google/wiki40b huggingface dataset:
Benno Kuipers

Benno Gerrit Valentijn Kuipers (s. 6. maaliskuuta 1974, Ede, Gelderland), on entinen alankomaalainen uimari, joka osallistui urallaan kaksiin olympialaisiin, vuonna 1996 Atlantassa ja 2000 Sydneyssä. Hänen parhaaksi henkilökohtaiseksi sijoituksekseensa jäi 19. sija 100 metrin rintauinnissa Kesäolympialaisissa 1996.
Kuipers lopetti uransa 2002 karsiuduttuaan välieristä pitkän radan EM-kisoissa. Uransa jälkeen Kuipers on toiminut uintivalmentajana.
Tölli

Tölli on kulmakunta Nummi-Pusulassa, Töllinkosken rannalla, lähellä Pusulan kirkonkylää. Siellä sijaitsee Töllin mylly.  Mylly on edelleen toiminnassa, nykyisin osuuskunnan käytössä.
Simo Vehviläinen

Ura

Vehviläinen on Helsingin IFK:n kasvatteja ja on pelannut uransa alkupuolella pääkaupunkiseudun joukkueissa. Vehviläisen ensivisiitti SM-liigaan oli kaudella 2004–2005, jolloin hän puki kolmeen HIFK:n otteluun. Samalla kaudella hän oli kuitenkin vakuuttanut paikkansa Mestiksessä pelaavassa HC Salamoissa. Seuraavalla kaudella Vehviläinen oli Salamoiden selkeä ykkösmaalivahti vieden Salamat puolivälieriin, missä he hävisivät Vaasan Sportille ottelusarjan 2–3.
Seuraavaksi kaudeksi Vehviläinen siirtyi kuitenkin Tšekin Extraliigaan HC Vsetíniin. Hänet hankittiin paikkaamaan edellisellä kaudella torjuneen Sasu Hovin jättämää aukkoa. Vsetín kuitenkin rämpi koko kauden ollen pitkän aikaa sarjajumbona, jolloin 31.1.2007 Vehviläinen siirtyi Lahden Pelicansiin paikkaamaan loukkaantunutta Tommi Satosaarta.
Vuonna 2009 Suomi-sarjassa pelaava RoKi ilmoitti tehneensä Vehviläisen kanssa loppukautta kattavan sopimuksen.
Tasa-arvoasiain neuvottelukunta

Tasa-arvoasiain neuvottelukunta (lyhenne TANE, ruots. delegationen för jämställdhetsärenden) on Sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimiva pysyväluonteinen neuvottelukunta, joka perustettiin 1972. Tasa-arvoasiain neuvottelukunnat asetetaan aina eduskunnan toimikaudeksi. TANE toimii naisten ja miesten välisen yhteiskunnallisen tasa-arvon edistämiseksi. Se on ensisijaisesti tasa-arvopoliittinen toimija, joka tekee aloitteita ja edistää käynnissä olevien tasa-arvopoliittisten kysymysten käsittelyä. TANE on yksi Suomen kolmesta tasa-arvoviranomaisesta ja sillä on valtionhallinnossa neuvoa-antava rooli.

TANEn kokoonpano

Neuvottelukunnan puheenjohtaja on kansanedustja Sari Raassina (Kok.) ja varapuheenjohtaja pääsihteeri Kirsi Marttinen (Kesk). Neuvottelukunta toimii eduskunnan toimikauden ajan.
Parlamentaarisen neuvottelukunnan jäsenet ovat puolueiden nimeämiä henkilöitä. Lisäksi asiantuntijajäseninä ovat Miesjärjestöjen keskusliitto ry, Naisjärjestöjen keskusliitto - Kvinnoorganisationernas Centralförbund ry, Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis - Kvinnoorganisationer i Samarbete NYTKIS ry ja Seksuaalinen tasavertaisuus - Sexuellt likaberättigande - Seta ry.

TANE ja miesten tasa-arvo

Miehet ja tasa-arvo oli teemana Suomen vuoden 2006 EU-puheenjohtajuskauden tasa-arvoalan konferenssissa. Samana vuonna valmistui sosiaali- ja terveysministeriön Miehet ja tasa-arvopolitiikka -asiakirja. TANE:n näkemyksen mukaan kyse ei ole vain miesten tasa-arvosta tai tasa-arvo-ongelmista, vaan myös siitä, mikä miesten rooli on naisten aseman parantamisessa. Yhtenä teemana on kuitenkin miesten huomioiminen tasa-arvopuheessa.
TANE jakaa vuosittain Miehen työ -palkintoja miesten ja poikien tasa-arvotyöstä.
Harry Zolnierczyk

Ura

8. maaliskuuta 2011 Zolnierczyk teki vuoden mittaisen ja 0,9 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Alle viikkoa myöhemmin hän teki tryout -sopimuksen Flyersin farmiseura Adirondack Phantomsin kanssa. Kaudella 2010–2011 Zolnierczyk teki Phantomsissa 16 pelissä kolme maalia ja syötti kaksi sekä istui 37 minuuttia jäähyllä.
Zolnierczyk pelasi ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa Phantomsissa 2011–2012. 18. lokakuuta 2011 Flyers kutsui hänet ylös hyökkääjä Andreas Nödlin loukkaantumisen seurauksena. Zolnierczyk teki ensimmäisessä NHL-ottelussaan myös ensimmäisen maalinsa Ottawa Senatorsia vastaan 45 sekuntia ennen kolmannen erän loppua. Seuraavana päivänä Zolnierczyk palasi Phantomsiin. 4. maaliskuuta 2013 Zolnierczyk sai neljän ottelun pelikiellon Ottawa Senatorsin Mike Lundinin telomisesta.
1. huhtikuuta 2013 Zolnierczyk kaupattiin Anaheim Ducksiin vastineeksi Jay Rosehillistä.
24. kesäkuuta 2013 Anaheim kauppasi Zolnierczykin uudelleen Pittsburgh Penguinsiin, josta tilalle tuli puolustaja Alex Grant. 12. heinäkuuta teki hänen kanssaan yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen. Ensimmäisen maalinsa Penguinsissa hän teki 21. joulukuuta 2013 4–3 -voitossa Calgary Flamesia vastaan.
1. heinäkuuta 2014 Zolnierczyk lähti Penguinsista ja teki vapaana agenttina New York Islandersin kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen.
Kaarna

Käyttö

Kaarnaa on käytetty nuotan kannattimiin, ongenkohoihin ja kaarnaveneisiin. Nykyään kaarnaa käytetään esimerkiksi polttoaineena puunjalostusteollisuudessa, kasvualustana ja maanparannusaineena. Korkkisolujen vuoksi kaarna on hyvä äänen- ja lämmöneristäjä. Monien puiden kaarnasta saadaan parkkiaineita, joita käytetään nahan parkitsemiseen.
Yhdysvaltain laivastoakatemia

Opiskeltavat aineet

Nykyään akatemian pääaineita ovat arabian kieli, englannin kieli, fysiikka, historia, kansantaloustiede, kemia, kiinan kieli, konetekniikka, laivanrakennustekniikka, lentotekniikka, matematiikka, meritiede, valtio-oppi, sähkötekniikka ja tietojenkäsittelytiede.
Jatkotutkintoja ei suoriteta laivastoakatemiassa, vaan Naval War College ja Naval Postgraduate School -oppilaitoksissa. Oppilaskunta eli kadettiprikaati jaetaan kahteen rykmenttiin, jotka kukin koostuvat kolmesta pataljoonasta. Jokaisessa pataljoonassa on viisi komppaniaa, mistä tulee yhteensä 30 komppaniaa. Prikaatia johtaa viimeisen vuosikurssin kadetti eli "prikaatinkomentaja", joka valitaan johtamistaitojen ja opintomenestyksen perusteella. Hän on vastuussa kadettien koulutuksesta prikaatin komendantille, joka on arvoltaan kommodori.

Urheilu

Akatemialla on miesten joukkueet koripallossa, baseballissa, soudussa, maastojuoksussa ja jalkapallossa. Naisten joukkueita on lentopallossa, maastojuoksussa, golfissa, koripallossa ja tenniksessä.
Bertalan Farkas

Bertalan Farkas (s. 2. elokuuta 1949 Gyulaháza, Unkari) on lentäjä ja kosmonautti. Hän oli ensimmäinen unkarilainen ja esperantisti avaruudessa.
Bertalan Farkas valmistui sotilaslentäjäksi Szolnokin koulusta vuonna 1969 ja sai jatkokoulutusta Neuvostoliitossa 1972. Hän toimi myös tutkijana Budapestin teknillisessä korkeakoulussa. Hän yleni prikaatikenraaliksi.
1. maaliskuuta 1978 hänet valittiin kosmonautiksi Interkosmos-ohjelmaan. Vuonna 1980 hän lensi Saljut 6 -avaruusasemalla. Hän lensi Sojuz 36 -aluksella asemalle ja alas Sojuz 35 -aluksella.
Hän toimi maansa sotilasasiamiehenä Washingtonissa. Nykyisin hän on budapestiläisen Airlines Service and Trade Ltd.-yhtiön toimitusjohtaja. Hän on naimisissa Anikó Farkasin kanssa. Perheessä on kolme lasta: Aida, Ádám ja Bertalan.
Toyohiro Akiyama

Koulutus ja ura

Akiyama opiskeli ICU-yliopistossa Tokiossa, missä hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän astui TBS:n palvelukseen journalistina vuonna 1966. Akiyama työskenteli BBC World Servicessä vuosina 1967–1971 ennen siirtymistään TBS:n ulkomaanuutisten osaston kirjeenvaihtajaksi. Vuodesta 1984 vuoteen 1988 Akiyama työskenteli  TBS:n johtavana kirjeenvaihtajana Washington D.C.:ssä.

Avaruuslento

Akiyama valittiin kosmonauttikoulutukseen elokuussa 1989 TBS:n ja Neuvostoliiton välillä solmitun sopimuksen mukaisesti. Akiyaman lennosta tuli historian ensimmäinen kaupallisesti järjestetty avaruuslento.
Suoritettuaan "tutkijakosmonautin" koulutuksen Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa, Tähtikaupungissa, Akiyama laukaistiin 2. joulukuuta 1990 Mir-avaruusasemalle lennolla  Sojuz TM-11 yhdessä lennon komentajan Viktor Afanasjevin ja lentoinsinööri Musa Manarovin kanssa. Avaruusasemalla oloaikanaan  Akiyama antoi joka päivä suoria lähetyksiä asemalta missä hän dokumentoi aseman elämää. Hän palasi 10. joulukuuta 1990 Maahan lennolla Sojuz TM-10 yhdessä Gennadi Manakovin ja Gennadi Strekalovin kanssa. 
Akiyaman lento oli ensimmäinen japanilaista syntyperää olevan henkilön  suorittama avaruuslento ja historian ensimmäinen yksityisen henkilön sponsoroitu ja rahoitettu avaruuslento (osa 20 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sopimusta). Akiyama kärsi lennolla (avaruus)pahoinvoinnista, mikä haittasi hänen työtään. 
Akiyama ei ollut varsinainen avaruusturisti vaan "avaruuslennolle osallistuja".
Ensimmäinen avaruussukkulalennolle osallistunut japanilainen ammattiastronautti oli Mamoru Mohri vuonna 1992 lennolla STS-47.

Myöhempi ura

Akiyama palasi avaruuslentonsa jälkeen TBS:ään. Hänestä tuli TBS:n uutisosaston apulaisjohtaja. Hän jäi eläkkeelle TBS:stä vuonna 1995.
Akiyama on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Kaksitvå

Kaksitvå oli suomalainen vaate- ja asustemerkki sekä suunnittelutoimisto. Sen perustivat Piia Keto ja Marjo Kuusinen, jotka olivat myös merkin ainoat suunnittelijat. Kaksitvå lopetti toimintansa tammikuussa 2014.

Vaatemerkki

Kaksitvå suunnitteli vaatteita niin miehille kuin naisillekin. Vaatteiden lisäksi tuoteperheeseen kuului esimerkiksi koruja, laukkuja sekä tyynyjä. Kaksitvå julkaisi yleensä kaksi mallistoa vuodessa.

Suunnittelutoimisto

Kaksitvån suunnittelutoimisto tarjosi erilaisia kuvituspalveluita sekä tuote- ja tapahtumasuunnittelua. Toimiston projekteihin kuuluivat esimerkiksi esiintymisasujen suunnittelu PMMP-yhtyeelle sekä vuoden 2012 Valokarnevaali-festivaalit.
Sugar Ramos

Ura

Kovasta oikean kätensä lyönnistä tunnettu Ramos aloitti nyrkkeilyuransa synnyinmaassaan Kuubassa vuonna 1957 ja voitti vuonna 1960 maansa höyhensarjan mestaruustittelin pisteillä Orlando Castilloa vastaan. Fidel Castron kommunistihallinnon noustua valtaan hän pakeni maasta Meksikon pääkaupunkiin Méxicoon.
Maaliskuussa 1963 Ramos voitti WBA- ja WBC-ammattilaisliittojen maailmanmestaruustittelin keskeytystuomiolla Davey Moorea vastaan. Muutama päivä ottelun jälkeen Moore kuoli saamiinsa vammoihin. Ramos puolusti titteliään heinäkuussa Rafiu Kingiä vastaan voitolla kaikin tuomariäänin, seuraavassa maaliskuussa Japanissa Mitsunori Sekiä vastaan kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä sekä toukokuussa hajaäänivoitolla Floyd Robertsonia vastaan Ghanassa käydyssä ottelussa. Hän menetti mestaruuden Vicente Saldivarille saman vuoden syyskuussa keskeytystuomiolla 12. erässä.
Ramos pääsi vielä iskemään kevytsarjan maailmanmestaruudesta Carlos Ortizia vastaan kahdesti, vuosina 1966 ja 1967, mutta kärsi molemmilla kerroilla tappion ennen täyttä aikaa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 1972 saakka.
Vuonna 2001 Ramos nimettiin International Boxing Hall of Fameen.
Absoluuttinen etu

Absoluuttinen etu eli ehdoton etu (engl. absolute advantage) on valtiolla, alueella tai yksiköllä, jossa hyödykkeen tuottaminen vaatii vähemmän resursseja kuin muissa maissa, alueilla tai yksiköissä. Ekonomisti Adam Smith esitti termin kirjassaan Kansojen varallisuus (An Inquiry into the Nature And Causes of the Wealth of Nations). Hänen mukaansa kansainvälinen työnjako hyödyttäisi kaikkia maita: kuinkin maan kannattaisi erikoistua tuottamaan niitä tuotteita, joille kyseisellä maalla on absoluuttinen etu.
Pauli Jokinen

Pauli Jokinen (s. 1974 Turku) on Helsingissä asuva tietokirjailija ja toimittaja. Jokinen on kirjoissaan keskittynyt Helsingin paikallishistoriaan, kulttuuriin sekä julkiseen taiteeseen.Jokinen on kirjoittanut kirjat Sunnuntaikävelyllä Helsingissä - 52 reittiä historiaa ja nähtävyyksiä (2010), Kulttuurikävelyllä Helsingissä - Taidetta, arkkitehtuuria ja historiaa (2011) , Helsinki kävellen - Walkin in Helsinki (2012), Muistolaattabongarin opas (2015), Kaunis Helsinki (2016) ja Sunnuntaikävelyllä sotien ajan Helsingissä (2017). Kirjat on kustantanut Minerva Kustannus. 
Jokinen on työskennellyt toimittajana televisiossa ja pääkaupunkiseudun paikallislehdissä. Jokinen on toimittanut vuosina 2011-2014 taiteeseen ja kulttuuriin keskittynyttä verkkosivustoa Cult24.fi  ja hän toimi myös kulttuuriin keskittyneen kaupunkilehden Cult24 Magazinen päätoimittajana ja kustantajana.
Jokinen toimi Kivinokkalaiset ry:n puheenjohtajana vuosina 2015-2017. Vuonna 2017 Jokinen oli perustamassa Helsingin kävelyfestivaalia ja hän toimii festivaalin johtajana.
Ivar Vind

Ivar Emil Vind-Röj (s. 5. tammikuuta 1921 Everdrup, Tanska -  k. 11. helmikuuta 1977, Davinde, Tanska) oli tanskalainen yleisurheilija, urheilujohtaja ja sukujuuriltaan vanhaa tanskalaista Vindin aatelissukua.

Elämäkerta

Ivar Vind oli Tanskan hovin kamariherra Ove Vindin poika. Hän valmistui ylioppilaaksi 1941 ja Tanskan henkikaartin luutnantti vuonna 1945. Vind avioitui vuonna 1951 Tanskan kuningashuonesukuun kuuluvan kreivitär Alexandra av Rosenborgin kanssa. Asuinpaikkana heillä oli Odensen lähellä sijaitseva Sanderumgård vuosina 1950-1974. Siellä Vind suurmaanomistajana keskittyi maatalouden tehokkaisiin viljelymenetelmiin.
Ivar Vind oli nuoruudessaan sodan jälkeen tunnettu tanskalaisyleisurheilija. Hän oli neljä kertaa Tanskan mestari korkeushypyssä vuosina 1943, 1945, 1946 ja 1947. Paras kansainvälinen sijoitus oli vuoden 1946 Oslon EM-kisojen korkeushypyn yhdeksäs sija tuloksella 1,90 cm. Vuonna 1947 Vind opiskeli Englannissa Cambridgen yliopistossa. Hän osallistui samana vuonna Ylioppilaiden maailmankisoihin Pariisissa ja voitti siellä korkeushypyn. Hänen Tanskan korkeushyppyennätyksensä on vuodelta 1947 tuloksella 1,95 cm. Ennätys rikottiin vasta vuonna 1962.
Uransa jälkeen hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) tanskalaisjäseneksi vuosiksi 1958-1977. Prinssi Axelin KOK-kauden jälkeen Vind oli merkittävin tanskalainen urheilujohtaja. Ivar Vindin puoliso kreivitär Alexandra av Rosenborg oli prinssi Axelin veljen Erik av Rosenborgin tytär. Vind toimi KOK:ssa sen ydinorganisaation eli toimeenpanevan komitean jäsenenä vuosina 1963-1967. Hän oli innokas urheilun amatööriaatteen ja olympia-aatteen kannattaja. Niinpä hänestä tuli vuonna 1967 perustetun KOK:n Kulttuuti- ja olympia-aatteen koulutuskomitean ensimmäinen puheenjohtaja. Häntä pidettiin 1960-luvulla jopa mahdollisena seuraajaehdokkaana silloiselle KOK:n puheenjohtajalle Avery Brundagelle. Hän oli Tanskan olympiakomitean puheenjohtaja vuosina 1973-1977.
Kardinaalivaltiosihteeri

Tehtävät

Paavin nimittämä kardinaalisihteeri on yksi hänen tärkeimmistä neuvonantajistaan. Kuten yksi roomalaiskatolisen kirkon johtavista toimistoista, sihteerin on oltava kardinaali. Jos toimisto on avoinna, ei-kardinaalinen toimii valtiosihteerinä, joka käyttää valtiosihteerin toimivaltuuksia, kunnes sopiva korvaus löytyy tai sihteeri on kardinaali myöhemmässä kokoonpanossa.
Kardinaalivaltiosihteerin virkakausi päättyy, kun hänet nimittänyt paavi kuolee tai jättää virkansa. Sede vacanten aikana entinen valtiosihteeri muodostaa camerlengon ja paavillisen komission puheenjohtajan kanssa valtionhoitokomission siihen asti, kunnes uusi paavi on valittu. Tällöin valtiosihteerin virkakausi päättyy, vaikka hänet voidaan toki nimittää jatkokaudelle.

Historia

Viran historia ylttää secretarius intimuksen virkaan, jonka paavi Leo X vastaamaan kirjeenvaihdosta vakiintuvien Pyhän Istuimen diplomaattisten edustustojen kanssa. Tässä vaiheessa sihteeri oli varsin vähäinen virkamies Vatikaanin hallinnon todellisena johtajana toimiessa kardinaalinepos.
Paavi Julius III:n harkitsematon päätös nimittää kardinaalinepokseksi hänen väitetyn teinirakastajansa, käytännössä lukutaidottoman katupojan, Innocenzo Ciocchi Del Monte johti valtiosihteerin viran vahvistamiseen, koska tämän tuli ottaa kykenemättömän kardinaalinepoksen tehtävät hoidettavakseen. Paavi Innocentius X:n aikaan valtiosihteeri oli aina kardinaali ja vuonna 1692 paavi Innocentius XII lakkautti kardinaalinepoksen viran. Tuosta lähtien valtiosihteeri on ollut Vatikaanin tärkein virkamies. 
Vuonna paavi Paavali VI:n apostolinen perustuslaki Regimini Ecclesiae Universae vahvisti valtiosihteerin asemaa entisestään asettamalla tämän kaikkien Rooman kuurian toimielinten yläpuolelle. Vuonna 1973 asemaa vahvistettiin entisestään, kun Paavali VI lakkautti historiallisen Pyhän Rooman kirkon kanslerin viran siirtäen sen tehtävät valtiosihteerille.
Kuningas Lear (vuoden 1910 elokuva)

Juoni

Vanha kuningas Lear jakaa valtakuntansa kahden tyttärensä, Gonerilin ja Reganin kesken. Kolmas tytär Cordelia jätetään perinnöttömäksi ja hän menee naimisiin Ranskan kuninkaan kanssa. Lear menee asumaan Gonerilin luokse, joka pian karkottaa hänen palatsistaan. Myös toinen tytär Regan kieltäytyy majoittamasta vanhusta. Tytärten julmuus saa Learin menettämään järkensä. Lopulta Cordelia pelastaa isänsä, mutta sisaret heittävät molemmat vankilaan. Goneril määrää Cordealian myrkytettäväksi ja hetkeksi järkiinsä tullut isä kuolee hänen jälkeensä.

Tuotanto ja vastaanotto

Ranskalaisen Pathé Frèresin tytäryhtiön Film d’Arte Italianan tuottaman Kuningas Learin on ohjannut yhtiön johtajana toiminut Gerolamo Lo Savio. Pääosaa esittävä Ermete Novelli oli Italian suurin tragedianäyttelijä ja ensimmäisessä elokuvaroolissaan esiintynyt Giannina Chiantoni hänen vastanäyttelijänsä vuodesta 1902. Nuoresta Francesca Bertinistä tuli sittemmin Italian kuuluisin elokuvadiiva. Elokuva oli yksi ensimmäisistä Kuningas Lear -filmatisoinneista. Samana vuonna näytelmän sovitti elokuvaksi myös Milano Filmsillä työskennellyt Giuseppe De Liguoro. 
Kuningas Lear on esimerkki aikansa lyhyistä ”taide-elokuvista”, joiden tarkoituksena oli lisätä elokuvan arvostusta taidemuotona. Ne olivat yleensä Shakespearen kaltaisten klassikkokirjailijoiden teosten sovituksia, joita esittivät kuuluisat teatterinäyttelijät. Ranskalaisista esikuvistaan poiketen italialaiset taide-elokuvat kuvattiin usein ulkoilmassa ja autenttisilla tapahtumapaikoilla. Taiteellista vaikutelmaa korosti sapluunan ja siveltimen avulla tehty väritys.
Italialaisen aikalaiskriitikon mukaan Kuningas Lear oli ”täydellinen menestys”. Sen kuvaus oli ”ihmeellistä” ja Novellin näyttelijäntyöskentely ”yksinkertaisesti jumalaista”. Suomessa elokuvaa esitettiin alkuvuodesta 1911. Tuulispään mukaan kyseessä oli ”suurenmoinen ja jännittävä taiteellisesti väritetty kuvasarja”. Myöhemmän arvion mukaan ”vähäpätöinen” elokuva on juoneltaan sekava, lavastukseltaan mitäänsanomaton eikä Novellin melodramaattinen viittelöinti kykene välittämään suuria tunteita.

Restaurointi

Kuningas Lear on säilynyt Britannian elokuvainstituutissa. Se on nähtävissä instituutin YouTube-kanavalla.
Emma Ferguson

Emma Ferguson on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa mainoksissa sekä muun muassa televisiosarjoissa Kymppikerho ja The Bill. Hän on myös Jessica-hahmon äänenä englanninkielisessä PlayStation 2 -pelissä Dragon Quest VIII: Journey of the Cursed King.
Fergusonin poikaystävä on Take That -laulaja Mark Owen. Pariskunnalle syntyi 19. elokuuta 2006 poika nimeltään Elwood Jack Owen.
Yle News

Yle News on Yleisradion arkisin lähettämä englanninkielinen uutisohjelma. Sitä lähetetään joka päivä Areenasta kello 15.05. Lisäksi Yle News tulee radiosta arkisin 15.30 (viikonloppuisin 15.29) Yle Mondosta ja 15.55 Yle Radio Suomesta. Vanhat jaksot ovat katsottavissa Yle Areenasta. Englanninkielisenä uutisia alettiin Suomessa tarjota vuonna 1999, ja ensimmäisen kerran televisioitu uutislähetys englanniksi lähetettiin 7. kesäkuuta 1999. Yle Newsin verkkosivuilla vierailee kuukausittain keskimäärin 200 000 lukijaa.
Reiko

Reiko on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Mortal Kombat 4 -pelissä. Reiko on esiintynyt myös Mortal Kombat: Gold ja Mortal Kombat: Armageddon -peleissä.

Taustaa

Reiko on Outworldilainen mies, joka ulkonäöltään muistuttaa paljon Shao Kahnia. Reikolla on suuri halu tulla Outworldin hallitsijaksi. Reiko mainittiin lyhyesti vuoden 2011 Mortal Kombat-pelissä, jossa hän taisteli Kenshiä vastaan, mutta ottelun voittaja ei ole tiedossa. Mortal Kombat X-peliin perustuvassa sarjakuvassa paljastuu, että Reiko avusti Goroa Kotal Kahnin Osh-Tekk rodun hävittämisessä melkein sukuputtoon. Myöhemmin Havik onnistui tappamaan Reikon taistelussa.
Fenyylipropeenit

Fenyylipropeenit, propenyylifenolit, alokenyylibentseenit ja allyylibentseenit ovat fenyylipropanoideja joihin on kiinnittynyt bentseenirengas, ja niihin on myös liittynyt allyyliryhmä.
Oripaviini

Farmaseuttiset ominaisuudet

Oripaviinin analgeettista tehoa voi verrata morfiiniin, mutta sitä ei käytetä myrkyllisyytensä ja alhaisen terapeuttisen indeksinsä takia. Eläinkokeissa hiirillä ja rotilla tappavan myrkylliset annokset aikaansaivat  "grand mal" voimakkaita epileptisiä kouristuskohtauksia, jotka johtivat kuolemaan samaan tapaan kuin tebaiinilla.
Syväjärvi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.
Boris Babotškin

Boris Andrejevitš Babotškin (ven. Бори́с Андре́евич Ба́бочкин, 18. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1904 Saratov – 17. heinäkuuta 1975 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen näyttelijä ja ohjaaja.
Boris Babotškin opiskeli Moskovassa ”Nuoret mestarit” -studiossa ja työskenteli näyttelijänä vuodesta 1921 lähtien. Vuosina 1931–1935 hän näytteli Leningradin Puškinille nimetyssä akateemisessa draamatettaerissa ja vuosina 1937–1940 johti Gorkille nimettyä suurta draamatetteria. Vuodesta 1940 hän työskenteli Moskovassa Vahtangoville nimetyssä teatterissa, vuosina 1948–1951 ja vuodesta 1955 lähtien Malyi-teatterissa. Vuosina 1952–1953 toimi Moskovan Puškinille nimetyn teatterin pääohjaajana. Babotškinin merkittävin ohjaustyö oli Maksim Gorkin ”Kesävieraat” (1939 ja 1964).
Vuodesta 1927 lähtien Babotškin työskenteli myös elokuvanäyttelijänä. Maailmanmaineen hänelle toi Tšapajevin rooli samannimisessä Vasiljevin veljeksien elokuvassa (1934). Vuodesta 1944 lähtien hän toimi Neuvostoliiton elokuvakoulun VGIK:n opettajana ja vuodesta 1966 sen professorina.
Babotškin on palkittu Stalin-palkinnolla vuosina 1941 ja 1951 sekä Neuvostoliiton valtionpalkinnolla vuonna 1977. Vuonna 1963 hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan ja vuonna 1974 sosialistisen työn sankarin arvonimen. NKP:n jäseneksi hän liittyi vuonna 1948.
Prahan kielitieteellinen piiri

Prahan kielitieteellinen piiri (ransk. Cercle linguistique de Prague, tšek. Pražský lingvistický kroužek) eli Prahan koulukunta on Prahassa vuonna 1926 perustettu, aluksi lähinnä kielen- ja kirjallisuudentutkijoista muodostunut löyhä ryhmittymä, jolla on ollut huomattava vaikutus myöhempään tutkimukseen. Prahan piirissä otettiin käyttöön termi strukturalismi kuvaamaan uutta, historiallis-vertailevasta kielitieteestä erottumaan pyrkivää kielentutkimuksen suuntausta.
Piirin kultakaudella, ennen toista maailmansotaa, nimekkäimpiä jäseniä olivat venäläissyntyiset Roman Jakobson, N. S. Trubetzkoy ja Sergei Kartsevski sekä tšekkiläiset Vilém Mathesius (1882–1945), Jan Mukařovský (1891–1975), Bohumil Trnka (1895–1984) Bohuslav Havránek (1893–1978).
Riikka Kaihovaara

Riikka Kaihovaara on suomalainen toimittaja ja dokumentaristi. Hän työskenteli Yleisradion tutkivan journalismin MOT-ohjelmassa vuosina 2007–2016. Hän on kirjoittanut tietokirjan Riippumaton puutarha – Teollisen ruoantuotannon romahdus ja permakulttuurin perusteet (Visio 2012).  Syksyllä 2015 valmistui Kaihovaaran ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttisarja Huume-Suomen historia, joka sisältää neljä televisiodokumenttia ja neljä verkkodokumenttia. Syksyllä 2017 sai tv-ensi-iltansa samaa tyylilajia noudattava, Kaihovaaran ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttisarja Seksi-Suomen historia. Tammikuussa 2019 valmistui rodunjalostuksen historiasta kertova dokumenttisarja Hyvissä aikeissa. Historiadokumenttien lisäksi Kaihovaara on ohjannut ja käsikirjoittanut kaksi taidedokumenttia: Jotain siltä väliltä (2013) ja Kallonmetsästäjät. Elokuussa 2019 Kaihovaaralta ilmestyi esseekokoelma Villi ihminen ja muita luontokappaleita, jonka kustantaja on Atena Kustannus.