esimerkiksi englanniksi three skyrillion dollars tai 250 umptillion fabulatillion dollars. Taikatiimalasi sisältää tunnetun väitteen, jonka mukaan Roope kohtaisi konkurssin 600 vuoden päästä, mikäli hän menettäisi miljardin minuutissa; tämä tarkoittaisi noin 300 000 biljoonan omaisuutta. Summia on aiheetonta verrata mihinkään reaalimaailman rahoihin, varsinkin kun biljoona tarkoittaa esimerkiksi suomen kielessä tuhatta miljardia ja amerikanenglannissa puolestaan yhtä miljardia. Don Rosan mukaan Roopella olisi 5 multibiljoonaa, 9 absurdiljoonaa, 7 fantastriljoonaa ja 16 penniä. Vuonna 2007 talouslehti Forbes valitsi Roope Ankan kaikkien aikojen rikkaimmaksi kuvitteelliseksi henkilöksi jättäen taakseen muun muassa Lucius Malfoyn ja Bruce Waynen.
Liikeimperiuminsa Roope rakensi vuosikymmenien työskentelyn tuloksena. Hän lähti noin 13-vuotiaana karjalaivalla pois kotoaan Skotlannissa voidakseen rikastua Amerikassa, koska hänen perheensä oli rutiköyhä eikä kotona ollut mahdollisuutta vaurastua. Hän kierteli ympäri maailmaa etsien aarteita, mutta rikastui varsinaisesti vasta Klondiken kultaryntäyksessä, jossa hän myös kohtasi Kultu Kimalluksen, johon Roopen sittemmin on uskottu rakastuneen. 1900-luvun alkupuolella Roope kartutti omaisuuttaan muiden muassa myymällä sadelakkeja Adenissa, tuulta tuulimyllyntekijöille Hollannissa ja ruohonleikkureita Saharassa.
Roopen kallein ja arvokkain esine on hänen ensilanttinsa, ensimmäinen raha jonka hän ansaitsi elämässään työskentelemällä. Lanttia kutsutaan toisinaan erheellisesti "onnenrahaksi", vaikkei Roopen mukaan se tuonut hänelle onnea vaan innostusta. Jotkut henkilöt, kuten Milla Magia, uskovat kuitenkin lantin taikavoimaan.
Roope säilyttää rakkaimpia rahojaan kuuluisassa rahasäiliössään Rahasäiliökukkulalla samalla paikalla, jossa Ankkalinnan perustajan Julle Ankanpään Ankkalinnake aikoinaan sijaitsi. Rahasäiliössä sanotaan olevan kolme kuutioeekkeriä käteistä. Roope nauttii rahoistaan uimisesta, koska hän voi omien sanojensa mukaan ”sukeltaa niissä kuin pyöriäinen, möyriä kuin myyrä ja kylpeä rahasateessa”. Hänellä on rahasäiliössään jopa hyppylauta rahoissa uimista varten.
Roope Ankan elämä ja teot -kirjan viimeisen luvun mukaan suurin osa hänen varoistaan ei kuitenkaan ole itse säiliössä, vaan pankkitalletuksina ja arvo-omaisuutena eri puolilla maailmaa, ja säiliössä olevat rahat ovat muistorahoja, jotka hän on itse ansainnut kiertäessään maailmaa. Barksin tarinoiden mukaan Roope omistaa muun muassa lohipurkittamon Alaskassa, kuparilouhoksen Arizonassa, rautakaivoksen Patagoniassa, teeviljelmän Intiassa ja taidelasitehtaan Ruotsissa. 
Roope ei ole pelkästään liikemies vaan myös jonkinlainen amatööriarkeologi. Hän on Akun, Tupun, Hupun ja Lupun kanssa löytänyt aarteenmetsästysmatkoillaan muiden muassa viisasten kiven, kultaisen taljan, Tšingis-kaanin kruunun ja kuningas Salomonin kaivokset. Roopella on rahasäiliössään suuri kirjasto, ja Barksin ja Rosan tarinoiden mukaan laaja kokoelma espanjalaisten ja hollantilaisten aarrelaivastojen lokikirjoja, jotka auttavat häntä etsimään uponneita aarrekaljuunoita.

Viholliset

Elämänsä aikana Roope on hankkinut itselleen monia vihamiehiä. Maailman rikkaimman miehen arvonimestä hänen kanssaan kilpailevat jatkuvasti Kulta-Into Pii ja Kroisos Pennonen, mutta Roope onnistuu jatkuvasti voittamaan kilpailijansa. Roopen mittavia rahavaroja yrittää jatkuvasti varastaa konnajoukkio Karhukopla. Velhotar Milla Magia yrittää kaapata Roopen ensilantin, sulattaa sen Vesuviuksen uumenissa ja tehdä siitä voimakkaan taika-amuletin, joka antaisi hänelle Midaan kosketuksen. 
Don Rosan luoma ranskalainen mestarivaras Arpin Lusène alias Musta Ritari yrittää varastaa Roopen rahat, tai ainakin saada ne katoamaan, jotta lehdistö pitäisi häntä historian suurimpana varkaana. Roopesta on myös kiinnostunut italialaisissa tarinoissa esiintyvä Riitta Hanhi, jonka tavoitteena on mennä naimisiin Roopen kanssa. Muita maininnan arvoisia Roopen vastustajia ovat S. Petkunterä, P. J. Petkunterä, Nikke Näykkä, Junttapurin maharadža ja Kasperi Ketkunterä.

Roope Ankka piirretyissä

Disney-piirretyissä Roope Ankka teki ensiesiintymisensä lyhytanimaatiossa Roope Ankka ja raha (Scrooge McDuck and Money) vuodelta 1967 ääninäyttelijänään Bill Thompson. Siinä Roope opetti ankanpojille liiketaloutta samaan tapaan kuin Taavi Ankka oli toiminut piirroselokuvien opettajahahmona. Elokuva julkaistiin 2006 uudelleen nimellä Roope Ankan talousoppia. 
Roope nähtiin sittemmin myös animaatioelokuvassa Mikki Hiiren jouluaatto vuodelta 1983, joka pohjautui saituri Ebenezer Scroogen joulukuvaelmaan. Roopen ääninäyttelijä oli Alan Young, joka sittemmin toimi hahmon äänenä myös 1990-luvun suositussa piirrossarjassa Ankronikassa ja Mikin klubi -nimisessä piirrossarjassa 2000-luvulla. Young toimi Roopen äänenä aina kuolemaansa saakka vuonna 2016.
Vuoden 2017 sarjassa DuckTales Roopea ääninäyttelee David Tennant.
Ankronikassa Roopesta tulee Tupun, Hupun ja Lupun huoltaja, kun Aku liittyy Yhdysvaltain laivastoon. Sarjassa Roope on paljon kiltimpi ja ystävällisempi hahmo kuin sarjakuvissa; hän ei ole enää yhtä ahne ja saita ja jopa antaa jopa eräässä jaksossa pojille rahaa elokuviin. Useimmista sarjakuvista poiketen Roope ei myöskään asu rahasäiliössä, vaan suuressa kartanossa, jossa hänen palvelijoitaan ovat lastenhoitaja rouva Taateli ja hovimestari Ankenström. Ankronikan ja lyhytelokuvan Potkupallo Hessu suomenkielisessä versiossa Roopen ääninäyttelijä on Pekka Autiovuori. Muita Roope Ankan suomenkielisiä ääninäyttelijöitä ovat olleet muun muassa Seppo Mäki ja Matti Ranin.
Ankronikassa Roopella on myös alter-ego nimeltä Naamio-ankka.