google/wiki40b huggingface dataset:
August Johannes Zitting

August Johannes Zitting (13. joulukuuta 1860 Kuopio – 19. lokakuuta 1922 Jääski) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden asessori, kihlakunnantuomari ja senaattori.
Zittingin vanhemmat olivat lehtori, rovasti Joakim Zitting (1806–1876) ja Aurora Fredrika Maria Molander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1883. Zitting sai varatuomarin arvon 1886.
Zitting oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1890–1892, reistraattorina 1892, ylimääräisenä viskaalina 1892–1894, notaarina 1894–1899, kanneviskaalina 1899–1900 sekä 1900–1901 ja asessorina vuonna 1900. Hän oli sitten Liperin tuomiokunnan tuomarina 1901–1903 ja Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1903–1905. Tämän jälkeen Zitting oli Ilomantsin tuomiokunnan tuomarina 1907–1908 ja Jääsken tuomiokunnan tuomarina 1908–1922.
Zitting oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1899–1900 ja Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen vuonna 1908. Hän kuului myös jäsenenä useisiin komiteoihin.
Zitting oli naimisissa vuodesta 1890 Aina Selina Andersinin kanssa.
Valkoherukka

Käyttö

Valkoherukkasadosta korjataan marjat, joita käytetään useimmin mehuissa, hilloissa ja hyytelöissä. Marjat ovat makeita, punaherukkaan verrattuna valkoherukka on makeampi ja vähemmän hapan. Valkoherukoista tehdään myös viiniä, yksin tai muihin herukoihin sekoitettuna.
Anders Ångström (fyysikko)

Elämä

Ångström valmistui vuonna 1839 Uppsalan yliopistosta ja samana vuonna hänestä tuli yliopiston fysiikan dosentti. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi työskentelemään Tukholman observatorioon, jossa hän sai käytännön kokemusta tähtitieteellisestä työstä ja jo seuraavana vuonna hän johti Uppsalan tähtitieteellistä observatoriota. 
Kiinnostuttuaan maamagnetismista, hän teki useita havaintoja magneettisuuden intensiteettiä ja erantoa koskien eri puolilla Ruotsia. Ångström teki myös tutkimuksia ollessaan vuodet 1851–1853 maailmanympäripurjehduksella ruotsalaisella Eugénie-fregatilla.
Ångström seurasi Adolf Ferdinand Svanbergiä Uppsalan yliopiston fysiikan professorina. Ångström alkoi tutkia vuodesta 1861 eteenpäin spektroskopiaa ja mittasi vedyn neljän tunnetun spektriviivan tarkat aallonpituudet. Kaksi vuotta myöhemmin Ångström löysi ensimmäisenä Auringosta vetyä. Robert Thalénin ja Ångströmin vuonna 1868 laatima Auringon spektriviivojen luettelo, Recherches sur le spectre solaire, on spektroskopian perusteoksia. Luettelo sisältää tiedot yli 1200:sta spektriviivasta. Ångström huomasi metrin olevan liian suuri yksikkö ilmoittamaan spektriviivojen aallonpituuksia, joten hän päätti merkitä pituudet metrin kymmenesmiljardisosilla. Tätä mittayksikköä alettiin kutsua ångströmiksi. Ångström tutki ensimmäisenä myös revontulien spektriä vuonna 1867, ja löysi ominaisen kirkkaan viivan keltavihreällä alueella. Hän erehtyi kuitenkin luulemaan, että sama viiva olisi havaittavissa eläinratavalossa. 
Ångström kuoli vuonna 1874. Kompensaatiopyrheliometrin kehittäjä Knut Ångström oli hänen poikansa ja meteorologi Anders Ångström pojanpoikansa.
Antti Einari Halonen

Antti Einari Halonen (s. 3. marraskuuta 1945 Mikkeli) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä, kääntäjä, dramaturgi ja radiokuunnelmien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin ohjaaja 1992–1997 ja pääohjaaja 1998–2011. Pitkän uransa aikana Halonen on dramatisoinut ja ohjannut lukuisia näytelmiä, muun muassa William Shakespearen, Minna Canthin ja Arthur Millerin teoksia. Hän on ohjannut myös musikaaleja ja oopperoita, kuten Kurt Weillin ja Bertolt Brechtin Kolmen pennin oopperan ja yhteistyöohjauksia Jukka Kajavan kanssa. Lisäksi hän on käsikirjoittanut ja ohjannut radiokuunnelmia, joista tunnetuin on Mika Waltarin teokseen perustuva Sinuhe.
Halonen työskenteli Kouvolan teatterissa ohjaajana 1968–1970, freelanceohjaajana 1970–1979 ja 1984–1992 sekä Yleisradion teatteriosaston ohjaajana 1980–1983.
Halonen on saanut Pohjoismaisen kuunnelmapalkinnon 1986, valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1987 ja Eino Kalima -palkinnon 1996. Hän on näytellyt kahdessa elokuvassa, Puulinna ja Linna, joista jälkimmäisessä hän toimi myös apulaisohjaajana.
Matopeli

Matopeli on 1970-luvulla kehitetty videopelityyppi, joka tuli suosituksi matkapuhelinpelinä 1990-luvulla. Tyypillisesti peleissä ohjataan matoa, joka kuolee törmätessään itseensä tai pelikentän laitoihin. Keräämällä pelikentältä ”ruokaa” pelaaja saa pisteitä, mutta samalla mato kasvaa pituutta ja peli vaikeutuu. Madon liikevauhti saattaa myös nopeutua pisteiden karttuessa.
Ensimmäinen ideaa hyödyntänyt peli lienee Gremlin Industriesin kehittämä arcadepeli Blockade vuodelta 1976. Atari 2600:n julkaisussa 1977 yksi ensimmäisistä peleistä oli samaa ideaa käyttävä Surround.
Luultavasti ensimmäisen kotitietokoneversion teki Peter Trefonas TRS-80-tietokoneelle, ja se julkaistiin CLOAD-lehdessä vuonna 1978. Pian julkaistiin versioita myös Commodore PET ja Apple II -tietokoneille ja ohjelmoitaville taskulaskimille. Commodore VIC-20 sai oman versionsa nimeltä Worms pian tämän jälkeen.
Microsoft jakoi MS-DOSin QBASICin mukana Nibbles-peliä. Nokian matkapuhelimissa peli tunnetaan nimellä Snake ja sen suunnitteli Taneli Armanto. Ensimmäinen pelin sisältänyt Nokian puhelin oli vuonna 1997 markkinoille tullut Nokia 6110. 
Pelin seuraavassa versiossa Snake 2:ssa, kerätään pisteitä ”tavallisesta ruoasta” ja erilaisista hyönteisistä. Hyönteisen syömisestä saa sitä enemmän pisteitä, mitä nopeammin sen saa pyydystettyä.
Joissakin Nokian kännyköistä löytyy myös Snake Xenzia -niminen matopeli. Snake 3 on kolmiulotteiseksi käännetty matopeli, ja siinä on uudistuksia edeltäjäänsä. Snakes-niminen kolmiulotteinen matopeli löytyy myös joistakin Nokian Symbian-puhelimista. Peli oli alun perin tehty Nokian N-Gage-pelipuhelimelle.
Stanley Black & Decker

Pitkään mietitty fuusio

Vuoden 2010 fuusion sanottiin olleen tulosta 27 vuoden neuvotteluista. Fuusiossa Stanley Works osti Black & Deckerin osakevaihdossa. Kaupan arvo oli 3,5 miljardia dollaria. Fuusion laskettiin säästävän kustannuksia 350 miljoonaa dollaria ja vähentävän työvoiman tarvetta kymmenen prosenttia.
Korvenmäen jätteenpolttolaitos

Laitoshankkeen historia

Vuonna 2014 Lounais-Suomessa järjestettiin tarjouskilpailu yhdyskuntajäteratkaisusta, jonka voitti Ekokem. Vuoden 2014 lopussa sulkeutuva Turun jätteenpolttolaitos oli tarkoituksena korvata vuonna 2018 valmistuvalla jätevoimalalla, minkä lisäksi viidennes jätteestä oli tarkoitus hyödyntää Riihimäellä.  Ratkaisusta valitettiin markkinaoikeuteen, joka kumosi lounaisen Suomen hankintarenkaan päätöksen. Vuonna 2017 KHO palautti voimaan alkuperäisen hankintapäätöksen. Fortum (ent. Ekokem) kuitenkin kieltäytyi tekemästä sopimusta hankintarenkaan kanssa, sillä yhtiön mukaan tarjous ei ole enää voimassa. 
Elokuussa 2017 Lounais-Suomen Jätehuolto Oy päätti keskeyttää hankintarenkaan kilpailutuksen Fortumin kieltäytymisen johdosta. Loppuvuonna 2017 Lounais-Suomen Jätehuolto Oy ja Salon Kaukolämpö Oy ilmoittivat perustaneensa Lounavoima Oy:n, jonka tavoitteena on rakentaa ekovoimalaitos Salon Korvenmäkeen. Jätevoimalalle myönnettiin ympäristölupa toukokuussa 2018.

Rakennushanke

Tammikuussa 2019 Lounavoima Oy teki investointipäätöksen voimalan rakentamisesta. Hankkeen kustannukset ovat noin 112 miljoonaa euroa. Laitoksen arinakattilan ja turbiinin toimittaa Steinmüller Babcock Environment GmbH, joka oli mukana myös Tammervoiman laitoshankkeessa. Savukaasunpuhdistusjärjestelmät toimittaa Lühr Filter GmbH, jätekahmarit Konecranes Finland Oy ja muista rakennustöistä vastaa Fira Oy. 
Laitoksen maanrakennustyöt aloitettiin helmikuussa 2019, ja sen on tarkoitus olla täysin valmis kesäkuussa 2021. Laitos on mitoitettu käyttämään 120 000 tonnia jätettä vuodessa, mikä vastaa 44 MW polttoainetehoa. Laitoksen on tarkoitus tuottaa kaukolämpöä vuodessa 180-190 GWh ja sähköä 62 GWh.
Rasitusmurtuma

Rasitusmurtumat (käytetään myös nimeä marssimurtuma) ovat tyypillisiä ja yleisiä urheilijoiden ja varusmiesten vammoja. Ne syntyvät ilman tapaturmaa toistuvan urheiluharrastuksen seurauksena. Toistuva rasitus aiheuttaa luihin pieniä hiusmurtumia, jotka saattavat urheiluharrastusta jatkettaessa mennä sijoiltaan aiheuttaen todellisen murtuman. Tyypillisimmin rasitusmurtumat esiintyvät jalkaterän ja säären luissa, mutta niitä on kuvattu useimmissa ihmisen luissa.
Alkuvaiheen oireena on rasituksen aikainen kipu. Ellei liikuntaa vähennetä, rasitusmurtuma pahenee ja kipua voi esiintyä myös kävellessä ja levossa.
Tavallisesti hiusmurtuman asteelle jäänyt rasitusmurtuma paranee hyvin, n. 4–8 viikon mittaisella harjoitusohjelman keskeytyksellä eikä vaadi muuta hoitoa. Harvinaiset reiden rasitusmurtumat voivat kuitenkin aiheuttaa reisiluun pään kuolion ja tekonivelen asettamisen jo nuorella iällä. Parhaiten rasitusmurtuman voi varmistaa magneettikuvauksella, mutta se näkyy usein viiveellä myös tavallisessa röntgenkuvassa.
Maailman lastenpäivä

Maailman lastenpäivä on vuosittainen ympäri maailmaa 20. marraskuuta järjestettävä tapahtuma. Sen tarkoitus on nostaa tietoisuutta ja kerätä rahaa lasten asialle ympäri maailmaa. Kolmen viime vuoden aikana yli $50 miljoonaa on annettu avustukseksi Ronald McDonald Talot -säätiölle ja muille lasten organisaatiolle.
Päivämääräksi on valittu 20. marraskuuta, koska tuona päivänä vuonna 1959 YK hyväksyi lapsen oikeuksien julistuksen ja päivälleen 30 vuotta myöhemmin 1989 lapsen oikeuksien sopimuksen.
Brita Klemetintytär

Brita Klemetintytär (1621 – 1700, Tornio), oli suomalainen postimestari. Hänen uransa sijoittui entisen sukukeskeisen ja uuden ammattikuntapohjaisen virkamiesjärjestelmän taitekohtaan.

Elämäkerta

Brita Klemetintytär oli valtiopäivämies ja postimestari Clemet Öndassonin tytär. Hän oli naimisissa tullimiehen ja myöhemmin postimestari Per Olofsson Näbbin kanssa, joka hukkui laivan haaksirikossa vuonna 1671. Miehensä kuoleman jälkeen Brita Klemetintytär toimi tämän seuraajana Tornion postimestarina vuodet 1672–1700.
Emmanuel Le Roy Ladurie

Elämäkerta

Emmanuel Le Roy Ladurien isä oli sosiaalisia katolisia edustanut Marsalkka Pétainin maatalousministeri ja myöhempi vastarintaliikkeen jäsen Jacques Le Roy Ladurie. Emmanuel on opiskellut loppututkinnon pariisilaisessa eliittikoulussa École normal supérieuressa ja sai päästödiplomin vuonna 1948. Vuosina 1955–1957 hän toimi lukion opettajana ja sen jälkeen CNRS-tutkimuslaitoksessa ja Montpellier’n yliopiston filosofisen tiedekunnan assistenttina. Montpellier’n kaudella hän antautui syvällisemmin tutkimustyölle ja jatkoi sitä toimiessaan yliassistenttina École des hautes études en sciences sociales (EHESS) -tutkimusinstituutissa. 
Hän väitteli tohtoriksi historiassa teoksella Les Paysans de Languedoc (1966) ja julkaisi sen jälkeen maailmanmainetta saavuttaneen teoksensa Montaillou – ranskalainen kylä 1294–1347 (Montaillou, village occitan). Vuosina 1973–1999 hän hoiti Collège de Francen nykyajan kulttuurihistorian professuuria. Hän toimi 1987–1994 Ranskan kansalliskirjaston pääjohtajana. Tässä tehtävässä hän osallistui keskeisesti uuden kansalliskirjaston rakentamiseen.
Le Roy Lauderie on yksi tuotteliaimmista nykyhistorioitsijoita, mutta hän on paljossa kiitollinen merkittävälle annalistisen koulukunnan jäsenelle ja tukijalleen Fernand Braudelille. Le Roy Lauderie osallistui 1970-luvun alussa vaikuttaneen Nouvelle histoire -ryhmän toimintaan. Hän on myös yksi mikrohistoriallisen tutkimusmenetelmän pioneereista. Hänen tunnetuin teoksensa Montailloun kylän tapahtumista perustuu inkvisiittori Jacques Fournierin muistiinpanoihin ja pyrkii rakentamaan kokonaisuuden pienen Languedocin maakunnassa sijaitsevan kylän elämästä kataarien vaikutuskaudella. Hän on myös saanut mainetta antropologisen historian alueella, mikä on ollut mahdollista kun hän on tarkastellut ihmisiä menneisyydessä yhteydessä ympäristöönsä.
Le Roy Ladurie oli nuoruudessaan Ranskan kommunistisen puolueen jäsen, mutta suhde päättyi vuonna 1956, kun Neuvostoliitto osallistui Unkarin kansannousun tukahduttamiseen. Tuotannossaan hän on eritellyt totalitarismia ja siihen sitoutumista teoksissa Les grands procès politiques ou la pédagogie infernale (2002) ja Ouverture, société, pouvoir : de l’Édit de Nantes à la chute du communisme. Jälkimmäinen teos ilmestyi yhteistyönä Guillaume Bourgeoisin kanssa vuonna 2004. 
Tutkijana Le Roy Lauderie on ollut kiinnostunut myös paikallis- ja aluehistoriasta. Tästä todistaa teos Histoire de France des régions (2004). Hän on toiminut aktiivisesti Arkeia-nimisen Lounais-Ranskan alueen historiaa käsittelevän lehden kirjoittajana. 
Hän on myös ilmastohistorian tutkimuksen pioneeri.
Supernatural (1. tuotantokausi)

Kirjoitus

Ensimmäisen kauden mytologia keskittyy pääasiassa Samin ja Dean etsiessä kadonnutta isäänsä. Sarjan luoja, Eric Kripke yhteenveti sarjan "löydä isä", jota hän piti "helppona", "tunteellisena" ja "puhtaana". Kripke piti kuitenkin jaksoja, joissa oli itsenäinen tarina ja jotka ratkesivat jakson lopussa, olevan "hitti ja huti". Koska ensimmäiset kymmenen jaksoa sisälsivät myös itsenäisen tarinan, sarjan mytologia alkaa vasta yhdennentoista jakson (Variksenpelätin) kohdalla. Jaksossa esitellään Meg Masters -niminen demoni, jota sarjan tuottajana, Kim Mannersin mukaan "tarvittiin epätoivoisesti".
Vaikka Winchestereiden "viikon vihollinen" perustuikin usein urbaanilegendaan, kirjoittajat lisäsivät omaa tuotostaan joka jaksoon. Esimerkiksi, Kripke yhdisti tunnetun urbaanilegendan katoavasta liftarista meksikolaiseen legendaan La Lloronasta antaakseen hengelle suuremman motivaation sekä leiman pilottijaksoon. Jaksossa Koukkumies, lainattiin kolmea tai neljää elementtiä useasta eri "Koukkumiehen legendasta". Hahmo on mielisairaalasta paennut potilas perinteisessä myytissä, mutta sarjan käsikirjoittajat päättivät sarjan tarkoitukseen tehdä tästä koukkukätisen murhaajan aaveen. Kripke ja tuottaja John Shiban päättivät myös perustaa Supernaturalissa nähtävät vampyyrit alkuperäisiin legendoihin, eivätkä moderneihin tulkintoihin; vampyyreille annettiin piilotettavat torahampaat sekä krusifiksin ja auringonvalon tehoamattomuus.

Vaikutteet

Yliluonnollisuuksien ja urbaanilegendojen inspiroidessa useita sarjan jaksoja, osa sarjan tarinoista sai vaikutteensa populäärikulttuurista. Wendigon esiintyminen jaksossa "Wendigo", tuli hahmosta Alphex Twin -yhtyeen kappaleen "Come to Daddy" musiikkivideosta. Ihmispiirteet lisättiin wendigon ihmisalkuperän vuoksi ja hahmolle annettiin kyky imitoida ihmisääniä sen karmivuuden vuoksi. Kripke ei kuitenkaan ollut tyytyväinen hahmon lopulliseen ulkomuotoon, verraten sitä Klonkun pitkäksi, pelottavaksi serkuksi. Tämän vuoksi olentoa ei nähty kokonaisuudessaan jakson aikana. Hahmonvaihtaja jaksossa "Paholaisen nahoissa", Kripke päätti perustaa muodonmuutoksen Ihmissusi Lontoossa-kauhuelokuvaan, käyttäen proteeseja ja meikkiä eikä tietokoneanimaatiota. Ring-elokuvan Samara antoi taas vaikutteita jakson "Verinen Mary" hahmoon, vaikka Kripke rinnastikin yhdennäköisyyden enneminkin hahmojen samankaltaiseen ulkonäköön ja nopeaan liikkuvuuteen.
Attikalainen kalenteri

Historia

Attikalainen kalenteri perustettiin osana Solonin lakeja. Myöhemmin uhrikalenteri julkaistiin Kuninkaallisella stoalla (Stoa basileios) Agoralla, missä se oli kirjoitettuna suureen piirtokirjoitukseen. Kalenteri oli läheistä sukua joonialaisten kaupunkien kalenterille, mutta kuitenkin poikkesi niistä monilta osin.
Uskonnollisen juhlakalenterin lisäksi ateenalaisilla oli käytössä myös toinen kalenteri, Ateenan demokratian käyttämä hallintokalenteri, joka jakautui kymmeneen prytaneiaan eli yhteen kullekin kymmenestä fylestä. Sen mukaan järjestettiin bulen eli neuvoston ja ekklesian eli kansankokouksen toiminta. Maanviljelyssä käytetiin lisäksi omaa maanviljelyskalenteria, joka hyödynsi tähtien nousu- ja laskuaikoja vuodenaikojen määrittämiseen.
Ateenalaiset ottivat juliaanisen kalenterin käyttöön todennäköisesti keisari Hadrianuksen aikana 100-luvulla jaa. Näin kuuvuoteen perustuva kalenteri korvautui aurinkovuoteen perustuvalla kalenterilla. Samalla vuoden alku siirrettiin syyspäiväntasaukseen.
Kalevan kisat 2008

Kalevan kisat 2008 järjestettiin Tampereella 24.–27. heinäkuuta. Paikkana oli Ratinan stadion. Katsojia kisoissa kävi yhteensä 27 000.
Eileen Ford

Eileen Ford (25. maaliskuuta 1922 – 9. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen Ford-mallitoimiston perustaja. 
Eileen Ford perusti toimiston toisen maailmansodan jälkeen yhdessä miehensä Jerry Fordin kanssa. Jo 1940-luvun loppuun mennessä Ford Models -toimisto oli kasvanut yhdeksi Yhdysvaltojen suurimmista. Parhaimmillaan 1960-luvulla Fordille työskenteli lähes 250 mallia, ja toimiston markkinaosuuden mallivälityksessä arveltiin olleen 70 prosenttia New Yorkissa ja 30 prosenttia maailmanlaajuisesti.
Ford nykyaikaisti mallialaa, ja hänen ansiostaan alalle syntyi supertähtiä. Hänen toimistostaan lähtivät uralle muiden muassa Candice Bergen, Lauren Hutton ja Jane Fonda.
Eileen Ford etsi uusia malleja ympäri maailmaa myös kilpailujen kautta. Tutustuttuaan Jane ja Aatos Erkkoon hän kävi Suomessa tuomaroimassa Me Naiset -lehden valokuvamallikilpailuja. Ensimmäisen vuonna 1962 järjestetyn kilpailun kautta pääsi Fordin toimiston malliksi kauhavalainen Hellevi Keko.
Ford oli äitinsä puolelta suomalaista Laineen sukua: isoisä oli lähtenyt jostakin Suomen rannikkokaupungista Amerikkaan purjeentekoa oppimaan ja nainut siellä irlantilaissukuisen tytön.
Eileen Ford kuoli 92-vuotiaana 9. heinäkuuta 2014.
Janne Tuohino

Ura

Tuohino osallistui ensimmäiseen kilpailuusa kotikuntansa Kiimingin Rallisprintissä 1993 Ford Escort RS 2000 -autolla. Vuonna 1995 Tuohino osallistui nuorten SM-sarjaan ja samana vuonna hänet valittiin AKK:n nuorten rallivalmennusryhmään. Vuonna 1999 Tuohino voitti N-ryhmän ja vuonna 2001 A-ryhmän suomenmestaruuden. Vuonna 2002 hän osallistui junioreiden SM-sarjaan ja saavutti heti ensimmäisellä kaudellaan kolmannen sijan. Samana kautena Tuohino ajoi ensimmäistä kertaa yksityistallin Ford Focuksella. Vuonna 2004 Tuohino saavutti Suomen MM-rallin viidennen sijan ja seuraavalla kaudella hän pääsi Škodan tehdastallin kuljettajaksi. 
Kaudella 2008 Tuohino ajaa rallin SM-sarjaa. Tähän mennessä hän on voittanut sarjan kolmesta osakilpailusta yhden ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Kaudella 2011-2012 hän ajoi SM-rallia. Hän ajoi kolme ensimmäistä kisaa Ford Fiesta S2000 autolla. Kaudella 2012-2013 hän ei aja mitään ralli-sarjaa. Hän asuu tällä hetkellä Arabiemiraateissa ja ajaa motocrossia. Vuonna 2014 Janne palasi auton rattiin kolmen vuoden tauon jälkeen menestyksekkäästi. Hän voitti Arctic Lapland Rallyn Ford Fiesta R5:sella, kartanlukijanaan Markku Tuohino. Tuohino ajoi myös omien sanojensa mukaan harrastusmielessä vuoden 2016 Neste Rallissa Qatarista vuokratulla Ford Fiesta R5. Loppusijoitus oli yleiskilpailun 25. sija ja WRC2:n 11. 
Tuohino palaa MM-ralleihin ajamalla kartanlukija Mikko Markkulan kanssa JanPro Racingin nimissä Ruotsin rallin 2019 Ford Fiesta RS WRC-autolla, jota hän sen jälkeen alkaa vuokrata halukkaille rallikilpailuihin. 
Siviilitöinään Tuohino pyörittää rakennusliikettä Kiimingissä.
Ilmavalvonta-asema

Suomen talvisodassa

Suomen talvisodan aikaan ilmavalvonta-asemalla oli yleensä yksi tai kaksi lottaa kahden tunnin valvontavuoroissa. Tavallisimmat ilmavalvonta-asemat oli perustettu kirkontorneihin, kellotapuleihin, tehtaiden katoille. Yksi kuuluisimmista ilmavalvonta-asemista oli Lahden kaupungintalon tornissa, joka menetettiin tammikuun 1940 pommituksessa. Sen jälkeen havaintopaikka siirrettiin urheilukentän katolle ja lopuksi hyppyrimäelle.
Kullakin ilmavalvonta-asemalla oli nelinumeroinen peiteluku, jonka perusteella ne erotettiin toisistaan sijaintipaikkaa paljastamatta. Näillä tiedoilla asemien sotapäiväkirjat on edelleen jäljitettävissä sota-arkistosta.
Salibandyliigan kausi 2008–2009

Kausi 2008–2009 oli salibandyliigan 23. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti SSV Uusina joukkueina edelliskauteen verrattuna aloittivat I-divisioonasta nousseet Nokian KrP ja FBT Pori.

SSV – Trackers

SSV välieriin otteluvoitoin 3–0

TPS – Josba

Josba välieriin otteluvoitoin 3–0

Oilers – Erä

Erä välieriin otteluvoitoin 3–0

SPV – Classic

SPV välieriin otteluvoitoin 3–0

SSV – Josba

SSV finaaliin otteluvoitoin 3 - 0. Josba pronssiotteluun.

SPV – Erä

Erä finaaliin otteluvoitoin 3 - 2. SPV pronssiotteluun.

Finaalit: SSV – Erä

SSV Suomen Mestari otteluvoitoin 3–0.

Media

Salibandya pystyi seuraamaan suorana urheilukanavalta joka keskiviikko. Lisäksi urheilukanava näytti suorana miesten Suomen Cupin finaalin.
Saunalammi (Hämeenlinna, Parraskoski)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,6 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94 metriä mpy.
Seitsemän huippua

Seitsemän huippua (engl. Seven Summits) ovat korkeimmat vuoret maapallon seitsemällä mantereella. Niiden kaikkien valloitusta on pidetty haasteena vuorikiipeilyn harrastajien keskuudessa. Ensimmäinen kaikki huiput valloittanut ihminen oli Richard Bass vuonna 1985 ja hänen jälkeensä samaan on pystynyt vain 350 vuorikiipeilijää ympäri maailman. Bassin jälkeen seitsemän huippua kiipesi vuorikiipeilijä Reinhold Messner, jonka mielestä Australian maanosan korkein vuori ei ole Bassin kiipeämä Mount Kosciuszko vaan Papuan saarella sijaitseva Carstenszin pyramidi. Nykyään seitsemän huipun valloittamiseen hyväksytään kumpi tahansa yllä mainituista vuorista. Listoja kutsutaan kiipeilijöiden nimillä Bass- ja Messner-listoiksi.
Luettelon vuorista on pientä erimielisyyttä. Bassin luettelon mukaan Australian vuori on Mount Kosciuszko, joka on Australian mannermaan korkein vuori; Uuden-Guinean Puncak Jaya on puolestaan Oseanian korkein vuori. Lisäksi on kiistelty, onko Kaukasuksen Elbrus-vuori Euroopan puolella vai ei; mikäli ei, Mont Blanc on Euroopan korkein vuori. Muut vuoret ovat Mount Everest (Aasia), Kilimanjaro (Afrikka), Denali (Pohjois-Amerikka), Aconcagua (Etelä-Amerikka) ja Vinsonin massiivi (Etelämanner).
Ensimmäisenä suomalaisena seitsemän huippua saavutti Atte Miettinen 22. kesäkuuta 2012.