google/wiki40b huggingface dataset:
Välikieli

Välikielellä tarkoitetaan ohjelmointikieltä, jota käytetään apuna korkeamman tason ohjelmointikielten kääntäjien toteutuksessa. Korkean tason ohjelmointikielen kääntäjä ei tuota suoraan konekielistä koodia, vaan kääntää lähdekielisen ohjelman ensin tälle välikielelle. Välikielen kääntäjän ja linkittäjän avulla saadaan sitten tuotettua varsinainen suorituskelpoinen konekielinen ohjelma. Välikielitasoja voi myös olla useampia. Esimerkiksi alimpana välikielenä voi toimia assembly-kieli. Tämän yläpuolella voi olla jokin toinen välikieli ja vasta tämän yläpuolella varsinainen korkean tason kieli.
Välikielien käytön avulla korkean tason ohjelmointikielten kääntäjien toteuttaminen yksinkertaistuu ja tehostuu. Samalla kääntäjistä voidaan tehdä luotettavampia. Samaa välikieltä voidaan käyttää useiden eri korkean tason ohjelmointikielten kääntäjien toteuttamisessa, jolloin samaa koodia voidaan paremmin hyödyntää. Välikielinen koodi on suoraan luettavissa, joskin yleensä hiukan alkuperäistä korkean tason lähdekoodia kryptisempää.
Esimerkkinä välikielestä voitaneen mainita Microsoftin MSIL (Microsoft Intermediate Language), jota käytetään .NET-ohjelmoinnissa.
Välikielenä voidaan käyttää myös jotakin melko korkean tason ohjelmointikieltä, kuten C++-, Java-, FORTRAN- tai BASIC-kieltä. Tätä korkeamman tason ohjelmointikielen kääntäjän voi toteuttaa sopivaa jäsennintä käyttäen.
John Toshack

Ura pelaajana

Toshack muistetaan parhaiten Liverpoolin hyökkääjänä 1970-luvun menestysjoukkueessa. Toshack siirtyi Liverpooliin Cardiff Citystä 21-vuotiaana 110 000 punnan siirtosummalla. Toshack debytoi ottelussa Coventrya vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa derbyssä Evertonia vastaan.
Toshack muodosti tehokkaan ja loistavan kärkiparin yhdessä 1971 Liverpooliin tulleen Kevin Keeganin kanssa. Liigatasolla Liverpoolissa Toshack pelasi kaikkiaan 246 ottelua je teki komeat 96 maalia. Hän oli voittamassa kolmea Englannin mestaruutta, kahta UEFA Cupia ja yhtä FA Cupia. Toshack siirtyi Liverpoolista Swansea Cityyn 1978 ja päätti uransa 1984.
Toshack pelasi Walesin maajoukkueessa 40 ottelua ja teki niissä 13 maalia.

Ura valmentajana

Toshack aloitti valmennusuransa pelaaja-valmentajana Swansea Cityssä. Toshackin johdolla seura nousi nelosdivisioonasta aina pääsarjatasolle saakka. Huikeasta menestyksestään Toshack sai Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvonimen.
Myöhemmin Toshack on toiminut valmentajana lähinnä Espanjassa, mutta myös Portugalissa, Turkissa, Ranskassa ja Italiassa. Real Madridin hän luotsasi Espanjan mestaruuteen 1990. Hän on luotsannut myös baskiseura Real Sociedadia kolmeen otteeseen. 
Vuonna 2004 Toshack seurasi Mark Hughesia Walesin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Toshackin johdolla Wales kävi vuosien varrella läpi nuorennusleikkausta vanhojen tähtien kuten Ryan Giggsn ja Gary Speedin vetäytyessä maajoukkuetoiminnasta. Arvokisoihin Toshack ei kuitenkaan Walesia onnistunut luotsaamaan. Toshack joutui ankaran kritiikin kohteeksi syksyllä 2010, kun Wales avasi EM2012-karsinnat vierastappiolla Montenegrolle. Hän erosi tehtävistään viikko tappiollisen ottelun jälkeen. 
Elokuussa 2011 Toshackista tuli Makedonian maajoukkueen päävalmentaja.  Toshackin alaisuudessa Makedonia voitti vain yhden ottelun ja lopulta walesilainen jätti tehtävänsä elokuussa 2012. 
Maaliskuussa 2013 Toshack palasi valmennustehtäviin Azerbaidžanin valioliigan putoamiskamppailuun pudonneen Xəzər-Lənkəran FK:n päävalmentajana.  Toshackin johdolla Xəzər sijoittui liigassa kahdeksanneksi ja säilytti sarjapaikkansa. Hän johdatti joukkueen myös Azerdbaidžanin cupin loppuotteluun, jossa Xəzər kuitenkin hävisi Neftçi Bakulle rangaistuspotkuilla 5–3.  Syksyllä hän sai revanssin Bakusta, kun Xəzər kukisti joukkueen supercupin finaalissa 2–1.  Tulokset liigassa eivät kaudella 2013/14 tyydyttäneet Toshackia ja hän erosi marraskuun lopulla 2013, kun joukkue oli kerännyt vain 14 pistettä liigan 14 kierroksen aikana. 
Kesäkuussa 2014 Toshack siirtyi marokkolaisen Wydad Casablancan päävalmentajaksi.  Seura palasi Toshackin johdolla Marokon mestariksi viiden vuoden tauon jälkeen kaudella 2014/15. Toshack sai potkut seurasta syyskuussa 2016 Wydad Casablancan hävittyä AFC Champions Leaguen välierissä El Zamalekille 4–0.
Michael Murphy

Michael George Murphy (s. 5. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Hän on usein esittänyt epäeettisiä tai moraalisesti epämääräisiä, johtavassa asemassa olevia henkilöhahmoja, kuten poliitikkoja, yritysjohtajia ja lakimiehiä. Hän on näytellyt kahdessatoista Robert Altmanin ohjaustyössä. Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan on uskottoman aviomiehen rooli Paul Mazurskyn elokuvassa Eronnut nainen (1978) ja isoisän rooli vuoden 2009 indie-elokuvassa Maailma Gretan silmin.

Nuoruus ja uran alku

Murphy syntyi Los Angelesissa opettajan ja myyntimiehen poikana. Hän palveli merijalkaväessä ja opiskeli UCLA:ssa. Työskenneltyään pari vuotta high schoolin opettajana hän ryhtyi näyttelijäksi.

Yksityiselämä

Murphy oli vuosina 1988–2008 naimisissa kanadalaisen näyttelijä Wendy Crewsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Juana Bormann

Juana Bormann (tai Johanna Borman, 1893 – 13. joulukuuta 1945) oli keskitysleirivartija ja SS-nainen useilla keskitysleireillä. Sodan jälkeen hänet teloitettiin Hamelnin vankilassa sotarikoksista. Hän ei ollut sukua Martin Bormannille.
Oikeudessa Bormann kertoi liittyneensä SS:ään vuonna 1938 ”ansaitakseen paremmin”. Hän palveli ensin Lichtenburgin keskitysleirillä Saksissa SS Oberaufseherin Jane Bernigaun alaisena 49 muun SS-naisen kanssa. Vuonna 1939 hänet siirrettiin valvomaan työväkeä uuteen Ravensbrückin naistenleiriin Berliinin lähelle. Maaliskuussa 1942 Bormann valittiin yhdeksi niistä muutamista naisista, jotka lähetettiin vartijoiksi Auschwitzin leirille Puolaan. Pienikokoinen Bormann tuli tunnetuksi julmuudestaan. Uhrit kutsuivat häntä ”näädäksi” ja ”naiseksi koirien kanssa”. Lokakuussa 1942 Bormann siirtyi Auschwitz-Birkenauhun Aufseheriniksi. Hänen esimiehinään olivat muiden muassa Maria Mandel, Margot Drexler (Drechsel, Dreschel) ja Irma Grese.
Vuonna 1944 Bormann siirrettiin Hindenburgin (nykyään Puolan Zabrze) keskitysleirille Sleesiaan. Tammikuussa 1945 hän palasi Ravensbrückiin. Maaliskuussa hän saapui viimeiseen komennuspaikkaansa, Bergen-Belseniin, Cellen lähelle, missä hän palveli Josef Kramerin, Irma Gresen ja Elisabeth Volkenrathin alaisina. Bormann oli palvellut näiden kaikkien kanssa jo Birkenaussa. 15. huhtikuuta 1945 Britannian armeija vapautti Bergen-Belsenin, ja löysi yli 10 000 ruumista ja 60 000 eloonjäänyttä. Vapauttajat määräsivät koko SS-henkilöstön hautaamaan kuolleita. Armeija vangitsi Bormannin ja kuulusteli häntä, jonka jälkeen häntä syytettiin Belsen-oikeudenkäynnissä 17. syyskuuta 1945 – 17. marraskuuta 1945. Hänet todettiin syylliseksi ja hirtettiin Hamelnin vankilassa 13. joulukuuta 1945.
Sabantuy

Sabantuy on tataarien viettämä kesäjuhla, jota vietettiin jo 600-luvulla. Alussa Sabantuy oli maanviljelijöiden viettämä juhla, mutta myöhemmin siitä tuli kansallinen juhlapäivä, ja nykyään sitä vietetään myös kaupungeissa.

Historia

Sabantuyta vietettiin jo ennen islamin uskon leviämistä alueelle. Tuolloin juhlistettiin kylvökauden alkua laulamalla perinteisiä lauluja, joihin oletettavasti liittyi myös uskonnollisia merkityksiä.
Myöhemmin islamin levittyä tataarien ja baškiirien joukossa ja kristinuskon levittyä tshuvassien parissa juhlan merkitys maallistui. Juhlaa vietettiin aina yhdessä alueen kylistä vuosittain.
1900-luvun alussa Sabantuy sai aseman Tataarien kansallisjuhlana. Venäläisviranomaiset hyväksyivät juhlan sen kansanomaisen historian johdosta, mutta siirsivät sen ajankohtaa kylvön jälkeiselle ajalle. Juhla yhdistyi näin ikivanhaan kesäjuhlaan Cíıniin.
Vastikään Venäjä ilmoitti suunnitelmista Sabantuyn liittämiseksi UNESCOn Masterpieces of the Oral and Intangible Heritage of Humanity -listaan vuonna 2007.
Rännikorpi

Rännikorpi on kylä Lappeenrannan Rutolan kaupunginosassa. Kylässä asuu noin 40 asukasta. Kylän noin reilun neliökilometrin laajuinen alue sijaitsee Rännikorventien varressa. Kylälle ominaista on perinteinen omakotitaloasutus. Uutta asutusta on rakennettu kylään myös 2010-luvulla.
Kylä-alueen luonnonkohteita ovat pohjoisessa osassa sijaitseva Kärjenlampi niemineen ja sen etelärannalla sijaitsevat vetiset Mustakorpi ja Huvilankorpi. Kylän itäistä puolta hallitsee Salpalinjan bunkkerit ja vanhat pumppulaitos-rakennukset. Mikkelintie läpäisee Kärjenlammen ja Myllylammen välisen kannaksen. Joulukuussa 2016 valmistui uusi Mikkelintien ja Kuutostien yhdistävä asfaltoitu sivuväylä Luumäen Jurvalaan.
Rännikorpi rajoittuu lännessä Kärjen kylään, etelässä Valtatie 6:n ja idässä Rutolan kyläkeskukseen (Torppakylä - Muntero).
Mehmed IV

Triviaa

Ilja Repinin kuuluisa maalaus Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille viittaa tarinan mukaan vuonna 1676 sattuneeseen historialliseen tapahtumaan, jossa zaporogit lähettivät Mehmed IV:lle vastauskirjeen tämän vaadittua heitä antautumaan osmanien alaisuuteen, vaikka kasakat olivat voittaneet turkkilaiset taistelussa.
Juniper Networks

Historia

Juniper Networks perustettiin vuonna 1996 Kaliforniassa ja uudelleen vuonna 1998 Delawaressa. Se listautui Nasdaq-pörssiin 25. kesäkuuta 1999. Vuosina 1999 ja 2000 sen osake splitattiin. Vuonna 2004 Juniper Networks osti Netscreen Technologiesin 3,4 miljardin Yhdysvaltain dollarin hinnalla.
Suomessa toimii tytäryhtiö Juniper Networks Finland Oy.
Kaarle Knuutila

Kaarle Oskar Knuutila (7. joulukuuta 1868 Vampula – 29. huhtikuuta 1949 Uskela) oli suomalainen maanviljelijä, liikemies, ja kunnallisneuvos joka oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana.
Knuutilan vanhemmat olivat talollinen Karl Knuutila ja Mariana Lovisa Karlintytär. Hän kävi kiertokoulun ja toimi sitten maanviljelijänä Vampulassa vuoteen 1898 saakka viljellen omistamaansa Kärväselän Knuutilan taloa. Knuutila omisti Arpalahden kartanon Perniössä 1899–1904, Spurilan kartanon Paimiossa 1905–1916, Ispoisten kartanon Kaarinassa 1919–1923 ja lopuksi Viksbergin kartanon Tammelassa. Hän perusti meijerin ja tiilitehtaan ja oli mukana perustamassa Länsi-Suomen Osake-Pankkia. Knuutila sai kunnallisneuvoksen arvon 1928.
Knuutila oli kansanedustajana 1907–1908 ja 1910–1914 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Vuonna 1918 Knuutila lahjoitti miljoona markkaa Turkuun perustettavan suomalaisen yliopiston pohjarahastoon.
Kaarle Knuutila oli naimisissa vuodesta 1886 Aleksandra Matintytär Laatin kanssa. Hän jäi leskeksi 1918.
Dennis Kuipers

Ralliura

Hän aloitti uransa vuonna 2007 kotimaansa rallikilpailuissa. Vuonna 2008 hän debytoi WRC-luokassa Saksan rallissa sijoittuen 18:nneksi. Vuonna 2009 hän ajoi Portugalin ja Walesin ralleissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Kuipers saavutti ensimmäiset pisteensä ajamalla yhdeksänneksi Turkin rallissa S2000-luokan autolla. Muissa kilpailuissa hän ei saavuttanut pisteitä. 
Kuipers ajoi WRC-autolla kaudella 2011. Kyseisellä kaudella Kuipers ajoi Ford Fiesta WRC-autolla kuusi kertaa MM-pisteille, ollen parhaimmillaan Ranskan MM-rallissa viides. 
Vuonna 2012 Kuipers osallistui vain Portugalin MM-ralliin ollen kuudes. 
Vuonna 2014 Kuipers ajoi Saksan MM-rallissa kahdeksanneksi. 
Sen jälkeen Kuipers on ajanut satunnaisia kilpailuja Fordin WRC-autolla.

Muuta

Kuipersin isä on liikemies ja osa-aikainen rallikuljettaja René Kuipers, joka on myös ajanut muutaman osakilpailun MM-tasolla.
Kirsti Salmi-Niklander

Kirsti Salmi-Niklander on Suomen akatemian tutkijatohtori Helsingin yliopiston kulttuurien tutkimuksen laitoksella ja Helsingin yliopiston folkloristiikan dosentti. Hänen oppiarvonsa on filosofian tohtori. Salmi-Niklanderin tutkijatohtorin projektilla ”Käsinkirjoitetut lehdet vaihtoehtoisena julkaisumuotona 1800-luvun ja 1900-luvun alun Suomessa” on Suomen Akatemian rahoitus 2007–2009.
Hänen puolisonsa on runoilija Hannu Niklander. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Karkkilan Fagerkullassa.
Tilastokeskus

Organisaatio

Hallinnollisesti Tilastokeskus on valtiovarainministeriön alainen virasto. Henkilöstömäärä oli vuoden 2016 lopussa 812. Tilastokeskuksen toimitilat sijaitsevat Helsingin Sörnäisissä. Tilastokeskuksen pääjohtajana on toiminut toukokuusta 2012 agronomi Marjo Bruun.
Tilastokeskuksen yhteydessä on myös Tilastokirjasto.

Historia

Tilastokeskuksen juuret ulottuvat 1700-luvun puoliväliin, sillä vuonna 1748 perustettiin Ruotsin taulustolaitos, ja jo seuraavana vuonna (1749) laadittiin Suomen ensimmäinen väestötilasto. Väestötilasto on maailman vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt tilasto.
Suomen oma tilastohallinto käynnistyi 4. lokakuuta 1865, jolloin perustettiin väliaikainen tilastollinen toimisto. Se muutettiin vakinaiseksi (Tilastollinen toimisto) 28. kesäkuuta 1870 annetulla asetuksella. Organisaation nimeksi tuli Tilastollinen päätoimisto vuonna 1884. Alkuvuosina viraston tärkein tehtävä oli koota vuosittain Suomen virallinen tilasto, mutta se määrättiin laatimaan ja julkaisemaan myös määräyksestä muita aiheita koskevia tilastollisia katsauksia. Merkittävä virstanpylväs oli myös vuodesta 1879 ilmestynyt Suomen tilastollinen vuosikirja, joka kokoaa merkittävimpiä vuositilastoja samojen kansien väliin.
Vuonna 1928 annettiin laki ja asetus tilastollisesta päätoimistosta. Virastosta tuli tuolloin valtioneuvoston kanslian alainen. Vuonna 1954 annetun asetuksen myötä päätoimisto siirtyi valtiovarainministeriön alaisuuteen.
Maaliskuun alusta 1971 Tilastollisen päätoimiston tilalle perustettiin nykyinen Tilastokeskus. Vuoteen 1992 saakka sen alaisuudessa toimi tilastoneuvosto.

Tilastot

Tilastokeskuksen Internet-sivuilta löytyy ilmaiseksi esimerkiksi StatFin-tietokanta, Suomi lukuina ja Kansainvälistä tilastotietoa. Tilastokeskuksella on myös erilaisia maksullisia tilastotietokantoja. Kysy tietopalvelusta -palvelusta annetaan yksittäisiä tilastotietoja koti- ja ulkomaisista lähteistä. Kansalliskirjaston Doria-palveluun on skannattu historiallisia tilastojulkaisuja.
Findikaattori on Tilastokeskuksen ja valtioneuvoston kanslian yhdessä toteuttama verkkopalvelu, joka sisältää n. 100 yhteiskunnan kehitystä kuvaavaa indikaattoria.
Hitsuke tōzoku aratame-kata

Hitsuke tōzoku aratame-kata oli Japanissa feodaaliajalla shōgunaattia palvelevien poliisivoimien erikoisjoukko jolla oli tavallisia poliisiviranomaisia laajemmat toimeenpano valtuudet ja myös tuomiovaltaa. Hitsuke tōzoku aratame-kata joukot olivat myös vastuussa Edon linnan puolustamisesta. Sekä Hitsuke tōzoku aratame-kata yorikit että Hitsuke tōzoku aratame-kata dōshinit olivat erityisesti valikoituja ja koulutettuja tehtäviinsä. Heillä oli myös laajempi partiointivaltuutus ja lievempi raportointivelvollisuus kuin machi-bugyō-shō partioilla.
Alois Senefelder

Johann Alois Senefelder (6. marraskuuta 1771 – 26. helmikuuta 1834) oli saksalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija, joka keksi litografian.
Huguette M. Clark

Huguette Marcelle Clark (9. kesäkuuta 1906 Pariisi, Ranska – 24. toukokuuta 2011 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalaisen senaattorin ja tehtailijan William A. Clarkin nuorin tytär. Hän oli syrjäänvetäytynyt ja yksinäinen perijätär eikä hänen elämästään juuri tiedetty. Hän kuoli 104-vuotiaana jättäen jälkeensä satojen miljoonien dollarien omaisuuden.
Clarkin isä oli vaurastunut kuparikaivostoiminnalla ja perintö siirtyi tyttärelle, joka vetäytyi julkisuudesta 22-vuotiaana.

Varhaisvaiheet

Huguette oli William A. Clarkin toinen tytär hänen vaimonsa Anna Eugenian (1878—1963) kanssa. Clarkilla oli vanhempi sisko, Andrée Clark, ja useita sisarpuolia isänsä ensimmäisestä avioliitosta.
Puheteknologian historiaa Suomessa

Puheteknologian historia Suomessa alkaa 1970-luvulla jolloin Suomessa tuli käyttöön yleiskäyttöiset mikroprosessorit.

Synte 2

Ensimmäinen suomalainen puheteknologiakeksintö oli maailman ensimmäinen kannettava mikroprosessoripohjainen sääntösynteesillä varustettu formanttipuhesyntetisaattori Synte 2. Se saatiin Euroka Oy:ssä tuotantoon jo 1970-luvun puolella.

Vocom Ky

Vocom ky oli ensimmäinen suomalaisen digitaalisen signaalinkäsittelyn ja puheteknologian yritys. Se toimi vuodesta 1980 vuoteen 2003 ja aluksi TTKK:n elektroniikan laitoksen tiloissa. Vocom ky:n tärkein tuote oli SPS2-puheanalyysijärjestelmä.

SPS2-puheanalysaattori

Syksyllä 1980 tuli käyttöön mikroprosessoripohjainen SPS2-puheanalysaattori. Se oli Vocom ky:n tuotantoa. SPS2 kehitettiin pohjautuen Motorolan Exorset30-mikrotietokoneeseen, jossa oli 8/16-bittinen M6809-mikroprosessori. SPS2 sisälsi yrityksen kehittämän muunninkortin, laskossuodinkortin ja mikrofonivahvistimen. Käytettävissä oli taajuusalue 20 Hz – 5000 Hz ja 12 bitin dynamiikka. SPS2-puheanalyysiohjelmisto sisälsi FFT-spektrin, LPC-spektrin, auditorisen spektrin ja signaalinäytön sekä tulostuksen kuvaruudulle ja piirturille. Ohjelmisto oli kirjoitettu BASIC-kielellä ja apuna käytettiin konekielellä koodattuja analyysirutiineja laskentojen nopeuttamiseksi. SPS2 oli ensimmäinen Suomessa ja Tampereella kehitetty mikroprosessoripohjainen puheanalysaattori. SPS2:n kehitti TTKK:n silloinen yliassistentti tekniikan tohtori Matti A. Karjalainen 1980.

Sana1-puheentunnistin

Vuosina 1979–1980 Matti A. Karjalainen kehitti TTKK:n elektroniikan laitoksella mikroprosessoripohjaista Sana1-puheentunnistinta SPS2:n pohjalta.

SPL1-tutkimuspuhesyntetisaattori

Tammikuussa 1983 ilmestyi mikroprosessoripohjainen SPL1-tutkimuspuhesyntetisaattori akateemiseen käyttöön. Kirjallisuutta kohdassa on opinnäytteitä, joissa on SPL1-tutkimuspuhesyntetisaattorin käyttöä.

Computer Voice Fields™ -analyysiohjelma ja F0/A0-analyysiohjelma™ foniatriseen käyttöön

Joulukuussa 1984 ilmestyi Computer Voice Fields™ -analyysiohjelma ja F0/A0-analyysiohjelma™ foniatriseen käyttöön. Ne toimivat Vocom ky:n SPS2-puheanalysaattorin yhteydessä. Äänikenttäkuvat ja F0/A0-kuvat tulostettiin piirturilla paperille. Aluksi Computer Voice Fields™ oli ei-reaaliaikainen, mutta jonkin ajan kuluttua siihen lisättiin 16-bittistä NEC uPD7720 -signaaliprosessoria käyttävä reaaliaikainen Computer Voice Fields™ -kortti ja Computer Voice Fields™ -analyysiohjelma. Computer Voice Fields of Connected Speech, Symposium on Voice Disorders on maailman ensimmäisen mikroprosessoripohjaisen Computer Voice Fields™ -puheanalyysimenetelmän kansainvälinen julkaisu 1985. Kirjallisuutta kohdassa on julkaisuja, joissa on Computer Voice Fields™:in käyttöä.

Intelligent Speech Analyser™ (ISA) -puheanalysaattori

Joulukuussa 1986 ilmestyi käyttöön signaalitietokonepohjainen Intelligent Speech Analyser™ (ISA) -puheanalysaattori. Tässä omalla signaalimuistilla varustetussa signaalitietokoneessa käytettiin Texasin TMS32010-signaaliprosessoria. Myöhemmin se muuttui tietokoneohjelmaksi. Se on Pitchsystems Oy:n tuotantoa.
Sinfonia nro 6 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 6 F-duuri (op. 68), lisänimeltään Pastoraalisinfonia, valmistui kesällä 1808.
Beethoven haki inspiraatiota kuudenteen sinfoniaansa maaseudun luonnosta ja rauhasta, mistä on peräisin teoksen nimikin. Ensiesitys oli Wienissä 22. joulukuuta 1808 samaan aikaan viidennen sinfonian kanssa.
Pastoraalisinfonia poikkeaa klassismille tyypillisestä muodosta siten, että se koostuu viidestä osasta kolmen tai neljän sijaan. Ylimääräinen osa on myrsky, jonka on arveltu saaneen inspiraatiota Haydnin Vuodenajat-oratorion myrsky-osuudesta. Teos on vahvasti ohjelmallinen, ja sen kaikilla osilla on nimet, joista selviää, mitä teoksen musiikin on tarkoitus kuvata. Paikoin käytetään myös suoranaisia soittimilla tehtyjä ääniefektejä, kuten linnunlaulua toisen osan lopussa (partituurissa lukee, mikä lintu on kulloinkin kyseessä) sekä ukkosenjyrinää myrsky-osuudessa. Kolme viimeistä osaa esitetään attacca, tauoitta.
Teos on noin 40-minuuttinen. Teos on hyvin suosittu, ja sitä pidetään vahvan melodisena ja herkkänä teoksena. Beethoven itse kuvasi suhdettaan luontoon kertomalla rakastavansa enemmän metsän puuta kuin ihmisiä.
Arch Enemy

Historia

Michael Amott perusti Arch Enemyn vuonna 1995 Carcassin hajottua. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuului Amottin lisäksi hänen veljensä Christopher Amott, laulaja Johan Liiva sekä rumpali Daniel Erlandsson. Yhtyeen ensilevy Black Earth sai hyvän vastaanoton Japanissa ja kohtalaisen Ruotsissa. Black Earthin kappaleet kirjoitti Michael Amott kokonaan itse.
Black Earthin jälkeen Arch Enemy vaihtoi levy-yhtiön Wrong Again Recordsista Century Media Recordsille, joka julkaisi Stigmatan vuonna 1998. Stigmatalle basistiksi tuli Martin Bengtsson ja rumpuihin Peter Wildoer. Albumi saikin enemmän huomiota Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Tämä oli Arch Enemyn ensimmäinen  maailmanlaajuisesti julkaistu levy.
Vuonna 1999 Sharlee D'Angelo tuli soittamaan bassoa ja Daniel Erlandsson tuli takaisin rumpuihin. Burning Bridges julkaistiin vuonna 1999 ja pian sen jälkeen Burning Japan Live 1999, joka alun perin julkaistiin vain Japaniin mutta levitettiin myöhemmin muuallekin maailmalle kysynnän vuoksi.
Vuonna 2001 Johan Liiva joutui jättämään yhtyeen, koska Michael Amott halusi keulakuvaksi dynaamisemman laulajan. Pian tilalle tuli Angela Gossow, saksalainen amatööritoimittaja ja laulaja, joka oli aiemmin antanut haastattelun yhteydessä Michael Amottille demonauhansa kuunneltavaksi. Ensimmäinen levy jolla Angela Gossow lauloi oli 2001 julkaistu Wages of Sin.
Vuonna 2003 julkaistiin Anthems of Rebellion ja seuraavan vuoden marraskuussa EP Dead Eyes See No Future. Vuonna 2005 toukokuussa Arch Enemy sai valmiiksi kuudennen levynsä Doomsday Machine. Kesäkuussa Christopher Amott lähti keskittyäkseen yksityiselämäänsä. Hänen tilallensa tuli väliaikaisesti kitaristi Gus G. yhtyeestä Firewind ja myöhemmin vakituiseksi kitaristiksi Fredrik Åkesson. Arch Enemy tunnetaan teknisesti taitavista kitaristeistaan. Yhtyeen kitaroinnissa on  paljon vaikutteita progressiivisesta ja neoklassisesta metallista.
Vuonna 2007 toukokuussa Fredrik Åkesson joutui jättämään yhtyeen, kun se ilmoitti Christopher Amottin paluusta yhtyeeseen. Yhtyeen uusin albumi The Root of All Evil julkaistiin Euroopassa 28. syyskuuta 2009, Pohjois-Amerikassa taasen 6. lokakuuta 2009.
17. maaliskuuta 2014 yhtyeen Facebook-sivulla kerrottiin Angela Gossow'n jättävän yhtyeen. Angela kuitenkin jatkaa bändin "managementissa". Uudeksi vokalistiksi on valittu Alissa White-Gluz (ex-The Agonist).
17. marraskuuta 2014 Jeff Loomisin kotisivuilla ilmoitettiin hänen liittyneen yhtyeen kakkoskitaristiksi.
Niani

Niani on kylä Sankaranijoen varrella Guineassa. Sitä on pidetty keskiaikaisen Malin valtakunnan pääkaupunkina.
Kaupungissa vuonna 1353 käynyt Ibn Battuta kutsuu sitä nimellä Malli. Arabialaisen historioitsijan Shihab al-Umarin mukaan Malin pääkaupunki oli Nyeni. Ranskalainen Maurice Delafosse sijoitti sen 1900-luvun alussa Nianin kylään lähelle nykyisten Guinean ja Malin rajaa. Puolalais-guinealaisen arkeologiryhmän vuodesta 1968 lähtien suorittamissa kaivauksissa on löydetty palatsin, arabikorttelin ja moskeijan rauniot sekä 25 kilometrin etäisyydelle ulottuvien kauppias-, käsityöläis- ja kalastajakylien ryhmä.
Nianin perustajana pidetään 1200-luvulla hallinnutta Sundiata Keitaa. Kaupunki kukoisti mansa Musan aikana 1300-luvun alussa ja säilytti asemansa 1400-luvulle saakka, jolloin se liitettiin Songhaivaltakuntaan. Nianin taloudellinen merkitys perustui karavaanikauppaan, jossa vaihdettiin kultaa, suolaa, kolapähkinöitä ja orjia.
Osa tutkijoista suhtautuu epäilevästi Nianin asemaan Malin pääkaupunkina. On esitetty näkemys, että valtakunnan hallitsijoilla ei ollut pysyvää pääkaupunkia, tai että Niani toimi sellaisena vasta 1500-luvulla. Radiohiiliajoitukset eivät viittaa 1200–1300-lukujen asutukseen eikä paikalta ole juurikaan löydetty karavaanikaupasta kertovia ylellisyystavaroita.
Jääkärilippu

Jääkärilippu on kuninkaallisen Preussin jääkäripataljoona 27:n lippu ja itsenäisen Suomen ensimmäinen sotalippu. Puolustusvoimien valtakunnallisissa paraateissa jääkärilippu seuraa kunniapaikalla paraatin kärjessä marssivaa Suomen sotalippua (kielekkeinen valtiolippu).