Seppo Vesterinen

Ura

Seppo Vesterisen uran nousu alkoi 1970-luvulla hänen toimiessaan Helsingin Juhlaviikkojen tuottajana. Hän toi Juhlaviikoille aikansa viimeisimpiä kansainvälisiä artisteja, kuten Frank Zappan, Weather Reportin ja Andrej Wajdan Hamletin. Vuonna 1974 hän järjesti omana ideanaan ensimmäisen kerran Kaivopuiston konsertit, jotka aloittivat edelleen jatkuvan Helsingin puistokonserttiperinteen.
Syksyllä 1980 hän ryhtyi uudelleen toista kertaa perustetun glam rockia, hard rockia ja glam punkia soittavan Hanoi Rocksin manageriksi. Englannin työparikseen hän otti Richard Bishopin, jonka kanssa perusti levy-yhtiön Lick. Vesterinen näki heti ennakkoluulottomasti erilaisen ja erityylisen yhtyeen mahdollisuuden kansainväliseen menestykseen. Vesterinen oli mukana kaikilla Hanoi Rocksin kiertueilla ja teki työtä ankarasti sen eteen, että yhtye tulisi yhä tunnetummaksi ja tunnetummaksi maailmalla. Hänestä tuli yhtyeen isähahmo. Hanoi Rocks kuitenkin hajosi kesäkuussa 1985, vaikka Vesterinen oli yrittänyt kaikkensa yhtyeen kasassa pitämiseksi. Yhtyeen välien huononnuttua erityisesti laulaja Michael Monroe arvosteli Vesteristä, mutta muuten Monroe oli aina ollut hyvissä väleissä tämän kanssa. Seppo Vesterinen on edelleen erittäin hyvissä väleissä kitaristi Andy McCoyn kanssa. Samoin kitaristi Nasty Suicide ja basisti Sam Yaffa ovat aina olleet tyytyväisiä pääpiirteissään Seppo Vesterisen toimintaan. 1980-luvulla Vesterinen toimi myös Sielun Veljet -yhtyeen managerina.
1990-luvulla Vesterinen kiinnostui erilaisista teatteriproduktioista. 1993-1995 Vesterinen toimi ensimmäisen Teatterikorkeakoulun esittävän taiteen tuottajakoulutuksen kurssinjohtajana. Kun Kaapelitehdas vakiintui taiteen käyttöön, "Merikaapelihallia" alettiin käyttää näyttämönä, jonka ensimmäisistä suurtuotannoista Seppo Vesterinen kutsuttiin vastaamaan. Näitä suurtuotantoja olivat teatterikorkeakoulujen yhteistyöprojekti West Side Story ja Kari Heiskasen Drive or Die. Seuraavaksi Vesterinen pyydettiin toteuttamaan Esa-Pekka Salosen johdolla uudistettuja Helsingin Juhlaviikkoja. Tällöin hän toi Peter Sellersin oopperan Juhlaviikoille. Samoin myöhemmin hän koulutti Teatterikorkekoulun kulttuurituottajia ja projektinjohtajia. Kaiken tämän jälkeen Vesterinen vetäytyi Mustion maaseudun rauhaan ja alkoi kasvattaa kasveja kaksi vuotta, kunnes hinkui takaisin musiikki- ja rockmaailmaan. Helsingin kulttuurivuoden 2000 ohjelmistoon Vesterinen toteutti Töölönlahden näyttävät ja mieleenpainuvat taidepuutarhat.
Teatterimaailman jälkeen hän aloitti kesästä 1999 lähtien yhteistoiminnan HIM:in kanssa. Vesterinen oli toteuttamassa juuri tuona kesänä HIM:in Saksan läpimurtoa. Samoin vuodesta 2003 lähtien hän on toiminut The Rasmuksen managerina. Hän on sanonut nykyajan suomalaisyhtyeiden olevan ammattimaisempia ja yritysmäisempiä kuin 1980-luvun. Hänen mukaansa 1980-luvun yhtyeet ja varsinkin Hanoi Rocks yrittivät elää täysillä itsetuhoista rock and roll -elämää ja -unelmaa, vailla varsinaista markkinasuunnitelmaa. Tämä tosin johtui siitä, että Vesterisen luotsaama Hanoi Rocks oli ensimmäinen kansainvälisesti menestynyt suomalaisyhtye, eikä ennakkotapauksia ollut.
Seppo Vesterinen on valittu Industry Awards -gaalassa Vuoden manageriksi vuosina 2003 ja 2006. Vuonna 2005 hän sai 8000 euron arvoisen Helsingin kaupungin kulttuuripalkinnon.
Vesterinen lukee sopimukset tarkasti, ennen kuin laittaa nimen alle. Tästä on hyötyä maailmalla, kuulemma – Vesterisen omien sanojen mukaan.