google/wiki40b huggingface dataset:
Sosiaalidemokraatit (Tanska)

Vaalimenestys

Sosiaalidemokraatit on ollut toisen maailmansodan jälkeen pääasiassa maan suosituin puolue. Ensimmäisen kerran sosiaalidemokraatit jäi hallitusvastuusta 2001 liberaalin Venstren noustessa johtoon. Vuoden 2007 vaaleissa puolue sai 25,5 % äänistä ja kansankäräjille 45 paikkaa 179:stä.
Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai 44 paikkaa. Sosiaalidemokraatit ei noussut kansankäräjien suurimmaksi, mutta puolueen johtaman vasemmistoblokin hyvä vaalitulos nosti sosiaalidemokraattien puheenjohtajana toimineen Helle Thorning-Schmidtin Tanskan ensimmäiseksi naispääministeriksi. Thorning-Schmidt oli myös ensimmäinen nainen sosiaalidemokraattien johdossa.
Sosiaalidemokraatit nousivat maan suurimmaksi puolueeksi vuoden 2015 vaaleissa kasvattaen ääni- ja paikkamääräänsä, mutta puolueen johtama punainen blokki hävisi niukasti oikeisto-opposition siniselle blokille. Vaalituloksen myötä Thorning-Schmidt ilmoitti hallituksensa eroavan ja hän kertoi itse väistyvänsä puolueen puheenjohtajan paikalta.
Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa sosiaalidemokraatit sai kolme Tanskan 13:sta europarlamenttipaikasta. Vuoden 2019 kansankäräjävaaleissa sosiaalidemokraatit sai 48 paikkaa kansankäräjien 179:stä paikasta ja säilytti asemansa maan suurimpana puolueena.
Zeromayo Studios

Historia

Zeromayo on Mirage Studiosin perustajan Peter Laird ja yhtiössä työskentelleen Jim Lawsonin perustama sarjakuvayhtiö. Turtlesien sarjakuvan kokiessa taantuman vuonna 1995, Laird päätti yhdessä Kevin Eastmanin kanssa lopettaa Turtlesien tekemisen ja keskittyä muuhun. Image Comics päätti kuitenkin tarjoutua jatkamaan Turtlesien sarjakuvan tekemistä. Samalla Laird päätti yhdessä Lawsonin kanssa luoda uusia sarjakuvia ja perustivat uuden yhtiön Zeromayo Studios. Ensimmäinen sarjakuva oli Planet Racers, joka kesti kolmen numeron verran. Laird vastasi sarjakuvan käsikirjoittamisesta ja Lawson kuvittamisesta. Toinen sarjakuva Paleo: Tales of the Late Cretaceous oli täysin Lawsonin tekemä, joka kesti 8 numeron verran.
Alfred N'Diaye

Seurajoukkueura

30. tammikuuta 2014 N'Diaye siirtyi kauden loppuun asti kestävällä lainasopimuksella sevillaisseura Real Betisiin. Hän pelasi loppukauden aikana 16 ottelua. 22. elokuuta 2014 hän teki viisivuotisen sopimuksen Betisin kanssa, tultuaan aikaisemmin kesän aikana vapaaksi agentiksi.
8. heinäkuuta 2016 N'Diaye siirtyi viisivuotisella sopimuksella Villarrealiin. Hänestä maksettiin 7,5 miljoonan siirtokorvaus, johon sisältyy 1,5 miljoonan euron menestyslisä.
Jean Piaget

Jean Piaget (9. elokuuta 1896 Neuchâtel – 16. syyskuuta 1980 Geneve) oli sveitsiläinen kehityspsykologi.

Elämä

Piaget syntyi Sveitsin ranskankielisessä osassa, opiskeli kotikaupunkinsa Neuchâtelin yliopistossa sekä Zürichissä ja valmistui eläintieteen alalta filosofian tohtoriksi 1918. Hän kiinnostui älykkyyden mittaamisesta ja lasten kehityskausista vasta työskennellessään Ranskassa poikakoulun opettajana. Vuonna 1921 Piaget palasi Sveitsiin Geneveen Rousseau-instituutin johtajaksi.
Hän meni naimisiin 1923 entisen opiskelijansa Valentine Châtenayn kanssa ja he saivat kolme lasta Jacqueline (s. 1925, naimisissa Robert Louis de Dardellin kanssa), Lucienne (s. 1927) ja Laurent (s. 1931). Hän tarkkaili lapsiaan pienestä pitäen. Havaintojensa pohjalta hän kirjoitti yli 60 kirjaa ja satoja artikkeleita ja loi geneettiseksi epistemologiaksi nimetyn kasvatustieteellisen teorian.
Split (1950)

Valmistus

Alus tilattiin Yarrowin Splitin telakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1939. Akselivaltojen hyökättyä huhtikuussa 1941 Jugoslaviaan Italian joukot valtasivat telakalla olleen keskeneräisen aluksen. Rakennustöitä jatkettiin, mutta se ei valmistunut ennen Italian antautumista syyskuussa 1943. Alus upotettiin, mutta saksalaisten vallattua Splitin hylky nostettiin vielä saman vuoden lopulla. Rakennustöitä ei kuitenkaan jatkettu. Saksalaiset upottivat aluksen uudelleen Splitin jouduttua vuoden 1944 lopulla partisaanien haltuun.
Hylky nostettiin jälleen, mutta Jugoslavialla ei ollut mahdollista aloittaa rakennustöitä ennen Titon ja Stalinin pesäeroa vuonna 1948, jolloin pääosa telakan muista töistä keskeytyi. Yhdysvaltain ja Britannian talousapu ja laitetoimitukset mahdollistivat aluksen loppuun saattamisen, ja se liitettiin laivastoon heinäkuussa 1958.

Palvelus

Split oli Jugoslavian kuninkaallisen laivaston lippulaiva pääosan urastaan. Se kolaroi torpedovene Biokovon kanssa vuonna 1963, ja torpedovene vaurioitui korjauskelvottomaksi. 1970-luvun lopulla aluksen kattilahuoneen höyryputki halkesi surmaten kaikki tilassa olleet. Kattilaa ei korjattu, mikä pudotti aluksen huippunopeuden 24 solmuun.
Alus siirrettiin ankkurissa olevaksi koululaivaksi, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta vuonna 1980 ja poistettiin lopullisesti alusluettelosta 2. helmikuuta 1984. Alus romutettiin 1986.
Merimonnit

Lajit ja anatomia

Merimonnien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 14–26 sukua ja 120–133 lajia. Merimonnit ovat keskikokoisia tai suuria kaloja ja suurimmat lajit voivat ylittää metrin pituuden. Ruumiinrekenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja kuono on pyöreähkö. Tyypillisiä piirteitä ovat päätä suojaava luulevy, lähellä toisiaan sijaitsevat sieraimet ja lyhyt ja usein korkea selkäevä. Selkäevässä ja rintaevissä on piikki, joka on myrkyllinen. Heimon kaloilla on myös rasvaevä. Merimonnien pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Kuonossa on 2 tai 3 paria viiksisäikeitä. Väritykseltään merimonnilajit ovat tyypillisesti harmita, harmahtavan sinisiä, ruskeita tai kellertäviä. Ruumiissa voi olla mustia laikkuja.

Levinneisyys ja elintavat

Merimonnit elävät trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä yksittäin tai parvissa. Suurin osa niistä on mereisiä, mutta eräät lajit elävät murtovesissä ja muutamat ainoastaan makeissa vesissä. Yleensä merissä elävätkin lajit elävät melko lähellä rannikkoa muun muassa laguuneissa. Tyypillisesti merimonnit elävät alle 100 metrin syvyydessä. Merimomnnien ravintoa ovat muun muassa muut kalat ja äyriäiset, osa lajeista syö kuollutta kasviainesta. Heimon kalat hautovat mäti muniaan suussaan ja haudonnasta vastaa ainoastaan koiras. Hautoessaan mätimunia koiras paastoaa. Merimonnien heimon kuuluu usea kaupallisesti merkittävä ruokakalalaji.
Gokayama

Gokayama (jap. 五箇山, "rukoilevat kädet") on kylä Nanton kaupungissa, Japanissa. Se koostuu gasshō-zukuri tyylisistä olkikattoisista taloista, jotka ovat tyyliltään lähes ainutlaatuisia Japanissa. Gokayama liitettiin osaksi UNESCOn maailmanperintöluetteloa vuonna 1995 yhdessä Gifun prefektuurissa sijaitsevan Shirakawa-gōn kylän kanssa. Tarkemmin määriteltynä Gokayaman luetteloon kuuluvat osat ovat Ainokuran ja Suganuman kylät.
Valtaosa taloista on rakennettu Edo-kauden lopun ja Meiji-kauden alun aikoihin. Talojen rakentamiseen on käytetty ainoastaan hirsiä, olkia ja köyttä. Harjakattojen kulma on yleensä 60°, jonka ansiosta kylmällä alueella sijaitsevat talot kestävät paremmin raskaan lumen painon ja jyrkkä kulma edistää sen valumista maahan. Katon alle jää käyttökelpoinen vintti, jota käytettiin usein silkkimatojen kasvattamiseen. Olkikatot on uusittava 40–50 vuoden välein, jolloin koko kylä kerääntyy työskentelemään uuden katon valmistamiseksi.
Gokayama sijaitsee eristäytyneenä Shōgawa-joen yläjuoksulla. Sijaintinsa vuoksi kylä säilytti pitkään perinteiset elintapansa muun Japanin modernisoituessa.
Warren Spector

Warren Spector (s. 2. lokakuuta 1955) on yksi arvostetuimmista tietokonepelisuunnittelijoista.
Ennen liittymistään tietokonepelialalle hän työskenteli Steve Jackson Gamesilla tuottaen roolipelejä. Myöhemmin hän työskenteli Origin Systemsilla ja Looking Glass Studiosilla muun muassa Ultima Underworld, System Shock ja Thief pelien parissa. Vuonna 1997 hän siirtyi Ion Stormille, joka kehitti muun muassa Deus Ex, Deus Ex: Invisible War ja Thief: The Dark Project pelit.
Vuonna 2004 hän lähti Ion Stormilta henkilökohtaisista syistä.
RN Artigliere (1907)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 14. kesäkuuta 1923.
Väistämisvelvollisuus

Väistämisvelvollisuus on velvollisuus, jonka mukaan ajoneuvon kuljettajan pitää väistää toista ajoneuvoa.

Väistämisvelvollisuus Suomen tieliikenteessä

Väistämisvelvollisuus ilmoitetaan useimmissa risteyksissä ”kärkikolmioksi” kutsutulla liikennemerkillä. Jos väistämisvelvollisuutta osoittavaa liikennemerkkiä ei ole, pitää Suomessa aina väistää samanaikaisesti oikealta tulevaa ajoneuvoa sekä raitiovaunua riippumatta sen lähestymissuunnasta .
Kiertoliittymässä kiertoliittymään tulevan pitää väistää kiertoliittymässä jo olevia kuljettajia. Tästä ilmoitetaan aina liikennemerkillä.
Suojatiellä kulkevia tai sille astumassa olevia jalankulkijoita pitää väistää ja heille pitää antaa esteetön kulku.
Pysäkiltä lähtevää linja-autoa pitää väistää, mikäli tien nopeusrajoitus on 60 km/h tai alempi. 
Kiihdytyskaistalta moottoritielle saapuvan kuljettajan pitää väistää moottoritiellä liikkuvia kuljettajia. Tästä ilmoitetaan yleensä liikennemerkillä. 
Kapealla tiellä vastaan tulevan auton väistämisvelvollisuudesta reunaan ilmoitetaan usein erityisellä liikennemerkillä.
Yksityisalueelta tai pihamaalta tulevalla on aina väistämisvelvollisuus tulosuunnasta riippumatta.
Euroopan terrestrinen vertausjärjestelmä 1989

Euroopan terrestrinen vertausjärjestelmä 1989 (lyh. ETRS89, engl. European Terrestrial Reference System 1989) on Euroopan alueella käytettävä kolmiulotteinen geosentrinen terrestrinen vertausjärjestelmä, joka on kiinnitetty Euraasian mannerlaatan yhtenäiseen osaan ja on identtinen Kansainvälisen terrestrisen vertausjärjestelmän (lyh. ITRS) määritelmän kanssa epookissa 1989.0. ETRS89 on käytännön töiden takia tarpeen ITRS:n lisäksi, koska mannerlaattojen liikkeet aiheuttavat muutoksia ITRS:n realisaatioihin. ETRS89:n realisaatiot eivät riipu mannerlaattojen liikkeistä.
ETRS89 ei ole datumi ISO 19111:n mielessä; sen sijaan jokainen sen realisaatio määrittelee datumin. Näiden datumeiden yhteisnimi on myös ETRS89. Euroopan komission asetuksessa INSPIRE-direktiivin toimeenpanosta liite 2 määrittelee ensin datumin ISO 19111:n mukaisesti ja määrää sitten, että on käytettävä ETRS89-datumia sen kattamalla maantieteellisellä alueella. On ilmeistä, että tämän tarkoituksena oli mahdollistaa kaikkien ETRS89-realisaatioiden käyttö INSPIREssa.

Vertauskehykset

ETRS89 realisaatiot ovat erisnimeltään Euroopan terrestrinen vertauskehys (lyh. ETRF, engl. European Terrestrial Reference Frame), jossa nimen perään lisätään vuosiluku. Nämä luodaan Kansainvälisen terrestrisen vertauskehyksen (ITRF) pohjalta, jolloin ITRFxx vastaa ETRFxx, jossa xx viittaa vuosilukuun. Ensimmäinen ETRF on ETRF89 ja toistaiseksi viimeisin ETRF2005.
ETRF:ssä ilmoitetut kiintopisteiden koordinaatit eivät muutu ajan mukana mannerlaattojen liikkeiden vaikutuksesta, toisin kuin ITRF:n koordinaatit. ETRF:n koordinaatteihin liittyvät nopeudet kuvastavat vain Euraasian mannerlaatan sisäisiä muodonmuutoksia. Euroopan terrestrisiä vertauskehyksiä ylläpitää EUREF (Kansainvälisen geodesian järjestön IAG:n alakomissio SC 1.3a).
ETRFxx-koordinaatit ja -nopeudet on laskettu suoraan vastaavasta ITRFxx:sta. Vuonna 2010 EUREF:n teknillinen työryhmä EUREF-TWG suositteli, ettei ETRF2005:ä käytetä, eikä ITRF2008:n pohjalta enää luotu eo. tavalla ETRF:ää. Sen sijaan ITRF2005 ja ITRF2008 transformoitiin ITRF2000:aan, josta saatiin ETRF2000(R05) ja ETRF2000(R08).
Kun alueellinen ETRS89-realisaatio johdetaan ITRFxx:stä tai ETRFxx:sta EUREF:n hyväksymin menetelmin, sanotaan että ao. realisaatio on ETRFxx:ssä. Esimerkiksi ETRS89 ensimmäinen laaja realisaatio oli nimeltään EUREF89. Se muodostettiin vuonna 1989 suoritetulla GPS- ja VLBI-kampanjalla (EUREF89-mittauskampanja), jossa lisättiin pisteitä ETRF89:ään. EUREF89 on siis ETRF89:ssä. Vastaavasti Suomen ETRS89-realisaatio EUREF-FIN on ETRF96:ssa.
Sysiseitikki

Ulkonäkö

Lakin keskellä on kohouma. Lakin väri vaihtelee kosteuden mukaan. Kuivana se on harmaa ja reunasta vaalea. Kosteana se on musta tai purppura. Heltat ovat aluksi vaaleanpunaruskeita ja myöhemmin ruskeita. Malto on väriltään ruskeaa, purppuranpunaista tai lilanväristä.

Elinympäristö

Sysiseitikkiä esiintyy lehdoissa, lehtomaisissa kuusikoissa ja sekametsissä.
Ribonukleaasi P

RNaasi P eli Ribonukleaasi P on entsyymi, joka koostuu useiden proteiinien lisäksi myös RNA-molekyylistä ja tähän perustuu myös sen kyky toimia katalyyttisesti . Sen tehtävänä on hajottaa käytettyä tai tarpeetonta RNA:ta . Bakteerien, arkkien ja aitotumaisten RNaasi P-entsyymit eroavat toisistaan jonkin verran. Sidney Altman sai Nobelin kemianpalkinnon työstään RNaasi P:n tutkimisessa.

Koko ja toimintaolosuhteet

RNaasi P on kooltaan 45–580 kDa. Useat metalli-ionit toimivat entsyymin tehokkuuden lisääjinä riittävän pieninä pitoisuuksina, mutta suurissa määrissä ne ovat inhibiittoreita. Parhaiten RNaasi P toimii 25–75 °C ja pH:n ollessa 5,5–8 .
Lakshmi Tatma

Lakshmi Tatma (Hindi: लक्ष्मी तात्मा = Lakṣmī Tātmā) (s. 2005) on intialainen tyttö, jolla oli syntyessään kahdeksan raajaa eli neljä kättä ja neljä jalkaa. Ylimääräiset raajat olivat peräisin hänen kaksoissisareltaan, jonka kehitys oli pysähtynyt kohdussa ja joka oli kiinnittynyt Tatman lantioon. Tällaista kaksosta kutsutaan loiskaksoseksi.

Tausta

Lakshmin vanhemmat olivat työläisiä, jotka ansaitsivat alle 1 Yhdysvaltain dollarin per päivä, joten heillä ei ollut varaa Lakshmin vaikeaan leikkaukseen. Lakshmi on saanut nimensä nelikätisen vaurauden hindujumalatar Lakshmin (tai Laxmi) mukaan. Lakshmia pidettiin ”jumalan lähettämänä” ja häntä myös palvottiin jumalana hänen moniraajaisuutensa vuoksi. Jossakin vaiheessa vanhemmat myös piilottelivat tytärtään, koska sirkus oli yrittänyt ostaa hänet.

Perhe

Lakshmi on perheensä toinen lapsi. Hänen perheeseensä kuuluvat isä Shambhu, äiti Poonam ja isoveli Mitelesh sekä vuoden 2008 alussa syntynyt pikkusisko Saraswati.

Leikkaus

Lakshmi ei pystynyt seisomaan ja kävelemään kunnolla, mutta pystyi silti liikkumaan jonkin verran vetämällä itseään eteenpäin. Ylimääräiset raajat poistettiin marraskuussa 2007 sairaalan säätiön rahoittamassa kalliissa leikkauksessa Sparshin sairaalassa Bangaloressa, Intiassa. Leikkaus kesti 27 tuntia ja siihen osallistui 30 kirurgia. Leikkaus onnistui hyvin. Ilman leikkausta Lakshmi ei olisi selvinnyt lapsuusikää vanhemmaksi.

Loiskaksonen

Lakshmin loiskaksosella ei ollut tiedon mukaan muita sisäelimiä kuin yksi munuainen, joten se pysyi hengissä vain, koska sen verenkierto oli yhdistynyt Lakshmin verenkierron kanssa. Loiskaksosen munuainen siirrettiin leikkauksen yhteydessä Lakshmin kehoon, koska häneltä itseltään puuttui toinen munuainen.
Leikkauksen jälkeen kamerat kuvasivat pöydälle asetetun loiskaksosen jalkoineen, jolloin tämä näytti hetken aikaa erilliseltä ihmisolennolta.
Siniselkäsieppo

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan siniselkäsieppo on noin 14 cm. Siniselkäsieppo on selästään, päästään ja siivistään väriltään siniharmaa. Pyrstö on musta ja pyrstön reunasulat ovat valkoiset. Vatsa on väritykseltään valkoinen. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäöltään. Nuori siniselkäsieppo on höyhenpuvultaan kellanruskea ruskein pilkuin. Lintu muistuttaa ulkonäöltään savanniharmaasieppoa (Muscicapa caerulescens), mutta eroaa pyrstön värityksen perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Siniselkäsieppoa tavataan lähes koko Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Laji puuttuu kokonaan ainoastaan Somaliasta. Lajin elinympäristöä ovat savannit, jokivarsien kosteat metsät ja ainavihantien metsien reunamaat.

Ravinto ja pesiminen

Siniselkäsiepon ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, kuten kovakuoriaisista, termiiteistä ja perhosten toukista. Ruokansa lintu etsii puiden lehvästön joukosta.
Siniselkäsiepon pesimäkausi kestää elokuusta joulukuulle. Lajin pesä sijaitsee puunkolossa, joka voi olla myös tikan tekemä. Pesä sisustetaan heinillä, jäkälöillä ja höyhenillä. Sekä koiras- että naaraslinnut osallistuvat pesän rakentamiseen. Naaras munii kahdesta kolmeen valkoista ruskea- ja oliivinvihreäpilkullista munaa.
Amr Diab

Amr Diab (arab. عمرو دياب‎, koko nimeltään Amr Abdel Basset Abdel Aziz Diab, s. 11. lokakuuta 1961 Port Said, Egypti) on ollut yksi arabimaailman menestyneimmistä laulajista 1990-luvulta alkaen. 
Amr Diab syntyi taiteelliseen perheeseen. Hänen isänsä Abdul Basset Diab työskenteli Suezin kanavalla laivanrakennuksessa. Hän oli tunnettu taitavasta lauluäänestään ja rohkaisi nuorta Amr Diabiakin laulamaan. Kun Amr Diab oli vain 6-vuotias, hänen isänsä vei hänet heinäkuun 23. päivän festivaaleille Port Saidiin, jossa he vierailivat paikallisella radioasemalla. Tuolloin Amr Diab esiintyi ensimmäisen kerran Egyptin radiossa laulaen maan kansallislaulun Bilady, Bilady, Bilady. Port Saidin kuvernööri palkitsi hänet suorituksesta kitaralla.
Amr Diab opiskeli musiikkia Kairon taideakatemiassa ja valmistui sieltä vuonna 1986. Jo ennen valmistumistaan hän julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä Ya Tareeq vuonna 1983. Se toi hänelle välittömän menestyksen. Siitä lähtien Amr Diab on ollut jatkuvasti myyntitilastojen kärjessä albumeillaan, jotka ovat tehneet hänestä Egyptin ja arabimaailman supertähden. Arabimaailman lisäksi Diab on esiintynyt Australiassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Levyjen ja konserttien lisäksi Diab on esiintynyt useissa elokuvissa, mukaan lukien Tarek Al Telmasanin ohjaaman elokuvan Deah We La'ab, joka avasi Egyptin elokuvafestivaalit vuonna 1993. Elokuvassa Diabin vastanäyttelijänä oli Omar Sharif. Khairi Bisharan ohjaamassa elokuvassa Ice Cream fi Gleem Diab esitti puolestaan pääosan roolin.
Diab on kuuluisa ns. uudesta musiikkityylistään, jonka Lähi-idän ja Välimeren asukkaat tuntevat "Välimeren musiikkina". Siinä yhdistetään sekä länsimaisia että Lähi-idän ja Egyptin musiikkirytmejä.
Mitä maksaa?

Kilpailun kulku

Jokaisessa jaksossa oli neljä kilpailijaa, joiden eteen tuotiin tuotteita, joiden hinnat heidän piti arvata. Oikein tai lähimmäksi arvannut kilpailija sai pisteen. Se, jolla oli ohjelman lopuksi eniten pisteitä, pääsi finaaliin, jossa oli kaksi pääpalkintovaihtoehtoa. Kilpailijan piti arvata niiden hinta, ja voittaja sai palkinnoksi sen tuotteen, jonka hinta osui lähemmäksi. Jos esimerkiksi pääpalkintoina on 5 500 markan stereot tai 8 000 markan moottoripyörä, ja kilpailija arvaa moottoripyörän hinnaksi 7 000 markkaa ja stereoiden hinnaksi 2 500 markkaa, niin lopulta hän voittaa moottoripyörän, sillä moottoripyörän oletettu hinta oli lähempänä oikeaa hintaa kuin stereoilla. Pääpalkintona oli yleensä uusi auto tai ulkomaanmatka.
Pekka Neittaanmäki

Koulutus

Neittaanmäki kirjoitti ylioppilaaksi Saarijärven lukiosta vuonna 1970. Hän valmistui maisteriksi Jyväskylän yliopistosta 1973, filosofian lisensiaatiksi 1976 ja filosofian tohtoriksi 1978.

Ura

Vuosina 1980–1999 Neittaanmäki toimi lyhyitä aikoja vierailevana tutkijana useissa eurooppalaisissa, amerikkalaisissa ja japanilaisissa yliopistoissa, kuten Bonnin yliopistossa (1978–1979) ja Hampurin yliopistossa (kevät 1986). Neittaanmäki toimi apulaisprofessorina Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa (1982–1985) ja Jyväskylän yliopistossa (1986–1988). Tietotekniikan professorina Jyväskylän yliopistossa Neittaanmäki on toiminut vuodesta 1988 alkaen. Agora Centerin johtajana hän toimi vuosina 2000–2009. Informaatioteknologian tiedekunnan dekaanina Neittaanmäki aloitti vuonna 2010.
Neittaanmäki on  toiminut vierailevana professorina mm. Japanissa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän on myös jäsen lukuisissa akatemioissa, kuten Suomen Tiedeakatemiassa, yhdistyksissä ja organisaatioissa. Neittaanmäelle myönnettiin kunniatohtorin arvo Pietarin valtionyliopistossa vuonna 2010 ja kesäkuussa 2011 kultainen Leonhard Euler-mitali palkintona elämäntyöstä laskennallisten tieteiden alalla.

Harrastukset

Neittaanmäki harrastaa muun muassa tiedepolitiikkaa, kansainvälisiä asioita sekä kuntoilua, kuten hiihtoa ja lenkkeilyä ja maratoneja.
Test Drive: Eve of Destruction

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6.5/10.
Artturi Laitinen

Artturi Antti Laitinen (20. huhtikuuta 1882 Utajärvi – 5. tammikuuta 1959 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, talousneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abram (Aappo) Laitinen ja Margareeta Siira. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista 1904. Laitinen toimi opettajana Suomussalmen kirkonkylän kansankoulussa 1904–1909. Jouduttuaan erotetuksi tästä virasta hän oli opettajna Helsingin yksityisessä valmistavassa koulussa 1910–1913 ja Helsingin Kristillisessä kansanopistossa 1912–1913. Laitinen oli 1913–1914 opettajana Suomussalmen Kiannanniemen kansakoulussa ja sen jälkeen hän oli opettajana Utajärven kirknkylän kansakoulussa 1914–1943. Eläkkeelle jäätyään Laitinen oli vielä Utajärven kunnallisen keskikoulun uskonnonopettajana 1947–1949. Hän sai talousneuvoksen arvon 1952.
Laitinen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1909–1910 edustaen Oulun läänbin eteläistä vaalipiiriä.Hän oli Utajärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja yli 20 vuoden ajan ja oli myös useiden kunnan lautakuntien puheenjohtaja sekä toimi osan aikaa Utajärven kunnankirjurina ja rahastonhoitajana.
Laitisella oli myös maatila Utajärvellä. Hän oli perustamassa Utajärven Valo sähköyhtiötä ja toimi sen ensimmäisenä johtajana. Talvi- ja jatkosodan aikana Laitinen toimi vankileirin päällikkönä.
Laitinen tuli kansanedustajakaudellaan tunnetuksi ns. Laitisen jutun takia. Kesällä 1909 joukko suomussalmelaisia kirkkoherra A. B. Calamniuksen johdolla jätti valituksen kouluylihallituksen Laitisen toiminnasta opettajana. Valituksen mukaan Laitinen oli käyttäytynyt sopimattomasti koulun tyttöoppilaita kohtaan muun muassa suutelemalla tyttöjä sekä saunomalla näiden kanssa ja lisäksi hänen opettajan työnsä oli kärsinyt Laitisen hankkimien useiden sivutoimien takia. Tutkimuksen jälkeen koulun johtokunta pidätti joulukuussa 1909 Laitisen virastaan vuoden ajaksi. Päätökseen tyytymätön Kajaanin piirin kansakoulutarkastaja Oskar Wuorisalmi valitti siitä kouluylihallitukseen. Marraskuussa 1910 kouluylihallitus katsoi toteennäytetyksi että Laitinen oli syyllistynyt haureelliseen käytökseen tyttöoppilaitaan kohtaan ja aiheuttanut näin suurta pahennusta paikkakunnalla. Niinpä kouluylihallitus erotti Laitisen kokonaan opettajan virasta.
Steve Vai

Ura

Vain ura muusikkona alkoi nuotintamalla Frank Zappan kappaleita ja kitarasooloja 1970-luvun lopussa. Osoittauduttuaan myös virtuoosimaiseksi kitaristiksi Vai soitti Zappan yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Vuonna 1984 Vai julkaisi omakustanteisen soololevyn Flex-Able. Seuraavana vuonna hän meni ruotsalaiskitaristi Yngwie Malmsteenin tilalle Alcatrazziin, jossa Steve Vain sanojen mukaan soitti "hauskoja kavereita, mutta keskinkertaisia muusikoita".
Vuonna 1986 Vai liittyi Van Halenin entisen laulusolistin David Lee Rothin yhtyeeseen. Hän teki yhtyeen kanssa ensilevyn Eat'em and Smile (1986) lisäksi albumin Skyscraper (1988). Eat'em Smile -levyn aloituskappaleessa Steve Vai käyttää Wahwah-pedaalia siten, että hänen ja David Lee Rothin dialogissa kitara kuulostaa yhtä paljon ihmiseltä kuin sähkökitaralta. Puheen ja kitaran yhteneväisyyttä Vai kertoo tutkineensa nuotintaessaan Frank Zappan puhelaulua (esimerkiksi Zappan kappaleessa "Jazz Discharge Party Hats" albumilla The Man From Utopia, 1983). Steve Vai tunnetaan myös taitavana täppääjänä. 
Vuonna 1989 Steve Vai äänitti kotistudiossaan Whitesnaken kitaraosuudet ja aloitti tämän jälkeen läpimurtosoololevynsä Passion and Warfare nauhoitukset. Passion And Warfare menestyi erinomaisesti ollakseen sähkökitarainstrumentaalialbumi. Albumista tuli klassikko sähkökitaran virtuoosimaisen hallinnan ja pitkälle kehittyneiden sovitusten ansiosta.
Kiinnitys Whitesnakessa päättyi ensimmäisen yhteisen levyn jälkeen. Vai on tehnyt soololevyjä, jotka ovat myyneet noin 6 miljoonaa kappaletta, ja vieraillut monien artistien levyillä.
Vaita pidetään yhtenä maailman nopeimmin soittavista ja taitavimmista kitaristeista. Hän esiintyy elokuvassa Crossroads – bluesjätkät päänäyttelijän kilpailijana elokuvan loppupuolella, ja soittaa myös osan Ralph Macchion osuudesta. Macchion slideosuudet soittaa Ry Cooder.

Kitarasuunnittelu

Steve Vai on kehittänyt Ibanez-kitaravalmistajan kanssa 7-kielisen kitaran Universen ja myös oman nimikkomallinsa JEMin, jonka näkyvin tunnusmerkki on kantokahva "monkey grip" ja "elämänpuu" -kuviointi otelaudassa. Akustisissa kitaroissa Vailla on nimikkomalli Euphoria.