google/wiki40b huggingface dataset:
Kambrikauden lajiräjähdys

Kambrikauden lajiräjähdyksellä viitataan monisoluisen eläinlajiston nopeaan monimuotoistumiseen lyhyessä ajassa kambrikauden ja paleotsooisen maailmankauden alussa. Kambrikauden räjähdyksen aikana osapuilleen 542–530 miljoonaa vuotta sitten syntyi valtaosa nykyisten eliölajien pääjaksoista. Pääjaksojen alku lienee tapahtunut jo edeltäneellä prekambrikaudella. Monien kaudella syntyneiden pääjaksojen on havaittu kuolleen sukupuuttoon. Sanalla räjähdys viitataan lähinnä kauden aikana fossiilien määrän rajuun kasvuun, lähinnä kovakuoristen eliöiden ilmestymisen vuoksi. Tältä kaudelta ovat peräisin suuret merenpohjiin hautautuneiden kalkkikuoristen eliöiden kerrostumat. Jo ennen kambrikautta oli monisoluisia pehmeäkudoksisia eliöitä, jotka eivät fossiloidu helposti, mutta siitä huolimatta niitä on löydetty. Kambrikauden räjähdys osoittaa myös miten evoluutiossa tapahtuu hyppäyksellisiä nopean kehittymisen vaiheita.

Syitä

Ilmiölle ei ole vielä yhtä yleisesti hyväksyttyä selitystä. Syiksi on ehdotettu suurta määrää biologisia ja geologisia tekijöitä. Näitä ovat muun muassa suvullisen lisääntymisen kehittyminen mikä lisäsi monimuotoisuutta, Rodinia-mantereen hajoaminen, uusien ekologisten lokeroiden vapautuminen jääkauden jäljiltä, silmän alkeellisten muotojen sekä Hox-geenien kehittyminen ja petojen kehittyminen.
Vuokko Hovatta

Musiikki

Hovatta opiskeli viulun ja pianon soittoa jo lapsena. Lisäksi hän lauloi Tapiolan kuorossa. Myöhemmin hän opiskeli kolme vuotta Sibelius-Akatemiassa. 
Hovatta liittyi Ultra Brahan vuonna 1995 ja on mukana kaikilla sen julkaisemilla albumeilla. Kun Ultra Bra hajosi vuonna 2001, Hovatta perusti Tekniikan ihmelapset -yhtyeen yhdessä Marzi Nymanin, Jukkis Kiviniemen ja Marko Timosen kanssa. Yhtyeen ainoa albumi Syntymäpäivä ilmestyi vuonna 2004. 
Helmikuussa 2008 ilmestyi Hovatan ensimmäinen sooloalbumi Lempieläimiä. Lisäksi Hovatta oli mukana Suomen euroviisukarsinnassa 2008 kappaleella ”Virginia”, joka kertoo kirjailija Virginia Woolfista.
Hovatta laulaa myös Kerkko Koskinen Kollektiivissa.

Näytteleminen

Hovatta valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun näyttelijätyön koulutusohjelmasta vuonna 1999. Hän on näytellyt useissa Suomen Kansallisteatterin ja Helsingin kaupunginteatterin näytelmissä ja musikaaleissa. Vuokko Hovatan ensimmäinen teatterirooli oli Espoon kaupunginteatterin Tahdon, tahdon -musikaalissa keväällä 1998. Hovatan ensimmäinen elokuvarooli on Raimo O. Niemen vuonna 2006 ilmestyneessä elokuvassa Suden arvoitus. Tämän lisäksi hän on tehnyt elokuvissa dubbauksia.

Yksityiselämä

Vuokko Hovatta on nelilapsisen perheen toiseksi vanhin. Hovatan isä on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja äiti Outi Hovatta on lääketieteen professori. Hovatta meni naimisiin ollessaan 22-vuotias, mutta liitto päättyi pian eroon. Myöhemmin Hovatalle on syntynyt kaksi tytärtä. Esikoinen kuoli synnytyksessä ja kuopus syntyi vuonna 2004. Hovatta on ollut avoliitossa näyttelijä Eero Ahon kanssa. Pari erosi vuonna 2013. Hovatta seurusteli siitä saakka muusikko Zarkus Poussan kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 2016 asti.
Mario Williams

NFL-ura

Houston Texans varasi Pohjois-Carolinan valtionyliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Williamsin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana vuonna 2006. Williams pelasi Texansissa viisi kautta, joiden aikana hän vakiinnutti asemansa yhtenä liigan parhaimmista puolustuksen linjamiehistä. Kauden 2011 jälkeen Williamsista tuli rajoittamaton vapaa pelaaja, joten hän oli vapaa neuvottelemaan minkä tahansa seuran kanssa.
Williams teki maaliskuussa 2012 kuuden vuoden sopimuksen Buffalo Billsin kanssa. Sopimuksen arvo voi parhaimmillaan nousta yli 100 miljoonaan dollariin, joka tekee siitä NFL-historian rahakkaimman puolustajan tekemän sopimuksen.
Bills vapautti Williamsin sopimuksestaan neljän kauden jälkeen. Hän teki maaliskuussa 2016 kaksivuotisen sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa. Williams pelasi Dolphinsissa vain yhden kauden, sillä joukkue purki hänen sopimuksensa huonosti pelatun kauden jälkeen.
Torpedovene S4

Rakentaminen

Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Sokol-luokan torpedovene Rezvyj'n (Rivakka) Nevskin telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 1898 ja alus laskettiin vesille 1899. Alus valmistui 1901.

Palveluskäyttö

Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen Voroniksi (Korppi).
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan. Torpedovene S4 luovutettiin 15. maaliskuuta 1918 kansanvaltuuskunnalle, joka menetti sen Svinhufvudin senaatille 13. huhtikuuta 1918.
Tarton rauhansopimuksen 1920 mukaan Suomi joutui palauttamaan kolme S-venettä Venäjälle. Torpedovene S4 oli yksi palautettavista veneistä. Venäjällä aluksesta tehtiin todennäköisesti proomu ja se romutettiin 1925.
S4:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S5 ja S6.
Ikoinniemen linnavuori

Linnavuori

Linnavuori sijaitsee Savonlinnan tuomiokirkosta 10,6 kilometriä kaakkoon. Se sijaitsee Pihjalaveteen kuuluvan Kankaisselän itärannalla olevassa Ikoinniemessä. Vuoren huippu kohoaa yli 50 metriä Pihlajaveden vedenpintaa korkeammalle ja sieltä on hyvät näkymät ympäröiville alueille. Vuoren lounais- ja koillissivuilla on pitkät ja suorat jyrkänteet suojaamassa oletettuilta vihollisilta. Myös järvenpuoleinen rinne on jyrkkä. Loivinta on kaakkoisrinteessä. Mitään puolustusvarustuksilta jäljelle jääneitä valleja ei ole löytynyt. Siksi kohde ei välttämättä olekaan muinaislinna.

Tutkimukset

Vuonna 1973 Mikko Perkko suoritti paikalla tarkastuksen. Alueellisella inventointimatkallaan vuonna 1994 kävivät Leena Lehtinen ja Timo Sepänmaa vuorella.

Luonnonsuojelualue

Linnavuori on sisällytetty Pihlajaveden luonnonsuojelualueeseen vuonna 2014.
Omri Casspi

Ura

Casspi aloitti pelaamisen Hapoel Holonin juniorijoukkueissa, joissa hän pelasi aina vuoteen 2005 saakka. Hän siirtyi ammattilaiseksi Maccabi Tel Aviviin, jonka paidassa hän voitti heti Israelin mestaruuden. Casspi ei ollut vielä aivan valmis koviin peleihin Maccabissa, jonka takia hänet myytiin Hapoel Galil Elyoniin lainalle. Yhden kauden jälkeen hän teki paluun Maccabiin.
Casspin oli alun perin tarkoitus osallistua vuoden 2008 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta hän ei saanut varmuutta siitä, että hänet valittaisiin ensimmäisellä kierroksella, jolloin hän päätti vetäytyä koko varaustilaisuudesta. Vuoden 2009 NBA:n varaustilaisuuteen hän kuitenkin osallistui, jossa Sacramento Kings varasi hänet numerolla 23. Samalla hänestä tuli ensimmäinen israelilainen pelaaja, joka on varattu NBA:han ensimmäisella kierroksella. Heinäkuussa 2009 Casspi siirtyi Sacramentoon. Hän edusti seuraa kahden kauden ajan, jonka jälkeen hänet kaupattiin Cleveland Cavaliersille. Casspi pelasi seurassa kesään 2013 asti, jolloin hän teki Houston Rocketsin kanssa monivuotisen sopimuksen. Vuonna 2014 hän siirtyi Sacramento Kingsiin. Heinäkuussa 2015 Casspi ja Kings tekivät kaksivuotisen ja kuuden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kevätkaudella 2017 Casspi pelasi hetken aikaa New Orleans Pelicansissa ja Minnesota Timberwolvesissa. Kesällä 2017 hän siirtyi Golden State Warriorsiin.
Heinäkuussa 2018 Casspi teki sopimuksen Memphis Grizzliesin kanssa.

Maajoukkue

Casspi kuului maansa alle 16-vuotiaiden, 18-vuotiaiden ja 20-vuotiaiden maajoukkueisiin. Vuodesta 2008 lähtien hän on kuulunut myös Israelin koripallomaajoukkueeseen.
Kyōtango

Maantiede

Kyōtango on Kioton prefektuurin pohjoisin kaupunki sen luoteiskulmassa. Kaupunkiin kuuluu Tangonniemen luoteisrannikko, ja se ulottuu suurimpaan osaan niemeä. Niemi on vuoristoinen. Sen rannikot ovat osaksi jyrkkiä kalliorinteitä, ja siellä täällä on ranta-alankoja, missä on pikku taajamia ja kalastussatamia.  
Kyōtangon kaupunki muodostettiin 2004, kun kuusi kuntaa, Mineyama, Ōmiya, Amino, Kumihama, Tango ja Yasaka liittyivät yhteen. Vaikka kaupungilla ei ole selkeää keskustaajamaa, Mineyamasta on muodostumassa sellainen, koska se valittiin hallintokeskukseksi ja siellä on merkittävin rautatieasema.

Talous

Tangonniemen alue tunnetaan perinteisestä hienosta silkinvalmistuksestaan, joka on jatkunut aina Nara-kaudelta asti. Nykyään perinteistä silkinvalmistusta vaalitaan kulttuuriperintönä, mutta alueen silkki on myös arvokasta hienoimpien kimonoiden valmistuksessa.
Rannikkokaupungin tärkeä elinkeino on kalastus. Merestä saadaan kalojen lisäksi simpukoita, äyriäisiä ja merilevää.

Matkailu

Syrjäinen sijainti tarjoaa kiireettömän ilmapiirin rauhoittavassa maaseutuympäristössä. Alueella on useita onsen-kylpylöitä. Vuonna 2005 valmistunut moottoritie Osakan suunnasta, joka ulottuu naapurikaupunki Miyazuun saakka, on helpottanut liikenteellisesti myös Kyōtangon saavutettavuutta ja alueen matkailua. 
Maisemakohteista on kuuluisin Kyōgamisakin rantajyrkänne. Se on Japaninmerestä nouseva vuori, joka muodostaa pienen niemen. Niemen kainalossa on suojainen uimaranta.
Reino Björn

Pelityyli ja ominaisuudet

Björnin pallonkäsittely ei ollut kovin taitavaa, mutta hän korvasi puutteitaan kovalla yrittämisellä, minkä vuoksi yleisökin kannusti häntä usein. Joukkuetovereitaan Björn innosti "jatkuvasti" huutamalla. Björnin pelityyli oli aggressiivinen, mikä kerrytti hänelle runsaasti virheitä ja joskus jopa ulosajoja. Lehdistökin kirjoitti Björnin persoonallisista peliotteista, usein positiiviseen sävyyn. Hänestä kehittyi eräänlainen kulttihahmo.
Björn saattoi tehdä ajoittain runsaasti pisteitä, mutta ennen kaikkea hän oli hyvä puolustaja, syöttäjä ja vastustajan henkistä tasapainoa häiritsevä pelaaja, joiden ominaisuuksien vuoksi häntä pidettiin joukkueelleen tärkeänä.
Myös valmentajana Björniä pidettiin ns. tulisieluisena.
Viritys (musiikki)

Viritys orkestereissa

Monet orkesterien soittimet tarvitsevat jatkuvaa viritystä, joten ennen harjoittelua tai esiintymistä soittimet viritetään. Usein oboisti antaa viritysäänen. Jousiorkesterissa vireestä vastaava ykkösviulisti yleensä ”noutaa” tämän viritysäänen, virittää oman soittimensa sen mukaan ja antaa sen jälkeen äänen eri jousisoitinryhmille. Sen jälkeen oboisti antaa viritysääneen muille soitinryhmille. Virittäminen tapahtuu kurinalaisesti, jotta kaikki saavat kuulla viritysäänen mahdollisimman häiriöttömästi. Sinfoniaorkesterin viritysjärjestys on yleensä  sellot ja kontrabassot ja sitten viulut ja alttoviulut, ja näiden jälkeen muut soitinryhmät.
Torholan luola

Torholan luola on Lohjan Karjalohjalla sijaitseva Suomen suurin kalkkikiviluola. Luola on 31 metriä pitkä ja 36 metriä leveä; korkeuseroa on 14 metriä. 
Luolan kohdalla ollut kalsiittinen kalkkikivi on syöpynyt pois veden vaikutuksesta ja jättänyt kestävämpään leptiittigneissiin nykyisen luolan. Lähellä on myös pienempi, 12 metriä pitkä luola. Katossa on muutamia pieniä tippukiviä.
Torholan luola sijaitsee Lohjanjärven rannalla, lähellä Karkalin luonnonpuistoa.
Luolasta on tapana nimetä kolme osaa: eteinen, joka on valoisa, tilava ja avoin, sali, joka myös on tilava, mutta alempana ja hämärämpi kuin eteinen, sekä kellari, johon on laskeuduttava ahtaahkoa pystysuoraa käytävää myöten. Kellari laajenee kuitenkin seisomakorkeuteen, kunnes taas kapenee kulkukelvottomaksi kohdasta, jossa katosta irronnut lohkare estää läpikulun. Kellarista on kuitenkin yhteys kallion alapuolella kulkevalta polulta lähtevään kapeaan tunneliin siten, että kellarista ja alatunnelista ojennetut kädet ylettävät yhteen. Ennen Torholan luola on ollut Sorrolan-suvun omistuksessa.
Luolaan on hyvät opasteet parkkipaikalta, josta on noin 500 metrin kävelymatka luolan molemmille suuaukoille.
Hemppo

Koko ja ulkonäkö

Hempon pituus on noin 13–14 cm ja paino noin 17 grammaa.
Juhlapukuinen koiras on rinnasta heleän punainen ja sillä on punainen otsatäplä muuten harmaassa päässä. Selkä on ruskea, maha vaalea ja siivellä valkoinen siipijuova. Naaras on harmaanruskea, mahasta vaalea, ja myös sillä on valkoinen siipijuova. Nuori lintu muistuttaa naarasta, ollen vähän viirukkaampi. Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato elo–lokakuussa, jonka jälkeen koiras muistuttaa naarasta ja nuorta lintua, kunnes höyhenten kulumisen takia saa vähitellen juhlapuvun talven aikana. Kaikissa puvuissa erottuvat valkeat pyrstön reunasulat.
Laulu on hilpeää livertelyä, jota koiras esittää jostain korkealta paikalta, esim. talon katolla, puhelinlangalla tai puun latvassa. Kutsuääni on napakka "du-duk".
Vanhin suomalainen rengastettu hemppo on ollut 3 vuotta 3 kuukautta 17 päivää vanha.

Levinneisyys

Lähes koko Eurooppa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta sekä Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä. Suomessa pesii 10 000–20 000 paria Oulu–Joensuu-linjan eteläpuolella. Runsain se on Etelä-Suomen viljelyalueilla.
Pääosa suomalaisista hempoista muuttaa elo-lokakuussa Keski-Eurooppaan, mistä ne palaavat maalis–huhtikuussa. Talvehtimaan jää vaihteleva määrä hemppoja rikkaruohostoihin.

Elinympäristö

Hemppo on kulttuurilintu. Se viihtyy pihoilla, puistoissa, varastoalueilla ja peltojen laitamilla.

Lisääntyminen

Tiivis korsipesä katajassa, tiheässä pensaassa tai puupinossa.
Munii IV-VIII 2 pesyettä, joissa 4–6 sinertävää munaa. Naaras hautoo 12–14 vrk, ja poikaset lähtevät pesästä pariviikkoisina.

Ravinto

Hempon pääasiallista ravintoa ovat rikkakasvien siemenet ja vähässä määrin hyönteiset.
HMS Warspite (1884)

Palvelus

Alus oli Tyynenmeren aseman lippulaivana vuosina 1890-1893, minkä jälkeen se oli Queenstownin vartiolaivana vuoteen 1896. Vuodet 1896-1902 alus oli jälleen Tyynenmeren aseman lippulaivana.
Alus saapui Plymouthiin 28. toukokuuta ja se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta Chathamissa. Alus myytiin romutettavaksi 4. huhtikuuta 1905.
Säieteoria

Säieteoria (engl. string theory) on hiukkasfysiikan malli, jonka mukaan alkeishiukkaset eivät ole pistemäisiä, vaan 1-ulotteisia säikeitä. Säieteorian on tarkoitus kuvata kaikki perusvuorovaikutukset: sähkömagneettinen vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus, heikko vuorovaikutus ja painovoima. Näistä painovoima on ollut erityisenä ongelmana, koska gravitonia, kvanttigravitaatioteorian mukaan painovoimaa välittävää hiukkasta ei ole pystytty havaitsemaan. Perusvuorovaikutusten yhdistämisen lisäksi säieteorioilla voitaneen päästä alkuräjähdyksen singulariteetin ongelmasta. Teoria syntyi 1960-luvun lopulla.
Konsistenteissa säieteorioissa on korkeilla energioilla (esimerkiksi alkuräjähdyksen hetkellä) 9–11 (supersäieteoriat ja M-teoria) tai jopa 26 (bosoniset säieteoriat) aika-avaruuden ulottuvuutta, joista osa kompaktifioituvat matalammilla energiaskaaloilla. Ihmisen havaintomaailmaan kuuluu vain neljä ulottuvuutta (pituus, leveys, syvyys ja aika). Maailmankaikkeuden massa ei säieteorian perusteella olisi kutistunut täydellisesti singulariteettiin, vaan sillä olisi ollut tiettyjä lenkkimäisiä ulottuvuuksia myös ennen alkuräjähdystä, joten aika-avaruuden äärettömästä kaareutumisesta eli singulariteetista päästäisiin eroon.
Säieteorioita on useita: M-teoria, F-teoria ja useita eri supersäieteorioita. Yhtäkään näistä teorioista ei ole todistettu paikkansa pitäviksi.

Aineen koostumus

Perinteisesti ajatellaan alkeishiukkasten, kvarkkien ja elektronien, olevan pistemäisiä. Säieteorian mukaan tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, vaan sen mukaan perinteinen pistemäisten hiukkasten teoria on likiarvo hienommasta esityksestä, jossa todellisuudessa kukin hiukkanen on pieni värähtelevä säie. Säikeillä on vain yksi ulottuvuus. Säikeiden pituuden arvellaan olevan noin 10⁻³⁵ m (Planckin pituus). Tämä johtaa siihen, että säikeet näyttävät pistemäisiltä hiukkasilta.
Aineen rakenneosaset koostuvat säieteorian mukaan vain säikeistä. Eri hiukkasilla havaitut erilaiset ominaisuudet johtuvat säikeiden erilaisesta värähtelystä, mutta kaikki koostuvat samanlaisista säikeistä. Vuonna 1974 John Henry Schwarz ja Joël Scherk osoittivat, että tietyllä värähtelyn muodolla on gravitaation ominaisuudet. Tämä havainto sisällytti gravitaatiovoiman säieteorian kvanttimekaaniseen malliin. Säieteoria on ensimmäinen teoria, joka on onnistunut yhdistämään gravitaation ja kvanttimekaniikan.
Hugo af Schultén

Karl Hugo Brynolf af Schultén (26. heinäkuuta 1850 Helsinki – 27. heinäkuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, vapaaherra ja toimittaja.
Af Schulténin vanhemmat olivat senaattori Otto Reinhold af Schultén (1798–1884) ja hänen 1. vaimonsa Anna Karolina Törnqvist.
Af Schultén toimi Nya Pressen-lehden toimittajana ja ranskan kielen opettajana. Hän osallistui myös aateliston edustajana säätyvaltiopäiville ja oli Suomen Taideseuran sihteerinä sekä Svenska Teaternin hallituksen jäsenenä.
Af Schultén oli myös harrastajavalokuvaaja. Hän toimi 1889 Helsinkiin perustetun Fotografiamatörklubbenin puheenjohtajana ja kuvasi muun muassa piilokamerakuvia käyttäen pientä helposti kätkettävää kameraa.
Intermezzo

Oopperaintermezzo

1700-luvun oopperassa intermezzo oli koominen välinäytös vakavamman opera serian kahden näytöksen tai kohtauksen välillä. Nämä intermezzot saattoivat olla itsessään kokonaisia teoksia, vaikkakin pääteosta lyhyempiä. Ne antoivat kontrastia tummemmansävyiselle opera serialle ja tarjosivat humoristisen tauon pääteoksen draamasta. Tunnetuin tällainen teos lienee Giovanni Battista Pergolesin La serva padrona.
Välillä intermezzot ja niiden suosio levisivät jopa nopeammin kuin itse opera seria – asiaa ei ainakaan haitannut niiden tuottamisen helppous verrattuna täysimittaiseen oopperaan. 1730-luvulla tyyli levisi ympäri Eurooppaa.

Instrumentaalinen intermezzo

1800-luvulla termi sai uuden merkityksen – lyhyehkö soitinsävellys, joka oli joko välisoittona suuremman teoksen kahden osan välillä tai vaihtoehtoisesti itsenäinen teos. Näiden intermezzojen tyyli ja funktio vaihtelevat suurestikin.
Oopperasäveltäjät sävelsivät ajoittain intermezzoja välisoitoiksi oopperan näytösten välille. Tässä merkityksessään intermezzo muistuttaa entr'actea. Tämäntyyppisiin välisoittoihin lukeutuu esimerkiksi intermezzo Pietro Mascagnin oopperasta Cavalleria rusticana. Myös muiden muassa Puccini ja Delius sävelsivät oopperoihinsa tällaisia välisoittoja.
Pieni laitahyökkääjä

Pieni laitahyökkääjä on yksi koripallon pelipaikoista. Pienen laitahyökkääjän rooli on samankaltainen heittävän takamiehen kanssa. Tosin heittävä takamies käsittelee palloa enemmän, jonka lisäksi pieni laitahyökkääjä pelaa enemmän korin läheisyydessä. Pelipaikan pelaajilta odotetaan levypalloja enemmän kuin heittäviltä takamiehiltä, jonka takia pelipaikan pelaajat ovat yleensä sarjojen kimmoisimpia pelaajia. 1990–luvulla Dallas Mavericksin valmentaja Don Nelson keksi antaa pelinrakennusvastuuta pienelle laitahyökkäjälle, jolloin syntyi käsite point forward. Heittävä takamies voi myös pudota pienen laiturin paikalle, jos valmentaja haluaa peluuttaa pientä viisikkoa ja saada näin peliin vauhtia.
Tunnettuja pelipaikan pelaajia olivat Scottie Pippen ja Grant Hill, jotka pystyivät molemmat johtamaan peliä ja olivat monipuolisia pelaajia. Vince Carter ja uransa alussa Kevin Garnett pelasivat pienenä laitahyökkääjänä. He aiheuttivat ponnistusvoimallaan ongelmia vastustajille ja tekivät näyttäviä donkkeja.
Franz Vorrath

Franz Vorrath (s. 9. heinäkuuta 1937) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franz Hengsbach Essenin hiippakuntaan 26. heinäkuuta 1962, ja hänet nimitettiin Essenin vihkipiispaksi ja Vicus Ateriin titulaaripiispaksi 22. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Hubert Luthe, jota avustivat Wolfgang Große ja Franz Grave.
Pourunlammi

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,5 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen erottaa Koiralammista kapea harjuselänne. Lampeen ei laske ojia, mutta sen laskuojana toimii alussa suoraksi kaivettu oja, joka laskee Varosuon kautta Yläjokeen. Lampi on 250 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä, josta puolet ovat luoteispuolen harjunrinnettä ja loput laajan peltoalueen reunaa. Harjun päällä kulkee tie, jonka varrella on asutusta. Rantaan on rakennettu koppi, jonka yhteydessä on yleinen uimaranta. Myös vastarannalla on vapaa-ajan asunto.
Ihanne

Ihanne on ihmisten luoma ideaalimielikuva jostain tilanteesta tai oliosta. Yleensä nämä tilanteet ovat myös tavoittelemisen arvoisia ellei jopa saavuttamattomia. Ihanteilla ei sinänsä tarvitse olla minkäänlaista materialistista vastinetta vaan ne voivat olla täysin mielikuvituksen tuotetta. Ihanteet voidaan nähdä ihmisen toiminnan ohjaajana tai päämääränä, jota tulisi jäljitellä. Ihanteet kuvailevat usein olioihin liitettäviä positiivisia ominaisuuksia.
Ihanteiden ajatellaan usein olevan subjektiivisia; jokaisella ihmisellä on omat mielikuvansa mm. ihanneihmisestä (ks. hyve-etiikka) tai vaikkapa mieluisimmasta elämäntilanteesta. Klassisessa filosofiassa esiintyviä kardinaalihyveitä voidaan pitää ihanneominaisuuksina, joita elämässä tulisi noudattaa. Tällaiset ihanteet muotoiltiin objektiivisiksi. Myös perinteisesti uskonnot luovat selkeitä ihannemalleja.
Yhteiskuntafilosofian alalla on yritetty jo kauan luoda mallia siitä, millainen on ihanneyhteiskunta. Muun moassa Karl Marx on luonut teorian yhteiskuntaideaalista, joka päättyy utopiaan. Utopia on melko selkeä esimerkki ihanteesta, jonka saavutettavuus jääköön jokaisen tulkitsijan päätettäväksi.