google/wiki40b huggingface dataset:
Helvi Leiviskä

Elämä ja taiteilijanura

Leiviskä syntyi Helsingissä pappisperheeseen. Hän opiskeli Helsingin konservatoriossa pianonsoittoa Ilmari Hannikaisen johtamana ja säveltämistä Erkki Melartinin johtamana 25-vuotiaaksi asti.
Leiviskä oli ensimmäinen merkittävä suomalainen naissäveltäjä. Hän sai osakseen sukupuolensa vuoksi ennakkoluuloja, mutta hän kohtasi ne pelottomasti. Hänen arvostustaan lisäsi se, ettei hän kirjoittanut vain miniatyyrejä vaan myös suurimuotoisia kappaleita. Leiviskä opiskeli Helsingin lisäksi Wienissä Arthur Willnerin oppilaana. Wienistä palattuaan hän jatkoi vielä yksityisesti Leevi Madetojan ja Leo Funtekin opissa.
Päivätyönsä Leiviskä teki Sibelius-Akatemian kirjaston- ja nuotistonhoitajana 1933–1968. Hän toimi myös Ilta-Sanomien musiikkiarvostelijana vuosina 1957–1961 sekä pianonsoiton opettajana. Maailmankatsomukseltaan Leiviskä oli teosofi.
Helvi Leiviskän veli oli jatkosodan loppuvaiheissa kaatunut lupaava säveltäjä Aulis Leiviskä (1918–1944), joka toimi opiskeluaikanaan Sibelius-Akatemian oppilaskunnan puheenjohtajana. Aulis Leiviskän vähäiseksi jääneeseen tuotantoon kuuluu lauluja ja pienimuotoisia soitinsävellyksiä.

Tyyli ja teokset

Helvi Leiviskä oli tyyliltään myöhäisromantikko. Eräät hänen sävellyksensä, esimerkiksi pianoteokset Suite antique ja sonatiini F-duuri lähenevät uusklassismia. Leiviskä oli kiinnostunut kontrapunktista ja käytti sitä sävellystensä rakenteiden pohjana. Myöhemmin hänen tyylinsä muuttui kromaattisemmaksi, jopa vapaatonaaliseksi.
Helvi Leiviskän tuotannon painopiste on orkesterimusiikissa, ja hän sävelsi mm. kolme sinfoniaa (1947, 1954 ja 1971), Sinfonia breviksen (1962, uusittu 1972) sekä pianokonserton (1935). Leiviskän kamarimusiikkituotannosta mainittakoon viulusonaatti g-molli (1945) sekä pianokvartetto (1926, uusittu 1935). Hänen opusluettelossaan on 34 teosta.
Helvi Leiviskä piti kolme sävellyskonserttia vuosina 1935, 1945 ja 1948. Niistä ensimmäisessä kuultiin Kolmoisfuuga orkesterille sekä pianokonsertto, jossa solistina oli Ernst Linko. Ilta-Sanomien kriitikko Särrä (Sulho Ranta) kirjoitti seuraavasti:
”Helvi Leiviskä yllätti sävellyskonsertissaan varmasti monet kuulijat pianokonsertollaan, laajan sinfonian mittaisella sävellyksellä, jossa feminiinisestä hentomielisyydestä tai jostakin naissäveltäjään niin helposti yhdistettävästä miniatyyrimäisyydestäkään ei ollut tietoakaan. Päinvastoin: teos oli ihan miehen puhetta alusta loppuun, jopa niin, että esim. ensi osan monumentaaliseen, vain yhtä kaarta ajattelevaan suunnitteluun melkein olisi toivonut jonkin keveämmän kontrastin kuin lepokohdaksi. Linko sanoi konsertin loputtua, että tämän teoksen voi aivan hyvin viedä mihin vain rajojen taa. Niin pitääkin. Leikkiä hieman puhuakseni, voisi silloin vain säveltäjän nimeksi merkitä H. Leiviskä, antaisi sitten vain arvostelijain kuvitella, millainen nuorukainen tätä teosta on ollut kirjoittamassa.”
Meri-Seppälä

Meri-Seppälä on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren pohjoispäässä entisen Angelniemen kunnan alueella. Meri-Seppälä koostuu kahdesta tilasta Marttilan ja Tuiskulan kylien välissä.
Meri-Seppälän rakennuskanta sijaitsee kylämäellä, jota ympäröi pellot. Samalla kylämäellä sijaitsee myös Marttilan kantatila, entinen Angelniemen pappila. 
Meri-Seppälässä on ollut kyläkantaista asutusta jo ainakin varhaiskeskiajalla, sillä kylä on kuulunut niin sanotun suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Meri-Seppälästä on säilynyt huonosti arkistoja, ja ne sekoittuvat usein Halikossa sijaitsevan Seppälän kylän kanssa. Kylä on saanut meri-etuliiteensä vasta myöhemmin.
Uniikki (artisti)

Elämä ja ura

Uniikki syntyi vuonna 1981 juutalaiselle äidille ja suomalaissukuiselle isälle. Hän on kansanedustaja Ben Zyskowiczin siskonpoika. Uniikki varttui Malminkartanon asuinalueella Helsingissä. Hän suoritti peruskoulun juutalaisessa koulussa, jonka jälkeen hän opiskeli Etu-Töölön lukiossa. Uniikki on Helsingin juutalaisen seurakunnan jäsen.
Uniikki oli yksi Nelosella syksyllä 2012 esitetyn AnkkaRäp-ohjelman valmentajista. Hänet nähtiin myös keväällä 2013 Diili-televisiosarjan 5. tuotantokauden jaksoissa.
Uniikki oli mukana myös Fitnesspäiväkirjat-ohjelmassa, jossa yksi päähenkilöistä oli hänen silloinen kihlattunsa Eevi Teittinen, josta Uniikki kuitenkin erosi kesäkuussa 2016.
Cree Summer

Äänirooleissa

Cree Summer aloitti näyttelijänuransa 1980-luvulla, ja hänen ainutlaatuinen äänensä herätti ääniroolittajien kiinnostuksen. Summer on esittänyt äänirooleja useissa animaatioissa ja elokuvissa sekä videopeleissä, kuten Final Fantasy X-2:ssa ja Fallout 2:ssa. Ääniroolien lisäksi Summer on esiintynyt 1990-luvulla vierailurooleissa muutamissa televisiosarjoissa. Lisäksi hän on levyttänyt kolme musiikkialbumia vuodesta 1993 alkaen.

Muusikkona

Summer päätyi musiikin pariin 1990-luvun alussa ja toimi aluksi taustalaulajana muutamall levyllä. Vuonna 1993 hän julkaisi oman albumin yhtyeensä Subject to Change kanssa. Se ei kuitenkaan päässyt maailmanlaajuiseen levitykseen, vaan jäi keräilijäharvinaisuudeksi. Summerin yhtye soitti aggressiivista rockin ja soulin yhdistelmää, joka usein keskittyi poliittisiin aiheisiin. Myöhemmin vuonna 1999 hän julkaisi oman sooloalbuminsa Street Faërie, jonka tuotti Lenny Kravitz. Kravitz esiintyi myös samalla levyllä, mutta se ei saavuttanut suurta menestystä.
Sexplanations

Sisältö

Kanavalla käsitellään laajasti seksiin liittyviä asioita. Käsiteltäviin aiheisiin kuuluvat muun muassa ihastuminen, sukuelimet, kuukautiset, ehkäisy, seksitaudit, itsetyydytys, orgasmi, pornografia, seksiasennot, seksuaaliset suuntautumiset ja seksologin työ. Vaikka kanava on saanut pääasiassa positiivista palautetta, jotkut kanavalla käsitellyt aiheet tai sanavalinnat ovat ärsyttäneet useita katsojia. Esimerkiksi kanavalla käytettävät termit biosex male ja biosex female, joiden tarkoitus on pitää erillään ihmisen biologinen sukupuoli (male = mies, female = nainen) ja seksuaali-identiteetti, ovat ärsyttäneet monia katselijoita.
Verkossa toimiva naistenlehti Bustle on antanut kanavalle ja sen juontajalle kiitosta kanavan raskauteen liittyviä myyttejä käsittelevästä videosta. Myös kanadalaisen Brock University -yliopiston opiskelijalehdessä on kiitelty kanavaa sen suorapuheisista ja rehellisistä videoista.

Rahoitus

Kanava saa rahoituksensa Patreon-joukkorahoitusalustan avulla. Patreonissa SciShow:lla oli 20.3.2017 1 399 tukijaa, jotka lahjoittivat kanavalle kuukausittain yhteensä 5 850 $. Kanavan Patreon-tukijoita kutsutaan Sexpla(i)naut-nimellä.

Muut kanavat

Kanavan kanavasuosituksia ovat Hannah Witton, lacigreen, Carlin Ross ja griner65.
Kehonpainoharjoittelu

Kehonpainoharjoittelu (engl. bodyweight exercise) on omalla kehonpainolla suoritettavaa fyysistä harjoittelua. Kehonpainoharjoittelulla voi kehittää kokonaisvaltaisesti eri lihasryhmiä ja kaikkia fyysisiä ominaisuuksia. Yleisiä liikkeitä ovat punnerrukset, leuanvedot, vatsarutistukset, selän ojennukset, kyykyt, loikat ja staattiset pidot.
Kirje filippiläisille

Historia

Lähes kaikki raamatuntutkijat hyväksyvät sen, että kirjeen on kirjoittanut kokonaisuudessaan apostoli Paavali. Ainoa poikkeus ovat sen jakeet 2:5-11, joka on todennäköisesti ollut varhaiskristillinen hymni, jota Paavali on vain lainannut.
Vuonna 1845 F. C. Baur kuitenkin kyseenalaisti sen, että Paavali olisi kirjoittanut kirjeen. Tämä perustui siihen, että hänen mukaansa kirjeen alussa (1:1) mainittuja "seurakunnan kaitsijoita ja palvelijoita" (piispoja ja diakoneja) ei ole virkoina ollut olemassa vielä Paavalin aikaan. Nykyään useimmat tutkijat kuitenkin pitävät tätä mahdollisena, sillä mikään ei puhu sen puolesta, etteivät kyseiset virat olisi voineet olla olemassa jo hänen aikanaan.
Paavali kirjoitti kirjeen niiden kahden vuoden aikana, jolloin hän oli "kahleissa" (1:7-13) Roomassa, todennäköisesti loppuvuodesta 61 tai alkuvuodesta 62. Kirje oli osoitettu itäisessä Makedoniassa sijainneen Filippoin seurakunnalle, joka oli koko Euroopan ensimmäisiä seurakuntia. Paavalilla ja seurakunnalla oli hyvin läheiset siteet. Seurakunta auttoi Paavalia tämän työssä, ja Paavali puolestaan kiittää seurakuntaa tästä usein (Ap.t. 20:33-35; 2 Kor. 11:7-12; 2 Tess. 3:8). Filippoilaiset olivat köyhiä mutta anteliaita, ja halusivat edistää lähetystyötä. He olivat lähettäneet lähettiläänsä Epafroditoksen auttamaan Paavalia. Epafroditos vei kirjeen Filippoihin palatessaan.

Sisältö

Kirjeen sisältö antaa mielenkiintoisen väläyksen siihen, mikä oli kirkon tila Roomassa Paavalin ollessa siellä. Paavali kirjoittaa, että hänen vankeutensa ei ollut esteenä evankeliumin saarnaamiselle, vaan pikemminkin kääntyi eduksi. Evankeliumi levisi nopeasti roomalaisten sotilaiden keskuudessa, sillä Paavali oli jatkuvasti kosketuksissa heihin. Näin kristittyjen määrä Roomassa lisääntyi nopeasti. 
Kirjeessä esitetyt opinkohdat muistuttavat huomattavasti Roomalaiskirjeen opetuksia. Fililippiläiskirje 3:20 ja Efesolaiskirje 2:12,19 taas esittävät ensimmäistä kertaa Paavalin kirjeissä kirkon ikään kuin kaupunkina tai yhdyskuntana. Kirjeessä korostetaan myös entistä selvemmin ajatusta Kristuksen armon ja henkilökohtaisen suuruuden suuresta ihmeellisyydestä.
Euroopan keskuspankkijärjestelmä

Euroopan keskuspankkijärjestelmä (lyhenne EKPJ) on Euroopan keskuspankin sekä kaikkein 28:n Euroopan unionin jäsenvaltion kansallisen keskuspankin muodostama kokonaisuus. Euroopan keskuspankkijärjestelmän sisällä toimii euroa hallinnoiva eurojärjestelmä, johon kuuluvat Euroopan keskuspankki ja 19 euroalueeseen kuuluvan eli euroa valuuttanaan käyttävän Euroopan unionin jäsenvaltion keskuspankkia. Näiden lisäksi Euroopan keskuspankkijärjestelmään kuuluu 9 euroalueen ulkopuolista, omaa valuuttaansa käyttävän Euroopan unionin jäsenvaltion keskuspankkia.
Kansallinen rukousaamiainen

Kansallinen rukousaamiainen (engl. National Prayer Breakfast) on vuosittain helmikuun ensimmäisenä torstaina Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa järjestettävä tapahtuma. Sen paikkana on nykyään Washington Hilton -hotelli. Rukousaamiainen pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1953.

Tapahtuma

Tapahtuma muodostuu varsinaisen rukousaamiaisen lisäksi useista lounaiden ja päivällisten yhteydessä käytävistä tapaamisista. Päätapahtuma on torstaiaamun suuri rukousaamiainen, jossa on yleensä kaksi puhujaa: Yhdysvaltain presidentti sekä vieraileva puhuja, jonka henkilöllisyyttä ei paljasteta etukäteen. Kansallisen rukousaamiaisen isäntänä toimii Yhdysvaltain kongressi, ja sen järjestelyistä vastaa fundamentalistinen The Fellowship Foundation -organisaatio. 
Rukousaamiaisen 3 500 osallistujaa ovat Yhdysvaltain kongeressin ja hallituksen jäsenien lisäksi politiikan ja talouselämän eliittiä, joita on paikalle kutsuttu myös muualta maailmasta. Lisäksi mukana on Washingtonissa vaikuttavia diplomaatteja sekä uskonnollisia johtajia ja sotilasjohtajia. Euroopasta kutsuttuna on ollut yleensä konservatiivipuolueiden edustajia, muun muassa europarlamentaarikkoja.
Suomalaisista poliitikoista ruokousaamiaiselle ovat osallistuneet muun muassa Päivi Räsänen, Eija-Riitta Korhola, Sari Essayah, Toimi Kankaanniemi, Timo Soini, Laura Huhtasaari ja Antero Laukkanen. Myös presidentti Martti Ahtisaari oli kutsuttujen joukossa vuonna 2011, mutta hän jäi pois kiireisiinsä vedoten.

Kritiikki

Tapahtuma on saanut osakseen runsaasti kritiikkiä. Muun muassa vuonna 2010 yhdysvaltalaisten poliitikkojen toimia ja etiikkaa valvova järjestö Citizens for Responsibility and Ethics in Washington pyysi presidentti Barack Obamaa ja kongressin jäseniä jäämään pois rukousaamiaiselta, jota se kuvaili ”salamyhkäiseksi” ja tapahtuman järjestäjää ”kultinomaiseksi lahkoksi”. Rukousaamiaisen järjestäjän The Fellowship Foundation -organisaation on epäilty toimineen Ugandassa homoseksuaalien vangitsemisiin ja jopa teloituksiin johtaneiden lakien taustavaikuttajana.
Kacapi-suling

Kacapi-suling on yksi Indonesian sundalaisten musiikin tyylilajeista. Se kehittyi 1970-luvulla aiemman, 1800-luvulla syntyneen tembang Sunda -musiikkiperinteen instrumentaaliversiona. Toisin kuin tembang Sunda, se on urbaania musiikkia ja levinnyt äänitallenteiden välityksellä.
Kacapi-sulingissa käytetään samoja soittimia kuin tembang Sundassa: kacapi- ja rincik-sitroja sekä suling-huilua. Kacapi-suling-kappaleilla on määrätty, syklinen rakenne, joka muistuttaa gamelan degung -kappaleita. Kacapin soittaja määrittää kappaleen rakenteen, kun taas rincik esittää rakenteesta variaatioita kacapia tiiviimmällä tahdilla ja suling-huilu improvisoi sen puitteissa.
Laillisuusvalvonta

Laillisuusvalvonta hallinnossa tarkoittaa voimassa olevan oikeusjärjestyksen ja hyvän hallintotavan noudattamisen varmistamista viranomaisten toiminnassa ja päätöksenteossa. Laillisuusvalvonnan piiriin ei kuulu virkatoiminnan tarkoituksenmukaisuuden valvonta eikä siinä puututa hallinnollisen päätösvallan käyttöön yksittäisissä tapauksissa. Valvonnan sisältö ja määrä vaihtelevat eri hallinnonaloilla.
Hierarkkisessa valvonnassa hallintoelimet valvovat omaa toimintaansa. Tavallisin sisäisen valvonnan muoto on se, että esimiehet valvovat ja ohjaavat alaistensa virkatoimia. Koko viraston toiminnan valvonta kuuluu johtoelimelle. Useissa virastoissa johtavalla virkamiehellä on mahdollisuus ottaa päätettäväkseen alaisensa käsiteltävänä oleva asia. Ylempien viranomaisten alaisinaan oleviin toimielimiin kohdistamaa valvontaa nimitetään virka-astevalvonnaksi. Esimerkiksi ministeriö valvoo alaisinaan olevien hallintoelinten toimia ja kunnanhallitus kunnan virkakoneiston toimintaa.
Myös normivalvonta kuuluu viranomaisten tehtäviin. Viranomainen ei saa soveltaa perustuslain tai muun lain kanssa ristiriidassa olevaa asetusta tai hallinnollista määräystä. Normivalvonnalla on merkitystä lähinnä sovellettaessa hallinnollisia määräyksiä.

Laillisuusvalvojat

Suomen ylimmät laillisuusvalvojat ovat valtioneuvoston oikeuskansleri ja eduskunnan oikeusasiamies. Erityisten valvontaviranomaisten valvonnan kohteet ovat rajattuja. He valvovat esimerkiksi henkilörekistereitä, potilaiden kohtelua tai hallinnon taloudenhoitoa. Tällaisia viranomaisia ovat muun muassa tietosuojavaltuutettu, tasa-arvovaltuutettu, vähemmistövaltuutettu ja potilasasiamies.
Julkistaloutta, etenkin valtiontaloutta, valvoo valtiontalouden tarkastusvirasto. Se valvoo myös kuntien valtionapujen käyttöä. Oikeusasiamies, oikeuskansleri ja hallitus antavat eduskunnalle kertomuksensa, jossa on tietoja hallinnon toimista. Eduskunta ei voi puuttua hallinnon yksittäisiin toimiin, mutta se voi esittää mielipiteensä esimerkiksi epäkohtien korjaamiseen.
Kansalainen (sanomalehti)

Kansalainen oli Porissa vuosina 1896–1912 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjanpainaja Otto Andersinin perustama Kansalainen oli aluksi nuorsuomalainen ja varovaisen perustuslaillinen, mutta myöhemmin se ilmoittautui puolueettomaksi. Epäpoliittinen lehti ei pärjännyt kilpailussa vanhasuomalaisten Satakunnan ja nuorsuomalaisten uuden Satakunnan Sanomien kanssa ja se lakkasi lopulta kannattamattomana.
Kolmesti ja vuonna 1898 neljästi viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3600 kappaletta vuonna 1900 Sen päätoimittajina työskentelivät Wilhelm Nikodemus Saimen (1897–1898), Mikko Latva (1898–1900), Aksel F. Ilmoni (1900–1901), William Frithiof Ilmoni (1901–1905), Toimi Juuti (1905–1906) ja Otto Andersin (1906–1912).
Revonnenä

Revonnenä (ven. Ли́сий Нос, Lisi Nos) on Pietarin kaupungin Primorjen piiriin kuuluva taajama Siestarjoen eteläpuolella Suomenlahden rannalla. Alue on saanut nimensä nenämäisestä niemestä. Alueella on nykyisin varakkaiden venäläisten vapaa-ajan rakennuksia eli datšoja.
Tulenkantajat (lehti 1924–1930)

Tulenkantajat oli Nuoren voiman liiton kirjallisen harrastuspiirin julkaisema albumi, josta myös Tulenkantajien taiteilijaryhmittymä sai nimensä. Albumi alkoi ilmestyä vuonna 1924 ja muuttui neljä kertaa ilmestyttyään vuonna 1928 aikakauslehdeksi. Tulenkantajat lakkasi ilmestymästä vuonna 1930.
Budogoštš

Budogoštš (ven. Бу́догощь) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Kirišin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavan sivujoen Ptšovžan varrella noin 35 kilometriä Kirišistä kaakkoon. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2010).
Taajama on syntynyt Namkun ja Rybinskin välisen rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1914. Se on saanut nimensä lähellä sijainneesta kylästä, jonka nimitys perustuu muinaisslaavilaiseen henkilönimeen Budogost. Vuonna 1930 Budogoštš sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuosina 1927–1932 se oli samannimisen hallintopiirin keskus. Toisen maailmansodan aikana taajama oli saksalaisten miehittämä.
Budogoštšin kunta rajoittuu koillisessä Leningradin alueen Tihvinän piiriin, idässä ja etelässä Novgorodin alueeseen sekä lännessä ja pohjoisessa Kirišin piirin Ptšovžan kuntaan. Keskustaajaman lisäksi siihen kuuluu 29 kylää: Avdetovo, Bestogolovo, Didlovo, Dorožnitsy, Gorjatino, Gradoša, Gremjatševo, Jakšino, Klinkovo, Kljutši, Krapivno, Krasnaja Gorka, Kresttsy, Krovino Seltso, Kukui, Lašino, Lug, Mogilevo, Novaja, Novinka, Olešinka, Otrada, Polovinnik Rahovo, Smolino, Solonitsy, Sredneje Selo, Zvanka, Zmejevka ja Gorjatinon asema.
Taajaman kautta kulkee Kirišin ja Neboltšin välinen rautatie, josta haarautuu rata Tihvinään. Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maatalous. Palveluihin kuuluu keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka.
Pirkko Jaakola

Pirkko Marjatta Jaakola (s. 21. elokuuta 1940, Loimaa) on suomalainen Loimaalla asuva kirjailija, joka on kirjoittanut useita radiokuunnelmia, näytelmiä, lasten tv-elokuva -käsikirjoituksia sekä sanoittanut useita lauluja ja toiminut vakituisena pakinoitsijana mm. Anna-lehdessä 1980-luvulla. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Alpo Jaakola ja hänen poikansa on näyttelijä Antti Jaakola.
Kia Rio

Kia Rio on Kia Motorsin vuodesta 1999 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Kia Priden ja Avellan.
Terttu Vikström

Terttu Vikström (1932 Leningrad – 1990) oli neuvostoliittolainen suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Vikström toimi Petroskoissa sijainneessa Karjala-kustantamossa kaunokirjallisuuden toimittajana ja vuosina 1961–1982 hän oli kustantamon suomenkielisen kaunokirjallisuuden toimituksen johtaja.
Vikström suomensi myös venäjänkielistä kirjallisuutta ja käänsi suomalaisten kirjailijoiden (Marja-Leena Mikkola, Nestori Parkkari, Hella Wuolijoki, Uljas Vikström, Antti Timonen, Taisto Huuskonen) teoksia venäjän kielelle.
Hr. Ms. De Ruyter (F806)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2001.
Vesalan ala-aste

Vesalan ala-aste Helsingin Kontulassa sijaitseva ala-aste. Vesalan ala-aste on Helsingin suurimpia ja sitä käy yli 500 oppilasta; oppilaista yli 100 on maahanmuuttajataustaisia. Vesalan ala-aste kuului vielä syksyllä 2006 lakkautettavien koulujen listalle, mutta opetusviraston alkuvuodesta 2007 antamassa selvityksessä koulu säästettiin.
Pääkoulun lisäksi 1. ja 2. luokan oppilaita opiskelee Ruudin sivukoulussa.
Vesalan Ala-aste on yhdistynyt Vesalan Yläasteen kanssa vuonna 2017. Uusi rakennus on suunnitteilla yläasteen viereen, ja vanha rakennus puretaan.
Nikolai Nikolajevitš (vanhempi)

Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš (ven. Великий князь Николай Николаевич; 8. elokuuta (J: 27. heinäkuuta) 1831 Tsarskoje Selo – 25. huhtikuuta (J: 13. huhtikuuta) 1891 Alupka) oli keisari Nikolai I:n ja Aleksandra Fjodorovnan kolmas poika. Häntä voidaan myös kutsua Nikolai Nikolajevitš vanhemmaksi, jotta hänet erotettaisiin pojastaan Nikolai Nikolajevitš Romanovista. Hän sai sotilaskoulutuksen ja komensi Venäjän Tonavan armeijaa 1877–1878 Turkin sodassa.
Anders Johan Chydenius

Anders Johan Chydenius (1795–1865) oli molempien oikeuksien kandidaatti ja yleisen revisio-oikeuden ylikomissaari. Hän julkaisi 1840 aikaansa nähden merkittävän teoksen Några tankar om maskiners inflytande.
Hänen isänsä oli Anders Chydeniuksen veljenpoika Jakob Chydenius nuorempi.
Kerro minulle jotain hyvää

Juoni

Louisa Clarken elämä englantilaisessa pikkukaupungissa on läpeensä turvallista ja tuttua. Kun hän aloittaa olosuhteiden pakosta ja vailla aiempaa kokemusta onnettomuudessa halvaantuneen Willin henkilökohtaisena avustajana, hän joutuu kyseenalaistamaan koko entisen elämänsä. 
Willin elämä on onnettomuuden jälkeen ollut harmaata – tai pikemminkin mustaa. Ennen hän eli kuin viimeistä päivää, ja nyt hän istuu katkeroituneena pyörätuolissa. Loulla ja Willillä ei ensin näytä olevan mitään yhteistä: Will haluaisi elää elämäänsä tyystin eri tavalla mutta ei voi, Lou taas voisi puolestaan tehdä mitä vain mutta ei uskalla levittää siipiään. Will on katkera, ylimielinen ja oikukas, mutta Lou ei suostu kohtelemaan häntä silkkihansikkain, vaan ottaa tehtäväkseen palauttaa värit ja ilon Willin maailmaan. Kun he vihdoin todella näkevät toisensa ja ymmärtävät mitä eläminen oikeastaan on, on aika tehdä suuria valintoja.
Ha Ji-won

Ha Ji-won (oik. Hae-Rin Jeon; s. 28. helmikuuta 1978, Etelä-Korea) on eteläkorealainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Ditto (2000), Nightmare (2000), Phone (2002), Sex Is Zero (2002), Daddy-Long-Legs (2005) ja Miracle 1 st Street (2007).
Marja (kasvitiede)

Marja on kasvitieteessä mehevien hedelmien tyyppi, joka on kehittynyt emin sikiäimestä ja on yleensä monisiemeninen. Marja on kokonaan mehevä lukuun ottamatta pintakerrosta. Uloin kerros on usein vahapeitteinen kuori. Marjan pääosana on malto, joka pehmenee kypsetessään.  Sisin kerros on marjoissa ohut ja pehmeä eikä erotu paljon maltokerroksesta, toisin kuin luumarjoilla, joilla se on paksuseinäinen ja puutunut ”kivi” siemenen ympärillä.

Yleisiä marjoja

Tunnettuja ruokana käytettäviä marjoja ovat esimerkiksi banaani, sitrushedelmät, passiohedelmä, papaija, munakoiso, kurkku, tomaatti, paprika ja kurpitsa.
Yleiskielessä marjalla on eri merkitys kuin kasvitieteessä. Yleiskielessä marja tarkoittaa pientä, mehevää ja pyöreähköä hedelmää. Näistä kasvitieteellisesti eivät ole marjoja esimerkiksi mansikka ja vadelma.
Iittala

Iittala on Hämeenlinnan kaupunkiin kuuluvan entisen Kalvolan kunnan keskustaajama ja suurin kylä. Iittalan taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 2 360 asukasta.
Taajamassa sijaitsee Iittalan lasitehdas ja Iittalan lasikeskus. Taajaman kautta kulkee Riihimäki–Tampere-rata, joka on osa Suomen päärataa, ja siellä on Iittalan rautatieasema. Iittala liitettiin muun Kalvolan mukana Hämeenlinnaan kuntaliitoksessa vuonna 2009.
Iittalaan valmistui syksyllä 2017 hyvinvointikeskus Sauvola, jonka palvelut korvasivat muun muassa palvelukoti Koivurinteen toiminnan. Sauvolan hyvinvointikeskus sijaitsee Sauvalan aukiolla.
Kevin Feige

Kevin Feige (s. 1973) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on ollut vuodesta 2007 alkaen Marvel Studiosin johtaja ja lokakuusta 2019 alkaen myös Marvel Entertainmentin luova johtaja. Hänet tunnetaan erityisesti Marvel Cinematic Universen keskeisenä taustavaikuttajana.
Feige kasvoi New Jerseyn Westfieldissä. Opiskellessaan elokuva-alaa Etelä-Kalifornian yliopistossa hän oli harjoittelijana Lauren Shuler Donnerin alaisuudessa ja valmistuttuaan hän sai työpaikan tämän avustajana. Ensimmäisiä elokuvia, joiden tuotannossa hän oli mukana, olivat Tulivuori (1997) ja Sinulle on postia (1998). Sitten Shuler Donner alkoi tuottaa X-Men-elokuvaa, ja ymmärtääkseen supersankarigenreä paremmin Feige perehtyi syvällisesti Marvelin sarjakuviin, joihin elokuva perustuu. Hänen panoksensa X-Menin (2000) menestymiseen kiinnitti Marvelin johtoportaaseen kuuluneen Avi Aradin huomion, ja tämä palkkasi Feigen kakkosmiehekseen. Aradin jätettyä paikkansa Feige nimitettiin Marvel Studiosin johtajaksi vuonna 2007. Hän oli tärkeässä osassa Marvelin aloittaessa itsenäistä elokuvatuotantoaan, jonka ensimmäinen tulos oli vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Iron Man.