Jukka Hankamäki

Ura

Jukka Hankamäki kirjoitti ylioppilaaksi Vammalan lukiosta vuonna 1985. Hän opiskeli vuosina 1987–1993 filosofiaa Tampereen yliopistossa Juha Varton oppilaana. Siirryttyään Helsingin yliopistoon Hankamäki väitteli Esa Saarisen ohjauksessa tohtoriksi Simone Weilin eksistenssifilosofiasta vuonna 1997.
Hankamäki väitteli toistamiseen vuonna 2016 Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa George H. Meadia ja symbolista interaktionismia käsittelevällä väitöskirjalla.
Hankamäki on toiminut tutkijana ja opettajana Tampereen yliopistossa vuosina 1994–1995, Helsingin yliopistossa 1996–1997, 1998 ja 2003–2004, Taideteollisessa korkeakoulussa 2000–2001 ja Teatterikorkeakoulussa 2007. Nykyisin hän toimii mediatutkijana Suomen Perustassa.

Filosofia

Väitöskirjassaan Rakkauden välittäjä (1997) Hankamäki tarkastelee Weilia yhtenä platonistisen mystiikan edustajana, jonka ajattelussa eksistenssifilosofinen ihmiskäsitys ja hyve-eettinen moraaliajattelu liittyivät yhteen. Toisessa väitöskirjassaan (2016) Sosiaalipsykologian sydän Hankamäki tulkitsee symbolista interaktionismia pragmatismin vastaukseksi behavioristisen ihmistutkimuksen haasteisiin.
Teoksessaan Dialoginen filosofia (2003) Hankamäki johtaa tiedonmuodostuksen, viestinnän ja poliittisen sananvapauden perusteita ihmiskäsityksestä, jota hän kutsuu dialogiseksi. Hankamäki on puolustanut seksuaalivähemmistöjä ja arvostellut vahvasti feminismiä ja monikulttuurisuusajattelua. Hän on arvostellut postmodernistisia, jälkistrukturalistisia ja queer-teoreettisia ajattelutapoja koulukuntaisuudesta ja kaksiarvoisen sukupuolieron kiistämisestä.
Kirjassa Enkelirakkaus: Filosofia ja uskonto homoseksuaalisuutena (2008) Hankamäki väittää, että kartesiolaiselle ajattelulle ominaiset jaottelut järkeen ja tunteisiin, tietoon ja todellisuuteen, kieleen ja kokemukseen sekä Jumalaan ja maailmaan ovat seuranneet heteroseksuaalisten filosofien oidipuskomplekseista sekä filosofian homoseksuaalisen olemuksen torjumisesta. Sen sijaan samaa sukupuolta olevien ihmisten yhteiseen kokemusmaailmaan perustuva merkitysten oppiminen voisi luoda parhaat edellytykset filosofialle ja yhteisymmärrykselle.

Yhteiskunta ja politiikka

Kirjassaan Työttömän kuolema (2005) Hankamäki on muotoillut oman ehdotuksensa perustulojärjestelmäksi, Teos Filosofia räjähti, tulevaisuus palaa (2005) esittelee anarkismin aatehistoriaa. 
Hankamäki on kannattanut maahanmuuton rajoittamista talous- ja sosiaalipoliittisin perustein Hankamäki pitää itsenäisten kansallisvaltioiden järjestelmää ja kansojen itsemääräämisoikeutta aidon kulttuurisen monimuotoisuuden ehtoina. 
Hankamäen mielestä Eurooppa on islamilaistumassa. Ongelmien ytimenä Hankamäki pitää islamin asennoitumista naisiin, lapsiin ja seksuaalivähemmistöihin muslimiyhteisön sisällä, mutta myös sen ulkopuolella. Lisäksi hän on kritisoinut blogissaan seksuaalisen ahdistelun käsitettä ja väittänyt seksuaalisuutta vaarallistavaan kotimaiseen keskusteluun viitaten, että ”[t]odellinen ahdistelu [...] on seksuaalisesti aktiivisiin miehiin kohdistuvaa tuomioiden uhkaa”, jolloin tilanteet nähdään etupäässä uhrien näkökulmasta ja miehiä syytetään kyvyttömyydestä lukea naisten ajatuksia. Hän on samassa blogissaan myös väittänyt, että ”[l]iberaalin ajattelun mukaista ei ole se, että puolustetaan mahdollisuutta kieltäytyä seksistä keholliseen itsemääräämisoikeuteen vedoten”, sillä ongelmana on Hankamäen mielestä liberaalien itsensä pyytämä julkisen vallan väliintulo: ”Seksuaalisesta lähentelystä tuomitsemallahan viranomaistaho pyrkii määräämään toisia ihmisiä, tässä tapauksessa seksuaalisten aloitteiden tekijöitä”.
Hankamäki oli ehdokkaana vuoden 2019 eduskuntavaaleissa edustaen perussuomalaisia, muttei tullut valituksi.