google/wiki40b huggingface dataset:
Super Mario Bros. (elokuva)

Elokuvan juoni

Mario Mario ja hänen veljensä Luigi Mario ovat aivan tavallisia putkimiehiä. Eräänä päivänä he menevät tekemään putkitöitä, ja Luigi tapaa Daisyn, jonka kaksi rikollista, Iggy ja Spike, yrittävät napata. Mario, Luigi ja Daisy menevät korjaamaan paikkaa jossa Daisy etsii dinosauruksen luita, koska mies nimeltä Scapelli on sabotoinut putkia. Siellä Iggy ja Spike kolkkaavat Marion ja Luigin takaapäin sekä nappaavat Daisyn, joka paljastuu rinnakkaisulottuvuuden prinsessaksi. Tässä ulottuvuudessa dinosaurukset ovat edelleen olemassa. Iggy ja Spike ovat Dinosaurusulottuvuuden kuningas Koopan (Dennis Hopper) serkkuja ja työskentelevät hänelle. Daisy joutuu ulottuvuusportin kautta Dinohattanin kaupunkiin, ja Luigi lähtee pelastamaan häntä. Sen jälkeen Mario putoaa sinne myös. Marion ja Luigin pitää pelastaa Daisy sekä voittaa kuningas Koopa ja hänen kätyrinsä, goombat.
Aikka Hakala (rumpali)

Aimo ”Aikka” Hakala on suomalainen rumpali, joka on ollut mukana säestämässä monessa kokoonpanossa.

Muuta

Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen vuonna 1988 levyttämä kappale Danny Show alkaa säkeellä: Hakalan Aikka hakkaa haikkaansa.
Isobutanoli

Valmistus ja käyttö

Isobutanolia saadaan sivutuotteena valmistettaessa metanolia hiilimonoksidista ja vedystä ja voidaan tislata sikunaöljystä. Pääasiallisesti isobutanolia valmistetaan kuitenkin propeenin hydroformylaatiolla ja syntyvä 2-metyylipropanaali pelkistetään vedyttämällä. Isobutanolia käytetään liuottimena ja isobutanaalin ja isobuteenin valmistuksessa.
Nihilismi

Nihilismi (lat. nihil, ei mitään) on vallitsevat arvot ja käsitykset kieltävä ajatussuunta. 
Nihilismi oli 1800-luvulla poliittinen aate, jolla oli kannatusta varsinkin Venäjällä (asiaa käsitellään esimerkiksi Ivan Turgenevin kuuluisassa romaanissa Isät ja Pojat). Poliittisten nihilistien mukaan vallitseva yhteiskuntajärjestys on täydellisen huono ja korruptoitunut ja siksi pitää rakentaa tyhjältä pohjalta uusi järjestys tieteellisten ja utilitarististen periaatteiden mukaisesti.
Nihilismi liitetään usein saksalaisfilosofi Friedrich Nietzscheen, joka kuitenkin oli sitä mieltä, että nihilismi on ylitettävä. Vanhojen poistettavien arvojen tilalle luodaan uusia. 
Tietokirjailija ja toimittaja Kalle Haatanen jakaa kirjassaan Ei voisi vähempää kiinnostaa - Kirjoituksia nihilismistä nihilismin passiiviseen ja aktiiviseen nihilismiin. "Aktiivisessa nihilismissä kiistämme kaikki arvot, jolloin kyynisyys on vahvin valttimme kun taas passiivisessa nihilismissä annamme saman kyynisyyden levitä koskemaan kaikkia ja kaikkea.". 
Tunnetuimpana pohjoismaalaisena arvonihilistinä pidetään Axel Hägerströmiä.

Määritelmä

Nihilismi tarkoittaa vallitsevien arvojen ja käsitysten kieltämistä.
Tietoteoreettinen nihilismi kieltää totuuden tietämisen mahdollisuudenkin, arvoteoreettinen nihilismi eli arvonihilismi kieltää moraalisten arvojen, arvostusten tai normien pätevyyden tai mahdollisuuden. Poliittinen nihilismi puolestaan torjuu vallitsevan yhteiskuntajärjestyksen täydellisesti. Eksistentiaalinen nihilismi kieltää elämän luontaisen merkityksen olemassaolon.
Nihilistiä vallitsee mielettömyys ja yhdentekevyys; millään ei ole merkitystä.
Heikki Paasonen (juontaja)

Ura

Paasonen aloitti tv-uransa 17-vuotiaana Ylen nuortenohjelmissa. Paasonen juonsi 2000-luvun alussa Ylellä nuorten Sohva-, Summeri- ja Tiikeri-ohjelmia. Hän esiintyi vuonna 2001 Summerissa näytetyissä hupipätkissä. 
Paasonen juonsi Idols-ohjelman kuusi tuotantokautta vuosina 2003–2013. Hän on myös juontanut Top 40 -musiikkiohjelmaa Ylellä sekä KPS-viihdeohjelmaa The Voice -musiikkikanavalla yhdessä Kristiina Komulaisen ja Johannes Saukon kanssa.
Paasonen toimi Jaana Pelkosen kanssa Eurovision laulukilpailujen kommentaattorina Ylen televisiolähetyksissä. Hän ei kuitenkaan päässyt juontamaan Suomessa järjestettyä vuoden 2007 laulukilpailua heikon kielitaitonsa vuoksi, ja Pelkosen pariksi valittiin Mikko Leppilampi.
Vuosina 2007–2009 Paasonen juonsi MTV3:n Huuma-viihdeohjelmaa Lorenz Backmanin ja Niina Heralan kanssa. Paasonen juonsi Suomen X Factoria vuonna 2010 ja MTV3:n ohjelmaa Itämeri kesäkuussa 2012. Syksyllä 2012 Paasonen sai yhdessä Mikko Leppilammen kanssa oman talk show -ohjelman Heikki & Mikko Show.
Syksyllä 2014 Paasonen esiintyi Putous-viihdeohjelman kuudennella kaudella juontajana ja myös sketseissä. Hän juonsi Putousta myös ohjelman seitsemännellä kaudella syksyllä 2015. Paasosen kokonaan oma viihdeohjelma Heikki Paasonen Show, jossa esiintyvät myös Pirjo Heikkilä, Kari Hietalahti sekä Paasosen oma äiti, alkoi Nelosella alkuvuodesta 2017. Paasonen juonsi Gladiaattorit-sarjaa vuonna 2017.
Paasonen on näytellyt elokuvissa Menolippu Mombasaan (2002) ja Veijarit (2010) sekä ääninäytellyt Up – kohti korkeuksia (2009) -animaatioelokuvan suomenkielisessä dubbauksessa Dogia. Paasonen näytteli Ari Eskolaa televisiosarjassa Roba vuosina 2015–2016.
Paasonen on soittanut rumpuja Soma-yhtyeessä ja Alavala-yhtyeessä. Hän teki musiikin Mika Kurvisen lyhytelokuvaan Two Ways (2011).
Attribuuttiteoria

Attribuuttiteoria käsittelee ihmisten hahmottamaa motivaatiota ja tutkii yksilön ja ympäristön välisten ilmiöiden syy–seuraussuhteita. Attribuuttioteoria selittää myös kuinka ihmisillä on tapana selittää onnistumiset omasta toiminnasta johtuviksi ja syyttää epäonnistumisista ympäristöä.
Viikaisten koulu

Viikaisten koulu on Uudessakaupungissa sijaitseva koulu. Koulurakennuksessa on sekä yläaste että lukio. Kummallakin opinahjolla on suurin osa yhteisiä opettajia, mutta molemmilla on myös omia opettajia. Viikasilla on kaksi rehtoria, apulaisrehtori, joka toimii Viikaisten puolella ja rehtori joka toimii Pohitullin puolella. Lukiolla on myös kaksi rehtoria.  Viikaisten koulu on Uudenkaupungin toinen yläaste, ja siinä on luokat A–G. Koulu on kolmekerroksinen, betonista rakennettu tila. Yläasteen puolella oppilaita on vuonna 2010 hieman vähemmän kuin viime vuosina eli 399. Lukion puolella noin 250 oppilasta.
Olli Kuusi

Aarne Olavi (Olli) Kuusi (s. 14. tammikuuta 1923 Helsinki) on suomalainen arkkitehti.
Kuusen vanhemmat olivat vakuutusneuvos Aarne Juhana Kuusi (ent. Granfelt) ja Alli Maria Zidbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1942 ja valmistui arkkitehdiksi 1951 Teknillisestä korkeakoulusta.
Olli Kuusi oli Aarne Ervin arkkitehtitoimistossa toimistoarkkitehtinä 1948–1954 ja toimistopäällikkönä 1954–1958 sekä Helsingin kiinteistöviraston asemakaavaosaston
keskustatoimikunnan teknillisenä sihteerinä 1958–1959. Hänellä oli oma arkkitehtitoimisto vuodesta 1958 alkaen.
Olli Kuusen veljiä olivat professori Matti Kuusi ja pääjohtaja, ministeri Pekka Kuusi.
Paperisavi

Paperisavi on keramiikkaa, jossa saven sekaan on sekoitettu paperimassaa. Paperisavella on suuri raakalujuus. Paperissa olevat selluloosakuidut toimivat tukiverkkona. Poltettaessa paperi palaa pois ja esineeseen jää paperin tilalle kennomainen reikävekosto.
Paperisavea tehtäessä paperia, joka voi olla esimerkiksi sanomalehti tai paperinenäliina, lisätään noin kolmannes saven määrästä. Paperi silputaan hienoksi ja sekoitetaan saveen tehosekoittimella. Paperisavimassan kuivakutistuminen on pienempi kuin perussaven. Paperisavilietettä voidaan käyttää myös liimana liitoskohdissa.
Paperisavi on huokoista ja kevyttä. Saven rakenne tekee siitä erittäin sopivan kuvanveistoon, koska siitä voi tehdä kookkaitakin töitä ilman että niistä tulee painavia. Tekniikalla on toteutettu esimerkiksi läpikuultavan ohuita veistoksia. Lisäksi parisaven etuna on se, että sitä voi korjailla ennen polttoa esimerkiksi lisäämällä uutta paperisavea teokseen syntyneisiin halkeamiin tai liittämällä uusia osia.
TDMA

Synkroninen TDMA

Synkronisessa TDMA:ssa siirtotietä käytetään koko ajan. Silloin ei ohjausinformaatiota eikä vuonohjausta tarvita (linkkiprotokolla). Kahden pään välinen kehystahdistus kuitenkin tarvitaan. Kehystahdistuksessa lisätään jokaiseen kehykseen bitti siten, että perättäisten kehysten biteistä muodostuu bittikuvio (esimerkiksi 10101010).
Lähteet voivat varata itselleen useampia aikaviipaleita kehyksestä ja sitä kautta nopeuttaa kommunikointiaan. Eri nopeuksilla toimivia lähteitä voidaan yhdistää, kun niiden käyttöön varataan tarvittava määrä aikaviipaleita.
Synkronisessa aikajakokanavoinnissa datan on oltava digitaalista, mutta signaali voi olla digitaalinen tai analoginen.
Huonona puolena TDMA:ssa on, että siinä hukataan kapasiteettia: jokaiselle linjalle varataan tietty aikajakso, vaikka linjalla ei olisikaan liikennettä.

Asynkroninen TDMA

Synkronisesta TDMA:sta poiketen asynkronisessa TDMA:ssa siirtotiellä ei ole vakioaikavälejä, joten tarvitaan keino (osoite) kertomaan, minkä linjan dataa aikavälissä siirretään. Jokaisen kehyksen alkuun lisätään osoite kertomaan, mille linjalle kehys kuuluu. Aikavälit varataan dynaamisesti tarpeen mukaan.
Huonona puolena on, että osoitetietojen välittäminen hukkaa jonkin verran kapasiteettia. Yhdistävän linjan nopeus voi olla pienempi kuin sisääntulolinjojen nopeuksien summa, joten suurilla käyttöasteilla saattaa seurata ruuhkaa.
Kai Noramies

Kai Noramies (ent. Nyberg, 2. tammikuuta 1918 Helsinki – 30. marraskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari, graafikko ja kemisti.

Opinnot ja ura

Kai Noramies valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta kemia pääaineenaan ja taideopintoja hän harjoitti Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Vapaassa taidekoulussa vuosina 1946-1948.
Noramies oli Suomen Kuvanveistäjäliiton edustaja 1950 - 60- luvuilla Työväen sivistysliitossa, valtion kuvataidetoimikunnan jäsenenä vuosina 1958 - 1961, sekä jäsenenä Suomen Taiteilijaseurassa ja Kuvataide Senioreissa. Hän toimi kemistinä OTK:n keskuslaboratoriossa vuosina 1948 - 1966.
Noramies teki myös piirroskertomuksia (15 kpl), runoja, radiokuunnelmia, mitaleja, exlibriksiä, postimerkkijulkaisu kemian professori Johan Gadolinista. 
Hän sai Art Academy Tommaso Camponellan mitalin 1970 ja Cabrovon karikatyyri- ja veistoskilpailusta mitalin Bulgariasta 1977 postuumisti.
Väestöliitto on palkinnut  henkilön tai yhteisön, joka on menestyksellisesti toiminut lasten ja perheiden hyväksi. Palkinto on  Kai Noramiehen pienoispronssiveistos "Tirkistys tulevaisuuteen". 
Noramiehen veistoksia on myyty huutokaupoissa Suomessa muun muassa Bukowskilla ja Hagelstamilla. Hänen töitään on ollut esillä  IL Ponten huutokaupassa Milanossa sekä Wienissä sijaitsevassa Dorotheumissa, joka on Keski-Euroopan suurin taidehuutokauppa.
Tšekkiläinen kultajuovainen kana

Tšekkiläinen kultajuovainen kana on kanarotu, joka on peräisin Tšekistä.
Ensimmäinen maininta niistä on vuodelta 1205, jolloin Tanskan Valdemar II Sejr sai avioituessaan Tšekin prinsessa Margaret Böömilaisen kanssa häälahjaksi parven tšekkiläisiä kanoja.
Tšekkiläinen kultajuovainen kana on siro mutta ryhdikäs ja voimakas kanarotu. Kanasta on useita eri värejä kuten kultajuovainen, peltopyyn kaltainen, kultainen, hopeinen, hopeajuovainen, musta ja mustavalkoinen. Kukko painaa n. 2,3-2,8 kg ja kana painaa n. 2-2,5 kg. Kana munii noin 150-190 munaa vuodessa.
Los del Río

Los del Río on espanjalainen yhtye, joka tunnetaan 1990-luvun hittikappaleestaan ”Macarena”. Vuonna 2002 yhdysvaltalainen VH1-musiikkikanava esitti ohjelman, jossa esitettiin sata suurinta yhden hitin ihmettä. Listan kärjessä oli Los del Ríon ”Macarena”.
Candi Sukuh

Candi Sukuh on hindutemppeli Keski- ja Itä-Jaavan provinssien rajalla Jaavan saarella Indonesiassa. Temppeli sijaitsee Mount Lawun rinteellä noin 900 metrin korkeudessa merenpinnasta. Temppeli rakennettiin 1400-luvulla ja sen uskotaan olleen shaivismin ja hedelmällisyyskultin pyhättö.
Robert Oppenheimer

Syntyperä sekä koulutustausta

Oppenheimer syntyi New Yorkissa. Hänellä oli juutalaissaksalaisia sukujuuria. J. Robert Oppenheimerin Katherine-aviopuoliso, lempinimeltään Kitty (o.s. Puening) niin ikään oli saksalaistaustainen ja sukua jopa sotamarsalkka Wilhelm Keitelille.
Oppenheimer osoitti erityistä lahjakkuutta jo nuorena. Hän opiskeli yliopistoissa laaja-alaisesti Englannissa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän suoritti perustutkintonsa Harvardissa ja jatkoi Cambridgen yliopistossa Ernest Rutherfordin ohjauksessa. Myöhemmin hän oli luennoitsijana mm. Berkeleyn yliopistossa Kaliforniassa.

Tieteellinen työ

Oppenheimer teki tärkeää tutkimusta teoreettisen tähtitieteen (ja siihen liittyvien yleisen suhteellisuusteorian ja ydinvoiman teorian) alalla sekä ydinfysiikan, spektroskopian ja kvanttikenttäteorian aloilla. Kvanttikenttäteoriaa hän laajensi osaksi kvanttisähködynamiikkaa. Hän oli myös kiinnostunut relativististisesta kvanttimekaniikasta, vaikka hän epäili sen pätevyyttä.
Vuosina 1943–1945 Oppenheimer johti Los Alamosin laboratoriota (LANL). Hänen läheisenä työtoverinaan sotilaallisessa merkityksessä toimi Leslie Groves. Yksi Oppenheimerin likeinen tieteellinen työtoveri oli Robert Serber, joka oli mukana Trinity-ydinkokeessa Oppenheimerin ja Grovesin tavoin. Vuosina 1947–1966 Oppenheimer johti Princetonin yliopiston huippuyksikköä, jota kutsuttiin nimellä Advanced Studies.
Bindi Irwin

Ura

Irwin esiintyi ensimmäisen kerran kaksivuotiaana isänsä The Crocodile Hunter Diaries –dokumenttielokuvissa. Hän on toiminut kertojana Discoveryn tuottamassa luontoelokuvasarjassa Bindi the Jungle Girl.
Syyskuussa 2006 kahdeksanvuotiaasta Irwinistä tuli nuorin Australialaisen New Idea-lehden kanteen päässyt henkilö.
Vuoden 2007 kesäkuussa Irwin juonsi My Daddy the Crocodile Hunter -erikoisjakson televisioon. Samana vuonna hän tanssi ja lauloi Bindi Kidfitness ryhmän Fitness-DVD:llä. Hieman myöhemmin hän lauloi oman hip hop tyylisen Trouble in the Jungle -kappaleen The Today Show–ohjelmassa.
Irwin kiinnitettiin Kirran rooliin vuonna 2010 valmistuneeseen Free Willy 4: Pako Afrikasta–elokuvaan.
2015 hän otti osaa Dancing with the Stars tanssikilpailuun 21. kaudelle parinaan moninkertainen voittaja Derek Hough.

Palkinnot

Irwin voitti "Most Popular New Female Talent" Logie-palkinnon toukokuussa 2008. Heti perään kesäkuussa hänestä tuli "Outstanding Performer in a Children's Series" kategorian voitollaan nuorin Daytime Emmy -palkinnon saanut henkilö.
Australian Geographic palkitsi Irwinin vuoden 2014 luonnonsuojelija-palkinnolla (Young Conservationist).
Taavi Rõivas

Pääministerinä

Andrus Ansipin hallituksen jätettyä eronpyyntönsä maaliskuussa 2014 Virossa odotettiin Siim Kallasin muodostavan uuden hallituksen. Kallasin vetäydyttyä tehtävästä Reformipuolue valitsi pääministeriehdokkaakseen sosiaaliministeri Taavi Rõivasin. Hallitustunnustelut Reformipuolueen ja sosiaalidemokraattien välillä olivat jo tässä vaiheessa pitkällä. Rõivasin johtama Reformipuolueen ja sosiaalidemokraattien muodostama hallitus aloitti 26. maaliskuuta 2014.
Reformipuolue ja sosiaalidemokraatit sopivat hallitussopimuksessa muun muassa lapsilisien moninkertaistamisesta ja verottoman kuukausitulon alarajan nostamisesta. Lisäksi tuloveroastetta luvattiin alentaa 20 prosenttiin vuonna 2015. Uudistukset oli tarkoitus rahoittaa alkoholi- ja tupakkaveron nostolla.

Toinen hallitus

Rõivasin johtama Reformipuolue säilytti suurimman puolueen asemansa maaliskuun 2015 vaaleissa ja aloitti hallitusneuvottelut Isänmaan ja Res Publican liiton, sosiaalidemokraattien ja Vapaapuolueen kanssa, joka ilmoitti muutaman viikon kuluttua jättäytyvänsä oppositioon. Jäljelle jääneet kolme puoluetta pääsivät myöhemmin sopuun hallituksen muodostamisesta Taavi Rõivasin jatkaessa maan pääministerinä. Reformipuolue sai hallituksen 15 ministerinpaikasta seitsemän.
Hallitus sopi lapsilisien korottamisesta, verovapaan ansiotulon alarajan nostamisesta ja otti tavoitteeksi minimipalkan korottamisen vähintään 45 prosenttiin keskipalkasta neljän vuoden sisällä. Rõivas korosti myös maan turvallisuutta, talouskasvua ja parempaa hallintoa. Hallituskoalition suunnitelmiin lukeutui myös paikallishallinnon uudistaminen.
Rõivasin hallitus kaatui 9. marraskuuta 2016 Riigikogun annettua hänelle epäluottamuslauseen. Äänestystä aiemmin Reformipuolueen hallituskumppanit sosiaalidemokraatit ja IRL olivat tiedottaneet lähtevänsä hallituksesta ja pyytäneensä pääministeri Rõivasia eroamaan. Sosiaalidemokraattien ja IRL:n mukaan hallituksen kaatamisen taustalla oli puolueiden kesken vallinnut luottamuspula.
Muutamaa viikkoa myöhemmin Rõivas ilmoitti joulukuussa 2016 eroavansa Reformipuolueen puheenjohtajan tehtävistä. Spekulaatiot Rõivasin mahdollisesta seuraajasta olivat olleet käynnissä jo hallituksen kaatumisen tultua selväksi.

Yksityiselämä

Rõivasilla on kaksi lasta puolisonsa, pop-laulaja Luisa Värkin kanssa. Rõivas ja Värk tapasivat toisensa vuonna 2007 ja heille syntyi tytär Miina Rihanna vuonna 2009. Pariskunnan toinen lapsi, Herman, syntyi vuonna 2016. Rõivas ja Värk menivät naimisiin elokuussa 2017.
Rõivas on käynyt tallinnalaista Reaalkool-eliittikoulua ja opiskellut markkinointia ja kansainvälistä taloutta Tarton yliopistossa. Hän puhuu äidinkielensä viron lisäksi englantia, suomea ja venäjää.
Juuri ennen lokakuun 2017 kunnallisvaaleja Rõivas joutui skandaalin keskelle, jossa paljastui että hänen johtamansa valtuuskunnan jäsenet olivat Malesiassa järjestämissään juhlissa ahdistelleet sekä virolaisia että juhliin kutsuttuja paikallisia naisia. Rõivas on yksi ahdistelusyytösten kohteeksi joutuneista.
Humphrey Lyttelton

Humphrey Richard Adeane Lyttelton (23. toukokuuta 1921 – 25. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen jazzmuusikko, joka tunnettiin myös radiovisailu I'm Sorry I Haven't a Cluen juontajana vuodesta 1972. Hän oli varakreivi Charles Lytteltonin serkku ja poliitikko-urheilija Alfred Lytteltonin sisarenpoika.
Lyttelton syntyi Etonissa, Berkshiressa, ja opiskeli Sunningdale Schoolissa sekä Eton Collegessa. Hän aloitti trumpetinsoiton kuultuaan sellaisia artisteja kuin Louis Armstrongia sekä Nat Gonellaa ja perusti jo teinivuosinaan koulussa oman kvartettinsa.
Lyttelton oli toisen maailmansodan jälkeen sarjakuvataiteilijana; hän työskenteli Daily Mailissa vuosina 1949–1956 ja avusti muun muassa Wally Fawkesia tämän pitkäaikaisessa stripissä Flook.
Vuonna 1949 Lyttelton pääsi levyttämään Sidney Bechetin kanssa. Hänen tunnetuin laulunsa on Joe Meekin tuottama "Bad Penny Blues", joka nousi listoille vuonna 1956. 1960-luvun alussa hän levytti Buck Claytonin kanssa, ja vuonna 2001 hän vieraili yhtyeineen Radioheadin laulussa "Life in a Glasshouse" albumilta Amnesiac. 
Lyttelton sai vuonna 1993 Sony Gold Award -palkinnon työstään radion ja television parissa. Lisäksi hänelle myönnettiin elinaikaisesta ansioitumisesta palkinnot Post Office British Jazz Awards -tapahtumassa vuonna 2000 ja BBC Jazz Awards -tapahtumassa vuonna 2001. 
Lyttelton kuoli Lontoossa 25. huhtikuuta 2008 aortta-aneurysman leikkauksen jälkeen. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
Alma Manu

Alma Manu Oy on Alma Median paino- ja jakeluyksikkö. Yhtiö perustettiin 1. heinäkuuta 2010. Siihen kuuluu lehtipaino Tampereella. Rovaniemellä painotoiminta loppui maaliskuussa 2014. Lisäksi siihen kuuluvat varhaisjakeluverkostot Pirkanmaalla, Satakunnassa ja Lapissa. Yritys työllistää 1100 henkeä, joista noin 950 on lehdenjakajia.

Painotalo

Alma Manun uusi painolaitos rakennettiin Tampereen Sarankulmaan vanhan painon viereen. Tampereella painetaan viisi miljoonaa lehteä viikossa. Vuonna 2013 valmistunut tuotantolaitos maksoi rakennuksineen 70 miljoonaa euroa. Rakennuksen pinta-ala on 16 500 neliömetriä.

Painokone

Uudella painokoneella (Manroland Colorman Autoprint) voidaan painaa 96-sivuista broadsheet-lehteä tai 192-sivuista tabloidia. Kolme taittolaitetta mahdollistaa kolmen eri tuotteen painamisen samanaikaisesti. Liitteineen lehti voi olla 250 sivuinen. Paperi kulkee painokoneessa 14 metriä sekunnissa ja kapasiteetti maksimissaan on 270 000 lehteä tunnissa.
Ultrametrinen avaruus

Ultrametrinen avaruus on erikoistapaus metrisestä avaruudesta.  Toisinaan annettua ultrametristä avaruutta kutsutaan epäarkhimediseksi metriikaksi tai supermetriikaksi. Vaikka jotkut ultrametrisen avaruuden lauseet voivat vaikuttaa ensisilmäyksellä oudoilta, ultrametriikalla on kätevä monissa tilanteessa. Esimerkiksi p-aditinen analyysi käyttää paljolti hyväkseen makes ultrametriikkaa p-aditisen metriikan muodossa.
Hyperion (romaani)

Rakenne ja tyyli

Kirja koostuu Decameronen tai Canterburyn tarinoiden tapaan useista kertomuksista, jotka kutoo yhteen kehyskertomus. Kehyskertomus kertoo seitsemän pyhiinvaeltajan matkasta kohti Hyperion-planeetan aikahautoja. Matkan aikana pyhiinvaeltajat kertovat toisilleen kukin omat elämäntarinansa ja sen, miksi he ovat lähteneet mukaan tälle matkalle. Kirja on jaettu lukuihin, ja matkaajien minä-muotoiset tarinat esiintyvät omilla otsikoillaan lukujen sisällä. Tarina jää Hyperionissa kesken ja jatkuu suoraan Hyperionin tuhossa.
Hyperionin kehyskertomus on kerrottu Konsulin näkökulmasta, mutta kertoja on ulkopuolinen siinä missä pyhiinvaeltajien tarinat ovat minä-muotoisia. Perinteisen kerronnan ohella kirja sisältää lainauksia päiväkirjasta ja runoja.

Tarina

Tarina kertoo seitsemän pyhiinvaeltajan matkasta kohti Hyperion-planeetan aikahautoja, jotka ovat Lepinkäisen koti. Lepinkäinen on olento, joka voi muuttaa fysiikan lakeja. Aikahautojen ympäristössä avaruusalusten miehistö katoaa ja pyhiinvaeltajat joutuvat taittamaan matkaa vanhanaikaisemmin tavoin. Aikansa kuluksi he päättävät kertoa toisilleen tarinansa ja syynsä, jotka saivat heidät ryhtymään tähän matkaan. 
Samaan aikaan koko galaksi valmistautuu Hegemonian ja hyljittyjen väliseen sotaan, johon liittyy vahvasti myös TecnoCoren, itsestään tietoisten keinoälyjen muodostaman ”valtion”, vaikutus. Lopulta alkaa kuitenkin näyttää siltä, että sodan todellinen arkkitehti olisi Lepinkäinen.

Arvioita

Hyperion nauttii suurta arvostusta science fiction -piireissä ja on voittanut muun muassa Hugo- ja Locus-palkinnot. Suomessa Tähtivaeltaja-lehti palkitsi teoksen vuoden 1997 parhaana scifi-suomennoksena ja  myöhemmin 1900-luvun parhaana scifi-kirjana.
Aapeli Hautanen

Abel Evert (Aapeli Eevertti) Hautanen (9. syyskuuta 1899 Jalasjärvi, Suomen suuriruhtinaskunta – 1984 Jalasjärvi, Suomi) oli suomalainen mestaripelimanni, 1- ja 2-rivisen harmonikan soittaja, pienviljelijä ja suutari. Hänen soittotyyliään on pidetty eteläpohjalaisen vähärivisten harmonikkojen soiton esikuvana.

Kansanpelimanni

Hautanen sai 10-vuotiaana huuliharpun ja ensimmäisen harmonikkansa 14-vuotiaana. Jo nuoruusvuosina hän soitti 1- ja 2-rivistä harmonikkaa tansseissa ja häissä. Hautanen lopetti soittamisen 1920-luvulla monirivisten harmonikkojen vallatessa alaa kolmeksikymmeneksi vuodeksi.
1950-luvulla Hautanen aloitti soittamisen uudelleen ja hänen vanhahtava ja laaja ohjelmistonsa tyylikkääksi kuvatun soittotavan myötä herättivät runsaasti kiinnostusta. Hänen soittotyyliään on tallennettu ja tutkittu 1960-luvulta lähtien ja se on ollut esikuvana monille vähärivisten harmonikkojen soittajille, kuten Teppo Välimäelle. Hänen soittotyylinsä mainitaan jopa yleisesti ottaen eteläpohjalaisen vähärivisoiton esikuvana.
Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunta

Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunta (kiin. 新疆生产建设兵团, pinyin: Xīnjiāng Shēngchǎn Jiànshè Bīngtuán), Bingtuan lyhennenimenä, tai China Xinjian Group (kiin. 中国新建集团, pinyin: Zhōngguó Xīnjiàn Jítuán) rinnakkaisnimenä, on ainutlaatuinen talous- ja puolisotilaallinen hallintojärjestö Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Hallintoasioissa Bingtuan on maakuntatason yksikkö suoraan maan keskushallituksen alla. Bingtuan hallitsee suoraan muutamaa keskikokoista kaupunkia, sekä muita siirtokuntia ja maatiloja Sinkiangissa. Sillä on oma hallintohierarkia, ja se hoittaa itse kunnallistehtäviä kuten terveyshuoltoa ja koulutusta omilla alueilla. Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen hallitus ei yleensä puutu hallintoasioihin näillä alueilla.
Vuoden 2014 lopussa Bingtuan hallitsee 70 600 neliökilometriä maata (4.24% Sinkiangin pinta-alasta), ja sen väkiluku on noin 2,73 miljoonaa.

Historia

Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunta perustettiin lokakuussa 1954. Alussa Bingtuanissa oli 175 500 henkilöä.