google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksandrovski Zavodin piiri

Aleksandrovski Zavodin piiri (ven. Александрово-Заводский район, Aleksandrovo-Zavodski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 7 100 neliökilometriä. Asukkaita on 9 500 henkeä (vuonna 2009).
Aleksandrovski Zavodin piiri sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Šelopuginon ja Gazimurski Zavodin piireihin, idässä Kalgan piiriin, kaakossa Priargunskin piiriin, etelässä Krasnokamenskin piirin sekä lännessä Borzjan ja Balein piireihin.
Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Aleksandrovski Zavod, Bohto, Butuntai, Krasnojarovo, Kutugai, Kuznetsovo, Manketšur, Mankovo, Mulino, Nikolajevka, Novyi Aktaui, Onon-Borzja, Pervyi Kokui, Šara, Šarantša, Savvo-Borzja, Tšindagatai, Vasiljevski Hutor ja Vtoroi Kokui. Hallinnollinen keskus on Aleksandrovski Zavodin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 27.
Aleksandrovski Zavodista on maantieyhteys Borzjaan ja aluepiiriin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 510 kilometriä. Lentokenttä suljettiin 1990-luvun alussa.
1990-luvulle saakka piirin talous perustui kaivosteollisuuteen. Nykyään tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, perunan ja vihannesten viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa.
Nähtävyyksiin kuuluvat Aktauin pakkotyövankilan jäänteet. Paikallislehtenä ilmestyy Zarja (”Aamunkoitto”).
Luova talo

Luova talo (ruots. Kreativa huset) (engl. Creative House) (entinen Toimitustalo) on Yleisradion rakennus Helsingin Pasilassa. Rakennus sijaitsee osoitteessa Radiokuja 1. 
Rakennuksen uusi nimi otettiin käyttöön 27.2.2017. 
Luovaa taloa remontoitiin vuosina 2016 ja 2017. Rakennuksessa työskentelee pääosin Luovat sisällöt -yksikön työntekijöitä. Luovassa talossa ovat myös Ylen arkisto-tietopalvelun tilat.
Ylen Pasilan alueen muita rakennuksia ovat mm. Mediatalo ja Studiotalo sekä Pasilan linkkitorni.
Sohvi Halonen

Sohvi Halonen (3. syyskuuta 1861 Lapinlahti – 17. lokakuuta 1920 Lapinlahti) oli suomalainen Halosen taiteilijasukuun kuulunut tekstiilitaiteilija ja näytelmäkirjailija.
Sohvi Halosen vanhemmat olivat talollinen Olli Halonen (1832–1914) ja Vilhelmiina Uotinen (1840–1913). Hänen veljiään olivat urkuharmonitehtailija Aapeli Halonen, taidemaalari Pekka Halonen ja taidemaalari Antti Halonen.
Sohvi Halonen toimi kutojana ja pitokokkina ja hän suunnitteli seinävaatteiden malleja. Hän kirjoitti myös satuja ja näytelmiä muun muassa Naisten Ääni-lehteen.
Pirelli

Sponsorointi

Pirelli on italialaisen huippujalkapalloseuran FC Internazionale Milanon pääsponsori.

Moottoriurheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Pirelli-renkaat ovat olleet ajoittain mukana useaan otteeseen, Subaru WRT (World Rally Team) on käyttänyt Pirellejä vuodesta 1998 asti. Myös Ford käytti Focus WRC -autoissa Pirelli-renkaita vuodesta 1999 vuoteen 2002 asti. Pirelli on ollut renkaiden toimittaja Formula 1 -sarjassa vuosina 1950–1958, 1981–1986 ja 1989–1991 ja vuodesta 2011 eteenpäin.
Marcia Cross

Roolit ennen Täydellisiä naisia

Ennen kuin Cross sai roolin Täydellisistä naisista, hän näytteli tohtori Linda Abbottia WB:n sarjassa Everwood. Hänet tunnetaan myös roolistaan henkisesti tasapainottomana tohtori Kimberly Shaw’na Melrose Placessa vuosina 1992–1997. Shaw sai aikaan monia unohtumattomia hetkiä sarjassa, kun hän yritti muun muassa tappaa useita päähenkilöitä. Tuottajat nostivat Crossin päänäyttelijöiden joukkoon alkuteksteissä kuitenkin vasta kolmannella kaudella, vaikka hän oli saanut yhtä paljon ruutuaikaa kuin muutkin näyttelijät. 
Teatterissa Cross on esiintynyt Arthur Schnitzlerin La Rondessa Williamstown Theater Festivalilla, William Shakespearen Loppiaisaatossa Hartford Stage Companyssa ja Kaksi nuorta veronalaista -komediassa Old Globe Theatressa San Diegossa. 
Hänen ensimmäinen TV-esiintymisensä oli päiväajan draamasarjassa The Edge of Night. Muutettuaan New Yorkista Los Angelesiin Cross sai nopeasti rooleja televisioelokuvissa kuten The Last Days of Frank and Jessie James, jossa hän näytteli Johnny Cashin ja Kris Kristoffersonin kanssa. Vuonna 1986 hän pääsi esittämään Kate Sandersia ABC:n päiväsajan saippuasarjassa One Life to Live, josta hän lähti vuonna 1987.
Hänen tunnetuin saippuasarjaroolinsa oli Melrose Placessa, johon hänet otettiin alun perin yhtä jaksoa varten, jossa hän näytteli Kimberly Shaw’ta. Tuottajat kuitenkin pyysivät hänet takaisin useita kertoja ja myös herättivät hänen roolihahmonsa kuolleista, jotta hän pääsisi jatkamaan ohjelmassa.
Cross on vieraillut myös muissa sarjoissa kuten Seinfeld, jossa hän esitti Jerryn ihotautilääkäri-tyttöystävää, ja Cheers – terveydeksi, jossa hän esitti Kirstie Alleyn hahmon pikkusiskoa, Susan Howea. Hän on vieraillut myös komedioissa kuten Isojen poikien leikit, Ally McBeal, Spin City, It’s Garry Shandling’s Show ja Kellarin kunkku. Hänellä on ollut dramaattisempia rooleja sarjoissa C.S.I., Pimeyden sydän ja Enkelin kosketus, ja hänen elokuvaroolejaan ovat olleet Living in Fear, Always Say Good-bye, Dancing in September ja Bad Influence.

Yksityiselämä

Cross seurusteli pitkään näyttelijä Richard Jordanin kanssa. Jordan kuitenkin kuoli aivokasvaimen seurauksena 30. elokuuta 1993.
Elokuussa 2005 Cross kihlautui pörssimeklari Tom Mahoneyn kanssa, ja pari vihittiin 24. kesäkuuta 2006 Kalifornian San Gabrielissa. Heillä on 20. helmikuuta 2007 syntyneet kaksostyttäret.
Crossilla diagnosoitiin vuonna 2017 peräaukon syöpä, mutta kertoi siitä julkisesti vasta huhtikuussa 2019.
Juha Jokiharju

Juha Jokiharju (s. 17. elokuuta 1968 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Jokiharju pelasi laitahyökkääjänä.

Ura

Jokiharju on Ilveksen kasvatti vaikka ei koskaan SM-liigassa tamperelaisseuraa edustanut. Hän teki Ilveksen A-junioreissa kaudella 1986–1987 komeat tehot: 36 ottelua 21+42=63 pistettä ja pääsi edustamaan Suomea alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa. Kaudella 1987–1988 Jokiharju pelasi I-divisioonaa Lahden Kiekko-Reippaan riveissä piste per ottelu tahdilla sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi pelaamaan SM-liigaa Lappeenrantaan SaiPan riveihin, jossa niin ikään syntyi piste per ottelu: 44 ottelua 19+25. Hänellä on edelleen SaiPan tulokkaiden seuraennätykset tehtyjen pisteiden sekä syöttöjen osalta.
Jokiharju siirtyi kauden jälkeen KalPaan, jossa viihtyi seuraavat kolme kautta. Kauden 1990–1991 jälkeen Jokiharjun kaulaan ripustettiin hopeamitali.
Kaudeksi 1992–1993 hän siirtyi pelaamaan hallitsevan Suomen mestarin Jokereiden riveihin. Jokiharju oli yksi NHL:ään siirtyneen Teemu Selänteen paikkaajiksi palkatuista hyökkääjistä. Jokereissa hän voitti mestaruuden kaudella 1993–1994 pelatessaan ykkösketjussa yhdessä Otakar Janeckýn ja Petri Variksen kanssa. Kaudella 1994–1995 tuli hopeaa ja Euroopan cupin voitto.
Kolmen Jokereissa vietetyn kauden jälkeen Jokiharju siirtyi Ruotsin Elitserieniin AIK:n riveihin kaudella 1995–1996. Kahden Ruotsissa vietetyn vuoden jälkeen hän tuli takaisin Suomeen pelaamaan, joukkue oli tällä kertaa Oulun Kärpät.
Juha Jokiharju pelasi vielä uransa loppupuolella Norjassa ja Ranskassa, jossa voitti maalikuninkuuden kaudella 1999–2000. Viimeisen kautensa hän pelasi Ranskassa HC Briançonin joukkueessa 2003–2004.
British Sea Power

British Sea Power on brittiläinen indierockyhtye, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2003 Rough Trade -levy-yhtiöllä. Yhtyeen perustajäsenet ovat Jan Scott Wilkinson (laulu, kitara), Martin Noble (kitara, koskettimet), Neil Hamilton Wilkinson (bassokitara, laulu, kitara) ja Matthew Wood (rummut). Lisäksi yhtyeeseen kuuluu tällä hetkellä Abi Fry (viulu, koskettimet) sekä Phil Sumner (kornetti, koskettimet, kitara). Toistaiseksi British Sea Power on esiintynyt Suomessa vain kerran: 29. päivä huhtikuuta 2013 Tavastialla Helsingissä.
Independence day – Maailmojen sota

Juoni

2. heinäkuuta tunnistamaton avaruusalus, jonka koko on noin neljännes Kuusta, ilmestyy Maan kiertoradalle ja lähettää pienempiä aluksia Maan suurkaupunkien ylle. Tämä jakaa ihmisten mielipiteitä: osa ottaa alukset ilomielin vastaan ja osa pysyy kodeissaan. Kehittynyttä teknologiaa käyttäen alukset tuhoavat suurkaupungit tappaen samalla miljoonia ihmisiä. Kapteeni Steven Hiller (Will Smith) ja hänen joukkueensa komennetaan hyökkäämään yhtä alusta vastaan Los Angelesin raunioissa. Hävittäjien ohjukset ja konetykit eivät läpäise aluksen suojakenttiä ja se lähettää omia hävittäjiään Hillerin riesaksi. Suuri osa Yhdysvaltain hävittäjistä tuhoutuu ja armeijan komentajat käskevät radioitse Hilleriä vetäytymään. Hiller ei tottele, ja pudottaa yhden hävittäjän alas iskeytyen itsekin aavikolle. Hän tyrmää muukalaispilotin, kietoo sen laskuvarjoonsa ja alkaa raahata sitä mukanaan. Hän törmää pakolaisiin, jotka antavat hänelle kyydin Area 51:lle, jossa muukalainen tutkitaan. Muukalaisten koodin selvittänyt David Levinson (Jeff Goldblum) matkaa presidentin seurueen kanssa Area 51:lle turvaan tuhoutuneesta Washingtonista. Yhdysvaltain presidentti Thomas J. Whitmore (Bill Pullman), entinen Persianlahden sodan veteraanilentäjä, johtaa yhdysvaltalaisten vastarintataistelua avaruusolentoja vastaan Area 51:stä, jonne Yhdysvaltain asevoimat aikoinaan kätkivät Roswelliin vuonna 1947 pudonneen muukalaisaluksen.
4. heinäkuuta ihmiset käyttävät muukalaishävittäjää soluttautuakseen avaruusolentojen emoalukseen, jossa he aktivoivat muukalaisten voimakentän sammuttavan tietokoneviruksen. Tämän jälkeen emoalus tuhoutuu ydinpommin räjähdyksestä, ja samoihin aikoihin vastarinta Maassa onnistuu tuhoamaan loputkin muukalaisten aluksista. Viimeisessä kohtauksessa päähahmot katsovat tähdenlentoja, jotka syntyvät emoaluksen jäännösten palaessa poroksi Maan ilmakehässä.
Bamble

Historia

Bamblen nimen alkuperä on epävarma. Eräiden teorioiden mukaan se voi perustua uusnorjan sanaan bembel, tarkoittaen kirjaimellisesti "suurta vatsaa". Nimi on voinut olla jonkin paikkakunnan korkean paikan nimenä.
Langesundin ja Stathellen taajamat ovat perinteisiä merenkulkukaupunkeja. Langesund on ollut tulliasemana 1570–1962 ja luotsiasemana (norj. ladested) vuodesta 1680 lähtien. Se on myös perinteinen puutavarasatama ja perinteikäs laivanrakennuspaikkakunta. Stathelle on ollut luotsiasema (ladested) vuodesta 1774, omaten myös pitkät perinteet kaupassa ja merenkulussa. Herren taajama syntyi puunjalostusteollisuuden ympärille. Paikkakunnalla on myös louhittu nikkeliä, jonka esiintymät kuitenkin käytettiin loppuun suhteellisen lyhyessä ajassa.
Aiemmat Bamblen, Langesundin ja Stathellen kunnat liittyivät yhteen Bamblen nykyiseksi kunnaksi vuonna 1964. Kunnan vaakuna hyväksyttiin 1986. Vaakunan kultainen ruori sinisellä taustalla symboloi kunnan vahvaa yhteyttä mereen.

Luonto

Bamblen luonto on metsäistä ja kumpuilevaa peruskalliomaastoa. Rannikko on repaleista ja saaristoista. Langesundfjordenin alue on geologisen Oslofeltetin eteläraja, jossa on kalkkikiveä ja savikiveä. Bamblen alueella on useita mineraaliesiintymiä, kuten sinkkiä, lyijyä, nikkeliä ja uraania, mutta nykyisin alueella ei ole kaivostoimintaa. Alueen peruskallioalueet ovat antaneet nimen Bamblefeltetin peruskalliovyöhykkeelle.

Väestö

Väestömäärä on kasvanut 1900-luvun alusta. Erityisen merkittävää on ollut petrokemian teollisuuden perustaminen alueelle 1970-luvulla. Noin 70 % kunnan asukkaista asuu lähes yhteenkasvaneissa Langesundin ja Stathellen kaupunkitaajamissa. Herren taajama sijaitsee Rafnesin lähistöllä Frierfjordenin rannalla. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 14 129 asukasta.

Elinkeinoelämä

Bamblen teolliset työpaikat kasvoivat merkittävästi Borealiksen ja Norsk Hydron avattua suuret petrokemian tehtaat Rafnesiin 1977–1979. Tehtaissa tuotetaan muun muassa etyleeniä, vinyylikloridia, klooria ja muoviraaka-aineita.
Muita merkittäviä työllistäjiä ovat korjaamotoiminta sekä maa- ja metsätalous. Vuonna 2001 51 % kunnan työssäkäyvästä väestöstä työskenteli kunnan ulkopuolella, pääosin Porsgrunnissa ja Skienissä.

Liikenne

Kunnan läpi kulkee Eurooppatie E 18. Stathellesta lähtevät Riksvei 352 Langesundiin ja 353 Herren kautta Skieniin. Langesundin ja Helgeroan välillä on lauttayhteys.
Juan Pablo Carrizo

Ura

Carrizo on argentiinalaisen River Platen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 29. tammikuuta 2006 Tiro Federalia vastaan, jossa hän piti myös maalinsa koskemattomana ottelun päätyttyä River Platen 5–0-voittoon.
6. kesäkuuta 2008 Carrizo siirtyi italialaisseura Lazioon, jonne hän oli siirtymässä jo edellisenä kesänä, tällöin siirto kuitenkin epäonnistui. Carrizon virallinen esittely faneille ja medialle tapahtui 8. heinäkuuta 2008, hänen saavuttua Roomaan.
Hänen kautensa roomalaisseurassa ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan heikkojen esitysten takia. 25. tammikuuta 2009 pelatussa kotiottelussa Cagliaria vastaan, Carrizo päästi selkänsä taakse neljä maalia. Tämän jälkeen päävalmentaja Delio Rossi päätti korvata hänet uruguaylaisnuorukaisella Fernando Musleralla. Muslera onnistui huomattavasti paremmin maalillaan kuin Carrizo, ja hän olikin yksi joukkueen tärkeimpiä pelaajia sen voittaessa vuoden 2009 Italian cupin. Carrizon tilanne joukkueessa vaikeutui ja hän juuttui lopulta penkkimieheksi.
Kaudeksi 2009–2010 Carrizo siirtyi lainasopimuksella espanjalaisseura Real Zaragozaan. Osana kauppaa Matuzalém siirtyi pysyvällä siirrolla Lazioon.

Maajoukkue

Hän teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 18. huhtikuuta 2007 ottelussa Chileä vastaan.
Toledon yliopisto

Urheilu

Yliopistolla on urheilujoukkueita keilauksessa, miekkailussa, haavipallossa, purjehduksessa, tenniksessä, jalkapallossa, painissa, vesipoolossa ja naisilla lisäksi lentopallossa sekä koripallossa.
Leo Anttila

Leo Otto Anttila (20. huhtikuuta 1903 Tampere – 7. elokuuta 1967 Kotka) oli kotkalainen kirjailija ja lakimies. Hän kirjoitti vuonna 1948 sanat Kotkan ruusu -lauluun, joka esitettiin alun perin Kotkan Laulu -kabareen yhteydessä.
Anttilan vanhemmat olivat suomentaja Werner Anttila ja kirjailija Selma Anttila. Hänen sisarensa Eva Anttila tunnetaan tekstiilitaiteilijana.
Joel Kanebjörk

Ura

Kanebjörk aloitti salibanyn pelaamisen kahdeksanvuotiaana Siriusin junioreissa. Sittemmin hän edusti junioritasolla Hagundaa ja Årstaa.
Aikuisten tasolla Kanebjörk pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2005–2006 Storvretassa Ruotsin pääsarjassa. Hän pelasi kauden aikana 18 ottelua ja teki kaksi maalia. Toisella kaudellaan Kanebjörk pelasi 21 ottelua ja keräsi kuusi tehopistettä (5+1). Kaudella 2008–2009 Kanebjörk kävi pelaamassa yhden ottelun Ruotsin 2-divisioonassa, mutta palasi seuraavaaksi kaudeksi takaisin vanhaan seuraansa.

Maajoukkueura

Kanebjörk edusti Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 2004–2006. Tuona aikana hän pelasi 12 ottelua ja keräsi 21 tehopistettä.
Aikuisten tasolla Kanebjörk edusti Ruotsia ensi kerran vuonna 2006. Hänet valittiin ensimmäistä kertaa MM-kisoihin vuonna 2010. Kanebjörk oli turnauksen päätteeksi maansa toiseksi paras pistemies 16 pisteellä. Kanebjörk saavutti kisoissa hopeaa, kun Ruotsi hävisi loppuottelun Suomelle maalein 6–2.
Kauppakirja

Kauppakirja on kaupan todisteeksi laadittava asiakirja, jonka molemmat kaupan osapuolet eli myyjä ja ostaja allekirjoittavat. Se sisältää tiedot kaupan kohteesta, hinnasta ja sovituista ehdoista. Kiinteistön kaupasta on laadittava kauppakirja, mutta irtaimen kaupassa se on pakollinen vain tietyissä tapauksissa.
Kiinteistön kaupan kauppakirjalta vaadittavat muotoon liittyvät vähimmäisedellytykset tutkii ja hyväksyy kaupanvahvistaja. Hänen tehtäviinsä ei kuulu kauppakirjan laatiminen, vaan kiinteistön kaupan laillisuuden tutkiminen ja kauppakirjan allekirjoittajien henkilöllisyyden toteaminen sekä allekirjoittajan valtuutuksen olemassaolo, jos kaupan osapuolta edustaa valtuutettu henkilö. Kaupanvahvistaja on todistamisviranomainen, joka toteaa onko hänellä alueellinen toimivalta todistaa kauppakirja ja sen allekirjoitukset oikeiksi. Kiinteistön kaupan kauppakirjan allekirjoittajien on oltava samanaikaisesti kaupanvahvistajan ja tilaisuuteen kutsutun todistajan luona, kun allekirjoitukset tehdään tai henkilöt myöntävät ne omikseen. Tarkemmat määräykset kaupanvahvistajista sisältyvät lakiin kaupanvahvistajista (573/2009).
Maakaaren (540/1995) mukaan kiinteistön kauppakirjaan on merkittävä luovutustarkoitus, luovutettava kiinteistö, myyjä ja ostaja sekä kauppahinta ja muu vastike.
Cancer

Cancer on englantilainen death metal -yhtye. Laulaja John Walker, basisti Ian Buchanan ja rumpali Carl Stokes perustivat sen 1980-luvun lopulla. Tällä kokoonpanolla julkaistiin yhtyeen esikoisalbumi To The Gory End (1991). Vuonna 1992 yhtyeeseen liittyi kitaristi James Murphy. Hän kuitenkin lähti yhtyeestä seuraavan albumin, Death Shall Risen ilmestyttyä vuonna 1993. Murphyn tilalle tuli uusi kitaristi, Barry Savage. Yhtye hajosi vuonna 1995, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2003.
Como ama una mujer

Singlet

Ensimmäinen Como ama una Mujer -albumilta julkaistu single oli "Qué Hiciste" ja se julkaistiin Pohjois-Amerikan radiokanavilla tammikuussa 2007 ja Euroopassa kuukautta myöhemmin. Kappale sijoittui monilla singlelistoilla kahdenkymmenen parhaan joukkoon, muun muassa Itävallassa, Belgiassa, ja Yhdysvalloissa.
Albumin toinen single oli "Me Haces Falta", jonka Anthony, Estéfano ja meksikolaislaulaja Thalía Sodi olivat kirjoittaneet. Kolmas Como ama una Mujer -albumin single oli Lopezin ja Anthonyn duetto, "Por Arriesgarnos".
Leo Sayer

Leo Sayer (alkujaan Gerard Hugh Sayer s. 21. maaliskuuta 1948 Shoreham-by-Sea, Sussex) on nykyään Australiassa asuva englantilainen esiintyvä artisti, jonka laulu-ura on kestänyt jo neljä vuosikymmentä.

Elämä ja ura

Leo Sayer (alkuperäiseltä nimeltään Gerard Hugh Sayer) syntyi katoliseen perheeseen Shoreham-by-Seassa Sussexissa 21. toukokuuta 1948. Hänellä on isosisko ja pikkuveli. Leo lauloi kirkkokuorossa ja bändissä koulukaveriensa kanssa, ja opiskeli mainospiirtämistä.
Sayer aloitti muusikon uransa 1960-luvun lopulla lontoolaisen Terraplane Blues Bandin johtajana. Vuonna 1971 Sayer perusti yhtyeen nimeltä Patches yhdessä rumpali Dave Courtneyn kanssa. Yhtyeen manageri Adam Faith piti Sayeria lupaavana ja alkoi tehdä tästä sooloartistia. Sayer äänitti aluksi Courtneyn kanssa tekemiään kappaleita Roger Daltreyn studiossa. Courtney kirjoitti musiikin ja Sayer sanat. Courtney keksi Sayerille etunimen "Leo" tämän leijonamaisen kuontalon mukaan. Daltrey äänitti osan kaksikon tekemistä kappaleista itsekin.
Sayerin esikoissingle ”Why Is Everbody Going Home” ei vielä menestynyt, mutta vuoden 1973 ”The Show Must Go On” nousi Britannian singlelistan ykkössijalle.
Sayer julkaisi esikoisalbuminsa Silverbird vuonna 1974. Sitä seurasi Just a Boy, josta singlehiteiksi nousivat ”One Man Band” ja ”Long Tall Glasses (I Can Dance)”, joista ensinmainittu nousi myös Yhdysvaltain singlelistan kymmenen kärkeen.
Sayerin ja Courtneyn työsuhde katkesi Sayerin kolmannen albumin Another Year (1975) äänityksissä. Sayerin seuraavalla albumilla Endless Flight (1976) laulunkirjoittajana oli mukana Supertrampin entinen jäsen Frank Furrell. Albumista tuli Sayerin uran suurin menestysalbumi niin Britanniassa kuin Yhdysvalloissakin, ja siltä julkaistiin kaksi listaykkössingleä, ”You Make Me Feel Like Dancing” ja ”When I Need You”. Ensinmainitusta Sayer sai vuonna 1977 Grammy-palkinnon vuoden parhaasta rhythm and blues-kappaleesta. Albumia seuranneina vuosina Sayerin suosio säilyi korkeana Yhdysvaltain singlelistalla.
Sayerin viimeinen suuri hittisingle Yhdysvalloissa oli listakakkoseksi 1980 noussut ”More Than I Can Say”. Seuraavan vuoden single ”Living in a Fantasy” toi Sayerille hänen viimeisen listasijoituksensa Yhdysvalloissa, ja vuoden 1983 ”Till You Come Back to Me” oli hänen viimeinen listasijoituksensa Britanniassa.
Sayer yritti comebackia albumilla Cool Touch (1990), mutta ilman menestystä. Sayer muutti Australiaan vuonna 2005 ja sai Australian kansalaisuuden 2009. Hän on jatkanut levyttämistä ja konsertointia niin Australiassa kuin muuallakin maailmassa.
UNITA

Unita ennen itsenäisyyttä

Alun perin Unita oli osa FNLA:ta eli Angolan kansallista vapautusrintamaa (perustettu 1957), josta Unita erosi Savimbin johtamana. Jaon syy oli etninen. Unita toimi ovimbundujen alueella Huilan maakunnassa Etelä-Angolassa, kun taas FNLA:n johto oli pohjoisen kongojen käsissä.
Unita julisti Angolan itsenäiseksi emämaa Portugalista Huambossa 1975.

Unita sisällissodan aikana

Portugalilaisten vetäydyttyä 1974-1975 Angolassa alkoi sisällissota kilpailevien poliittisten liikkeiden kesken. Marxilaisen MPLA-liikkeen johtajasta Agostinho Netosta tuli Angolan ensimmäinen presidentti. Neuvostoliiton ja Kuuban tuella MPLA kukisti FNLA:n, jonka joukot pakenivat Zairen puolelle. Myös Unita koki melkein tappion lokakuussa 1975, mutta se tokeni Etelä-Afrikan tuella ja vahvistui huomattavasti Yhdysvaltain tukemana 1980-luvulla.
Vuonna 1989 Unita eteni sodassa ja Kuuba veti pois 50 000 sotilastaan. MPLA oli pakotettu solmimaan tulitauon. Se hylkäsi marxilaisuuden ja suostui järjestämään maassa demokraattiset vaalit, jotka järjestettiinkin 1992. Unita kärsi tappion vaaleissa, ja epäselvyyksiin vedoten se palasi aseelliseen taisteluun. YK asetti Unitan kauppasaartoon ja se menetti myös Yhdysvaltojen tuen.
Vuonna 1993 Lusakassa solmittiin aselepo sodan osapuolien kesken pyrkimyksenä muodostaa yhteisrintamahallitus. YK:n rauhanturvaajat saapuivat maahan 1995, mutta Unita rikkoi aselevon 1998. MPLA:n joukot onnistuivat tuhoamaan Unitan järjestäytyneet asevoimat, jolloin se oli pakotettu palaamaan sissisotaan.
Sisällissota päättyi vasta kun Savimbi surmattiin väijytyksessä 2002. Unita suostui luopumaan aseistaan yleistä armahdusta vastaan.

Unita sisällissodan jälkeen

Unitaa on vuodesta 2003 johtanut Isaías Samakuva.
Unita on Angolan suurin oppositiopuolue. Vuonna 2008 ensimmäistä kertaa vuoden 1992 jälkeen järjestetyissä parlamenttivaaleissa se sai 16 paikkaa. Vuoden 2012 vaaleissa puolueen paikkaluku nousi 32:een.
Pirkko Länsivuori

Pirkko Marjatta Anttila (o.s. Länsivuori, 1. kesäkuuta 1926 Helsinki - 15. tammikuuta 2012) oli suomalainen pikajuoksija.
Pirkko Länsivuori karsiutui Helsingin 1952 olympialaisten 200 metrin juoksun alkuerissä. Hän edusti Suomea kahdessa maaottelussa.
Seuratasolla Länsivuori edusti Valkeakosken Hakaa ja Nurmeksen Seppoja. Hän voitti Suomen mestaruuden 200 metrillä vuosina 1951 ja 1952 sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 1949, 1950, 1952 ja 1953. Hän saavutti SM-hopeaa 100 metrin juoksussa vuosina 1949 ja 1951 sekä 80 metrin aitajuoksussa vuonna 1949. Hän saavutti SM-pronssia 100 metrillä vuonna 1947 ja 80 metrin aidoissa vuonna 1948. Vuonna 1951 hän juoksi 200 metrillä Suomen ennätyksen 26,6. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa oli 12,8 vuodelta 1948.
Pirkko Anttila oli 100 metrin juoksun Suomen mestarin Sami Länsivuoren isotäti ja ratamoottoripyöräilijä Teuvo Länsivuoren täti.
Extra (Juice Leskinen)

Extra on vuonna 1989 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Taal

Taal on 400 metriä korkea tulivuori Luzonin saarella, Filippiineillä ja se sijaitsee noin 50 kilometriä Manilasta etelään. Se on edelleen aktiivinen. Viimeisin tuhoisa purkaus on sattunut 15. toukokuuta 1754. Sekä tulivuoren kraatterin ympärillä että sisällä on järvi. Sisemmän järven keskellä on vielä pieni saari.
Kate Mosse

Kate Mosse (s. 1961) on englantilainen kirjailija. Hän on julkaissut useita romaaneja ja tietokirjoja, joista menestynein on romaani Labyrintti (2005).
Kate Mosse on työskennellyt radion ja television kirjallisuusohjelmien tuottajana ja juontajana, toimittajana, kirjallisuusarvostelijana, teatterin johtajana ja kirjoittamisen opettajana. Mosse on toinen Orange-palkinnon perustajista ja palkinnon kunniapuheenjohtaja. Kate Mosse sai vuoden 2002 eurooppalainen nainen -palkinnon taiteen hyväksi tehdystä työstä.