google/wiki40b huggingface dataset:
Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutant Melee

Pelaaminen

TMNT: Mutant Melee ei ole tyypillinen yksi vastaan yksi -tappelupeli vaan toimii laajalla areenalla, jossa on mahdollisuus pelata yksi vastaan yksi -tyylin lisäksi kaikki neljä hahmoa keskenään.
Yksinpelin seikkailumuodossa pelaajan on tarkoitus pelata yhdellä kymmenestä pelattavasta hahmosta noin 15-20 kenttää läpi riippuen hahmosta, joissa on tappeluiden lisäksi on muun muassa pommien väistämiseen perustuvia tasoja. Suorittamalla yhden hahmon kentät läpi, pelaaja saa käyttöönsä sitä mukaa lukittuja hahmoja.
Moninpelissä on myös käytössä kaikki kymmenen pelattavissa olevaa hahmoa ja 12 lukittua hahmoa. Kenttiä on yhteensä yhdeksän ja lukittuja kenttiä viisitoista. Pelissä on neljä erilaista pelimuotoa, kuten pudotuspeli, jossa on tarkoitus tyrmätä mahdollisimman monta vastustajaa aikarajan puitteissa. Last Man Standing -muodossa puolestaan on tarkoitus selviytyä viimeisenä hengissä ja tyrmätä kaikki muut vastustajat. Kukkulan kuninkaassa pelaajan täytyy seistä hohtavalla alueella ja puolustaa aluetta muilta pelaajilta, jotka yrittävät päästä tilalle. Lopuksi Keep Away -muodossa ideana on kuljettaa aarrearkkua ja yrittää vältellä muita pelaajia, jotka yrittävät hakata pelaajaa saadaksen arkun itselleen.
Ivan Kuratov

Ivan Aleksejevitš Kuratov (ven. Ива́н Алексе́евич Кура́тов; 18. heinäkuuta (J: 6. heinäkuuta) 1839 – 29. marraskuuta (J: 17. marraskuuta) 1875) oli komilainen kirjailija.
Kuratov syntyi diakonin perheeseen nykyisen Komin tasavallan Sysolan piirin Kibran kylässä (nykyisin Kuratovo). Vuosina 1850–1860 hän opiskeli Jarenskin hengellisessä opistossa ja Vologdan pappisseminaarissa. Vuosina 1861–1865 työskenteli opettajana Ust-Sysolskissa. Vuonna 1866 Kuratov suoritti sotakoulun Kazanissa ja hänet lähetettiin sotaoikeuden virkamieheksi Semipalatinskiin. Vuoden kuluttua hänet siirrettiin Vernyiin (nykyinen Almaty Kazakstanissa). Vuodesta 1871 lähtien hän työskenteli siellä kuvernöörinviraston virkamiehenä.
Ivan Kuratov oli ensimmäinen kominkielinen runoilija. Runoissaan hän kuvasi komikansan elämää ja kansanperinnettä. Hän käänsi komiksi venäläisten ja länsieurooppalaisten runoilijoiden teoksia ja kirjoitti myös komin kieliopin.
Kuratovin tuotanto jäi hänen elinaikanaan lähes tuntemattomaksi. Vuonna 1866 Vologdan läänin sanomalehdessä painettiin viisi hänen runoaan ilman tekijän nimeä. Ensimmäisen kerran tuntemattomasta komirunoilijasta kerrottiin vuonna 1923 Parma joĺ -lehdessä ja vuonna 1926 hänen runojaan julkaistiin antologiassa Komi gižyśjas. Kirjailijan syntymän satavuotisjuhlaksi ilmestyivät hänen kaksiosaiset kootut teoksensa. Nykyään Kuratovia pidetään komien kansallisrunoilijana.
Rajakerros

Rajakerros on fysiikan, varsinkin virtausdynamiikan termi, joka kuvaa nesteen tai kaasun kerrosta lähimpänä rajapintaa. Virtausnopeus aivan pinnassa on nolla, ja kasvaa siitä rajakerroksessa kohti häiritsemättömän virtauksen nopeutta. Rajakerroksen ominaisuudet riippuvat virtaavan kaasun tai nesteen viskositeetista.
Tunnetuimpia rajakerroksia ovat ohut (alle 0,01 mm) kerros ilmaa lentokoneen siiven pinnassa (ks. ilmanvastus), ja ilmakehän rajakerros, jota meteorologiassa kutsutaan myös planetaariseksi rajakerrokseksi tai yksinkertaisesti rajakerrokseksi. Meren pintakerros, jossa havaitaan Ekmanin spiraali, on myös rajakerros.
Aerodynaamisen rajakerroksen havaitsi 1900-luvun alussa saksalainen fyysikko Ludwig Prandtl. Se on aerodynamiikan tärkeimpiä keksintöjä, sillä se selittää nesteen seassa uivan tai lentävän kappaleen kokeman vastuksen. Purjekoneiden ja liikennelentokoneiden suunnittelussa kiinnitetään paljon huomiota rajakerroksen optimointiin, jotta vastus saataisiin minimoitua. Ensinnäkin rajakerros lisää kappaleen efektiivistä poikkipinta-alaa ja siten sen kokemaa vastusta. Toisekseen virtauksen shear siiven pinnalla aiheuttaa pintakitkaa.
Reynoldsin luku määrittää rajakerroksen ominaisuuksia.
Selkälihas

Selkälihakset ovat varsin voimakkaita lihaksia, joiden päätehtävänä on vartalon pitäminen pystyssä ja selkärangan suojaaminen iskuilta. Selkälihaksia on ihmisellä useita: suurimpia selkälihaksista ovat selän ojentajat, leveät selkälihakset sekä epäkäslihakset.
Muiden lihasryhmien tavoin myös selkälihakset tarvitsevat harjoittelua, sillä vahvuudestaan huolimatta selkälihaksetkin voivat vahingoittua vääränlaisen kuormituksen tai huonon kuntonsa vuoksi täysin arkipäiväisessäkin tilanteessa. Selkälihasten harjoittaminen ehkäisee tehokkaasti muun muassa selkävaivoja, ja varsinkin skolioosia sairastaville selkälihakset ovat erityisen tärkeitä selkärangan tukemisen vuoksi. Lihasharjoitteluista johtuvat selkäkivut johtuvat useimmiten liian äkkinäisistä liikkeistä tai liian laajoista liikeradoista.
Selkälihakset voidaan jakaa pituutensa mukaan pitkiin, keskipitkiin ja lyhyisiin selkälihaksiin.

Selkää vahvistavia harjoituksia

Yläselän lihaksia harjoittaessa liikkeet ovat usein joko vartaloon nähden vaakatasossa suoritettuja (alatalja, kulmasoutu) taikka silkkoja ylhäältä tehtyjä vetoja (ylätalja, leuanveto). Vaakavedoissa pääosassa ovat lapaluiden välissä olevat epäkäslihakset, kun taas ylhäältä vedoissa keskitytään käsien lähentämiseen vartaloa kohti eli leveä selkälihas on silloin pääosassa.
Alaselän lihakset eli selän ojentajat vahvistuvat, kun ne pitävät keskivartaloa suorana esimerkiksi maastavedossa, kun taas aktiivisesti niitä voi treenata tekemällä vaikkapa selänojennusta.
1800-luvun filosofia

Historia

Vuosina 1789–1815 Eurooppaa ravistelivat vallankumoukset, sodat ja muut yhteiskunnalliset levottomuudet. Edeltäneen vuosisadan sosiaaliset ja kulttuuriset tukipylväät kaatuivat, luoden pohjan suuremmille taloudellisille ja poliittisille muutoksille. Uusi eurooppalainen filosofia osallistui moniin näistä muutoksista, ja jopa ajoi niitä.
1800-luvun filosofia oli mitä suurimmassa määrin edeltävän vuosisadan valistusajattelun lapsi. 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa valistusajattelu alkoi toden teolla vaikuttaa yhteiskunnassa, ja sellaisten suurten filosofien kuin Immanuel Kant ja Jean-Jacques Rousseau teokset antoivat sykäyksen kokonaiselle uudelle sukupolvelle ajattelijoita.
1700-luvun viimeinen kolmannes tuotti runsaasti ideoita ja teoksia, jotka sekä systematisoivat edeltäneiden vuosisatojen filosofiaa että esittivät todellisen haasteen sille tavalle, jolla yleensäkään systematisoidaan filosofiaa. Erityistä merkitystä oli juuri Kantin ja Rousseaun töillä. Vaikka he olivatkin 1700-luvun ja sen oletusten tuotteita, he olivat kuitenkin uuden ajattelun airuita. Kun Rousseau yritti selittää valtion ja hallinnon luonnetta, hän kyseenalaisti koko hallinnon perustan: "Ihmiset ovat syntyneet vapaiksi, mutta ovat kaikkialla kahleissa", joskin Rousseaun johtopäätökset olivat antiliberaaleja siinä missä Kantin liberaaleja. Kant yritti säilyttää aksiomaattisen skeptisismin, ja joutui siksi toteamaan, että emme näe todellisuutta emmekä puhu siitä, ainoastaan siitä, miltä se meille näyttää.
Yksi ensimmäisiä filosofeja joka pyrki yhdistämään nämä vaikutteet oli Johann Gottlieb Fichte, jonka Kantin metafysiikkaan liittyvät työt loivat pohjaa koko 1800-lukua hallinneelle taidesuuntaukselle, romantiikalle. Se halusi yhdistää menneen ajan muodollisen rationalismin suurempiin ja välittömämpiin tunteisiin.
Jämsän ryhmä

Jämsän ryhmä oli Suomen sisällissodan valkoisen armeijan sotilasryhmittymä, jonka komentajana oli Karl Fredrik Wilkman myöh. Wilkama. Ryhmästä käytettiin myös nimeä Wilkmanin osasto. Jämsän ryhmä perustettiin ylipäällikön käskystä 18. helmikuuta 1918, jossa hän antoi tehtävän Jyväskylän piiripäällikölle, että hänen tuli koota Jämsään suojeluskuntalaisista 1500 miehen ryhmittymä. Käskyn mukaan joukot tuli jakaa pataljooniin, joissa kussakin oli kolme komppaniaa ja lisäksi oli perustettava kolme konekiväärikomppaniaa, joissa kussakin oli kaksi konekivääriä. Eversti Wilkman saapui 2. maaliskuuta 1918 esikuntineen Jämsään ja 4. maaliskuuta ilmoitti päämajoitusmestari eversti Hannes Ignatius päämajasta, että Jämsä ryhmän vahvuus oli määrätty 2300 mieheen ja konekiväärien määräksi 10 ja lisäksi ryhmä saisi 4 tykkiä. Jotta tähän miesmäärään päästäisiin oli Jämsän ryhmään liitettävä jo olemassa olevien joukkojen lisäksi Uudenmaan rakuunat ja pataljoonat Seinäjoelta, Vaasasta ja Perä-Pohjolasta sekä kenttälennätin osasto. Maaliskuun 13. päivänä eversti Wilkman sai tiedon kapteeni Ingelbergiltä, että Pohjois-Hämeen tykmentti oli tullut muodostetuksi Jyväskylän piirin miehistä ja Lapuan komppanioista sekä hämäläisistä pakolaisista. Rykmentti käsitti kolme pataljoonaa, joissa oli kahdeksan komppaniaa. Kyseisen uuden rykmentin komentajaksi Wilkman määräsi väliaikaisesti everstiluutnantti L. Bergströmin.
Nodar Dumbadze

]Nodar Dumbadze (georg. ნოდარ დუმბაძე, 14. heinäkuuta 1928 – 4. syyskuuta 1984) oli yksi 1900-luvun loppupuolen suosituimmista georgialaisista kirjailijoista.
Dumbadze syntyi Tbilisissä, ja valmistui Tbilisin valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1950. Samana vuonna hänen ensimmäiset runonsa ja humoristiset tarinansa julkaistiin Georgian lehdistössä. Hän toimitti satiirista Niangi-lehteä vuodesta 1967 vuoteen 1972, jolloin hänestä tuli Georgian kirjailijaliiton sihteeri ja Neuvostokirjailijoiden liiton puhemiehistön jäsen. Hän tuli tunnetuksi erityisesti romaaneistaan Me, bebia, Ilik'o da Ilarioni (georg. მე, ბებია, ილიკო და ილარიონი, "Minä, isoäiti, Iliko ja Ilarioni") vuodelta 1960, Me vkhedav mzes (georg. მე ვხედავ მზეს, "Voin nähdä auringon") vuodelta 1962, Mziani ghame (georg. მზიანი ღამე, "Aurinkoinen yö") vuodelta 1967, Nu gešinia, deda! (georg. ნუ გეშინია, დედა!, "Älä pelkää, äiti!") vuodelta 1971, Tetri bairaghebi (georg. თეთრი ბაირაღები, "Valkoiset liput") vuodelta 1973 ja Maradisobis k'anoni (georg. მარადისობის კანონი, "Ikuisuuden laki") vuodelta 1978. Hänen teostensa huomattavia piirteitä ovat proosan yksinkertaisuus ja lyyrisyys, huumori sekä melankoliaan yhdistyvä optimismi.
Dumbadzelle myönnettiin Šota Rustavelin valtionpalkinto vuonna 1975 ja Leninin palkinto vuonna 1980. Suurin osa hänen tärkeimmistä töistään on dramatisoitu ja/tai elokuvattu. Hän kuoli Tbilisissä, ja hänet haudattiin perustamaansa "Mziuri"-lastenkaupunkiin.
Billy Konchellah

Urheilu-ura

1987 Rooman MM-kisoissa Kohchellah voitti maailmanmestaruuden MM-kisojen ennätysajalla 1.43,06. Hän uusi mestaruutensa 1991 Tokiossa. 1993 Stuttgartin MM-kisojen 800 metrin finaalissa kovana kirimiehenä tunnettu Konchellah pysytteli pitkään joukon perillä, ja aloitti 600 metrin kohdalla kovan loppukirinsä. Kiri ei kuitenkaan aivan riittänyt voittoon, vaan Konchellahin oli tyytyminen pronssimitaliin voiton mennessä maanmiehelle Paul Rutolle ja hopea Italian Giuseppe D'Ursolle
Konchellah ei koskaan voittanut olympiamitalia. 1984 Los Angelesin olympialaisissa Konchellah sijoittui neljänneksi, mutta sekä 1988 Soulin kisat että 1992 Barcelonan kisat jäivät väliin sairastelujen takia.
Vuonna 1997 Konchellah yritti vielä palata kilparadalle Ateenan MM-kisoihin, mutta tie katkesi Kenian kovatasoisiin karsintoihin.
Konchellahin vuonna 1983 syntynyt poika Gregory Konchellah, joka on loikannut Bahrainiin ja tunnetaan nykyään nimellä Yusuf Saad Kamel, on myös keskimatkojen juoksija. Yusuf Saad Kamel voitti vuonna Berliinin MM-kilpailuissa 2009 kultamitalin 1 500 metrin juoksussa.

Siviilielämä

Juoksu-uransa jälkeen Billy Konchellah on suorittanut business-tutkinnon San Diegossa, Yhdysvalloissa, ja asunut Suomessa. Suomessa hänellä on lapsi suomalaisen vaimonsa kanssa.
Konchellah opiskeli vuonna 2003 Coventryssa ja alkuvuodesta 2004 häntä vastaan nostettiin syyte raiskauksesta, jonka väitettiin tapahtuneen marraskuussa 2003. Tammikuussa 2005 hänet vapautettiin raiskaussyytteestä mutta tuomittiin epäsiveellisestä toiminnasta. Tutkintovankeuden pitkästä ajasta johtuen hän pääsi vapaaksi, mutta hänet vangittiin saman tien uudestaan ja palautettiin Suomeen, missä häntä odotti syyte kahdesta raiskauksesta.
Suomessa Konchellah tuomittiin heinäkuussa 2005 Rovaniemen hovioikeuden päätöksellä kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen Oulussa vuonna 2002 tapahtuneista kahdesta raiskauksesta, lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja huumausainerikoksesta. Molemmissa raiskaustapauksissa Konchellahin kerrottiin juottaneen uhrinsa puolustuskyvyttömään kuntoon. Lisäksi toinen uhreista oli alle 16-vuotias. Konchellah vapautui vankilasta kesällä 2006.
Väiski Vemmelsääri

Hahmon historia

Väiski Vemmelsäären kehittämiseen osallistuivat animaattorit Ben "Bugs" Hardaway (joka loi hahmon prototyypin 1938), Bob Clampett, Tex Avery (joka kehitti Väiskin luonteenpiirteet 1940), Robert McKimson (joka vei loppuun hahmon ulkonäön), Chuck Jones ja Friz Freleng.
Väiski Vemmelsääri esiintyi useissa kymmenissä lyhyissä piirroselokuvissa, joista varhaisin oli A Wild Hare (1940) ja viimeinen False Hare (1964). Näistä lyhytanimaatioista on tehty kooste-elokuvia, kuten Väiski on aina Väiski (1979) sekä Väiski Vemmelsääri – Tuhat ja yksi kanitarinaa (1982).
Lisäksi Väiski Vemmelsääri on nähty myöhemmin useissa pitkissä elokuvissa, kuten Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (1988), Space Jam (1996), Looney Tunes: Taas kehissä (2003) ja Looney Tunes: Rabbits Run (2015). Väiski vieraili 1990-luvun alussa myös Tiny Toons -piirrossarjassa.

Väiski Suomessa

Suomenkielisessä ääniroolissa Väiskinä tunnetaan Antti Pääkkönen, aiemmin näyttelijä Jukka Puotila.
1950-luvun Nakke-sarjakuvalehdessä Väiski seikkaili nimellä Pelle Pupu. Samaan aikaan Apu-viikkolehdessä hahmon nimi oli kuitenkin jo Väiski Vemmelsääri, joka sittemmin vakiintui Suomessa "Bugsin" nimeksi. Suomenkielinen nimi viittaa kansansatujen Jänis Vemmelsääri -hahmoon, joka on puolestaan sukua Veli Kanille (engl. Brer Rabbit). Tällainen veijarihahmo on ikivanhaa mytologista perua.
Nakke Nakuttajassa Pelle Pupu seikkaili alusta saakka mm. Chase Craigin piirtämänä. Sittemmin Väiskiä piirsi usein mm. David Alvarez. Väiski on aina välillä saanut Suomessa oman lehden. Väiski Vemmelsääri (kustantaja Helsinki Media Company Oy) ilmestyi kerran kuussa vuosina 1992–1995 (vuosina 1994 ja 1995 kaksi kertaa kuussa). Väiski & kumppanit (kustantaja Yhtyneet kuvalehdet) ilmestyi vuosina 1997–2000 kerran kuussa.
Animaattori Chuck Jones vieraili Suomessa Tampereen elokuvafestivaaleilla vuonna 1997. Hän kertoi halunneensa poiketa totutuista kaavoista Väiskin hahmoa luodessaan, ja siksi yleensä arkana pidetystä jäniksestä tuli sankari. Chuck Jones on todennut: "Mikäli joku tulisi ammuskelemaan olohuoneessani, juoksisin hakemaan poliisia paikalle. Väiski vain kysyy, mistä on kyse: 'What's up, doc?'"
Hưng Yên (maakunta)

Hưng Yên on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on Hưng Yên. Vuonna 2009 maakunnassa oli 1 128 702 asukasta. Sen pinta-ala on 923,5 km².
Hưng Yênin pääasialliset etniset ryhmät ovat varsinaiset vietnamilaiset, hoat, tàyt ja san diut. Maakunnassa viljellään hedelmäpuita, kuten longania ja litsejä.
Vähä-Haikara

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan kaakkoispuolella kohoavalla mäkisellä järvialueella aivan sen kaakkoisreunalla. Järvi muodostaa suurimman vesialueen suoalueen sisällä, missä on kaksi muuta lampea ja avosoita. Lammet ovat nimeltään Heinälammi ja Likolammi. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, jonka läpimitta on 30 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi suomaata ja kallioista metsämaata. Järvelle on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Yröskulmalla.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 161,6 metriä mpy. Järveen on johdettu pari suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee Likolammin kautta 900 metrin päähän Haikarajokeen Haikarakoskella. Iso-Haikara sijaitsee järven pohjoispuolella muutaman sadan metrin päässä.
Meta Hrovat

Meta Hrovat (s. 2. maaliskuuta 1998) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa 
KRG-ASK Kranjska Gora -seuraa.
Lillehammerin nuorten talviolympialaisissa 2016 Hrovat saavutti pujottelussa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurpujottelussa 14:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Hrovat kilpaili ensimmäisen kerran Lienzin suurpujottelussa joulukuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2016 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Lienzin suurpujottelussa joulukuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lenzerheiden suurpujottelussa tammikuussa 2018.
Napa (anatomia)

Napa (m.kreik. omphalos, lat. umbilicus, omphalus) on poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen mahassa. Kaikilla istukkanisäkkäillä on napa, tosin muilla kuin ihmisillä se ei ole kovin helposti erotettavissa, vaan se saattaa näkyä vain karvattomana viivana. Navasta voi erottaa helposti identtiset kaksoset toisistaan, koska napa on arpi ja siksi yksilöllinen eikä periytyvä. Ihmisillä napoja on kahta tyyppiä, ulospäin kääntyneitä ja sisäänpäin kääntyneitä.
Napaan saattaa kertyä napanöyhtää. Se on vaatteista irronneen nukan, talirauhasten eritteen sekä hilseilleen ihon muodostamaa mekaanista seosta. Keskivartalolihavuuden yhteydessä se saattaa märkiä, jolloin se tuottaa erittäin voimakkaan pahanhajuista eritettä.
Ihmisten keskuudessa navan näkyminen on joskus muotia, jolloin käytetään muun muassa napapaitoja, joissa napa on näkyvissä. Länsimaissa napapaitojen käyttö on melko yleistä nuorilla naisilla, kun taas miehillä sen käyttö on harvinaisempaa. Intiassa naiset ovat käyttäneet kauan navan paljastavia vaatteita. Länsimaissa myös napakorut ovat tulleet muotiin.
Elijah Price

Särkymätön

Elijahin suuri pakkomielle on todistaa sarjakuvamaisten ja yli-inhimillisten ihmisten olemassaolo. Etsiessään ”sankareita” Elijah on aiheuttanut katastrofaalisia onnettomuuksia, kuten lentokoneturmia, hotellipaloja ja jopa junaonnettomuuksia. Elokuvassa  Unbreakable – särkymätön David Dunn -niminen mies selviää Elijahin aiheuttamasta junaturmasta, ja häneen Elijah alkaa kohdistaa huomionsa: niin merkittävästä onnettomuudesta selvinneen henkilön täytyy olla särkymätön, hänen ”täydellinen vastakohtansa”. Elijah auttaa Davidia hallitsemaan kykyjään, kuten aistimaan ihmisten pahoja tekoja kosketuksen kautta. Lopulta David kuitenkin tajuaa Elijahin olleen syyllinen junaonnettomuuteen ja passittaa tämän poliisin huostaan.

Glass

Glass-elokuvassa selviää, että Elijah on ollut vangittuna vankimielisairaalassa 19 vuotta. Laitokseen vangitaan lopulta myös Davidin sekä uusi tulokas Kevin Wendell Crumb, monipersoonahäiriöstä kärsivä mies, joka jatkuvasti vaihtelee persoonaansa 24 eri henkilön välillä. Yliluonnollisen Kevinin sairaudesta tekee se, että hänen persoonansa ”Peto” on erittäin voimakas, haavoittumaton ja kykenee liikkumaan jyrkkiäkin seiniä pitkin.
Tohtori Ellie Staple yrittää tuloksetta vakuuttaa Davidin ja Kevinin siitä, että näiden kyvyille on olemassa luonnollinen selitys ja että nämä ovat alusta saakka kuvitelleet kaiken. Elijah liittoutuu Kevinin kanssa paetakseen laitoksesta ja kertoo Davidille aikeensa paljastaa maailmalle totuus ”supersankareista ja pahiksista”. David yrittää estää Elijahin suunnitelman, ja lopulta myös Kevin kääntyy Elijahia vastaan saadessaan tietää, että juuri hän aiheutti junaonnettomuuden, jossa Kevinin isä kuoli, mikä johti Kevinin eri persoonien syntymiseen. Kevin muuttuu ”Peto”-muotoonsa, tappaa Elijahin ja yrittää paeta, mutta tarkka-ampuja ampuu hänet. Staple paljastaa kuuluvansa järjestöön, jonka tarkoitus on piilottaa maailmalta totuus supersankareista, jotta ihmiset voisivat elää rauhassa. Hän käskee miestensä surmaamaan Davidin. Elijah oli kuitenkin aikaisemmin ennakoinut tulevat tapahtumat ja alkanut lähettää tilanteesta livekuvaa verkkoon, ja lopulta video, joka paljastaa sekä Davidin että Kevinin yli-inhimillisen vahvat kyvyt, julkaistaan maailmanlaajuiseen levitykseen.
Ismo Moilanen

Ismo Moilanen (28. maaliskuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi 2011-12 kaudella Hurrikaani Loimaassa Mestaruusliigassa. Moilanen on kotoisin Kajaanista, josta on hänen lisäkseen kotoisin monia lentopalloilijoita, kuten Janne Heikkinen ja Miika Heikkinen.

Suuren yleisön tietoisuuteen

Ismo Moilanen on yksi Mestaruusliigan parhaista hakkureista. Kajaanista kotoisin oleva ja varsin myöhään lentopallon aloittanut Moilanen on ollut jo vuosia yksi pelaamien joukkueidensa tärkeistä pelaajista. Suuren yleisön tietoon Moilanen tuli 2002 vuonna kun sarjanousija Perungan Pojat pelasi loistavan kauden edeten aina loppuotteluihin asti. Tampereen Isku-Volleyta vastaan pelattu finaalisarja oli äärettömän jännittävä, ja päättyi lopulta Moilasen harmiksi tamperelaisten voiton juhlin. Mutta yksi asia kauden jälkeen oli kuitenkin varma, sillä Moilanen oli noussut SM-liigassa tähtipelaajien joukkoon. Seuraavalla kaudella Perungan Pojat lähtivät entistä nälkäisempinä SM-liigaan ja joukkue pelasi taas itsensä finaaleihin. Moilanen oli huippuvireessä yhdessä Normunds Veinbergsin kanssa finaalisarjassa, ja tulos oli sen mukainen. Perungan Pojat juhlivat historiansa ensimmäistä Suomenmestaruutta 2003 Isku-Volleyn kaaduttua finaalisarjassa 3–2.

SM-liigan tähtipelaaja

Mestaruuskauden jälkeen Rovaniemellä oli muutama kuiva kausi mitaleista, mutta Moilanen jatkoi hyviä esityksiään Perpon riveissä. Hän oli koko ajan pistepörssin kärkimiehiä ja valittiin jatkuvasti kuukauden pelaajaksi SM-liigassa. Myös maajoukkueeseen hänet valittiin 2005.
Kuiva kausi 2006 päättyi, kun Moilanen ja Perungan Pojat ottivat pronssia kaatamalla verivihollisensa Napapiirin Palloketut pronssipeleissä. 2007 kaudella Rovaniemellä joukkueet yhdistettiin ja joukkueen nimeksi tuli Rovaniemen Santasport. Moilanen oli joukkueen kapteeni ja taas huippuvireessä kuten muillakin kausilla. Santasport voitti Suomenmestaruuden kaatamalla Pielaveden Sammon finaalisarjassa tiukkaakin tiukemmin 3–2.
Mestaruuskauden jälkeen Moilanen päätti siirtyä Salon Piivolleyhin yhdessä Santasportin mestarivalmentaja Ismo Tuomisen kanssa. Piivolleyssa menestys jäi kuitenkin laihaksi, lukuun ottamatta Suomen Cupin hopeaa kaudelta 2008. Moilanen siirtyi Piivolleysta Hurrikaani Loimaaseen vuonna 2010. Menestyksekkään liigauran jälkeen Moilanen jatkoi lentopallouraa kaudella 2013-2014 jäähdyttelemällä 3-sarjassa salolaisen Rikalavolleyn riveissä.

A-maajoukkue

Maajoukkueeseen Ismo Moilanen nousi ensimmäisen kerran 2005 vuonna loistavan kautensa ansiosta. Suomen maajoukkueen uusi huippuvalmentaja italiasta Mauro Berruto ei jättänyt huomioimatta tätä Kajaanista kotoisin olevaa nuorukaista valinnoissaan. Moilanen pelasi maajoukkueen mukana Euroopan Liigassa. Lopulta Suomi sijoittui Euroopan Liigassa loistavien esitysten jälkeen toiseksi. Saavutuksen arvoa nostaa myös se että Moskovassa pelatussa lopputurnauksessa maajoukkue oli mukana ns. kakkosjoukkueellaan, kun joitakin ykköspelaajia jätti turnauksen väliin. Moilanen oli kuitenkin mukana Moskovassa ja oli tärkeässä roolissa joukkueessa.
Viime vuosina Moilanen ei ole esiintynyt A-maajoukkueessa.
Zoom-objektiivi

Zoom-objektiivi on kameran objektiivi, jonka polttoväliä on mahdollista säätää liikkuvien osien avulla. Suurin osa objektiiveista on ollut kiinteäpolttovälisiä, joten niitä on voinut säätää vain valotusaukon ja tarkennuksen osalta.
Ensimmäinen zoom-objektiivi oli Voigtländer–Zoomar, joka julkistettiin 1959. Sen polttoväli on 36 mm–82 mm ja suurin aukkosuhde f/2,8.