google/wiki40b huggingface dataset:
All Things Must Pass

Kappaleet

All Things Must Pass sisältää Harrisonin soolo-uran kenties tunnetuimmat kappaleet ”All Things Must Pass” ja ”My Sweet Lord”. Se, että albumilla on niin monta kappaletta, johtuu siitä että Harrisonilla oli jopa useita satoja kappaleita valmiina, mutta hänen Beatles-aikoinaan näitä kappaleita ei julkaistu lainkaan. Vain kaikkien parhaat Harrisonin kappaleet julkaistiin Beatlesin albumeilla, sillä Beatlesin pääasiallinen säveltäjäkaksikko John Lennon/Paul McCartney oli erittäin tuottelias ja heidän tekemänsä kappaleet ajoivat usein Harrisonin sävellysten ohi. Harrisonilla oli jo ennen kuin Beatlesin hajoaminen oli varmaa tarkoitus julkaista soolo-albumi, koska hänellä oli ”niin paljon julkaisematonta materiaalia”.
Tummasyyskorento

Ulkonäkö ja koko

Tummasyyskorento on muiden syyskorentojen kaltainen ulkonäöltään. Koiras on sukukypsänä väriltään lähes täysin musta, nuoremmat yksilöt ovat keltaisempia. Monille muille syyskorennolle ominaiset punaiset kuviot puuttuvat tummasyyskorennolta kokonaan. Myös jalat ovat mustat, kun punasyyskorennolla ne ovat kaksiväriset. Kaikenikäisillä yksilöillä on tummat juovat keskiruumiin sivuilla. Siivet ovat kirkkaat, mutta niiden tyvessä saattaa olla pieni määrä keltaista väriä. Naaraalla on keskiruumiissa silmien takana tumma kolmion muotoinen kuvio. Naaraalla on myös koirasta paksumpi takaruumis.
Tummasyyskorennon takaruumiine pituus on 18–24 mm ja takasiiven pituus 21–27 mm. Laji on Suomen aitosudenkorentolajeista pienikokoisin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyysalueeseen kuuluvat maanosan eteläosia lukuun ottamatta melkein koko Eurooppa, Aasia aina Japaniin asti ja Pohjois-Amerikka. Enimmässä osassa Suomea laji esiintyy erittäin yleisenä ja runsaana. Pohjois-Suomessa laji on harvinaisempi.
Tummasyyskorento elää melkein millaisissa vesissä tahansa, erityisesti monentyyppisissä seisovissa vesissä.

Elintavat

Aikuiset tummasyyskorennot lentävät heinäkuun alusta lokakuun alkupuolelle. Päälentoaika ajoittuu elokuuhun ja syyskuun alkupuolelle.
Amerikanravuri

Ominaisuudet

Amerikanravuri on voimakasrakenteinen ja usein takakorkea. Selkä on pitkä ja rintakehä tilava. Säkäkorkeus on keskimäärin 160 cm ja väritys yleensä ruunikko, joskus musta, mustanruunikko tai rautias.
Amerikanravuri on jalostettu ensisijaisesti nopeaksi juoksijaksi, nimenomaan ravuriksi ja peitsariksi. Peitsarien kilometriajat ovat keskimäärin joitakin sekunteja nopeampia kuin ravureiden.

Historia

Amerikanravurin tärkein kantaisä on vuonna 1780 Isossa-Britanniassa syntynyt englannintäysiveriori Messenger. Laukkakilpailuissa menestynyt Messenger tuotiin Yhdysvaltoihin vuonna 1788. 20 vuoden ajan sillä astutettiin runsaasti narragansettin-, kanadanpeitsari- ja morganinhevostammoja. Tärkein jälkeläinen, Hambletonian 10 (iii. Messenger), syntyi vuonna 1849. Hambletonian periytti loistavaa ravurityyppiä, ja se jättikin yli 1300 jälkeläistä vaikkei itse koskaan kilpaillut.
Vuonna 1879 rodulle laadittiin juoksuaikastandardit kantakirjaan tarjottaville eläimille: ravureiden oli juostava maili kahdessa ja puolessa minuutissa (kilometriaika 1.33) ja peitsareiden kahdessa minuutissa ja 25 sekunnissa (1.30). Tästä standardista rotu sai englanninkielisen nimensä Standardbred.

Käyttö

Amerikanravuri on kehitetty ensisijaisesti kilpa-ajohevoseksi, ja tämä onkin säilynyt rodun tärkeimpänä käyttötarkoituksena. Rotu on maailman nopein sekä ravurina että peitsarina: suurin osa molempien lajien nopeusennätyksistä on amerikanravureiden nimissä. Yhdysvalloissa suurin osa amerikanravureista on nimenomaan hieman nopeampia peitsareita, kun taas muualla maailmassa peitsareilla ei ajeta juuri lainkaan. Peitsaustaipumuksen periytymisen vuoksi rodusta onkin eriytynyt käytännössä kaksi jalostuskantaa.
Ravureiden virallisen maailmanennätysajan, 1.08,5 kilometrillä, on juossut neljä eri hevosta: Giant Diablo, Donato Hanover, Lucky Jim ja Muscle Hill. Raviurheilu ja amerikanravureiden kasvatus on hyvin kansainvälistä: maailman parhaaksi kutsuttu ravuri Varenne on italialainen, suuria kilpailuita (muun muassa Elitloppet) voittanut Abano As on Saksasta, ruotsalaisomistuksessa kilpaileva Scarlet Knight on Yhdysvalloissa kasvatettu, ja ruotsalainen Hilda Zonett on Euroopan nopein tamma. Suomalaisia huippuja ovat olleet Laukon kartanon kasvatti Houston Laukko, Isla J Brave sekä huipputamma Passionate Kemp. Tunnettuja olivat myös 1970-luvulla vaikuttanut Charme Asserdal sekä nykyisin siitoskäytössä oleva BWT Magic.
Kilpa-ajon lisäksi amerikanravuria käytetään myös muuhun ajoon ja harvemmin myös ratsuna.
Eugenijus Gentvilas

Eugenijus Gentvilas (s. 14. maaliskuuta 1960 Telšiai) on liettualainen Liberaalia ja keskustalaista liittoa (aikaisemmin Liberaalinen liitto) edustava poliitikko, yksi Liettuan valtion palauttamislain allekirjoittaneista, Euroopan parlamentin jäsen ja Klaipėdan pormestari 1997-2001. Gentvilas toimi muutaman päivän Liettuan pääministerinä vuonna 2001.
Ryan Tannehill

Ura

Tannehill pelasi yliopistossa Texas A&M Aggies -joukkueessa. Hän oli avauskaudellaan 2008 joukkueen kolmas pelinrakentaja Stephen McGeen ja Jerrod Johnsonin jälkeen. Tannehill pelasi kauden aikana yhden ottelun ja antoi yhden ainoan syötön. Mike Sherman peluutti häntä enimmäkseen laitahyökkääjänä ja Tannehill kirjautti kauden aikana 55 syötön vastaanottoa.

Miami Dolphins

Tannehill on Miami Dolphinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän nousi heti tulokaskaudellaan joukkueen aloittavaksi pelinrakentajaksi. Hän oli aloittava pelinrakentaja Dolphinsin kaikissa 16:ssa ottelussa ja rikkoi useita seuran tulokasennätyksiä. Hän keräsi kauden aikana 282 onnistunutta syöttöä, joista 12 johti maaliin.
Kaudella 2013 Tannehill pelasi tulokaskauden tapaan kauden kaikki ottelut avauksessa. Hän antoi 355 onnistunutta syöttöä, joista 24 johti maaliin. Yhteensä Tannehill syötti 3 913 jaardia.
Kaudella 2014, kolmannellaan NFL:ssä, Tannehill antoi 392 onnistunutta syöttöä, mikä on Dolphinsin seuraennätys, ja syötti yhteensä yli 4 000 jaardia. Hän antoi myös 27 maaliin johtanutta syöttöä.
Toukokuussa 2015 hän teki Dolphinsin kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2020. Hän pelasi kaudella 2015 tuttuun tapaan kaikki kauden ottelut avauksessa. Tannehill ei onnistunut saamaan edellisen kauteen nähden samoja tuloksia. Hän antoi 363 onnistunutta syöttöä ja syötti yhteensä 4 208 jaardia. Näistä 24 johti maaliin.
Kauden 2018 jälkeen Dolphins myi Tannehillin Tennessee Titansiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon.
Kim Wilson

Kim Wilson (s. 1951 Detroit) on yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja roots rock -huuliharpisti ja laulaja.
Wilson perusti 1970-luvulla ystäviensä kanssa Fabulous Thunderbirds -yhtyeen. Hän on yhtyeen johtohahmo, mutta on menestynyt myöhemmin myös soolouralla. Muddy Waters on ylistänyt Wilsonia sanoen, että tämä on päässyt lähemmäs Little Walterin huuliharppusoundia kuin kukaan muu.
Kim Jong-hun

Ura

Kim pelasi pelaajaurallaan puolustajana 1980-luvulla Pohjois-Korean pääsarjassa 4.25 SC:ssä, jolloin hän lukeutui maansa parhaimpiin puolustajiin.
Kim pelasi myös Pohjois-Korean maajoukkueessa ja oli maansa kapteenina 1980-luvulla. Ja oli muun muassa johdattamassa maataan neljänneksi vuoden 1980 Aasian mestaruuskisoissa. Lisäksi Kim oli mukana vuoden 1982 Aasian kisoissa, jossa Pohjois-Korea selvisi välieriin asti häviten lopulta Kuwaitille 2–3. Kim oli myös mukana vuoden 1986 MM-kisojen karsinnoissa, jossa Pohjois-Korea ei kuitenkaan selvinnyt kisoihin.

Valmennusura

Kim valittiin Pohjois-Korean päävalmentajaksi vuonna 2007 ja johdatti maansa heti menestykseen, kun Pohjois-Korea sijoittui neljänneksi vuoden 2008 Itä-Aasian mestaruuskisoissa. Myöhemmin elokuussa Kim johdatti Pohjois-Korean pronssille vuoden 2008 Aasian Challenge Cupissa, jossa se voitti pronssiottelussa Myanmarin maalein 0–4.
Kim johdatti myös Pohjois-Korean vuoden 2010 MM-kisoihin, jossa maa pelasi edellisen kerran vuoden 1966 MM-kisoissa.
Joutsenlampi

Baletin juoni

Joutsenlampi kertoo Siegfried-nimisestä prinssistä ja joutseniksi taiotuista neidoista. Ilkeä velho von Rothbart on noitunut neidot joutseniksi, ja he saavat ihmismuotonsa takaisin vain öisin. Taika raukeaa, jos joku lupaa rakastaa neitoa ikuisesti. 
Baletti alkaa prinssi Siegfriedin viettäessä syntymäpäiviään. Prinssin äiti ilmoittaa, että hänen on aika mennä naimisiin, ja puoliso on valittava seuraavana päivänä vietettävissä tanssiaisissa. Siegfried ei ole asiasta innoissaan. Illan tullen hän näkee joutsenparven lentävän taivaalla, ja lammen rannalle mennessään hän löytää joutsenet vedestä. Siegfriedin hämmästykseksi joutsenet muuttuvat kauniiksi neidoiksi, ja hän rakastuu saman tien parvea johtavaan Odetteen. Odette kertoo prinssille taiasta, ja prinssi lupaa pelastaa hänet. Pienet joutsenet tanssivat lumoavan tanssinsa suuren rakkauden kunniaksi.
Seuraavana päivänä vietetään tanssiaisia. Yllättäen paikalle saapuu valepukuinen velho von Rothbart ja hänen tyttärensä Odile, joka näyttää aivan prinssin tapaamalta Odetelta. Prinssi ei huomaa huijausta ja kosii Odilea. Prinssin kosittua huijaus paljastuu ja prinssi syöksyy etsimään Odettea. Hän löytää Odeten ja anoo tältä anteeksiantoa. Odette antaa prinssille anteeksi, mutta kertoo, että hänen itsensä on kuoltava. Velho von Rothbartin saapuessa lammelle Odette heittäytyy veteen ja prinssi seuraa häntä kuolemaan. Tämä rakkaudenosoitus tappaa velhon. Baletista on tehty myös versioita, joissa on onnellinen loppu. Eräs tunnetuimpia tällaisia lienee venäläisen koreografin Alla Šeleštin Suomen Kansallisoopperalle ohjaama versio, jonka Odette-Odilena nähtiin mm. bulgarialainen Vera Kirova.
Hjalmar Palmu

Hjalmar Palmu (3. kesäkuuta 1891 Luumäki – 26. syyskuuta 1956) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueen johtajana Valkoisessa Armeijassa.

Perhe ja koulutus

Palmun vanhemmat olivat räätäli Matti Palmu ja Liisa Huomo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Vappu Jantusen kanssa, joka kuoli vuonna 1935 ja avioitui toistamiseen vuonna 1939 Elina Edit Rautavan kanssa. Palmu kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1926 ja Rannikkopuolustuksen miinakurssin vuonna 1929.

Jääkärikausi

Palmu työskenteli autonkuljettajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 21. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 18. huhtikuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin 3. komppaniaan 30. heinäkuuta 1916 alkaen, josta hänet siirrettiin takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 23. heinäkuuta 1917. Täydennysjoukosta hänet palautettiin takaisin pataljoonaan 17. elokuuta 1917 ja hänet sijoitettiin tällä kertaa 4. komppaniaan. Palmu osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella.

Suomen sisällissota

Palmu astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella sekä Viipurin ympäristössä.

Sisällissodan jälkeinen aika

Palmu palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Hänet siirrettiin 22. tammikuuta 1919 alkaen Terijoen rajavartiopataljoonaan. Armeijasta hän erosi 28. kesäkuuta 1919 ja siirtyi viljelemään omistamaansa tilaa. Tilanhoidon hän jätti 11. toukokuuta 1921, jolloin hän siirtyi vartijaksi Viipurin lääninvankilaan, jossa hän työskenteli 1. heinäkuuta 1924 saakka. Takaisin armeijaan Palmu palasi, kun hän kirjautui 20. tammikuuta 1925 oppilaaksi Rannikkotykistön kapitulanttikouluun. Opintojen päätyttyä hänet määrättiin 20. joulukuuta 1925 alkaen vääpeliksi Rannikkotykistörykmentti I:een, jossa hänet kiinnitettiin 31. tammikuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi rykmentin toimituskomppaniaan. Rannikkotykistöstä Palmu siirtyi Rannikkolaivaston palvelukseen erikoismestarin vakanssilla 1. lokakuuta 1932 alkaen ja määrättiin palvelukseen tykkivene Uusimaan tykkimestariksi. Tykkiveneeltä hänet siirrettiin 31. syyskuuta 1933 Rannikkotykistörykmentti 3:een ja edelleen 31. lokakuuta 1933 alkaen miinamestariksi Rannikkotykistörykmentti l:n toimituskomppaniaan. Armeijasta Palmu erosi sairauden vuoksi 30. kesäkuuta 1938.
Ruohikkolivertäjä

Levinneisyys

Ruohikkolivertäjää tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on runsastuva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
James W. Redmond

James William Forbes Redmond (s. 24. marraskuuta 1971 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan mm. televisiosarjoista Sairaalaelämää, Hollyoaks ja Kymppikerho.
Pokémon Ranger: Shadows of Almia

Pelaaminen

Peli sijoittuu nimensäkin mukaan Almia-alueelle, jossa pelaajan (joka siis on Pokémon Ranger) täytyy suojella aluetta ilkeältä Dim Sun -ryhmältä. Yksi pelaajan tavoitteista on myös tulla parhaaksi Rangeriksi.
Areios

Areios (256–336) oli Aleksandrian presbyteeri. Hän aiheutti ensimmäisen vakavan areiolaiseksi riidaksi kutsutun oppiriidan kristillisessä kirkossa. Hänen mukaansa Kristuksessa ihmiseksi tullut Sana (logos) on eri olemusta kuin Isä. Sana ei ole iankaikkinen, vaan luotu ja oli myös aika, jolloin häntä ei ollut.

Elämä

Areios oli käynyt teologiset opintonsa Antiokiassa. Myöhemmin hänestä tuli pappi Aleksandriassa. 
Aleksandriassa ollessaan Areios esitti teologisia näkemyksiään, jotka saivat kannatusta loogisuudellaan. Kaupungin piispa Aleksander Aleksandrialainen varoitti Areiosta, että tämä oli poikkeamassa oikeasta uskosta, jolloin Areios syytti Aleksanderia vääräuskoiseksi. Vastalauseeksi Aleksander kokosi piispankokouksen vuonna 320, jossa Areios kannattajineen tuomittiin harhaoppisiksi ja he joutuivat kirkon ulkopuolelle.
Areios siirtyi Antiokiaan, jossa hän sai jalansijaa. Uusi teologia alkoi jakaa kristikuntaa kahtia. Keisari Konstantinus Suuri halusi tehdä sovun ja määräsi Nikean kirkolliskokouksen kutsuttavaksi koolle 325. Kirkolliskokous julisti areiolaisuuden harhaopiksi, mikä ei kuitenkaan vähentänyt areiolaisuuden kannatusta.
Konstantinus Suuri määräsi muutamia vuosia kokouksen jälkeen, että areiolaiset on otettava takaisin kirkon yhteyteen. Vuonna 336 Konstantinopolissa oli määrä järjestää kokous Areioksen anateeman purkamisesta, mutta Areios kuoli päivä ennen kokouksen alkua sisäiseen verenvuotoon.
Gorbatšovin ajan Neuvostoliiton kansallisuuskiistat

Gorbatšovin ajan Neuvostoliitossa puhkesi monia kansallisuuskiistoja maan puoliksi vapautuneen poliittisen ilmapiirin takia. Eri etnisyyksien välillä oli taisteluja, ja toiset vaativat eroa Neuvostoliitosta. Ne veivät lopulta Neuvostoliiton hajoamiseen.
Ensimmäiset julkisuuteen tulleet yhteenotot tapahtuivat Kazakstanissa joulukuussa 1986 paikallisten venäläisten ja kazakkien välillä. Baltian maat Liettua, Latvia ja Viro alkoivat kapinoida 1986–1987. Vuonna 1988 Virossa oli laulava vallankumous, Liettuassa kirjailijoiden ja älykköjen kansallismielinen Sąjūdis-liike ja Latviassa perustettiin neuvostovastainen Kansanrintama.
Tammikuussa 1988 Nagorno-Karabahissa eli Vuoristo-Karabahissa islamilaiseen Azerbaidžaniin kuuluvalla kristityllä armenialaisten asuma-alueella armenialaiset aloittivat väkivaltaisuuksia azereita kohtaan, jonka azerit kostivat murhaamalla armenialaisia azerikaupungissa Sumqayıtissa. Tästä syttyi sota armenialaisten ja azerien välille. Neuvostojohto salaili yhteenottoja.
Vuonna 1989 hallituksen joukot surmasivat Tbilisissä 20 mielenosoittajaa.
Syyskuussa 1991 kansankongressi äänesti Neuvostoliiton purkamisesta. Joulukuussa Venäjä, Valkovenäjä ja Ukraina sopivat perustavansa uuden liiton, Itsenäisten valtioiden yhteisön. Siihen liittyivät useimmat entiset neuvostotasavallat Baltian maita lukuun ottamatta.
Franz Anton Mesmer

Franz Anton Mesmer (23. toukokuuta 1734 – 5. maaliskuuta 1815 Meersburg) oli saksalainen lääkäri ja tähtitieteen harrastaja.

Elämäkerta

Mesmer opiskeli Dillingenin jesuiittayliopistossa sekä Ingolstadtin yliopistossa, jossa hänet ilmeisesti promovoitiin filosofian tohtoriksi. Alun perin kirkonmiehen uralle aikonut Mesmer aloitti kuitenkin vuonna 1759 lääketieteen opiskelun Wienin yliopistossa. Siellä hän saavutti lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1766 julkaistuaan väitöskirjan De planetarum influxu in corpus humanum (Kiertotähtien vaikutuksesta ihmisruumiiseen). 
Mesmer tunnetaan etenkin kehittämästään animaalisen magnetismin teoriasta eli mesmerismistä. Hän selosti teoriaansa useissa kirjoituksissa, joita hän lähetti vuonna 1775 moniin eurooppalaisiin yliopistoihin. Hän esitteli myös parannustaitojaan useilla matkoillaan Etelä-Saksassa. Muut tutkijat torjuivat Mesmerin teorian kuitenkin jo hänen elinaikanaan. Vuonna 1814 Mesmer julkaisi pääteoksensa Mesmerismus oder das System der Wechselwirkung. Mesmer kuoli 1815 Meersburgissa.
Kiinnostus animaaliseen magnetismiin kuitenkin säilyi, ja 1800-luvun puolivälissä James Braid kehitti sen pohjalta hypnoosin.
Pikiöljy

Pikiöljy on tislettä, jota syntyy männyn tervanpolton yhteydessä kun siitä jatkojalostetaan pikeä. Pikiöljy on väriltään mustaa, joskin tarkempi tarkastelu ohuena kerroksena esimerkiksi lasipurkissa näyttää tarkan värin olevan tummanruskeaa ja hieman öljymäistä sen sisältämien eteeristen öljyjen vuoksi. Pikiöljy herkistää ultraviolettisäteilylle, ja siinä on PAH -aineita (polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä), joita sattaa olla jopa enemmän kuin tupakassa, eli kysymys ei ole mistään terveystuotteesta.

Käyttö

Pikiöljyä on perinteisesti käytetty joko sellaisenaan tai muihin öljyihin tai rasvoihin sekoitettuna hyttyskarkotteena ihmisille, yskänlääkkeenä sekä haavojen ja rohtumien puhdistukseen ja hoitoon. Vielä nykyään pikiöljyä käytetään hevosten kavioiden suojaineena, mutta myös muiden eläinten hyttyskarkotteeksi, kesäihottuman hoitoon ja haavojen puhdistukseen ja peittämiseen.
Viktor Zebor Bremer

Viktor Zebor Bremer, vuorineuvos ja tuomari (s. 30.3.1804 Teijo – k. 19.1.1869 Mietoinen) oli isänsä Robert Bremerin lailla aktiivisesti mukana Suomen ruukkitoiminnassa. Hänen äitinsä oli Birgitta (Brita) Katarina Hellberger (19.9.1777 Ruotsi – 2.5.1855 Kirjakkala). Viktor Bremer vuokrasi isoisänsä Josef Bremerin aikanaan omistamaa Teijon tehdasta ja oli sittemmin sekä Teijon että Mathildedalin ruukkien omistaja. Hän tuli ylioppilaaksi 1820 Turussa. 
Vuosina 1844–1858 Viktor Bremer nosti Teijon ruukin uuteen kukoistukseen. Hän rakennutti työväenasuntoja, hiiliuuneja, pasutusuunin, kupoliuunin, myllyn, ryynilaitoksen ja huonoja kulkuyhteyksiä parantaakseen Strömman kanavan. Viktor Bremer teki vararikon vuonna 1858 ja asui sittemmin Mietoisten Tuokilassa.

Perhe

Viktor Bremerin 1. puoliso oli 1835–1849 arkkitehti Charles Bassin￼￼ ja Helena Christina Wetterbrunin tytär, Agnes Charlotta Bassi (27.10.1816 Turku – 30.4.1849 Perniö) ja 2. puoliso vuodesta 1850 paroni Berndt Otto Rehbinderin ja vapaaherratar Ulrica Jacobina (Jacquette) af Forsellesin tytär, vapaaherratar Ottiliana Mathilda Rehbinder (31.5.1825 Pernaja Sarvilahti – 18.12.1900 Piikkiö). Jälkimmäinen vaimo on antanut nimensä Mathildedalin ruukille.  
Ensimmäisestä avioliitosta syntyivät ruotsinkielen opettaja ja lehtimies Karl Viktor Bremer (10.7.1836 Lohja – 13.11.1884 Helsinki), kenraalimajuri Eugène Robert Bremer (27.7.1837 Turku – 15.8.1914 Turku), Ida Charlotta Bremer (29.3.1839 Lohja – 18.5.1918 Vehmaa), joka avioitui 1860 äitipuolensa veljen vapaaherra, tilanomistaja Sten Otto Rehbinderin (1826–1899) kanssa sekä Hugo Raymund Bremer (27.3.1840 Lohja – 4.7.1920 Helsinki) ja Matilda Sofia Bremer (1847–1853). 
Toisesta avioliitosta syntyivät agronomi ja valtiopäivämies  Uno Otto Bremer, 1906 lähtien Honka (19.6.1858 Perniö – 18.6.1936 Turku) sekä Otto Wladimir Bremer (1853–1854) ja Harald Constantin Bremer (1854–1859).
Dzmitryi Baha

Dzmitryi Anatolevitš Baha (valkoven. Дзмітрый Анатолевіч Бага, ven. Дмитрий Анатольевич Бага, Dmitri Anatoljevitš Baga; s. 4. tammikuuta 1990 Minsk Valko-Venäjän SNT Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Atromitosta ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vuosina 2009-2015 eli yhteensä seitsemän kertaa Dzmitryi Baha on ollut voittamassa maansa pääsarjan mestaruutta ja vuonna 2010 myös cupmestaruutta.
Alan Partridge

Henkilöhistoria

Alan Gordon Partridge syntyi 2. huhtikuuta 1954 Norwichissa, Englannissa. Hänen uransa radiossa alkoi sairaalan keskusradion DJ:nä. Radio Norwich palkkasi Partridgen urheilureportterikseen, ja 1988 Partridge valittiin aseman "vuoden urheilureportteriksi". Ajan mittaan miehen tie johti ensimmäiseen televisiosarjaan, BBC:n ajankohtaissatiiriin The Day Today (1994), jossa hän selosti sellaisia tapahtumia kuin Ranskan ympäriajo: "...muistuttaa hullulla tavalla karjaa - mutta karjaa jolla on polkupyörät."

Nousu, uho ja tuho

Partridgen uran tähänastinen huippu oli kun hänen juontamansa keskusteluohjelma Knowing Me, Knowing You with Alan Partridge siirtyi radiosta televisioon 1994. Sarja loppui kuitenkin traagisella tavalla yhden sen vieraan kuolemaan. Kun keskusteluohjelma päättyi, Partridge pystyi jo aavistamaan: "En koskaan enää keskustele!" Partridgen comeback-yrityksiä seurattiin dokumentaarisessa televisiosarjassa I'm Alan Partridge (1997). Yleisradio on esittänyt Partridgen sarjoja nimellä Kukkona tunkiolla.
Partridgen konservatiivinen elämäntyyli joutui koetukselle hänen hävittyä televisioruudusta. Kun BBC:ltä ei herunut toista sarjaa, olivat taloudelliset uhraukset välttämättömiä. Partridge joutui erottamaan Peartree Productions -tuotantoyhtiönsä henkilökunnan, mutta onnistui pitämään kiinni Roveristaan. Samaan syssyyn kariutui avioliitto, ja Partridge vietti puoli vuotta motellissa. Partridge piti motellia mitä parhaimpana ratkaisuna sillä se sijaitsi tarkalleen puolivälissä reittiä Norwich-Lontoo.

Ponnahdus pintaan

I'm Alan Partridge palasi 2002 ja seurasi Toblerone-riippuvuudesta selvinnyttä Partridgea, joka markkinoi omaelämäkertaansa Bouncing Back ja juonsi yritysvideoita. "Kun palkkaatte minut, ette saa vain jotain tyyppiä halvassa puvussa, joka oli joskus telkkarissa - no, saatte, mutta saatte myös Äänen."
Omaelämäkerran ilosanoma Partridgen paluusta ei kiirinyt kirjallisuuden ystäville, vaan myymättä jääneet kirjat keitettiin selluksi. Kirjan huono menekki oli Alanista käsittämätöntä, sillä olihan "itse" Shakin' Stevens kuvaillut teosta sanoilla "lovely stuff". Parhaillaan Partridge työstää science fiction -romaania, vedenalaisesta East Angliasta kertovaa Angliageddonia.
Alan Partridgella on kaksi lasta entisen vaimonsa Carolin kanssa, poika Fernando ja tytär Denise ("Minulla on tapaamisoikeus, mutta lapset eivät halua tavata minua!"). Partridgen viimeisin tiedetty tyttöystävä on ukrainalainen Sonja, joka on häntä 14 vuotta nuorempi.