Lady Madonna

Laulun synty

Paul McCartney on kertonut, että kappaleen alkuperäisenä teemana oli Neitsyt Maria, mutta lopulta aiheeksi tuli tavallinen työväenluokkainen äiti. Kuten eräs McCartneyn aiemmista kappaleista, ”Your Mother Should Know”, myös ”Lady Madonna” on kunnianosoitus äideille ja naisille. Musiikillisesti McCartney yritti tehdä kappaleesta bluesmaisen boogie woogie -numeron. Kappale toi hänen mieleensä yhdysvaltalaislaulaja Fats Dominon tuotannon, joten McCartney päätti laulaa sen hänen ääntään imitoiden.
John Lennon kertoi myöhemmin pitävänsä mahdollisena, että hän olisi auttanut laulun sanoituksissa.

Äänitykset

The Beatles aloitti ”Lady Madonnan” äänittämisen 3. helmikuuta 1968. Ensimmäiseksi kappaleesta otettiin kaikkiaan kolme pohjaraitaa, McCartneyn soittaessa pianoa ja Ringo Starrin vastaavasti rumpuja vispilöillä. Samana iltana McCartney lisäsi kappaleeseen basson, kun taas John Lennon ja George Harrison soittivat kitaraosuutensa saman vahvistimen kautta. Lisäksi Starr äänitti toisen rumpuraidan. Samoissa sessioissa nauhoitettiin lisäksi McCartneyn myöhemmin tuplattu lauluraita sekä Lennonin ja Harrisonin taustalaulut.
Yhtye palasi studioon kolme päivää myöhemmin, 6. helmikuuta. McCartney lisäsi kappaleeseen uudet laulu- ja piano-osuudet, ja kaikki jäsenet nauhoittivat taustalle kättentaputukset. Tämän lisäksi McCartney, Lennon ja Harrison lauloivat osuutensa See how they run -kohtaan. Session päätteeksi neljä saksofonistia kutsuttiin paikalle viimeistelemään laulu. Koska heidät oli kutsuttu paikalle viime hetkellä, ei heillä ollut minkäännäköistä tuntumaa kappaleeseen. Niinpä heidän osuutensa olivat hyvin pitkälle improvisoidut. Saksofonisoolosta vastasi Bill Jackman, mutta merkittävä osa siitä poistettiin miksauksen yhteydessä.

Julkaisu ja vastaanotto

Britanniassa singlen julkaisi Parlophone tunnuksella R 5675 perjantaina 15. maaliskuuta 1968. B-puolella oli George Harrisonin kirjoittama intialaistyylinen ”The Inner Light”. ”Lady Madonna” debytoi listalla 20. maaliskuuta ollen sijalla viisi. Seuraavalla viikolla se nousi kärkeen. Kappale oli listaykkösenä yhteensä kaksi viikkoa, ja pysyi listalla kaikkiaan kahdeksan viikkoa.
Yhdysvalloissa single julkaistiin samoilla kappaleilla kolme päivää Britanniaa myöhemmin, 18. maaliskuuta. Sen julkaisi Capitol Records sarjatunnuksella 2138. ”Lady Madonna” ei ollut Yhdysvalloissa yhtä suuri hitti kuin Britanniassa, sillä se ylsi sijalle neljä.

Promovideot

Beatles kuvasi kappaleeseen kaksi promovideota 11. helmikuuta 1968. Videot sisälsivät kuvaa yhtyeestä levyttämässä Abbey Roadilla. Yhtye yritti esittää ”Lady Madonnaa” kuvausten aikana, mutta lopulta filmille päätyi yhtye äänittämässä uutta kappalettaan ”Hey Bulldog”.
NEMS Enterprises jakeli videon Britannian ja Yhdysvaltain televisiokanaville. Britanniassa BBC esitti videota mustavalkoisena. Ensiesitys oli Top of the Pops -ohjelmassa päivää ennen singlen julkaisua, 14. maaliskuuta 1968. Yhdysvalloissa videon ensiesitys tapahtui värillisenä 30. maaliskuuta ABC:n The Hollywood Palace -ohjelmassa.

Rakenne

Kappale oli klassisena rock and roll -esityksenä täysi vastakohta yhtyeen kahdella viimeisellä albumilla julkaistuille kappaleille, jotka sisälsivät runsaasti ”studiokikkailua” ja päällekkäisäänityksiä.
”Lady Madonnan” intron sävel on peräisin Humphrey Lytteltonin vuonna 1956 julkaisemasta kappaleesta ”Bad Penny Blues”. Kyseistä levytystä oli tuottamassa myöhemmin The Beatlesin tuottajaksi ryhtynyt George Martin. Kappaleessa kuultava rivi See how they run on puolestaan viittaus yhtyeen aiempaan, John Lennonin kirjoittamaan lauluun ”I Am the Walrus”.