google/wiki40b huggingface dataset:
Liao-dynastia

Dynastian nousu ja tuho

Liao-dynastia harrasti varsinaisia valloitussotia yksinkertaisten iskujen sijaan. Vuonna 946 he valloittivat Song-dynastian pääkaupunki Kaifengin (Bian) ja jatkoivat hyökkäyksiä Song-joukkoja vastaan. Kyllästyttyään jatkuviin taisteluihin paimentolaisia vastaan, Kiinan hallitus (siis Song-dynastia) tarjosi rauhansopimusta rajojen rauhoittamiseksi vuonna 1005. Tämän saadakseen heidän oli kuitenkin maksettava valtavia tribuuttilahjoja pohjoisen paimentolaisjohtajille. Pidemmän päälle nämä korkeat kustannukset osoittautuivat kannattaviksi, sillä Liao-dynastian hallitsijat saivat leppoisat olot kiinalaisten heille takaamilla tuloilla. He tottuivat nopeasti kiinalaiseen elämäntapaan, arvostivat kehittynyttä hallintojärjestelmää ja ryhtyivät maatalous- ja teollisuustuotantoon.
Liao-kitaanit kiinalaistuivat, ja tämä taloudellisten ja sosiaalisten arvojen muutos hävitti heidän sotaintonsa. Jo 900-luvulla he kehittivät oman kirjoitusjärjestelmänsä, joka ideoitiin kiinan kirjoitusjärjestelmän pohjalta, tosin se ei oikein soveltunut kitaanin kaltaiseen agglutinoivaan kieleen.
Vuonna 1120 Song-dynastian hallitus muodosti liittouman Mantšurian Jin-keisarikunnan kanssa hyökätäkseen Liao-valtakuntaa vastaan. Sisäisten riitojen heikentämä Liao-hallinto kärsi tappion Jin-dynastian hyökkäyksissä ja vetäytyi länteen, missä uusi Läntisen Liaon kuningaskunta perustettiin (turkiksi: Karakitan - "Musta kitaani"; kiinaksi: Hei Han 黑汗). He ottivat mukaansa kiinalaiset tavat, ja koska heissä oli huomattava määrä nestorianisteja, heistä on lähtöisin tarina Sisä-Aasian pappi-kuningas Johanneksesta. Mongolit valloittivat läntisen Liaon vuonna 1218.
Mieluskylä

Mieluskylä (entinen nimi Mieluskoski) on Haapaveden kylä, joka sijaitsee kahta puolta Pyhäjokea noin 11 kilometrin päässä Haapaveden keskustasta. Joen halkomaa kylää yhdistää Mieluskosken silta. Mieluskoskella on ollut iso merkitys kylän menneisyydessä.    
Mieluskylällä on toiminut vuodesta 1901 asti Mieluskylän koulu. Mieluskylällä on myös ollut kauppoja, posti ja pankki, mutta nämä palvelut on lakkautettu. Lisäksi Mieluskylällä on vuosien varrella toiminut erilaisia yhdistyksiä.  
Mieluskylän naapurikyliä ovat Humaloja, Ollilanperä ja Annonen.
Heikki Ahmala

Heikki Ahmala (16. heinäkuuta 1879 Lumijoki – 10. marraskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen vahtimestari ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Nuoruudessaan Ahmala työskenteli renkinä, satamatyöläisenä, kirvesmiehenä ja muurarina sekä myöhemmin muun muassa SDP:n puhujana ja Kajaanin osuuskaupan kaupanhoitaja. SDP:n kansanedustajana Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä hän toimi vuosina 1914–1917. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Laki- ja talousvaliokunnassa.
Eduskuntatyönsä jälkeen Ahmala työskenteli Paperityöväen liiton sihteerinä Tampereella, Euran kunnankirjurina sekä muurarina ja Vallilan työväentalon vahtimestarina Helsingissä. Lisäksi hän toimi Kansan tahdon hallituksen puheenjohtajana.
Ahmala oli naimisissa vuodesta 1920 lähtien Lyyli Maria Lembergin kanssa.
Hämeen poliisilaitos

Hämeen poliisilaitos muodostettiin 1. tammikuuta 2014 yhdistämällä Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen poliisilaitokset sekä Liikkuvan poliisin Lahden ja Hämeenlinnan toimipisteet. Hämeen poliisilaitos vastaa poliisitoiminnasta 22 kunnan alueella Kanta- ja Päijät-Hämeen maakunnissa. Pääpoliisiasema sijaitsee Lahdessa entisen Lahden varuskunnan alueella 1973 rakennetussa entisessä ruokalassa   ja poliisiasemat Orimattilassa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Riihimäellä ja Forssassa. Poliisilaitoksella työskentelee noin 560 henkilöä, joista on poliiseja noin 460. 
Hämeen poliisilaitos huolehtii yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitämisestä, poliisin hälytyspalveluista, rikosten ennalta estämisestä, selvittämisestä, tutkinnasta ja syyteharkintaan saattamisesta, poliisin lupahallinnosta sekä muista paikallispoliisille kuuluvista tehtävistä toimialueellaan.
Crazy People – hulluja ihmisiä

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano harmittelee, että tarinan pitkittyessä elokuvan veto alkaa laantua. Häneltä Crazy People saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ivan Timiriasev

Ivan Timiriasev (sukunimi esiintyi myös muodossa Timirjasev tai Timiriasew, 7. helmikuuta 1860 Pietari – 11. lokakuuta 1927 Helsinki) oli Suomen venäläinen pitkään Suomessa asunut ratsuväenupseeri, joka tuli tunnetuksi valokuvausharrastuksensa kautta erityisesti Helsinki-aiheisista dokumenttikuvistaan.
Timiriasevin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Alexander Timiriasew ja Natalia Donaurow. Hän kävi Jelisavetgradin junkkerikoulun vuosina 1883–1885. Timiriasev oli ensin husaariupseerina 1885–1890 ja muutti sitten 1890 Suomeen toimien Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina 1890–1917. Hän yleni sotilasurallaan aina kenraalimajuriksi saakka. Timiriasev siirtyi eläkkeelle 1917 ja jäi asumaan Suomeen elämänsä loppuun saakka. Hän oli naimisissa vuodesta 1918 alkaen suomalaisen Onerva Angervon kanssa.
Timiriasev aloitti valokuvauksen vuonna 1890 saaden opastusta kuvaukseen Daniel Nybliniltä. Hän kuvasi etupäässä Helsingin arkielämää ja luontokohteita. Timiriasevin kuvia julkaistiin myös kuvalehdissä kuten Veckans Krönika ja Suomen Kuvalehti. Eläkkeellä ollessaan Timiriasev oli jonkin aikaa myös Veckans Krönikan päätoimisena valokuvaajana. Timiriasev osallistui myös moniin Venäjällä ja Suomessa pidettyihin valokuvauskilpailuihin ja sai niistä kunniakirjoja ja palkintoja.
Timiriasev on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Lumikki ja 7 jätkää

Juoni

Joukko vuoden 1953 ylioppilaita lähtee pyöräretkelle maalle ja retken aikana Liisa eksyy metsään. Hän päätyy tukkilaisten kämpälle ja suostuu tukkilaisille taloudenhoitajaksi.

Arviot

Aikalaisarvioissa Paula Talaskivi arvosti elokuvan viattomuutta, "kiltteyttä": "...paatuneempikin taitaa sulaa lähes satutunnelmiin". Olavi Veistäjä puolestaan kommentoi: "Voiko yleisöä enää yrittää naurattaa mauttomammin ja tökerömmin?" Muutenkin elokuva sai kovin ristiriitaisia arvioita.
Myöhemmin Grimmin sadun tukkilaismuunnelma on saanut luonnehdinnan kepeä farssi, jonka nimiosan esittäjän Raili Mäen näyttelijäntaidot ovat erään kriitikon mielestä vaatimattomat, vaikka hän muuten hehkeä onkin.
Şäken Aymanov

Şäken Kenjetayulı Aymanov (kaz. Шәкен Кенжетайұлы Айманов, ven. Шакен Кенжетаевич Айма́нов, Šaken Kenžetajevitš Aimanov; 15. helmikuuta 1914 nykyisen Pavlodarin alueen Bayanawılin piiri – 24. joulukuuta 1970 Moskova) oli kazakstanilainen näyttelijä ja ohjaaja.
Aymanov opiskeli Kazakstanin valistusinstituutissa Semipalatinskissa ja työskenteli vuodesta 1933 lähtien Kazakstanin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Hänen ohjaamansa Muxtar Äwezovin näytelmä Abay (1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Hän näytteli myös elokuvissa kuten Abay änderi (ven. Pesni Abaja, 1946) ja Jambıl (Džambul, 1953).
Vuodesta 1953 lähtien Aymanov työskenteli Kazakstanin elokuvastudion Qazaqfïlmin taiteellisena johtajana. Hänen Karl Gakkelin kanssa ohjaamastaan elokuvasta Maxabbat turalı añız (Poema o ljubvi, 1954) alkoi näytelmäelokuvien säännöllinen tuotanto tasavallassa. Aymanovin muita elokuvia ovat naiskuvaus Dala qızı (Dotš stepei, 1955), maaseutukuvaukset Biz osında turamız (My zdes živjom, 1957) ja Bir awdanda (V odnom raione, 1961), musiikkielokuva Bizdiñ süyikti däriger (Naš milyi doktor, 1958), Atameken (Zemlja otsov, 1967) ja vallankumoushistoriallinen Kasakkapäällikön loppu (Atamannıñ aqırı, ven. Konets atamana, 1971). Aymanov oli perustamassa Kazakstanin elokuvatyöntekijöiden liittoa vuonna 1958 ja työskenteli vuodesta 1963 lähtien sen pääsihteerinä.
Aymanov liittyi NKP:hen vuonna 1940. Vuonna 1964 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi ja vuonna 1968 Kazakstanin valtionpalkinto. Hänet on palkittu Leninin ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä. Qazaqfïlm-studio nimettiin Aymanovin mukaan vuonna 1984.
Khufun aurinkolaiva

Khufun aurinkolaiva on faarao Khufun (tunnetaan myös kreikkalaisella nimellä Kheops) pyramidin vierestä löydetty alus, joka oli tarkoitettu faaraon kuoleman jälkeisiin matkoihin auringon jumala Ran kanssa. Löydettäessä alus oli osina ja se oli purettu mahdollisesti faaraon viimeisen ja aurinkolaivan ainoan matkan jälkeen, jolla faaraon ruumis oli tuotu pyramidille. Laiva löydettiin 1950-luvun alussa kallion hakatusta kaivannosta, joka oli peitetty suurilla kivipaaseilla. Alus on koottu ja asetettu näytteille vuonna 1982 avattuun Gizan aurinkolaivamuseoon.
Faarao Khufun hallitsijakauden mukaan ajoitettuna hänelle rakennetulla aurinkolaivalla on ikää noin 4 500 vuotta. Pyramidin vierestä löytyi myös toinen laiva, jonka annettiin olla kaivannossaan pidempään, mutta se on myöhemmin nostettu ja on vielä konservoitavana. Sen iäksi on radiohiilimenetelmällä saatu 4 500 vuotta.

Aurinkolaivan löytäminen

Aluksen löysi arkelogi Kamal el-Mallakh, joka alkoi ihmetellä Kheopsin pyramidin ympäristöä puhdistettaessa löytynyttä muuria. Hänellä heräsi epäily, että epätavallisen lähellä pyramidia olevalla muurilla haluttiin piilotella jotakin. Aikaisemmin vastaavista paikoista oli löytynyt kuiluja, jotka todennäköisesti oli tarkoitettu faaraon tuonpuoleisen elämän tavaroille, kuten laivoille, mutta haudanryöstäjät olivat nämä ehtineet aikaisemmin tyhjentää. Kamal el-Mallakh arveli muurin olevan kuilun katto, ja hän porautti kattoon reiän. Siitä näkyi airo. Kun kaivanto avattiin, löydettiin mattojen ja köysien alta laiva, joka oli 1 224 osassa. Osien nostaminen kesti kaksi vuotta ja niiden konservointi ja laivan kokoaminen kymmenen vuotta.

Aurinkolaivan rakenne

Khufun aurinkolaiva on yksi suurimmista ja parhaiten säilyneistä muinaisaluksista. Sen pituus on 43,6 metriä ja leveys 5,9 metriä. Alusta pidetään puuveneveistämisen mestariteoksena, ja se on niin hyvin säilynyt, että se voisi tilkittynä pysyä yhä pinnalla. Laiva on rakennettu lähes kokonaan setripuusta. Libanoninsetriä ei kasva Egyptissä, ja puutavara laivan rakentamiseen on tuotu itäiseltä Välimereltä. Pisimmät lankut ovat 7,23 metriä pitkiä. Laivan laipiot on rakennettu ensin, ja sitten on tehty pohjakaaret ja sivutuet. Tätä laivanrakennustapaa käytettiin Välimeren alueella tuhansia vuosia. Tappiliitoksissa on käytetty kärsimyskruunupuuta (Paliurus spina-christi). Laivan puusta veistetyt keula ja perä muistuttavat kaislaveneitä, joita Niilin varrella oli tehty aikaisemmin papyruskaislasta. Aluksen keskellä on 9 metriä pitkä ikkunaton hytti, jossa on kaksi huonetta. Näistä pienempi sopii ihmisruumiille. Köliä aluksessa ei ollut. Kölit tulivat egyptiläisiin aluksiin tuhat vuotta myöhemmin.
Galaktosamiini

Biologinen rooli

Galaktosamiini esiintyy soluissa pääasiassa johdannaisenaan N-asetyyligalaktosamiinina. Se on kuitenkin rakenteen osana gonadotropiinihormoneissa: luteinisoivassa hormonissa ja follikkelia stimuloivassa hormonissa.
Glaktosamiini on myrkyllistä maksasoluille ja aiheuttaa hepatiitin, kirroosin. Yhdiste voi suurina annoksina aiheuttaa myös kasvaimia maksaan. Hepatotoksisuutta hyödynnetään biokemiallisissa ja lääketieteellisissä tutkimuksissa. Aineen vaikutukset tulevat rottakokeissa esiin, kun sitä annostellaan päivittäin 100–400 milligramman määrinä. Yhdisteen myrkyllisyys johtuu siitä, että se muodostaa tuotteen uridiinitrifosfaatin kanssa, jolloin RNA:n ja tärkeiden glykoproteiinien synteesi estyy ja sokerien ja glykosaminoglykaanien aineenvaihdunta heikkenee. Glakosamiini voi vaurioittaa myös solukalvoa korvaamalla jonkin solukalvon neutraaleista sokereista.
Dick Tracy (elokuva)

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa Dick Tracyä upeasti lavastetuksi ja kuvatuksi mutta elottoman pompöösiksi elokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Sairakkalanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 ha ja se on 850 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy. Järvi on matala, sillä se on laskettu heinämaan saamisen toivossa. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat entistä järvenpohjaa, joka on muuttunut avosuoksi. Järven rantoja on ruopattu kahdesta kohtaa, missä sijaitsee vapaa-ajan asuntoja.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Luhdanjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Siihen laskee vain kaksi lyhyttä ojaa. Luhdanjoki alkaa koneellisesti kaivettuna ja virtaa kuivatetun Järventaustanjärven läpi. Joki alkaa yläjuoksulla Liesjoen nimisenä, joks kerää ympäristön ojitettujen soiden kuivatusvedet, on keskijuoksulla nimeltään Luhdanjoki ja laskee lopuksi Pääjärveen Sammalistonojana.

Lintujärvi

Järven ensimmäisen lintulaskennan suoritti Pertti Rassi 1969 ja toisen Esa Lammi 1977 maa- ja metsätalousministeriön luonnonvarainhoitotoimiston toimeksiannosta. Vuoden 1977 lintulaskentoja käytettiin perusteena Sairakkalanjärven ottamiselle mukaan valtioneuvoston valtakunnallinen lintuvesien suojeluohjelmaan 1981. 1987 alkaen on Sairakkalanjärvellä suoritettu lintulaskenta vuosittain.
Järvellä on tavattu pesiviä kahlaajia: isokuovi (2011), metsäviklo (2007), rantasipi (1998), suokukko (1993), taivaanvuohi (2008) ja töyhtöhyyppä (2011), puolisukeltajia, kuten haapana  (2010), heinätavi  (1997), lapasorsa  (2008),  sinisorsa (2011) ja tavi (2011) kuin myös kokosukeltajia, kuten punasotka (2005), telkkä  (2011) ja tukkasotka  (2011).
Muita lintulajeja ovat olleet härkälintu  (2011), kalalokki  (2007), kurki  (2011), laulujoutsen  (1995- 2011), luhtahuitti  (2002), mustakurkku-uikku  (2005), nokikana  (1995),  silkkiuikku (2004) ja naurulokki  (1969).
Järvi on lintujen muutonaikainen levähdysalue, mutta myös pesimäjärvi. Erikoista järvessä on sen kuuluminen Kokemäenjoen vesistöön, jossa se on eräs Vanajaveden reitin itäisen haaran latvajärvistä.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Sairakkala träsk". Sen eteläpuolella sijaitsi Sairakkalan kylä, jonka pellot ulottuivat järvelle saakka. Myös Järventakanjärven ympärillä oli peltoja, jotka kuuluivat Järventaan kylälle. Järvien välillä sijaitsi kosteikko. Järven nykyinen suurin syvyys on alle yksi metri. Sairakkalanjärven veden pintaa on laskettu 1924 ja  lisäksi järvenpinta laski edelleen 1945 ojanperkuun yhteydessä. Järvenlaskuhankkeissa veden pinta laski yhteensä noin yhdellä metrillä. Sairakkalanjärven takana ollut Järventaustanjärvi on kuivunut vedenlaskun ja ojanperkuun vuoksi.
Boom Boom Pow

Musiikkivideo

Singlen musiikkivideo julkaistiin 18. huhtikuuta 2009.
James Hansen

James E. Hansen (s. 29. maaliskuuta 1941 Iowa) on yhdysvaltalainen ilmastontutkija ja entinen Nasan Goddard Institute for Space Studies johtaja.
Vuonna 2006 Hansen oli Time-lehden 100 vaikutusvaltaisimman henkilön listalla.

Hansen ja ilmastopolitiikka

Hansenin mukaan (2006) maailmalla on kymmenen vuotta aikaa muuttaa energiankulutustaan, jottei maapallo muutu toisenlaiseksi planeetaksi. Ilmakehän hiilidioksidipitoisuus 385 ppm merkitsee Hansenin ja hänen johtamansa yhdeksänjäsenisen tutkimusryhmän mukaan sitä, että maapallon keskilämpötila tulee nousemaan kuusi astetta. Kuuden asteen keskilämpötilan nousulla olisi katastrofaaliset seuraukset ihmiskunnalle. Jotta vältyttäisiin näin suurelta lämpenemiseltä, ilmakehän hiilidioksidipitoisuus pitäisi saada laskemaan takaisin 1980-luvun lopun tasolle 350 ppm. 
Hansenin mukaan auringonvalo on tuonut maahan energiaa 240 W/m² viime vuosisatoina, nettolämpenemisen energia ihmisen ilmansaasteista on 1,8 W/m² ja meriin sitoutuu energiaa 0,6-0,8 W/m².
Hansen varoitti vuonna 2008: Olemme pulassa, mikäli kasvihuonepäästöjä ei lähivuosina vähennetä todella ja muuteta päättäväisesti suuntaa... Tämä on viimeinen mahdollisuutemme.

Kongressipuhe 23.6.2008

23. kesäkuuta 2008 Hansen piti kongressissa puheen, jonka mukaan fossiilisen energian johtajat toimivat ihmiskuntaa ja luontoa vastaan. Jos päästöjä jatketaan nykyisellä tavalla, meren korkeus nousee yli kaksi metriä vuosisadassa ja sadoista miljoonista ihmisistä tulee ilmastopakolaisia. Turvallinen hiilidioksidipituisuus on alle 350 ppm. Nykyinen hiilidioksidipitoisuus on 385 ppm nousten 2 ppm vuosittain. Hansenin mukaan puheet lämpenemisen rajoittamisesta kahteen asteeseen johtavat tuhoon. Ilmasto-ongelman ratkaisuna olisi hiilivapaan energian nopea käyttöönotto. Hansenin mukaan fossiilista energiaa tuottavien yhtiöiden johtajat tietävät mitä ovat tekemässä ja heidät tulisi asettaa syytteeseen toiminnasta ihmiskuntaa ja luotoa vastaan.
Hansenin mukaan kansalaisten on otettava aloite käsiinsä, mikäli poliitikot yhä jatkavat kiistelyä keskenään: "Meidän on vaadittava uusien hiilivoimaloiden lykkäystä. Meidän on lopetettava pyrkimykset rutistaa jokainen öljypisara maalta, mereltä ja erämaista. Viimeiset öljypisarat eivät ole ratkaisu. Öljy antaa kohtuuttomat voitot lyhytnäköiselle ja omaa etua tavoittelevalle teollisuudelle, mutta ei vähennä energiariippuvuuttamme tai anna kestävää energiaratkaisua."
Hansen on ehdottanut teollisuudelle hiiliveroa, jonka se maksaa jokaiselle kuluttajalle, ja tuontiveroa yhteistyöhaluttomien maiden tuotteille. Demokratia toimii joskus hitaasti. Aika on vähissä. Yhdysvaltain presidentinvaalit 2008 olivat Hansenin mukaan kriittinen maapallolle.
Johan Erik Stenberg

Johan Erik Stenberg (3. elokuuta 1845 Bollnäs – 12. tammikuuta 1923 Nacka) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita rakennuksia Ruotsin lisäksi myös Suomeen Oulun ja Porin kaupunkeihin.
Merkittävimpiä Stenbergin töitä Suomessa ovat 1880- ja 1890-luvuilla valmistuneet Porin Teatteri, Oulun kaupungintalo sekä Porin kaupunginsairaala. Hänen suunnittelemiaan olivat myös muun muassa vuonna 1929 palanut Ainolan huvila Oulussa, jossa toimi aikoinaan Oulun kaupunginkirjasto sekä Porin Reposaaressa sijainnut Junnilan leirikeskuksen päärakennus, joka tuhoutui tuhopoltossa vuonna 1991.
Thala

Thala on 4 000 asukkaan kylä Tunisiassa. Thala sijaitsee kukkulan rinteellä noin 1 000 metrin korkeudessa. Kylässä on säilynyt monia vanhoja siirtomaa-ajan taloja. Haïdran raunioalueelle matkaa on noin 30 km. Kylän tarkka sijainti on 35°34′28″N, 8°40′20″E.
Brian Friel

Brian Friel (9. tammikuuta 1929 – 2. lokakuuta 2015) oli pohjoisirlantilainen näytelmäkirjailija, jonka töiden joukossa ovat Lovers (1967) ja Dancing at Lughnasa (1990, suom. Elonkorjuujuhla). 
Hän perusti vuonna 1980 Stephen Rean kanssa Field Day Theatre Companyn Londonderryssä. 
Suomeksi on esitetty myös Frielin näytelmiä Amerikantädin rakkaudet (The Loves of Cass McQuire, 1966) ja Täältä tullaan Amerikka (Philadelphia, Here I Come, 1964).
Air Canada Jetz

Air Canada Jetz on Montrealissa, Quebecissa, Kanadassa sijaitseva lentoyhtiö. Sen asiakkaita ovat suuremmat bisnesmatkaryhmät, urheilujoukkueet sekä viihdetaiteilijat.

Historia

Lentoyhtiö perustettiin 31. lokakuuta vuonna 2001. Yhtiö on täysin Air Canadan omistama. Perustamisesta lähtien yhtiön johdossa on toiminut Robert Perreault, joka aikaisemmin johti Air Alliance -lentoyhtiötä. NHL-kauden 2006–2007 aikana Jetz kuljetti useita joukkueita, kuten Vancouver Canucks, Calgary Flames, Edmonton Oilers, Ottawa Senators, Montreal Canadiens ja Toronto Maple Leafs. Vuosina 2005-2006 Jetz kuljetti NBA-joukkuetta Toronto Raptors. Jetz on myös kuljettanut useita muusikoita heidän kiertueillaan Pohjois-Amerikassa, kuten U2 ja Rolling Stones.
José Chavez y Chavez

José Chavez y Chavez (1851–1924) oli New Mexicon territorion alueella Yhdysvalloissa elänyt lainsuojaton. Hänet tunnetaan osallistumisestaan Lincolnin piirikunnan sotaan, joka käytiin kilpailevien karjatilallisten ja liikemiesten välillä vuonna 1878. Hän kuului konfliktissa samaan aseelliseen ryhmittymään kuin Billy the Kid, ja heillä oli ystävälliset välit keskenään. Ryhmästä käytetään nimitystä The Regulators (suom. Valvojat). Chavez y Chavez kertoi myöhemmin olleensa ryhmän jäsenistä se, joka ampui seriffi William Bradyn huhtikuussa 1878.
Billy the Kidin kuoleman jälkeen Chavez y Chavez jatkoi lainsuojatonta elämää ja siirtyi New Mexicon Las Vegasiin. Siellä hän kohtasi Jesse Jamesin murhaajan Robert Fordin. Miehet ottivat erään tarinan mukaan mittaa toisistaan tarkkuusammunnassa, jossa Chavez y Chavez oli parempi. Näin ollen hän sai haastaa Fordin kaksintaisteluun. Tässä vaiheessa Ford häipyi kaupungista.
Chavez y Chavez toimi jonkin aikaa lainvalvojana Las Vegasissa, mutta liittyi sittemmin Vicente Silvan joukkioon La Sociedad de Bandidokseen sekä Las Gorras Blancasiin, joka oli New Mexicossa toimineen puolueen El Partido del Pueblo Unidon aseellinen siipi. Puolue pyrki puolustamaan intiaani- ja meksikolaistaustaisen väestön etuja angloamerikkalaisia maanvaltaajia vastaan.
Vuonna 1894 Chavez y Chavez pidätettiin syytettynä osallisuudesta Silvan langon murhaan. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta New Mexicon kuvernööri Miguel Antonio Otero lievensi tuomion elinkautiseksi vankeudeksi Las Vegasin asukkaiden vaatimuksesta. Vuonna 1909 Chavez y Chavez armahdettiin, koska hän oli auttanut vankilan vartijoita mellakan kukistamisessa. Hän vietti loppuelämänsä rauhallisesti ystävien parissa.
Pagan

Pagan (Bagan) on rauniokaupunki Myanmarissa, Kaakkois-Aasiassa, Iravadijoen varrella Mandalayn kaupungin lounaispuolella. Kaupunki oli samannimisen kuningaskunnan keskus 800-1200-luvuilla Jaa, josta käsin hallinnoitiin laajoja alueita nykyisessä Myanmarissa ja Thaimaassa. Se  kattaa yli 2500 buddhalaisen monumentin jäännökset 
Pagan valittiin Unescon maailmanperintölistalle 2019.
Alue on suosittu nähtävyys. Laajalla alueella olevia temppeleitä yhdistävät pienet kärrypolut. Pagodilta toiselle päässee vuokraamalla hevoskärryt tai polkupyörän. Iltaisin ihmiset kerääntyvät suurimpien temppeleiden huipulle katsomaan näyttävää auringonlaskua.
Mielikuva

Mielikuva on havainnon kaltainen elämys ja näköaivoalueen muodostama muistinvarainen ja siis mentaalinen representaatio, johon ei kuitenkaan liity mitään ulkoista ärsykettä, joka toimisi havainnon kohteena. Mielikuva eroaa hallusinaatiosta, joka on myös havaintoelämys ilman havainnon kohdetta, ainakin siinä suhteessa, että mielikuvia voimme muodostaa ja muokata vapaasta tahdostamme. Vapaa tahto on osa tahdonalaisen hermoston toimintaa, jolloin yksilö ja ihminen luo muistinvaraisesti kuvan jostain aiemmin näkemästään ja havaitsemastaan. Yksilö pystyy lähes valokuvanomaisesti muistamaan näkömuistiinsa perustuen aiemmin havaitsemansa sekä kuvailemaan näkemäänsä. Kyky muistaa havaitsemansa ja kyky palauttaa havaitsemansa mieleensä havaittuina mielikuvina on osa kykyä ja ominaisuutta, jota tarvitaan taidealoilla ja yksilön ilmaistessa taiteellisesti omia mielipiteitään, näkemyksiään ja tulkitessaan yhteiskuntaa sekä sen ilmiöitä. Mielikuvat ovat osa taiteellista luomisprosessia ja siihen liittyvää toimintaa. Visuaalinen yksilö on mielikuvarikas.    
Mielikuvat syntyvät ja muokkautuvat näköaistin ja silmien rekisteröimän havaintotiedon mukaisesti ja voivat muistinvaraisina ajoittain olla vaikeasti mieleenpalautettavissa, mutta kertaaminen, harjoittelu ja muotojen sekä värien ja väripintojen mieleenpainaminen helpottavat mielikuvien muistinvaraista mieleenpalauttamista. Tämä näköhavaintoihin perustuva mielikuvaharjoittelu muistipelinä lisää kykyä muistaa näkemäänsä ja helpottaa mielikuvien perusteella havaitun kuvaamista, kuvailemista, piirtämistä ja maalaamista jne. Mielikuvien luomien kirjallisesti on osa kirjallisuudessa ilmenevää tapahtumaympäristöjen kuvausta, jolloin nähdyn kuvaaminen ja nähdyn muistaminen on tärkeää. Taiteenlajina kirjallisuus edellyttää kykyä sanallisesti kuvata havaittua. Näkömuisti on siis mielikuviin perustuva, ja se on kykynä ja ilmenemismuotona yksilöllisesti ilmenevä. Näkömuistia voi muistipelinomaisesti harjoittaa. Taidealoilla muotojen, pintojen ja värien kuvantaminen vaatii osittain näkömuistia sekä kykyä tuottaa ja saada näkemänsä silmän ja käden yhteistoimintana kolmiulotteiseksi pinnaksi. Kirjallisena tuotoksena esimerkiksi matkakertomukset sisältävät kuvailevaa tekstiä.
Pilvikallion vauhtikisat

Pilvikallion vauhtikisat (alkuperäiseltä nimeltä Flåklypa Grand Prix) on norjalainen vuonna 1975 valmistunut nukkeanimaatioelokuva. Sen on ohjannut Ivo Caprino. Pilvikallion vauhtikisat on kaikkien aikojen katsotuin norjalainen elokuva.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi pitää elokuvan nukkeanimaatiota taitavana ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.