google/wiki40b huggingface dataset:
T-37A

T-37A on kevyt Neuvostoliittolainen amfibio-tiedustelupanssarivaunu. T-37A:ta sanotaan usein virheellisesti vain T-37:ksi, vaikka kyse on eri panssarivaunusta. T-37A on ensimmäisiä massatuotettuja amfibiopanssarivaunuja maailmassa.
T-37A:n ensimmäinen malli kehitettiin vuonna 1932. Se suunniteltin Iso-Britannialaisen Vickersin ja muiden operatiivisten amfibiopanssarivaunujen pohjalta. Panssarivaunua valmistettiin vuosina 1933-1936, kunnes se muutettiin T-38:ksi, joka oli rakennettu T-37A:n pohjalta. Vuosina 1933-1936 ehdittiin valmistaa 2552 T-37A-mallin panssarivaunua, mukaan lukien ensimmäiset prototyypit.
T-37A-mallin tankkeja käytettiin suuria määriä muun muassa Puolan valtauksessa ja Talvisodassa vuonna 1939.

Käyttäjät

•Neuvostoliitto
•Natsi-Saksa: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja.
•Suomi: 29 panssarivaunua.
•Romania: Ainakin 19 vaunua
•Unkari: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja.
•Ruotsi: 1 panssarivaunu.
•Turkki: 1 panssarivaunu.

T-37A

Tyyppi: amfibio-tiedustelupanssarivaunu
Valmistumaa: Neuvostoliitto

Palvelushistoria

Käytössä: 1933-
Käyttäjät: ks. Käyttäjät

Valmistushistoria

Suunnittelija: N.Kozyrev, Tehdas n.37, Moskova
Suunniteltu: 1931-1933
Valmistettu: 1933-1936
Variantit: T-37A, T-37TU (komentopanssarivaunu)

Tekniset tiedot

Paino: 3.2t
Pituus: 3.75m
Leveys: 2.10m
Korkeus: 1.82m
Miehistö: 2
Panssari: 3-9mm
Aseistus: 7.62mm Degtyaryov pikakivääri (585 laukausta)
Moottori: 40hv (30 kW)
Tehokkuus/paino: 13hv/tonni
Jousitus: Jousitettu kääntöteli
Polttoainekapasiteetti: 100l
Toimintasäde: 185 km
Nopeus: 35 km/h tiellä
Toukokuun aukion äidit

Toukokuun aukion äidit (esp. Asociación Madres de Plaza de Mayo) on argentiinalainen lapsensa Likaisessa sodassa menettäneiden äitien perustama järjestö. Argentiinan Likaisessa sodassa "katosi" vuosien 1976 ja 1983 välillä arvioista riippuen 10 000–30 000 ihmistä.
Robert Clary

Robert Clary (s. 1. maaliskuuta 1926 Pariisi) on ranskalaissyntyinen näyttelijä. Hän syntyi neljästätoista lapsesta nuorimmaisimpana ja joutui vuonna 1942 keskitysleirille Buchenwaldiin. 
Clary aloitti uransa laulajana. Muutettuaan vuonna 1949 Yhdysvaltoihin hän on esiintynyt lukuisissa elokuvissa, musikaaleissa ja televisiosarjoissa, joiden joukossa oli Hogan's Heroes (1965–1971).  
Clary meni namisiin Natalie Cantor Metzgerin kanssa vuonna 1965. Metzger kuoli kuitenkin vuonna 1997.
Dippi

Dippi eli dippikastike eli dippauskastike (engl. dip, 'kastaa', 'upottaa') on melko sakeaa kastiketta, johon upotetaan suuhun sopivan kokoisia ruokapaloja, kuten kasvisten lohkoja. Kastikkeen perusaineksena voi olla muun muassa jogurtti, kermaviili, majoneesi, ranskankerma tai näitä yhdistelemällä aikaansaatu seos. Myös mausteet ovat olennainen osa dippikastiketta.
Lisa Gastoni

Lisa Gastoni (s. 28. heinäkuuta 1935 Alassio) on italialainen näyttelijä. Hän syntyi italialaiselle isälle sekä irlantilaiselle äidille ja muutti toisen maailmansodan jälkeen Englantiin, jossa aloitti elokuva- ja malliuransa. Gastoni palasi Italiaan 1960-luvulla. Vuoden 1979 jälkeen hän lopetti elokuvauransa pitkäksi aikaa ja keskittyi maalaamiseen ja kirjoittamiseen.
Meijän pojat

Meijän pojat oli 1920-luvun lopulla esiintynyt suomalainen kommunistinen lauluryhmä. Meijän pojat oli tunnetuin ajan vasemmistolaisen nuorisoliikkeen lauluryhmistä.
Yhtyeen edeltäjä Rajamäen pojat perustettiin vuonna 1920 Sörnäisten nuoriso-osaston lauluryhmäksi. Sen pohjalta muodostettiin Meijän pojat kesällä 1927, kun yhtyetoiminta muuttui ammattimaisemmaksi. Uuden kokoonpanon ensiesiintymiset saivat runsaasti huomiota, ja se oli esimerkkinä monille muille vasemmistolaisille esiintymisryhmille ympäri maata. Meijän pojat esiintyi 69 eri tilaisuudessa syksyllä 1927.
Yhtye käytti esityksissään punaisia housujen päälle ulottuneita paitoja, vihreitä kaulanauhoja ja mustia nahkavöitä. Myös asuste oli mallina muille. Joulukuussa 1927 SDP:n kansanedustaja Kalle Myllymäki kritisoi eduskunnassa Meijän poikien esiintymisasuja. Paitojen pitäminen housujen päälle oli Myllymäen mielestä venäläinen tyyli, joka ei sopinut Suomeen. Meijän pojat kirjoitti edustajalle vastineen, jota esitettiin lauluna vasemmiston tilaisuuksissa.
Meijän poikien (ja muiden lauluryhmien) sanoitukset käsittelivät pääasiassa kotimaan politiikan ajankohtaisia aiheita, mutta myös kansainvälisiin teemoihin tartuttiin. Satiiri oli yleisin käsittelytapa. Lauluissa pilkattiin kapitalistisen järjestelmän epäkohtia ja muita poliittisia toimijoita. Suurin osa lauluista sovitettiin vanhoihin kansan tuntemiin säveliin. Meijän pojat versioi esimerkiksi Porilaisten marssia.
Metsäimarre

Ulkonäkö ja koko

Metsäimarre kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvin maavarsi on pitkä ja hento, väriltään musta ja kiiltävä. Lehden ruoti on 2–3 kertaa lavan pituinen, kalju tai harvasuomuinen. Vaaleanvihreät lehdet ovat yksittäin, lehden lapa on kalju tai joskus harvaan nystykarvainen, pituuttaan leveämpi, kolmiomainen ja kahteen kertaan parilehdykkäinen. Kolmiomainen tyvilehdykkä on melkein lehden kärkiosan kokoinen. Pikkulehdykät ovat pitkulaisia ja pariosaisia tai parijakoisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja katesuomuttomia. Metsäimarteen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa.
Metsäimarre voi risteytyä idänimarteen (G. continentale) kanssa.

Levinneisyys

Metsäimarteen levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan aivan läntisimpiä ja eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Esiintymisalue jatkuu läpi keskisen Venäjän Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikan puolella lajia tavataan Alaskasta Kanadan  kautta Grönlantiin asti. Suomessa metsäimarre on yleisimpiä saniaislajeja ja sitä tavataan koko maassa.

Elinympäristö

Metsäimarre kasvaa kosteissa kangasmetsissä, lehdoissa, soistuneissa metsissä ja korvissa. Sitä tavataan myös kosteilla kallioilla ja louhikoissa. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat esimerkiksi mustikkatyyppiin kuuluvat tuoreet kankaat. Laji viihtyy hyvin varjoisissa paikoissa, missä monilla muilla kasveilla on kasvuvaikeuksia. Metsäimarre on ei sovi eläinten ravinnoksi, joten se säästyy kasvupaikoillaan villieläinten näykkimiseltä.
Erkki Hetta

Erkki Hetta (s. 1. syyskuuta 1954 Vuotso, Sodankylä) on suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Rovaniemen teatterissa näyttelijänä, kunnes jäi sieltä sairauseläkkeelle 2009. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja muun muassa televisiosarjoissa Taivaan tulet ja Turvetta ja timantteja. Hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1985 Rauni Mollbergin Tuntemattomasta sotilaasta, jossa Hetta näytteli sotamies Viirilän roolin.
Elvingin torni

Elvingin torni on Kouvolassa entisen Valkealan kunnan alueella sijaitseva näkötorni. Vuorineuvos Rudolf Bernhard Elving rakennutti sen Kirjokiven kartanon maille vuosina 1905–1907. Tornin tarkoituksena oli alun perin auttaa ympäröivän alueen palovartioinnissa ja muussa valvonnassa. Toisen maailmansodan aikana se palveli ilmavalvontapaikkana mutta rapistui sittemmin huonoon kuntoon. Vuonna 1994 Kymiyhtiö ja Valkeala/Vekaran ja Valkealan Lionsklubit päättivät kunnostaa Museoviraston kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi rakennukseksi määrittelemän tornin, ja se avattiin yleisölle kesällä vuonna 1995.
Suuret ikäluokat

Historia

Suomessa korkean syntyvyyden kausi alkoi loppukesällä 1945 ja korkeimmillaan syntyvyys oli heti kauden alussa elo-syyskuussa 1945. Toistaiseksi eniten uusia suomalaisia tuli maailmaan 24.8.1945, jolloin syntyi elävänä 495 lasta. Syynä tähän oli se, että pääosa rintamamiehistä oli kotiutettu 9 kuukautta eli raskauden keston verran aiemmin, vuoden 1944 lopulla. Suurimmaksi suurista ikäluokista tuli Suomessa kuitenkin ikäluokka 1947.
Myöhempiä korkeahkon syntyvyyden lyhyempiä aikakausia on ollut 1960-luvulla, 1980-luvun loppupuolella ja 2000-luvun keskivaiheilla. Väestötutkimusten mukaan ensisynnyttäjien ikä on laskenut jälleen 2000- ja 2010-luvuilla. Jotkut tutkimukset ovat kertoneet lamojen vaikuttavan positiivisesti syntyvyyteen, vaikka edellä mainittuina aikakausina on eletty nousukautta.

Varhaiset

Suuret ikäluokkien koko on ollut yhteiskunnalle sekä haitta että etu. Aluksi koulutusjärjestelmä joutui koville, kun oppilaiden määrä kasvoi muutamassa vuodessa merkittävästi. Suurten ikäluokkien siirtyminen myöhemmin työelämään oli kuitenkin kansantaloudellisesti myönteinen ilmiö, koska työssä käyvä – eli yhteiskunnalle tuottoisin – ikäryhmä oli silloin suhteellisesti suurempi kuin yleensä.

Muut suuret ikäluokat

Suuria ikäluokkia on ollut Suomen historiassa aiemminkin. Tässä artikkelissa tarkoitettuja suuria ikäluokkia edeltäneet ”suuret ikäluokat” syntyivät Suomen sisällissodan jälkeen vuosina 1920–1923. Syntyneiden määrä oli noina vuosina 2,5–2,7 prosenttia sen aikaisesta väkiluvusta, suhteellisesti lähes yhtä paljon kuin varsinaisten suurten ikäluokkien vuosina (2,6–2,8 prosenttia silloisesta väkimäärästä). Suomen nykyiseen asukaslukuun suhteutettuna 1920-luvun alun syntyvyys merkitsisi 140 000 syntyvää lasta vuodessa.
Vuonna 1909 syntyi lähes tarkalleen yhtä monta lasta kuin suurten ikäluokkien ensimmäisenä vuonna 1945. Vuoden 1909 syntyvyys oli 3,3 prosenttia tuolloisesta väkimäärästä ja vastaisi nykyiseen asukaslukuun suhteutettuna 170 000 lasta. Syntyvyys laski tälle tasolle 1880-luvulla loppuvuosina; sitä edeltäneet suuret ikäluokat syntyivät 1860- ja 1870-luvuilla, jolloin syntyneiden määrä oli käytännöllisesti katsoen joka vuosi 3,6–3,8 prosenttia silloisesta väkiluvusta ja vastasi kahtasataatuhatta syntyvää lasta vuodessa nykyaikana. Jopa pahimpana katovuonna, jolloin syntyvyys romahti 2,5 prosenttiin väkiluvusta laskettuna, syntyneiden määrä vastasi 130 000 lasta nykyaikana.
Vuoden 1800 jälkeen kaikkein suurimmat ikäluokat syntyivät vuosina 1821 ja 1823, jolloin elävänä syntyneiden lasten suhteellinen osuus oli 4,1 prosenttia Suomen silloista väkiluvusta. Prosenttiosuus vastaa 215 000 lasta vuonna 2005. Vertailun vuoksi: vuosina 1998–2005, siis kahdeksana vuotena peräkkäin, syntyneiden lasten absoluuttinen lukumäärä oli pienempi kuin vuonna 1848. Suhteellisesti laskettuna pienin ikäluokka syntyi vuonna 2002, alle 1,1 prosenttia kokonaisväkiluvusta.
Ensimmäinen intifada

Ensimmäinen intifada oli vuonna 1987 alkanut palestiinalaisten kansannousu Israelin miehitystä vastaan, joka jatkui aina Oslon sopimuksen solmimiseen. Palestiinalaisia kuoli noin 1 400, israelilaisia siviilejä 270 ja sotilaita 150.
Neljä palestiinalaista kuoli 9. joulukuuta 1987 Jabalyassa auto-onnettomuudessa, jossa toisena osapuolena oli israelilainen kuorma-auto. Palestiinalaiset lähtivät osoittamaan mieltä, ja seuranneissa mellakoissa kuoli israelilaisen sotilaan luodista yksi palestiinalainen.
Gazan alueella alkoi syntyä väkivaltaisia mellakoita. Mielenilmaukset ja väkivaltaisuudet levisivät pian myös Länsirannalle. Vastarinta alkoi lakkoiluna, kansalaistottelemattomuutena ja israelilaistuotteiden boikottina, pian myös hyökkäyksinä juutalaisten siirtokuntalaisten kimppuun. Kansainväliseen julkisuuteen alkoi levitä kuvia kiviä heittelevistä palestiinalaislapsista.
Kansannousu jatkui aina vuoteen 1993. Työväenpuolueen voitettua vuoden 1992 vaalit Jitzhak Rabin aloitti neuvottelut PLO:n kanssa rauhan aikaansaamiseksi, ja vuonna 1993 osapuolet allekirjoittivat Oslon sopimuksen. Myös nimellä Oslo I tunnetussa sopimuksessa Israel ja PLO tunnustivat toisensa. Se merkitsi mahdollisuutta ratkaista Israelin ja palestiinalaisten välisen Palestiinan peruskonfliktin.
Aniela Cukier

Aniela Cukier (1900 Varsova – 1944 Varsova) oli Puolassa asunut, juutalaistaustainen taidemaalari. 
Ensimmäiset taideopintonsa Cukier suoritti  Konrad Krzyżanowskin yksityisessä taidekoulussa. Hän jatkoi opintojaan Varsovan taidekoulussa. Hän harjoitteli ulkoilmamaalausta Kazimierz Dolnyn ja  Krzemieniecin taiteilijakylissä. Hänen maisemamaalauksistaan tuli suosittuja ja niitä oli esillä Varsovan taidenäyttelyssä vuonna 1938. 
Cukier teki enimmäkseen grafiikkaa puulevylle ja hänen aiheinaan olivat Puolan kylät ja kaupungit. Hänen tiedetään tehneen myös öljyvärimaalauksia. Suurin osa hänen töistään tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Jäljellä olevat työt ovat arvostettuja niiden viehättävän tyylin vuoksi.
Jurek Becker

Jurek Becker (1937 Łódź, Puola -1997) oli saksalainen kirjailija.
Becker eli lapsuutensa getossa ja keskitysleirissä. Hän oppi saksaa sodan päätyttyä Berliinissä. Vuodesta 1977 hän asui Länsi-Berliinissä. Uransa alussa hän kirjoitti kepeitä kabaree-tekstejä ja televisio- ja elokuvakäsikirjoituksia. Hänen ensimmäinen romaaninsa oli Valehtelija-Jaakko (Jakob der Lügner, 1969), jonka ympäristö on keskitysleiri. Myöhemmissä teoksissaan hän hyödyntää kokemuksiaan elämästä Itä-Saksassa. Hän on käsikirjoittanut televisiosarjan Rakas lakimies (Liebling- Kreuzberg) vuodelta 1985.
Partio Suomessa

Historia

Partio tuli Suomeen vuonna 1910. Alkuaikoina toiminta oli organisoimatonta, uusia partioryhmiä syntyi sinne tänne itsestään. Vuonna 1911 Suomessa järjestettiin ensimmäiset partioleirit. Samana vuonna keisari Nikolai II julisti partion laittomaksi, koska liikkeen suojissa pelättiin tapahtuvan salaista sotilaskoulutusta – mutta toiminta jatkui monin paikoin salassa. Huomattavimmat tuolloin maan alla toimineet lippukunnat ovat yhä toiminnassa: ne ovat helsinkiläinen Toimen Pojat sekä Vaasan Metsäveikot. Näillä kahdella lippukunnalla on perinteisiä erivapauksia asusteiden ja luokkamerkkien suhteen: molemmilla on oma leirilakkinsa joka Toimen Pojilla on khakivärinen sinisin nauhoin ja Vaasan Metsäveikoilla sininen punaisin nauhoin. Lisäksi Toimen Pojat saavat edelleen käyttää routavuosilta peräisin olevia I ja II luokan merkkejään, jotka ovat partiohuivissa kannettavia metallisia pienoismerkkejä. Uusia erivapauksia ei ole myönnetty.
Vaikka perinteitä kunnioitetaankin, jotkut vanhat tavat ja käytännöt ovat kadonneet. Eräs sellainen on partiosauva: se oli kullekin omistajalleen erikseen tehty puinen, pituusmittayksiköin varustettu sauva joka ulottui omistajansa nenän korkeudelle. Sauvat tehtiin yleensä itse puhdetyönä ja sen teko-ohje on edelleen olemassa uutena painoksena julkaistussa Partiopojan kirjassa, joskin nykyään ei sauvojen tekotalkoita järjestetä kuin aivan sattumoisin leireillä, jos johtajaksi sattuu tällaisesta kiinnostunut. Jotkut, yleensä vanhemmat, partionjohtajat saattavat käyttää sauvaa esimerkiksi leireillä iltanuotion seremonioita johtaessaan tai muussa vastaavassa epävirallisessa tarkoituksessa. Yleisestä käytöstä sauva on kuitenkin poistunut eikä sitä mainita ohjeissa.
Keväällä 1917 partio sallittiin jälleen ja toiminta alkoi uudelleen. Toukokuussa 1917 perustettiin Suomen Partioliitto, partiolaisia oli tuolloin lähes 18 000.
Nykyinen keskusjärjestö Suomen Partiolaiset perustettiin vuonna 1972, kun 1940-luvun alussa syntyneet Suomen Partiopoikajärjestö ja Suomen Partiotyttöjärjestö yhdistyivät.

Nykyään

Partio on vapaaehtoistoimintaa, jossa vanhemmat partiolaiset johtavat nuorempia. Partion johtamisjärjestelmässä vastuuta annetaan hyvin nuorille. Monilla yhteiskunnan johtotehtävissä toimivilla onkin partiotausta. Muita keskeisiä periaatteita partiotoiminnassa ovat yhdessä päättäminen, elämyksellisyys, ryhmässä toimiminen, tekemällä oppiminen ja toiminta luonnossa.
Partioon kuuluu keskeisenä osana kouluttautuminen. Johtajakoulutusta ovat mm. vartionjohtajan perus- ja jatkokurssi, akelakurssi, sampokurssi, partiojohtajan peruskurssi, Kolmiapila-Gilwell eli partiojohtajien jatkokurssi ja koulutusohjaajakurssi. Lippukunnat, piirit ja Suomen Partiolaiset järjestävät myös monenlaista taitokoulutusta, erätaidoista yhdistyshallintoon.
Yochanan Afek

Yochanan Afek (s. 16. huhtikuuta 1952) on israelilainen shakinpelaaja, shakkitehtävien laatija, shakkivalmentaja ja -kirjailija. Pelaajana hän sai 1993 kansainvälisen mestarin arvon ja laatijana tehtäväshakin suurmestarin arvonimen 2015.

Valmentaja ja kirjailija

Sivutoimenaan Afek valmentaa shakinpelaajia. Valmentajana hän on viihdyttävä ja hänellä on mainio huumorintaju. Hän on myös kirjoittanut useita shakkikirjoja ja avustanut monia lehtiä. Hän on toimittanut mm. CHESS Magazine-nimistä lehteä ja hänellä on lopputehtäväpalsta The Problemistissa.
Calvi

Historia

Calvin kaupungin perustivat roomalaiset 100-luvulla jaa. Paikka on kuitenkin toiminut satamana jo ennen heitä. Calvi joutui useaan otteeseen mereltä tulevien hyökkääjien ryöstämäksi ja se toipui näistä hyökkäyksistä vasta Pisan vallan alaisuudessa 1000-luvun ja 1200-luvun välillä. Paikallisen ylimystön keskinäinen kilpailu sai kaupungin asukkaat pyytämään suojelusta Genovalta vuonna 1278. Käyttäen tukikohtinaan Calvia ja sen etelässä omistamaa Bonifaciota Genovan onnistui lopulta vallata koko saari itselleen. Myöhemmin Calvi ja sen asukkaat tulivat tunnetuiksi Genovan vallan kannattajina, monien muiden nähdessä Genovan sortajana. Genovan vallan alaisuudessa Calviin alettiin rakentaa sitadellia. 1500-luvun puolivälissä saari joutui Ranskan ja Espanjan keskinäisen valtataistelun tantereeksi ja vuonna 1553 ranskalaiset ja heitä auttaneet turkkilaiset nousivat maihin Korsikalle. Ranskalaiset valtasivat muun muassa Bonifacion ja Bastian, mutta eivät onnistuneet valtaamaan Calvia. Tämä tapaus synnytti kaupungin moton, Civitas Calvi Semper Fidelis eli vapaasti käännettynä "Calvin kaupunki ikuisesti uskollinen".
Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä englantilaiset valtasivat Calvin vuonna 1794 ja kaupunki pysyi heillä kahden vuoden ajan. 1800-luvun lopussa paikallisia soita kuivatettiin ja Calvista alkoi kehittyä turistikohde.

Liikenne

Santa Catalinan lentoasema sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Maata pitkin kaupungista kulkee kaksi päätietä, RN 199 Ajaccioon Cargèsen, Pianan ja Porton kautta sekä RN 197 Bastiaan Saint-Florentin ja Ile Roussen kautta. Calvin satamaan liikennöi kaksi laivayhtiötä, SNCM ja Corsica Ferries.
Markus Lindahl

Markus Lindahl (s. 23. tammikuuta 1975) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti koko uransa ajan HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 1992 lähtien Petteri Jouste. Kalevan kisoista Lindahl saavutti pronssia 100 metrin juoksussa vuonna 1996 sekä pronssia 200 metrin juoksussa vuonna 1994. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.
Ilmari Nykänen

Ilmari Nykänen, nimimerkki Ilmari (28. toukokuuta 1930 Kymi – 22. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen pilapiirtäjä.
Ensimmäiset pilapiirroksensa yhden miehen veneveistämöä pitänyt parikymppinen kotkalaisnuorukainen lähetti Kuluttajain Lehteen. Pian Nykänen muutti Helsinkiin, jossa tärkeimmät pilapiirrosten ostajat sijaitsivat. Ateneumiin Nykänen pyrki muttei päässyt.
Nykäsen ensimmäiset piirrokset julkaistiin SKDL:n pää-äänenkannattaja Vapaa Sana -lehdessä vuonna 1953. Myöhemmin hän oli Kansan Uutisten pilapiirtäjä 1950-luvulta aina vuoteen 1993 saakka. Hän piirsi myös Suomi–Neuvostoliitto-seuran lehtiin sekä kommunistien hallitsemien ammattiliittojen lehtiin. Rakentaja-lehteen hän piirsi vielä 2000-luvulla. Muita piirrosten tilaajia olivat SKDL:n maaseutulehdistö. Veneiden veisto ja autojen korjaus pysyivät sivuharrastuksena.
Nykänen oli sitoutunut vasemmistolaiseen maailmankatsomukseen, mutta ei koskaan kuulunut SKDL:ään tai SKP:hen. Poliittisen riippumattomuutensa vuoksi hänellä oli välillä yhteistyövaikeuksia päätoimittajien kanssa.
Rillieux-la-Pape

Rillieux-la-Pape [ʁijø.la.pap] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen  departementin itäosassa. Lyonin koillisella esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 30 529. 
Kunta oli maatalousvaltainen noin tuhannen asukkaan kylä aina 1960-luvulle, jolloin se alkoi kasvaa nopeasti ja muodostua Lyonin esikaupungiksi. Nyt se on yksi 59:stä Lyonin metropolialueeseen kuuluvasta kunnasta.
Rillieux-la-Papessa on kaksi rautatieasemaa, toinen Lyonista Bourg-en-Bresseen johtavan radan ja toinen Lyonista Sveitsin Geneveen johtavan radan varrella.
Primera Divisiónin kausi 2013–2014

Joukkueet ja stadionit

Kauden 2012–2013 sarjasta putosivat Mallorca, Deportivo La Coruña ja Real Zaragoza. Kaudeksi 2013–2014 sarjaan nousivat Elche, Villarreal ja Almería.
Rotkolaulumesikko

Levinneisyys

Rotkolaulumesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Origenes Pakana

Origenes Pakana (200-luku) oli antiikin kreikkalainen keskiplatonilainen filosofi, joka eli ja vaikutti Aleksandriassa. Origenes oli Ammonios Sakkaksen oppilas ja Plotinoksen aikalainen Ammonioksen Aleksandriassa pitämässä filosofikoulussa. Hän oli myös paljon kuuluisamman kaimansa, kristityn Origeneen, aikalainen. Lisänimi Pakana on annettu myöhemmin, jotta nämä kaksi henkilöä voitaisiin erottaa toisistaan.
Origenes mainitaan kolme kertaa Porfyrioksen teoksessa Plotinoksen elämä. Hän saa paljon paremman kohtelun kuin kristitty Origenes, josta Porfyrios ei pitänyt. Myös Proklos mainitsee hänet useamman kerran. Vaikuttaa, että Origeneen opiskelutoverit Plotinos ja Kassios Longinos suhtautuivat häneen kunnioituksella.
Origeneen omasta ajattelusta tunnetaan ainoastaan se, ettei hän katsonut todellisuuden ensimmäisen prinsiipin olevan Yksi, joka on järjen ulottumattomissa ja olevan ulkopuolella, niin kuin Plotinos katsoi. Sen sijaan Origenes katsoi, että ensimmäinen prinsiippi oli korkein järki ja ensimmäinen oleva. Tästä voi päätellä, että hänen näkemyksensä olivat lähempänä perinteistä keskiplatonismia kuin Plotinoksen uusplatonismia.
DecaNation

DecaNation on vuosittainen Ranskan yleisurheiluliiton järjestämä yleisurheilumaaottelu, joka pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. DecaNationissa kansalliset joukkueet kilpailevat kymmenessä lajissa siten, että kukin urheilija osallistuu erikoislajiinsa kerätäkseen pisteitä omalle maalleen. Maaottelussa jokaisesta osallistujamaasta on mukana kymmenen miesurheilijaa ja kymmenen naisurheilijaa.
Eerola (Valkeakoski)

Eerola on Valkeakosken 16. kaupunginosa kaupungin keskustaajaman pohjoisosassa. Alue on rakennettu pääosin 1970- ja 1980-luvuilla. Alue koostuu niin kerros- ja rivitaloista kuin omakotitaloista. Eerolankaari valmistui pääosin 1990-luvulla. Eerola on lähellä palveluita ja Eerolassa oli vielä 2000-luvulle asti toiminnassa kauppaposti. Eerolan maine on monen lähiön tapaan erittäin kyseenalainen ja alueen "hurjimmat vuodet" sijoittuivat 1980- ja 1990-luvuille. Erityisesti Rekikuja oli varsin pahamaineinen ja leima on säilynyt nykyisyyteen asti. Eerola on hyvien virkistysmahdollisuuksien äärellä ja alueena luonnonläheinen kuten Mäntyläkin. Alueen katujen nimeämisteemana on ollut tukinuitto ja siihen liittyvät käsitteet. Katuja on muun muassa Savottatie, Uittotie, Nipputie ja Lauttatie. Kujia on muun muassa Rekikuja, Pankkokuja ja Lamuskakuja. Alueen pääkatu on kahdesta tieosuudesta koostuva Eerolantie.
USS Philadelphia (SSN-690)

Palveluskäyttö

Aluksen viimeinen miehistön jäsen vapautettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 2011, mikä samalla poisti aluksen virallisesti käytöstä. Alus hinattiin kesäkuussa 2012 romutettavaksi.