google/wiki40b huggingface dataset:
Lohjelm

Lohjelm (myös muodossa Lohielm) oli Ruotsin vallan aikainen suomalainen aatelissuku. Vaikka suvun jäseniä edelleen elää Suomessa, ei sukua kuitenkaan koskaan introdusoitu Suomen Ritarihuoneeseen.
Aatelissuvun kantaisä on luutnantti Göran Lohjelm, jonka Ruotsin kuningas Kaarle XI aateloi 1693 hänen sotakentillä osoittamansa urhoollisuuden perusteella. Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1697 aatelisena sukuna numero 1302. Göran Lohjelm peri isältään Sääksmäen kirkkoherralta Thomas Knutsson Paltheniukselta Lotilan kartanon Sääksmäellä. Isä polveutuu 1600-luvulla eläneestä turkulaisesta porvarista nimeltä Knut Palttu. Huonosta maineesta ja alkoholin käytöstä huolimatta hän onnistui pysymään kirkkoherran virassa 49 vuotta. 

Göranin äiti Anna Nöding oli skånelais-liiviläistä aatelissukua.
Göranin ainoa aikuisikään elänyt lapsi, poika Patrik (1686-1706) menehtyi Viipurin puolustuksessa saamiinsa haavoihin 21-vuotiaana. Myös kolmen seuraavan sukupolven ajan suku säilyi hengissä vain yhden aikuisikään eläneen pojan kautta, samalla "vaipuen talonpoikaisuuteen". Patrikin pojan pojan poika Otto-Eric Lohjelm (1774-1843) asettui 1797 torppariksi Vesilahden Krääkkiön kylän Rautialan rusthollin Oravanlinnan torppaan. Suomen Ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1815 olisi myös Lohjelmin suvun pitänyt ilmoittautua introduktiota varten. Torpparina Otto-Eric ei enää kuulunut säätyläisiin ja ilmoittautuminen jäi tekemättä.
Maanviljelijöinä ja torppareina suku menestyi ja lisääntyi. Vuonna 1995 perustetussa Lohjelmin sukuseurassa onkin satoja jäseniä.
Vuonna 1857 torppari Otto Erik Oravalinna Lohjelmille myönnettiin Suomen talousseuran pieni ansiomitali.

Kahdesti 1800-luvulla suvun jäsenten asioita käsiteltiin Turun hovioikeudessa. Vuonna 1859 M. Mikonpoika Orawa kävi oikeutta talollista O. E. Otonpoikaa Lohjelmia vastaan.
Vuonna 1880 torppari Gustaf Orawalinna eli Lohjelm kävi oikeutta talollista Efraim Mösää vastaan.
Vuoden 1906 suuressa nimenmuutoksessa suvun jäsenet suomalaistivat nimiään; eräästä Ernst Lohjelmistä tuli Järvinen, hänen veljestään Laakso. Suvun mieslinjaisista jälkeläisistä osa käyttää nimeä Junkkaala Jopin talon erään torpan mukaan. Suvun päämies on Rauno Kokkola – sukunimi tulee Kokkolan talosta, jonne torpparinpoika Otto Eric pääsi kotivävyksi. Suvun mieslinjaisista jäsenistä nykyään tunnetuimmat lienevät Suomen Raamattuopiston entinen rehtori, nykyinen toiminnanjohtaja Timo Junkkaala sekä Suomen teologisen instituutin entinen pääsihteeri, nykyinen Suomen lähetysseuran Tansanian lähetti Eero Junkkaala.
Vuonna 1996 suvun jäsenet pyysivät introduktiota Suomen Ritarihuoneeseen, mutta tämä ei tasavaltaisten lakien aikana ollut mahdollista.
Ruokoruusupeippo

Levinneisyys

Ruokoruusupeippoa tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraatisessa tasavallassa, Namibiassa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sinun kanssasi kahden

Sinun kanssasi kahden (engl. Easter Parade) on Charles Waltersin ohjaama ja Arthur Freedin tuottama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1948. Sen pääosia esittävät Judy Garland ja Fred Astaire. Gene Kellyn oli alun perin tarkoitus esittää miespääosaa, mutta hän loukkasi nilkkansa elokuvan kuvausten aikana ja joutui jäämään pois tuotannosta.
Elokuvan musiikkiraita on kokonaisuudessaan Irving Berlinin säveltämä. Berlin teki elokuvaa varten seitsemän alkuperäiskappaletta, ja lisäksi musiikkiraidalle otettiin kymmenen hänen aikaisemmin julkaisemaansa sävellystä.
Irving Berlin oli alun perin sopinut elokuvan rahoittamisesta ystävänsä Joseph M. Schenckin kanssa, joka työskenteli 20th Century Foxilla. Yhtiön johto ei kuitenkaan suostunut antamaan Berlinille prosenttiosuutta elokuvan tuotosta, ja elokuvan tekeminen siirtyi Metro-Goldwyn-Mayerille säveltäjän saatua paremman rahallisen tarjouksen Louis B. Mayerilta. Tuottajaksi tuli Arthur Freed, joka oli jo vastuussa Berlinin säveltämään teatterimusikaaliin perustuvan Annie mestariampuja -elokuvan tuottamisesta.
Johnny Green ja Roger Edens palkittiin elokuvan musiikkiraidasta parhaan musiikin Oscarilla.
Marqués de la Ensenada (1890)

Palvelus

Alus poistettiin toukokuussa 1900.
Stoewer

Autonvalmistus

Stoewerin ensimmäisessä, vuonna 1899 valmistuneessa autossa oli taakse sijoitettu kaksisylinterinen moottori. Vuonna 1901 esiteltiin nelisylinterinen malli, ja yritys kokeili myös sähköautojen valmistusta. Vuosina 1905–1907 valmistetuista malleista tunnetuimpia olivat kaksisylinterisellä, 2 280-kuutioisella ja 12-hevosvoimaisella moottorilla varustettu Typ T, nelisylinteriset Typ P4 (3 052 cm³; 22 hv) sekä Typ G4 (1 500 cm³; 12 hv) ja kuusisylinterinen Typ P6 (8 820 cm³; 60 hv), jotka oli jo varustettu kardaaniakselilla.
Strassburgilainen Mathis valmisti lisenssillä vuonna 1910 esiteltyjä 16-hevosvoimaista Typ B1:ä sekä 22-hevosvoimaista Typ B6:a. Stoewer B2 oli vuosina 1910-1913 valmistettu malli. B2:ssa oli L-päinen sivuventtiilimoottori teholtaan 16 kW (22 hv) ja neljä vaihdetta. Vuonna 1913 esiteltiin uusi mallisarja, joka pohjautui parhaiten menestyneisiin aikaisempiin malleihin: 18-hevosvoimainen Typ C1, 28-hevosvoimainen Typ C2 sekä 45-hevosvoimainen Typ C3. Jälkimmäisessä oli kuusisylinterinen moottori. Ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä malliston lippulaiva oli Typ F4, jossa oli nelisylinterinen kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu 8,8-litrainen ja 100-hevosvoimainen moottori.
Sodan päätyttyä tuli suurikokoinen Typ D7, jonka kuusisylinterinen, 11,2-litrainen ja 120-hevosvoimainen moottori oli alun perin suunniteltu lentokoneen voimanlähteeksi. Pienemmissä malleissa oli neli- tai kuusisylinterinen sivuventtiilimoottori ja takapyöriin sekä voimansiirtoon vaikuttaneet jarrut; etujarruilla varustettu malli esiteltiin vuonna 1925. Vuonna 1928 esiteltiin kahdeksansylinteriset mallit Superior, Gigant ja Repräsentant. Pienin moottori oli vain kaksilitrainen ja teholtaan 45 hevosvoimaa ja suurin 4,9 litraa ja 100 hevosvoimaa.
Paluu halpojen autojen markkinoille tapahtui vuonna 1931 esitellyn etuvetoisen V5-mallin myötä. Sen voimanlähteenä oli 1 188-kuutioinen V4-moottori. Muita etuvetoisia malleja olivat R140 (3 609 cm³), R150 (1 488 cm³) sekä R180 (1 769 cm³). Etuvetoa sovellettiin myös suurempaan, 2 488-kuutioiseen, V8-moottorilla varustettuun Greif-malliin. Tämä kuitenkin korvattiin kuusisylinterisellä, 3 609-kuutioisella Arkonalla vuonna 1938. Stoewerin malliston keskikokoisena autona oli nelisylinterisellä, 2,4-litraisella moottorilla varustettu Sedina.
Vuonna 1935 belgialainen Dewaet esitteli Brysselin autonäyttelyssä kaksi Stoeweriin perustunutta mallia, joista toisessa oli 1,5-litrainen nelisylinterinen ja toisessa 2,5-litrainen V8-moottori. Nämä autot myytiin nimellä D.S. (Dewaet-Stoewer). Stoewer itse puolestaan valmisti Tatran lisenssillä Greif Junior -mallia.
Stoewerin toiminta loppui toisen maailmansodan jälkeen. Yrityksen tehdas kärsi vain pientä vahinkoa sodan aikana, mutta neuvostojoukot purkivat tehtaan ja kuljettivat osat Neuvostoliittoon. Sodan jälkeen Stettinistä oli tullut puolalainen Szczecinin kaupunki, eikä yritys saanut jatkajia Saksassa.
Shiv Malik

Shiv Malik (s. 1981) on brittiläinen kirjailija, tiedottaja ja entinen tutkiva journalisti.

Journalismi ja kirjoittaminen

Malik on kotimaassaan tunnettu The Guardian -sanomalehden entisenä tutkivana journalistina. Lehden nykyään lakkautetun tutkivan journalismin työryhmän jäsenenä, Malik raportoi muun muuassa terrorismista ja työoikeudesta vuoteen 2016 asti. Hän on myös ollut mukana perustamassa The Intergenerational Foundation -ajatushautamon ja hyväntekeväisyysjärjestön, ja on organisaation istuvan hallituksen jäsen. Kyseinen ajatushautamo pyrkii vähentämään sukupolvien välistä sosioekonomisia konflikteja. 
Uransa alkuvaiheissa, Malik työskenteli toimittajana muun muuassa Prospect Magazinille, The Sunday Timesille ja The Independent On Sunday -lehdille. Hän on myös esiintynyt muissa massamedioissa, mukaan lukien BBCn Newsnight-ohjelmaa, RT ja Channel 4, keskustelemassa aiheista kuten islamilainen terrorismi ja sosiaalinen media. Vuonna 2008, Malik oli osana oikeudenkäyntiä, koska hän ei suostunut luovuttamaan lähteitään poliisille. 
Vuonna 2010 julkaistiin Malikin yhdessä journalisti Ed Howkerin kanssa kirjoitettua, paljon julkisuutta saanutta kirjaa, "Jilted Generation: How Britain Has Bankrupted Its Youth", jonka aiheena on sukupolvien väliset sosioekonomiset konfliktit. Kirja uudelleenjulkaistiin uudella johdannolla vuonna 2013. Kirjoittajien mukaan Y-sukupolveen kuuluvat britit (kirjan mukaan 1979 jälkeen syntyneet) kärsivät vähentyneestä sosiaalisesta liikkuvuudesta, pienentyneistä mahdollisuuksista asunnonomistajuuteen. Lisäksi sukupolvea rasittavat yliopistojen lukukausimaksujen kaltaiset reformit.
"Jilted Generation" ja teoksen aihepiiri on tuonut Malikia esille julkisen keskustelun hahmona, joka on puhunut lukuisissa tilaisuuksissa ja haastateltu tiedotusvälineissä. Malikin ja Howkerin kirjoitukset ja esiintyminen julkisuudessa on myös inspiroinut käsikirjoittaja D.C. Moorea luomaan Not Safe For Work nimisen TV-sarjan, Channel 4:lle.

Työ tiedottajana

Vuoden 2017 aikana, Malik siirtyi tiedotustehtäviin yritysmaailmassa.
Joulukuussa 2017, Malik nimitettiin Streamr -yrityksen tiedotuspääliköksi. Streamr on sveitsiläinen, aikaisemmin suomalainen yritys, joka on joukkorahoittanut toimintaansa kryptovaluutalla. Streamr aikoo rakentaa sovelluskaupan realiaikaiselle sensoridatalle, joka yritys väittää olevan mahdollinen keino tuottaa liikevoittoa Internet of Things -laitteista eri ympäristöissä.
Edward Edwards (sarjamurhaaja)

Murhat

Edwardsin tiedetään murhanneen viisi ihmistä: kaksi Ohiossa vuonna 1977, kaksi Wisconsinissa vuonna 1980, ja yksi Ohiossa vuonna 1996.
Ensimmäiset murhat, joista Edwards tuomittiin, Billy Lavaco ja Judy Straubista, kaksinkertainen murha, tapahtuivat Ohiossa vuonna 1977. Hänet tuomittiin elinkautiseen näistä rikoksista vuonna 2010.
Toinen kaksoismurha, Tim Hack ja Kelly Drew, tapahtui Wisconsinissa vuonna 1980. Tapausta kutsuttiin nimellä "Sweetheart Murders". Edwardsia oli kuulusteltu tuolloin, mutta ei ollut perusteita pidättää häntä. Lähes 29 vuotta myöhemmin hänen yhteys murhiin todistettiin DNA-testien avulla. Ilmeisesti Edwardsin oma lapsi vihjasi poliisille hänen mahdollisesta osallistumisesta
Edwards tunnusti 1996 Danny Boy Edwardsin murhan Ohiossa. Uhri oli adoptoitu lapsi, joka oli asunut Edwardsin ja hänen vaimonsa luona useita vuosia. Dannyn alkuperäinen nimi oli Danny Lain Gloeckner. Edwards murhasi Dannyn saadakseen vakuutusrahat. Edwards tuomittiin kuolemaan tästä rikoksesta maaliskuussa 2011, mutta hän kuoli vankilassa luonnollisista syistä kuukautta myöhemmin.

Muut mahdolliset murhat

Phil Stanfordin kirjan The Peyton-Allan Filesin mukaan, Edwards voi olla vastuussa Beverly Allan ja Larry Peyton murhista Portlandissa vuonna 1960. Kaksi miestä pidätettiin ja vangittiin murhista, mutta vapautettiin vankilasta varhain. Viranomaiset väittävät, että oikeat henkilöt olivat syytettyinä.
Jotkut tutkijat ovat todenneet, että Edwards asui pohjois-Kaliforniassa jokaisen Zodiac Killerin murhan aikaan 1960-luvun lopulla ja olisi tuolloin sopinut Zodiacin kuvaukseen, vaikka muut kiistävät tämän väitteen.
Maaliskuussa 2017, etsivä Chad Garcia Jeffersonin maakunnan (Wisconsin) seriffin poliisiasemalta, joka oli vastuussa "Sweetheart Murders" -tapauksesta kertoi, miten Hack ja Drewin murhat ratkesivat Edwarsin tyttären vihjeen ansiosta. Garcia sanoi olevansa "melko varma" Edwardsin murhanneen ainakin viidestä seitsemään muuta.
Iso-Pyöräinen (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,6 metriä mpy.
Inhalaatio

Inhalaatio tarkoittaa sisäänhengitystä, mutta sillä tarkoitetaan myös lääkevalmisteen antotapaa, jossa lääke annetaan hengitettynä. Inhalaattori on tällaisen valmisteen antamisessa käytetty apuväline. Inhaloitavat lääkkeet vaikuttavat nopeasti ja ovat korvaamattomia esimerkiksi astman ja keuhkoahtaumataudin (COPD) hoidossa.
Uusinta Ensemble

Uusinta Ensemble on suomalainen kamariyhtye, joka on keskittynyt nykymusiikin esittämiseen. Vuoteen 2013 saakka yhtye tunnettiin nimellä ”Uusinta-kamariyhtye”, englanniksi "Uusinta Chamber Ensemble".
Uusinta perustettiin vuonna 1998 säveltäjä Osmo Tapio Räihälän aloitteesta, ja alkuvaiheessa sen jäsenistössä oli poikkeuksellisen runsaasti säveltäjiä, kuten Max Savikangas, Riikka Talvitie, Kimmo Leppälä ja Lauri Toivio. Yhtye on kantaesittänyt runsaasti suomalaisten ja Pohjoismaiden säveltäjien musiikkia. Viime vuosina sen ohjelmisto on laajentunut jatkuvasti, mihin on vaikuttanut sen yhteistyö eri kansainvälisten toimijoiden ja festivaalien kanssa. Kotimaan lisäksi Uusinta Ensemble on esiintynyt Ranskassa, Espanjassa, Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa, Virossa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Yhtyeen New Yorkin debyytti huhtikuussa 2014 oli laajasti huomattu arvostelumenestys. Uusinta Ensemble julkaisi ensimmäisen levynsä, at the edge of timen vuonna 2004. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat eturivin nuoren polven suomalaisia muusikoita. Uusinta Ensemblen taiteellisena johtajana toimii säveltäjä Perttu Haapanen.
Uusinta Ensemblen sisällä toimii vakiintuneena kokoonpanona Uusinta-jousikvartetti. Uusinta Ensemble on tehnyt yhteisesiintymisiä mm. Helsingin kamarikuoron, ranskalaisen Ensemble Alephin, saksalaisen ensemble adapterin ja espanjalaisen Ensemble Espai Sonorin kanssa.
Uusinta Ensemble on kantaesittänyt mm. Oscar Bianchin Kimmo Hakolan, Osmo Tapio Räihälän, Olli Koskelinin, Veli-Matti Puumalan, Sebastian Fagerlundin ja Max Savinkankaan musiikkia. Kaudella 2009-2010 yhtye oli mukana EU:n tukemassa re:new-projektissa, jolla promotoitiin eurooppalaista nykymusiikkia useissa Euroopan maissa. Hankkeeseen osallistui Suomesta Uusinta Ensemblen lisäksi Lapin kamariorkesteri. Uusinta Ensemble juhli syyskaudella 2009 toimintansa 10. vuotta. Helsingin Musiikkitalossa syksyllä 2011 alkanut Klang-nykymusiikkisarja sai alkunsa Uusinta Ensemblen piiristä.
Uusinta Ensemblen yhteydessä toimi aiemmin myös taidemusiikin julkaisemiseen keskittynyt Uusinta Kustannusosakeyhtiö, joka sittemmin on eriytetty yhtyeen toiminnasta.
Pierre Bayard

Pierre Bayard (s. 1954) on ranskalainen kirjailija ja kirjallisuuden professori Pariisin yliopistossa (Université Paris VIII).
Pamela Sue Martin

Pamela Sue Martin (s. 5. tammikuuta 1953 Westport, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Martin suuntasi Hollywoodiin jo nuorena ja sai sieltä pian elokuvarooleja. Hän näytteli parikymmenvuotiaana muun muassa elokuvassa S/S Poseidonin seikkailu (1972). 1970-luvun lopulla hänellä oli pääosa Hardy-pojat- ja Neiti Etsivä -kirjoihin perustuvassa amerikkalaisessa televisiosarjassa The Hardy Boys/ Nancy Drew Mysteries. 
Vuosina 1981–1984 Martin oli mukana saippuasarja Dynastiassa, jossa hän esitti Fallon Carringtonia. Martin halusi lähteä sarjasta neljän tuotantokauden jälkeen, joten Fallonin rooliin siirtyi myöhemmin brittinäyttelijä Emma Samms.
Martin on myöhemmällä urallaan työskennellyt teatterin parissa.

Yksityiselämä

Martin on ollut naimisissa kolme kertaa, ja hänellä on yksi lapsi.
Martin on kertonut kärsineensä kroonisesta virtsarakon tulehduksesta. Hänen murheenaan on ollut myös hiustenlähtö, jonka vuoksi hän joutui käyttämään Dynastian kuvauksissa peruukkia. Terveyssyyt saivat hänet jättämään Hollywoodin kiireisen elämänrytmin ja muuttamaan Idahoon.
Xiaomi Redmi Pro

Muotoilu

Xiaomi Redmi Pro -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy MediaTek Helio X25 MT6797T-prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin ja 5 Megapikselin takakamerat eli (kaksoiskamera). Etukameran tarkkuus on 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Kirjanorjankielinen Wikipedia

Kirjanorjankielinen Wikipedia on kirjanorjankielinen Wikipedian versio. Se on yksi vanhimmista Wikipedioista, sillä sen toiminta alkoi jo marraskuussa 2001. Yli 100 000 artikkelin raja meni rikki helmikuussa 2007, tuolloin se oli 14. suurin Wikipedia. Maaliskuussa 2010 siellä oli 250 000 artikkelia ja kesäkuussa 2018 yli 490 000. Nykyään artikkeleita on yli 501 000 (15.1.2019).  Kirjanorjankielinen Wikipedia oli pitkään artikkelimäärältään melkein samankokoinen kuin suomenkielinen Wikipedia, mutta 2010-luvulla kokoero on kasvanut kirjanorjankielisen Wikipedian eduksi.
Norjan toinen kirjakieli on uusnorjan kieli, jolla myös on oma wikipediansa, Uusnorjankielinen Wikipedia.
Hassan Abshir Farah

Hassan Abshir Farah (somaliksi Xasan Abshir Faarax) (s. 1945) on somalialainen poliitikko, joka toimi maan väliaikaishallituksen pääministerinä vuosina 2001-2003.

Ennen pääministeriyttä

Aluksi Farah toimi Siad Barren hallituksessa osana sotilasjunttaa joka kaappasi vallan Somaliassa vuonna 1969. Hän työskenteli silloin piirikunnan varavaltuutettuna, jonka jälkeen hän pääsi varsinaiseksi valtuutetuksi. Farahin hallituksen leivissä Farah työskenteli myös Somalian diplomaattina Japanissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1999 hänet nimitettiin Puntmaan sisäasiainministeriksi.
Humalaperhonen

Koko ja ulkonäkö

Koiraan siivet ovat puhtaanvalkoiset ja naaraan vaaleankeltaiset. Naarailla on etusiivissä oranssinpunaista kuviointia, joka saattaa joskus erottua heikosti. Lajin siipiväli on 42–75 mm, ja naaras on selvästi koirasta suurikokoisempi. Etu- ja takasiivet ovat lähes samankokoiset. Ruumis on tukeva, karvainen ja molemmilla sukupuolilla väreiltään kellertävä. Raajat ovat oranssit. Juuriperhosille tyypilliseen tapaan humalaperhosen tuntosarvet ovat varsin lyhyet. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti ruumiin sivuilla.
Lennossa perhonen näyttää valkealta. Laji on vaivatonta tunnistaa myös rauhallisesta ja kevyen leijailevasta lentotavastaan. Juuri aavemainen lentotapa on antanut lajille mm. sen englanninkielisen nimen "ghost moth".

Levinneisyys ja lentoaika

Humalaperhosta tavataan laajalti Euroopassa. Suomessa laji elää Etelä- ja Keski-Suomessa. Perhosen lentoaika alkaa kesäkuun alkupuoliskolla ja jatkuu heinäkuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat

Humalaperhonen on esiintymisalueellaan yleinen, mutta yöaktiivisena siihen ei ehkä helposti törmää. Koiraat lentävät usein puiden latvustoissa kosiskelemassa naaraita, ja molempia sukupuolia voi nähdä lentämässä hitaasti matalan kasvillisuuden yläpuolella. Aikuisia perhosia saattaa myös lentää valolle. Toukat elävät maan alla ja syövät useiden eri kasvilajien juuria. Laji talvehtii toukkana.
Humalaperhosen pariutumiskäyttäytyminen on erikoinen. Koiraat parveilevat joka ilta yhden tunnin ajan. Parveilu alkaa auringonlaskun aikaan, jolloin koiraat lentävät noin puoli tuntia matalalla heinikon yläpuolella. Ajankohta riippuu valaistuksen määrästä ja käynnistyy suurella tarkkuudella oikeaan aikaan. Tämän jälkeen koiraat nousevat korkeammalle lentääkseen toisen puoli tuntia korkealla puiden latvustoissa. Parveilulennon aikana koiraat erittävät feromonia, jonka ilmaan jättämää vanaa naaraat seuraavat hyvinkin tarkoin. Koiraan siipi heijastaa jopa 40 % siihen osuvasta ultraviolettivalosta, minkä avulla naaras paikallistaa koiraan lopullisesti. Parin kohdatessa koiras koskettaa naarasta jolloin naaras pudottautuu maahan kasvillisuuden joukkoon. Koiras kiinnittyy naaraaseen hyvin erikoisella liikkeellä, jossa se asettuu naarasta vastapäätä ja sitten ohjaa takasiivillään naaraan takaruumista voidakseen kiinnittyä siihen. Kun koiras on kiinnittynyt naaraaseen, se pudottautuu roikkumaan naaraan takaruumiista pää alaspäin. Parittelun päätyttyä naaras munii aamuyön tunteina lentäen hitaasti maanpinnan yläpuolella.

Ravintokasvi

Toukka syö useiden kasvilajien juuria. Tärkeitä ravintokasveja ovat mm. humala (Humulus lupulus), nokkoset (Urtica), takiaiset (Arctium) sekä monet viljelyskasvit.
Armenische Legion

Armenische Legion oli natsi-Saksan puolella toisessa maailmansodassa taistellut armenialaisista koottu pataljoona joka koostui lähinnä sotavangeiksi jääneistä neuvostosotilaista. Pataljoonaa johti Drastamat Kanayan. Pataljoonan joukoilla oli SS-koulutus. Legioona aloitti toimintansa 1942 ja se lopetettiin kesäkuun 8. 1944.
Armenialainen pataljoona koottiin noin 18 000 armenialaisesta vangiksi jääneestä sotilaasta. Halukkaita riitti sillä armeijapalveluksen vaihtoehtona oli huonomaineiset saksalaiset sotavankileirit. Pataljoonan johtoon tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin paenneita armenialaisia sotaveteraaneja.
Legioona otti osaa Saksan armeijan Kaukasuksen offensiiviin. Kuten muutkin vapaaehtoiset yksiköt, he taistelivat lähinnä partisaaneja vastaan. Armenialaiset olivat natseja myötämielisempiä juutalaisia kohtaan ja auttoivat juutalaisia sotavankeja karkuun saksalaisilta. Hitler ei luottanut vapaaehtoisiin yksiköihin joten monet niistä lähetettiin länsirintamalle, armenialaiset joutuivat Belgiaan ja Alankomaihin. Sodan lopussa he antautuivat länsiliittoutuneille jotka luovuttivat heidät Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa he joutuivat sotavankileireille joissa monet kuolivat.
Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasi

Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasi tai metyylimalonyylikoentsyymi-A-rasemaasi on isomeraaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi S-metyylimalonyylikoentsyymi-A:n (D-metyylimalonyylikoentsyymi-A) isomeroitumista epimeerikseen R-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ksi (L-metyylimalonyylikoentsyymi-A). Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasia esiintyy niin eri- kuin aitotumaisissakin eliöissä ja se osallistuu rasvahappojen ja eräiden aminohappojen aineenvaihduntaan. Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasin EC-numero on EC 5.1.99.1.

Rakenne ja toiminta

Rakenteeltaan metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Esimerkiksi rotan entsyymin molekyylimassa on 32 kDa. Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasin toimintaa aktivoivat monet kahdenarvoiset ionit esimerkiksi koboltti-, magnesium-, mangaani,- rauta- ja nikkelikationit. Näistä tehokkain aktivoija on koboltti. Metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasin aktiivisen kohdan emäksinen aminohappo vastaanottaa protonin metyylimalonyylikoentsyymi-A:lta, jolloin välivaiheena muodostuu karbanioni, joka vastaanottaa stereospesifisesti protonin ja isomeroituu toiseksi epimeeriksi. Entsyymi on katalyyttinä hyvin tehokas ja katalysoimattomaan reaktioon nähden entsyymin katalysoiman reaktion reaktionopeus on 10¹⁴-kertainen.
Metyylimalonyylikoentsyymi-A:n puutos on erittäin harvinainen geneettinen resessiivisesti periytyvä häiriö. Siinä ihmisen seerumin metyylimalonyylikoentsyymi-A:n ja metyylimalonihapon pitoisuudet ovat hieman tavallista suuremmat eli kyseessä on lievä metyylimaloniasiduria. Tila ei ole yhtä vakava kuin metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin puutteellisesta toiminnasta aiheutuva metyylimaloniasiduria.
Christopher Lawford

Christopher Kennedy Lawford (29. maaliskuuta 1955 Santa Monica, Kalifornia – 4. syyskuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn siskon Patricia Kennedyn ja Hollywood-näyttelijä Peter Lawfordin ensimmäinen lapsi.
Lawford näytteli monissa elokuvarooleissa, muun muassa presidentti Kennedyn aikakauteen liittyvässä poliittisessa trillerissä Kolmetoista päivää sekä tieteis-toimintaelokuvassa Terminator 3: Koneiden kapina. Lisäksi hän esiintyi monissa televisiosarjoissa.