google/wiki40b huggingface dataset:
Darren Shahlavi

Ura

Shahlavi aloitti näyttelemisen elokuvissa 1990-luvulla Aasiassa. Hän työskenteli koko 1990-luvun hongkongilaisissa elokuvissa, kuten Suojelusenkelit (1995), Tai Chi Chun (1996) ja Techno Warriors (1998). 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Shahlavi päätyi yhdysvaltalaisiin elokuviin ja sai ensimmäisen roolinsa elokuvasta Hostile Environment (2000). Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa I Spy (2002), jossa pääosia esittivät Eddie Murphy ja Owen Wilson. Vuosikymmenen loppupuolella Shahlavi esiintyi enimmäkseen vierailevissa televisiorooleissa, sarjoissa kuten Kadonneiden jäljillä, Pirunkaupat ja Bionic Woman.
Shahlavi sai hieman isomman roolin 2010-luvun alussa elokuvassa Ip Man 2, jossa hän esitti Twister-nimistä nyrkkeilijää. Hän otteli elokuvan loppupuolella pääosaa esittänyttä Donnie Yeniä vastaan. Samana vuonna Shahlavi nähtiin roiston roolissa Steven Seagalin elokuvassa Born to Raise Hell, jossa hänellä oli myös yhteinen tappelukohta Seagalin kanssa. Myös Steve Austinin tähdittämässä Tactical Force – erikoisjoukkue -elokuvassa Shahlavi esitti rikollista. Tällä kertaa hänellä oli yhteinen tappelukohtaus Michael Jai Whiten kanssa.

Yksityiselämä

Shahlavi alkoi harrastamaan seitsemänvuotiaana judoa vuokratussa teatterissa, jossa hän myös näki näyttelijöiden esiintyvän aikaisin ennen harjoituksia. Huomattuaan taisteluelokuvien näyttelijöitä, kuten Bruce Leen ja Jackie Chanin Shahlavilla heräsi kiinnostusta esiintyä samankaltaisissa elokuvissa. Tämän myötä hän ryhtyi harjoittelemaan karatea ja myöhemmin myös potkunyrkkeilyä ja thainyrkkeilyä Manchesterissä.
Shahlavi löydettiin kuolleena kotoaan Los Angelesista 14. tammikuuta 2015. Kuolinsyyksi epäillään lääkkeiden yliannostusta.
Syksy (yhtye)

Historia

Syksy-yhtye perustettiin Independent-nimisenä Heinävedellä vanhan saunan soittotiloissa. Syksy voitti 1998 Jyrki-musiikkiohjelman bändikisan ja sai palkinnokseen studioaikaa sekä esiintymisen Jyrkissä. Jyrkin järjestämä studioaika käytettiin demon tekoon, ja tämä johti levytyssopimukseen Zantar musicille. Koskematon-niminen albumi ilmestyi 1998. Vuonna 2004 vanha kokoonpano (Lätti, Tolvanen, Venäläinen ja Pekkonen) harjoitteli treenikämpällä, minkä tuloksena äänitettiin Metsurin kyynel -EP. Sen julkaisi Propaganda records kesällä 2006.
Loppuvuonna 2006 Pekka A. Manninen piirsi sarjakuva-albumin Syksy-yhtyeen Metsurin kyynel -CD:n musiikin ja sanoitusten pohjalta. Teos sai nimekseen Kapteeni Kuolio kohtaa Syksyn ! CD-EP Psykohauva ilmestyi 15. helmikuuta 2007. Levyllä on viisi kappaletta, ja se sisältää myös soundtrackin Kapteeni Kuolio -sarjakuvaan. Metsurin kyynel -video oli Tampereen kansainvälisten elokuvajuhlien kotimaisessa kilpailusarjassa 2007. Mikko Keinonen ohjasi teoksen. Psykohauva on ilmestynyt myös videona. Videoineen yhtye on esitelty myös DVD-levyllä Meet Syksy, joka on muutoin englanninkielinen. Yhtye on ollut jopa radioiden soittolistoilla Marylandissa Yhdysvalloissa. Levytyksiä levittää myös ranskalainen Combat Rock -yhtiö. Muutoin levyjä jakelee Playground Music Scandinavia.
Muuttolintu-single ilmestyi 15. helmikuuta 2008. Rakkauden korvike -albumi ilmestyi CD:nä 17. syyskuuta 2008.
M/S Viking 4

Aluksen käyttöhistoriaa

Viking 4 myytiin vuonna 1980 englantilaiselle rahoitusyhtiölle, joka puolestaan vuokrasi aluksen edelleen. Tämän jälkeen alusta käytettiin muun muassa Englannin kanaalin liikenteessä.
Viimeisimpinä käyttövuosinaan 2000-luvun alussa alus liikkui Kreikan lähivesistöillä. Alus lähti Intiaan Mongolian lipun alla vuonna 2005. Alus lienee päätynyt romutukseen vuonna 2005.
Suomen valta

Suomen valta (Nouse, riennä Suomen kieli) on August Ahlqvistin (nimimerkki A. Oksanen) kirjoittama isänmaallinen runo. Runon sanoissa korostetaan suomen kielen merkitystä Suomelle maana ja kansakuntana. Runoa on esitetty lauluna useilla eri sävelmillä.
Ahlqvist julkaisi runonsa alkujaan vuonna 1860 kokoelmassaan Säkeitä I. Kun se vuonna 1871 liitettiin pääasiassa ruotsinkielisen Akademiska Sångföreningen -mieslaulukuoron ensimmäiseen laulukokoelmaan, ruotsinmieliset ylioppilaat hyökkäsivät laulua vastaan. Ruotsinkielisille erityisen vastenmielinen oli ensimmäisen säkeistön säe ”Yksi mieli, yksi kieli”, joka oli helposti nähtävissä ruotsin kielen vastaisena kannanottona. Akademiska Sångföreningen ei lopulta koskaan suostunut ottamaan laulua ohjelmistoonsa, ja osin tästä syystä joukko suomenmielisiä ylioppilaita erosi koko kuorosta.
Runossa huomiota on myöhemmin herättänyt varsinkin viimeisen säkeistön alku: ”Äänisjärvi, Pohjanlahti / Auranrannat, Vienansuu, / siin’ on, suomalainen, mahti / jok’ ei oo kenenkään muun”. Ahlqvist määrittelee näin runon sanoissa Suomen rajat paljon silloisen Suomen suuriruhtinaskunnan rajoja laajemmiksi, katsoen kaikki suomen kieltä ja sen lähisukukieliä puhuneiden asuttamat alueet todelliseen Suomeen kuuluviksi. Ajatus on hyvin samankaltainen kuin saksalaisen runoilijan Ernst Moritz Arndtin vuonna 1813 julkaisemassa runossa Des Deutschen Vaterland, jossa Saksaan julistettiin kuuluviksi kaikki alueet, joiden asukkaat puhuivat saksaa. Neljän vesistön (Ääninen, Pohjanlahti, Aurajoki ja Vienanlahti) ilmoittaminen Suomen rajoiksi muistuttaa samalla myös August Heinrich Hoffmann von Fallerslebenin kirjoittaman Deutschlandliedin ensimmäistä säkeistöä. Ahlqvistin runon runomittakin on sama kuin Deutschlandliedissä. Koska Ahlqvistin runo ilmoittaa näissä säkeissään ”Suomen mahdin” ulottuvan myös Itä-Karjalaan, sen on sanottu olleen myöhemmän Suur-Suomi-aatteen runollinen alkusysäys. Ahlqvistin sanoitus tosin viittaa selkeästi lähinnä suomen kielen kulttuuriseen ”mahtiin” eikä niinkään vaadi Suomen poliittisen vallan laajentamista Venäjän Karjalaan.
Varhaisimman kuorosovituksen runosta laati Heinrich Wächter saksalaisen Franz Abtin sävelmään vuonna 1867. Sittemmin sen sävelsi Emil Genetz. Sitä on laulettu myös samalla Joseph Haydnin sävelellä kuin Deutschlandliediä (sävel on alkujaan kuulunut lauluun Gott erhalte Franz den Kaiser). Myös Oskar Merikanto sävelsi runon vuonna 1902 Suomen kansallisteatterin uuden rakennuksen vihkijäisjuhliin sekakuorolle ja orkesterille.
Ylimarkun vaakuna

Ylimarkun kunnanvaakuna on saanut aiheensa aaltokoroisen palkin symboloimasta Närpiönjoesta, jonka vierille suurin osa kunnan asutuksesta oli keskittynyt, sekä maataloudesta, joka oli pääelinkeino pitäjässä.
Vaakunan on suunnitellut G. Lindström, ja se vahvistettiin käyttöön 8. kesäkuuta 1968. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen palkki; saatteena kaksi paaluittaista lyhdettä; kaikki hopeaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi Ylimarkun liityttyä Närpiöön 1973.
Mari Rantanen (poliitikko)

Poliittinen ura

Rantanen valittiin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa perussuomalaisten kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä. Hän on ollut kaupunginvaltuutettu sekä kaupunginhallituksen ja sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsen.
Rantanen edusti sosiaalidemokraatteja vuoden 2012 kunnallisvaaleissa mutta siirtyi perussuomalaisiin vuonna 2014.
Heidi Haapasaari

Heidi Haapasaari (nyk. Heidi Imberg, s. 1982 Kolari) on suomalainen harmonikansoittaja, joka voitti Kultainen Harmonikka -kilpailun vuonna 2000. Hän aloitti harmonikansoiton 5-vuotiaana, opettajanaan isä Tapani Haapasaari. Hän on myös voittanut Pohjoiskalotin Avoimen Harmonikkamestaruuskilpailun 13–16-vuotiaiden sarjan vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä saman kilpailun yleisen sarjan vuonna 1999. Heidi on toiminut reilut 10 vuotta Ylläksen Harmonikkaleirin opettajana. Hän soittaa harmonikkaa ja pianoa sekä laulaa Tapani Haapasaaren tanssiyhtyeessä.
Sauli Tiilikainen

Sauli Ilari Tiilikainen (s. 7. joulukuuta 1952 Valkeakoski)  on suomalainen oopperalaulaja. Hän on opiskellut Helsingissä, Wienissä ja New Yorkissa Pekka Salomaan, Matti Tuloiselan, Eric Werban, Rita Streichin ja Tom Krausen johdolla. Tiilikainen piti ensikonserttinsa vuonna 1981. Toiminut kanttori-urkurina 1974-1985, sekä laulun yliopistolehtorina. Hän on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan 1992-2008. Jatkaa uraansa freelancerina.
Sauli Tiilikainen on esiintynyt mm. useissa Euroopan maissa, kaikissa Pohjoismaissa sekä Pohjois-Amerikassa, Intiassa, Keniassa ja Japanissa. 
Tiilikainen on äänialaltaan baritoni.
Sauli Tiilikainen on esittänyt noin 85 oopperaroolia 16 eri kielellä. Uusien oopperoiden kantaesityksiä Suomessa ja Ruotsissa, säveltäjinä mm. Aulis Sallinen, Erik Bergman, Olli Kortekangas, Lars-Johan Werle, Einojuhani Rautavaara, Hannu Bister, Jukka Linkola, Atli Heimir Sveinsson ja Kimmo Hakola. 
Äänitetaltiointeja mm. Yleisradiossa ja useilla levyillä, mm. Erik Bergman: Det sjungande trädet ja Eino Tamberg: Cyrano de Bergerac.
Kulmanpuolittaja

Kulmanpuolittaja on geometriassa suora tai sen osa, joka jakaa kulman kahteen yhtä suureen osaan. Tämä voidaan ilmaista myös kulman suuruudella niin, että jaettava kulma on kaksi kertaa sen puolikas.

Kulmassa

Jokaisella kulmalla on vain yksi kulmanpuolittaja. Kulmanpuolittaja on suora, puolisuora tai jana, jonka pisteet ovat yhtä kaukana kulman molemmista kyljistä. Kulmaan voidaan piirtää ympyrä, jonka säde on tuo etäisyys, ja joka sivuaa molempia kulman kylkiä. Ympyrän keskipiste sijaitsee kulman puolittajalla.

Kulmanpuolittajan konstruktio

Jos käytettävissä on vain viivain ja harppi, voidaan kulmanpuolittaja piirtää geometrisella konstruktiolla seuraavasti. Merkitään kulman molemmille kyljille pisteet kohtiin, jotka ovat yhtä kaukana kulman kärjestä. Nämä pisteet löydetään harpilla vetämällä ympyräkaaren, joka ulottuu kummankin kyljen yli. Lyhennetään harpin sädettä ja piirretään kummastakin pisteestä kulman sisälle uudet kaaret, jotka leikaavat toisensa kahdessa pisteessä. Näiden pisteiden kautta kulkeva suora kulkee myös kärjen kautta ja puolittaa samalla kulman.

Kolmiossa

Kolmiossa kulmanpuolittaja on suora, joka kulkee kolmion kärjen kautta ja jakaa kolmion kulman kahteen yhtäsuureen kulmaan. Kulmanpuolittajaksi kutsutaan myös sitä janaa, joka jää kulmanpuolittajasta kolmion sisään. Janan päätepistettä kolmion sivulla kutsutaan kantapisteeksi.
Raudanjärvi (Muurame)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 156 600 kuutiometriä eli 0,0002 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 7,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,3 metriä mpy.
Vladimír Darida

Vladimír Darida (s. 8. elokuuta 1990 Solokov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut saksalaisia Freiburgia ja Hertha Berliniä.
Darida on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2012 alkaen 52 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Karin Stolpe

Karin Maria Stolpe, o.s. von Euler-Chelpin (4. huhtikuuta 1907 Tukholma, Ruotsi – 1. tammikuuta 2003) oli ruotsalainen kääntäjä ja kirjailija.
Stolpen vanhemmat olivat Augsburgissa syntynyt professori Hans von Euler-Chelpin, joka sai Nobelin kemianpalkinnon, ja merkittävä luonnontieteilijä Astrid Cleve. Vanhemmat erosivat kymmenen vuoden avioliiton jälkeen saatuaan viisi lasta. Stolpe meni vuonna 1931 naimisiin kirjailija Sven Stolpen kanssa. He saivat neljä lasta, jotka ovat Benkt Stolpe (s. 1933), kääntäjä Monica Rennerfelt (1935–1996), kirjailija Staffan Stolpe (s. 1943) ja televisiojuontaja Lisette Schulman (1951–2015).
Stolpen pariskunta seurusteli kirjallisuuspiireissä, ja Karin Stolpella oli kiihkeä suhde Olof Lagercrantzin kanssa, mutta avioliitto kuitenkin kesti.
Stolpe kirjoitti itse ainoastaan yhden kirjan, Pigg och Pettan: barnsaga (kuvitus: Birgit von Euler, Bonnier, 1934), mutta sitä ahkerammin hän käänsi. Hän käänsi myös yhdessä Sven Stolpen kanssa, muun muassa Hermann Hessen Arosuden ja Roger Martin du Gardin romaanisarjan Thibault’n suku. Hän käänsi viitisenkymmentä kirjaa ainakin kuudesta kielestä.
Stolpe joutui sairaalaan lähes vuodeksi kotona sattuneen talouspriiräjähdyksen seurauksena. Hän tutustui siellä venäläiseen naiseen, joka oli kääntynyt roomalaiskatolisuuteen, ja nainen teki häneen syvän vaikutuksen. Pian kotiin paluunsa jälkeen hän kääntyi katoliseksi, samoin Sven Stolpe. Kääntymisensä jälkeen hän käänsi enää lähes yksinomaan katolista asiaproosaa, kun sitä ennen hän oli kääntänyt laatukaunokirjallisuutta ja lastenkirjoja. Hänelle merkittävä oli kansansivistäjä Danilo Dolci, ja hän käänsi useita tämän teoksia ja oli tämän kanssa kirjeenvaihdossakin. Monissa Stolpen käännöksissä ei ole ilmoitettu kääntäjän nimeä, ja hänen yhdessä Sven Stolpen kanssa tekemissä on usein vain tämän nimi.
Tunnetuimpia Stolpen kääntämästää asiaproosasta on C. G. Jungin Människan och hennes symboler (suom. Symbolit: piilotajunnan kieli), josta Jung tosin kirjoitti vain ensimmäisen luvun. Käännöksen kieltä pidetään jo vanhahtavana, sillä Stolpe oli saanut koulutuksensa ennen toista maailmansotaa, jolloin ruotsin kielessä oli monia piirteitä, jotka sittemmin ovat jääneet käytöstä. Hän oli kuitenkin luova ja huolellinen kääntäjä, ja paikoin teksti on selkeämpää kuin alkukielinen.
Karin ja Sven Stolpe on haudattu Vadstenan uudelle hautausmaalle.
Music Fund

Music Fund on belgialainen voittoa tavoittelematon järjestö, joka on vuodesta 2005 lähtien kerännyt soittimia ja järjestänyt soitinten korjaamiseen liittyvää koulutusta kehitysmaissa ja konfliktialueilla.
Music Fund perustettiin Oxfam Solidarity -kansalaisjärjestön ja Ictus-yhtyeen yhteistyönä. 
Vuosi Music Fundin perustamisen jälkeen vuonna 2005 järjestetty ensimmäinen soitinkeräys oli valtaisa menestys: kokoon saatiin yli 500 kappaletta erilaisia soittimia. Muutaman kuukauden kuluttua joulukuussa 2005 lähetettiin ensimmäinen erä soittimia, tuolloin Palestiinaan ja Israeliin.  Operaatio onnistui erinomaisesti. Lähetyksiä päätettiin jatkaa, ja tällä kertaa ne suuntautuivat Kongoon (Kinshasaan) ja Mosambikiin (Maputoon). 
Soitinpula on edelleen merkittävä ongelma näissä maissa, joten Music Fund kerää säännöllisesti soittimia eri puolilta Eurooppaa. Kerätyt soittimet kunnostetaan ennen niiden toimittamista yhteistyötahoina toimiviin kouluihin. 
Toinen Music Fundin päätavoite on pitää toimitetut soittimet hyvässä käyttökunnossa. Tätä varten järjestetään paikallisissa yhteistyökouluissa koulutusta erilaisten työpajojen muodossa. Joillekin oppilaille myönnetään lisäkoulutusta varten apuraha, jonka turvin he voivat käydä Euroopassa erityiskoulussa pidempikestoisen syventävän kurssin, jossa kouluttajina toimivat Music Fundin asiantuntijat.
Ad Astra

Ad Astra (latinankielisestä sanonnasta per aspera ad astra, ”vaikeuksien kautta tähtiin”) on Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1894 maalaama symbolistisen tyylisuunnan teos. Taiteilija teki maalauksesta toisinnon vuonna 1907. Maalaus kuvaa punaisessa meressä seisovaa alastonta naista, jonka hulmuavat hiukset muodostavat auringon kehän kaltaisen kehyksen hänen kasvoilleen. Kosteasilmäisen naisen kädet ovat kohotettuina taivasta kohti ja kämmenissä naisella on stigmat. Taustalla paistaa suuri täysikuu.
Gallen-Kallela maalasi useita kansallisromanttisia teoksia, muun muassa Kalevala-aiheita. Ad Astra voidaan tulkita eräänlaiseksi versioksi Aino-tarinasta. Maalaus toimi alttaritauluna Gallen-Kallelan lasten ristiäisissä. Gallen-Kallelan itsensä mukaan maalaus kuvaa ylösnousemusta ja lisäksi hahmo on maailman vapauttajan asennossa ristinpuulla.
Maalauksen ensimmäinen versio kuuluu yksityiskokoelmaan, toinen versio kuuluu Villa Gyllenbergin taidemuseon kokoelmaan.
Brian Ferlin

Ura

Ferlin siirtyi Boston Bruinsin organisaatioon kaudelle 2014-2015. Hän kuitenkin pelasi suurimmaksi osaksi AHL:n Providence Bruinsin riveissä. Ferlin pelasi Providencen paidassa kolme kautta ennen siirtymistä Bakersfield Condorsiin. Hän lopetti uransa vuonna 2017.
Salainen ikkuna

Juoni

Elokuvassa kauhukirjailija Mort Rainey saa vaimonsa kiinni aviorikoksesta. Avioeroa selvitellessään itsesäälinen Rainey muuttaa lomamökilleen Tashmore-järven rannalle koiransa kanssa hakemaan rauhaa. Hän kuluttaa päivänsä nukkumalla ja yrittämällä kirjoittaa uutta menestysromaania, joka ei ota onnistuakseen. Rauha kuitenkin rikkoutuu, kun Mississippin osavaltiosta kotoisin olevan maalainen, John Shooter, saapuu Raineyn ovelle. Shooter syyttää Raineya hänen tarinansa varastamisesta. Shooter ei kuitenkaan välitä tarinan varastamisesta vaan hän haluaa, että Rainey korjaisi oman kirjan loppunsa omaan versioonsa kirjan lopusta. Raineyn kiistäessä asian tarinan varastamisesta Shooter alkaa ahdistelemaan Raineya väkivaltaisesti.
Kun Raineyn ja Shooterin on myöhemmin määrä tavata, Rainey näkee omassa autossaan tapettuna maalaismiehen ja hänen oman agenttinsa. Kun Rainey tämän jälkeen jää yksin kotiin hänen mielikuvituksensa alkaa puhua hänelle. Pian ilmeneekin, että Shooter onkin vain hänen mielikuvituksensa alkuunsaannos. Shooter on iskenyt Raineyn koiraa ruuvimeisselillä, polttanut ex-vaimonsa talon ja tappanut hänen agenttinsa ja maalaismiehen, mutta koska tämä on vain Raineyn mielikuvitusta, on hän itse tehnyt kaikki nämä teot.
Hänen entinen vaimonsa Amy tulee käymään mökillä tuodakseen hänelle eropapereita joihin hän tarvitsee Mortin allekirjoituksen, hän näkee Shooterin nimen olevan kaiverrettu jokaiseen talossa olevaan paikkaan. Pian kun Amy etsii Raineya, Rainey avaa oven ja näyttäytyy vaimolleen. Hänen sivuillensa on kaiverrettu "Shoot Her", suomeksi "ammu hänet" ja viittaa Shooterin nimeen. Niinpä Amy lähtee karkuun lyömällä Raineya, mutta Rainey ottaa isohkon kiven ja iskee sillä pakenevan auton lasia ja vetää naisen ulos sieltä. Hän sanoo olevansa kyllästynyt leikkimään ja ottaa koirassaan olleen ruuvimeisselin ja iskee Amya jalkaan. Amy raahautuu pihalle tuskissaan. Mort ottaa lapion käteen ja on juuri iskemässä, kun kuulee Amyn nykyisen miehen Tedin äänen. Hän tulee etsimään vaimoaan, mutta Mort väijyy oven vieressä ja iskee Tediä lapiolla kasvoihin, mikä saa Tedin taintumaan. Sitten Rainey iskee Tedin kuolleeksi. Hän tappaa myös vaimonsa.
Lopussa seriffin tullessa käymään Rainey teeskentelee normaalia, vaikka ruumiit ovat kuopattuna hänen kasvimaallensa. Seriffi tulee käymään ja sanoo, että pian hän joutuisi vankilaan, kunhan hänet vain todettaisiin syylliseksi ja ruumiit löydettäisiin. Mort ei välitä. Mort on toiminut oman kirjansa mukaisesti ja "korjannut lopun".
Trollhättan

Historia

Jo 7 000 vuotta sitten ihmisiä asettui asumaan seudulle, lähinnä Stallbackanin lähisaarille. Trollhättania kutsuttiin ennen muinoin nimellä Stora Edet. Nimi Trollhättan tulee luultavasti sanoista troll (peikko) ja hätta (hilkka). Alueella sijaitsee useita vesiputouksia, joissa uskottiin asuvan peikkoja. Joessa olevien luotojen uskottiin olevan peikkojen päälaella olevia hilkkoja.
Ensimmäisen kerran paikka mainittiin 1413. 1800-luvulla valmistui ensimmäinen Trollhättanin sulkuväylä, ja vesivoima kehittyi. Pohjoismaiden suurin energiayhtiö Vattenfall on saanut vesiputousta tarkoittavan nimensä Trollhättanin koskista.
Kaupunkioikeudet Trollhättan sai vuonna 1916. Vesivoiman käyttö auttoi kaupungin teollistumisessa. Nykyään kaupungin alueella on kaksi voimalaitosta, Olidan ja Håjum.
Trollhättan on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Trollhättanissa tapahtui 22. lokakuuta 2015 kouluisku, jossa kuoli useita ihmisiä, mukaan lukien teräaseita käyttänyt tekijä.

Nähtävyydet

Trollhättanissa on paljon teollisuutta, kuten Saabin autotehtaat ja Volvon lentokonetehdas. Kaupungissa on valmistettu myös Nohabin höyryvetureita. Nykyisin Nohabin veturitehtaan tiloissa on tiedekeskus Innovatum.
Sittemmin alue on tullut tunnetuksi myös ruotsalaisen elokuvan tuotantopaikkana Trollywoodina. Elokuvat Fucking Åmål, Dancer in the Dark ja Dogville on kuvattu siellä.

Urheilu

Trollhättanlaisia urheiluseuroja ovat mm. jääpalloseura Gripen Trollhättan BK ja jalkapalloseura FC Trollhättan.
Syklopentadieeni

Ominaisuuksia

Huoneenlämpötilassa syklopentadieeni on väritön neste, jolla on epämiellyttävä haju. Aine on suhteellisen reaktiivinen ja reagoi helposti emästen kanssa. Ilman kanssa reagoidessaan se muodostaa helposti räjähtäviä orgaanisia peroksideja.
Syklopentadieeni on säilytettävä hyvin kylmässä, koska jo huoneenlämmössä se dimerisoituu helposti disyklopentadieeniksi. Dimerisoituminen on Diels–Alder-reaktio ja disyklopentadieeni hajoaa syklopentadieeniksi kuumennettaessa 250–300 asteen lämpötilaan. 
Syklopentadieeni on poikkeuksellinen hiilivety, sillä se on hapan, ja sen pKₐ on 17. Aine reagoikin esimerkiksi emäksisten alkalimetallien kanssa muodostaen suolankaltaisia yhdisteitä kuten natriumsyklopentadienidin. Myös suhteellisen heikot orgaaniset emäkset, kuten pyridiini ja dietyyliamiini voivat protolysoida syklopentadieenin.

Käyttö

Syklopentadieeniä käytetään orgaanisessa synteesissä. Suurin käyttö yhdisteelle on polymeerien valmistus. Polymeerit sisältävät yleensä alle 2000 syklopentadienyyliyksikköä ja ovat ulkomuodoltaan vahamaisia. Syklopentadieeni reagoi helposti Diels–Alder-reaktiolla, ja sitä voidaan käyttää useiden erilaisten syklisten molekyylien synteeseissä. Sitä käytetään myös syklopentadieeniyksikön sisältävien molekyylien, kuten ferroseenin, synteesissä.

Turvallisuus

Syklopentadieeni ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen hengenahdistusta ja yskää. Aine syttyy helposti ja muodostaa ilman kanssa räjähtäviä yhdisteitä.