google/wiki40b huggingface dataset:
Curtis McElhinney

Peliura

McElhinney pelasi neljä vuotta Colorado Collegen yliopistossa (62–15–8). Hänet valittiin WCHA:n tähdistöjoukkueeseen vuosina 2003 ja 2005.
McElhinney teki NHL -debyytin 22. lokakuuta 2007 San Jose Sharksia vastaan. Hän pelasin kaudella 2007–2008 viisi peliä NHL:ssä. Seuraavan kauden 2008–2009 hän vietti kokonaan Calgary Flamesin varamaalivahtina. Calgary teki sopimuksen McElhinneyn kanssa kaudeksi, ja vaihtoi hänet kesken kauden Anaheim Ducksiin vaihdossa Vesa Toskalaan 3. maaliskuuta 2010.
Anaheim vaihtoi McElhinneyn Tampa Bay Lightningiin 24. helmikuuta 2011, jossa hän vietti neljä päivää kun Ottawa Senators otti McElhinneyn Tampa Bayn "waivers" -listalta 28. helmikuuta.
Phoenix Coyotes teki McElhinneyn kanssa vuoden sopimuksen 4. heinäkuuta 2011. Hänet vaihdettiin 22. helmikuuta 2012 Columbus Blue Jacketsiin Antoine Vermetteen. McElhinneyn lisäksi Columbus sai kaksi varausta, toisen kierroksen varauksen vuoden 2012 varaustilaisuuteen sekä ehdollisen varauksen vuoden 2013 varaustilaisuuteen.
Kauden 2012–2013 McElhinney vietti lähinnä Columbuksen yhteistyöjoukkueessa Springfield Falconsissa. Kaudeksi 2013–2014 hän nousi Columbukseen kakkosmaalivahdiksi hallitsevan Vezina -voittajan Sergei Bobrovskin ollessa ykkösmaalivahti.

Perhe

McElhinneyllä on vaimo Ashleigh ja lapsi Trenton (s. 2009). Lisäksi hänellä on nuorempi sisko, Alana, joka myös pelaa jääkiekkoa maalivahtina.
Nire (1919)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 1940. Se muutettiin 15. joulukuuta 1945 koululaivaksi. Alus romutettiin vuonna 1948.
Pariisin konservatorio

Pariisin konservatorio (ransk. Conservatoire de Paris) on Ranskan suurin konservatorio. Se avattiin vuonna 1795 ja on ensimmäinen perustettu konservatorio. Konservatorion koko ranskankielinen nimi on Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris (CNSMDP), eli Pariisin musiikin ja tanssin korkea-asteen konservatorio. Pariisin konservatorio on toinen Ranskan korkea-asteen musiikin ja tanssin konservatorioista, toisen sijaitessa Lyonissa. Ranskassa ei ole Conservatoire national supérieur de musique et de dansen jälkeen enää korkeampia musiikkioppilaitoksia. Korkea-asteen konservatorioihin pyritään usein, kun alemman asteen DEM- ammattitutkinto on suoritettu jossakin Ranskan 39:stä konservatorioista, mutta tutkinto ei ole pakollinen ylemmälle tasolle päästäkseen.
Kolonjärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 240 hehtaaria eli 2,4 neliökilometriä. Se on 3,2 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järven länsipuolella kohoavat Kummunmäki ja Nikainmäki, joka kohoaa yli 70 metriä järven vedenpintaa korkeammalle.
Järvessä on laskettu olevan 13 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 hehtaaria, mikä on noin 2 % järven kokonaispinta-alasta. Suurin saari on yli kolmen hehtaarin suuruinen Kolonsaari, yhdeksän saarta on yli aarin ja loput kolme ovat alle aarin kokoisia. Muita saaria ovat Palosaari, Kärkisaari, Yksipetäinen, Kaksipetäinen, Kanisaari, Lapinsaari ja Limppusaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 11 miljoonaa kuutiometriä eli 0,011 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 14,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kolonsaaren ja Limppusaaren puolivälissä. Järven keskellä ja Kolosaaren edustalla sen koillispuolella sijaitsee yli 11 metriä syvä syvänne ja Palosaaren luoteispuolella sijaitsee yli 13 metriä syvä syvänne. Lapinlahden harjun rinnalla siitä luoteeseen kulkee järven pohjassa yli 600 metriä pitkä harjanne.
Järven rantaviivan pituus on 12 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata ja asutus on harvaa haja-asutusta. Ainoa kulmakunta on Asunta, joka ulottuu järvien välisen kannaksen yli Asunnanjärvelle. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Valtatie 23 ja Haapamäki–Jyväskylä-rata kulkevat kannaksen kautta.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Kolonjärven alueeseen (35.683) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,7 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään sekä Sammalisen valuma-alueelta (35.686), jonka pääjärvi on Sammalinen (96 ha), laskee suoraan Kolojärveen, että Kivistönpuron valuma-alueelta (35.685), jonka pääjärvi on Kivistö (50 ha). Kolonjärven alueella on yksi yli hehtaarin järvi Valkeislampi (8 ha), joka laskee siihen suoraan.
Järvi laskee lyhyttä uomaa myöten järvien välisen kannaksen yli Asunnanjärveen (265 ha), joiden korkeusero on 1,8 metriä. Vesireitti jatkaa Myllylänjokea pitkin Pohjoisjärveen (305 ha), ja siitä edelleen Hoskarinjokea myöten Keurusselkään.
La Garde-Adhémar

La Garde-Adhémar on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Drômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 1 028, noin kaksinkertainen vuoteen 1968 verrattuna. Kunta kuuluu Le Tricastinin kantoniin Nyonsin arrondissementissa.
La Garde-Adhémar sijaitsee noin 25 kilometriä etelään departementin pääkaupungista Montélimarista. Kunnan alueen läpi kulkevat Rhône-joen haara Berre sekä Pariisista Marseilleen johtavat A7-moottoritie ja TGV-rata.
Kukkulalla sijaitsevassa kylässä on muun muassa laaja yrttipuutarha. Kylän itäpuolella on Le Val des Nymphes -puisto ja sen vanha luostari.
La Garde-Adhémar on kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen. Drômen departementissa on kolme muutakin järjestön jäsenkylää: Mirmande, Montbrun-les-Bains ja Le Poët-Laval.
Suomen Nuoriso-opisto

Suomen Nuoriso-opisto (SNO) on vapaan sivistystyön ja toisen asteen ammatillisen koulutuksen oppilaitos Mikkelissä, Etelä-Savossa. SNO on kouluttanut ohjaajia ja taiteilijoita vuodesta 1923. Suomen Nuoriso-opisto tunnetaan valtakunnallisesti myös nimellä Paukkula. Näiden lisäksi Paukkula tuottaa liikunnanohjaus-, hyvinvointi-, kulttuuri-, taide-, hää- ja perhejuhla-, sekä kokous- ja seminaaripalveluja. Suomen Nuoriso-opisto järjestää mm. nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkintoon johtavaa koulutusta, personal trainer -painotteista liikunnanohjauksen peruskurssia, leirikouluja, lasten kesäleirejä, Nordic Schoolin englannin kielen koulutusta ja mm. J.H.Erkon kirjoituskilpailua.
Suomen Nuoriso-opiston toimintaa on Paukkulan kampuksen lisäksi Riuttalanhovissa ja Marjoniemessä, jotka sijaitsevat Saimaan rannalla hetken ajomatkan päässä Mikkelin keskustasta.
Jens Jeremies

Jens Jeremies (s. 5. maaliskuuta 1974 Görlitz, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttämies.
Juniorina Jeremies pelasi paikallisessa Motor Görlitz -joukkueessa. Vuonna 1986 hän siirtyi Dynamo Dresdeniin, 1995 1860 Müncheniin ja 1998 paikallisvastustaja Bayern Müncheniin. Bayernissa hän voitti kuudesti Saksan mestaruuden (1999–2001, 2003, 2005, 2006), viidesti Saksan Cupin (1998, 2000, 2003, 2005, 2006) ja vuonna 2001 Mestarien liigan. 
Saksan maajoukkueessa Jeremies debytoi vuonna 1997. Hän pelasi maajoukkueessa kaikkiaan 55 ottelua ja teki yhden maalin.
Skvader

Skvader on ruotsalainen taruolento, jolla on rusakon etu- ja takajalat sekä naaraspuolisen metson selkä, siivet ja pyrstö.

Historia

Skvader sai alkunsa Medelpadin maakunnan tarkastajan Håkan Dahlmarkin metsästystarinasta, kun hän kertoi ampuneensa sen kaltaisen eläimen vuonna 1847 Sundsvallin pohjoispuolella. Dahlmark sai myöhemmin vuonna 1907 kodinhoitajaltaan Lova Lindahlilta syntymäpäivälahjaksi taulun, joka esitti Dahlmark ampumaa eläintä. Dahlmark lahjoitti taulun Medelpadin muinaismuistoyhdistykselle vähän ennen kuolemansa vuonna 1912. 
Medelpadin muinaismuistoyhdistyksen intendentti Carl Erik Hammarberg halusi luoda "oikean" Skvaderin. Vuonna 1918 eläintentäyttäjä Rudolf Granberg loi täytetyn Skvaderin, joka on pysyvästi näytillä Hantverks- & Sjöfartsmuseet -museossa Norra Bergetin kaupunginosassa Sundsvallissa.

Vaikutus

Skvaderista on tullut Sundsvallin epävirallinen symboli, ja monet äänestivät sitä Medelpadin maakuntaeläimeksi vuoden 1987 kansanäänestyksessä.
Ruotsinkielessä sana skvader tarkoittaa nykyisin taruolennon nimen lisäksi laajemmin kahden vastakohdan yhdistämistä toisiinsa. Esimerkiksi seka-autoja on kutsuttu Ruotsissa nimellä "skvader".
Taruolento on myös antanut nimensä yrttiliköörille "Skvaderns Örtlikör", jonka valmistuksessa käytetyt yrtit kerätään alkuperäisen metsästystarinan tapahtumapaikalta Lunden metsästä Timråsta.

Samankaltaiset olennot

Plinius vanhempi kuvaa teoksessaan Naturalis historia niin sanottua "jänis-lintua", joka muistuttaa hyvin paljon Skvaderia. 
Skvaderia muistuttaa myös baijerilainen taruolento Wolpertinger, joka usein kuvataan jänismäiseksi olennoksi jolla on siivet ja sarvet, sekä pohjoisamerikkalainen Jackalope joka on kuvitteellinen sarvipäinen jänislaji.
No Boundaries

Vastaanotto

Misha Berson kuvaili The Seattle Times -lehden blogissa kappaletta ”kenties kaikkein epäsointuisimmaksi, latteimmaksi vuodatukseksi ’inspiroivaa’ roskaa, mitä kenenkään American Idol -esiintyjän harteille on sälytetty viimeisen voittomahdollisuutensa hetkellä – ja ensimmäisenä Idolin jälkeisenä singlenä”. MTV:n verkkosivuilla Gil Kaufman puolestaan kuvaili kappaletta ”järkälemäiseksi läjäksi pöhöttyneitä kliseitä”.
Allenin single on myynyt yli 312 000 kopiota.
Tribuuni

Kansantribuuni

Kansantribuuni (lat. tribunus plebis) oli Rooman valtakunnan aikainen virkamies, jonka ensisijainen tehtävä oli edustaa plebeijiä. Tribuunit valittiin vaaleilla vuodeksi kerrallaan plebeijien kansankokouksessa (Concilium plebis tai Comitia tributa). Vain kansantribuunit saivat kutsua kokouksen koolle, he myös johtivat kansankokouksia ja plebeijien ediilivaaleja. Kansantribuuneja valittiin kaksi kerrallaan, eivätkä nämä olleet riippuvaisia toisiinsa nähden. Kansantribuuneilla oli veto-oikeus senaatin päätöksiin, mikä tekikin virasta poliittisen aseen, sillä lahjomalla tribuunin puolelleen saattoi estää itselleen haitallisten lakien voimaantulon. Virka oli tarkoitettu vain plebeijeille, mutta vuonna 59 eaa. Publius Clodius Pulcher onnistui juonittelemaan itsensä virkaan, vaikka olikin patriisi. Tämän hän mahdollisti adoptoimalla itsensä varakkaaseen plebeiji-sukuun.
Kansantribuunin oikeuksista (tribunicia potestas) tuli Augustuksen myötä osa Rooman keisarin valtaoikeuksista. Kansantribuunien valta väheni keisarikaudella, vaikka heidän virkansa ei kokonaan hävinnytkään.
Bosnia ja Hertsegovinan sosiaalidemokraattinen puolue

Bosnia ja Hertsegovinan sosiaalidemokraattinen puolue (bosn. Socijaldemokratska Partija Bosne i Hercegovine, SDP) on Bosnia ja Hertsegovinassa toimiva monikansallinen sosiaalidemokraattinen puolue.
Puolue on Bosnia-Hertsegovinan kommunistien liiton seuraajapuolue (Savez komunista Bosne i Hercegovine, SK BiH). Se pitää perustamisvuotenaan vuotta 1908.
Puolueen puheenjohtaja on entinen ulkoministeri Zlatko Lagumdžija.
Presidenttineuvoston kroaattiedustaja Željko Komšić kuuluu puolueeseen.
Vuoden 2010 vaaleissa puolue nousi suosituimmaksi ja vaati itselleen pääministerin paikkaa. Kroaatti- ja serbinationalistit estivät tämän ja vaativat perinteen mukaan pääministerin paikkaa kroaatille, jonka on tultava nationalistipuolueesta, ei epäkansallisesta SDP:stä.
Nasrin Sotoudeh

Nasrin Sotoudeh (1963) on iranilainen asianajaja ja toimittaja. Sotoudeh on puolustanut erityisesti kuolemaantuomittuja lapsia ja naisia sekä juristina että lehtikirjoituksissaan. Vuonna 2011 hän sai 11 vuoden vankeustuomion propagandan levittämisestä ja juonittelusta Iranin valtiota vastaan. Tuomio lyheni myöhemmin kuuteen vuoteen. Hänet kuitenkin vapautettiin jo syyskuussa 2013. Häntä on kielletty harjoittamasta asianajajan tointa. 
Suomen PEN valitsi hänet vuonna 2011 adoptiovangikseen ja kunniajäsenekseen. Sotoudeh on saanut vuoden 2012 Saharov-palkinnon.
Vuonna 2019 Sotoudeh tuomittiin 38 vuoden vankeuteen ja 148 raipaniskuun. Tuomiosta kertoi hänen aviomiehensä Reza Khandan, joka itsekin on ihmisoikeusasianajaja, mutta syytä tuomioon hän ei kertonut. Sotoudehin asianajaja Payam Derafshan ilmoitti kuitenkin ennen oikeudenkäyntiä, että Sotoudehia syytetään valtionvastaisen informaation levittämisestä, Iranin ylimmän johtajan Ali Khamenein loukkaamisesta ja vakoilusta. Tiedot tuomiosta ovat ristiriitaiset. Iranin valtion media ilmoitti, että tuomio on seitsemän vuotta, josta kaksi vuotta on Khamenein loukkaamisesta. 
Sotoudeh on puolustanut naisia, jotka protestoivat pakollisen huivin käyttöä vastaan. Viime aikoina protestit huivia vastaan ovat lisääntyneet Iranissa, ja monet naiset riisuvat huivinsa julkisilla paikoilla ja heiluttavat niitä mielenosoituksellisesti.
Michael Mann (sosiologi)

Michael Mann (s. 1942) on brittiläissyntyinen sosiologian professori.
Mann suoritti Bachelor of Arts -tutkintonsa Oxfordin yliopistossa 1963 ja filosofian tohtoriksi hän väitteli samassa laitoksessa 1971. Mann on toiminut professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) vuodesta 1987.
Sosiologina Mann on keskittynyt erityisesti vallan tutkimiseen. Häntä pidetään yhtenä nykyajan tärkeimmistä valta-analyytikoista.
Teoksessaan Incoherent Empire (2003) Mann kritisoi Yhdysvaltojen julistamaa ”sotaa terrorismia vastaan”, jota hän pitää kömpelönä neoimperialistisena kokeiluna.
Maria Pääkkönen

Maria Pääkkönen (s. 1988 Riihimäki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän opiskeli ensin Helsingin Vapaassa taidekoulussa (2007–10) ja suoritti sitten kuvataiteen kandidaatin (2010–13) sekä maisterin (2013–16) tutkinnot Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Pääkkösen töitä on ollut esillä hänen omissa näyttelyissään Suomen eri paikkakunnilla, Alankomaissa ja Japanissa. Ryhmänäyttelyssä hän on ollut lisäksi edustettuna Italiassa. Hänellä on ollut muun muassa Jan van Eyck Academien residenssi.
Stefan Geiss

Stefan Geiss (s. 1958) on saksalainen matemaatikko ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa matematiikan professorina vuodesta 2000.

Akateeminen ura

Geiss opiskeli matematiikkaa ja väitteli 1987 tohtoriksi Friedrich Schiller -yliopistossa Jenassa. Hänen väitöskirjansa käsitteli niin kutsuttujen Grothendieck-lukujen jatkuvia ja lineaarisia kuvauksia Banach-avaruuksissa.
Valmistumisensa jälkeen Geiss toimi aluksi 1987−1995 matematiikan assistenttina ja sittemmin 1995−1999 apulaisprofessorina Jenan yliopiston matematiikan instituutissa. Geiss on lisäksi tehnyt tutkimustyötä Saksan tiedeakatemian ja EU:n tuella Berliinissä ja Pariisissa.
Geiss nimitettiin tammikuussa 2000 matematiikan professoriksi Jyväskylän yliopistoon. Hän oli ensimmäinen ulkomaalainen vakinaisen professuurin Jyväskylän yliopistosta saanut henkilö ja eräs ensimmäisiä ulkomaalaisia professoreja Suomessa. Geissin erityisala professorina on stokastiikka eli satunnaisilmiöiden tutkimus ja analyysi. Hän on hoitanut professuuria lukuun ottamatta vuosia 2009−2014, jolloin hän toimi matematiikan professorina Innsbruckin yliopistossa.
Stokastiikan tutkimus Jyväskylän yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella on keskittynyt stokastisten prosessien selvittämiseen, erilaisten rahoitusmallien tarvitseman approksimaatioteorian tutkimiseen ja niiden lisäksi tarkasteltavana ovat olleet erityyppiset adaptiiviset Markovin ketjuihin perustuvat simulointimenetelmät.

Tutkimusura

Matemaatikkona Geiss on tutkinut erityisesti rahamarkkinoiden toimintaa ja pörssikurssien muutoksia stokastisen matematiikan menetelmien avulla. Aiemmissa matemaattisissa malleissa esimerkiksi markkinoiden riskit on arvioitu liian pieniksi, eikä niissä ole otettu huomioon esimerkiksi osakkeiden ostosta ja myynnistä aiheutuvien kustannuksien vaikutusta. Geiss on pyrkinyt kehittämään optioiden hinnoitteluun matemaattista mallia, joka huomioi myös osakekaupan kustannukset.
Muita professori Geissin kiinnostuksen kohteita ovat todennäköisyydet Banach-avaruuksissa, käänteis-stokastiset differentiaaliyhtälöt sekä interpolaatio-teoria. Hänen johdollaan Jyväskylän yliopistossa toimii stokastista tutkimusta tekevä tutkimusryhmä.
Geiss on vuoteen 2015 mennessä julkaissut 29 vertaisarvioitua tieteellistä julkaisua stokastiikan ja matematiikan alalta.

Yksityiselämä

Geiss on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Charles de Lacretelle

Jean Charles Dominique de Lacretelle, eli Lacretelle nuorempi (s. 3. syyskuuta 1766 Metz, k. 26. maaliskuuta 1855 Mâcon) oli ranskalainen asianajaja, lehtimies ja historioitsija. 
Hän aloitti uransa 1789 raportoimalla kansalliskokouksessa käytyjä keskusteluja Journal des Débats –nimisessä lehdessä, jota oli ruvettu julkaisemaan hyvin pian säätykokouksen koollekutsumisen jälkeen, ensin viikoittain ja sitten päivittäin.
Rojalistisympatioista syytettynä Lacretelle nuorempi oli vangittuna 1797 – 1799. Toimittuaan Mâconin paikallisen akatemian puheenjohtajana hänen valittiin Ranskan akatemiaan (l’Académie française) vuonna 1811 ja vuodesta 1812 hän toimi Sorbonnessa  historian professorina. Lacretelle nuorempaa pidetään Ranskassa yhtenä vallankumouksen tutkimuksen pioneereista.
Hänen vanhempi veljensä, Lacretelle vanhemmaksi kutsuttu Pierre Louis de Lacretelle, oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Henna Tanskanen

Henna Tanskanen (o.s. Vänninen, s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja kuvataiteilija. Hän esitti Aamu Korhosta MTV3:n draamasarjassa Salatut elämät vuosina 2001–2004.
Tanskanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Kallion lukiosta keväällä 2003 ja teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta keväällä 2009. Tanskanen opiskelee nykyisin Kuvataideakatemiassa.
Vuonna 2009 Tanskanen sai Ida Aalberg-säätiön stipendin.
Tanskanen voitti ”Ihana meri” -esityksellä Pieksämäen Teatterimaratonin monologikilpailun 28. maaliskuuta 2010.
Hän on naimisissa näyttelijä Lauri Tanskasen kanssa.
Saharanpussitiainen

Koko ja ulkonäkö

Pussitiaisen kokoinen, vihertävä pikkulintu.

Esiintyminen

Laji elää Afrikassa Sahelin puoliautiomaalla. Esiintymisalueen laajuus on noin 1,3 miljoonaa neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Sahelin akasiaa ja pensaikkoa kasvavat savannit.

Lisääntyminen

Pesä on taitavasti kasvinosista punottu oksasta riippuva kori, jossa lentoaukko on pesän yläosan sivulla.

Ravinto

Hyönteissyöjä.
Artemis Aristobulen temppeli

Historia

Artemis Aristobulen temppeli rakennettiin klassisen kauden alussa noin vuonna 480–472 eaa., toisin sanoen heti persialaissotien jälkeen. Plutarkhoksen mukaan sen rakennutti Themistokles sodan aikana saamiensa neuvojen kunniaksi, mutta yhtä lailla korostaakseen sitä, että hän itse oli antanut sodassa parhaat neuvot. Tällaisena Artemis Aristobulen kultilla oli samankaltainen perusta kuin Artemis Munikhian kultilla. Plutarkhos kertoo, että Themistokleen osoitteleva teko aiheutti ateenalaisissa myös ärsytystä. Temppeli jäi pian käyttämättömäksi ja rappeutui oletettavasti siksi, että Themistokles joutui ostrakisoiduksi eli maanpakoon noin vuonna 476–471 eaa. Se rakennettiin kuitenkin uudelleen klassisen kauden lopulla noin vuonna 330 eaa.
Paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1958–1964, kun raunioita tuli esille rakennustöiden yhteydessä. Rauniot eivät ole näkyvissä enää nykyisin.

Rakennus

Temppeli sijaitsi Themistokleen kodin lähellä Meliten demoksessa länteen Kolonos Agoraioksen kukkulasta. Nykyisin paikka on Irakleidón- ja Niléos-katujen kulmauksessa lähellä Thiseíon metroasemaa. Temppeli oli pienikokoinen, mutta sijaitsi näkyvällä paikalla kahden tien risteyksessä. Toinen johti Agoralta kaupunginmuurin Pireuksen portille ja toinen Demiai-portille. Temppelissä oli naos eli cella, jonka koko oli noin 3,6 x 3,6 metriä, sekä anta-seinien välissä oleva portiikki, jonka syvyys oli noin 1,85 metriä. Se avautui länteen. Plutarkhoksen aikana temppelissä oli sisällä Themistokleen oma kuvapatsas.
Alttari sijaitsi noin kolmen metrin päässä temppelin edustalla. Pyhäkköä ympäröi temenos-muuri. Alueelta on löydetty keramiikan osia protogeometriselta ja geometriselta kaudelta lähtien, mikä kertoo saman paikan olleen asuttuna pitkään. Eräässä marmorikivessä on Artemiin mainitseva piirtokirjoitus noin vuodelta 330 eaa.
Hollihaka (Kokkola)

Hollihaka on Kokkolan kaupunginosa joka sijaitsee Kokkolan ydinkeskustasta katsottuna luoteeseen. Hollihaan läpi kulkee Kustaa Aadolfin katu. Hollihaassa sijaitsee myös Hollihaan koulu.
Odintsovon piiri

Odintsovon piiri (ven. Одинцо́вский райо́н, Odintsovski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee alueen keskiosassa aivan Moskovan kaupunkialueen länsipuolella.
Vuonna 1965 perustetussa Odintsovon piirissä on asukkaita 316 696 (2010). Sen hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki on Odintsovo.
Moskovanjoen 38 kilometrin pituinen sivujoki Setun virtaa Odintsovon piirin halki.
Odintsovon piirin alueella on Vlasihan suljettu kaupunki, jossa sijaitsee Venäjän asevoimien strategisten ohjusjoukkojen esikunta. Neuvostoliiton aikana Odintsovo-10:n nimellä tunnettu kaupunki ei kuitenkaan hallinnollisesti kuulu Odintosovon piiriin. Lisäksi piirissä sijaitsee kirjailija Maksim Gorkin kuolinpaikkana tunnettu Gorki-10:n kaupunki, jossa on Venäjän presidentinhallinnolle kuuluvia rakennuksia.
Jukka Varonen

Jukka Varonen on Valkeakosken kaupunginjohtaja. Aikaisemmin hän toimi talous- ja kehittämisjohtajana. Valkeakosken valtuuston valitessa kaupunginjohtajan maaliskuussa 2013 vt. kaupunginjohtaja Varonen voitti äänin 28-15 Anne Heusalan. Varonen kannattaa kuntaliitoksia Valkeakosken seudulla ja toivoo, että Valkeakoski olisi vuonna 2030 yli 50 000 asukkaan kunta.
OGLE-TR-113

OGLE-TR-113 on etäinen tähti Kölin tähdistössä. Vuonna 2004 vahvistui tieto sitä kiertävästä eksoplaneetasta, OGLE-TR-113b:stä, jonka massa on Jupiteriin verrattuna 1,32-kertainen. OGLE-TR-113 sijaitsee noin 4 900 valovuoden päässä.
Apilakehrääjä

Koko ja ulkonäkö

Apilakehrääjä on jokseenkin kookas ja tukevarakenteinen, ruskea perhoslaji. Etusiivet ovat värimuodosta riippuen joko vaalean harmaanruskeat tai voimakkaan ruosteenruskeat. Molemmilla värimuodoilla siiven poikki kulkee selvä, kellertävä poikkiviiru, jonka sisäreuna on tummanruskealla varjostunut. Lisäksi sisempi poikkiviiru erottuu himmeänä lähellä siiven tyveä. Siiven keskellä on valkoinen, selvästi tummareunainen keskitäplä. Takasiivet ovat yksivärisen ruskeat, joko kokonaan ilman kuviointia tai niiden poikkiviiru erottuu hyvin huonosti. Naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi ja rotevampi, mutta monista sukulaislajeistaan poiketen apilakehrääjän sukupuolilla ei ole eroa värityksessään. Siipiväli koiraalla 37–48 mm ja naaraalla 43–61 mm.
Toukka muistuttaa paljon tammikehrääjän (Lasiocampa quercus) tai heinähukan (Macrothylacia rubi) toukkaa.

Levinneisyys ja lentoaika

Apilakehrääjä elää paikoittaisena Pohjois-Afrikassa, Välimeren ympäristössä, suuressa osassa Keski-Eurooppaa mukaan lukien Alpit, Baltiassa ja idässä Venäjän eteläosien poikki Baikalille ja Jakutiaan. Suomessa apilakehrääjää tapaa suhteellisen yleisenä Ahvenanmaalla, Lounaissaaristossa ja aivan rannikkoa pitkin Hankoniemelle saakka. Hangosta itään se on varsin harvinainen. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta elokuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Apilakehrääjä viihtyy kuivilla ja avoimilla, hiekkapohjaisilla paikoilla, mistä syystä se on leimallisesti rannikkoseutujen laji, jonka levinneisyys sisämaassakin seuraa usein suurten vesistöjen rantoja. Sitä tavataan vain harvoin varsinaisen elinympäristönsä ulkopuolella. Perhonen aloittaa lennon yleensä aikaisin illalla, koiraat joskus jo iltapäivällä. Lento tapahtuu nopeasti lähellä maanpintaa. Koiraat lentävät mielellään valojen luokse, mutta naaraita tapaa valolla harvoin.
Parittelu tapahtuu illalla ja kestää noin 10–15 minuuttia. Muniminen alkaa heti parittelun päätyttyä. Naaras munii 150–250 munaa, jotka se pudottaa maahan lennosta tai kasvilla istuen. Munat talvehtivat. Toukat ovat enimmäkseen yöaktiivisia ja piiottelevat päivisin. Ennen auringonlaskua ne kiipeävät kuitenkin usein lämmittelemään paisteessa. Toukka on täysikasvuinen kesä-heinäkuun vaihteessa ja koteloituu lähelle maanpintaa tai heti maanpinnan alle kovan, ruskean, toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisään.

Ravintokasvi

Toukka on polyfagi, joka syö monien ruohovartisten kasvien lisäksi myös joidenkin puuvartisten kasvien lehtiä.