google/wiki40b huggingface dataset:
Luigi Comencini

Luigi Comencini (8. kesäkuuta 1916 Salò – 6. huhtikuuta 2007 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Comencini on yksi ”italialaisen komedian” huomattavimpia edustajia, mutta hänet tunnetaan myös erinomaisista lapsikuvauksistaan.
Comencini alkoi kirjoittaa elokuva-arvosteluja opiskellessaan arkkitehtuuria Milanossa. Hän oli mukana perustamassa Italian elokuva-arkistoa. Vuonna 1946 Comencini teki hyvät arvostelut saaneen dokumenttielokuvan Bambini in città (”Lapsia kaupungissa”). Ohjaajan ensimmäinen näytelmäelokuva oli Pikku lurjuksia (Proibito rubare, 1948). Vittorio De Sican ja Gina Lollobrigidan tähdittämästä elokuvasta Leipää, rakkautta ja unelmia (Pane, amore e fantasia, 1953) tuli suuri kaupallinen menestys. Vuonna 1960 Comencini ohjasi toisen maailmansodan aikaan sijoittuvan satiirin Sodan helvetti (Tutti a casa), joka on yksi hänen parhaista teoksistaan.
Lapsikuvaus L’incompreso (”Väärinymmärretty”, 1967) tuotti Comencinille hänen ensimmäisen David di Donatello -palkintonsa. Alun perin televisiota varten tehtyä elokuvaa Le avventure di Pinocchio (”Pinokkion seikkailut”, 1971) pidetään kaikkien aikojen parhaana Pinokkio-filmatisointina. Ohjaajan lukuisista komedioista ja lapsikuvauksista viimeiseksi jäi Marcellino (1992).
Linda P. Baker

Linda P. Baker on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hän asuu Alabamassa Mobilen kaupungissa. Hänen teoksistaan on suomennettu Dragonlance-kirja Irdat – Tähtien lapset (1995, 2000).
Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!

Tarina

Shaggy ja Scooby asuvat Shaggyn sedän kartanolla. He yrittävät kahdestaan ratkoa mysteereitä uudella nanoteknologialla varustettujen Scooby-keksien ja muuntautuvan Mysteerikoneen avulla. Uusien Scooby-keksien avulla Scooby-Doo kykenee lentämään, muuttumaan suuriksi roboteiksi ja jopa muuntautumaan suureksi magneetiksi. Shaggy ja Scooby-Doo yrittävät samalla suojella heidän keksiensä salaisuutta, kun ratkovat mysteereitä.
Sebastian Collberg

Seuraura

Collberg on Mariestad BoIS HC:n kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2010 Frölunda HC:hen, jossa Collberg teki Elitserien-debyyttinsä 7. joulukuuta 2010 Södertälje SK:ta vastaan ollen kymmenenneksi nuorin Elitserienissä debytoinut pelaaja. Collberg pelasi kauden aikana viisi Elitserien-ottelua runkosarjassa ja yhden ottelun European Trophy -harjoitusturnauksessa. Hän voitti kaudella myös J20 SuperElitin ja J18 Allsvenskanin mestaruuden. Collberg voitti J20 Superelitin pudotuspelien alle 17-vuotiaiden pistepörssin tehoilla 21+23=44 ja voitti junioreiden European Trophyn sekä valittiin sen tähdistökentälliseen.
KHL-joukkue Avangard Omsk varasi Collbergin viidennellä kierroksella 124. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kaudella 2011–2012 hän nousi Frölundan Elitserien-miehistöön, mutta Collberg pelasi kauden aikana myös sen J20- sekä J18-joukkueessa. Hän voitti J18 Allsvenskanin pronssia keväällä 2012 ja valittiin sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Elitserienissä Collberg pelasi tulokaskaudellaan 41 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Hän pelasi Frölundan miesten joukkueessa myös European Trophy -harjoitusturnauksessa tehden yhden maalin. Toukokuussa 2012 Collberg teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa.
Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Collbergin Euroopassa pelaavista kenttäpelaajista toiseksi NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Rankingissa hänen edellään oli vain maanmies Filip Forsberg. Huhtikuussa Collberg putosi siinä kolmanneksi Teuvo Teräväisen noustua toisella sijalle. Montréal Canadiens varasi hänet lopulta toisella kierroksella 33. pelaajana.
Kaudella 2012–2013 Collberg teki Elitserienissä 35 runkosarjaottelussa tehot 6+3=9 sekä viidessä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue Örebro HK:ssa sekä yhden ottelun verran myös kasvattajaseurassaan Mariestad Bois HC:ssa, Ruotsin I-divisioonassa. Elitserien-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2013 Collberg siirtyi ammattilaistry-out -sopimukselal Montréal Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä kaksi ottelua ja teki toukokuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Canadiensin kanssa. Collberg palasi syksyn harjoitusleirin kuitenkin takaisin Frölundaan vielä ensimmäisen sopimuskauden 2013–2014 ajaksi. Maaliskuussa 2014 Collbergin oikeudet kaupattiin New York Islandersille vaihdossa Thomas Vanekiin.
Collberg siirtyi Islandersin organisaatioon kaudeksi 2014–2015. Hän pelasi kautensa pääosin AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa, jossa tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 4+14=18. Collberg pelasi myös kuusi ottelua ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Kauden 2015–2016 hän pelasi kokonaan Sound Tigersissa. Toukokuussa 2016 Islanders asetti Collbergin siirtolistalle, mutta mikään joukkue ei kuitenkaan napannut häntä, joten Collbergin sopimus purettiin. Muutamaa päivää myöhemmin Collberg teki kaksivuotisen sopimuksen SHL-joukkue Rögle BK:n kanssa.

Muuta

Collbergin pikkuveli Ludvig pelaa puolustajana Växjö Lakersin J20-junioreissa.
Gottfrid Strömberg

Henkilöhistoria

Strömbergin vanhemmat olivat Muhoksen pitäjän Utajärven Särkijärven kylässä Oulun läänissä sijainneen Kurimon rautaruukin ruukkimestarina toiminut vuori-insinööri Johan Edvard Strömberg ja tämän toinen vaimo Anna Kristina Amalia Bärlund. Perhe muutti Varkauteen Strömbergin ollessa yhdeksänvuotias. Strömberg solmi avioliiton 1887 kokkolalaisen Johanna Charlotta Erlingin kanssa. Lapseton liitto päättyi myöhemmin avioeroon. Vuonna 1916 hän meni uudelleen naimisiin Elsa Elisabet Anderssonin kanssa ja pariskunta sai kolme tytärtä. Strömbergiä on luonnehdittu seuraihmiseksi, jolla oli hyvä itsehillintä. Nuorempana hän harrasti purjehdusta, ratsastusta, metsästystä ja matkustelua, vanhempana taas klassista musiikkia ja kävelyretkiä Helsingin Eteläsatamaan.

Nuoruusvuodet

Gottfrid Strömberg vietti lapsuutensa teknisessä ympäristössä ja oli kiinnostunut tekniikasta. Varkaus oli tuolloin Suomen laivanrakennuksen keskus, ja Strömberg osoitti teknistä lahjakkuuttaan rakentamalla höyrykoneita ja höyryllä toimivia pienoislaivoja.
Kouluaikanaan Turussa Strömberg oli luokkansa priimus ja jo tuolloin kiinnostunut sähkötekniikasta. Jo koulupoikana vuonna 1880 hän rakensi Suomen ensimmäisen ￼￼tasavirtakoneen￼￼ ja vuonna 1881 ensimmäisen sähkögeneraattorinsa. Ajankohdan varhaisuudesta kertoo se, että Thomas Alva Edison oli keksinyt hehkulampun vain kaksi vuotta aikaisemmin. Strömberg aloitti koneenrakennuksen opiskelun 18-vuotiaana Helsingissä Polyteknillisessä opistossa 1881 ja tutustui opintojen loppuvaiheessa hieman myös sähkötekniikkaan.     
Valmistuttuaan insinööriksi 1885 Strömberg opiskeli valtion apurahan turvin sähkötekniikkaa Berliinin kuninkaallisessa teknisessä korkeakoulussa Charlottenburgissa ja Hannoverin teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1885 vuoteen 1887. Sähkötekniikan johtavassa maassa hänellä oli tilaisuus perehtyä tuotannon viimeisiin saavutuksiin ja nähdä, mitä ja miten saksalainen sähköteollisuus, Siemens & Halske etunenässä, valmisti.  
Strömberg toimi Polyteknillisen opiston (myöh. Teknillinen korkeakoulu) ensimmäisenä sähkötekniikan opettajana vuosina 1887–1894. 
Strömberg oli sähkötekniikan opetuksen uranuurtaja: hänen oppilaitaan olivat kaikki sähköinsinööreiksi 1800-luvun lopulla valmistuneet, muun muassa Teknillisen korkeakoulun ensimmäiset sähkötekniikan professorit.
Samanaikaisesti hän työskenteli edustajana sähkökonetehdas Paul Wahl & Co:lla.

Strömberg teollisuusmiehenä

Vuonna 1889 Strömberg perusti Gottfr. Strömbergin sähköliikkeen, josta muodostettiin Ab Gottfr. Strömberg Oy -niminen osakeyhtiö 1909. Hän oli yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1919 saakka sekä yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja jäsen kuolemaansa saakka. Yritys toimi aluksi Helsingin Kampissa, mutta siirtyi vuosisadan vaihteessa ensin Sörnäisiin ja sitten ensimmäisen maailmansodan aikana Pitäjänmäelle. Yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Oy Strömberg Ab ja se siirtyi vuonna 1987 ruotsalaisen ASEA:n omistukseen, josta seuraavana vuonna tuli ABB. Strömberg sai ansioistaan vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1933.
Välianimaatio

Välianimaatio (engl. cutscene) on videopelin jakso, jossa interaktiivinen pelaaminen keskeytyy ja pelaajalle näytetään juonta eteenpäin kuljettava kohtaus.
Käsitteen esitteli Ron Gilbert, joka tunnetaan SCUMM-pelimoottorin kehittäjänä ja lukuisista LucasArtsille tekemistään seikkailupeleistä, kuten Maniac Mansionista ja Monkey Island -sarjasta. Kuitenkin vastaavanlaisia kohtauksia on jo Pac-Man-pelissä vuodelta 1980 tasojen välissä.
Välianimaatioiden toteuttamiseen käytetään pääasiassa kahta tekniikkaa. Kohtaus voi olla toteutettu pelin omalla pelimoottorilla tai ennalta luodulla videopätkällä, joka toistetaan tiedostosta. Jossain varhaisissa peleissä (tai esim. Doom-pelissä) välianimaatiota voi vastata pelkkä ruudulle ilmestyvä teksti.
La ribelle

Juoni

La ribelle kertoo hankalasta, katuelämää viettävästä 16-vuotiaasta sisilialaisesta Enzasta (Penélope Cruz), joka jää kiinni sisarensa Rosarian (Lorenza Indovina) kanssa lompakon varastamisesta. Heidät lähetetään uskonnolliseen sisäoppilaitokseen ja turvakotiin, missä Enza riitaantuu nunnien kanssa.
Jääkiekon Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnaus

Pelitapa

Turnaukseen otti osaa IIHF:n rankingin kuuden kärkimaan mestarit. Joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon, joissa kaikki pelasivat toisiaan vastaan kerran. Lohkovoittajat pelasivat loppuottelussa.

Palkinnot

Turnauksen palkintopokaalin nimi on Silver Stone Trophy, joka jaettiin turnauksen voittajalle jo edeltäneessä EHL-liigassa. Lisäksi voittajajoukkue sai vuonna 2008 200 000 euroa 550 000 euron kokonaispalkintopotista. Palkintopotti nousi tasaisesti, sillä vuonna 2005 kokonaispotti oli 600 000 Svetsin frangia, kun seuraavana vuonna se oli 700 000 frangia eli noin 450 000 euroa. Vuonna 2007 palkintopotti oli 800 000 frangia.
Yusuf Bari-Bari

Yusuf Mohamed Ismail "Bari-Bari" (15. heinäkuuta 1958 Bologna, Italia – 27. maaliskuuta 2015 Mogadishu, Somalia) oli somalialainen diplomaatti. Hän toimi maansa suurlähettiläänä Sveitsiin ja pysyvänä YK-edustajana Genevessä. Bari-Bari kuoli, kun Al-Shabaab toteutti Mogadishun Maka-Mukarramah-hotellissa itsemurhapommituksen ja aloitti tulitaistelun. Väkivaltaisuuksissa kuoli ainakin 21 ihmistä. 
Bari-Bari toimi YK:n ihmisoikeusneuvostossa vuodesta 2008. Hän eteni sieltä YK:n päämajaan New Yorkiin ja sai kansainvälistä tunnustusta työstään ihmisoikeuksien hyväksi.
Jaakko Holkeri

Jaakko Kalevi Holkeri (s. 11. joulukuuta 1946 Toijala) on suomalainen juristi ja toimitusjohtaja, joka toimi Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana vuosina 2004–2009. Hänet valittiin toiselle puheenjohtajakaudelle 8. marraskuuta 2008. Kausi olisi päättynyt vuonna 2012, mutta 10. lokakuuta 2009 pidetyssä liittovaltuuston ylimääräisessä kokouksessa liiton johtokunta sai epäluottamuslauseen ja puheenjohtajaksi valittiin Matti Sundberg. Holkeri toimi Tampereen SM-hiihtojen 2006 suojelijana. Holkeri kuului myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n hallitukseen kaudella 2006–2008. Koulutukseltaan hän on lakimies, arvoltaan varatuomari. Valtioneuvos Harri Holkeri oli Jaakko Holkerin veli.
Turun Lehti

Turun Lehti oli Turussa vuosina 1882–1919 ilmestynyt sanomalehti.
Ruotsinmielisen Åbo Tidningin julkaisuyhtiö perusti Turun Lehden suomenmielisen Auran ja vapaamielisen Åbo Underrättelserin yhtiön Sanomia Turusta -lehden kilpailijaksi. Kielikysymyksestä vaiennut Turun Lehti oli hinnaltaan huokea ja sisällöltään kevyt kansanlehti, jossa oli etupäässä paikallisia uutisia sekä runsaasti kaunokirjallista aineistoa ja piirroskuvitusta.
Lehti levisi laajalle alueelle yli Lounais-Suomen rajojen. Toistaalta laaja levikkialue teki uutisoinnista sattumanvaraista ja karkotti paikallisia ilmoittajia. Lopulta aika ajoi viihdyttävien kansanlehtien ohi ja Åbo Underrättelseriin sulautunut yhtiö lopetti lehden tappiollisena.
Turun lehti ilmestyi vuonna 1883 kahdesti ja myöhemmin kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 13 000 kappaletta vuonna 1914. Päätoimittajina työskentelivät suomenruotsalaisten juhlalaulun Modersmålets sångin tekijänä tunnettu Johan Fridolf Hagfors sekä vuonna 1919 Lauri Roschier.
Kiinteistönvälityspalkkio

Kiinteistön välityspalkkio on aluehallintoviraston välitysliikerekisterissä olevan laillistetun kiinteistönvälitysyrityksen  toimeksiantosopimuksen perusteella perimä komissio asunto-osakkeen tai kiinteistön kauppaan liittyen. Yleisimmin välityspalkkion välitysliikkeelle maksaa kohteen omistava taho myynnin onnistumisesta. Olemassa on kuitenkin myös nk. ostotoimeksiantoja, joissa välityspalkkion maksuperusteena on uuden ostettavan kohteen löytyminen.

Vaihtoehdot

Välityspalkkiovaihtoehtoja on Suomessa tarjolla pääsääntöisesti kahdenlaisia. Perinteinen prosentuaalinen hinnoittelumalli joko kohteen velattomasta myyntihinnasta tai myyntihinnasta, joista jälkimmäisessä tapauksessa välityspalkkiota ei peritä mahdollisesta kohteen velkaosuudesta. Prosentuaalisen välityspalkkion vaihtoehtona tarjotaan nykyisin kiinteitä välityspalkkioita, joissa välityspalkkion määrä on päätetty ennalta jo toimeksiantosopimuksen valmisteluvaiheessa. Välityspalkkiot veloitetaan yleisesti kaupanteon yhteydessä. 
Kiinteistönvälitystoiminnan katsotaan olevan vakiintunutta. Tästä syystä laillistetut kiinteistönvälitysyritykset ovat velvollisia ilmoittamaan välityspalkkiodensa määrän selkeästi kuluttajille suuntautuvassa mainonnassaan. Markkinoille on tullut ilmoitusvelvollisuuden ansiosta välityspalkkiovertailuja, jotka listaavat paikkakunnan välitystarjontaa välityspalkkiovertailussa.

Palkkiokehitys

Suomessa kiinteistönvälittäjien kuluttajilta keskimäärin pyytämä kiinteistön välityspalkkioprosentti oli vuoden 2017 lopussa 4,29%. Asunto-osakkeen ammattivälityksen vastaava keskiarvoprosentti oli taasen 4,10%. Hinnat sisältävät arvonlisäveron 24%.
United Artists

Yhtiön syntyminen

Alkuperäinen United Artists oli neljän Hollywood-tähden – Charles Chaplinin, Douglas Fairbanksin, Mary Pickfordin ja D. W. Griffithin – 5. helmikuuta 1919 perustama elokuvastudio ja tuotantoyhtiö. Sen nimi, ”yhdistyneet taiteilijat”, heijasti yhtiön periaatetta, että vallan piti olla tähdillä, ei liikemiehillä. Chaplinin mukaan koko yhtiö syntyi likimain vahingossa, kun tähdet reagoivat huhuun, että tuottajayhtiöt aikoivat muodostaa kartellin ja pakottaa kaikki viiden vuoden sopimuksiin. Periaatteena oli, että kukin osakas saa tuottaa omia elokuviaan vapaasti, sitoutuu tuottamaan viisi elokuvaa vuodessa ja yhtiö hoitaa niiden levityksen. Yhtiön perustamisen aikaan tuottaja Richard Rowland lausui kuuluisaksi tulleet sanansa: ”Hullut ovat vallanneet mielisairaalan!”

Taloudelliset ongelmat

Alkuperäinen perustajajoukko hajosi, kun Pickfordilla ja Fairbanksilla oli vaikeuksia sopeutua äänielokuviin ja Chaplin asettui pysyvästi Eurooppaan. Yhtiö vaihtoi omistajia tiuhaan, ja vaikka sillä oli loistavia elokuvasarjoja, kuten James Bond, Vaaleanpunainen pantteri ja Rocky, se oli usein taloudellisissa vaikeuksissa. Vuosina 1981–2006 UA (United Artists Films) oli osa Metro-Goldwyn-Mayer-yhtiötä (MGM).
Vuonna 2006 Tom Cruise ja Pamela Wagner perustivat yhdessä MGM:n kanssa ”uuden United Artists” -yhtiön, New UA.
Vuole

Vuole (ven. Вуо́лы, Vuoly) on kylä ja entinen seurakunta Pohjois-Inkerissä Venäjällä. Vuole oli yksi niistä raja-alueen paikkakunnista, jotka tuhottiin käytännöllisesti katsoen kokonaan 1930-luvun vainoissa. Kylät jyrättiin maan tasalle, asukkaat karkotettiin ympäri Neuvostoliittoa ja myöhemmin lähes kaikki 
miespuoliset (myös osa naisista) vangittiin ja toimitettiin joukkohautoihin 1937-1938. Osa säästyneistä menehtyi lisäksi keskitysleireillä (mm. Tšeljabinsk). 
Petroskoissa asuneet tutkijat ryhtyivät keräämään Vuolen murretta 1950-60-luvuilla ja sen pohjalta koottiin yhdessä Toksovan murteen kanssa Pohjois-Inkerin murteen sanakirja.

Vuolen kyliä

Kaavani (Gavanj), Karhunkylä (Kargino), Katumaa (Katumy), Koivukylä, Korkkinen, Kyyrähaka, Lopotti (Sergievka, Sloboda), Matoksi, Meslikka, Perämäki, Pieni-Suojala, Putkela (Putkelovo), Repoinkylä (Reppoi), Sohvola (Sofolovo), Suuri-Suojala (Sojlovo), Uusikylä (Rokoskoi, Ragozinka), Vuole, Vuolejärvi,

Vuoleen kylä

Vuoleen kirkonkylä sijaitsi Kuivaisin ja Matoksin välisen maantien varrella Sirkkajärven ohi Katumaahan johtavan tien risteyksessä. Nykyisen Seuloskoin piirin Kuivaisin kuntaan kuuluvan Vuoleen kylän paikka on entisen kirkonkylän luoteispuolella. Sen kautta kulkee A120-maantie. Tien toisella puolella on pieni Pusojärvi.
Vuonna 2010 kylässä oli vain kaksi vakituista asukasta. Sen välittömässä läheisyydessä sijaitsee osittain kaatopaikkana käytetty hiekkalouhos. Kylä kuuluu kaatopaikan suoja-alueeseen, minkä vuoksi sen asukkaat on tarkoitus siirtää muualle.
Adarnase II

Adarnase II (georg. ადარნასე II) oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina n. 650–684/5. Hän oli ilmeisesti iberialainen patriisi, joka mainitaan Anastasius Apocrisariuksen vuonna 660 kirjoittamassa Maksimos Tunnustajan marttyyriutta käsittelevässä kirjeessä, ja ruhtinas Nerses, jonka kapinasta arabeja vastaan armenialainen kronikoitsija Hovannes Draskhanakertsi kertoo.
Adarnase seurasi valtaistuimelle isäänsä Stepanoz II:ta ja hallitsi kalifaatin vasallina. Vuosina 681/2 hän kuitenkin liittyi Armenian ja Albanian ruhtinaiden kansannousuun arabeja vastaan. Hän onnistui puolustautumaan arabien hyökkäyksiltä kolmen vuoden ajan, kunnes kasaarit liittyivät taisteluun häntä vastaan. Adarnase/Nerses sai surmansa ja arabit asettivat Iberian valtaistuimelle Guaram II:n kilpailevasta guaramidi-dynastiasta.
Kivilaatassa Džvarin luostarissa Mtskhetassa mainitaan kirkon tärkeimmät rakentajat: Stepanoz patricius, Demetre hypatos ja Adarnase hypatos. Georgialaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet heitä samoina henkilöinä kuin Guaramin poika Stepanoz I, Stepanoz I:n veli Demetre ja Adarnase I. Professori Cyril Toumanoff on tästä kuitenkin eri mieltä: hänen mielestään kyse on Stepanoz II:sta, Stepanoz I:n veljestä Demetrestä ja Stepanoz II:n pojasta Adarnase II:sta.
Takki ja liivit pois!

Juoni

Elokuvassa on pääosassa Aku Korhosen esittämä professori Sakari Vartio, joka tiuskii potilailleen, mutta on kosijana pohjattoman ujo ja kömpelö. Teatteri alkaa pian sotkea Vartion suunnitelmia, kun Ilona-tytär ilmoittaa pyrkivänsä teatteriin, ja väärinkäsityksiä on luvassa tuntuvasti.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai myönteisen vastaanoton ”soveliaana kevätiloitteluna” ja ”ilopillerinä”, jolla ei ollut erityisiä taiteellisia tavoitteita. Myöhemmässä arviossa elokuvaa luonnehditaan kevyeksi kaupunkilaiskomediaksi ja Aku Korhosta ”aina luotettavaksi”.
God of War III

Pelaaminen

Pelissä tapetaan hack and slash -tyylisesti paljon vihollisia muun muassa miekalla. Pelissä on paljon ”pomotaisteluita”, mikä on hyvin tyypillistä tämän pelityypin peleille.
Alussa pelin päähahmolla Kratosilla on aseinaan käsiin ketjuilla kahlitut Ateenan terät, mutta hän saa pelin edetessä käyttöönsä monia muita aseita, kuten Haadeksen Kynnet ja Herkuleksen kestukset.
Pelin vihollisia ovat pääasiassa kreikkalaisen mytologian hirviöt (kuten minotaurit ja harpyijat), kreikkalaiset soturit ja merkittävät hahmot (muun muassa Herkules ja Pandora) sekä monia jumalia ja titaaneja.
Peliin saa netistä ladattavia hahmoulkoasuja, jotka antavat Kratosille erilaisia kykyjä. 
Pelissä on trophy-tuki, ja siinä on mahdollista saada yhteensä 36 trophyä. Pelissä on myös DualShock 3 -värinätuki. 
Peli vie Blu-ray-levyltä 40 gigatavua (GB) tilaa, mutta PlayStation 3:n kovalevyltä vain viisi megatavua (MB) eli noin yhden viisiminuuttisen kappaleen verran. Pelissä ei ole moninpelitukea.

Hahmot

Kratos on pelin sankari, joka on entinen sodan jumala ja entinen Spartan soturikenraali. Kratoksella on verenpunainen tatuointi ja valkoinen, tuhkan peittämä iho, mistä hän on saanut nimen Ghost of Sparta. Hänen menneisyytensä on verinen, ja jumalat lupasivat antaa hänen menneisyytensä anteeksi, mutta rikkoivat lupauksensa. Siksi Kratos vihaa jumalia ja haluaa tappaa nämä.

Juoni

Pelin tarina on jatkoa God of War II:lle. Jumalat ovat pettäneet Kratoksen, ja hän käy taisteluun heitä vastaan titaanien avustuksella. Pelin päämääränä on tappaa itse jumalten kuningas Zeus.
Montcornet’n taistelu

Taistelu

17. toukokuuta 1940 kello 4.14 aamulla 4. panssaridivisioonan rykmentit saapuivat Montcornet’hen. Piiritettyään kylän keskipäivään mennessä Ranskan Char B1 -vaunut joutuivat saksalaisten panssarien ja 3,7 cm Pak 36 -panssarintorjuntatykkien maaleiksi. Lukuisia B1-vaunuja menetettiin, kun ne piti hylätä polttoaineen loputtua ja toisten upottua suohon.
De Gaulle määräsi jalkaväen tuhoamaan Saksan puolustuspesäkkeet Chivressä ja Char D2 -vaunut turvaamaan Clermont-les-Fermesin. Kello 16 de Gaulle määräsi uuden hyökkäyksen Montcornet’hen, mutta panssaroidut ryhmät eivät olleet saaneet yksityiskohtaisia karttoja hyökkäysalueesta ja ne joutuivat 8,8 cm Flak 18 -ilmatorjuntatykkien tuleen, jolloin hyökkäys ei saavuttanut tavoitteita. Kello 18 Saksan ilmavoimien lentokoneiden hyökätessä 4. panssaridivisioonan piti vetäytyä lähtöalueelle.

Taistelun tulos

Ranskalaiset menettivät 23 panssarivaunua hyökkäyksessä ja saksalaiset menettivät 100 miestä kaatuneina.
Dean Conant Worcester

Dean Conant Worcester (1. lokakuuta 1866 Thetford, Vermont – 2. toukokuuta 1924 Manila, Filippiinit) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja liikemies.
Dean Worcesterin vanhemmat olivat Ezra Carter ja Ellen H. Worcester. Vuonna 1893 hän avioitui Nanon Fay Leasin kanssa. Hän valmistui Michiganin yliopistosta 1899, jossa myös väitteli tohtoriksi 1915.
Worcester tutki Filippiinien linnustoa yhdessä Frank Swift Bournsin kanssa. Vuonna 1913 hän muutti Cebuun. Hän toimi Agusan Coconuts Companyn pääjohtajana ja varapuheenjohtajana, Philippine Refining Co.:n puheenjohtajan sihteerinä sekä Philippine Desicated Coconut Corp.:n puheenjohtajana.
Yhdessä Bournsin kanssa Worcester nimesi vuonna 1894 useita uusia lintulajeja: mindoronkukaalin (Centropus steerii), mindanaonkukastajan (Dicaeum bicolor), tawitawinhaavakyyhkyn (Gallicolumba menagei), ruostekanakyyhkyn (Phapitreron cinereiceps), valkokurkkusiepon (Rhinomyias albigularis) ja tuhkarastaan (Zoothera cinerea).
Worcester kuoli sydänkohtaukseen Manilassa vuonna 1924.
Daffy Terävä

Asko ”Daffy” Terävä on tamperelainen Jay Lewis Gang -yhtyeen kitaristi. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Yö (2000–2016), Nuket (1988–1992), Hangover, Kohu-63 ja Colme cowboyta. Hän on soittanut myös muun muassa Pate Mustajärven, Michael Monroen, Pelle Miljoonan ja Harri Marstion taustayhtyeissä.
Daffy Terävän vaimo on laulaja Päivi Lepistö, ja parille syntyi poika kesäkuussa 2006 ja tyttö syyskuussa 2010. Daffy omistaa yli 40 kitaraa, joista 12 Gibson Les Pauleja, joita hän käyttää useimmiten keikoilla. Daffy tiettävästi käyttää keikoilla vahvistimenaan Rocktron Prophesya, päätteinä Rocktron Velocity 300:aa liitettynä 4×12-tuumaisiin Mesa Boogie Rectifier -kaappeihin. Daffya kutsutaan myös Taffyksi tai Daffiksi.
Daffy on toiminut säveltäjänä muun muassa Colme cowboyta- ja Nuket-yhtyeille.
Terävän ja basisti Jay Lewiksen tultua erotetuksi Yöstä loppuvuodesta 2016 he perustivat yhdessä uuden yhtyeen nimeltä Jay Lewis Gang.
Paul Freeman

Paul Freeman (s. 18. tammikuuta 1943) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Kadonneen aarteen metsästäjät (1981) ja Power Rangers (1995). Ennen menestystään elokuvassa hän oli jo päässyt pitkälle teatteri- ja televisiourillaan.