google/wiki40b huggingface dataset:
Tuohikirje 292

Tuohikirje numero 292 on vanhin tunnettu itämerensuomalaisella kielellä kirjoitettu teksti, eräs Novgorodin tuohikirjeistä. Teksti on kirjoitettu 1200-luvun puolivälissä. Sen löysivät neuvostoliittolaiset tutkijat vuonna 1957 Artemi Artsihovskin johdolla Novgorodin länsipuolelta Nerevskin arkeologisesta kaivauksesta. Tuohikirjeen sanoma on tulkinnanvarainen sekä merkkien osittaisen epäselvyyden että itse kieliasun vuoksi. Esimerkiksi sanojen välejä ei ole merkitty. Tutkijat ovat yksimielisiä tekstin tulkinnasta siltä osin, että teksti alkaa sanoilla "jumalan nuoli" tai "jumala nuoli". Sanojen "nuoli" ja "jumala" on tulkittu toistuvan tekstissä. Tämän perusteella tekstiä pidetään ukkoseen liittyvänä loitsuna. "Jumalan nuoli" ei tiettävästi esiinny sana sanalta myöhemmässä kansanperinteessä, mutta salamaa ja ukonvaajaa on joka tapauksessa pidetty ukkosen jumalan ampumina nuolina. Muilta osin tekstiä ovat eri tutkijat tulkinneet eri tavoin. On esitetty myös, että  teksti saattaisi olla kalevalamittainen runo, jonka jokainen säe on kirjoitettu omalle rivilleen.
Useimmat tutkijat ovat pitäneet kirjoitusta aunuksenkarjalaisena, mutta itämerensuomen eri haarojen ollessa vasta muodostumassa, kielimuotoa on hankala lokeroida. Kirjoituksen ikä on määritetty stratigrafisesti ja dendrokronologisesti sen löytökerrostuman perusteella vuosien 1240 ja 1260 välille.  Tuohikirjettä säilytetään Novgorodin yhdistyneessä valtionmuseossa.

Teksti

Teksti on kirjoitettu kyrillisillä kirjaimilla. Osa kolmannen rivin kirjaimista on tulkinnanvaraisia epäselvän kirjoitusasun vuoksi. 

»юмолануолиїнимижи
ноулисѣханолиомобоу
юмоласоудьнииохови» 
Suoraan translitteroituna latinalaisiin aakkosiin:

»jumolanuoliïnimiži
noulisehanoliomobou
jumolasoud'niiohovi»

Juri Jelisejev

Teksti Juri Jelisejevin kääntämänä latinalaiseen kirjaimistoon sanaväleineen vuonna 1959 ja tulkittuna nykysuomeen.

»jumolanuoli ï nimiži
nouli se han oli omo bou
jumola soud'ni iohovi» 

»Jumalannuoli, kymmenen [on] nimesi
Tämä nuoli on Jumalan oma
Tuomion-Jumala johtaa.»

Martti Haavio

Martti Haavio on arvellut, että tuohikirjeen teksti olisi loitsu, joka on kirjoitettu valan vahvistukseksi. Tämän tulkinnan mukaan tekstissä ensin vakuutetaan jumalan nuolen eli pelätyn salaman kautta. Salaman on monissa kulttuureissa uskottu olevan jumalallisen oikeuden jakaja, jonka on uskottu iskevän valapattoihin ja muihin petollisiin. Sitten vakuutetaan, että jos sen kirjoittaja ei pidä sanaansa, niin jumala hänet tuomitkoon. 

»jumolan nuoli inimiži
nouli sekä n[u]oli omo bou
jumola soud'nii okovy» 

»Jumalan nuoli, ihmisen
nuoli sekä nuoli oma. [
Tuomion jumalan kahlittavaksi.]»

Jevgeni Helimski

Professori Jevgeni (Eugene) Helimski kritisoi vuonna 1986 julkaistussa teoksessaan Martti Haavion tulkintaa, ja antoi kolmannen tieteellisen tulkinnan tekstistä. Jelisejevin tapaan hän uskoi sen olevan loitsu.

»Jumalan nuoli 10 nimeži
Nuoli säihä nuoli ambu
Jumala suduni ohjavi (johavi?)» 

»Jumalan nuoli 10 nimesi
Nuoli säihkyvä nuoli ampuu
Suuto-Jumala (Syyttö-Jumala) ohjaa (johtaa?)»
Sosiaali- ja terveydenhuolto

Sosiaali- ja terveydenhuolto (sosiaali- ja terveystoimi, lyhenne sote) on pääosin suomalaisten kuntien tarjoamaa palvelua. Yli puolet koko kuntasektorin henkilöstöstä työskentelee sosiaali- ja terveysalalla ja lähes puolet kuntasektorin menoista aiheutuu näistä tehtävistä. 
Näihin palveluihin kuuluu muun muassa Lasten päivähoito, Sosiaalitoimi (vanhusten, vammaisten ja mielenterveyspotilaiden palvelut, terveyden- ja sairaanhoito sekä Hoitotakuu. 
Sote- ja maakuntauudistuksen myötä sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisvastuu on tarkoitus siirtää kunnilta 18 maakunnalle 1.1.2019 alkaen.
Enskede-Årsta-Vantör

Enskede-Årsta-Vantör on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosa-alueista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa (Söderort) ja siellä on noin 85 000 asukasta. Kaupunginosa-alue jakaantuu edelleen seuraaviin kaupunginosiin: Bandhagen, Dalen, Enskedefältet, Enskede Gård, Gamla Enskede, Hagsätra, Högdalen, Johanneshov, Rågsved, Stureby, Årsta, Örby ja Östberga.
Enskede-Årsta-Vantör muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Enskede-Årstan ja Vantörin kaupunginosa-alueet yhdistyivät toisiinsa.
Till the World Ends

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 5. huhtikuuta 2011 Spearsin virallisella YouTube-sivustolla. Videossa Spears on maanalaisissa maailmanlopun tanssibileissä. Kappale voitti Vuoden Parhaan Pop Videon palkinnon MTV Video Music Awards -palkintogaalassa 28. elokuuta 2011.

Live esitykset

Spears on esittänyt kappaleen televisio-ohjelmissa Good Morning America ja Jimmy Kimmel Live! sekä Nicki Minajn kanssa vuoden 2011 Billboard Awards -gaalassa. Spears esitti kappaleen myös Femme Fatale -kiertueellaan viimeisenä kappaleena.
Riesto

Riesto oli Sodankylän Sompiossa sijainnut kylä, joka 1960-luvun lopulla jäi Lokan tekojärven alle. Se sijaitsi Luirojoen varrella, laajan suoalueen keskellä olleella saarekkeella, jota pohjoisessa rajasi Suomen suurin aapasuo Posoaapa. Kylän tuntumassa Luiroon yhtyivät sen sivujoet Riesto- ja Kopsusjoki. Rieston kylä oli korkealla mäellä eli ns. "Rieston kummulla", jonka tasainen laki on edelleen näkyvissä samannimisenä saarena. Vajaa kilometri sen eteläpuolella on Kuukkelinmaan saari, joka myös aikoinaan kuului Rieston kylään.

Historiaa

Riesto oli jo ainakin 1400–1500-luvuilta lähtien Lapista Norjan Ruijaan johtaneen kulkureitin eli ns. Ruijanpolun alkupiste. Kylästä pohjoiseen johti kaksi eri reittiä, jotka myöhemmin yhtyivät Inarissa. Riestoon puolestaan oli mahdollista päästä Perämereltä saakka, ensin Kemijokea ja sitten sen sivujokea Luiroa pitkin. Rieston maarekisterikylä syntyi Sompion lapinkylän alueelle isojaon myötä 1700-luvun jälkipuoliskolla. Riesto oli niin sanottu erämaakylä, jonne ei milloinkaan johtanut maantietä. Tekoaltaan rakentamisen myötä Rieston asukkaita muutti muun muassa järven luoteispuolelle Vuotson kylään.
Hieman varsinaisen Reiston kylän eteläpuolella sijaitsi Kuukkelin talo, jonka isäntä Antti Kuukkeli oli rakentanut vuonna 1906. Ennen sotavuosia se toimi Rieston kylän kestikievarina. Kun Lokan tekojärveä ryhdyttiin 1950-luvulla suunnittelemaan, päätettiin Kuukkelin talo säästää ja se siirrettiin vuonna 1962 avatun Sodankylän kotiseutumuseon päärakennukseksi. Muut kylän talot kuvattiin ennen altaan rakentamista ja niiden perusteella tehty pienoismalli on esillä Lapin maakuntamuseon tiloissa Rovaniemen Arktikum-talossa. 1920-luvulla Riestossa toimi muutaman vuoden ajan Sompion ensimmäinen kansakoulu, joka vuonna 1926 siirrettiin Lokan kylään.

Muuta

Kylä tunnetaan myös taidemaalari Andreas Alarieston syntymäpaikkana. Hän on useissa maalauksissaan kuvannut lapsuusvuosiaan Riestossa. Kirjailija ja kansanperinteen tallentaja Samuli Paulaharju on kertonut kylästä pääteoksenaan pidetyssä kirjassa Sompio, joka ilmestyi vuonna 1939.
Hakojärvi (Parkano, Jylhänkylä)

Maantietoa

Järven pituus on 850 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Se sijaitsee Sompanevan turvetuotantoalueen ja Iso Venesjärven ja Vähä Venesjärven välisellä alueella. Järvi jää soiden täplittämällä alueella Kettusaaren ja Kotkasaaren väliin. Järven länsipuolen suo on tiheästi ojitettu, mutta luoteenpuoleinen suota ei ole juurikaan ojitettu. Järveen on kaivetty yli kymmenen suo-ojaa. Järven oma laskuoja Hakoluoma lähtee järven kaakkoispäästä ja se yhtyy kahden kilometrin jälkeen Venesjokeen, joka laskee Iso Venesjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järven itärannat eivät ole kovin soistuneita. Pääosin itärannoilla, mutta myös Kettusaaressa, sijaitsee vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet metsäautetieltä, joka haarautuu yhdystieltä 13344.
Vähä-Laippa

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat kapeaa rantasuota. Pälkäneen kuntaraja ylittää järven eteläosan sen rantoja viistäen.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Keljonjärven valuma-alueeseen (35.728) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,2 metriä mpy. Järven laskee kaksi ojaa. Pohjoinen tulo-oja on suo-ojien johto-oja, ja kaakkoisrantaan tuleva oja on Iso-Laipan laskuoja. Järven laskuoja on Lammasoja, joka laskee kahdeksan kilometrin päässä Isoon Saksijärveen.

Luontoarvoja

Järven rantavyöhyke muodostuu isovarpurämeestä ja tupasvillarämeestä. Laskuojan suulla majailee majava. Majavat ovat kaataneet puita ravinnokseen joka puolella. Järvellä esiintyy yleisenä vaivero, joka on muualla Etelä-Suomea harvinaisempi. Järven vesi on luokiteltu välttäväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön vain välttävästi. Vedenlaatua koettelee runsas humuspitoisuus, happamuus ja luontaisesta tasosta kohonnut ravinnetaso. Järvi liittyy Laipanmaan retkeilyreitistöön. Järvi on Laipanmaan kauneimpia.
Suomi-Kreikka yhdistysten liitto

Suomi-Kreikka yhdistysten liitto

Suomi-Kreikka yhdistysten liitto on perustettu vuonna 1980. Vuonna 2011 liittoon kuuluu 22 jäsenyhdistystä, joilla on yhteensä noin 2000 jäsentä. Liitto tuo erilaisia kulttuuritapahtumia Kreikasta, tiedottaa mahdollisimman kattavasti Kreikkaa koskevista tapahtumista perinteisen tiedotus- ja julkaisutoiminnan lisäksi sekä verkkosivuillaan että sosiaalista mediaa hyödyntäen, järjestää seminaareja ja kursseja nykyajan ja antiikin teemoista, edistää kreikan kielen ja antiikin kulttuurin opetusta sekä avustaa yhteydenpidossa Suomen ja Kreikan viranomaisiin. Liitto ylläpitää Arvo Allosen nimeä kantavaa stipendirahastoa, josta se jakaa sääntöjensä mukaisesti stipendejä tukemaan Kreikan kulttuuriin ja kieleen kohdistuvaa tutkimusta ja opiskelua.

Helsingin Suomi-Kreikka yhdistys

Helsingin Suomi-Kreikka yhdistys perustettiin vuonna 1957 ja jäseniä on noin 800. Yhdistyksen tarkoituksena on lisätä Kreikan maan ja kansan tuntemusta sekä levittää tietoa Kreikan tämän päivän ja antiikin sivistyksestä, historiasta, yhteiskunnasta ja taloudesta. Yhdistys ylläpitää kurssitoimintaa. Kreikan kieltä opetetaan eri tasoisilla kielikursseilla ja kreikkalaisten kansantanssien kursseja järjestetään muutamia kertoja vuodessa. Jäsenistölle on tarjolla myös tilaisuuksia, joiden aiheina ovat mm. musiikki, tanssi, matkailu, kirjallisuus ja yhteiskunnalliset asiat. Tapahtumista tiedotetaan yhdistyksen Internet-sivulla sekä jäsenlehdessä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Toiminta keskittyy yhdistyksen toimitiloihin.
Suomen Näytelmäkirjailijaliitto

Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat– (vuoteen 2012 Suomen Näytelmäkirjailijaliitto) on kirjailijoiden perustama järjestö, joka on toiminut vuodesta 1921. Liitossa on noin 450 jäsentä, jotka kirjoittavat ammatikseen näytelmiä, elokuva-, televisio-, kuunnelma- ja multimediakäsikirjoituksia. Jäsenistöön kuuluu suomen- ja ruotsinkielisiä kirjailijoita.
Liitto myöntää muun muassa Kiitos kotimaisesta näytelmästä -adressin teatterille, jolla on ollut eniten kotimaisia näytelmiä ohjelmistossaan tai joka on muulla tavoin edistänyt uuden näytelmäkirjallisuuden näkyvyyttä. Adressia on jaettu vuodesta 1975 lähtien. Lisäksi yhdistys jakaa Lea-palkinnon parhaalle kotimaiselle näytelmätekstille.  
Yhdistys ylläpitää suomalaisen näytelmäkirjallisuuden sähköistä kirjastotietokantaa Näytelmät.fi. Näytelmät.fi -palvelussa on teatterintekijöiden luettavissa noin 5 500 tekstiä.
Bandstand

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Olli Ahvenlahti.
Vaaleaorakas

Koko ja ulkonäkö

Vaaleanorakkaan lakki on epäsäännöllinen ja kupera. Vaaleankeltainen lakki on pinnaltaan kuiva ja 5–15 senttiä leveä, ns. rusko-orakkaan lakki taas on punertavankeltainen ja 2–9 cm leveä. Sienen lakin värinen jalka on tukeva. Useimmiten toukaton malto on valkoista, haurasta ja hajutonta, sen maku on raakana kirpeä. Kirpeä maku häviää kypsennettäessä.

Samankaltaiset lajit

Vaaleaorakas muistuttaa päältäpäin lampaankääpää, mutta lampaankäävällä on lakin alla on pillikerros, orakkailla lakin alla on hauraiden piikkien muodostama kerros.

Kasvuaika ja -paikka

Vaaleaorakas kasvaa muutaman sienen rykelminä, eikä se ole koskaan kovin runsaslukuinen. Se kasvaa tuoreissa kangasmetsissä ja lehtomaisissa metsissä. Sienen parasta kasvualuetta ovat synkät kuusikot koko Suomessa, mutta pohjoisessa vaaleaorakas on harvinainen. Sienen kasvuaika kestää elokuusta lokakuuhun.
Rusko-orakasmuoto kasvaa puolestaan yleensä tavallista vaaleaaorakasta kosteammissa paikoissa, tuoreissa kangasmetsissä ja lehdoissa. Se on vaaleaorakasta hauraampi.
Vaaleaorakas kuuluu säteilyturvakeskuksen mukaan niihin ruokasienilajeihin, jotka keräävät runsaanpuoleisesti cesiumia.
Maakaupunki

Maakaupunki eli ylämaankaupunki (ruots. uppstad) oli Ruotsissa ja Suomessa kaupunki, jonka tuli hoitaa ulkomaankauppansa tapulikaupunkien välityksellä. Esimerkiksi Pohjanlahden rannikkokaupunkien sallittiin harjoittaa kaupankäyntiä vain Turun ja Tukholman kanssa. Kaupungit kärsivät tästä suuresti vuoteen 1765 saakka, jolloin ne saivat tapulioikeuksia. Maakaupunkia ympäröivän maaseudun kanssa kaupankäynti oli vapaata. Maaseudulla kaupankäynti oli kiellettyä, paitsi erityisillä markkinoilla.
Kaupungit jaettiin tapuli- ja maakaupunkeihin 1600-luvun alussa annetuilla kauppa-asetuksilla. Suomessa tällaisesta kauppajärjestelmästä luovuttiin vuonna 1879.
Derek Jacobi

Sir Derek George Jacobi CBE (s. 22. lokakuuta 1938 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa eri aikakausien klassikkonäytelmissä, mutta menestynyt myös televisio- ja elokuvarooleissa.
Rooli Shakespearen näytelmässä Paljon melua tyhjästä toi Jacobille Tony-palkinnon vuonna 1985. Lisäksi hän on voittanut muiden muassa Baftan ja kaksi Emmyä. Kuten Laurence Olivierilla, hänelläkin on ritarinarvot sekä Tanskassa että Britanniassa. 
Jacobi rekisteröi maaliskuussa 2006 parisuhteensa pitkäaikaisen miesystävänsä Richard Cliffordin kanssa.
The Good Witch

Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin Kanadan Hamiltonin ja Niagara-on-the-Laken kaupungeissa Ontarion provinssissa.

Vastaanotto

The Good Witch oli Hallmark Channelin toiseksi parhaiten arvosteltu elokuva vuonna 2018.

Jatko-osat

Elokuvasarjan jatko-osat Haltiatar Cassie ja kutsumaton vieras (2009), The Good Witch’s Gift (2010), The Good Witch’s Family (2011), The Good Witch’s Charm (2012), The Good Witch’s Destiny (2013) ja The Good Witch’s Wonder (2014) esitettiin Hallmark Channelin kanavalla.
Hallmark Channel jatkoi elokuvien tarinaa vuonna 2015 Good Witch televisiosarjan myötä.
Gordon Pinsent

Gordon Edward Pinsent CC, FRSC, (s. 12. heinäkuuta 1930) on kanadalainen näyttelijä. Hän syntyi vanhempiensa kuudesta lapsesta nuorimpana Grand Falls-Windsorissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa. Hän on esiintynyt huomattavissa rooleissa lukuisissa suosituissa kanadalaisissa televisiosarjoissa, mutta tullut tunnetuksi myös teatterista ja elokuvista; jälkimmäisten joukossa on Laivauutisia (2001).
Pinsent on näytellyt 1940-luvulta lähtien. Hän on kuulunut Order of Canadaan vuodesta 1979, Companionin arvossa vuodesta 1998. Hänestä tuli vuonna 2006 Royal Society of Canadan jäsen, ja hänellä on tähti Canada's Walk of Famessa.
Pinsent oli naimisissa näyttelijä Charmion Kingin kanssa vuosina 1962–2007; avioliiton päätti vasta vaimon kuolema emfyseeman komplikaatioihin 81-vuotiaana. Myös parin yhteinen tytär, Leah Pinsent, on näyttelijä.
Saarenmaa (maakunta)

Kunnat

Saarenmaan maakunnassa on ollut vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen, lokakuusta 2017 alkaen kolme kuntaa: Saarenmaan kunta, Muhun kunta ja Ruhnun kunta. Saarenmaan kunta muodostettiin yhdistämällä pääsaaren kaikki 12 kuntaa 21.10.2017.
Maakunnan asukasluku oli vuoden 2018 alussa 31 925. Maakunnan pinta-ala on 2 938 neliökilometriä ja asukastiheys näin ollen 12 asukasta neliökilometrillä.

Väestö

Vuonna 2011 Saarenmaan maakunnassa oli 31 317 asukasta, joista 30 729 (98,1 %) oli virolaisia, 295 (0,9 %) venäläisiä ja 272 (0,9 %) muita kansallisuuksia.

Talous

Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarviketeollisuus, veneenrakennus ja elektroniikkateollisuus. Näiden lisäksi maakunnassa työllistää korkean teknologian tuotteet sekä matkailu.

Hallinto ja politiikka

Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Viipurin piiri (Leningradin alue)

Historia

Viipurin piiri muodostettiin 9. heinäkuuta 1940 Suomen Moskovan rauhassa 12. maaliskuuta 1940 Neuvostoliitolle luovuttamalle ja Karjalais-Suomalainen SNT:aan liitetyn alueen eteläosaan. Piirin alue käsitti suunnilleen Suomen kokonaan luovuttamat Viipurin kaupungin, Viipurin maalaiskunnan, Heinjoen, Äyräpään ja Johanneksen kunnat sekä luovutetut osat Virolahden, Säkkijärven, Ylämaan, Vahvialan, Lappeen ja Nuijamaan kunnista. Alueen suomalainen väestö evakuoitiin joko sodan aikana tai rauhan tultua ja niinpä Neuvostoliitto siirsi alueelle uutta väestöä. 
Jatkosodassa Suomi valloitti alueen takaisin vuonna 1941 ja muualle Suomeen evakuoitu väestö pääsi palaamaan kotiseudulleen. Moskovan välirauhassa 19. syyskuuta 1944 alue jouduttiin toistamiseen luovuttamaan Neuvostoliitolle, jossa alue muodosti jälleen Viipurin piirin. Samana vuonna Viipurin piiri siirrettiin Karjalais-Suomalaisesta SNT:sta Leningradin piiriin kuuluvaksi. Sittemmin Viipurin piiriin on liitetty sen pohjoispuolella sijainnut Jääsken piiri ja Suomen luovuttaman Kannaksen eteläisin osa Terijokea lukuun ottamatta.
Vuonna 1948 suurin osa Viipurin piirin paikannimistöstä vaihdettiin venäläisiin uusnimiin.
Joulukuussa 2017 perustettu Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto pitää sisällään useita Viipurin piirin saaria läheisine vesialueineen.
Paulo Mandlate

Paulo Mandlate SSS (s. 4. helmikuuta 1934) on mosambikilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1968 ja nimitettiin Teten hiippakunnan piispaksi 31. toukokuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Pedro Gonçalves, jota avustivat Luís Gonzaga Ferreira da Silva ja Alberto Setele.
Mandlate jäi eläkkeelle 18. huhtikuuta 2009.
FS Valmy (1929)

Palvelus

Valmy liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 Guépardin kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä oli torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja ennen kuin kohtasivat Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Janusin, joka vaurioitui seuranneessa tulitaistelussa pahoin. HMS Jackalin saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin.
Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upotettiin 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan. Italialaiset päättivät nostaa aluksen ja liittää sen kunnostettuna laivastoonsa nimellä FR24. Hylky hinattiin Italiaan, mutta Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäpommittajat osuivat 20. tammikuuta 1944 Savonaan ankkuroituun alukseen. Alus vaurioitui pahoin, eikä sitä koskaan kunnostettu.
Hawala

Hawala on epävirallinen pankkien kaltainen rahansiirtojärjestelmä Lähi-idässä, Pohjois- ja Koillis-Afrikassa sekä Etelä-Aasiassa. Hawala-järjestelmällä on taustansa islamilaisessa perinteessä ja oikeudessa.
Hawala-järjestelmässä rahaa siirretään maasta toiseen kun käytettävissä ei ole virallista ja toimivaa pankkijärjestelmää.
Järjestelmässä asiakas antaa maassa A käteisrahaa hawala-"pankkiiri" X:lle ja saa vastineeksi velkatunnisteen. Asiakas matkustaa maahan B, johon haluaa varansa siirtää (tai lähettää velkatunnisteen maassa B olevalle perheelleen) ja esittää velkatunnisteen paikalliselle hawala-"pankkiirille" Y, joka antaa asiakkaalle varat kyseessä olevan maan valuutassa vähennettynä kuluilla. X ja Y hoitavat saamis-velkasuhteensa muun liiketoimintansa yhteydessä, esimerkiksi X maksaa Y:lle olemattomasta tavaratoimituksesta asiakkaan käteissuorituksen määrän vähennettynä kuluilla.
Jusseroislampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,0 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Hylkysenpuron valuma-alueeseen (35.655) se kuuluu.
Valttila

Valttila on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla entisen Angelniemen kunnan alueella. Valttilan naapurikylät ovat Kokkila ja Karvianen, joiden välissä kylä on.
Valttila on ollut asutettu jo varhaiskeskiajalla. Kylä oli pitkään Angelniemen mantereenpuoleisen osan keskus, jonka läpi kulki maantie lossirantaan. Tien varrella on ollut käsityöläisasutusta. 1900-luvun aikana naapurikylä Kokkila alkoi kasvaa, minkä seurauksena maantie siirrettiin kulkemaan Kokkilan kautta jättäen Valttilan syrjemmäksi.
Suomalaisen Työn Liitto

Suomalaisen Työn Liitto on suomalainen yhdistys, joka toimii sen puolesta, että suomalaisen työn arvostus kasvaa ja suomalainen työ menestyy. Liitto kehittää ja hallinnoi suomalaisesta työstä kertovia merkkejä, jotka vaikuttavat ostopäätöksiin, ja haastaa työelämää uudistumaan. Liiton toimitusjohtaja on Tero Lausala. Suomalaisen Työn Liitolla on yli 3 300 yritys- tai yhteisöjäsentä (joulukuussa 2017), joista suurin osa käyttää Avainlippu-alkuperämerkkiä tai  Design from Finland -merkkiä tuotteissaan tai palveluissaan. Suomalaisen Työn Liitto myöntää suomalaisille tuotteille ja palveluille edellä mainittuja merkkejä ja valvoo niiden käyttöä. Lisäksi liitto myöntää Yhteiskunnallinen yritys -merkkiä yhteiskunnallisen hyvän puolesta toimiville yhteiskunnallisille yrityksille.

Liiton historia

Suomalaisen Työn Liitto on perustettu 22. syyskuuta 1912. Alkujaan liitto oli valistuksen ja teollisuuden liitto, joka nimettiin Kotimaisen Työn Liitoksi. Liitto fuusioitui vuonna 1931 ja syntyi Kotimainen Työ ry. Talvisodan jälkeen Kotimainen Työ ry muutti edelleen nimensä Suomen Työn Liitoksi, jona nimi pysyi vuoteen 1977 asti. Tällöin Kotimaisen tuotannon valtuuskunta yhdistettiin Suomen Työn Liittoon ja syntyi Kotimaisen Työn Liitto. Vuonna 1992 liitto sai nykyisen nimensä Suomalaisen Työn Liitto.
Alessandro Battilocchio

Alessandro Battilocchio (s. 3. toukokuuta 1977) on italialainen Uuden sosialistipuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan parlamentin sosialidemokraattisessa ryhmässä.
Battilocchio suoritti lakitieteen loppututkinnon Roomassa vuonna 2003. Hänet valittiin Tolfan pormestariksi alun perin vuonna 2001, sitten toiselle kaudelle toukokuussa 2006.
HMS Cottesmore (M32)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 2005 ja se asetettiin myyntiin. Liettua osti aluksen vuonna 2008. Thales modernisoi aluksen miinantorjuntajärjestelmät runkoonasennetulla Sonar 2193 järjestelmällä, propulsiojärjestelmällä, taistelunjohtojärjestelmällä ja miinantuhoamisjärjestelmällä, jonka jälkeen alus liitettiin 2011 laivastoon nimellä Skalvis.
Clifford Husbands

Sir Clifford Straughn Husbands (5. elokuuta 1926 – 11. lokakuuta 2017) oli Barbadoksen kenraalikuvernööri vuosina 1996–2011. Hän astui virkaan vuonna 1996 Dame Nita Barrow'n seuraajaksi. 
Clifford Husbands oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuoli 91-vuotiaana kotonaan 11. lokakuuta 2017.