google/wiki40b huggingface dataset:
Legenda (albumi)

Yleistä

Levy sisältää materiaalia yhtyeen jokaiselta siihen mennessä julkaistulta neljältätoista studioalbumilta. Lisäksi mukana on Olli Lindholmin vuoden 2000 soololevyltä Voima löytyvä Mona, kolme singlejulkaisua sekä neljä kokonaan uutta kappaletta, joista Hän tanssi kanssa enkeleiden on alun perin Jussi Hakulisen levyttämä vuodelta 1996. Muut uudet kappaleet ovat Hakulisen tekemä Sunnuntaisin kuolee kuninkaat sekä singlenäkin julkaistut Pauli Hanhiniemen sanoittamat Särkyvää ja Mysteeri. Niistä jälkimmäisen sävellys tilattiin Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjältä. Kappaleet äänitettiin huhti–kesäkuun 2001 aikana yhdessä Dan Tigerstedtin kanssa. 
Yön 20-vuotisjuhlan lisäksi kokoelman julkaisulla oli tarkoitus nostaa yhtyeen suosiota heikosti myyneen Valo -albumin jälkeen. Uusien kappaleiden singlejulkaisujen ohella sen myyntiä vauhditettiin ottamalla niitä keikkaohjelmistoon ennen levyn ilmestymistä. Myöhemmin lokakuussa Yö aloitti laajan 20-vuotisjuhlakiertueen, jonka kaikki konsertit myytiin loppuun.

Listasijoitukset ja myyntiluvut

Levy nousi heti ilmestyttyään Suomen virallisen listan kärkeen viikolla 39/2001 ja pysyi siellä kahden viikon ajan, kunnes Ultra Bran kokoelma-albumi Sinä päivänä kun synnyin pudotti sen kakkoseksi. Seuraavat kaksi viikkoa Yön albumi oli jälleen kärjessä, mutta viikolla 44 Ultra Bra nousi taas ykköseksi ja viikolla 45 Legendan edelle kiilasi myös Agentsin & Jorma Kääriäisen uutuusalbumi Agents Is... Rock!. Viimeisen kerran Yön kokoelma kohosi listakärkeen viikkoa myöhemmin. Albumille kertyi syyskuun 2001 ja maaliskuun 2003 välisenä aikana yhteensä 40 listaviikkoa.
Legenda on 2000-luvun neljänneksi myydyin albumi Suomessa. Yhteensä sitä on myyty lähes 147 000 kappaletta. Ilmestymisvuotenaan levy myi tuplaplatinaa ja multiplatinamyynniin se saavutti vuotta myöhemmin.
Kaarinan puku

Kaarinan muinaispuku on rekonstruktio Kaarinassa käytetystä muinaispuvusta. Se kuuluu Turun museokeskuksen kokoelmaan tunnisteella TMM22593. Puku on valmistettu vuosina 1990–1999. Se koostuu kaksivärisestä alusmekosta, kaksiosaisesta hameesta, liehukkeesta, esiliinasta, päähineestä ja viitasta.
Kaksiosaisessa alusmekossa on luonnonharmaa paitaosa ja tummansiniset alaset eli näkymättömiin jäävä alempi kappale. Hame on vaalean sinivihreää kangasta ja koostuu kahdesta kappaleesta, jotka kiinnitetään olalta soljin. Hameen etukappaleen yläosassa on ommeltua koristeruudukkoa. Oikealta takaolalta riippuu vaaleansinivihreä liehuke. Esiliina on tummahkon sinivihreä ja kiinnitetään punaruskealla lautanauhalla. Esiliinan reunaa kiertävät pronssispiraalikoristeet. Tummansininen päähine on kehystetty pronssispiraalikoristein. Hapsullinen vaippa eli viitta on punaharmaa.
Sidokseltaan kankaat ovat 4-vartisia bataviatoimikkaita. Päähine on murtotoimikasta. Kankaissa on ontelomaiset putkihulpiot ja ne on päätelty huolittelunauhoin. Loimen ja kuteen tiheydet vaihtelevat välillä 5–11 lankaa senttimetrillä. Puku on valmistettu luonnonkuiduista viikinkiajan tekniikalla pystykangaspuissa.
Subtalamus

Subtalamus on osa väliaivoja. Sen merkittävin osa on subtalaaminen tumake. Subtalamuksesta on yhteyksiä etuaivojen globus pallidumiin ja tyvitumakkeisiin.

Yhteydet

Subtalamuksesta on efferentti yhteys aivojuovioon, (häntätumake ja putamen), dorsaaliseen talamukseen (mediaaliseen ja lateraaliseen tumakeryhmään) väliaivoissa, sekä punatumakkeeseen ja mustatumakkeeseen keskiaivoissa. Se vastaanottaa afferentteja yhteyksiä mustatumakkeesta ja aivojuoviosta.
Grand Islen hurrikaani

Grand Islen hurrikaani oli Saffir-Simpsonin asteikolla luokan 3 hurrikaani, joka tappoi ainakin 370 ihmistä Yhdysvaltain etelärannikolla syyskuussa 1909. Se iski maihin Grand Islessä Louisianassa 21. syyskuuta ja vaikutus lakkasi seuraavana päivänä Missourissa. Aineelliset vahingot silloisessa rahassa olivat 11 miljoonaa dollaria.
Kalsiumpropionaatti

Käyttö

Kalsiumpropionaattia käytetään säilöntäaineena juustoissa, leivissä ja leivonnaisissa. Se estää bakteerien, kuten Bacillus mesentericus -bakteerin ja homeiden kasvua, mutta ei vaikuta hiivoihin. Kalsiumpropionaattia käytetään erityisesti hiivalla kohotettuihin leipomotuotteisiin, koska se on halvempaa kuin natriumpropionaatti, ja hiivan sisältämä alfa-amylaasi tarvitsee toimiakseen kalsiumioneita. Leivinjauheella ja muilla kemiallisilla nostatusaineilla kohotetuissa tuotteissa käytetään useammin natriumpropionaattia, koska kalsium-ionit voivat reagoida nostatusaineiden kanssa ja heikentää niiden tehoa. Kalsiumpropionaatin E-koodi on E282.
Tutkimuksien mukaan kalsiumpropionaatti saattaa aiheuttaa lapsille ärsyyntyneisyyttä, hermostuneisuutta keskittymisvaikeuksia ja häiriöitä unensaannissa.
Kalsiumpropionaattia voidaan käyttää myös lääketieteessä. Kalsiumpropionaattivalmistetta voidaan käyttää lehmien poikimahalvauksen hoitamiseen erityisesti lievissä tapauksissa.
Uurrin

Uurrin (engl. burin) oli varsinkin kivikaudella yleinen työkalu, jolla kaiverrettiin pehmeämpää materiaalia. Esimerkiksi luuta tai puuta. Uurtimien tekemiseen käytettiin Suomessa kvartsia, kvartsiittia tai piikiveä. Piikivi oli kuitenkin tuontitavaraa Suomessa joten se on harvinaisempaa.
Simo Zitting (puheenjohtaja)

Simo Pekka Zitting (s. 7. maaliskuuta 1957 Tohmajärvi) on suomalainen lakimies ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:hon kuuluvan Suomen Merimies-Unionin puheenjohtajana vuodesta 2000 lähtien.
Zitting valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1988. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli SAK:n juristina ja lakimiehenä lakiasiaintoimistossa. Vuonna 1993 Zitting siirtyi työskentelemään Suomen Merimies-Unionin lakimiehenä ja vuonna 2000 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi.
Suomen Kuvalehden toimittaja Tuomo Lappalainen arvosteli keväällä 2012 Zittingin toimintatapoja farssiksi "jopa ay-liikkeen demokratia-asteikolla", kun Astrid Geisor-Goman, Zittingin vastaehdokas puheenjohtajaksi, suljettiin ulos edustajiston kokouksesta. Zitting ei myöskään antanut toimittamassaan unionin Merimies-lehdessä palstatilaa haastajalleen, vaikka tämän oli asettanut ehdokkaaksi unionin suurin ammattiosasto. Puheenjohtajavaalissa Zitting voitti Geisor-Gomanin äänin 33–8.
Lokakuussa 2013 Merimies-Unionin entiset aktiivit vihjasivat käynnistäneensä ministeri Heidi Hautalan eroon johtaneen kohun. Hautala valitti joutuneensa ay-liikkeen sylkykupiksi teollisuuden rakennemuutoksen vuoksi. Zitting kutsui Hautalan linjaa "totaalifanaattiseksi".

Työtaisteluita

Elokuussa 2000 Merimies-Unioni asetti Finnlinesin Finnmerchant-aluksen saartoon ja uhkasi samalla toista laivaa. Finnlines, Suomen laivanpäällystöliitto ja Suomen konepäällystöliitto tuomitsivat toimet laittomina. Yhtiö oli palkannut 28 puolalaista merimiestä mielestään työehtosopimuksen mukaisesti, mutta Zitting oli eri mieltä. Konepäällystöliiton mukaan kyseessä on keino säilyttää suomalainen kauppalaivasto ja työntekijät.
Finnlinesin pääluottamusmiehen mukaan 90 % työntekijöistä tuki Finnlinesin ratkaisua, koska ketään ei irtisanottu. Simo Zittingin sanotaan käynnistävän näyttävästi ay-sotia ja uhraavan rahtilaivastojen miehistöjä suosiakseen häntä puheenjohtajavaalissa äänestänyttä matkustajalaivojen henkilöstöä, jolla on valitsijoiden enemmistö. Kokoomuksen Verkkouutiset kirjoitti vuonna 2000, että Zittingillä on hermostuvan ja räväkän miehen maine.
2-naftoli

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 2-naftoli on värittömiä kiteitä, joilla on heikko fenolin kaltainen ominaishaju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja orgaanisiin liuottimiin kuteen alkoholiin, eetteriin ja kloroformiin. 2-naftoli liukenee myös emäksisiin liuoksiin ja kasviöljyihin. Kemiallisilta ominaisuuksiltaan 2-naftoli on isomeerinsa 1-naftolin kaltainen, mutta on sitä reaktiivisempi.

Käyttö

2-naftolia käytetään väriaineiden, erityisesti atsovärien, lääkeaineiden, hajusteiden, fungisidien ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa. Kuparikatalyytin läsnä ollessa yhdisteestä valmistetaan 1,1'-Bi-2-naftolia eli BINOL:ia, jota käytetään asymmetrisessä orgaanisessa synteesissä.
2-naftolia on myös käytetty aknen, psoriasiksen, ruusufinnien ja syyhyn hoitamiseen tarkoitetuissa valmisteissa.

Turvallisuus

2-naftoli on haitallista ja ärsyttää hengitysteitä ihoa ja silmiä. Naftolimyrkytyksen oireita ovat huonovointisuus, oksentelu ja vatsakivut. Suurina pitoisuuksina aine voi aiheuttaa kuoleman. Pitkäaikainen altistuminen yhdisteelle voi vaurioittaa munuaisia ja näkökykyä.
2-naftoli on naftaleenin aineenvaihduntatuote.
Kristjan Palusalu

Pronssisoturi-patsas

Palusalun sanotaan toimineen mallina Tallinnan Pronssisoturi-patsaalle. Mallina toimimisestaan huolimatta Palusalun "neuvostosankaruus" ei ole tahraton: hän nimittäin loikkasi Suomeen Neuvostoliiton miehitettyä Viron vuonna 1940 ja taisteli jatkosodassa Itä-Karjalassa. Suomen vastavakoilu piti häntä lähetettynä ja seurasi hänen toimiaan tarkasti. Palusalu joutui sittemmin Siperiaan mutta onnistui pakenemaan ja palaamaan Viroon. Sodan jälkeen hänet luovutettiin Neuvostoliittoon, jossa hän joutui uudelleen Siperiaan vankileirille. Sieltä hän vapautui vasta Nikita Hruštšovin aikana.
Albrekt Mecklenburgilainen

Elämäkerta

Vuonna 1363 Ruotsin aateli suunnitteli kapinaa kuningas Maunu Eerikinpoikaa vastaan ja sai tukea Albrektin isältä, Mecklenburgin herttualta, joka lähetti laivaston Ruotsiin Albrektin johdolla. Tukholma vallattiin saman vuoden syksynä. Vuonna 1364 Albrekt julistettiin kuninkaaksi Moran kivillä.
Albrektin valtaannousun myötä päättyi Bjälbo-suvun pitkä valtakausi Ruotsissa. Uuden kuningashuoneen perustaminen oli monin tavoin hankalaa, myös siksi, ettei Albrektilla ollut valmiina käyttökelpoista nimeä tai tunnusta suvulleen – Mecklenburgin saksalaisen herttuasuvun nimi tai vaakuna eivät Ruotsiin sopineet. Albrekt otti käyttöön Tre kronor -vaakunan, joka edelleenkin on Ruotsin valtion vaakuna.
Albrekt ei kuitenkaan ollut ensimmäinen Ruotsin kuningas, joka vaakunaa käytti, vaan myös Maunu Eerikinpoika oli sitä käyttänyt. Kuningas Maunulle kolme kruunua ei ollut ollut varsinainen vaakuna, vaan eräänlainen matkamuisto. Käydessään kosimassa tulevaa kuningatartaan Blankaa Namurissa Maunu Eerikinpoika oli vieraillut uudessa Kölnin tuomiokirkossa katsomassa Itämaan tietäjien pyhäinjäännöstä, joka oli tuolloin Pohjois-Euroopan merkittävin pyhäinjäännös. Caspar, Melchior ja Balthazar eli kolme viisasta miestä tunnetaan Keski-Euroopassa nimellä kolme kuningasta ja heidän tunnuksenaan on kolme kruunua. Kaikki Kölnin tuomiokirkkoon pyhiinvaelluksen tehneet saivat kantaa mukanaan kolmen kruunun kuvaa tunnustuksena ja muistona käynnistä. Edelleen Kölnin tuomiokirkon koristeluista löytyy kolme kruunua hyvin samanlaisessa muodossa, jossa olemme sen Ruotsin vaakunassa tottuneet näkemään.
Suosittu kuningas Maunu Eerikinpoika oli käyttänyt kolmea kruunua ylimääräisenä tunnuksenaan ja se oli tätä kautta Ruotsin kansalle tuttu tunnus. Myös Albrekt oli tehnyt pyhiinvaelluksen Kölniin itämaan tietäjien luo, joten hänelläkin oli oikeus käyttää kolmea kruunua. Hän otti tämän tunnuksen varsinaiseksi vaakunakseen Mecklenburgin herttuakunnan vaakunan sijaan. Ruotsin vaakunasta on esitetty myös näkemys, jonka mukaan kruunut symboloisivat Länsi-Göötanmaan, Itä-Göötanmaan ja Svean muinaisia kuningaskuntia.
Albrektin aikana todellinen valta oli aatelilla, erityisesti Bo Jonsson Gripillä. Kun herra Bo kuoli vuonna 1386, Albrekt yritti saada vallan (ja vainajan hallussa olleet linnoitukset) omiin käsiinsä, mutta aateliset haluten estää keskusvallan voimistumista liittoutuivat Tanskan kuningattaren Margareetan kanssa. Vuonna 1389 Margareetan joukot löivät Albrektin taistelussa ja hänet vangittiin. Hänet vapautettiin kuitenkin 1395, ja hän palasi ruhtinaskuntaansa Mecklenburgiin. Hänen poikansa ja perijänsä, Ruotsin kruununprinssi Eerik piti vielä hallussaan Gotlantia, mutta kuoli ennenaikaisesti ruttoon 26.7.1397, jonka jälkeen hänen tukijansa vähitellen antautuivat sekä Gotlannissa että Tukholmassa, jonka Margareeta sai haltuunsa 1398 .
Vitaaliveljet aloittivat toimintansa Albrektin aikana tämän jakamien kaapparikirjojen turvin.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2019

Tapahtumapaikka

Roksana Węgielin voiton jälkeen vuonna 2018, vuoden 2019 kilpailu järjestetään Puolassa. Tämä on ensimmäinen kerta kun Puola isännöi Lasten Euroviisuja.
Ennen Euroopan yleisradiounionin virallista lausuntoa Armenia, Kazakstan ja Puola osoittivat kiinnostusta kisan isännöimisestä. 10. joulukuuta 2018 EBU vahvisti, että Puola tulisi isännöimään vuoden 2019 Lasten Eurovision laulukilpailun. 
6. maaliskuuta 2019 TVP:n ja EBU:n pitämässä lehdistötilaisuudessa vahvistettiin, että kilpailu järjestetään Gliwicessä, yhteistyönä Sleesian voivodikunnan kanssa. Tapahtumapaikkana toimii Gliwice Arena, jota pidetään yhtenä Puolan suurimmista viihde- ja urheiluhalleista.

Visuaalinen design

Kilpailun teema julkistettiin 13. toukokuuta 2019 lehdistötilaisuudessa ennen vuoden 2019 Eurovision laulukilpailua. Kilpailun logo on kirkkaanvärinen leija, joka symboloi vapautta, valoa ja jaettuja iloisia hetkiä. Kilpailun tunnuslause on "Share the Joy" (suom. Jaa ilo).

Juontajat

22. elokuuta 2019 ilmoitettiin, että Ida Nowakowska ja Aleksander Sikora juontavat kilpailun yhdessä edellisen vuoden voittajan Roksana Węgielin kanssa.
FS Gladiateur (1868)

Palvelus

Gladiateur poistettiin alusluettelosta 31. joulukuuta 1890.
Kevin Duhaney

Näyttelijänä

Duhaney on näytellyt televisiossa 1990-luvulta lähtien useimmiten independent-elokuvissa, kuten In His Father's Shoes, Sekopäät, Omantunnon kautta, Juuret Deltan sydämessä, Ihmeidentekijä ja The Animal: Prison Block II. Hän vieraili myös vuonna 2005 Ethan Jamesin roolissa Power Rangers: SPD:ssä.
Walter Becker

Walter Carl Becker (20. helmikuuta 1950 Queens, New York – 3. syyskuuta 2017 Maui, Havaiji) oli yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka tunnettiin Steely Dan -yhtyeen toisena voimahahmona Donald Fagenin ohella. Hänen instrumenttejaan olivat kitara ja bassokitara, ja hän oli yleensä päävastuussa yhtyeen levytysten hiotuista ja vaativista sovituksista.
New Yorkin Queensissä ja New Yorkin pohjoispuolella sijaitsevassa Westchesterin piirikunnassa varttunut Becker aloitti musiikkiuransa 1960-luvun lopulla ja perusti vuonna 1972 Steely Danin yhdessä Donald Fagenin kanssa. He olivat tavanneet opiskellessaan Bard Collegessa New Yorkin osavaltion Annandale-on-Hudsonissa. Molemmat olivat kiinnostuneita pikemminkin jazzista kuin rockista tai popista. He alkoivat kehitellä yhdessä omia lauluja opiskelija-asuntolansa pystypianon ääressä. 1960- ja 1970-luvun vaihteessa molemmat muuttivat New Yorkista Los Angelesiin parantaakseen mahdollisuuksiaan työskennellä lauluntekijäkaksikkona. Vuonna 1972 kootun Steely Danin ensimmäiseltä albumilta Can’t Buy a Thrill nousivat listamenestyksiksi kappaleet ”Do It Again” ja ”Reelin’ In the Years”. Myöhemmät albumit olivat yhä enemmän jazzvaikutteisia ja koostuivat Beckerin johdolla laadituista ja huippuluokan studiomuusikoiden toteuttamista sovituksista. Tämän tyylin huippua edustivat albumit Aja (1977) ja Gaucho (1980) huolimatta Beckerin tuolloisista päihdeongelmista.
Steely Dan hajosi vuonna 1981, ja Becker muutti Kaliforniasta Havaijille, jossa asui siitä lähtien ja toimi läpi 1980-luvun levytuottajana. Becker ja Fagen kokosivat Steely Danin uudelleen vuonna 1993 sekä levytysstudioon että kiertueille. Albumi Two Against Nature voitti neljä Grammy-palkintoa vuonna 2000. Beckerin ja Fagenin viimeiseksi yhteiseksi Steely Dan -albumiksi jäi vuoden 2003 Everything Must Go.
Becker julkaisi uransa mittaan myös kaksi sooloalbumia: 11 Tracks of Whack (1994) ja Circus Money (2009).
Hannah Simone

Hannah Simone (s. 3. elokuuta 1980 Lontoo) on Britanniassa syntynyt kanadalainen televisionäyttelijä ja entinen malli. Hän on näytellyt vuodesta 2011 lähtien televisiosarjassa Kolme miestä ja tyttö Cece Parekhia.
Rudy Galindo

Yksityiselämä ja perhe

Galindo on meksikonamerikkalainen ja kasvoi parakki- ja asuntovaunukylässä. Galindo on avoimesti homoseksuaali ja kärsii HIV-infektiosta, joka diagnosoitiin vuonna 2000. Hänellä on tekolonkat.
Galindon veli kuoli AIDSiin ja isä sydänkohtaukseen.
Peter Pan ja paluu Mikä-mikä-maahan

Juoni

Englantiin on syttynyt sota ja Leena jää kotiin lapsiensa Jaanan ja Janin kanssa. Hän kertoo lapsilleen tarinoita Peter Panista, mutta Jaana ei usko äitinsä kertomuksia ja heille tulee riita. Hän nukahtaa huoneeseensa, kunnes Kapteeni Koukku saapuu miehistöineen kaappaamaan hänet ja he vievät hänet Mikä-mikä-maahan, jossa Peter Pan pelastaa Jaanan. Mikä-mikä-maassa hän tutustuu Kadonneisiin poikiin ja Helinä-keijuun. Kun heille tulee riitaa keskenään Jaana kääntyy Kapteeni Koukun puoleen, muttei osaa aavistaa, että tämä salaa juonii hänen selkänsä takana. Koukku ehdottaa, että jos Jaana auttaa löytämään hänen aarteensa sijainnin, hän vie Jaanan takaisin Lontooseen. Koukun kaapattua Peterin Jaana kääntyy Helinä-keijun puoleen ja he yhdessä pelastavat hänet ja Kadonneet pojat. Jaana herää unesta ja kertoo veljelleen mitä on kokenut.
Anni Kaste

Anni Kastegren, o.s. Lindeberg, kirjailijanimi Anni Kaste, (6. helmikuuta 1876 Nastola – 17. heinäkuuta 1961 Lahti) oli suomalainen kirjailija.
Kasteen vanhemmat olivat virkatalonvuokraaja Karl Gustaf Lindeberg ja Karoliina Kristiina Elisabeth Hymander. Kaste oli naimisissa 1896-1934 lääninkamreeri Igor (Iikka) Herman Kastegrenin (k. 1934) kanssa. 
Anni Kaste työskenteli vuodesta 1930 toimittajana ja Naisten Ääni-lehden toimitussihteerinä. Vuodesta 1940 lähtien hän asui kotikylässään Nastolan Kumialla.
Nastola-seuran 1974 pystyttämä Anni Kasteen muistomerkki sijaitsee hänen kotitalonsa paikalla Nastolassa Ruuhijärven ja Kumiantien risteyksessä.
Team Vanpa

Team Vanpa ry on vuonna 1995 Länsi-Vantaalla perustettu jalkapallo- ja futsalseura. Alkujaan seura perustettiin tarjoamaan rennompaa ja hauskempaa harrastustoimintaa lapsille, nuorille ja aikuisille. Perustajajäsenet olivat olleet jo hyvän aikaa huolissaan nuorille suunnatun urheiluharrastuksen yhä etenevässä määrin lisääntyvästä vakavoittamisesta. Vuosien saatossa toiminnassa on ollut mukana satoja aktiivisia harrastajia.

Futsal

Team Vanpan edustusjoukkue nousi kaudeksi 2018-2019 pääsarjatasolle Naisten Futsal-liigaan ja toinen joukkue pelaa naisten kolmannella sarjaportaalla.
Edustusjoukkue pelaa kauden 2018-2019 kotiottelunsa Vantaan Tikkurilan urheilutalolla.
Lukas Hilbert

Lukas Hilbert (s. 23. joulukuuta 1972 Hampuri) on saksalainen säveltäjä, sanoittaja, musiikintuottaja ja laulaja.
Haumea-ryhmä

Haumea-ryhmä on samantyypissillä radoilla kulkeva transneptunisien kohteiden ryhmä Kuiperin vyöhykkeellä. Myös näiden kappaleiden pinnan ominaisuudet ovat samantyyppiset. Ryhmä syntyi Haumean ja toisen transneptunisen kohteen välisessä törmäyksessä, ja ryhmän pienemmät kappaleet ovat ryhmän pääkappaleesta kääpiöplaneetta Haumeasta (2003 EL₆₁) irronneita sirpaleita. Ryhmä on saanut nimensä Haumean mukaan, ja se on ensimmäinen havaittu törmäyksessä syntynyt transneptunisten kohteiden ryhmä. Michael E. Brownin johtama tutkijaryhmä havaitsi Haumea-ryhmän olemassaolon vuonna 2007. Ryhmään kuuluvat Haumean ja sen kuiden lisäksi: (55636) 2002 TX₃₀₀, (24835) 1995 SM₅₅, (19308) 1996 TO₆₆, (120178) 2003 OP₃₂, (145453) 2005 RR₄₃, (86047) 1999 OY₃, 2003 UZ₁₁₇, (308193) 2005 CB₇₉, 2003 SQ₃₁₇ ja 2009 YE₇
Vjatšeslav Malafejev

Vjatšeslav Aleksandrovitš Malafejev (ven. Вячеслав Александрович Малафеев, s. 4. maaliskuuta 1979 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pietarilaisen jalkapallokoulun Smenan kasvatti, ja on edustanut vuodesta 1997 lähtien Zenit Pietaria. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki vuonna 1999. Malafejev kuului Venäjän maajoukkueen kokoonpanoon vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa. Malafejevin puoliso kuoli auto-onnettomuudessa 17. maaliskuuta 2011.
K. Heino

Karl (Kaarle) Heino (sukunimi aik. Lindroos; 14. lokakuuta 1848 Heinolan maalaiskunta – 18. elokuuta 1921 Jyväskylä) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja kirjailija.
Heinon vanhemmat olivat suutari Henrik Lindroos ja Hedvig Volain. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta  ja valmistui 1882 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 1891 Heino väitteli tohtoriksi Leipzigissä. Heino toimi Jyväskylän lyseon latinan kielen lehtorina 1892–1916.
Karl Heino oli naimisissa vuodesta 1894 Edla Julia Nyholmin kanssa.
Lars Hattinen

Lars Paul-Erich "Lasse" Hattinen (16. toukokuuta 1923 Kuorevesi – 3. tammikuuta 1961 Koivulahti) oli suomalainen sodanaikainen hävittäjälentäjä. Hän oli vuoden 1961 Koivulahden lentoturmassa onnettomuuskoneen kapteenina ja sai samalla itsekin surmansa.
Hattinen toimi jatkosodan aikana hävittäjälentäjänä ja lensi Morane-Saulnier M.S.406 koneella. Hän sai kaikkiaan kuusi ilmavoittoa noin kuukauden aikana 25. kesäkuuta – 30. heinäkuuta 1944. Siten hänestä tuli hävittäjä-ässä. Viimeisellä sotalennollaan 30. heinäkuuta 1944 Hattisen kone syttyi tuleen ja hän pelastui vain nipinnapin saaden pahoja palovammoja.
Sodan jälkeen Hattinen lähti vammoista toivuttuaan pölytyslentäjäksi Brasiliaan ja levitti siellä lentokoneella hyönteismyrkkyä viljelyksille. Palattuaan Suomeen 1951 Hattinen ajoi aluksi isänsä omistamaa taksia mutta pääsi sitten 1955 lentäjäksi Aero Oy:n palvelukseen.
Hattinen oli tammikuun alussa 1961 Aeron DC-3 OH-LCC "Tiira"-koneen kapteenina. Kone lähti illalla 2. tammikuuta Helsingistä Kruununkylän (Kruunupyy) lentokentälle ja koneen kolmihenkinen miehistö yöpyi Kokkolassa. Hattinen ja koneen perämiehenä toiminut Paavo Halme jäivät viettämään Aeron toimiston virkailijan kanssa iltaa Kokkolan Seurahuoneelle. Illan aikana he nauttivat kolmistaan 16 pulloa olutta, 7 grogia giniä ja pullon konjakkia. Illanvietto kesti kello kahteen saakka yöllä.
Seuraavana aamuna Hattinen ja Halme eivät ehtineet kentälle lähtevään yhteiskuljetukseen vaan Aeron virkailija joutui viemään heidät sekä koneen lentoemännän  sinne henkilöautollaan. He saapuivat kentälle 6.55 viisi minuuttia ennen aikataulun mukaista lähtöä Vaasan kautta Helsinkiin. Kiireisten lähtövalmistelujen jälkeen kone nousi ilmaan kello 7.16. Huonossa säässä matalalla lentänyt kone syöksyi maahan kello 7.40.30 Koivulahdessa jolloin kaikki koneen 22 matkustajaa ja 3 miehistön jäsentä saivat surmansa.
Kirjailija Seppo Porvali on kirjoittanut Lars Hattisesta teoksen Viimeinen ässä — lentokapteeni Lasse Hattisen elämäkerta (Apali 2011).