google/wiki40b huggingface dataset:
Korteslampi (Ähtäri)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,8 metriä mpy.
HMS Neptun (Np)

Palveluskäyttö

Alus modernisoitiin vuonna 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
3-metyylibutanaali

Valmistus ja käyttö

3-metyylibutanaalia valmistetaan kahdella tavalla. Joko hydroformyloimalla isobuteenia, jolloin sivutuotteena voi muodostua 2,2-dimetyylipropanaalia tai isomeroimalla 3-metyyli-3-butenolia. Yhdistettä käytetään eräiden lääkeaineiden, kuten butitsidin tai muiden kemikaalien, kuten 2,3-dimetyyli-2-buteenin, pinakolin ja pinakolonin valmistamiseen.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Armin Shimerman

Elämäkerta

Shimerman syntyi New Jerseyn Lakewoodissa. Hänen äitinsä Susan on kirjanpitäjä ja hänen isänsä Herbert maalari. Shimermanin ollessa 16-vuotias perhe muutti Los Angelesiin. Siellä hänen äitinsä laittoi hänet draamaryhmään, jotta hän tutustuisi uusiin ihmisiin. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista.
Shimerman on naimisissa näyttelijä Kitty Swinkin kanssa. Swink on näytellyt kahdessa DS9-jaksossa: Sanctuary (1993, Pyhä koti) ja Tacking into the Wind (1999). Lisäksi he ovat esiintyneet yhdessä elokuvissa Like Father Like Son (1987) ja Just Ask My Children (2001).

Teatteri

Yliopistosta valmistumisen jälkeen Shimerman valittiin harjoittelijaksi arvostettuun sandiegolaiseen Old Globe Theateriin. Hän esiintyi lukuisissa näytelmissä ennen kuin muutti New Yorkiin. Hänen ensiesiintyminen Broadwayllä oli musikaalissa Threepenny Opera 1976–1977. Sen jälkeen hän oli näytelmässä Saint Joan (1977–1978) ja musikaalissa I Remember Mama (1979). Sitten hän palasi Los Angelesiin, jossa hän aloitti televisionäyttelijän uran.

Televisio

1980- ja 1990-luvuilla Shimerman esiintyi vierailevana tähtenä lukuisissa televisiosarjoissa (esimerkiksi Hill Street Blues, Cagney & Lacey ja Pulmuset). 1987–1990 hän näytteli Pascalia televisiosarjassa Kaunotar ja hirviö.
Shimermanin ensiesiintyminen Star Trekissä oli  Star Trek – uuden sukupolven viidennessä jaksossa Viimeinen etuvartio (The Last Outpost), jossa hän esitti Star Trekin ensimmäistä ferengiä. Pari jaksoa myöhemmin hänet nähtiin lahjalaatikon kasvona (ilman nimeä lopputeksteissä) ja 1989 jälleen ferengin roolissa jaksossa Huippusuoritus (Peak Performance). Vuonna 1993 hän sai Quarkin roolin Star Trek: Deep Space Ninessa. Quark on ferengi ja omistaa DS9-avaruusasemalla olevan baarin. Shimerman näytteli Quarkia koko sarjan ajan (17. jaksoa lukuun ottamatta) ja kerran Uuden sukupolvessa (Esikoispoika (The Firstborn 1994)) ja Star Trek: Voyagerissa (Huoltaja, osa 1 (Caretaker: Part 1 1995)).
DS9:n jälkeen Shimerman on näytellyt lukuisissa televisiosarjoissa. Suurimmat roolit ovat olleet rehtori Snyder Buffy, vampyyrintappajassa ja tuomari Brian Hooper Boston Legalissa.

Ääninäyttelijä

Ääninäyttelijänä hän on esittänyt kenraalia Skarria animaatiosarjoissa The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Evil Con Carne sekä niihin perustuvissa televisioelokuvissa Billy & Mandy’s Big Boogey Adventure ja Underfist: Halloween Bash.
Videopeleissä hän on esittänyt muun muassa Quarkia Star Trek: Deep Space Nine -peleissä Star Trek: Deep Space Nine – Harbinger (1996) ja Star Trek Deep Space Nine – The Fallen (2000) sekä Dr. Nefariousta Ratchet & Clank -pelisarjassa.

Kirjailija

Shimerman on kirjoittanut useita kirjoja yleensä yhteistyössä jonkun toisen kirjailijan kanssa. The 34th Rule (1998) kertoo DS9 Quarkista. The Merchant Prince -sarja kertoo scifin keinoin matemaatikko John Deestä (1527–1608).
Tuomo Prättälä

Henkilöhistoria ja yhtyeet

Prättälä aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana. Hän on opiskellut Sibelius-lukiossa ja Pop & Jazz Konservatorion tanssimuusikkolinjalla ja suorittanut lisäksi siviilipalveluksen Teatterikorkeakoulun äänimiehenä. Musiikillisiksi vaikuttajikseen hän mainitsee Stevie Wonderin, Marvin Gayen, Curtis Mayfieldin ja varsinkin Princen, jolta hän on myös saanut vaikutteita laulutyyliinsä.
Muusikonuransa Prättälä aloitti Quintessence-yhtyeessä ja on soittanut kosketinsoittimia ja pianoa, laulanut ja tuottanut sekä tehnyt kappaleita useissa kokoonpanoissa, kuten Q-Continuum (jonka riveissä hän esiintyy taiteilijanimellä ”Organ Kane”), Ilmiliekki Quartet, Huba, Emma Salokoski Ensemble ja MP4. Vuosina 2002–2006 Prättälä oli mukana yhteensä kymmenellä albumilla seitsemässä eri kokoonpanossa, oli näissä yhtyeissä neljä kertaa ehdolla Emma-palkinnon saajaksi, voitti kaksi kansainvälistä jazzkilpailua Teosto-palkinnon ja Finland Festivalsin Vuoden nuori taiteilija -palkinnon.
Maaliskuussa 2007 Sony Finland ja Suomen Jazzliitto myönsivät Prättälälle Sony Jazzpalkinnon. Vuonna 2007 hän oli muun muassa mukana soittajana ja tuottajana Janna Hurmerinnan albumilla Right Now.

Tuomo

Prättälän ensimmäinen, taiteilijanimellä ”Tuomo” tehty sooloalbumi My Thing julkaistiin 17. tammikuuta 2007. Albumilla Prättälä lauloi, soitti piano- ja kosketinosuudet, sävelsi ja sanoitti kappaleet sekä teki sovitukset yhtyeelle, puhaltimille ja jousille. Albumi on julkaistu CD:n lisäksi vinyylinä. Albumilta julkaistiin single ”Don't Take it Too Hard / Ourselves”.
My Thing oli parhaimmillaan Suomen albumilistalla kahdeksannella sijalla. Maaliskuussa 2008 My Thing palkittiin Emma-palkinnolla kategoriassa Vuoden hip hop-, dance-, R&B-albumi. Prättälä oli samana vuonna ehdokkaana Vuoden miessolisti -kategoriassa. My Thing valittiin myös Radio Helsingin vuoden 2007 levyksi. Albumi on myynyt Suomessa kultalevyyn oikeuttavan määrän kopioita.
Prättälän toinen sooloalbumi Reaches Out For You julkaistiin CD:nä 4. helmikuuta 2009 ja vinyylinä 1. huhtikuuta. 15. lokakuuta 2008 albumilta julkaistiin radiosoittoon single "Ordinary". Singleä ei julkaistu CD:nä tai vinyylinä. Reaches Out For You nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiseksi ja pysyi listalla viiden viikon ajan.
Prättälän kolmas albumi My Own Private Sunday julkaistiin 4. tammikuuta 2010. Prättälä soittaa useilla albumin kappaleilla suurimman osan instrumenteista. Albumi oli parhaimmillaan Suomen albumilistan sijalla kuusi.

Muita projekteja

Prättälä on soittanut myös kokoonpanossa Paleface & Räjähtävä nyrkki sekä yhdessä Markus Nordenstrengin kanssa duona Tuomo & Markus, joka on julkaissut vuonna 2016 albumin Dead Circles. Hän soittaa myös yhtyeissä Northern Governors sekä Pratt & Moody.
Nykyisin hän säveltää nuotteihin ja liikkuu tonaalisen ja atonaalisen musiikin välimaastossa.
Latinalaispurje

Latinalaispurje on purjealuksissa käytettävä iso kolmiomainen pitkittäissuuntainen raakapurje. Sitä on käytetty useissa laivatyypeissä, erityisesti mesaanipurjeena. Purjeen raa'an keulanpuoli on jalustettu keulakanteen, jolloin toinen pää pysyy ylhäällä. Sitä on käytetty veneissä ja pienehköissä aluksissa. Myöhemmin sitä alettiin käyttää myös isoissa purjealuksissa 1700-luvulle asti.
Ensimmäinen kuva latinalaispurjein varustetusta aluksesta on Björn Landströmin mukaan Rooman valtakunnasta, 200-luvulta jaa. Siinä on kuvia kolmiomaisesta purjeesta, joka on viistoon nostetussa raa'assa. Sitä ennen käytettiin raakapurjetta. Ensimmäiset kirjalliset tiedot latinalaispurjeista ovat 800-luvulta. Latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen purjehdittaessa hankavastaiseen.
Latinalaispurje kehittyi Rooman valtakunnassa todennäköisesti raakapurjeesta 200-luvulla. Merenkulkijat havaitsivat, että raakapurjeella varustettu alus nousee paremmin tuuleen, jos raakaa nostetaan leen puolelta (suojanpuolelta) ja luuvartin puoleista osaa purjeesta supistetaan, jolloin purjeen sivusuhde paranee. Latinalaispurje syrjäytti 400-luvulle tultaessa raakapurjeen Bysantin laivastossa . Arabit omaksuivat nopeasti latinalaispurjeen omiin aluksiinsa. Vaikka latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen, ja luoviminen sillä on raakapurjetta helpompaa, Björn Landströmin mukaan arabit eivät kuitenkaan koskaan kehittäneet luovimista, vaan purjehtivat tuulten mukaan.
Avomerellä, varsinkin länsi- ja pasaatituulissa purjehdittaessa, raakapurje on kuitenkin latinalaispurjetta tehokkaampi. Niinpä espanjalaiset takiloivat karavelinsa uudelleen raakapurjein lähtiessään ylittämään Atlanttia, ja vaihtoivat jälleen latinalaispurjeet tilalle saapuessaan Välimerelle. Tällaista karavelia kutsuttiin nimellä caravela redonda, kun taas caravela latina oli latinalaispurjein varustettu karaveli.
Latinalaispurje levisi portugalilaisten löytöretkeilijöiden ja kauppiaiden mukana Intian valtamerelle ja Indonesiaan 1500-luvulta lähtien.
Latinalaispurje oli erityisen suosittu mesaanin purjeena aina 1700-luvulle saakka, sillä se helpotti monimastoisen aluksen ohjausta. 1700-luvulta alkaen kahvelitakila alkoi syrjäyttää latinalaispurjetta Atlantilla ja Itämerellä.
Latinalaispurje on keksitty Landströmin mukaan itsenäisesti myös Tyynellä valtamerellä Polynesiassa.
Kattoratsastaja

Kattoratsastaja tarkoittaa katon harjalla kohoavaa pientä tornia. Suomen luterilaisissa kirkoissa kattoratsastajia on käytetty koristeina tai korostamaan ristikirkon keskusta. Kattoratsastaja voi olla sakaroiden yhtymäkohdassa tai katonharjalla.
Kaljujousipyrstö

Levinneisyys

Kaljujousipyrstöä tavataan vain Indonesiaan kuuluvilla Waigeon ja Batantan saarilla. Lajin populaatio on todennäköisesti melko pieni, ja sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Lezgit

Historia

Lezgit taistelivat urheasti Venäjän valloitusta vastaan yli 50 vuotta 1800-luvulla. Neuvostoliiton hajottua lezgit ovat alkaneet vaatia omaa tasavaltaa muodostettavaksi Dagestanin eteläosaan. Myös täydellisestä itsenäisyydestä haaveillaan.
Viilupuu

Viilupuu (engl. Laminated veneer lumber, LVL) on useista ohuista havupuuviiluista liimattu teollinen puutuote. Viilupuun kauppanimet Kertopuu ja Kerto ovat Metsä Woodin markkinoimia tavaramerkkejä.

Käyttö

Viilupuutuotteita käytetään yleensä määrämittaiseksi työstettynä palkkeina, seinärankoina, sekä lattia- ja seinälevyinä. Viilupuu sopii kestävyytensä ansiosta kantaviin rakenteisiin.

Valmistus

Viilupuu valmistetaan sorvatuista 3,2 millimetrin paksuisista havupuuviiluista säänkestävästi liimaamalla. Viiluista liimataan 1,8 tai 2,5 metriä leveää jatkuvaa laattaa, joka sahataan palkeiksi, soiroiksi ja levyiksi, joita käytetään sellaisenaan tai jatkojalostetaan rakennusosiksi. Laatta puristetaan yhteen 140 °C:n lämpötilassa. Vanerin valmistuksesta prosessi eroaa siinä, että viilupuu valmistetaan jatkuvana laattana ja vaneri määrämittaisina levyinä. Viilupuuta valmistetaan joko siten että viilujen syysuunta on pitkittäinen kaikissa viilukerroksissa, sekä laattaa jossa ristiviilut lisäävät poikittaista lujuutta ja jäykkyyttä.

Projekteja

Metsäliittoyhtymä rakennutti yhdessä Tapiola-yhtiöiden kanssa Kiinteistö Oy FMO:n Espoon Tapiolaan 2005. Rakennus on Euroopan suurin puurakenteinen toimistorakennus, ja sen runkomateriaalina on käytetty viilupuuta. Rakennus on palkittu Puupalkinto-puuarkkitehtuuripalkinnolla vuonna 2006, ja se samana vuonna sai jaetun toisen palkinnon Suomen Rakennusinsinöörien Liiton RIL-kilpailussa.
Elämän tarkoitus

Elämän tarkoitus on yleensä nimitys filosofiselle kysymykselle, miksi ihmiset elävät, mikä on heidän elämänsä tavoite tai miksi koko maailma on olemassa. Yksi yleinen vastaus nykyään on se, että elämällä ei ole ulkoa päin annettua tarkoitusta. Toisaalta elämän tarkoituksen etsiminen kiehtoo ihmisiä. 
Kysymys ”mikä on elämän tarkoitus?” voi merkitä eri ihmisille eri asioita. Tämä voi johtua esimerkiksi sanan ”tarkoitus” monista eri merkityksistä, joita ovat muun muassa: ”Mikä on elämän alkuperä?”, ”mikä on elämän (ja kaikkeuden) luonne?”, ”mikä tekee elämän merkitykselliseksi?”, ”mikä on arvokasta elämässä?”, tai ”mikä on yksilön elämän tavoite tai päämäärä?”. Näihin kysymyksiin on annettu lukuisia erilaisia vastauksia. Biologian näkökulmasta elämän tarkoitus on tuottaa mahdollisimman paljon jälkeläisiä, eli lisääntyä ja pitää populaatio olemassa. Kristinuskon näkökulmasta elämän tarkoitus on elää yhteydessä Jumalaan ja käyttää omia erityistaitoja muiden hyväksi.

Tieteet

Kysymykset "mikä on arvokasta elämässä?" ja "mikä on yksilön elämän tarkoitus tai päämäärä?" kuuluvat etiikan ja yhteiskuntatieteiden alaan. Nämä pyrkivät selittämään ihmisten käyttäytymistä, arvoja ja yhteistoimintaa. Ihmisten vaikuttimien (jotka osoittavat, mitä ihminen pitää arvokkaana) tutkiminen kuuluu psykologian alaan.

Länsimainen filosofia

Monilla filosofeilla on ollut selkeät näkemykset siitä, mikä elämässä on arvokkainta.

Käsite populaarikulttuurissa

Ajatusta "elämän tarkoituksesta" on parodioitu usein. Tunnetuimpia parodioita on Douglas Adamsin kirjassa Linnunradan käsikirja liftareille esitetty vastaus elämään, maailmankaikkeuteen ja kaikkeen muuhun sellaiseen. Kirjan antama vastaus on neljäkymmentäkaksi.
Monty Pythonin elokuvan Monty Python – Elämän tarkoitus (Monty Python's Meaning of Life, 1983) lopussa kysymykseen elämän tarkoituksesta vastataan: "No, se ei ole mitään kovin erikoista. Hmm, yritä olla kiva ihmisille, varo syömästä rasvaa, lue hyvä kirja silloin tällöin, kävele hieman, ja yritä elää rauhassa ja sopusoinnussa yhdessä kaikkien uskontojen ja kansojen edustajien kanssa".
Artjom Blažijevski

Artjom  Blažijevski (s. 20. maaliskuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Tämän lisäksi hän on edustanut KHL:ssa myös Torpedoa. Blažijevski aloitti KHL-uransa Torpedossa kaudella 2014–2015. 17.3 2018 mennessä pelaamissaan 140 runkosarjaottelussa hän on kerannyt tehopisteet 9+24=33 ja 20 pudotuspeliottelussa tehopisteet 1+2=3.
Abd al-Rahman Jami

Abd al-Rahman Jami (1414–1492) oli persialainen runoilija, oppinut ja suufi. 
Abd al-Rahman otti kirjailijanimensä Jāmin kylän mukaan, missä hän vietti lapsuutensa, suunnilleen Mašhadin ja Heratin puolivälissä. Teini-ikäisenä hän muutti isänsä kanssa Heratiin, ja opiskeli siellä teologiaa, arabian kielioppia ja kirjallisuutta. Hän jatkoi opintojaan Samarkandissa, ja menestyi hyvin Hadithin, astronomian ja matematiikan opinnoissa. Noin kolmekymppisenä hän koki jonkinlaisen uskonnollisen kriisin, ja joidenkin tietojen mukaan näki enneunen joka käski hänen luopua opiskelusta ja suuntautua suufilaisuuteen.
Jāmin kirjallinen ura kesti lähes viisikymmentä vuotta. Hän kirjoitti runoja sekä persiaksi että arabiaksi, ja yli 30 proosateosta. Hänen tunnetuin proosateoksensa Lava’iḥ (Valonvälähdyksiä) käsittelee suufilaisen peruskäsitettä olevaisuuden ykseydestä, ja siihen sisältyy kommentteja muiden suufilaisten mystikoiden töihin. Jamin tunnetuin runokokoelma on seitsemänosainen "Seitsemän valtaistuinta" (joka tarkoittaa myös Otavan tähtikuviota).
Vajrayana

Vajrayāna Tiibetissä

Tiibetin buddhalaisuus sisältää kaikki Intiassa alkunsa saaneet opetukset. Tiibetiläisten kääntäjien ja intialaisten mestarien ponnistelujen ansiosta koko buddhalaisten opetusten kokoelma saatiin käännetyksi sanskritista tiibetin kielelle. Tällä pohjalla buddhalaisuus kukoisti Tiibetissä 1900-luvun puoliväliin saakka.
Tiibetin kuningas Trisong Detsen kutsui 700-luvulla Tiibetiin kaksi buddhalaista mestaria: Guru Rinpochen (Padmasambhava) ja Shantarakshitan. Samanaikaisesti kuningas käännätti tärkeitä buddhalaisia kirjoituksia tiibetin kielelle. Tämä varhainen opetus- ja käännöstoiminta synnytti nyingma- eli "vanhauskoisen" perinteen. Nyingma-perinteen opetukset perustuvat tämän varhaisen käännöskauden teksteihin.
Toinen käännöskausi tapahtui 1000-luvun puolivälissä, jolloin tarkistettiin aiempaa terminologiaa ja käännettiin uusia kirjoituksia. Perinteitä, jotka perustuvat tälle kaudelle, kutsutaan sarma- eli "uusiksi" perinteiksi. Näistä tunnetuimmat ovat kagyu, sakya ja gelug. Kagyü-perinteen toi Tiibetiin Marpa Kääntäjä (1012–1097), joka painotti neljää erityistä opetusten välitystä, joiden alkuperä johtaa intialaiseen siddhaan Tilopaan ja muihin mahamudra-linjan intialaisiin mestareihin. Sakya-perinteen perusti Khön Könchog Gyalpo (1034–1102), joka välitti eteenpäin intialaisen mahasiddha Virupan opetuksia. Gelug- eli ganden-perinteen perusti Tsonghapa (1357–1419), joka painotti intialaisen mestarin Atishan (982-1054) Tiibetissä perustaman kadampa-koulukunnan opetuksia.
Vajrayāna levisi Himalajalta edelleen Mongoliaan sekä nykyisen Venäjän alueelle mm. Tuvaan, Burjatiaan ja Kalmukiaan. Buddhalaisuuden hävitessä Intiasta, vajrayāna säilyi näillä alueilla. Tiibetistä tuli vajrayāna-buddhalaisuuden keskus. Länsimaihin vajrayāna on levinnyt 1950-luvulta lähtien tiibetiläispakolaisten ja heidän länsimaisten oppilaidensa välityksellä.
Kerim Kerimov

Kerim Kerimov (azeriksi Kərim Əli oğlu Kərimov, ven. Керим Алиевич Керимов; 14. marraskuuta 1917 – 29. maaliskuuta 2003) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri ja eräs Neuvostoliiton avaruusteollisuuden ja avaruusohjelman perustajista.

Nuoruus

Kerim Kerimov syntyi 14. marraskuuta 1917 insinööriperheeseen Bakussa, lyhytikäisessä Azerbaidžanin demokraattisessa tasavallassa. Hän valmistui insinööriksi Azerbaidžanin teollisesta instituutista vuonna 1942. Hän jatkoi opintojaan Dzeržinskin tykistöakatemiassa, jossa hän erikoistui rakettien kehittämiseen, muun muassa Katjuša-rakettien.

Ura

Kerim Kerimov alkoi työskennellä pitkän kantaman ja sitten mannertenvälisten ohjusten kehittelyssä. Vuonna 1946 hän tutki itäisessä Saksassa ja Puolassa kukistetun natsi-Saksan V-2-ohjusten tutkimusfasiliteetteja. Vuonna 1960 hän oli noussut ohjusten pääosaston kolmannen direktoraatin johtajaksi (GURVO) Neuvostoliiton puolustusministeriössä. Tämä direktoraatti valvoi ohjusten koelaukaisuja. Vuonna 1964 hän nousi uuden Avaruusjoukkojen keskusdirektoraatin (TsUKOS) johtoon. Kun Sergei Koroljov kuoli vuonna 1966, Kerimov nousi miehitettyjen lentojen valtionkomission puheenjohtajaksi vuoteen 1991 asti. Tässä roolissa hän valvoi myös planeettaluotainten kehitystä.
Kerimov johti vuodet 1965–1974 Koneenrakennuksen ministeriön pääosastoa, joka valvoi rakettien tuotantoa.

Vanhuus

Vuonna 1991 hän siirtyi eläkkeelle, mutta toimi Venäjän avaruusjärjestön neuvonantajana. Hänen kirjansa (englanniksi The Way to Space) kertoo Neuvostoliiton avaruustoiminnan historian.
Kerimov sai urallaan Sosialistisen työn sankarin, Stalinin ja Leninin mitalit. Hänen sotilasarvonsa oli kenraaliluutnantti. Hän kuoli Moskovassa 85-vuotiaana 29. maaliskuuta 2003.
Tietojenkäsittely

Tietojenkäsittely (engl. data processing tai information processing) on tiedon keräämistä, muokkaamista, varastoimista ja jakamista. Tietojenkäsittely voi olla manuaalista tai automaattista; edellisessä tapauksessa tietoa käsitellään käsin tai yksinkertaisilla välineillä, kun taas jälkimmäisessä tapauksessa tietojenkäsittelystä on olemassa selkeät säännöt, joita välineet osaavat itsestään noudattaa.
Automaattiseen tietojenkäsittelyyn käytetyt välineet muodostavat ATK-järjestelmän. Atk-järjestelmään kuuluvat toisaalta laitteisto (hardware), eli laitteet, jotka tietoa käsittelevät ja toisaalta ohjelmisto (software), joka ohjaa laitteiston toimintaa käyttäjien antamien käskyjen mukaisesti. Lisäksi ATK-järjestelmään lasketaan joskus mukaan myös mahdolliset laitteiden ja ohjelmistojen toiminnasta vastaavat käyttäjät.
Krokotiili Gena

Krokotiili Gena (ven. Крокодил Гена) on eräs venäläisen lastenkirjailijan Eduard Uspenskin luomista suosituista satuhahmoista. Krokotiili Gena seikkailee kirjassa Krokotiili Gena ja hänen ystävänsä, jonka venäjänkielinen alkuperäisteos on ilmestynyt vuonna 1966. Kirjan lisäksi Krokotiili Gena esiintyy useissa Sojuzmultfilmin animaatioelokuvissa parhaan ystävänsä Muksiksen (Tšeburaška) kanssa. Muksis on appelsiinilaatikosta löytynyt kuvitteellinen tropiikin eläin.
Gena on viisikymmentävuotias, arvokas krokotiili, joka työskentelee krokotiilina eläintarhassa ja soittaa haitaria. Suomessa M. A. Numminen on tehnyt tunnetuksi Genan syntymäpäivälaulun, Minä soitan harmonikkaa, joka on alun perin esitetty krokotiili Genasta ja Muksiksesta kertovassa nukkeanimaatiosarjassa.
Kelkka

Kelkka on kahdella jalaksella varustettu rekimäinen työnnettävä, vedettävä tai lumessa ja jäällä alamäkeen liukuva kulkuväline. Erilaisia kelkkoja ovat muun muassa potkukelkat sekä lasten mäenlaskuun tarkoitetut rattikelkat. Kelkoilla harjoitettavia kilpaurheilulajeja ovat rattikelkkailu, ohjaskelkkailu ja skeleton- eli mahakelkkailu. Moottorikelkka on telaketjulla kulkeva moottorikäyttöinen kelkka. Kelkkajääkiekkoon tarkoitetun kelkan jalaksissa on terät, joiden avulla se kulkee jäällä luistimien tavoin.

Vesikelkka

Perinteisessä puusta tehdyssä veden tai halkojen kuljetukseen tarkoitetussa kelkassa jalakset ovat kapeahkot ja kelkan kansi vain muutaman laudan levyinen. Etupäästä kaareviin jalaksiin on kiinnitetty pystypuut perään, keskelle ja keulaan, joiden avulla syntyy kelkan kehikko ja kansilautojen kiinnitysalusta. Työntöaisan pystypuut ovat pidemmät. Aisa- ja keulapuut on sidottu yläpäästä yhteen paksulla vitsaksella. Jalakset voidaan raudoittaa liukumisen parantamiseksi ja ne ovat yleensä takaa hieman kansilautoja pidemmät, niin että jaloille on yhtäältä tilaa kelkkaa työnnettäessä ja että jalasten kannoilla voi toisaalta ottaa liukua alamäessä.
Estroni

Biosynteesi

Estronia tuotetaan munasarjoissa aromataasin avulla androstenedionista estroniksi. Reaktiossa androstenedionin yhdeksästoista hiiliatomi poistetaan demetylaatioreaktiolla.
Cornille

Cornille on kunta Dordognen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 562 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cornillen pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Ugo Cavallero

Ugo Cavallero (1880 – 14. syyskuuta 1943) oli italialainen marsalkka toisessa maailmansodassa. Hän seurasi joulukuussa 1940 marsalkka Badogliota Italian armeijan yleisesikunnan päällikkönä. 
Cavallero pyrki ja onnistuikin modernisoimaan Italian armeijaa, jonka varustus oli sodan alussa toivottoman vanhanaikaista. Hän ihaili saksalaista tehokkuutta, mikä löi häneen saksalaismielisen leiman. Hän oli myös riippuvainen maan johtajan Benito Mussolinin suosiosta. Kun italialaiset menettivät Libyassa Tripolin briteille tammikuussa 1943, Mussolini erotti Cavalleron. Kun Mussolini kukistettiin, Cavallero yritti palata huipulle, mutta sai huomata, että sekä fasistit että antifasistit pitivät häntä liittolaiseksi epäluotettavana. Hänet löydettiin kuolleena eräästä puistosta aamulla 14. syyskuuta. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydämen vajaatoiminta.
Hjalmar Hjelt

Albert Hjalmar Hjelt (21. toukokuuta 1851 Karkku – 5. joulukuuta 1925 Karkku) oli suomalainen opettaja ja kasvitieteilijä.
Hjeltin vanhemmat olivat filosofian maisteri, Karkun Järventaustan rusthollin omistaja Knut Albert Theodor Hjelt (1825–1893) ja Ida Charlotta Karolina Wegelius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1868 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873, filosofian lisensiaatiksi 1891 ja filosofian tohtoriksi 1892. 
Hjeltin oli Vaasan ruotsalaisen lyseon matematiikan ja fysiikan lehtorina 1880–1909 sekä kansakoulujen tarkastajana Vaasassa 1884–1887 ja 1911–1919. Hjelt sai professorin arvon 1921. Hänen pääteoksensa oli Kännedomen om växternas utbredning i Finland med särskildt afseede å Fanerogamer och Ormbunkar 1891. Teos sisältää kokoelmiin ja kirjallisuuteen perustuvat tiedot Suomen korkeampien kasvien levinneisyydestä, ja se oli ainutlaatuinen koko maailman kasvitieteellisessä kirjallisuudessa. Julkaisematta jäi hänen jäämistössään ollut laaja kasvifenologinen aineisto.
Hjeltin puoliso oli Hedvig Forsblom, psykologi ja kirjailija Ester Hjelt oli heidän tyttärensä. Hjeltin setä oli professori Otto Edvard August Hjelt.