Falcon 9 v1.1

Tekniikkaa

Falcon 9 v1.1 on kaksivaiheinen LOX ja RP-1 -polttoaineita käyttävä kantoraketti.

Toinen vaihe

Toisen vaiheen voimanlähteenä on yksi 801 kilonewtonin Merlin 1D Vacuum -moottori, joka on muunneltu tyhjiökäyttöä varten Merlin 1D:stä. Toinen vaihe palaa 375 sekunnin ajan.
Rakettivaiheet yhdistävä välikappale on hiilikuitu-alumiinirakenteinen. Rakettivaiheiden erottaminen tapahtuu paineilmalla pyrotekniikan sijaan.
Raketin polttoainesäiliöt valmistetaan kitkahitsaamalla alumiini-litium-metalliseoksesta. Toisen vaiheen polttoainesäiliö on pitkälti vain lyhennetty versio ensimmäisen vaiheen tankista, ja sen valmistuksessa käytetään pitkälti samoja menetelmiä ja työkaluja, mikä tehostaa tuotantoa.

Nokkakartio

Falcon 9 v1.1:n nokkakartio on 13,1 metriä pitkä, ja sen halkaisija on 5,2 metriä. Nokkakartiota käytettiin ensikertaa Falcon 9 v1.1 -raketin ensimmäisellä laukaisulla, joka vei CASSIOPE-satelliitin avaruuteen. Dragon-laukaisujen yhteydessä voidaan laukaista myös pieniä satelliitteja, jotka kuljetetaan avaruuteen kapselin paineistamattomassa osassa.
SpaceX valmistaa nokkakartiot Hawthornessa, Kaliforniassa. Kartiolle tehtiin erilaisia kokeita NASAn Glenn Research Centerin Plum Brookin asemalla ennen sen käyttöönottoa keväällä 2013. Kokeisiin kuuluivat akustisten shokkiaaltojen, mekaanisten värinöiden ja sähköstaattisten purkausten vaikutusten tutkiminen, joita tehtiin täysikokoiselle nokkakartiolle tyhjiökammiossa. SpaceX maksoi NASAlle 581 300 dollaria koelaitosten käytöstä.

Jatkokehitys

SpaceX alkoi kehitellä päivitystä v1.1-rakettiin vuoden 2015 alkupuolella. Raketin ensimmäisen vaiheen työntövoimaa aiottiin kasvattaa 15 prosentilla ja rakettivaiheisiin pyrittiin saamaan enemmän polttoainetta jäähdyttämällä ne matalampaan lämpötilaan ja laajentamalla toisen vaiheen tankkia noin kymmenellä prosentilla. Muutosten taustalla on SpaceX:n halu suorittaa erilaisia kokeita raketin ensimmäisellä vaiheella myös GEO-laukaisujen yhteydessä. Muutosten ennustettiin maaliskuussa 2015 hidastavan Falcon 9 v1.1:n sertifiontiprosessia USAF:in ja NASAn laukaisuja varten.
Kesällä 2015 epäonnistuneen CRS-7 -lennon myötä jatkokehityssuunnitelmat muuttuivat jossain määrin. Marraskuussa 2015 suunnitelmana oli, että seuraava Falcon 9 laukaisu tehdään vielä Falcon 9 v1.1 -raketilla.

Paikat

SpaceX oli käyttänyt tammikuussa 2016 sekä Cape Canaveral Air Force Stationin SLC-40- että Vandenberg AFB:n SLC-4E -laukaisualustaa Falcon 9 v1.1:n laukaisuun. Yhtiön yksityisen laukaisupaikan rakentaminen käynnistyi syyskuussa 2014 Brownsvillessä, Texasissa. Laukaisupaikasta kilpailivat Texasin lisäksi Puerto Rico ja Florida. Uutta yhtiön omistamaa laukaisupaikkaa on tarkoitus käyttää kaupallisiin laukaisuihin.

Hinnat

SpaceX:n verkkosivujen mukaan yhden Falcon 9 v1.1 -raketin kaupallisen laukaisun hinta oli 61,2 miljoonaa dollaria helmikuussa 2015.
NASAn CRS-huoltolentojen keskihinta on 133 miljoonaa dollaria per laukaisu, sillä koko sopimuksen arvo on 1,6 miljardia dollaria, ja se tehtiin ensimmäisistä 12 rahtilennosta, minkä seurauksena v1.0- ja v1.1-laukaisujen hinnoissa ei ole eroa. Sopimus tehtiin 20 000 kilogramman rahtimäärän kuljettamisesta asemalle 12 lennon aikana.
SpaceX:n mukaan sen Yhdysvaltain armeijalle tekemät laukaisut ovat puolet kalliimpia tavalliseen kaupalliseen laukaisuun nähden niiden vaatiman varmennusprosessin takia. Yhden sotilaslaukaisun hinnaksi tulisi tällöin keskimäärin 90 miljoonaa dollaria.

Toissijaiset hyötykuormat

SpaceX teki kesäkuussa 2012 sopimuksen Spaceflight Inc. -yrityksen kanssa, joka kehittää Yhdysvaltain puolustusministeriön EELV-laukaisuissa käytetyn ESPA-hyötykuorma-adapterin tapaista Spaceflight Secondary Payload System (SSPS) -adapteria. Sopimuksen mukaan SSPS-adapteria olisi ollut tarkoitus käyttää Falcon 9 -laukaisussa vuoden 2013 alussa. Spaceflightin ja SpaceX:n yhteistyön jatkumisesta tai yhteisistä Falcon 9 -laukaisuista ei tullut uutta tietoa sopimuksen julkistamisen jälkeen. Spaceflight on laukaissut erilaisia kuormia avaruuteen muiden yritysten raketeilla, kuten kolmella Orbital Sciencesin Antares-laukaisulla. Yhtiön verkkosivut ilmoittivat maaliskuussa 2015 sen tekevän edelleen yhteistyötä SpaceX:n kanssa. Spaceflightilla oli suunnitelmissa maaliskuussa 2015 yhteensä 87 satelliitin laukaisu SHERPA-hyötykuorma-adapterinsa kanssa Falcon 9 -raketin kyydissä.