google/wiki40b huggingface dataset:
Balthasar Russow

Elämäkerta

Russowin tarkaa syntymäaikaa ei tiedetä. Syntymäajaksi on ehdotettu vuosia 1520–1525, 1530 tai 1542–1543. Hänen kansallisuudestakaan ei ole täyttä varmuutta, mutta viime aikojen tutkimuksen mukaan hän oli virolainen. Häntä pidettiin aiemmin saksalaisena, koska hän käytti teoksessaan hyvää saksan kieltä ja koska Balthasar oli tyypillinen saksalainen nimi tuohon aikaan. Lisäksi hänen sukunimensä Russow voitiin yhdistää Pohjois-Saksan Mecklenburgiin. Kuitenkin monet hänen arvostelijansa viittasivat häneen usein "ei-saksalaisena", nimityksellä jota käytettiin Liivinmaan alkuperäisväestöstä. Paul Johansenin mukaan Balthasar oli Simon Rissowin poika. Simon Rissowin juuret taas olivat lähellä Tallinnaa sijainneessa Kurglan kylässä, jossa oli Rysz- tai Russe-nimiselle suvulle kuuluneet kaksi kolmen koukun kokoista tilaa. Russowin tiedetään käyttäneen allekirjoituksissaan sukunimeä, joka lausutaan Ryssouw tai Rysow. Tilat olivat varsin suuria, ja ne olivatkin luultavasti vapaatalonpoikien omistamia. Simon Rissowe muutti Tallinnaan vuoden 1550 paikkeilla, ja hänellä tiedetään olleen suuri omaisuus. Russowin äidistä ei ole säilynyt varmoja tietoja.
Russow opiskeli Stettinin pedagogiassa eli sisäoppilaitoksessa vuosina 1559–1562. Hän jätti koulun kesken tuntemattomasta syystä. Stettinin akatemian rehtorin Tallinnan kaupunginraadille osoittaman kirjeen mukaan Russow oli karannut akatemiasta maksamatta opiskelumaksuaan. Vuonna 1562 hänet valittiin Tallinnan Pyhän Hengen seurakuntaan apulaispapiksi. Pappivihkimyksensä hän vuoden 1563 maalis- tai marraskuussa, ja 3. maaliskuuta 1563 hänestä tuli kirkkoherra ja köyhäinkassan hoitaja. Hän oli tässä virassa 33 vuotta eli kuolemaansa saakka vuonna 1600. Kaupunginraadin pöytäkirjoissa mainitaan Russowin kuolleen 25. maaliskuuta 1600 kärsittyään puristuksesta rinnassa.
Russow avioitui 14. heinäkuuta 1571 paikallisen varakkaan porvarin Hans von Gandersenin tyttären kanssa. Avioliitosta syntyi viisi lasta. Vuonna 1580 Tallinnassa riehunut rutto tappoi Russowin vaimon ja kaksi lasta. Russow meni uusiin naimisiin vuonna 1582 piispa Johan Robert Gelderin tyttären kanssa, ja sai tätä kautta pienen moision ja myllyn isännyyden myötäjäisinä. Uusi vaimo kuoli vuonna 1590 ja tämän lisäksi hänen lapsistaan oli elossa enää vanhin poika. Russow meni vielä kerran naimisiin vuonna 1593 pormestari Heinrich von Lohnin sisarentyttären kanssa ja varmisti näin nousunsa Tallinnan yläluokan kärkeen.
Tsuta (1944)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se kuljetti kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin 1. joulukuuta alkaen. Alus luovutettiin sotakorvauksena Kiinalle 31. heinäkuuta 1947.
Sofian maailma

Juoni

Romaanin alussa Sofia on tavallinen norjalainen 14-vuotias koulutyttö, joka saa kaksi nimetöntä kirjettä. Ensimmäisessä kysytään "Kuka sinä olet?" ja toisessa "Mistä maailma on peräisin?". Lisäksi hän löytää postikortin, joka on osoitettu tuntemattomalle tytölle. Osoite kuitenkin kertoo tytön asuvan hänen luonaan. Pian hän saa postitse filosofian kurssipaketin. Näiden salaperäisten yhteydenottojen kautta Sofiasta tulee viisikymppisen filosofin, Alberto Knoxin, oppilas. Alberto opettaa Sofialle filosofian historiaa, ja Sofia oppii muun muassa Platonista ja Simone de Beauvoirista. Monet Alberton filosofian tehtävistä alkavat kysymyksillä, johon Sofia yrittää löytää vastauksen. Pian Sofialle selviää outoja asioita tutuksi luullusta maailmastaan.
Hummeri

Koko ja ulkonäkö

Hummeri voi kasvaa 60 cm:n pituiseksi ja painaa 5-6 kiloa, mutta merroilla kalastetut ja kaupatut hummerit ovat yleensä alle 30 cm:n mittaisia. Hummeri voi elää 15 vuotta vanhaksi. 
Hummerin kitiinipanssari on päältä sinertävä, alta keltainen, ja se päättyy jaokkeiseen pyrstöön. Sillä on suuret sakset ja kahdeksan kävelyjalkaa. Sakset ovat keskenään erikokoiset: pienemmän saksen sisäreuna on terävä, siinä on hammasmaisia ulokkeita ja sitä käytetään saaliin kiinnipitämiseen ja paloitteluun. Isommassa saksessa on kyhmyjä, ja sen avulla hummeri murskaa saaliseläimen kuoren. Jos hummeri menettää saksen tai jalan tappelussa tai onnettomuudessa, sen tilalle kasvaa uusi, mutta uusi raaja on muiden kokoinen vasta useiden kuorenvaihtojen jälkeen.

Levinneisyys

Euroopanhummeri elää Atlantin valtameren itäosissa, Lofooteilta Azoreille ja Marokkoon. Hummeria on tavattu myös Välimeressä ja Mustanmeren luoteisosassa. 
Suomessa on myynnissä myös amerikanhummeria, jota tuodaan usein kypsänä ja pakastettuna muun muassa Kanadasta.

Elinympäristö

Hummeri elää harvoin syvemmällä kuin 50 metrissä. Se asuu koloissa ja tunneleissa, joskus melko matalassakin vedessä. Sitä tavataan kovapohjaisilla alueilla, joissa merenpohja on kalliota tai kovaa savea.
Viirutyranni

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan viirutyranni on 18–19 cm. Selästä laji on harmahtavan ruskea, ja selässä on myös viiruja. Pää on ruskea lukuun ottamatta valkoisia silmäkulma- ja viiksijuovia. Linnun yläperä on väriltään ruosteen ruskea. Vatsa on valkoinen, ja siinä on tummia pystyraitoja. Viirutyrannin alalajeista E. v. rufinus on hieman nimialalajia pienempi, ja viiruja on pienemmällä alueella. Ulkonäöltään viirutyranni muistuttaa viiruväijyä (Myiodynastes maculatus) ja marjatyrannia (Legatus leucophaius), mutta eroaa niistä kokonsa ja selkänsä värityksen perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Viirutyrannia tavataan Etelä-Amerikasta Andien itäpuolelta Venezuelasta etelään Argentiinan pohjoisosiin saakka. Nimialalaji on pitkän matkan muuttaja ja muuttaa talveksi Bolivian ja Brasilian eteläosista Etelä-Amerikan pohjoisosiin ja Trinidad ja Tobagoon. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu, ja lintu on tavattu Mainesta, Torontosta ja Tennesseestä. Linnun elinympäristöä ovat metsien latvuskerrokset ja pensaikkoiset metsien reunamaat, aukiot ja savannit. Viirutyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Viirutyrannit syövät hyönteisiä ja marjoja. Ravintonsa se pyydystää ilmasta tai puiden lehvästöstä.
Algirdas

Valtaantulo

Jo ennen valtaannousuaan Algirdas oli hallinnut Vitebskiä mentyään naimisiin paikallisen ruhtinaan tyttären kanssa isänsä Gediminasin valtakaudella. Gediminasin kuoleman jälkeen vuonna 1341 Vilnan herruus ja sen kautta Liettuan suuriruhtinaan arvo päätyivät Jaunutikselle, joka ehti hallita vain vuodesta 1341 vuoteen 1345. Kun Saksalainen ritarikunta hyökkäsi Liettuaan talvella 1344/1345 Böömin ja Unkarin tukemana, päättivät Algirdas ja hänen veljensä Kęstutis kukistaa nuoremman veljensä Jaunutisin. Kęstutis valtasi Vilnan ja kutsui Algirdasin hallitsijaksi.  Kęstutisista tuli puolestaan Trakain, Žemaitijan ja Podlasien alueiden ruhtinas. Aikalaiset pitivät Kęstutisia Algirdasin kanssahallitsijana.

Hallituskausi

Algirdasin valtakausi alkoi sodalla ritarikuntaa vastaan, jota komensi Kęstutis. Liettualaiset kärsivät tappion Strėvan taistelussa vuonna 1348 ja menettivät sen myötä vaikutusvaltansa Pihkovassa ja Novgorodissa. Samaan aikaan Puolan Kasimir hyökkäsi Galitsia-Volyniassa, jota hallitsi Aldigrasin veli Liubertas. Algirdas toimi puolestaan idässä, saavutti uudelleen yliotteen Rusissa ja valtasi myös kokonaan uusia alueita. Lyötyään mongolit Sinisten vesien taistelussa Liettua sai valtaansa alueet Dnestr- ja Bug-jokien väliltä, eli suurimman osan entisen Kiovan valtion alueista. Vallatun alueen ruhtinaaksi Algirdas asetti poikansa Vladimirin. Tuolloin Liettuan raja kulki vain parinkymmenen kilometrin päässä Moskovasta. Samaan aikaan hänen veljensä Kęstutis oli saanut aloitteen käsiinsä lännessä. Vuonna 1357 keisari Kaarle IV nosti esiin ajatuksen Liettuan kastamisesta, mutta Algirdas vaati vastineeksi Saksalaisen ritarikunnan maita Baltiassa ja näiden siirtämistä Liettuan itärajalle taistelemaan mongoleja vastaan. Ehtoihin ei suostuttu, ja ritarikunta hyökkäsi Liettuaan suurmestari Winrich von Kniprodenin johdolla vuonna 1362. Saksalaiset etenivät syvälle Liettuaan, mutta liettualaisten onnistui torjua heidän etenemisensä. Tilanteen pahetessa lännessä Algirdas taisteli idässä Tverin ruhtinaan puolella Moskovan suuriruhtinaskuntaa vastaan. Algirdasin joukot hyökkäsivät vuosien 1360 ja 1370 välillä kolmesti Moskovaan mutta epäonnistuivat jokaisella kerralla Kremlin valtauksessa. Algirdas kuoli vuonna 1377, ja hänet poltettiin roviolla yhdessä muun muassa ratsujensa kanssa. Algirdasin jälkeen valtaan astui hänen poikansa Jogaila.

Muuta

Myytin mukaan Algirdas olisi ollut ortodoksi, vaikka tästä ei olekaan näyttöä. Algirdas oli naimisissa yhteensä kahden ortodoksisen rusilaisen ruhtinattaren kanssa, ja hän rakennutti ortodoksisen kirkon Vilnaan. Hänen tiedetään kuitenkin esimerkiksi määränneen tapettavaksi kolme ortodoksisuuteen kääntynyttä hovimiestään, jotka olivat rikkoneet kieltoa levittää kristinuskoa julkisesti. Tapetuista hovimiehistä Antonista, Ioannista ja Eustasiuksesta tehtiin ortodoksisen kirkon pyhimyksiä. Algirdasin väitetyllä hautapaikalla lähellä Maišiagalan kaupunkia aloitettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 2009.
Slingerland

Slingerland Drum Company on H. H. Slingerlandin vuonna 1916 perustama yritys, joka aluksi keskittyi banjojen ja ukuleleiden myyntiin. Kun Ludwigin perhe myi rumputehtaansa vuonna 1933, Slingerland osti Ludwigille tarpeettomaksi jääneet koneet ja käynnisti rumputuotannon.
Tunnetuin Slingerland-rumpujen käyttäjä on Gene Krupa, jonka myötä Slingerlandit tulivat 30-luvulla halutuimmiksi rummuiksi ja kirivät Conn-yhtymän Ludwig rumpujen ohitse. Suomalaisista Hurriganesin Remu Aaltonen käytti myös Slingerlandin rumpuja 1970-luvulla. Connin luopuessa rumpujen valmistuksesta 1950-luvun puolivälissä Bill Ludwig ja Bud Slingerland ostivat Leedy-Ludwigin ja Slingerland sai Leedyn, jonka valmistuksen se myöhemmin lopetti.
Fred Gretschin osti Slingerland-yhtiön 1980-luvulla ja Slingerland poistui markkinoilta. Uusi omistaja alkoi tuoda Aasian maista lähinnä aloittelijoille tarkoitettuja rumpusarjoja ja samalla kehitti uutta ammattitason sarjaa. 1980-luvun lopussa rumputuotannon kehitystyö, valmistus ja myynti siirtyi HSS-yhtymälle.
Nykyisin Slingerland kuuluu Gibsonille, ja Gibson on aloittanut uusien rumpujen valmistuksen tällä vuosituhannella.
Valtionosuus

Perusteet

Kunnan peruspalvelujen valtionosuuden laskemisen perusteina käytetään eri toimialojen valtionosuustehtävien laskennallisia kustannuksia, sekä syrjäisyyden, työpaikkaomavaraisuuden ja saamelaisten kotiseutualueen kunnan lisäosien määräytymisperusteita.

Suuruus ja leikkaukset

Kuntien ja kuntayhtymien laskennalliset valtionosuudet olivat vuonna 2007 noin 6,9 miljardia euroa (20% kuntien tuloista). Vuonna 2017 osuus oli 25 % 
Nykyinen käyttökustannusten valtionosuusjärjestelmä on ollut voimassa vuodesta 1997 alkaen, mutta järjestelmää uudistettiin lakimuutoksella vuonna 2009. Vuonna 2015 valtionosuudet ovat 9,9 miljardia euroa, josta laskennallisia valtionosuuksia 9,0 miljardia euroa.
Uudeltamaalta peritään valtionosuuksien tasausmaksuja 521 miljoonaa euroa, ja muut maakunnat ovat nettosaajia, kärkipäässä Pohjois-Pohjanmaa 170, Keski-Suomi 118, Etelä-Pohjanmaa 111, Pohjois-Savo 99, Pohjois-Karjala 99 ja Pirkanmaa 82 miljoonaa euroa. Pelkästään Helsingiltä, Espoolta ja Vantaalta perittiin 475 miljoonaa euroa vuonna 2016.
Valtionosuuksia on leikattu vuonna 2013, ja on päätetty leikata myös myöhempinä vuosina. Valtionosuuksien leikkaaminen liittyy valtion budjetin tasapainottamispyrkimykseen. Valtionosuuksien leikkaus kiristää kuntatalouksia entisestään. Valtionosuuksien leikkauksilla voi olla vaikutuksia kuntaliitoksiin. Vuonna 2015 valtionosuuksia leikataan viisi prosenttia aikaisempaan vuoteen verrattuna, 188 miljoonaa euroa.
Vuonna 2015 Stubbin hallitus esitti, että harkinnanvaraisen valtionosuuden korotus lakkautetaan.

Vastaavat ulkomailla

Ruotsissa on kuntien verotuloja tasaava ja menoja kompensoiva järjestelmä, jossa vauraiden kuntien, esimerkiksi Tukholman alueen hyvätuloiset kunnat kuten Danderyd, on maksettava tasausta niille kunnille, joiden tulopohja ja menot ovat epäedulliset esimerkiksi syrjäisen sijainnin tai maahanmuuton aiheuttamien suurten menojen vuoksi. Tasauksen ylivoimaisesti suurimpia saajia ovat Malmön (4,6 miljardia kruunua, 14 000 kr/asukas) ja Göteborgin kaupungit, mutta asukasta kohden suurimmat tuet saivat Botkyrka ja Dorotea (27 000 kr/asukas).  
Rakenteeltaan samantapainen järjestelmä löytyy Kanadasta, joskin se tehdään provinssienvälisesti ja tasausmaksut ovat huomattavasti pienimuotoisempia. Myös Tanskassa rikkaat kunnat ovat auttaneet köyhempiä tasauksilla, ja tästä syntynyttä taloudellista ongelmastoa on yritetty ratkaista mm. vuoden 2007 alusta voimaantulleella kuntauudistuksella (aiemmat 296 kuntaa vähenivät määrään 98 ja niiden juridiset tehtävät uudelleenmääriteltiin).

Kritiikki

Valtionosuusjärjestelmään kohdistui ankaraa kritiikkiä etenkin ennen vuoden 2009 uudistusta. 
Vuonna 2006 valtionosuudet Vantaalla olivat 71 miljoonaa euroa. Samaan aikaan asukasmäärältään saman suuruiset Turku ja Tampere saavat valtionosuuksia 207 ja 156 miljoonaa euroa. Ennen uudistusta valtionosuusjärjestelmä suosi kuntia, joissa on runsaasti ikäihmisiä.
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – esteratsastuksen yksilökilpailu

Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 75 ratsukkoa. Kaikki 20 joukkuekilpailuun pääsevää maata saa nimetä neljä ratsukkoa myös yksikkökilpailuun. Pan-Amerikan kisoissa 2019 jaettiin neljä paikkaa. Jäljelle jäävästä 11 paikasta 10 jaetaan FEI:n rankingin perusteella. Paikat on jaettu viiteen maantieteelliseen alueeseen, joista jokaiselle myönnetään kaksi paikkaa. Yksi maa kuitenkin voi saada korkeintaan yksi paikan olympialaisiin. Viimeinen paikka jaetaan rankingin perusteella sille maalle, joka on korkeimmalla rankingissa, mutta ei ole saanut paikkaa muissa karsinnoissa.
Natalja Brasova

Natalja Brasova eli Natalja Sergejevna Šeremetjevskaja-Romanovskaja (ven. Наталья Брасова, Ната́лья Серге́евна Шереме́тьевская-Романовская; 9. heinäkuuta (J: 27. kesäkuuta) 1880 Moskova – 26. tammikuuta 1952 Pariisi) oli venäläinen aatelisnainen, joka oli suurruhtinas Mihail Aleksandrovitš Romanovin epäsäätyinen puoliso. Hänen tunnettiin nimityksillä ruhtinatar Brasova ja kreivitär Brasova. Mihail Aleksandrovitš oli Venäjän viimeisen keisarin Nikolai II:n veli.

Elämäkerta

Natalja Šeremetjevskaja oli moskovalaisen, alempaan aateliin kuuluneen lakimiehen tytär. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli oopperan harjoituspianisti Sergei Mamontov, suurliikemies Savva Mamontovin veljenpoika. He saivat tyttären, mutta erosivat pian, ja Natalja nai rakastajansa ratsumestari Wulffertin, joka palveli suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitšin alaisena ratsuväkikaartissa.
Natalja oli 22-vuotias alkaessaan seurustella suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitšin kanssa. Keisari Nikolai ei kuitenkaan myöntänyt veljelleen lupaa avioitua eronneen ja alempisäätyisen naisen kansaa. Mihail oli seuraavana kruununperimysjärjestyksessä Nikolai II:n verenvuototautia sairastaneen pojan Aleksei Nikolajevitšin jälkeen. Epäsäätyinen avioliitto olisi lain mukaan merkinnyt tämän oikeuden menetystä.
Heinäkuussa 1910 Natalja synnytti pojan, Georgi Brasovin. Kaikesta huolimatta Mihail nai Nataljan, salaa Wienissä 15. lokakuuta 1911 Serbian patriarkaatin alaisuudessa. Avioliittoa ei hyväksytty Venäjällä, ja perhe muutti Englantiin.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Mihail sai palata Venäjälle vaimoineen ja lapsineen. Hän palasi kenraalina ja johti Savage-divisioonaa, joka koostui tšetšeeneistä ja dagestanilaisista. Monet pitävät Mihailin armeijauraa rangaistuksena hänen avioliitostaan. Hänet palkittiin kuitenkin ansioistaan korkeimmilla ansiomerkeillä, ja hän oli armeijassa suosittu toisin kuin veljensä Nikolai.
Vallankumouksen yhteydessä marraskuussa 1917 Nikolai II luopui kruunusta Mihailin hyväksi, mutta tämä kieltäytyi. Mihail oli perheineen aluksi kotiarestissa Hatsinassa. Myöhemmin hänet lähetettiin Permiin, mutta onnistui salakuljettamaan poikansa ja tytärpuolensa Tanskaan, josta hänen äitinsä leskikeisarinna Maria Fjodorovna oli kotoisin. Natalia Brasova myös pakeni myöhemmin Tanskan passilla Lontooseen. Mihail teloitettiin heinäkuussa 1918 Permissä.
Natalja Brasova kuoli Pariisissa vuonna 1952. Hänet on haudattu Cimetière de Passyn hautausmaalle. Hänen poikansa Georgi Brasov kuoli 20-vuotiaana auto-onnettomuudessa jo vuonna 1931.
Pescaran maakunta

Historia

Pescaran maakunta perustettiin vuonna 1927, kun siihen liitettiin kuntia Abruzzon alueen kolmesta muusta maakunnasta. Maakuntaa puuhattiin alueelle vuosien ajan. Nykyisen Pescaran kaupungin paikalla oli vain kaksi kylää. Sopimukseen päästiin vasta ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun vuonna 1918 kaupunkien johtajat hyväksyivät liittymissopimuksen, jolla uusi kaupunki nimeltään "Aterno" tulisi perustaa. Runoilija Gabriele D’Annunzion avulla sopimus allekirjoitettiin ja virallistettiin 2. tammikuuta 1927.
Lil’ Chris

Lil’ Chris (oik. Christopher James Hardman, 26. elokuuta 1990 Lowestoft – 23. maaliskuuta 2015 Lowestoft) oli brittiläinen laulaja. 
Hän tuli pinnalle Rock School -ohjelmasta, joka esitettiin Britanniassa tammikuussa 2006. Ohjelman idea oli saada luokallisesta mihinkään haluttomia nuoria täydellinen rockyhtye. Ohjelman ”opettajana” toimi rocklegenda Gene Simmons. 
Sittemmin Chrisille tarjottiin levytyssopimus ohjelmassa menestymisen takia. Tyylilajinaan pop-punk ja rock hän saavutti paljon ottaen huomioon lyhyen uran. Ensimmäinen single ”Chekin’ it out” julkaistiin 25. syyskuuta 2006, ja se sijoittui kolmanneksi Britannian virallisella singlelistalla. 
Sittemmin ilmestyivät singlet ”Gettin Enough??” (11. joulukuuta 2006) ja ”Figure it out” (26. tammikuuta 2007), myös albumi, joka nimettiin artistin mukaan, ilmestyi 4. kesäkuuta 2006 ja sijoittui 54:nneksi Britannian virallisella listalla.
Adgilis deda

Adgilis deda (georg. ადგილის დედა), kirjaimellisesti "paikan äiti", oli jumaluus esikristillisessä georgialaisessa uskonnossa. Sitä palvoivat erityisesti Georgian koillisosan vuoristolaiset, kuten khevsurit, paikan suojeluhenkenä (genius loci) tai ihmisen ja karjan hedelmällisyyden jumalattarena.
Muinaiset georgialaiset uskoivat, että jokaisella paikalla – vuorella, kukkulalla ja rotkolla – oli "äiti", jota he kutsuivat "paikan äidiksi". Hänet kuvattiin kauniiksi, hopeakoruin puetuksi naiseksi, joka suojeli paitsi paikkaa myös alueella matkaavia henkilöitä. Kun maa kääntyi kristinuskoon, Adgilis dedan kultti liitettiin tiiviisti Neitsyt Marian (Jumalan äidin) kulttiin. Kulteilla on joitakin yhteisiä piirteitä ja rituaaleja, ja georgialaiset ylämaalaiset palvovatkin edelleen Adgilis ghvtismšobelia ("paikan jumalan äitiä") yhteisönsä suojelijana.
César Sánchez

Ura

César on Real Valladolidin junioriakatemian kasvatteja. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa, hän teki kaudella 1992–1993 Barcelonaa vastaan. Vuosien 1995–1999 aikana hän pelasi joukkueessaan lähes kaikki ottelut, oltuaan poissa maalilta vain neljästä ottelusta.
Vuonna 2000 César siirtyi Espanjan suurseuran Real Madridin riveihin. Ensimmäisenä kautenaan hän toimi lähinnä kakkosmaalivahtina seuran oman kasvatin Iker Casillasin torjuessa joukkueen ykkösmaalivahtina. Seuraavana kautena César nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja pelasi muun muassa viidessä Mestarien liigan ottelussa. Mestarien liigan loppuottelussa César aloitti joukkueensa maalilla, mutta loukkaantui ottelun aikana ja hänet jouduttiin vaihtamaan Casillasiin.
Kaudeksi 2005–2006 César siirtyi Real Zaragozaan ja toimi joukkueen ykkösmaalivahtina kolmen pelaamansa kausien aikana. Kauden 2007–2008 päätteksi Zaragoza tippui yllättäen pääsarjasta, ja joukkueen uusi valmentaja Marcelino García Toral ilmoitti Césarille, että tämä pelaa jatkossa Zaragozan reservijoukkueessa. César ei kuitenkaan siirtynyt reserviin, vaan silloinen Tottenhamin valmentaja Juande Ramos ilmoitti olevansa kiinnostunut Césarin hankkimisesta joukkueeseen. Myöhemmin kesällä César siirtyi Tottenhamiin. Ensiesiintymisensä Tottenhamissa hän teki Englannin liigacupin ottelussa Liverpoolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle loukkaantuneen Heurelho Gomesin tilalle. Englannin valioliigassa César ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua.
20. tammikuuta 2009 César palasi ilmaisella siirrolla takaisin Espanjaan, tällä kertaa Valenciaan. Sopimus on voimassa kauden 2008–2009 loppuun. César tuli joukkueeseen paikkaamaan loukkaantunutta ykkösmaalivahti Renania, joka loukkaantui Athletic Bilbaota vastaan pelatussa vierasottelussa. Hän pelasi lähes kaikki ottelut kauden toisella puoliskolla. Hyvin sujuneen puolikautisen jälkeen, hän teki jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kauden 2009–2010 alussa César toimi joukkueen varamaalivahtina, kun kesän uusi hankinta Miguel Àngel Moyà pelasi kauden ensimmäiset pelit. Myöhemmin César kuitenkin syrjäytti Moyàn ykkösmaalivahdin paikalta, kun hän piti neljän peräkkäisen ottelun ajan maalinsa puhtaana Racing Santanderia, Barcelonaa, Almeríaa ja Málagaa vastaan. Kauden päätteeksi 19. toukokuuta 2010 hän teki uuden jatkosopimuksen Valencian kanssa, joka pitää hänet joukkueessa kesäkuuhun 2011 asti.

Maajoukkue

César on pelannut Espanjan maajoukkueessa yhden ottelun 16. elokuuta 2000, ystävyysottelussa Saksaa vastaan.
Team Unique

Team Unique on suomalainen, taitoluisteluseura Helsingfors Skridskoklubbin (HSK) muodostelmaluistelujoukkue, joka on perustettu vuonna 1993 ja joka kilpailee kansainvälisellä senioritasolla. Joukkueen päävalmentajana toimii Mirjami Penttinen. Joukkue siirtyi seniorisarjaan kaudella 1995–1996 ja joukkue on erottunut muista suomalaisjoukkueista sillä, että siellä luisteli kauden 2007–2008 loppuun asti muutama miesluistelija. Joukkueen parhaat kansainväliset sijoitukset ovat vuoden 2013 maailmanmestaruus Yhdysvaltain Bostonissa sekä vuoden 2009 MM-hopea Kroatian Zagrebissa.

Historia

Team Unique perustettiin vuonna 1993 ja se on ollut SM-seniorisarjassa kaudesta 1995–1996 lähtien. Vuonna 1996 tuli SM-pronssia ja 1997 ja 1998 joukkue ei päässyt mitaleille, mutta siitä eteenpäin vuoteen 2013 asti joukkue sijoittui (vuodesta riippuen kolmesta viiteen joukkuetta käsittäneessä) seniorisarjassa pääsääntöisesti kolmanneksi – joukkue pääsi kiilaamaan Rockettesin ja Marigold IceUnityn väliin hopealle vain vuosina 2003, 2007 ja 2009. SM-kilpailuja edeltävissä, MM-kilpailupaikat määräävissä kaksissa SM-valintakilpailuissa Team Unique on harvakseltaan kiilannut Rockettesin ja Marigold IceUnityn väliin, mutta voitti ensimmäistä kertaa SM-valintakilpailut 6.–7.1.2007 Helsingissä (2. valinnat) pistein 195,93. Toisen kerran joukkue otti ykkössijan SM-valintakilpailuissa loka–marraskuussa 2008 (1. valinnat) pistein 204,26. Yleisradio luonnehti kautta 2011–2012 yleisesti joukkueen irtautumiseksi pronssimitalistin roolista, sillä se sijoittui toiseksi kummissakin valintakilpailuissa. Joukkue kuitenkin sijoittui kauden SM-kilpailuissa kolmanneksi ja ei päässyt kolmien kilpailujen sijapainotusten vuoksi maailmanmestaruuskilpailuihin. Seuraava kausi, 2012–2013, oli kuitenkin Team Uniquelle historiallinen – ensimmäisissä SM-valintakilpailuissa joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta voitti Finlandia Trophyn, toiset SM-valintakilpailut, Cup of Berlinin, French Cupin, historiansa ensimmäisen Suomen-mestaruuden ja lopulta huhtikuussa 2013 maailmanmestaruuden.

Mediaesiintymiset

Team Uniquen luistelijat esiintyivät taustalla Jenni Vartiaisen joulukuussa 2013 ilmestyneessä "Selvästi päihtynyt" -musiikkivideossa.