google/wiki40b huggingface dataset:
Llywelyn ap Gruffudd

Elämäkerta

Llywelyn oli isänsä Gruffudd ap Llywelynin toiseksi vanhin poika ja hänen isoisänsä oli Llywelyn ab Iorwerth eli Llywelyn Suuri. Dafydd ap Llywelynin valtaannousun jälkeen Llywelyn nousi pienen Perfeddwladissa sijainneen alueen hallitsijaksi ja liittoutui Dafyddin kanssa tämän aloitettua kapinan Englannin kuningasta vastaan. Dafydd kuoli vuonna 1246 ilman perillistä ja aikaisempi liitto hänen kanssaan turvasi perinnän Llywelynille. Llywelynin vanhempi veli Owain oli jäänyt englantilaisten vangiksi ja palatessaan Walesiin hänen oli suostuttava hallitsemaan Gwynedd Uwch Conwyä eli vapaasti käännettynä Ylä-Gwyneddiä yhdessä veljensä kanssa. Veljekset hallitsivat vuoteen 1255 saakka, jolloin veljesten nuorempi veli Dafydd liittoutui Owainin kanssa Llywelyniä vastaan. Llywelyn voitti Bryn Derwinin taistelun veljiään vastaan. Voittonsa jälkeen hän valtasi edelleen aikaisemmin Englannin kruunun hallitseman osan Perfeddwladia, minkä jälkeen hän hallitsi suurinta osaa Gwyneddistä. Solmimalla liittoja muiden walesilaisten ruhtinaiden kanssa Llywelyn ulotti valtansa myös Powysin ja Deheubarthin alueelle.
Viimeistään vuonna 1258 Llywelyn oli alkanut käyttää arvonimeä Walesin prinssi. Sota Englannin kuningas Henrik III:ta vastaan jatkui sotaretkillä Walesin rajamailla. Llywelyn liittoutui myös Simon de Montfortin ja kuningasta vastaan kapinoineiden paronien kanssa. Llywelyn vaati Henrik III:ta tunnustamaan hänen asemansa muiden Walesin ruhtinaiden johdossa, johon kuningas viimein myöntyi Montgomeryn rauhassa vuonna 1267, jolla kuningas tunnusti hänet Walesin ruhtinaskunnan hallitsijaksi Walesin prinssin arvonimellä. Walesin ruhtinaat vannoivat uskollisuutta Llywelynille, joka oli puolestaan velvoitettu vannomaan uskollisuutta samaan tapaan Englannin kuninkaalle. Llywelyn oli näin yhdistänyt koko Walesin yhden vallan alle ensimmäistä kertaa Walesin historian aikana.
Konflikti kuninkaan kanssa syttyi jälleen vuonna 1277. Sodan taustalla olivat erimielisyydet kuningas Edvard I:n ja Walesin rajamaiden hallitsijoiden välillä. Llywelyn joutui luopumaan hallitsemistaan alueista Gwyneddin ulkopuolella Aberconwyn rauhassa. Hän menetti myös Perfeddwladin ja joutui tunnustamaan veljensä Dafydd ap Gruffudd perimisoikeuden. Llywelynin sallittiin kuitenkin hallita Dafyddille perintönä annettuja alueita oman elinaikansa ajan ja Dafydd sai sen sijaan Llywelynin menettämät alueet Perfeddwladissa. Walesin lakiin vedoten Llywelyn vaati kuninkaan tuomareilta Gruffudd ap Gwenwynwynin alueita Arwystlin canterfissa ja osia Cyfeiliogista. Llywelynin tarkoituksena oli kokeilla, kunnioittaisiko kuningas maakiistojen ratkaisua Walesin lain ja Walesin kansalaisuuden takaamien oikeuksien perusteella. Kuninkaan ja Llywelynin välit kiristyivät ja puhkesivat jälleen sodaksi vuonna 1282. Sodan perimmäisenä syynä voidaan kuitenkin pitää lakikiistaa lukuun ottamatta Llywelynin kokemaa epäoikeutta, jolla Dafydd oli saanut hänen alueensa Perfeddwladissa. Llywelyn sai surmansa 11. joulukuuta 1282 Llanfair-ym-Mualltin lähellä käydyssä taistelussa.
Sceaux (Hauts-de-Seine)

Historia

Sceaux'sta tuli itsenäinen kuntansa vuonna 1203, kun se erotettiin Châtenaystä. Vuonna 1670 ministeri Jean-Baptiste Colbert osti Sceaux’n linnan, ja linnan alueelle rakennettiin uusia rakennelmia ja puisto. Ranskan vallankumouksen aikana linna tuhottiin ja sen alueet muutettiin maatalousoppilaitokseksi. Vuonna 1790 kuntaan valittiin ensimmäinen pormestari.
Rautatie saapui Sceaux'hon vuonna 1846, ja ensimmäinen yhteys kulki Sceaux'sta Pariisin Denfert-Rochereaun rautatieasemalle. Kuntaan nousi paljon uusia rakennuksia, kun sinne muutti Pariisissa junalla työssä käyviä ihmisiä ja pariisilaiset rakensivat maaseutuasuntoja itselleen. Sceaux modernisoitui 1900-luvulla, kun sinne rakennetaan uusia teitä, kirkko ja urheilutiloja. Vuonna 1923 Sceaux siirtyi Seinen departementtiin ja vuonna 1971 Hauts-de-Seineen.
Harri Syrjänen

Harri Syrjänen (s. 22. huhtikuuta 1969) on suomalainen kokki. Hän tuli tunnetuksi MTV3-kanavalla 1999–2004 esitetystä Kokkisota-ohjelmasta, jonka lisäksi hän teki samalle kanavalle ohjelmaa Soppamies. Syrjänen nähdään myös Kokkisodan syyskaudella 2017. Vuodesta 2010 hän on ollut yksi vakioesiintyjistä Nelonen-kanavalla esitettävässä Sokkokokki-ohjelmassa.
Syksyllä 2013 Syrjänen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 8. tuotantokaudella, mutta joutui keskeyttämään kilpailun juuri ennen finaalilähetystä loukattuaan varpaansa.

Yksityiselämä

Syrjäsellä on kolme lasta, vuonna 2009 syntynyt tytär, vuonna 2011 syntynyt poika ja vuonna 2018 syntynyt Aada-niminen tytär, jonka äiti on ääninäyttelijä Pauliina Virta, jonka kanssa Syrjänen asuu avoliitossa. Kaksi ensimmäistä lasta ovat hänen aiemmasta avioliitostaan.
Konolfingen

Sijainti

Konolfingen sijaitsee Bernistä vajaat 20 kilometriä kaakkoon.

Liikenne

SBB:n rautatie Bernistä itään kohti Luzernia ja BLS:n rautatie Burgdorfista Thuniin risteävät Konolfingenin asemalla.

Talous

Nestléllä on Konolfingenissä tutkimuskeskus ja tuotantolaitoksia, jotka työllistivät vuonna 2011 yhteensä 770 henkilöä. 
Toiminnan juuret ovat Berneralpen Milchgesellschaft -yhtiössä, jonka César Ritz perusti vuonna 1892 ja joka vuonna 1971 siirtyi Nestlén omistukseen.

Tunnettuja konolfingeniläisiä

Kirjailija Friedrich Dürrenmatt syntyi Konolfingenissä.
Kuuslammi (järvi Tammelassa)

Maantiede

Lähes ympyrän muotoisen järven pinta-ala on 6,6 hehtaaria ja sen halkaisija on noin 300 metriä. Siihen laskee pari metsäojaa sekä Pihonjoki, joka laskee Rautijärvestä. Etelärannasta lähtee Teuronjoki, joka laskee Pehkijärveen. Pihonjoki ja Teuronjoki muodostavat yhdessä valuma-alueensa pääuoman ja Kuuslammi on näiden jokien läpivirtausjärvi.
Järven rantaviiva on 990 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven länsirannat ovat soistuneita. Järvessä on yksi asumaton saari tulojoen edessä. Rannoille on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Teurolta ja Kuuslammin kylältä.
2. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 2. arrondissementti (ransk. 2ᵉ arrondissement de Paris) on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka sijaitsee Seinen oikealla rannalla. Se tunnetaan myös nimellä arrondissement de la Bourse. Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (ransk. quartiers), jotka ovat Gaillon, Vivienne, Le Mail ja Bonne-Nouvelle.
Arrondissementtia ympäröivät Pariisin 1., 9., 10. ja 3. arrondissementit.
Arrondissementin määrinä on toiminut maaliskuusta 2001 lähtien vihreiden Jacques Boutault. Arrondissementin pinta-ala on 0,99 km² ja sen väkiluku on 22 927 vuonna 2011.
Mustapyrstökuiri

Koko ja ulkonäkö

Noin 36-44 cm pitkä ja siivenväli noin 62-70 cm. Linnun paino on 160–500 g. Huomattavan pitkä- jalkainen ja -nokkainen lintu. Juhlapuvussa rinta, kaula ja niska ovat kirkkaan punaruskeat, vatsa vaalea tummin viiruin ja selkäpuoli harmaan ja ruskean kirjava. Talvipuvussa vanha lintu on harmaa. Nuoren linnun rinta ja kaula ovat kellertävät. Kaikissa puvuissa hyviä lajituntomerkkejä ovat siipien leveät valkoiset juovat, mustakärkinen pyrstö ja valkoinen yläperä. Kutsuääni on joko korkea huutosarja tai hyyppämäinen naukaisu. Soidinlennossa laulaa lystikkään äänekästä luritusta, joka hiukan muistuttaa karikukon kitinää.
Vanhin suomalainen rengastettu mustapyrstökuiri on ollut 1 vuotta 3 kuukautta 6 päivää vanha. Suomessa oli rengastettu vain 88 yksilöä vuoden 2014 loppuun mennessä. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 23 vuoden 6 kuukauden ikäinen yksilö.

Levinneisyys

Lajin pesimäalue ulottuu Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa se pesii säännöllisesti Liminganlahdella ja Ahvenanmaalla. Suomen kanta on vain noin 30 paria. Maailman populaation koko on 634 000–805 000 yksilöä. Maailmanlaajuisesti mustapyrstökuiri on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Vaikka sen levinneisyysalue on laaja, ja populaatio edelleen suuri, on laji vähentynyt nopeasti levinneisyysalueensa joissain osissa. Mustapyrstökuiri on muuttolintu, joka talvehtii Välimeren maissa ja Afrikassa. Saapuu keväällä toukokuussa, syksyllä lähtee heinä–elokuussa.

Elinympäristö

Pesimäaikana laajoilla rantaniityillä, laitumilla ja viljelysmailla. Muuttoaikoina myös lieterannoilla.

Lisääntyminen

Naaras munii heinien suojiin piilotettuun pesäkuoppaan 4 rusehtavaa tai vihertävää, tummatäpläistä munaa. Niitä emot hautovat 22-24 vrk ja huoltavat yhdessä poikasia, jotka lentävät 25-30 vrk iässä. Sukukypsä 1-vuotiaana.

Ravinto

Hyönteiset, nilviäiset, lierot ja muut pikkueläimet.
Leo Tujunen

Leo Armas Tujunen (4. tammikuuta 1910 Joroinen – 5. marraskuuta 1988) oli Suomen Kuvalehden päätoimittaja 1960–1974 ja Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtaja 1953–1954.
Ennen siirtymistään Suomen Kuvalehteen toimituspäälliköksi Tujunen oli Oikeistolehtien sanomapalvelun päätoimittaja vuosina 1950–1954.
Tujusen puoliso oli tiedottaja Jatta Tujunen.
Vikingaberget

Vikingaberget on mäki Tukholmassa Vårbergin kaupunginosassa Ruotsissa. Se on Tukholman korkein kohta ja se on  77,24 metriä korkea. Sieltä on hyvät näkymät yli Mälaren-järven.
100 Grand

100 Grand (tunnetaan myös nimellä $100,000) on Nestlen tuottama suklaapatukka. Se painaa 42 grammaa ja sisältää suklaata, karamellia ja riisimuroa. Patukassa on 190 kaloria: siinä on vähän kolesterolia ja natriumia mutta paljon rasvaa ja sokeria. Patukan slogan on "That's Rich!".
Hans Gustaf Boije

Hans Gustaf Boije (19. joulukuuta 1828 Janakkala – 22. lokakuuta 1903 Janakkala) oli suomalainen varatuomari. Hän oli maanviljelijänä perimillään maatiloilla, muun muassa Hakoisten kartanossa. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen. Hän osallistui valtiopäiville lukuunottamaatta vuotta 1894 ja kuului liberaaliseen puolueeseen. Vuosina 1885, 1888 ja 1891 hän oli aatelin varamaamarsalkka.
MRP Matila Röhr Productions

Historia

Yritys perustettiin 1990 nimellä Marko Röhr Productions. Vuonna 1997 yritys yhdistyi Ilkka Matilan saksalaisen tuotantoyhtiön kanssa ja nimeksi vaihdettiin MRP Matila Röhr Productions Oy.
MRP Matila Röhr Productions ja Fantasiafilmi fuusioituivat keväällä 2006, minkä jälkeen yrityksen kaikki elokuvat on tuotettu nimellä MRP Matila Röhr Productions. Yrityksen tv-toiminnot siirtyivät vuonna 2013 Eyeworks Finlandille.
Aldo Giuffrè

Aldo Giuffrè (10. elokuuta 1924 – 26. kesäkuuta 2010) oli italialainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyi yli 90 elokuvassa vuosien 1948–2001 aikana. Hän oli kotoisin Napolista ja kuoli Roomassa peritoniittiin eli vatsakalvon tulehdukseen 86-vuotiaana.
Giuffrè esiintyi lähinnä italialaisissa tuotannoissa. Hänen tunnetuimmat esiintymisensä olivat elokuvissa Napolin neljä päivää (Quattro giornate di Napoli), joka käsitteli liittoutuneiden Napolin-valloitusta toisen maailmansodan lopussa, ja Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuvassa Sergio Leonen spagettiwesternissä Hyvät, pahat ja rumat.
Elokuvassa Hyvät, pahat ja rumat Giuffrè esittää Yhdysvaltojen Pohjoisvaltioiden armeijan alkoholisoitunutta kapteenia, joka ystävystyy elokuvassa seikkailevien Blondien (Clint Eastwood) ja Tucon (Eli Wallach) kanssa. Kapteeni on lopen kyllästynyt turhalta tuntuvaan sisällissotaan ja toivoo Blondielta ja Tucolta apua sillan räjäyttämiseen. Silta on kapteenin joukkojen miehiä haaskaavan taistelun syy. Kuolettavasti haavoittunut kapteeni hymyilee viimeisillä hetkillään kuullessaan sillan räjähtävän.
Kaisa (biljardi)

Kaisa eli karoliina on biljardilaji, jota pelataan lähinnä vain Suomessa ja jonkin verran myös Venäjällä.
Kaisan erikoisuus on, että kummallakin pelaajalla on oma lyöntipallo. Yhteensä pelissä on viisi palloa; keltainen pallo (kaisa), kaksi punaista palloa ja kaksi valkoista palloa (lyöntipallot).
Viralliset pelipallot ovat halkaisijaltaan 68 mm ja painoltaan 220g–230 g. Virallinen kaisapöydän koko on 10 jalkaa (3 050 millimetriä). Kulmapussien leveys on 71–72 mm ja keskipussien leveys 81-82 mm.
Ensimmäiset kaisan maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Kotkassa huhtikuussa 2010.
Säynävälampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109 metriä mpy.
Pimeän pyöveli

Juoni

Porvoolaiset Aaro, 14, ja Niko, 18, pyörittävät laitonta ketjukirjebisnestä sähköpostin kautta. Eräänä päivänä he saavat kiristyskirjeen tuntemattomalta henkilöltä, jossa vaaditaan maksamaan kaksituhatta euroa tai kiristäjä ilmiantaa pojat poliisille. Pojat tapaavat kiristäjän eli Marco Harjun Helsingissä ja antavat rahat hänelle. Hetkeä myöhemmin he päättävät hankkia rahat takaisin. 
Kiristäjä osoittautuu vain Suomen välittäjäksi suuremmassa huumekaupassa, jota johtaa sveitsiläinen Antonio Mendel Genevenjärveltä käsin. Mendelin alaisena toimii Suomessa ryhmä kokeneita miehiä, jotka hoitavat operaatio Pimeän pyöveliä.
Pimeän pyöveli on myös elokuvaprojekti. Se on peiteoperaatio huumelastin salakuljetukselle Kotkassa. Vaikka pojat saavat ketjukirjebisneksestä jopa 400 euroa päivässä, silti Niko värväytyi elokuvaan 2 000 euron takaisin saamiseksi.
Kotkassa Aaro tajuaa, että kuvausryhmän työskentely on epätavallisen huonoa. Hän alkaa epäillä kuvausryhmää huijareiksi. Pojat seuraavat autoa, joka kuljettaa mukanaan laivasta saatua lastia. Se ajaa kalatehtaalle Venäjän rajan lähelle, jossa "purkitetaan" huumeita säilyketölkkeihin. Siellä pojat luulevat kyseessä olevan rahanväärennös, ja he lähtevät seuraamaan autoa, joka ajaa Norjan Lappiin Skibotniin. Miehet, joita Aaro ja Niko seuraavat, yöpyvät motelli Saanassa, jonne myös pojat menevät.
Matkalla Skibotniin Aaro ja Niko lähestyvät Norjan rajaa. Aaro jää pois kyydistä ja Niko ajaa tulliin. Niko jää kiinni huumeiden salakuljetuksesta, kun he olivat ottaneet huumepurkin rikollisilta. Kirjan lopussa salakuljettajat kaappaavat Aaron Norjan Lapissa. He lähtevät lentämään helikopterilla öljynporauslautalle tankkaamaan, jossa kuitenkin Aaro karkaa ja hälyttää apua. Lautan johtaja soittaa poliisit paikalle ja salakuljettajat jäävät kiinni.
Zuhair Mohsen

Haastattelu

Zuhair Mohsen sanoi vuonna 1977 hollantilaisen Trouw-lehden haastattelussa: 
»Palestiinan kansaa ei ole olemassa. Palestiinalaisvaltion perustaminen aiheuttaisi sen että taistelu Israelia vastaan jatkuisi meidän arabien yhtenäisyyden vuoksi. Todellisuudessa nykyisin ei ole mitään eroa jordanialaisen, palestiinalaisten, syyrialaisten, libanonilaisten välillä. Nykyisin puhutaan Palestiinan kansasta vain poliittisista ja taktisista syistä, koska arabien kansalliset edut vaativat erillisen "Palestiinan kansan" olemassaoloa vastauksena sionismiin.
Taktisista syistä Jordania, joka on suvereeni valtio määriteltyine rajoineen, ei voi esittää vaatimuksia Haifan ja Jaffan suhteen, kun taas palestiinalaisena voin epäilemättä vaatia Haifaa, Jaffaa, Beersebaa ja Jerusalemia. Sillä hetkellä kun vaadimme oikeutta koko Palestiinaan tapahtuu saman tien Palestiinan ja Jordanian yhdistyminen.» 
Vaikka tämä rikkoi PLO:n peruskirjaa vastaan, joka vahvistaa Palestiinan kansan olemassaolon ja sen oikeuden kansana, se oli linjassa al-Saikan syyrialais-baathilaisen ideologian kanssa.

Osuus joukkomurhassa

Vuonna 1976 Mohsenia arvosteltiin siitä, että hän johti arabijoukkoja, jotka hyökkäsivät Libanonin kristittyjen kaupunkiin Damouriin ja seurauksena oli satojen kristittyjen joukkomurha, joka tunnetaan nimellä Damourin joukkomurha. Independentin toimittajan Robert Fiskin mukaan sen takana oli PLO:n ja Fatahin päällikkö, eversti Abu Musa, josta myöhemmin tuli Jasser Arafatin kiistakumppani. 
Mossadin väitetään ampuneen Mohsenin 15. heinäkuuta 1979 cannesilaisen kasinon edessä Ranskan Rivieralla, mutta on mahdollista, että murhan takana olisi ollut Irakin turvallisuuspoliisi tai joku läntinen tiedustelupalvelu tai Abu Nidalin järjestö. Zuhair Mohsen haudattiin Beirutiin. Hautajaisiin osallistuivat muun muassa Syyrian presidentti Hafiz al-Assad ja PLO:n johtaja Jasser Arafat. 
Mohsenin murhan jälkeen al-Saikan merkitys väheni, ja Syyria ryhtyi yhteistyöhön muiden palestiinalaisliikkeiden kanssa, kuten PFLP-GC:n ja Fatah al-Intifadan.
Paul Sugrue

Paul Sugrue (s. 6. marraskuuta 1960, Coventry, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.

Ura

Surgue pelasi 80-luvulla Englannin liigaa muun muassa Manchester Cityssä, Cardiff Cityssä, Middlesbroughissa ja Portsmouthissa. Pääsarjadebyyttinsä hän teki kaudella 1979-80 Manchester Cityn riveissä.
Kaudeksi 1989 hän siirtyi Suomeen ja Kuopion Eloon, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Elossa hän pelasi yhteensä 31 ottelua ja teki seitsemän maalia.
Pommikalorimetri

Pommikalorimetri on aineiden lämpöarvon määritykseen käytettävä laite, jossa poltettava aine palaa vakiotilavuudessa ja luovuttaa palaessaan tietyn määrän energiaa lämpönä ympärillä olevaan aineeseen, yleensä veteen. Veden lämpötilan muutoksesta laite laskee aineen lämpöarvon.
Pommikalorimetri (eng. Bomb calorimeter) on SFS-EN ISO 1716:n mukainen testi, jossa noin 30 kJ lämpöarvon (0,7 g nestemäistä polttoainetta, 1 g hiiltä tai noin 2 g puuta tuottaa 30 kJ lämpöenergiaa) tuottava aine poltetaan korkeapaineisella puhtaalla hapella täytetyssä metallikammiossa, jonka tilavuus on noin 350 ml. Kammion korkea hapenpaine 30 bar pitää huolen siitä, että palotapahtuma on "täydellinen" ts. että mitään ei jää palamatta. Palo tuottaa kammioon suuren paineen, jonka säiliön tulee kestää. Liian suuri testinäytteen nostama paine voi räjäyttää kammion, josta laite on saanut pahaenteisen nimensäkin. 
Kammio on sijoitettu vesisäiliöön, jonka tilavuus ja lämpötila tunnetaan. Vesisäiliössä (tilavuus 2000 ml) sekoitin sekoittaa nestettä, ja 0,001 K erottelukykyyn pystyvä lämpömittari mittaa veden lämpötilaa ja siinä tapahtuvia muutoksia. Oikea määrä palavaa ainetta nostaa vesisäiliön lämpötilaa noin 3 K astetta. Testin tulos saadaan vesisäiliön lämpötilan muutoksesta, suhteessa poltettuun ainemäärään. Poltettava aine tulee punnita 1 mg tarkkuudella. Testi antaa tulokseksi MJ/kg.
Koe suoritetaan suljetussa tilassa, jolloin palavan aineen kosteus ei ole merkitsevä, kunhan palo tapahtuu kokonaan (huomio kosteus tuloksessa→ haluatko neste+aineen energiasisällön vai pelkän palavan aineen energiasisällön, jolloin miinustat jakavasta painosta kosteuden). Palotapahtumassa vesi höyrystyy, sitoen energiaa palotapahtumasta, mutta testin aikana se tiivistyy säiliön sisäpintaan vapauttaen energian, jonka se on sitonut palotapahtumassa. Tämän vuoksi pommikalorimetri antaa paremman tuloksen, kuin mitä poltossa oikeasti saadaan energiaa talteen (voimalat tms.) Korjaus on helppo tehdä matemaattisesti olettaen, että kosteus ei tiivisty prosessissa, vaan haihtuu piipusta ulos. 
Testilaite koostuu sorvatusta metallisesta, kovan paineen kestävästä säiliöstä, jossa itse palotapahtuma tapahtuu. Näyte asetetaan sitä varten tehtyyn telineeseen säiliön keskelle. Metallinen johdinlanka asetetaan menemään näytteen läpi. Lanka toimii sytyttimenä, kun siitä johdetaan sähköä läpi. Vahvarakenteinen kammio sijoitetaan metalliseen "ämpäriin” johon on valutettu vakiolämpöistä vettä (noin 25 celsiusastetta, 2000 ml). ”Ämpäri” on avoin ja se on sijoitettu laitteen sisään, kammioon, jonka seinämissä kierrätetään vakiolämpöistä vettä (25 celsiusastetta). Uloin kammio, jossa kierrätetään vettä, takaa testille vakio-olosuhteet riippumatta testitilan olosuhteista. Testitulos saadaan mittaamalla sisimmän vesihauteen lämpötilanmuutos.
Testi kuuluu pakollisena testinä mm. paloluokiteltujen rakennustuotteiden CE-merkin saamiskäytäntöön.
Ossi Rajala

Ossi Jaakko Rajala (18. marraskuuta 1948 Ilmajoki – 24. maaliskuuta 2019 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ossi Osku Rajala aloitti pelaamisen SM-sarjassa Maila-Jusseissa vuonna 1969, siirtyi Oulun Lippoon vuonna 1972 ja sieltä edelleen Jyväskylän Kiriin vuonna 1975. Kaudeksi 1982 Rajala siirtyi Hongikkoon, jota oli nostamassa seuraavaksi kaudeksi Mestaruussarjaan. HoNsU:ssa Rajala jatkoi kauden 1985 loppuun, jolloin hän lopetti pääsarjauransa. Suomen mestaruuden Rajala voitti Lipon riveissä vuonna 1972, minkä lisäksi hän on saavutti kuusi SM-hopeaa ja kaksi -pronssia. Pörssipisteitä Rajala keräsi 1810,7 (23. sija kauden 2012 jälkeen)
Itä–Länsi-ottelussa Rajala pelasi kymmenen kertaa ja Liitto–Lehdistö-kamppailuun hänet valittiin kahdeksan kertaa.
Vuoden pesäpalloilijaksi Ossi Rajala valittiin vuonna 1972 ja etenijäkuninkuuden hän voitti vuonna 1974, jolloin hän toi 43 juoksua.
Sadekuuro

Sadekuuro on lyhytkestoinen, monesti rankka sade, joka tulee yleensä kuuro- tai ukkospilvestä (Cumulonimbus). Sadekuurot liittyvät monesti epävakaaseen säähän, jossa ilmakehän konvektio on voimakasta. Epävakaassa, konvektiivisessa ilmassa syntyy nopeita ilman nousuliikkeitä, jotka synnyttävät suuria, paksuja pilviä. Tyypillisessä epävakaassa säässä on alhaalla hyvin lämmintä, ylhäällä hyvin kylmää. Lämmin ilma pyrkii fysiikan lakien mukaan nousemaan ylös. Näin syntyy nousuvirtaus. Jos ilma on kosteaa, tiivistymiskorkeudelle syntyy pilviä. Konvektioon liittyvät nousuliikkeet voivat olla yli 10 m/s, kun taas laajoja pilvijärjestelmiä synnyttävät nousuliikkeet ovat tyypillisesti vain tuhannesosa tästä. Kesällä sadekuuro kehittyy monesti ukkoseksi ja voikin siksi ennakoida ukkosta.
Tyypillisen sadekuuron elinikä on puolesta tunnista muutamaan tuntiin, ja halkaisija puolesta kilometristä pariinkymmeneen kilometriin. Kuurot esiintyvät harvoin yksin, vaan otolliselle alueelle syntyy usean eri-ikäisen kuuron muodostama kuurosadealue. Säätiedotuksessa tätä kuvataan esimerkiksi ilmauksilla paikoin sadekuuroja tai monin paikoin sadekuuroja.
Sadekuurossa tulee lämpimissä oloissa tyypillisesti varsin isopisaraista vesisadetta, joskus myös rakeita. Talvella niistä voi sataa räntää tai lunta. Tällöin puhutaan räntä- tai lumikuuroista. Voimakkaita sadekuuroja, joihin liittyy myös ukkosta, sanotaan joskus ukkoskuuroiksi.
Sadekuuroja esiintyy jatkuvasti tropiikissa pasaatien kohtaamisvyöhykkeellä. Kylmätalvisella ilmastoalueella, kuten Suomessa, niitä syntyy talvella vähemmän kuin kesällä. Sadekuurot liittyvät monesti kylmään rintamaan, okluusiorintamaan, matalan solaan ja ylämatalaan. Täyttyvä vanha matalapaine on sadekuuroille edullinen. Sadekuuroja esiintyy lämpimän ja kylmän rintaman välisessä kosteassa, helteisessä ilmamassassa ja myös kylmän rintaman jälkeen. Mantereille sadekuurot ovat yleisimpiä lämpimänä vuodenaikana iltapäivällä ja illalla, kun aurinko lämmittää maanpintaa voimakkaasti luoden epävakautta ilmakehään, mutta merillä ne esiintyvät tavallisemmin syksyllä yöllä ja aamulla, kun lämmin, kostea meri on ympäröivää ilmakehää lämpimämpi.
Iltapäiväkuurot esiintyvät yleensä kello 14 ja 17 välillä.

Sadekuurot säätutkassa ja ennusteissa

Säätutkassa sadekuurot näkyvät pieninä laikkuina.
Koska kuurot ovat pienialaisia ja lyhytikäisiä, niiden osumista kuvataan joskus todennäköisyysprosenteilla tai todennäköisyyttä sanallisesti kuvaavilla ilmaisuilla. Voidaan joko kertoa todennäköisyys, että tietylle paikalle osuu kuuro, tai kuinka iso osuus alueesta saa kuuron niskaansa. Paikallisen todennäköisyyden sanotaan olevan pieni, kun se on 10–30 %, kohtalainen, kun se on 30–70 %, suuri, kun se on 70–90 % ja "yleisesti sadetta tai sadekuuroja" viittaa yli 90 prosentin todennäköisyyteen, että sellainen osuu kohdalle. Alueasteikolla taas "paikoin" vastaa noin 30 %:a alueesta, "monin paikoin" noin 70 %:a.
Aarno Ristimäki

Aarno Samuli Ristimäki (3. huhtikuuta 1945 Punkalaidun – 18. elokuuta 2015) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Uransa aikana hän edusti Ylöjärven Ryhtiä, Toijalan Valpasta sekä Turun Weikkoja.
Aikuisten SM-kilpailuista Ristimäki saavutti kaksi hopeaa maratonilta vuosina 1978 ja 1982. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pitkän matkan joukkuekilpailusta hopeaa vuonna 1980 sekä kahta pronssia vuosina 1976 ja 1982 sekä lyhyen matkan joukkuekilpailusta kultaa vuonna 1972 ja hopeaa vuonna 1975. Sisäratojen SM-kilpailuista Ristimäki saavutti pronssia 3 000 metrin juoksussa vuonna 1972 sekä hopeaa 5 000 metrin juoksussa vuonna 1975.