google/wiki40b huggingface dataset:
Melissa Rauch

Ura

Melissa Rauch opiskeli näyttelemistä Marymount Manhattan Collegessa New Yorkissa. Valmistuttuaan hän alkoi näytellä teatterissa ja tehdä standup-komiikkaa. Hän oli mukana VH1:n ohjelmassa Best Week Ever vuosina 2005–2008.
Rauch on esiintynyt televisiosarjoissa True Blood, Kath & Kim ja Konttori.  Hänellä oli sivuosa elokuvassa I Love You, Man. Rauch on esittänyt Bernadettea komediasarjassa Rillit huurussa vuodesta 2009. Sarjan neljännellä tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. 
Teatterissa Rauchilla on ollut rooleja muun muassa näytelmissä Kesäyön unelma, Into the Woods ja Vampire Lesbians of Sodom. Hän on näytellyt George W. Bushin tytärtä Jenna Bushia esityksessä Miss Education of Jenna Bush. Rauch alkoi esiintyä komediashowssa The Realest Real Housewives Los Angelesissa vuonna 2011.

Yksityiselämä

Melissa Rauch on kotoisin Marlboron pikkukaupungista New Jerseystä. Hän asuu nykyään Los Angelesissa. Rauch on juutalainen.
HNF4A

HNF4A on tumareseptori, jota koodaa geeni HNF4A kromosomissa 20. Geeni voi silmukoitua vaihtoehtoisesti ja reseptorista on siten olemassa usea eri muoto. 
Geenin mutaatiot voivat aiheuttaa reseptorin toimimattomuutta, jotka johtavat MODY-tyyppiseen (eng. Maturity-Onset Diabetes of the Young) HNF4A-diabetekseen, jota kutsuttiin aiemmin MODY1:ksi. Tauti ei ole sama kuin tyypin 1 tai 2 diabetes. MODY-tyypin diabetesten osuus kaikista diabetestapauksista Suomessa on alle 2%. Tautia potevat ovat erittäin herkkiä diabeteslääkkeinä käytetyille sulfonyyliureavalmisteille, jotka voivat siksi aiheuttaa hypoglykemiaa.
The River (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet tehnyt Bruce Springsteen.
Viulukonsertto nro 1 (Prokofjev)

Sergei Prokofjev sävelsi ensimmäisen viulukonserttonsa (op. 19) D-duurissa vuosina 1916–1917. Marcel Darrieux oli viulistina ensiesityksessä (18.10.1923), jossa Pariisin oopperan orkesteria johti Serge Koussevitzky.
Iltahelokki

Ulkonäkö ja koko

Iltahelokki kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen karvainen varsi on pysty ja tanakka. Lehdet ovat pitkänsoikeat suikeat. Iltahelokin kukissa on pitkä pohjus. Kukat ovat keltaiset ja melko suuret, terälehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä. Hedelmänä on nelisärmäinen kota, joka on 2–4 cm pitkä.
Villa Elfvik

Villa Elfvikin luontotalo on Espoon kaupungin ympäristövalistuskeskus. Luontotalo tarjoaa luonto- ja ympäristötietoutta eri muodoissaan. Elfvikissä on luontopolkuja, joista osalla voi kulkea pitkospuita pitkin, ja lintutorni. Elfvik on Laajalahden luonnonsuojelualueen pohjoisreunassa.
Villa Elfvikin rakennutti asuintalokseen vapaaherratar Elvira Standertskjöld vuonna 1904, ja sen suunnitteli arkkitehti Mauritz Gripenberg. Rakennus edustaa englantilaisvaikutteista jugendia ja on rakennushistoriallisesti arvokas. Standertskjöldien kuoltua rakennus päätyi monien välivaiheiden kautta Espoon kaupungin omistukseen vuonna 1985, minkä jälkeen se kunnostettiin. Vuonna 1992 se avattiin yleisölle.
Nimi Elfvik lienee yhdistelmä Elvirasta ja keijua tarkoittavasta ruotsin kielen sanasta "älva" sekä paikannimestä Bredvik. Nimi lausutaan Elviik.
Villa Elfvik sijaitsee Laajalahden rannalla, Leppävaaran ja Tapiolan kaupunkikeskusten välillä. Alkujaan sen lähettyvillä oli myös venelaituri, jonne kulki höyrylaiva, mutta koska sen edustalla oleva osa Laajalahtea on vähitellen kasvanut täyteen ruovikkoa, sinne ei nykyisin enää pääse vesitse. Rannassa on kivilaituri.
Villa Elfvikin alueella on myös Pajamäen aurinkokuntamalliin kuuluva planeetta Uranuksen malli. Planeetta sijaitsee vanhassa huvimajassa. Huvimajan graniittisen perustuksen kivet on louhittu Villa Elfvikin lähistöllä olleesta graniittilouhoksesta. Louhoksen jäänteet ovat vieläkin jäljellä.

Standertskjöldin perhe

Villa Elfvikin rakennuttaja Elvira Sofia Wilhelmina o.s. Hallgren syntyi Gävlessä Ruotsissa vuonna 1868. Hän avioitui vuonna 1892 vapaaherra Emil Albert Mauritz Standertskjöldin kanssa. Emil Standertskjöld oli syntynyt Tulassa Venäjällä vuonna 1864 Carl August Standertskjöldin poikana. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä: Helsingissä syntyneet Fanny Lise Thérese (s. 1893) ja Thelma Elvira Emelie (s. 1897).
Emil Standertskjöld osti Bredvikin kartanon ja aikoi rakennuttaa huvilan Laajalahden rannalle. Suunnitelma jäi toteutumatta, koska hän kuoli varsin nuorena vuonna 1900. Muutaman vuoden kuluttua hänen leskensä Elvira Standertskjöld rakennutti huvilan, josta tuli hänen ja hänen lastensa koti. Elvira Standertsjöld kuoli Elfvikissä vuonna 1955.
Kuvanveistäjäksi kouluttautunut Thelma ja näyttelijä ja kuvataiteilija Lise elivät Elfvikissä elämänsä loppuun saakka. Kumpikaan heistä ei avioitunut eikä saanut lapsia. Thelma kuoli vuonna 1957 ja Lise vuonna 1974. Sisarusten yhteinen testamentti määräsi, että Villa Elfvikiin oli tehtävä huoneistoja ruotsinkielisten näyttelijöiden ja taiteilijoiden asunnoiksi. Jos se ei mitenkään olisi mahdollista, asuntoja olisi hankittava heidän testamenttivaroillaan muilla keinoin testamentin tarkoituksen mukaisesti. Kävi ilmi, että Villa Elfvik ei soveltunut tarkoitukseen muun muassa paloturvallisuussyistä, joten huvila myytiin, ja se päätyi lopulta Espoon kaupungin omistukseen.
Teemu Okkolin

Teemu Okkolin (s. 1977) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Orimattilassa. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Hän on ajanut lähes 5 000 starttia ja voittanut niistä yli 350. Voittorahoja on yli 1 033 000 euroa.
Okkolinilla on ollut oma talli Orimattilassa vuodesta 2002. Hänellä oli jonkin aikaa talli myös Jokimaalla Markku Iivarin kanssa. Hän kuuluu Suomen ravivalmentajien kärkinimiin.
Saavi

Saavi on isohko kaksikorvainen, pyöreä- tai soikeapohjainen astia. Saavi on ämpäriä suurempi ja sen tilavuus on tyypillisesti noin 100–200 litraa. Saaveissa säilytetään ja kuljetetaan tavaroita, elintarvikkeita ja nestettä. Saavin suuren tilavuuden takia sen kokonaispaino voi nousta suureksi. Usein saavia kantaakin kaksi ihmistä kantokahvoista molemmin puolin. Aikaisemmin saavit tehtiin enimmäkseen puusta tai pellistä, nykyisin muovista.
Saaviksi kutsutaan joskus myös soikeapohjaista pesusoikkoa, jonka muita nimiä ovat palju (ruots. balja) tai amme. Myös kylpytynnyriä kutsutaan paljuksi. Pienempää pesuastiaa kutsutaan nimellä pesuvati.
Ossian Aschan

Adolf Ossian Aschan [as'ka:n] (16. toukokuuta 1860 Helsinki – 25. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1886–1896, kemian apulainen 1896–1908, professori 1908–1927. Vuosina 1907–1908 hän toimi Berliinissä saksalaisen Chemisch Fabrik auf Actien -yhtymän tieteellisen laboratorion johtajana. Hän tutki orgaanisessa kemiassa erityisesti alisyklisiä yhdisteitä ja selvitti niiden rakenteita, reaktioita ja stereokemiallista luonnetta. Hänen aloitteestaan on perustettu Teollisuuden keskuslaboratorio. Aschan toimi Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana 1. maaliskuuta 1910 – 31. tammikuuta 1911.
Lumituisku

Lumituisku eli tuisku on lunta, joka on jo satanut maahan, ja noussut siitä uudelleen ilmaan tuulen mukana. Se muistuttaa ulkonäöltään ja fysiikaltaan autiomaiden hiekka- tai pölymyrskyjä.
Lumituiskua syntyy, kun lumi on riittävän kuivaa eikä muodosta hankea ja tuuli on tarpeeksi kovaa. Riittävä tuulen nopeus on noin 7 m/s kuivalle lumelle, ainakin 10 m/s kostealle lumelle. Lumituisku saattaa kinostaa lunta auratulle tielle ympäröiviltä pelloilta. Se voi olla vaarallista liukkauden, huonon näkyvyyden ja hiihtäjien eksymisvaaran takia.
Lentosääpalvelussa erotellaan matala tuisku (DS, drifting snow) ja korkea lumituisku (BS, blowing snow), joista jälkimmäinen haittaa näkyvyyttä kahden metrin korkeudessa ja ylempänä.
Eugène Michel Antoniadi

Eugène Michel Antoniadi (1870 – 10. helmikuuta 1944) oli italialainen tähtitieteilijä, joka teki 1800-luvun lopuilla ja 1900-luvun alussa havaintoja Marsista, Merkuriuksesta ja Venuksesta.  Hänen nimestään esiintyy eri lähteissä erilaisia kirjoitusasuja: Eugenios Antoniadis, Eugène Michael Antoniadi tai jopa väärin kirjoittaen Eugène Marie Antoniadi.
Antoniadi tuki aluksi väitteitä Marsin kanavista, mutta suurella teleskoopilla vuoden 1909 Marsin opposition aikana tekemien havaintojensa perusteella hän päätteli kanavien olevan pelkkä optinen harha. Antoniadi piirsi myös Merkuriuksesta kartan, ja päätteli planeetan kääntävän aina saman puolensa kohti Aurinkoa. Nykyään tiedetään planeetan pyörivän 1/3 jaksossa kiertoaikaansa nähden, ja Antoniadin tehneen havaintojaan juuri silloin, kun planeetta käänsi saman puolen kohti aurinkoa.
Eräs Kuun kraattereista on nimetty Antoniadin mukaan. Ilmakehän rauhallisuutta, seeingiä, kuvataan muun muassa Antoniadin asteikolla.
Saatse

Nimi

Kylän nimi on kirkon aikakirjan mukaan ollut aikoinaan Gorki tai Korki. Nykyinen nimi juontuu venäjänkielisestä nimestä Zatserenje. Zatserenje muokkautui muotoon Satseeri (Satserinna), josta edelleen kehittyi Saatse.

Historia

Ortodoksinen Pyhän Paraskevan kirkko vuodelta 1801 on Saatsen vanhimpia rakennuksia. Kirkon ympärillä sijaitsee vanha hautausmaa. Saatsen vanha puukirkko rakennettiin vuonna 1673. Pappi Vassili Sokolovski oli merkittävä henkilö kylän historiassa. Hän herätteli saatselaisissa kiinnostusta sivistystä kohtaan sekä kehitti seurakuntaa. Sokolovskilla oli kotonaan suuri kirjasto, joka oli kylän koulun ja asukkaiden käytettävissä. Hänen johdollaan myös korjattiin kylän kirkko vuonna 1900. Sokolovskia kunnioitettiin, koska häntä pidettiin kohteliaana, huomaavaisena ja rehellisenä. Vuonna 1919 Sokolovski murhattiin; hän on nykyisin haudattuna Saatsen vanhan puukirkon alttarin kohdalla.
Heinäkuussa 1974 kylän vanhaan koulurakennukseen avattiin Saatse Seto Muuseum, jossa on esillä muun muassa Setomaan suurin muinaisesinekokoelma. Museon yhteydessä on myös puistometsä opetuspolkuineen.

Saatsen saapas

Ainoa tie Värskasta Saatseen johtaa ”Saappaana” (viroksi Saatse saabas) tunnetun alueen kautta. Parin neliökilometrin kokoinen, Venäjälle kuuluva alue sijaitsee virolaisten Sesnikin ja Lutepään kylien välissä. Viron kansalaiset saavat kulkea vapaasti Saatsen saappaan läpi. Ennen Venäjän puolelle siirtymistä on pysähtymisen kieltävä liikennemerkki. Tiellä on sallittua kulkea ainoastaan linja-autolla tai muulla autolla; esimerkiksi kävely ja pyöräily on kiellettyä. Välille pysähtyjää pidetään automaattisesti rajanloukkaajana. Tiedossa on tilanteita, joissa läpikulkijoita on seurattu, vaikka Venäjän rajavartijoita ei rajalla vakituisesti olekaan.
Saatsen saappaan oli tarkoitus tulla osaksi Viroa 18. toukokuuta 2005 allekirjoitetun Viron ja Venäjän välisen rajasopimuksen myötä. Viron Riigikogu lisäsi sopimukseen yksipuolisesti julistuksen, jossa viitattiin vuonna 1920 tehtyyn Tarton rauhansopimukseen. Tarton rauhassa Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden. Julistuksen lisäämisen vuoksi Venäjä perui allekirjoituksensa.
Maria Wolska

Maria Anja Helena Wolska (s. 18. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen tanssitaiteilija, koreografi ja näyttelijä. Maria Wolska oli mukana perustamassa Tanssiteatteri Raatikkoa 1972.
Barbara Jane Harrison

Lapsuus ja nuoruus

Jane Harrison syntyi 24. toukokuuta 1945 Bradfordissa. Hän oli Alan ja Lena Harrisonin nuorempi tytär. Perhe muutti Scarboroughiin äiti Lenan terveyden heikettyä. Lena kuoli vuonna 1955 Janen ollessa 10-vuotias.
Lapsena Harrison harrasti partiota. Hän kävi ensin Newby Countyn alakoulua ja myöhemmin Scarboroughin tyttökoulua. Hän aloitti Doncaster High Schoolissa syyskuussa 1961, mutta lopetti opinnot jo kuuden kuukauden jälkeen.

Työura

Koulusta lähdettyään Harrison meni töihin Martin’s Bank -pankkiin Doncasterissa. Hän ei kuitenkaan pitänyt työstä, ja lähti sen sijaan lastenhoitajaksi Sveitsiin aikomuksenaan opiskella kieltä ja ryhtyä lentoemännäksi. Hän työskenteli lastenhoitajana myös San Franciscossa ennen kuin muutti Lontooseen päästyään lentoemännäksi BOAC:n palvelukseen kesäkuussa 1966.

Kuolema

8. huhtikuuta 1968 Harrison oli lentoemäntänä BOAC:n lennolla 712 Lontoon Heathrow’n lentoasemalta Sydneyyn. Lennolla käytetty Boeing 707-465 lähti lentoon kohti ensimmäistä välilaskupaikkaa, Zürichiä, kello 15.27. Noin minuutti lentoonlähdön jälkeen koneen moottori numero kaksi syttyi tuleen. Miehistö päätti palata takaisin Heathrow’lle. Lähestymisen aikana moottori irtosi siivestä ja putosi maahan. Noin kaksi ja puoli minuuttia lentoonlähdön jälkeen miehistö teki onnistuneen hätälaskun. Laskeutumisen jälkeen tulipalo voimistui, sillä miehistö oli unohtanut katkaista polttoaineen syötön puuttuvaan moottoriin.
Harrisonin tehtävä oli auttaa koneen takaosassa stuerttia ovien avaamisessa ja matkustajien evakuoinnissa. Kun he avasivat takaoven, hätäliukumäki kiertyi täyttyessään niin, ettei sitä voinut käyttää. Stuertin oli kiivettävä alas oikaisemaan liukumäki, eikä hän päässyt enää takaisin koneeseen. Harrison jäi yksin opastamaan matkustajia ja auttamaan heitä ulos koneesta. Harrison rohkaisi matkustajia hyppäämään ja jopa työnsi heitä ulos. Kun tulipalo oven ulkopuolella voimistui, Harrison jäi paikalleen ohjaamaan matkustajia toisille uloskäynneille.
Kun kone oli lähes tyhjä, Harrison valmistautui silminnäkijöiden mukaan hyppäämään ulos takaovesta. Hän huomasi kuitenkin, että koneessa oli vielä muutama matkustaja, heidän joukossaan liikuntakyvytön iäkäs nainen ja kahdeksanvuotias tyttö, ja palasi matkustamoon auttamaan heitä. Sen seurauksena Harrison menehtyi tulipalossa. Hänen ja neljän muun onnettomuudessa kuolleen ruumiit löytyivät läheltä takaovea. Kaikki olivat tukehtuneet palokaasuihin.
Harrison oli kuollessaan 22-vuotias. Hänet haudattiin Fulfordin hautausmaalle Yorkiin.
Kaukokäynnistys

Toiminta

Kun ajoneuvon haltija haluaa kaukokäynnistää autonsa, ajoneuvoon asennettu elektroniikka tarkistaa ensimmäisenä onko kaikki kunnossa. Tämä tarkoittaa yleisimmissä tapauksissa mm. sitä että auton käsijarru on "kytkettynä", vaihdelaatikon vaihteehvalitsin on "vapaalla", moottoritilan konepelti on kiinni, jarrupoljin on normaaliasennossaan eli ylhäällä, moottorissa ei ole kierroslukutietoa ja kaukokäynnistyksen pääkytkin (sijaitse ajoneuvon sisällä helposti löydettävissä) on ON / OFF asennossa. Kun elektroniikka on tämän kaiken tarkastanut, se alkaa käynnistämään ajoneuvoa.
Kaukokäynnistyslaitteet alkavat pyörittää starttimoottoria (dieseleissä hehkutuksen jälkeen) ja tarkkailevat kierroslukusignaalia. Kun moottori lähtee käyntiin ja käy omin voimin, kaukokäynnistysmoduuli huomaa tämän ennalta opetetusta tyhjäkäyntisignaalista. Tässä vaiheessa kaukokäynnistyselektroniikka lopettaa startin pyörittämisen ja pitää edelleen ajoneuvon virrat kytkettynä ja tarkkailee kierroslukusignaalia.
Mikäli signaali katoaa tai laske amplitudiltaan liaan alhaiseksi opetettuun signaaliin nähden, kaukokäynnistysmoduuli alkaa käynnistämään moottoria uudelleen. Jos kaukokäynnistysmoduuli ei käynnistysvaiheessa havaitse kierroslukusignaalia, se tulkitsee jossain olevan vikaa ja lopettaa käynnistämisen. Joissain autohälytinmalleissa tämä siirtyy jopa kaksisuuntaiseen kauko-ohjaimeen tiedolla "ei onnistu". Mikäli kierroslukusignaali nousee liian korkeaksi, kaukokäynnistysmoduuli tulkitsee moottorin käyvän liian suurilla kierroksilla ja sammuttaa moottorin.
Kaukokäynnistyksen tuoma mukavuus on huipussaan varsinkin talvella, moottori on lämmin ja ajoneuvon lasit ovat sulat riippuen auton lämmityslaitteen tehosta. Kesällä tietysti auton ilmastointi jäähdyttää auton sisäilman sopivaksi. Cliffordin valmistamissa kaukokäynnistyslaitteissa on myös valmiiksirakennettu ominaisuus joka tarkkailee ajoneuvon akkujännitettä, mikäli akkujännite laskee tarpeeksi alhaiseksi, kaukokäynnistysmoduuli käynnisttää ajoneuvon, jotta akku latautuu.
Tunturiängelmä

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen tunturiängelmä on kasvaa 5–25 cm korkeaksi. Varsi on kalju. Varsilehtiä on enintään yksi, mutta aluslehdet ovat runsaslukuisia. Lehdet ovat korvakkeellisia ja niiden ruodit ovat 1–5 cm pitkiä. Lehtilapa on 2–5 cm pitkä, yksi- tai kaksikertaa perilehdykkäinen, muodon vaihdellessa tavallisesti puikeasta kolmiomaiseen. Lehdykät ovat pyöreähköjä ja tylppäliuskaisia, ja myös lehdyköitten ruodit ovat korvakkeellisia. Kukinto on yksinkertainen, harvakukkainen terttu. Kukat ovat pieniä. Niissä on varhain varisevia, usein punertavia kehälehtiä 4 tai 5 kappaletta. Heteitä on runsaasti. Heteiden palhot ovat tavallisesti sinipunertavia, ponnet pitkäsuippuisia ja väriltään tavallisesti punaruskeita. Suomessa tunturiängelmä kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on noin 3 mm pitkä, pitkittäisharjuinen ja lähes perätön pähkylä. Tunturiängelmä on myrkyllinen kasvilaji.

Levinneisyys

Tunturiängelmää tavataan laajalla mutta hyvin hajanaisella alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisosissa, Islannissa, Skotlannissa, Pohjois-Irlannissa, Pyreneillä, Alpeilla, Karpaateilla, Kaukasuksella sekä Venäjän arktisella tundravyöhykkeellä. Levinneisyysalue jatkuu edelleen Aasian puolella Pohjois-Siperian arktisella vyöhykkeellä sekä Etelä-Siperiassa, Keski-Aasiassa ja Himalajan alueella. Pohjois-Amerikassa tunturiängelmää kasvaa Alaskassa, Yhdysvaltain lounaisosissa sekä Koillis-Kanadassa. Laji on tavanomainen myös Grönlannissa.
Suomessa tunturiängelmän esiintymisalue on pohjoinen. Sitä kasvaa toisaalta Sallan–Kuusamon alueella, toisaalta Pohjois-Lapissa varsinkin Enontekiöllä, Utsjoella ja Inarissa. Lajista on lisäksi 2000-luvulla tehty muusta levinneisyysalueesta varsin kaukana oleva yksittäisesiintymä Etelä-Savon länsiosista.

Elinympäristö

Tunturiängelmä kasvaa Suomessa purojen, jokien ja järvien rannoilla, tunturiniityillä, rinnesoilla ja kedoilla  etenkin paljakka- ja koivumetsävyöhykkeellä, sekä letoilla havumetsävyöhykkeellä. Laji on kalkinsuosija. Muualla tunturiängelmä on tyypillinen vuoristoseutujen laji.
Til Schweiger

Varhainen elämä

Til Schweiger syntyi 19. joulukuuta 1963 Freiburg im Breisgaussa Etelä-Saksassa. Hänen vanhempansa olivat opettajia ja hänellä oli kaksi veljeä. Nuoruutensa hän vietti Gießenissä ja Heuchelheimissa. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän kieltäytyi asepalveluksesta ja suoritti sen sijaan siviilipalveluksen sairaalassa. Sen jälkeen hän alkoi opiskella saksanopettajaksi, mutta vaihtoi kahden vuoden jälkeen lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän kuitenkin keskeytti myös lääketieteen opinnot. Vuonna 1986 hän aloitti näyttelijäkoulun Kölnissä.

Ura

Valmistuttuaan näyttelijäksi vuonna 1989 Schweiger esiintyi teattereissa Kölnissä ja Bonnissa. Vuonna 1991 hän aloitti Jo Zenkerin roolissa suositussa tv-sarjassa Lindenstraße. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli samana vuonna Bertin rooli elokuvassa Manta, Manta. Hänen läpimurtoroolinsa oli vuonna 1993 nyrkkeilijänä elokuvassa Ebbies Bluff. Tuosta roolista hän sai myös parhaan nuoren näyttelijän Max Ophüls -palkinnon. Vuosina 1994–1996 Schweiger esitti Nick Siegeliä poliisisarjassa Etsivä Lea Sommer.
Schweiger perusti vuonna 1996 oman tuotantoyhtiön Mr. Brown Entertainmentin. Schweiger nousi muun muassa elokuvien Der bewegte Mann, Männerpension ja Knockin' on Heaven's Door, joista jälkimmäisen hän myös tuotti itse, myötä yhdeksi Saksan tunnetuimmista näyttelijöistä.
Kansainvälisesti Schweiger nousi tunnetuksi roolillaan Renny Harlinin ohjaamassa elokuvassa Driven. Hän on näytellyt myös monissa muissa kansainvälisesti tunnetuissa elokuvissa, kuten Lara Croft Tomb Raider: Elämän lähde, Kuningas Arthur ja Kunniattomat paskiaiset.
Sittemmin Schweiger on ollut aktiivinen erityisesti ohjaajana ja tuottajana. Hän on tuottanut ja ohjannut romanttiset komediat Keinohrhasen, Zweiohrküken, Männerherzen und Kokowääh, jotka ovat kaikki olleet menestyksekkäitä Saksassa. 
Vuonna 2013 Schweiger aloitti komissaari Nick Tschillerinä suositussa Rikospaikalla-sarjassa. Vuodesta 2013 Schweiger on myös tuottanut mainosvideoita hänen tyttäriensä kanssa. (Watchever, VHV) 
Vuonna 2014 ilmestyi Schweigerin ohjaama ja tuottama elokuva Honig im Kopf, joka kertoo Alzheimeria sairastavasta miehestä. Elokuvassa on suuressa roolissa Schweigerin 12-vuotias tytär Emma. Schweiger on kertonut elokuvan pohjautuvan osin häneen omiin kokemuksiinsa Alzheimeria sairastaneen isoisänsä kanssa.

Yksityiselämä

Schweiger oli naimisissa Dana Carlsenin kanssa vuosina 1995–2004. Heillä on liitosta neljä lasta. Schweiger asuu Berliinissä.
Wasa Station

Wasa Station on Vaasaan, Vaasan rautatieaseman pohjoispuolelle rakennettava tapahtumakeskus. Wasa Station sijoitetaan Vaasan vanhan linja-autoaseman alueelle, joka on jäänyt tyhjäksi kentäksi sen jälkeen kun linja-autotoiminnot on siirretty Vaasan rautatieaseman viereen. Wasa Station olisi uudistuvan Klemettilän keskus ja levittäisi kaupungin keskustaa rautatien toiselle puolelle. Rakentaminen on tarkoitus aloittaa keväällä 2019.
Suunnitelma toteuttamisesta on hyväksytty kaupunginvaltuustossa 15. toukokuuta 2017. Lokakuussa 2018 tontilta ryhdyttiin purkamaan rakennuksia.
YIT on valittu Vaasan vanhan linja-autoaseman alueen kehittäjäksi. YIT:n Wasa Station -suunnitelma voitti Vaasan kaupungin järjestämän kilpailun. Suunnitelmassa Wasa Stationin tapahtumakeskukseen kuuluu kongressi- ja musiikkikeskus, monitoimitilaa, hotelli- ja ravintolamaailma, kauppakeskus, asuntoja sekä autohalli. Torniosuudesta tulee noin 90 metriä korkea ja koostuu 25 maanpäällisestä kerroksesta, joihin sijoitetaan hotelli sekä asuntoja. Asuinhuoneistot olisivat tornin yläosassa (kerrokset 16–25). Korttelin pihakannen alle sijoittuisi pysäköintihalli. Suunnitelmassa on bruttoalaa noin 68 000 ja kerrosalaa noin 37 500 neliötä. Musiikki- ja kongressikeskuksen pinta-ala olisi 8 000 neliömetriä ja liiketiloja olisi 21 000 neliömetriä.
Ankkurikaupaksi tulee K-supermarket. Sen lisäksi tulee noin 50 kauppaa ja ravintolaa.
Burundin historia

Siirtomaa-aika

Burundi oli Saksan siirtomaa ensimmäisen maailman­sodan puhkeamiseen vuonna 1916 asti, jolloin Belgia miehitti Burundin. Sekä saksalainen että belgialainen siirtomaavalta tukeutui Burundin tutseihin ja tuki näiden harjoittamaa hutujen alistamista, jota verrattiin jopa Etelä-Afrikan apartheidiin ja kutsuttiin "mustaksi apartheidiksi." Sodan jälkeen Ruanda ja Burundi jäivät Belgian hallintaan Kansain­liiton mandaattialueena nimellä Ruanda-Urundi. Vuonna 1925 Belgia yhdisti Burundin hallinnollisesti kuuluvaksi Belgian Kongoon. Kansainliiton hajottua alueesta tuli 1946 Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalue.

Itsenäistyminen ja itsenäisyyden alkuajat

Burundi saavutti sisäisen autonomian vuonna 1959 ja täyden itsenäisyyden vuonna 1962. Maata hallitsi mwami Mambutsa IV. Hänen poikansa, prinssi Louis Rwagasore toimi ensimmäisenä pääministerinä, mutta joutui salamurhan uhriksi ja hänen seuraajakseen nousi Andre Muhirwa. Burundin itsenäisyyden alkuajat olivat hyvin levottomat, ja kuningas Mambutsa IV pakeni Eurooppaan eikä enää suostunut palaamaan takaisin. Seuraavaksi kuninkaaksi valittiin joka tunnettiin Ntare V. Kuitenkaan hänenkään valtakautensa ei kestänyt kauan, vaan jo samana vuonna kapteeni Michel Micombero, joka myöhemmin julisti Burundin tasavallaksi, syrjäytti hänet.

1970- ja 1980-luvut

Micombero syrjäytettiin vallankaappauksella vallasta 1976, ja vallankaappauksen johtaja Jean-Baptiste Bagaza valittiin presidentiksi jo 1979 ja uudelleen 1984. Hän taas kukistui 1987, ja uudeksi presidentiksi nousi Pierre Buyoya. Hän palautti Burundiin siviilihallinnon.

1990-luku

1990-luvulla Burundi sai vielä kaksi uutta presidenttiä: vuonna 1994 pidetyissä vaaleissa Cyprien Ntaryamiran ja sen jälkeen Sylvestre Ntibantunganyan, joka kukistui lopulta tutsien johtaman armeijan tekemässä vallankaappauksessa vuonna 1996. Sen jälkeen Pierre Buyoya nousi jälleen presidentiksi. Taistelut armeijan ja hutu­kapinallisten välillä kiihtyivät, mikä johti Burundin sisällissotaan, joka kesti vuoteen 2000 saakka.