google/wiki40b huggingface dataset:
Näsilinna

Perheen tragedia

Alkuperäinen Milavida, jossa Nottbeckin perhe asui, oli puurakenteinen huvila Näsikallion vieressä. Koko perhe ei kuitenkaan ehtinyt uudessa Milavidassa asua; vain lapset asuivat siellä pari vuotta palvelijoiden kanssa. Peterin vaimo Olga von Nottbeck kuoli ollessaan synnyttämässä kaksosia Baden-Badenissa lokakuussa 1898, ja puoli vuotta myöhemmin Peter itse kuoli umpisuolileikkauksen jälkeen pariisilaisessa sairaalassa. Lasten holhoojaksi määrätty Edvard von Nottbeck myi palatsin Tampereen kaupungille vuonna 1905.

Näsilinna

Kaupunki muutti palatsin nimen Näsilinnaksi, ja siihen avattiin vuonna 1908 Hämeen museo, jonka ensimmäinen museonhoitaja oli Gabriel Engberg. Engberg myös asui Näsilinnassa. Sisällissodan aikana vuonna 1918 Näsilinnassa toimi Punaisen ristin sairaala sekä punaisten tukikohta ja rakennus kärsi sodassa pahoja vaurioita. Tampereen taistelun aikana Näsilinna vaihtoi 3.–4. huhtikuuta omistajaa kolme kertaa. Rakennukseen osui noin 4 000 ammusta. Toisen maailmansodan aikana rakennuksessa asui ilmatorjuntajoukkoja sekä Porin radan siltavartijat.
Hämeen museona palatsi toimi vuosina 1908–1997. Vuodesta 1998 lähtien rakennus oli 17 vuotta suljettuna tyhjillään odottamassa remonttia.
Näsilinna kunnostettiin vuosina 2013–2015. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat viisi miljoonaa euroa. Ensimmäisen kerroksen salit palautettiin alkuperäisen von Nottbeckin hengen mukaisiksi ja niihin tehtiin ravintola saleineen, aulakahvila ja museon vastaanottotilat. Toisessa kerroksessa säilytettiin 1950-luvulta peräisin ollut huonejako. Tämän kerroksen sai käyttöönsä Museo Milavidan näyttelytilat.

Museo Milavida

Museo Milavida on vuonna 2015 Näsilinnaan perustettu museo, jossa on esillä aina kaksi eri tahtiin vaihtuvaa näyttelyä. Näyttelyt tehdään pääosin Tampereen museoiden omista kokoelmista, ja niissä on aina esillä jollakin tavoin Näsilinnan, von Nottbeck -suvun ja Hämeen museon historia.

Alkuperäinen Milavida

Alkuperäinen Milavida oli vuonna 1860 valmistunut Wilhelm von Nottbeckin rakennuttama puuhuvila, joka sijaitsi Näsipuistossa nykyisen Näsijärvenkadun päässä. Se siirtyi Tampereen kaupungin omaisuudeksi vuonna 1905, jolloin se vuokrattiin kauppias Raittiselle. Hän avasi siellä ravintolan ja täysihoitolan vuonna 1906. Huvila paloi pahoin heinäkuussa 1913, minkä jälkeen se purettiin. Huvilasta on jäljellä enää kaksihuoneinen 35 neliömetrin kokoinen maakellari, jonka sisäänkäynti on rakennettu koristeellisesti punatiilestä. Maakellari on yksi Tampereen Adoptoi monumentti -kohteista, ja se kunnostettiin vuonna 2016. Kunnostetun kellarin avajaiset ovat kesällä 2017.
Alain-Marie Guynot de Boismenu

Kunnianarvoisa Alain-Marie Guynot de Boismenu (27. joulukuuta 1870 Saint-Malo, Ille-et-Vilaine, Ranska – 5. marraskuuta 1953 Kubuna, Central, Papua-Uusi-Guinea) oli pappi, järjestön Missionaries of the Sacred Heart of Jesus jäsen, järjestön Handmaids of the Lord perustaja ja Papuaasian apostolinen vikaari. Hän eli seuraavien 6 paavien hallintokausien aikana: autuas Pius IX (1846–1878), Leo XIII (1878–1903), pyhä Pius X (1903–1914), Benedictus XV (1914–1922), Pius XI (1922–1939) ja Pius XII (1939–1958). Paavi Franciscus julisti hänet kunnianarvoisaksi 15. huhtikuuta 2014.
Final Fantasy X

Pelaaminen

Final Fantasy X:n taistelujärjestelmä on vuoropohjainen. Se kuitenkin eroaa perinteisestä vuoropohjaisesta taistelusta, sillä hahmot saavat vuoroja nopeutensa ja valitun toiminnon tai hyökkäyksen mukaan. Eri hyökkäkset vievät eri tavalla aikaa – esimerkiksi esineiden käyttö on nopeaa ja antaa usein hahmolle toisen vuoron heti perään, kun taas voimakkaat Overdrive-hyökkäykset siirtävät hahmon seuraavaa siirtoa usean vuoron päähän. Useimmat vastukset vaativatkin jonkinlaisen taistelustrategian ollakseen voitettavissa. Kuten pelisarjan aiemmissa osissa, myös Final Fantasy X:ssä on mahdollista kutsua erilaisia hirviöitä (Aeon) avuksi taisteluun. Aeonit ovat pelattavia hahmoja, jotka korvaavat pelaajan muun tiimin ollessaan taistelukentällä.

Overdrivet

Jokaisella hahmolla ja aeonilla on omat ainutlaatuiset Overdrive-hyökkäyksensä, joita voi käyttää vain kun hahmon Overdrive-palkki on täynnä. Alussa palkki täyttyy aina kun hahmo vahingoittuu, mutta pelin edetessä sen täyttymisperusteita voi vaihtaa. Erilaisia Overdrive-moodeja on yhteensä 17.

AP

Taistelun päättyessä hahmot saavat kokemuspisteiden tapaan toimivia toimintapisteitä (AP). Pisteiden kertyessä hahmo saa S.Lv -tasoja, jotka mahdollistavat liikkumisen Sphere Grid -laudalla. Hahmo saa AP:tä vain, jos se on osallistunut taisteluun. Kaikki taistelussa toimineet hahmot saavat AP:tä saman verran. Tämän vuoksi kannattaakin varsinkin voimakkaita vastustajia vastaan taistellessa iskeä jokaisella hahmolla ainakin kerran ja tämän jälkeen keskittyä pelaamaan vain parhaiten kehittyneillä.
Nödinge

Nödinge on entinen taajama Alen kunnassa, Länsi-Götanmaan läänissä Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa.
Nödinge on kasvanut yhteen Nolin ja Alaforsin taajamien kanssa, jotka kaikki ovat nykyään osa Nödinge-Nolin taajamaa. Se sijaitsee 20 kilometriä pohjoiseen Göteborgista E45-tien varella, Götajoen itäpuolella.
Hyökännummi

Hyökännummi on taajama Etelä-Mäntsälässä, Kellokosken pohjoispuolella. Hyökännummessa on vuonna 2003 valmistunut ala-aste, päiväkoti ja kerhotalo sekä Ohkolan sairaala. Hyökännummen postitoimipaikka on Kellokoski.
Hyökännummen laajin yhtenäinen ulkoilualue on Porakallio, joka on osa Porakallio–Tasalankallio–Lintulankallio-kallioselännettä. Selänteellä sijaitsee Hyökännummen korkein kohta.
L’uomo meccanico

Juoni

Eräs tiedemies on keksinyt sähkömagneettisilla aalloilla ohjattavan ihmisenkaltaisen laitteen, joka kykenee liikkumaan ja tuhoamaan kaiken eteensä osuvan. Naisen johtama rikollisjoukkio tappaa keksijän saadakseen haltuunsa laitteen piirustukset. Rikolliset jäävät kiinni ja heidät tuomitaan vankilaan, mutta nainen onnistuu pakenemaan. Hän kaappaa keksijän veljentyttären ja pakottaa tämän paljastamaan setänsä salaisuuden. Naisen kauko-ohjaama mekaaninen mies kylvää tuhoa, kunnes keksijän veli rakentaa toisen samanlaisen laitteen. Hirviöt kohtaavat oopperateatterin naamiohuveissa ja tuhoavat toisensa. Mekaanista miestä ohjannut nainen saa surmansa oikosulun seurauksena.

Tuotanto, teemat ja vastaanotto

L’uomo meccanico on jatko-osa vuonna 1920 valmistuneelle elokuvalle Il documento umano (”Ihmisasiakirja”), jossa tiedemies tatuoi keksintönsä salaisuuden tyttärensä ihoon. Sarjan kolmas osa Gli strani amori di Mado (”Madon oudot rakkaudet”) ei toteutunut. Elokuvan tekijä André Deed tunnetaan parhaiten Italiassa kuvattujen Cretinetti-komedioiden näyttelijänä. Naisrikollista Madoa esittää Deedin vaimo Valentina Frascaroli.
Elokuva on erikoinen yhdistelmä tieteisfiktiota, jännitysseikkailua sekä Deedille ominaista toiminnallista farssia. Sen arviointia vaikeuttaa säilyneiden osien lyhyys ja hajanaisuus. Aineksista mieleenpainuvin on yksi elokuvahistorian ensimmäisistä roboteista, jota ei kuitenkaan vielä kutsuta tällä Karel Čapekin vasta edellisenä vuonna keksimällä nimellä. L’uomo meccanicon roboteilla on yhtymäkohtia Italian futuristien koneromantiikkaan, ja ulkonäöltään ne muistuttavat tieteiselokuvissa aina 1950-luvulle saakka nähtyjä peltihökötyksiä. Kohtaus, jossa robotti tunkeutuu teräsoven läpi, esiintyy lähes sellaisenaan vuoden 1984 Terminaattorissa. Naamiota kantava naisrikollinen tuo mieleen mestarivaras Fantomasin ja sukupuoli-identiteettiä vaihtavan Filibusin kaltaiset hahmot. Elokuvassa on myös eräitä ”rohkeita” kuvia, joista hämmentävin on robotin alastomaksi riisuma nainen.
Aikalaiskriitikot pitivät elokuvaa tarpeettoman monimutkaisena ja hajanaisena kokoelmana muuten hyvin toteutettuja kohtauksia. Ilmeisesti jo tuolloin sitä oli leikelty rajusti. Elokuvahistorioitsija Gian Piero Brunettan mukaan L’uomo meccanico on mielenkiintoinen esimerkki lajityyppien sekoituksesta sekä futurismin vaikutuksesta genreistä vähäarvoisimpana pidettyyn komediaan.

Restaurointi ja julkaisut

L’uomo meccanico on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1992. Restaurointi perustuu Brasilian elokuva-arkistossa säilyneeseen hyvin puutteelliseen kopioon. Portugalinkieliset välitekstit on käännetty italiaksi ja elokuva on varustettu Marco Dalpanen, Giorgio Casadein ja Massimo Semprinin säveltämällä musiikilla. Alkuperäisestä 1821 metrin pituudesta on säilynyt 740 metriä.
VHS-kasetilla julkaistu restaurointi on saatavilla myös yhdysvaltalaisen Alpha Videon DVD:nä. Se sisältää englanninkieliset välitekstit sekä Rachel Gutchesin uudelleen säveltämän musiikin.
Veren voima

Tarina

Kirjan päähenkilö ja kertoja Sookie Stackhouse työskentelee tarjoilijana lousianalaisessa baarissa. Hänellä on telepaattisia kykyjä, jotka vaikeuttavat välillä työtä ja etenkin rakkauselämää. Eräänä päivänä baariin saapuu salaperäinen muukalainen nimeltä Bill, joka paljastuu vampyyriksi. Sookie ihastuu komeaan Billiin ja yllätyksekseen huomaa, ettei pysty lukemaan miehen ajatuksia. 
Sookie huomaa voivansa rentoutua Billin seurassa enemmän kuin useimpien muiden miesten. Hän alkaa kuitenkin epäillä suhdetta, kun Billistä käy pian ilmi myös arveluttavia puolia, ja toinenkin kiinnostava mies, Sookien pomo ja pitkäaikainen ystävä Sam, osoittaa kiinnostusta.
Samoihin aikoihin kaupungissa alkaa tapahtua murhia. Epäilykset kohdistuvat sekä vampyyreihin että Sookien veljeen Jasoniin, jolla on ollut suhde kahden murhatuksi joutuneen naisen kanssa. Sookie uskoo veljensä syyttömyyteen ja päättää selvittää kuka on oikea murhaaja.
Perhostoka

Levinneisyysalue

Perhostokaa on elänäyt Jaliscon osavaltiossa Amecajoen vesistön aluella. Sittemmin se on hävinnyt suurimmasta osasta levinneisyysaluettaan, ja lajia tavataan vain Teuchitlánin kaupungin lähellä olevista lähteistä.

Akvaariokalana

Kala on näyttävä kiiltävien suomujensa ja vilkkaan käytöksensä ansiosta. Perhostoka on melko helppohoitoinen. 
Veden pH-arvoon tulee olla välillä 6,0–8,0, kovuuden dH-arvon välillä 9–19 ja lämpötilan 26–32 °C. Perhostoka viihtyy korkeintaan kaksi metriä syvissä vesissä.
Maddalena Balsamo

Maddalena Balsamo (3. heinäkuuta 1961 ) on italialainen näyttelijä.
Yverdon-les-Bains

Sijainti

Yverdon-les-Bains sijaitsee Neuchâtelinjärven eteläpäässä, Thiellejoen varrella, Juravuoriston juurella noin 400 metrin korkeudessa, kolmisenkymmentä kilometriä Lausannesta pohjoiseen.

Talous

Yverdon-les-Bains on Vaud'n kantonin asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki ja kantonin pohjoisen osan talouskeskus.

Nähtävyyksiä

Yverdon-les-Bains'ssa on kuumia lähteitä, jotka olivat roomalaisten käytössä jo ensimmäisellä vuosisadalla.
Baie de Clendyn alueella on Unescon maailmanperintökohde, yksi Alppiseudun 111 suojellusta paalutaloalueesta.
Yverdonin linna on kulttuurikohde, joka on ollut muun muassa Johann Heinrich Pestalozzin kasvatuslaitoskäytössä.

Liikenne

Moottoritiet A1 ja A5 kulkevat Yverdon-les-Bains'n kautta. Kaupungista on rautatieyhteys Lausanneen ja Neuchâteliin sekä Payernen kautta muun muassa Fribourgiin. Lisäksi kaupungista lähtee TRAVYS - Transports Vallée-de-Joux - Yverdon-les-Bains - Sainte-Croix S.A. -yhtiön rautatie läheiseen Sainte-Croix'iin.
HMS Campbeltown

Palvelus

HMS Campbeltow kuului alkuvuodesta 2004 Naton pysyvään Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon. Alus oli seitsemän kuukautta 2007–2008 Persianlahdella ja tuki operaatioita Calash ja Telic. Se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi syyskuussa 2008.
Aluksen palveluksesta poistosta 7. huhtikuuta 2011ilmoitettiin vain hieman aiemmin maaliskuussa, jolloin se lähti jäähyväisvierailulle kummikaupunkiinsa Argyllin Campbeltowniin. Alus palasi 31. maaliskuuta Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta ilmoituksen mukaisesti.
Jurassic Rock

Jurassic Rock oli Mikkelissä vuosittain järjestettävä musiikkifestivaali. Festivaalin perusti Jukka Holmstedt ja ensimmäinen Jurassic Rock järjestettiin vuonna 2007. Festivaali on pääosin kaksipäiväinen, kolmipäiväisenä sitä juhlittiin, kun festivaali sijaitsi viimeisen kerran Visulahdessa vuonna 2013. Festivaalia järjestettiin Visulahdessa samalla paikalla kuin vuosina 1987–1990 pidetty Dinosaurock vuosina 2007–2013. Vuonna 2014 Jurassic Rock muutti Mikkelin Kenkäveroon, lähemmäksi keskustaa. 
Vuonna 2009 Jurassic Rockissa oli yhteensä 13 000 kävijää, perjantaina 6 000 ja lauantaina 7 000.
Vuodesta 2014 Jurassic-viikonlopun sunnuntaina on järjestetty myös koko perheelle suunnattu tapahtuma Jurassic Piknik. Vuonna 2014 tapahtumassa esiintyivät Vesa-Matti Loiri ja Samuli Edelmann. Vuonna 2015 tapahtumassa esiintyivät Jari Sillanpää ja Antti Tuisku. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin jo kolmatta kertaa ja siellä esiintyvät Kake Randelin, Virve Rosti, Freeman & Menneisyyden Vangit ja Jean S. ft. Eini & Meiju Suvas.
Château de Miromesnil

Château de Miromesnil on linna Tourville-sur-Arquesin kunnassa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Linnan omistaa nykyään Vogüén kreivi, ja linnan 1700-luvulta peräisin oleva puutarha on yleisön nähtävillä kesäisin.

Historia

Nykyinen linna on rakennettu noin 1500-luvun lopulla. Paikalla on ollut linna aiemminkin, mutta siitä ei ole paljoa säilynyt. Sen sijaan linnan alueella on säilynyt Fécampin luostariin kuulunut St-Antoinen kappeli.
Linnassa on asunut Miromesnilin kolmas markiisi (1723–1796), joka palveli kuningas Ludvig XVI:n kanslerina.
Vuosina 1849–1853 linnan vuokrasivat de Maupassantit, ja heidän poikansa Guy de Maupassant, tuleva kirjailija, syntyi linnassa 5. elokuuta 1850.
Eugene Eisenmann

Eugene Eisenmann (1906–16. lokakuuta 1981 New York City) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Eisenmann valmistui lakimieheksi Harvardin yliopistosta 1930. Hän oli Proskauer Rose & Paskus-nimisen lakitoimiston osakas vuoteen 1957 saakka. Linnut olivat kuitenkin hänen elämänsä merkittävin tekijä. Hän työskenteli tutkijana American Museum of Natural Historyssa New Yorkissa vuodesta 1957 lähtien.
Eisenmann toimi aktiivisesti lintujen suojelussa ja kirjoitti teoksen The Species of Middle American Birds, jossa löytyy yli 1 400 lajin esittely. Hän oli kirjoittamassa teosta The Species of Birds of South America.
Eisenmann toimi puheenjohtajana American Ornithologists' Unionin (AOU) luokittelu- ja nimistökomiteassa vuodesta 1966 aina kuolemaansa saakka. Hän liittyi AOU:hun jo 1936 ja toimi yhdistyksen varapuheenjohtajana 1967–1969. Hän toimitti yhdistyksen lähteä The Auk 1958 ja 1959. Eisenmann toimi aktiivisesti myös New Yorkin Linnaean Societyssa.
Eisenmann kuoli sydänkohtaukseen 75-vuotiaana.
Eisenmann nimesi liivikiitäjän (Cypseloides lemosi) vuonna 1962 yhdessä V.C. Lehmannin kanssa.
Olli Sarekoski

Olli Yrjö Sarekoski (s. 1965) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Veikkauksen palveluksessa vuodesta 2003. Hän on toiminut Urheilukanavan omistaneen Suomen Urheilutelevisio Oy:n toimitusjohtajana. Sarekoski on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän aloitti uuden rahapeliyhtiön, Veikkauksen toimitusjohtajana vuoden 2017 alussa.
Shure SM58

Shure SM58 on mikrofoneja valmistavan Shure-yhtiön tuote. Shure SM58 on kardiodynaaminen laulumikrofoni, joka on erittäin tunnettu lämpimän soundinsa ja kestävyytensä ansiosta.
High Kick Girl!

Juoni

Lukiolaisella Kei Tsuchiyalla on ruskea vyö karatessa ja hän haluaa osoittaa olevansa tarpeeksi vahva saadakseen mustan vyön. Hänen opettajansa Matsumuran mielestä Kein tekniikassa on puutteita. Tästä suivaantuneena tyttö ryhtyy hakkaamaan kaikki musta vöiset karatekat ympäri kaupunkia. Eräs rikosjengi saa kuulla tytön taidoista ja päättää kutsua Kein organisaatioonsa. Sitä ennen hänelle järjestetään koe, jonka läpäistyä hän pääsisi organisaatioon. Koko järjestely kuitenkin osoittautuu huijaukseksi, kun organisaation johtaja Ryuusoku haluaa tietää vain Kein sensein Matsumuran olinpaikan saadakseen kostonsa.
Church of Hawkwind

Albumin historia

Albumia pidetään yleisesti enemmän Dave Brockin sooloalbumina, koska hän sävelsi suuren osan kappaleista yksin ja tuotti albumin salanimellä Dr. Technical, jota hän oli käyttänyt jo 1970-luvulla. Albumin musiikillinen teema on suureksi osaksi enemmän elektronisessa musiikissa kuin yhtyeen aiemmin suosimassa heavy rockissa. Brockin lisäksi basisti-kosketinsoittaja Harvey Bainbridge on ainoa muusikko joka esiintyy albumin kaikilla kappaleilla. Brock ja Bainbridge olivat työstäneet kappaleita jo kesällä 1981, kun Sonic Attack -albumin nauhoituksissa oli tauko rumpali Martin Griffinin sairastuttua ja näin kappaleisiin tuli vahvasti elektroninen leima molempien soittaessa syntetisaattoria ja kosketinsoittimia. Albumi viimeisteltiin koko yhtyeen voimin alkuvuodesta 1982. Saman vuoden toukokuussa julkaistu albumi nousi Britannian albumilistalla sijalle 26.

Albumin sisältö

Perinteisempiä space rock-kappaleita albumilla ovat "Nuclear Drive", "Light Specific Data", "Star Cannibal", "Fall Of Earth City" ja "Looking In The Future" (joka nauhoitettiin uudelleen albumille It Is the Business of the Future to Be Dangerous vuonna 1993 nimellä "Letting In The Past") loppujen kappaleiden edustaessa vahvasti elektronista musiikkia. "The Phenomenon Of Luminosity" sisältää astronautti John Glennin ääninäytteen Mercury-Atlas 6 -lennolta vuodelta 1962. Kappale "Experiment With Destiny" on uusi versio Sonic Attack -albumilla olleesta "Virgin Of The World" -kappaleesta. "Some People Never Die" -kappaleessa kuullaan ääninäytteet Lee Harvey Oswaldin ja Robert Kennedyn ampumisien tv-lähetyksistä. Kappale tunnetaan myös nimellä "Assassination" ja se on nauhoitettu ensi kerran jo 1970-luvulla. Kappaleessa esiintyvät Marc Sperhauk ja Capt Al Bodi olivat yhtyeen faneja jotka lähettivät demonauhansa Brockille, joka puolestaan käytti nauhaa kappaleella.

CD-versiot

Vuonna 1994 julkaistun CD-painoksen tekee mielenkiintoiseksi kolme bonuskappaletta, jotka on nauhoitettu 1990-luvulla lähes täysin eri kokoonpanolla, ja jotka ovat sekoitettu levyn alkuperäisen toisen puolen kappalejärjestyksen sekaan. Atomhenge Records julkaisi albumista remasteroidun version oikealla kappalejärjestyksellä ja albumin teon aikaisilla bonuskappaleilla vuonna 2010. Alkuperäisen albumin a-puolen teemana oli "space" eli avaruus ja b-puolen "fate" eli kohtalo.
Bern (kantoni)

Maantiede

Kantonin eteläosa on Sveitsin Alppeja. Bernin ylämaalla (saks. Berner Oberland) onkin useita talviurheilukeskuksia. Keskiosa on Mittellandin tasankoa, jonka halki virtaa Aare ja monet sen sivujoet kuten Emme. Pohjoisin osa on Juravuoristoa.

Talous

Bernin kantonin osuus maan bruttokansantuotteesta oli vuonna 2015 maan toiseksi suurin, 22 prosenttia, arvoltaan 78 miljardia frangia.
Kantonissa oli vuonna 2014 yhteensä 624 000 työpaikkaa. Näistä 73 prosenttia oli palvelusektorilla. Teollisuus työllisti 21 prosenttia kantonilaisista. Alkutuotanto (maa- ja metsätalous, kalastus) työllisti 5,5 prosenttia seudun työntekijöistä. 
Matkailun ja maatalouden lisäksi kantonissa on vesivoimaa ja ydinvoimala sekä pientä ja keskisuurta teollisuutta: monet kuuluisat sveitsiläiset kellot valmistetaan Bernin kantonissa.

Kieli ja uskonto

Kantoni on kaksikielinen; siellä puhutaan sekä saksaa (noin 85 % asukkaista) että ranskaa (11 %). Yleisin uskonto on protestanttisuus (53 %). Kantonin vakituisista asukkaista 16 prosenttia on ulkomaalaisia (vuonna 2015).
Temple Balls

Historia

Yhtyeen ensimmäinen single Hell And Feelin’ Fine näki päivänvalon syyskuussa 2016. Karma Sound -studioilla Thaimaassa äänitetty esikoisalbumi Traded Dreams (2017) julkaistiin Suomen lisäksi Saksassa ja Japanissa. Levyn tuottanut Tobias Lindell tunnetaan yhteistyöstään muun muassa Europen, Mustaschin ja H.E.A.T.in kanssa. Syksyllä 2017 yhtye kiersi ensin Suomea Battle Beastin kanssa ja jatkoi sitten ensimmäiselle keikalleen Japaniin ja minikiertueelle Ukrainaan. Kevään 2018 ohjelmassa oli kahden viikon kiertue Baltiassa ja Itä-Euroopassa.                              
Ensimmäisen Japanin keikan jälkeen Burrn-lehden lukijat äänestivät TB:n ”2. kirkkaimmaksi toivoksi” ja valittiin myös ”vuoden tulokkaaksi” Masa Iton Rock TV:lla.
Toisen albumin ensimmäinen single Kill The Voice julkaistiin marraskuussa 2018 ja sai hyvän vastaanoton. ”Untamed” nimeä kantavan toisen albumin seuraava single Distorted Emotions julkaistiin helmikuussa 2019.
Europeli

Europeli, myös saksalaistyylinen lautapeli tai designer-lautapeli, on eräs moderni lautapelien lajityyppi. Sille on tyypillistä hiottu pelimekaniikka mutta melko pinnallinen teema. Europeli kestää noin 45–90 minuuttia, ja kaikki pelaajat ovat koko pelin ajan mukana kamppailemassa voitosta. Pelaajat ovat usein vuorovaikutuksessa keskenään, mutta harvoin konfliktissa tai sodassa toisiaan vastaan. Europelit ovat usein suosittuja perhepelejä.

Historiaa

Saksaan viittaavan nimityksen taustalla on 1970-luvulla perustettu saksalainen Spiel des Jahres -pelipalkinto, joka on nostanut saksalaisten lautapelien laatua merkittävästi. Eräs rajapyykki on vuonna 1995 ilmestynyt Catan (ensin nimellä Catanin uudisasukkaat), josta alkoi eräänlainen lautapelien uudelleennousu. Toinen suuren suosion saavuttanut uudenaallon lautapeli on vuonna 2000 julkaistu Carcassonne.
Ennen europelien valtakautta "vakavat" lautapelit olivat hyvin pitkälti monimutkaisia, pitkäkestoisia ja mekaniikaltaan hieman karuja. Amerikkalainen pelisuunnittelu on sittemmin ottanut mallia saksalaisilta, ja on syntynyt näiden kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Amerikkalaisiin laatupeliyrityksiin kuuluu esimerkiksi Days of Wonder, joka on peleissään panostanut niin mekaniikkaan kuin ulkonäköönkin.
Vastaavasti myös eurooppalainen pelisuunnittelu on ottanut mallia amerikkalaisilta ja näin on syntynyt lisää kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Esimerkiksi yksi suosittu koulukuntia yhdistelevä pelisuunnittelija on tšekkiläinen Vlaada Chvátil.  Hänet tunnetaan peleistä kuten Through the Ages: A Story of Civilization, Space Alert ja Galaxy Trucker.
Europelejä kutsutaan myös designer-peleiksi, sillä pelisuunnittelijan merkitys pelin markkinoinnissa on aikaisempaa merkittävämpi. Tunnettu suunnittelija kuten Reiner Knizia, Wolfgang Kramer tai Klaus Teuber on pelille olennainen myyntivaltti.

Piirteitä

Europeleille on tavanomaista nopeatempoisuus ja luotettava pelin kesto: jos laatikon kyljessä pelin luvataan kestävän tunnin, arvio pitää yleensä paikkansa. Pelit ovat näyttäviä ja niillä on usein värikkäät aiheet, mutta simulaatioista ei ole kyse: pelin teema on yleensä vain koristetta, eikä välttämättä liity vahvasti pelimekaniikkoihin.
Perinteisten lautapelien elementtejä kuten liikkumista nopanheiton mukaan ei näissä uusissa peleissä juuri nähdä, mutta erilaisia satunnaistekijöitä on kuitenkin mukana. Voittajaa ei ratkaise vain taito, vaan myös tuuri, mutta taidolla on enemmän osaa kuin perinteisissä peleissä ja taidokkain pelaaja voittaa useammin kuin aloittelija.

Suomessa

Uuden sukupolven europelejä on suomennettu runsaasti, kuten Menolippu-sarja, Carcassonne-sarja, Uudet Löytöretket, Tikal. Carcassonnea on myyty Suomessakin kymmeniä tuhansia kappaleita .
Rusokääpä

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen, pileaattinen tai harvoin puoli resupinaattinen, keskikokoinen tai pienehkö, hyllymäinen. Yläpinta on oranssinsävyinen, jossa oranssinruskeita vöitä ja lakin tyvi on nukkapintainen. Oranssi malto on kosteana pehmeää, kuivuessaan kevyttä ja haurasta. Alapinta aluksi kermanvalkoinen, myöhemmin siitä tulee orassi. Pillit on erityisen muotoisia, kulmikkaita tai sokkeloisia repeytyviä, työntyvät esille lakin alta niin että ylimmät pillit näyttävät hampailta. Yleensä se elää kuolleissa havupuissa aiheuttaen ruskolahoa.

Elinympäristö ja levinneisyys

Rusokääpä on vanhojen, tuoreiden kuusikoiden laji, mutta ei vaadi aarniometsää. Sen saattaa myös löytää kaupunkien puistometsistä, joihin on jäänyt kaatuneita puita tai vanhoista talousmetsistä, joissa on lahopuuta. Isäntäkasvina on yleensä osittain kuorellinen kuusen maapuu, joskus harvoin mänty, koivu tai haapa. Puut ovat olleet melkein poikkeuksetta kantokäävän lahottamia. Harvinainen Keski-Euroopassa, Ruotsissa ja Balttian maissa ja kasvaa harvakseltaan kautta Pohjois Amerikan. Suomessa päälevinneisyysalue on eteläinen. Sitä on tavattu harvinaisena Tammisaaresta Rovaniemelle.