google/wiki40b huggingface dataset:
Čajánekin kasarmien taistelu

Taustaa

Miehitys alkoi 14. maaliskuuta 1939 päivää ennen Hitlerin määräämää alkuperäistä päivää. Saksan joukkojen päämääränä oli vallata Ostravan teollisuusalue mahdollisimman nopeasti estääkseen mahdollinen Puolan hyökkäys alueelle. Tšekkoslovakian armeijalle oli annettu käsky luovuttaa kasarmit ilman vastarintaa.

Taistelu

Kello 17.30 Saksan joukot etenivät sudeettisaksalaisten alueiden kautta kohti Ostravaa. Kello 18.00 84. jalkaväkidivisioona oli edennyt Frýdek-Místekiin. Itävalta-Unkarin hallinnon rakentaman kasarmin komentajana oli 12. konekiväärikomppanian päällikkö kapteeni Karel Pavlík ja hänen kakkosmiehenään luutnantti Karel Martínek. Pavlík ja 30 sotilasta olivat saman päivän aamuna tulleet kasarmille puolan kielen oppitunnille.
Saksalainen sotilasosasto pysähtyi kasarmille vievän tien varteen ja upseeri muutaman sotilaan kanssa käveli kohti kasarminporttia. Vahdissa ollut sotilas Bohuslav Přibyla huomasi saksalaiset ja käski heidän pysähtyä. Saksalaisupseerin jatkettua kävelemistä kasarmia kohti ase kädessä, vartiosotilas ampui varoituslaukauksen kohti upseeria, joka vastasi tuleen haavoittaen vartiosotilasta päähän. Tämän jälkeen vartiosotilas ampui upseeria haavoittaen tätä. Kuultuaan saksalaisten hyökkäyksestä Pavlík määräsi kasarmilla olleet sotilaat aseisiin ja puolustamaan kasarmia hyökkäykseltä. Kasarmin portin lähistölle muodostettiin kaksi taistelulinjaa ja sotilaat linnoittautuivat toiseen kerrokseen aseistuksenaan kivääreitä, konekiväärejä ja 50 käsikranaattia.
Saksalaiset hyökkäsivät kasarmille kolmesti. Ensimmäisessä hyökkäyksessä tsekkiläissotilaat tuhosivat panssarintorjunta-ammuksella panssaroidun ajoneuvon Leichter Panzerspähwagenin, joka yritti hyökätä läpi portista. Toisessa hyökkäyksessä jalkaväkisotilaat hyökkäsivät kasarmille konekiväärien kranaatinheittimien ja 3,7 cm Pak 36 -panssarintorjuntatykin tukemana murtaen puolustuksen portin taistelulinjojen kohdalla, mutta Pavlík ja sisätiloissa olevat sotilaat pidättelivät saksalaisia ulkopuolella yli 40 minuuttia kestäneessä taistelussa. Saksalaisten panssaroidun ajoneuvon komentaja kaatui ja kaksi tsekkiläissotilasta haavoittui. Pavlík, joka ampui saksalaisia katolta raskaalla konekiväärillä yritti turhaan ilmoittaa läheiselle linnoitukselle hyökkäyksestä.
Taisteltuaan iltaan asti ja saksalaisten tulitettua kasarmia panssarintorjuntatykillä ja kranaatinheittimillä Pavlík suostui laskemaan aseensa ammuspulan takia, jonka jälkeen tsekkiläissotilaat riisuttiin aseista. Saksalaisten muodostettua uuden 5940 sotilaan Vládní vojsko -turvallisuusjoukon Böömin ja Määrin protektoraatille, Pavlíkin annettiin jäädä joukkojensa komentajaksi ja pitää henkilökohtaisen aseensa.
Harrieri

Ulkonäkö

Harrierin säkäkorkeus on beaglen ja englanninkettukoiran väliltä eli noin 48–55 cm, ja yleisesti ottaen siinä on piirteitä hieman molemmista roduista.

Luonne ja käyttäytyminen

Fyysisesti ja henkisesti harrieri on enemmän englanninkettukoiran kuin beaglen kaltainen, samoin jäljestys ja ajotaipumukseltaan. Se on ystävällinen, eloisa ja omistajaansa kiintyvä. Kotikoiraksi se sopii hyvin, etenkin lapsiperheisiin.

Alkuperä

Harrieri on yksi vanhimmista metsästyskoirista: se on eräs niistä roduista, joista on kirjoitettu jo vuosisatojen ajan, ja sen tiedetään olleen olemassa viimeistään 1700-luvun puolivälissä. Se polveutuu normannien mukana Englantiin kulkeutuneista ranskalaisista ajokoirista, englanninkettukoirista ja basseteista. Joidenkin lähteiden mukaan siihen olisi myöhemmin risteytetty myös beaglea ja pointteria. Sitä on alkujaan käytetty jäniksen ajoon, ja rodun harrastajat sanovatkin sen olevan juuri siihen sopiva.
Iso Haukijärvi (Sastamala)

Maantiede

Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 300 metriä. Sillä on neljä tulo-ojaa lähipelloilta ja soilta. Yksi tulo-oja on Pikku Haukijärven laskuoja ja läheisen Paskolammin vedet valuvat myös Isoon Haukijärveen. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Rautajokeen Maajärven kohdalla.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajutuu peltoja ja loma-asuntoja, jonne johtaa tiet Pohjanjärveltä.

Historia

Järvi laskettiin vuonna 1852.
Arokotka

Koko ja ulkonäkö

Pituus 62–74 cm, siipien kärkiväli 165–190 cm 
Muistuttaa pikkukiljukotkaa ja kiljukotkaa, savannikotkaa ja muitakin kotkalajeja ja on erittäin vaikea erottaa näistä. Suuri, rotiskomainen leveäsiipinen ja lyhytpyrstöinen petolintu.
Nuorilla siiven alapeitinhöyhenillä vaalea vyö, muuten väritys vaihtelee. Vanhat linnut tumman harmaanruskeita, joskus lähes mustia. Siipisulilla karkeata poikkijuovitusta.

Levinneisyys

Arokotka on muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa.  Se pesii Romanian itäosissa ja siitä itään Mongoliaan asti. Pesimättömät linnut haahuilevat pohjoiseen pesimäalueista, näitä harhautuu säännöllisesti Länsi- ja Pohjois-Eurooppaan. Suomessa arokotka on lähes jokavuotinen suurharvinaisuus pääasiassa kesäisin.

Lisääntyminen

Arokotka pyöräyttää 1–3 munaa puussa olevaan pesään.

Ravinto

Ravintonaan arokotka käyttää jäniksiä, pieniä nisäkkäitä sekä lintujen poikasia.
Carl Gustaf von Essen

Carl Gustaf von Essen (20. maaliskuuta 1815 Oravainen – 22. heinäkuuta 1895 Hiitola) oli suomalainen pappi ja herännäisyysliikkeen vaikuttaja. Hänen vanhempansa olivat luutnantti Otto Mauritz von Essen ja Brita Kristina o.s. Thodén.

Opinnot ja ura

Von Essen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1830 Helsingissä. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1840 ja samana vuonna hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa. Von Essen meni naimisiin vuonna 1841 itseään yhdeksän vuotta vanhemman leskirouva Catalina Sofia o.s. Arppen kanssa. Catalinan ensimmäinen aviomies oli ollut sahanomistaja, raatimies Johan Fabritius. Vuonna 1864 von Essen valmistui teologian tohtoriksi. Papin virkaa hän toimitti Espoossa, Tenholassa, Ylihärmässä ja Laihialla. Vuosina 1863–1864 sekä 1872 von Essen toimi valtiopäivämiehenä. Vuodesta 1866 von Essen oli Aleksanterin Yliopistossa käytännöllisen teologian professorina, kunnes erosi 1875. Samana vuonna hän osti itselleen Herniäisten kartanon Hattulassa ja asettui sinne eläkepäivikseen.
Von Essen vietti villin nuoruuden mutta tuli myöhemmin uskoon ja lähti opiskelemaan teologiaa.
Hän lähti mukaan körttiläisyysliikkeeseen ja oli osa liikkeen ydinryhmää, kunnes ajautui riitoihin liikkeen johtohahmon, Nils Gustav Malmbergin, kanssa. Von Essen väitti Malmbergin syyllistyneen juopotteluun ja naisseikkailuihin.
Vuonna 1843 Espoon Histan tilalla pidettiin historiasta tunnetut kaksoishäät, joihin herännäisjohtaja Paavo Ruotsalainen osallistui. Häissä oli morsiamina Histan tilan silloisen omistajan Carl-Gustaf von Essenin lähisukulaisia.
Tie 90 (Viro)

Kantatie 90 kulkee Kaakkois-Virossa Põlvan kaupungin eteläpuolelta kantatieltä 64 itään Setomaan kunnan Karisillan kylään kantatielle 45 Värskan luoteispuolelle. Tien pituus on 34,2 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 90 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Osseetin kieli

Levinneisyys ja puhujamäärä

Osseettia puhutaan Kaukasusvuorten molemmin puolin sijaitsevassa Ossetiassa, joka jakautuu Venäjään kuuluvaan Pohjois-Ossetiaan ja itsenäiseksi julistauneeseen, mutta virallisesti Georgiaan kuuluvaan Etelä-Ossetiaan. Yksittäisiä osseettikyliä on myös muualla Georgiassa sekä Kabardi-Balkariassa ja Stavropolin aluepiirissä Venäjällä. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliitossa oli 537 600 osseetin puhujaa, joista 334 100 asui Pohjois-Ossetiassa, 133 200 Etelä-Ossetiassa ja 8 900 Kabardi-Balkariassa. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan osseettia puhui 493 600 henkeä, joista 445 100 Pohjois-Ossetiassa ja 9 800 Kabardino-Balkariassa. (lukuihin sisältyvät myös osseettia toisena tai vieraana kielenä puhuvat).
Venäjän osseeteista puhui vuonna 1989 osseettia äidinkielenään 93,2 prosenttia ja toisena kielenä 0,4 prosenttia. Vuonna 2002 kieltä osasi 91,2 % koko Venäjän ja 96,8 % Pohjois-Ossetian osseeteista. 
Venäjän osseeteista 96,4 % osaa venäjää (89,6 % vuonna 1989). Venäjällä 9,2 % ja Georgiassa ilmeisesti huomattavasti suurempi osa osseeteista osaa myös georgiaa.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 451 400 osseetin puhujaa.

Historia ja murteet

Osseetti kuuluu iranilaisten kielten koilliseen eli skyyttiläis-sarmaattilaiseen haaraan. Kielen ja kansan alkuperästä on esitetty monenlaisia teorioita. Nykyään katsotaan, että osseettien esi-isiä olivat Kaukasukselle 1100–1200-luvuilla asettuneet iraninkieliset alaanit, joihin sulautui osa alueen alkuperäisestä väestöstä. Kaukasialaiset ja turkkilaiset kielet ovat vaikuttaneet voimakkaasti osseetin rakenteeseen. Kielessä on kaksi toisistaan huomattavasti eroavaa päämurretta, iron ja digor. Jälkimmäistä puhuu noin viidesosa osseeteista.

Nykytilanne

Lähes kaikki osseetit ovat nykyään kaksikielisiä, ja venäjää käytetään paljon myös yhteisön sisäisen kanssakäymisen välineenä. Kansallisen kulttuurin välineenä osseetin asema on kuitenkin melko vahva ja kieltä voidaan pitää suhteellisen elinvoimaisena.
Anders Ferdinand Thoreld

Anders Ferdinand Thoreld (23. helmikuuta 1817 Lapinjärvi – 22. elokuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen vuoritieteilijä. 
Loviisan triviaalikoulua ja Borgå gymnasiumia käynyt Thorveld opiskeli vuodesta 1835 lähtien Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti vuoritieteiden tutkinnon 1846. Thoreld työskenteli vuorihallituksen palveluksessa eri tehtävissä vuosina 1841–1880. Hän toimi muun muassa pohjoisen piirin vuorimestarina 1858–1872 ja hoiti vuorihallituksen pääjohtajan tehtävää virkaatekevänä vuori-intendenttinä 1877–1880. Vuonna 1870 alkaneen kultaryntäyksen aikana Thorveld toimi Ivalojoen Kultalan vuorimestarina.
Brachypelma vagans

Koko ja ulkonäkö

Brachypelma vagans on aikuisena noin 13 cm pitkä. B. vagans on väritykseltään pääosin musta, lukuun ottamatta takaruumista, jossa on punertavia karvoja.

Levinneisyys

Brachypelma vagans elää luonnonvaraisena Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Se kaivaa asunnokseen syviä koloja.

Hoito terraariossa

Ihanteellinen kosteus on 65-75 %. Laji on yöaktiivinen. Terraarion koko vähintään 30x30x30 cm. Terraarion lämpötila 23-27 °C. Pohjamateriaalina voidaan käyttää esimerkiksi kookosrouhetta tai lannoittamatonta turvetta. Brachypelma vagans on lievästi myrkyllinen, ja siksi sitä ei kannata käsitellä. Se voi olla aggressiivinen ja nopealiikkeinen.
Paavo Teukku

Juho Paul ”Paavo” Teukku (22. toukokuuta 1891 Laitila – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja teknikko. Hänen vanhempansa olivat poliisikonstaapeli Herman Paul Teukku ja Pauliina Vilhelmiina Jussila. Ennen jääkärikoulutukseen lähtemistään Teukku toimi Laitilan nuorisoseuran johtohenkilönä sekä voimistelu- ja urheiluseura Jyskeen perustajana ja johtajana.

Opinnot ja urheilu

Teukku kävi viisi luokkaa Uudenkaupungin yhteiskoulua ja Tampereen teknillisessä opistoa yhden luokan ja erosi sen toiselta luokalta liittyäkseen jääkäriliikkeeseen. Paavo Teukku teki seiväshypyssä Vakka-Suomen piirinennätyksen 320 vuonna 1915 ja juoksi 400 metriä 53,4 kesällä 1913. Aika oikeutti kauden päätteeksi Suomen vuositilaston kahdeksanteen sijaan.

Jääkärikausi

Teukku liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. toukokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Preparoitu kitara

Preparoitu kitara on soitin, jossa tavallisen kitaran kieliin kiinnitetään erilaisia esineitä, jotka muuttavat soittimen ääntä.
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1936

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruus 1936 ratkaistiin kuuden joukkueen loppusarjassa.
Mestaruuden voitti Helsingin Vesa, joka voitti Helsingin Ponnistuksen 2-1, Helsingin Kullervon 3-2, Tampereen Kisa-Toverit 2-0 ja Tampereen Palloveikot 3-1, mutta hävisi Kotkan Työväen Palloilijoille 0-1. KTP oli pelannut tasan 2-2 TPV:n kanssa ja voittanut mm. Kullervon 3-2, mutta viimeisessä ottelussaan se hävisi kotonaan Ponnistukselle 0-1.
Rob Van Dam

Robert Alex Szatkowski (s. 18. joulukuuta 1970 Battle Creek, Michigan) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten nimellä Rob Van Dam (RVD). Van Dam on kolminkertainen maailmanmestari. Hän on voittanut ECW- ja WWE-mestaruuden vuonna 2006 sekä TNA-mestaruuden vuonna 2010.
Van Dam aloitti ammattilaisuransa vuonna 1990. Vuonna 1992 Van Dam liittyi World Championship Wrestling -painipromootioon mutta jätti sen 1994 vaatimattoman menestyksen takia. ECW:hen hän siirtyi vuonna 1996 ja voitti avausottelussaan Axl Rottenin. WWE:hen Van Dam siirtyi vuonna 2001. Vuonna 2006 hän voitti sekä ECW- että WWE-mestaruudet mutta menetti mestaruusvyöt, kun poliisi oli pysäyttänyt hänet huumeiden hallussapidosta.
Rob Van Dam on näytellyt monessa elokuvassa kuten Wrong side of town - elokuvassa.
Olli Oikarinen

Olli ”Molli-Olli” Oikarinen (s. 1976 Nastola) on suomalainen muusikko ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi MTV3-kanavalla vuosina 1995–2001 esitetystä Jyrki-ohjelmasta. Ennen sitä hän opiskeli musiikkia Helsingin Konservatoriossa ja soitti kitaraa/keyboardeja Panic IC -nimisessä yhtyeessä. Hän on lisäksi vieraillut keskusteluohjelmissa Kuutamolla ja Leikin varjolla sekä juontanut vuoden 2002 Miss Suomi -kisan. Hän oli eduskuntavaaleissa 2003 Kokoomuksen ehdokkaana. Nykyään hän toimii ohjelmistosuunnittelijana.
Greg

Greg, oikealta nimeltään Michel Regnier, (5. toukokuuta 1931 Ixelles – 29. lokakuuta 1999) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin sarjakuvahahmo oli Achille Talon, joka ilmestyi Suomessa nimellä Akilles Jänne.
Greg kirjoitti käsikirjoituksia yhdessä useiden eri taiteilijoiden kanssa. Franquinin kanssa hän teki yhteistyötä sarjojen Piko ja Fantasio sekä Modeste et Pompon (suom. Heiska ja Heta) kanssa. Hergén kanssa hän työskenteli kahdessa Tintti-projektissa (Les Pilules ja Tintin et le Thermozéro), jotka jäivät kuitenkin toteutumatta. Tunnetuimpia, ja myös Suomessa julkaistuja, Gregin luomuksia ovat Akilles Jänne, realistiset jännityssarjat Bernard Prince ja Comanche (piirtäjänä Hermann) sekä agenttisarja Bruno Brazil (piirtäjänä Wiliam Vance).
Jovaišiai

Jovaišiai on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 167 asukasta.
Pekka Puupää (elokuva)

Juoni

Rouva Justiina Puupää lähtee sukuloimaan ja jättää miehensä Pekka Puupään kotimieheksi Helsinkiin. Pekka ja hänen kaverinsa Pätkä ryhtyvät heti hautomaan rahantekosuunnitelmia. Justiina ei ole jättänyt Pekalle yhtään rahaa vaan tehnyt etukäteen valtavat ruokaostokset, mutta Pekka ja Pätkä myyvät ruoat ovelta ovelle. Rahoilla he laittavat lehteen ilmoituksen "Pekka Puupään lastentarhasta". 
Samaan aikaan pikkurikollinen Petteri varastaa miljonäärin vauvan. Hän pakenee paikalta taksilla, jonka kuljettaja Erkki Saarikivi on tietämätön asiakkaansa rikollisista puuhista. Nähdessään poliiseja Petteri pakenee kerrostaloon ja piilottaa vauvan Puupäiden asuntoon. Saarikivi seuraa perässä, koska Petteri ei maksanut matkaansa, mutta Petteri kolkkaa taksikuskin ja piilottaa hänet viereiseen asuntoon. Kun Pekka ja Pätkä tulevat kotiin ja löytävät vauvan, he kuvittelevat lastentarhansa saaneen ensimmäisen asiakkaan. Heidän naapurinsa neiti Ritva Ranta puolestaan kauhistuu löytäessään eteisestään tajuttoman Saarikiven, mutta kaksikko päätyy lopulta treffeille. 
Pekan ja Pätkän lastenhoitometodit ovat omaperäisiä: he syöttävät vauvalle läskisoosia ja keinuttavat sitä kattolampussa. Neiti Ranta kauhistuu nähdessään tämän ja opettaa reipasotteisesti Puupäille oikeaa lastenhoitoa. "Pekka Puupään lastentarha" ei kuitenkaan vedä asiakkaita, joten Pekka ja Pätkä kehittävät uuden rahanhankintakeinon, osallistumisen otteluun nyrkkeilijä Hermanni Ronskia vastaan. Erehdyksen takia otteluun joutuu Pekan sijasta Pätkä. Pätkä on alakynnessä, kunnes Ronski juo siemauksen hänen kamferipullostaan – joka Puupäiden lääkekaapin sekasortoisen tilan vuoksi sisältää unilääkettä – ja nukahtaa kesken ottelun. Lapsi on jätetty ulos vaunuihin nukkumaan, ja ohikulkeva Petteri varastaa sen jälleen, mutta jää pian kiinni. Lopuksi kiitollinen miljonääri antaa Pekalle ja Pätkälle lapsensa hoitamisesta muhkean palkkion.
Gowind-luokka

Suunnittelu

Alukset on suunniteltu yksinkertaisiksi ja helposti muunneltaviksi tilaavan maan tarpeiden mukaisiksi. Tähän sisältyy muun muassa paikallinen valmistus ja paikallisten järjestelmien asentaminen. Niiden tehtäviksi on esitetty merirosvouksen torjunta, merialueiden valvonta ja käytön estäminen, taistelutehtävät, terrorismin torjunta, huumekaupan ja salakuljetuksen estäminen, öljy- ja kaasukenttien suojaaminen, etsintä- ja pelastustehtävät, kalastuksenvalvonta, ympäristönsuojelu sekä humanitaariset avustustehtävät.
Alukset on mahdollista aseistaa tilaajan vaatimusten mukaan  vesitykein, 12,7 millimetrin konekiväärein, 20 millimetrin pikatykein, etukannelle asennettavalla 76 millimetrin tykillä, merimaaliohjuksin, omasuojajärjestelmällä sekä elektronisen sodankäynnin järjestelmin.
Aluksella ei ole perinteistä savupiippua, vaan pakokaasut lasketaan vesirajasta veteen. Rakenteessa on otettu huomioon lämpösäteilyn pienentäminen sekä komentosillan 360 asteen valvontamahdollisuus.

Sovereignty Enforcer

1 000 tonnin valvontakorvetti on suunniteltu partiointiin ja merialueiden valvontaan rannikkoalueilla ja valtioiden talousalueilla. Alus on 85 metriä pitkä ja ne on suunniteltu aseistettavan 76 millimetrin tykillä. Alusten varustukseen kuuluvat myös kumiveneet.

High Seas Master

2 000 tonnin korvetti on suunniteltu pitkiin partiomatkoihin kyeten jopa kolmen viikon purjehduksiin. Alus on varustettu helikopterin vaatimin tiloin.

Deterrent Warrior

Alustyyppi on varustettu ilmatorjunta- ja meritorjuntajärjestelmin ja asein. Alukselle voidaan asentaa esimerkiksi lyhyen kantaman pysytysuoraan laukaistava MICA VL -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä ja Exocet MM40 -merimaaliohjukset.

Multi-Mission Combatant

Alustyyppi on suunniteltu toimimaan kaikissa olosuhteissa ja se on varustettu sukellusveneentorjuntaan muun muassa vedettävällä kaikuluotaimella. Siinä on myös pienennetty tutkaheijastusta. Malli soveltuu Naton taisteluosastoissa toimimiseen.
Theo Hernández

Atlético Madrid

Theo liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan vuonna 2008. Käytyään läpi eri juniorikategoriat, hänet nostettiin vuonna 2015 seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Ensimmäisen ottelunsa aikuisten tasolla hän pelasi 30. elokuuta 2015 Puerta Bonitaa vastaan. Seuraavan vuoden helmikuussa Theo solmi seuran kanssa uuden sopimuksen ja kaksi päivää myöhemmin tästä, hän sai kutsun seuran edustusjoukkueen otteluun Eibaria vastaan loukaantumisten takia. Ottelu päättyi Atléticon voittoon numeroin 3–1 ja Theo istui koko ottelun vaihtopenkillä.

Alavés (laina)

4. elokuuta 2016 Theo teki uuden jatkosopimuksen seuran kanssa, joka ulottui vuoteen 2021 asti. Samalla myös ilmoitettiin hänen siirtyvän kauden 2016–2017 kestävällä lainasopimuksella Deportivo Alavésiin. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa ja ammattilaisena 28. elokuuta 2016 ottelussa Sporting Gijónia vastaan.
16. lokakuuta 2016 ottelussa Málagaa vastaan Theo sai suoran punaisen kortin rajusta taklauksestaan Ignacio Camachoon. 7. toukokuuta 2017 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Athletic Bilbaota vastaan.
Alavés eteni ensimmäisen kerran seuran 91-vuotisessa historiassa Copa del Reyn loppuotteluun, jossa se kohtasi Barcelonan. Loppuottelu pelattiin 27. toukokuuta 2017 Estadio Vicente Calderónilla ja Theo teki ottelun 1–1-tasoitusosuman vapaapotkusta. Barcelona voitti cupin loppuottelun lopulta kuitenkin numeroin 3–1.

Real Madrid

5. heinäkuuta 2017 Theo siirtyi naapurin suurseura Real Madridiin. Hän solmi seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen ja hänestä maksettiin 26 miljoonan euron siirtokorvaus.

Maajoukkueura

Theo on edustanut Ranskaa alle 18-vuotiaiden ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Vuoden 2017 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailujen karsintoihin Theo ei osallistunut kutsuista huolimatta, jonka jälkeen alkoivat spekulaatiot hänen halustaan edustaa Espanjan maajoukkuetta tulevaisuudessa.
50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14

50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14 (The 50 films you should see by the age of 14) on  British Film Instituten vuonna 2005 kokoama luettelo maailman parhaista lasten- ja nuortenelokuvista ja muista nuorelle yleisölle soveltuvista elokuvista. Tavoitteena oli kannustaa vanhempia ja opettajia suhtautumaan elokuviin yhtä vakavasti kuin kirjallisuuteen ja muihin taiteenaloihin. Listan kokoamisessa oli mukana 70 elokuva- ja kasvatusalan asiantuntijaa, joista kukin laati oman kymmenen elokuvan listansa.
Arvioinnissa eniten ääniä sai tuolloin melko tuore japanilaisanimaatio Henkien kätkemä, joka on menestynyt hyvin myös myöhemmissä kriitikkoarvioinneissa maailman parhaista elokuvista.

Eniten ääniä saaneet

British Film Institute ei julkaissut kyselyssä parhaiten menestyneiden elokuvien tarkkaa keskinäistä äänijärjestystä, vaan sen sijaan erilliset listat kymmenestä eniten ääniä saaneesta ja lopuista 40 elokuvasta, tässä esitettynä aikajärjestyksessä.
Elokuvien ikärajat Suomessa on haettu joko Kansallisen audiovisuaalisen instituutin mediakasvatus- ja kuvaohjelmayksikön (Meku) ylläpitämästä ikärajatietokannasta (mustat pallot) tai Elonetistä (lihavoidut, suluissa). Joitakin ei löydy kummastakaan. Muutaman elokuvan ikäsuositukseksi on Suomessa annettu 16 vuotta, mikä on ristiriidassa brittilistan nimen kanssa.
Matthias Maucksch

Pelaajana

Maucksch aloitti jalkapalloilijan uransa Dynamo Dresdenin juniorijoukkueessa vuonna 1976 ja nousi edustusmiehistöön 1987. Hän voitti kaksi DDR:n mestaruutta ennen Saksan jälleenyhdistymistä. Maucksch jatkoi Dynamossa esiintyen 118 ottelussa Bundesliigassa, josta seura putosi kauden 1994–1995 jälkeen. 
Putoamisen jälkeen Maucksch siirtyi 2. Bundesliigassa pelaavaan VfL Wolfsburgiin, jota edusti kaksi kautta. Maucksch oli mukana Wolfsburgin nousujuhlissa keväällä 1997, mutta jätti joukkueen samana kesänä siirtyen VfB Leipzigiin. Hän palasi vielä pääsarjassa pelanneeseen 1. FC Nürnbergiin 1998, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa seurassa ja siirtyi epäonnistuneen kauden jälkeen Energie Cottbusiin. Myös kausi Energiessä jäi vaatimattomaksi ja Maucksch siirtyi amatööriseura FV Dresdeniin. Hän lopetti uransa amatööriseura VfL Pirna-Copitzissa 2006.
Maajoukkuetasolla Maucksch edusti DDR:ää yhdessä maaottelussa Ranskaa vastaan vuonna 1990.

Valmentajana

Valmennusuransa Maucksch aloitti vuonna 2007 Döbelner SC:n päävalmentajana. Saman vuoden lokakuussa hän siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon II-joukkueen päävalmentajan tehtäviin. Hän johdatti Dynamon II-joukkueen Landesliga Sachsenin ja Sachsenpokalin mestariksi vuonna 2009. 
Lokakuussa 2009 Maucksch nousi Dynamo Dresdenin edustusjoukkueen päävalmentajaksi alankomaalaisen Ruud Kaiserin potkujen jälkeen.  Hänen johdollaan Dynamo nousi 3. Ligan putoamiskamppailusta kahdenneksitoista. Kesäkuussa 2010 hän allekirjoitti jatkosopimuksen vuoteen 2012.  Kaudella 2010/11 Dynamo Dresden paransi otteitaan ja nousi lähemmäs 3. Ligan kärkisijoja. Maucksch sai kuitenkin potkut tehtävistään huhtikuussa 2011. Reilu kuukausi myöhemmin seura nousi 2. Bundesliigaan. 
Kesäkuussa 2018 Maucksch palasi valmennustehtäviin 3. Ligan Sportfreunde Lotten päävalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut jo elokuussa 2018, kun Lotte oli aloittanut kautensa neljällä tappiolla. Tammikuussa 2019 Mauckschin ura jatkui BFC Dynamon päävalmentajana.
Kesäkuussa 2019 Maucksch palasi kolmannen kerran Union Fürstenwalden päävalmentajaksi.