google/wiki40b huggingface dataset:
Konstantinopolin rauha (1736)

Konstantinopolin rauha oli 17. lokakuuta 1736 Istanbulissa Osmanien valtakunnan ja Safavidien Persian välillä solmittu rauha, joka päätti Turkin–Persian sodan 1730–1736. Rauha merkitsi myös Persian ja Venäjän keisarikunnan välillä vallinneen liittolaisuuden loppumista ja Persian eroamista vuonna 1735 alkaneesta Venäjän–Turkin sodasta.
Osmanien valtakunta ja Persia olivat sopineet vihollisuuksien lopettamisesta jo kahdesti. 10. tammikuuta 1732 suurvisiiri Topal Osman pašša oli solminut rauhan šaahi Tahmasp II:n kanssa, mutta sopimus ei tyydyttänyt kumpaakaan osapuolta. Kenraali Nadir Šah syrjäytti Tahmaspin ja asetti hänen tilalleen nimelliseksi hallitsijaksi Abbas III:n, joka oli virkaan astuessaan kahdeksan kuukautta vanha. Samaan aikaan sulttaani Mahmud I erotti suurvisiirin ja asetti hänen tilalleen Hekimoğlu Ali paššan, jonka tuli valmistella sodan jatkamista. Sotamenestys oli tasaista ja vihamielisyydet päättyivät Bagdadin paššan välittämään rauhaan 1734. Seuraavana vuonna Venäjä kuitenkin solmi liittolaissopimuksen Persian kanssa palauttaen tälle aiemmin valtaamansa maat ja sota jatkui jälleen. Uudet rauhantunnustelut aloitettiin joulukuussa 1735.
Lokakuussa 1736 "Persian Napoleoniksi" kutsuttu Nadir Šah solmi pysyvämmän rauhan Osmanien valtakunnan kanssa Istanbulissa. Sodan viimeisenä vuonna Persia oli menestynyt taisteluissa ja sopimus oli sille siksi edullinen. Valtakuntien väliset rajat sovittiin samoiksi, kuin ne olivat olleet osmanisulttaani Murat IV:n aikana noin 100 vuotta aiemmin. Osmanit eivät kuitenkaan olleet pahoillaan, sillä he saattoivat nyt keskittää joukkojaan pohjoiseen Venäjää vastaan. Voittojensa ansiosta Nadir Šah valitutti itsensä uudeksi Persian šaahiksi ja hän jatkoi vuonna 1726 alkanutta sotaa Afganistania vastaan. Nadir lakkautti edeltävän kuningashuoneen, Safavidin dynastian ja perusti oman Afsharidin dynastian.
Sofia Magdalena

Elämäkerta

Sofia Magdalena kihlattiin poliittisista syistä jo viisivuotiaana Ruotsin kruununprinssi Kustaalle. Avioliitto solmittiin vuonna 1766.
Sofia Magdalena ja Kustaa eivät suoranaisesti vihanneet toisiaan, mutta suhde oli hyvin viileä. Kaksi hyvin erilaista ihmistä oli pakotettu yhteen poliittisista syistä: Sofia Magdalena oli uskonnollinen ja ujo nainen, kun taas Kustaa oli vapaamielinen ja vilkasluonteinen mies. Sofia Magdalenalla ei ollut kulttuuriharrastuksia, kun taas Kustaa rakasti teatteria ja oopperaa.
Sofia Magdalenan viihtymistä Ruotsin hovissa heikensi myös ilkeä anoppi Loviisa Ulriika, sillä Kustaan avioliitto oli solmittu vastoin hänen tahtoaan, eikä hän tullut toimeen nuoren miniänsä kanssa. Kun Sofia Magdalena synnytti Ruotsille kruununperillisen vuonna 1778, anoppi laittoi liikkeelle huhun, jonka mukaan Kustaa ei ollut lapsen isä. Huhu oli melko uskottava, sillä Kustaalla oli suvunjatkamiseen liittyviä vaikeuksia. Oli miten oli, huhu vahingoitti tietenkin suuresti Sofia Magdalenan mainetta.
Myöskään lapsista ei ollut iloa Sofia Magdalenalle. Kruununprinssi Kustaa Aadolfin kasvatukseen hän ei saanut osallistua ollenkaan, ja toinen poika kuoli jo vauvaiässä. Vähitellen Sofia Magdalena vetäytyi yhä enemmän omiin oloihinsa.
Kustaa III murhattiin vuonna 1792. Tämä ei muuttanut Sofia Magdalenan elämää juurikaan. Viimeiset vuotensa hän omisti hyväntekeväisyydelle.
Keinumorsian

Tarina

Elokuva kertoo myllyrengin ja maalaistalon tyttären kivikkoisen rakkaustarinan. Tytön isälle renki ei kelpaa sulhaseksi, ja tämä saa lähteä muualle. Tytär naitetaan vanhempien hyväksymälle varakkaalle vanhemmalle miehelle. Renki palaa töihin entisen morsiamensa taloon, mutta aviomies ei tunnista häntä.

Arviot

Aikalaiskriitikoiden arvioissa vaikutti taustalla tuore teatteriesitys. Vertailussa elokuva sai sekä kiitosta että moitteita. Nimimerkki -torni- (Ilta-Sanomat) kirjoittaa: ”Teatteri kuultaa kautta linjan elokuvan läpi”, ja lisää, että näytelmä ”ei ole ollut mikään erikoisen kiitollinen elokuvattava”.  Olavi Veistäjä (Aamulehti) taas piti elokuvaa ”oivallisena näytteenä siitä, miten näytelmästäkin voidaan muovata filmi, joka ei ole elokuvattua teatteria”.
Monet totesivat että elokuva oli Vaalan kahdeskymmenes mutta ei kuitenkaan hänen parhaimpiaan, muun muassa Paula Talaskivi, (Helsingin Sanomat), ja samaa mieltä oli Hans Kutter (Hufvudstadsbladet). 
Televisioesityksen yhteydessä 1982 Markku Tuuli (Katso) arvioi: ”Filmi on kestänyt aikaa paremmin kuin monet muut raskaammalla paatoksella toteutetut maalaisdraamat.”
Eräs 2000-luvun kriitikko näkee pariutumisriiteistä kertovassa elokuvassa mielenkiintoista eroottista kuvasymboliikkaa, joka kuitenkin on hienostuneempaa kuin Teuvo Tuliolla.
Emil Vinermo

Emil Johan ”Ema” Vinermo, alkuperäiseltä sukunimeltään Winqvist, (31. toukokuuta 1914 Helsinki – 22. joulukuuta 1972) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Vinermolla oli pitkä teatteriura näyttelijänä ja ohjaajana ja hänen elokuvauransa jäi teatteriuran varjoon. Noin 20 elokuvassa esiintyneellä Vinermolla ei ollut suuria elokuvarooleja, mutta muutamia luottotehtäviä kuitenkin, kuten kiero rättäri vuoden 1951 Tukkijoella-filmatisoinnissa ja sekopäinen Tupakka-Kusti T. J. Särkän tärkeimmässä 1950-luvun elokuvassa 1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957).
Vinermo kuului useiden teattereiden henkilökuntaan. Hänelle myös myönnettiin vuonna 1971 elämäntyöstään Pro Finlandia -tunnustus. Vinermo näytteli muun muassa Helsingin Työväen Teatterissa, Karhumäen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa ja Intimiteatterissa. Vinermo toimi vuodesta 1965 kuolemaansa saakka Joensuun kaupunginteatterin apulaisjohtajana. Hän ohjasi myös harrastajateattereita.
Eino Saari (teatteriohjaaja)

Eino Saari (s. 1979) on suomalainen teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
Hänen ohjaustöitään ovat muun muassa Kajaanin Harrastajateatterille ja Generaattorille tehdyt Mahnovitsina (2004, kirj. Esa Kirkkopelto), Uuden poliittisen teatterin tutkimusprojekti (2006-2007), Meidän sukupolvemme tarina (2010) sekä Radix (2011). Saari on työskennellyt vierailevana ohjaajana myös muun muassa nykytanssin tuotantoryhmä Roudassa ja Kajaanin kaupunginteatterissa. Vuonna 2017 sai ensi-illan Saaren kirjoittama ja ohjaama Vaara-kollektiivin ja Kajaanin kaupunginteatterin yhteistuotanto Miehen kosketus, joka on kerännyt julkisuutta ympäri maata.
Saari kuuluu vuonna 2014 perustetun vapaan ammattiteatterin Vaara-kollektiivin perustajajäseniin. Hän on ohjannut kollektiiville useita kiertue-esityksiä sekä dokumenttiteatteriesityksiä. Saari on työskennellyt kollektiivissa myös käsikirjoittajana ja tuottajana.
Teatterikeskus palkitsi Saaren vuonna 2009 Vuoden Teatteriteko -palkinnolla merkittävästä, yhteiskunnallisesti kantaa ottavasta teatterityöstä Kajaanissa.
Taiteen edistämiskeskuksen Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun taidetoimikunta palkitsi Saaren vuoden 2014 Taidepalkinnolla.
Suomen Teatterit ry. ja Suomen Assitej valitsivat Saaren ohjaaman, tuottaman ja yhdessä Janne Kinnusen kanssa kirjoittaman Tänään koulun jälkeen -esityksen Vuoden lasten- ja nuortenteatteripalkinnon 2019 saajaksi. Esitys on Kajaanin kaupunginteatterin ja Vaara-kollektiivin kautta aikain esitetyin ja katsotuin teos.
Oeste

Oeste on Região Centron alueen ala-alue Portugalissa. Sen pinta-ala on 2 214,8 km² ja väkiluku noin 362 540 (2011). Alueen nimi tarkoittaa länttä. Oesten alueen suurimmat kaupungit ovat Caldas da Rainha, Torres Vedras ja Peniche.
Alfred Mjøen

Jon Alfred Mjøen (12. heinäkuuta 1860 Oppdal – 30. kesäkuuta 1939 Vestre Aker, Oslo) oli norjalainen rotubiologi ja lääkäri.
Vuonna 1894 Mjøen valmistui filosofian tohtoriksi Leipzigissä pääaineista biologia ja kemia. Hän oli Norjan apteekkien ylitarkastaja vuosina 1901–1910. Vuonna 1905 hän perusti Vinderens biologiske laboratoriumin. Mjøen valmisti muutamia kokaiinivalmisteita lääkekäyttöön. Tämän jälkeen hän kohdisti kiinnostuksensa rotubiologiaan. 
Mjøenillä oli alusta alkaen hyvät yhteydet Alfred Ploetziin. Molemmat olivat kulttuuripessimistisen aatteen kannattajia väestöbiologien joukossa ja paheksuivat teollistumisen seurauksia.
Pudasjärven kirkko

Sijainti ja kirkkorakennus

Kirkko, kellotapuli ja hautausmaa sijaitsevat Pudasjärven kirkonkylällä seututien 855 varrella. Kirkko on järjestyksessä kolmas Riekinkankaalle Pudasjärven rantaan rakennettu kirkko. Siihen mahtuu noin 700 ihmistä. Alttaritaulun on maalannut Johan Gustav Hedman vuonna 1825.

Kirkkopiha

Kirkkopihan välittömässä läheisyydessä on museoalue, jonne vanha kirkkotie kulkee. Kirkon kellotapuli on kolmikerroksinen ja sen ulkoseinillä ovat ainoat tunnetut Mikael Toppeliuksen ulkomaalaukset vuosilta 1765–1766, jotka saivat uuden maalin kesällä 2008.  Konservoinnin yhteydessä maalattiin esiin aiemmin peitetyt lehväkuviot. Koristekuvioiden ohella Toppelius maalasi kellotapulin seiniin mm. runsauden sarven, Jeesusta symboloivan jousta käpälissään pitelevän leijonan sekä raamatunlauseita. 
Kirkkopihassa on sisällissodan taisteluissa kaatuneiden hauta sekä Pudasjärven ensimmäisen kirkkoherran Josephus Palmannuksen ja hänen perheensä hauta. Palmannukset hukkuivat Pudasjärveen palatessaan helluntaikirkosta vuonna 1666. Hautausmaata ympäröi 1 370 metriä pitkä katettu hirsiaita. Keskellä on sankarihauta-alue, jossa on taiteilija Paavo Tolosen tekemä sankaripatsas ja E. Anderssonin suunnittelema kivinen muistoristi.
Gədəbəyn piirikunta

Gədəbəyn piirikunta (äännetään [gädäbäin], azeriksi Gədəbəy rayonu, ven. Кедабекский район, Kedabekski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1229 neliökilometriä. Asukkaita on 94 200 henkeä (vuonna 2010).
Gədəbəyn piiri sijaitsee Azerbaidžanin länsiosassa Pienen Kaukasuksen pohjoisrinteillä. Se rajoittuu pohjoisessa Tovuzin ja Şəmkirin piireihin, idässä Daşkəsənin piiriin sekä etelässä ja lännessä Armeniaan. Gədəbəyn piirin pohjoispuolella sijaitseva, Armeniaan kuuluva Artsvašenin eksklaavi on ollut Azerbaidžanin miehittämä vuodesta 1992 lähtien.
Piirin keskus on Gədəbəyn kaupunki, josta on 444 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 44 ja kyliä 108. Kaupunkiväestön osuus on 10,7 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,4 % asukkaista on azereja.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut perunan ja viljan viljelyyn sekä karjanhoitoon. Gədəbəyssä on saksalaisten 1800-luvulla perustama kulta- ja kuparikaivos. Lisäksi on rakennustarvike- ja pienimuotoista elintarviketeollisuutta.
Historiallisia nähtävyyksiä ovat 800-luvulla rakennettu Söyüdlün kylän puolustustorni, Koroğlun linnoitus 1500-luvulta sekä Qalakəndin ja Böyük Qaramuradin kylien kirkkorakennukset.
Paikallislehtenä ilmestyy Tərəqqi.
Tapaninpäivä

Tapaninpäivä eli toinen joulupäivä on joulunseudun kirkkopyhä, ensimmäisen marttyyrin Stefanoksen ja hänen myötään kaikkien marttyyrien muistopäivä. Tapaninpäivä, 26. joulukuuta on aina ollut myös hevosten ja hevosmiesten päivä.

Tapaninpäivä Suomessa

Tapaninpäivän perinteisiin kuuluu tapaninajelu, mieluiten hevosella. Hevosia opetettiin juoksemaan ja ajeltiin kylillä hupailemassa. Iloiset rekiretket tehtiin joukolla ja joulun hiljaisen hartaan tunnelman jälkeen nuoriso ja vanhempikin väki huristeli innoissaan kylänraitteja. Myös tapaninkulkueita, laulajia, jouluämmiä ja -äijiä liikkui eri puolilla kyliä. Etelä-Pohjanmaalla Kyrönjoen varrella nuoret miehet vierailivat tapanina tyttöjen luona ja pyysivät "sylin tapaninlankaa". Mieluisille pojille tytöt antoivat pitkän säikeen kehräämäänsä rihmaa tai lankakerän. Pojat kiinnittivät langat lakkiinsa ja näin selvisi, kuka oli pidetyin ja kenestä kukaties tulisi pätevin emäntä. Tapaninpäivä oli myös entisaikaan suosittu hääpäivä. Paikoin pariskuntia, joulunaittilaita vihittiin tapanina enemmän kuin minään muuna aikana. Aamuvarhaisella käytiin laittamassa naapurin sauna lämpiämään, mutta naista ei saanut kohdata ensimmäiseksi. Nykyperinnettä ovat muun muassa tapanintanssit tanssiravintoloissa ja muissa tanssipaikoissa.
Päivittäistavarakaupat saivat vuosina 2009–2015 olla tapaninpäivänä auki kello 8–18 välisenä aikana, yleensä kello 12–16. Alle 100 neliön kaupat saivat olla vapaasti auki.
Chris Farlowe

Chris Farlowe (syntyjään John Henry Deighton, s. 13. lokakuuta 1940, Islington, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rock-, blues- ja soul-laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti Mick Jaggerin ja Keith Richardsin kirjoittamasta hitistä ”Out of Time”, joka hänen esittämänään oli Britannian listaykkönen viikon ajan heinä-elokuun vaihteessa vuonna 1966 sillä viikolla, kun Englanti voitti jalkapallon maailmanmestaruuden Englannissa.
Chris Farlowe on kuulunut rockjazzia soittavaan Colosseum-yhtyeeseen vuodesta 1970 alkaen. Colosseumin vuonna 1971 tapahtuneen hajoamisen jälkeen hän liittyi samaa tyylisuuntaa edustaneeseen Atomic Rooster-yhtyeeseen. Chris Farlowe on ollut Colosseumin vakiojäsen vuonna 1994 tapahtuneesta uudelleensyntymisestä alkaen.
Suomessa Chris Farlowe on konsertoinut vuonna 1995 Turussa Ruisrockissa Colosseum-yhtyeen kanssa, vuonna 2009 Äänekoskella Keitelejazzeilla Norman Beaker Bandin kanssa ja uudelleen Äänekoskella Keitelejazzeilla Colosseum-yhtyeen kanssa vuonna 2011.
Suurin pudottaja (yhdysvaltalainen televisiosarja)

The Biggest Loser Yhdysvalloissa

Sarjaa on kuvattu yksitoista kautta.

Juontajat

• Caroline Rhea – Kaudet 1–3 – Vuosina 2004–2006
• Alison Sweeney – Kaudet 4– (2007–), Alison juontaa parhaillaan olevia kausia

Valmentajat

• Jillian Michaels – (2004–2005, 2007–2011)
• Bob Harper – (2004– parhaillaan)
• Kim Lyons – (2006–2007)
• Cara Castronuova – (2011)
• Brett Hoebel – (2011)
• Anna Kournikova – (2011– parhaillaan)
• Dolvett Quince – (2011– parhaillaan)
Hiekkakansa

Hiekkakansa eli tuskenit (joskus myös suomennettu Tuskenin ratsastajat, engl. Tusken Raiders) ovat George Lucasin luomassa Tähtien sota -elokuvamaailmassa esiintyviä kuvitteellisia älyllisiä humanoideja. Tuskenit asuvat Tatooinen aavikkoplaneetalla. Heidät on usein kuvattu hyvin väkivaltaisiksi ja raaoiksi hirviöiksi.

Gaderffii

Myös nimellä gaffisauva tai gaffikeppi tunnettu gaderffii on hiekkakansan yleisesti käyttämä vaarallinen teräase. Nämä käsintehdyt aseet on muovattu pakkolaskun tehneiden tähtialusten metallista. Gaderffiin rakenne on yksinkertainen. Se koostuu ontosta durateräsputkesta, jonka toiseen päähän on kiinnitetty leikkuuterä ja toiseen päähän painotettu nuija tai toinen terä. Tuskeneilla on sanonta: ”Kuka tahansa kaksikätinen voi pitää gaderffiita”. Tuskenkulttuuria kuvastaakin mainiosti se, että gaderffiita käyttämään kykenemättömät soturit jätetään kuolemaan, koska muuten he heikentäisivät klaanin muiden jäsenten eloonjäämismahdollisuuksia.
Panaman konsuli

Julkaisut

Delta julkaisi ”Panaman konsulin” singlen ”Vain sorsa lentää pohjoiseen” b-puolella vuonna 1980. Vuonna 1981 se julkaistiin Vainion albumilla Albatrossi ja sorsa. Lisäksi kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla 20 suosikkia – Käyn ahon laitaa, Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 ja Legendan laulut – 48 mestariteosta. Myöhemmin kappaleen on levyttänyt Vesa-Matti Loiri, jonka versio on hänen albumillaan Ystävän laulut.
Vainio käytti kappaleen melodiaa myöhemmin Valintatalon kassissa -mainoskappaleessaan vuonna 1982. Se on eräs tunnetuimmista televisiomainoslauluista, ja sen tunnetuin lause on ”Valintatalon kassissa on talous vatupassissa”. Vainion poika Ilkka Vainio sanoi lauseen kuultuaan: ”Kukaan muu ei noin älytöntä ois voinu keksii.”
Bière de Garde

Bière de garde on pohjoisranskalainen pintahiivaoluttyyppi (bière de garde -oluita valmistetaan myös pohjahiivalla). Sitä on perinteisesti pantu maalaistaloissa varhain keväällä, ja sen jälkeen sitä on säilytetty kylmissä kellareissa nautittavaksi lämpimämpänä vuodenaikana. Nimi tarkoittaakin kirjaimellisesti käännettynä "olutta, joka on tarkoitettu pidettäväksi/kellaroitavaksi". 
Tyylin oluet eroavat toisistaan paljon. Väri saattaa vaihdella kullankeltaisesta pronssinpunaiseen ja pähkinänruskeaan. Maku on tavallisesti hyvin maltainen ja paahteinen, ja siinä on toffeen sekä karamellin makeutta. Bière de gardelle on tyypillistä myös vähäinen humalointi sekä kellarimainen tuoksu ja maku. Alkoholia tyypin oluissa on 6–8 % tilavuusprosenttia.
Tunnettuja bière de garde -olutmerkkejä ovat muun muassa Jenlain, Ch'ti ja Castelain.
Maico

Maico on vuosina 1926–1986 toiminut moottoripyörien ja autojen valmistaja. Maico valmisti pieniä kääpiöautoja vuosina 1955–1958 ostettuaan pienen saksalaisen Champion-autotehtaan.

Maico-autot

Maicon autoissa oli Heinkelin valmistama kaksitahtinen kaksisylinterinen rivimoottori, tilavuudeltaan 400 ja 452 cm³. Tehoa autoissa oli 11-13 kW (15-18 hv). Huippunopeus oli 80-90 km/t.
Maico 500 oli Maico-tehtaan menestynein automalli, jota valmistettiin 6301 kappaletta vuosina 1956–1958. Championin tekniikkaan ja koriin perustuva Maico oli nelipaikkainen ja kaksiovinen. Vaihteita oli kolme. Kaksitahtisen kaksisylinterisen 452 cm³ rivimoottorin teho 13 oli kilowattia (18 hv). Huippunopeus 95 km/t. Moottori sijaitsi takana.
Garamantit

Garamantit olivat Saharan autiomassa, Fezzanin alueella Libyassa asunut berbereistä ja paimentolaisista polveutunut heimokansa. Garamantit saapuivat alueelle ennen vuotta 1000 eaa, ja heidän valtakuntansa oli vaikutusvaltaisimmillaan vuosien 500 eaa. ja 500 jaa. välillä. Asuinpaikkoja on paikannettu satelliittikuvista, ja brittiläiset tutkijat toivovat, että Gaddafin vallan kaaduttua seutuja päästään toden teolla tutkimaan.
Garamantit jättivät jälkeensä lukuisia tifinagh-kaiverruksia, mutta näiden ja Herodotoksen sekä muiden klassisten kirjailijoiden havaintojen lisäksi tästä merkillisestä kansasta tiedettiin vain vähän ennen modernien arkeologisten metodien kehittymistä. Garamantien jälkeensä jättämistä laajoista raunioista vain pieni osa on kaivettu esiin, mikä osaltaan rajoittaa tämän päivän tietämystä.

Garamantien valtakunta

Garamantien poliittinen valta rajoittui enimmäkseen noin 400 kilometriä pitkään keitaiden ketjuun Wadi al-Ajalissa, mutta kauppareitit läntisestä Sudanista Välimerelle kulkivat Garamantien valtakunnan lävitse, ja he hallitsivat aavikoiden karavaaneja aina Ghadamiksesta Niger-joelle ja Egyptistä Mauretaniaan. Karthagolaiset palkkasivat heitä kuljettamaan muun muassa kultaa ja norsunluuta Sudanista varastoihinsa Välimerellä.
Garamantit rakensivat laajoja foggaroiksi kutsuttuja maanalaisia kastelutunneleita, joiden avulla he saattoivat viljellä muuten kuivaa maata. Foggarat saivat aavikon kukoistamaan, ja samalla väestö kasvoi ja urbanisoitui. Tunneleiden yhteispituus saattoi suurimmillaan olla jopa 20 000 kilometriä. Laajan tunneliverkoston ylläpito ja väestönkasvun aiheuttama laajennuksen tarve tarkoittivat suurta työvoiman tarvetta, jonka garamantit ratkaisivat tekemällä ryöstöretkiä ja ottamalla orjia naapurikansojen piiristä.
Garamantien vauraudesta ja teknisestä taitavuudesta todistavat myös heidän kivestä rakennetut kaupunkinsa, sekä yli 50 000 pyramidin muotoista hautakammiota. Joidenkin arvioiden mukaan hautakammioita saattaa olla jopa 120 000.
Alainen Suonijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,9 metriä mpy.
Aaron Fotheringham

Aaron Fotheringham (s. 8. marraskuuta 1991 Las Vegas Nevada Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pyörätuoliurheilija, joka tekee rullalautailusta ja BMX-pyöräilystä mukailtuja temppuja.
14-vuotiaana Fotheringham oli omien sanojensa mukaan ensimmäinen ihminen, joka on onnistunut tekemään takaperinvoltin pyörätuolilla.
Fotheringhamilla on meningomyeloseele. Hän on käyttänyt pyörätuolia kolmevuotiaasta, ja vaikka hän käyttikin pienenä kyynärsauvoja, hän on kahdeksanvuotiaasta käyttänyt pyörätuolia kokoaikaisesti. Hän katseli veljensä BMX-pyöräilyä, ja kerran veli käski hänen kokeilla pyörätuolilla samaa. Aaron kokeili ja innostui.
Hän kilpailee Vegas Am Jam -sarjassa skeittipuistokilpailuissa yleensä BMX-pyöräilijöitä vastaan ja on sijoittunut neljänneksi Sunny Springs Skate Parkissa 2006.
Fotheringham suosittelee samankaltaisten temppujen tekijöitä käyttämään kypärää. Hän on satuttanut muun muassa kyynärpäänsä temppuja tehdessään ja käyttää aina suojavarusteita. Uusia temppuja hän kokeilee ensin pehmusteilla. Tempuissa käytettävä pyörätuoli on myös valittu siten, että se pehmentää alastuloa.
AFC Champions League

Sarjajärjestelmä

AFC Champions League koostuu karsintakierroksesta, lohkovaiheesta ja pudotuspeleistä. Kilpailuun pääsevät mukaan vain parhaiden Aasian liigojen joukkueet. Suoraan lohkovaiheeseen pääsee yhteensä 30 joukkuetta 11 parhaasta liigasta. Lisäksi kuuden muun liigan mestarit ja AFC Cupin kaksi parasta pelaavat karsintavaiheen, josta kaksi joukkuetta pääsee mukaan lohkovaiheeseen. Lohkovaiheessa joukkueista muodostetaan kahdeksan 4 joukkueen lohkoa, joissa pelataan kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pääsevät jatko-otteluihin. Neljännesvälierät, puolivälierät ja välierät pelataan kaksiosaisena. Mestaruus ratkaistaan puolueettomalla kentällä pelattavassa yksiosaisessa finaalissa.
Aitohunajakukka

Ulkonäkö ja koko

Aitohunajakukka kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja hapsi- ja nystykarvainen. Kierteisesti sijaitsevat lehdet ovat kahteen kertaan parijakoiset tai pariosaiset, liuskat ovat hammaslaitaisia. Lehden lapa on kooltaan 2–8 cm pitkä. Kukinto on hyvin tiheä, toispuolinen latvakiehkura. Kukat ovat kaksineuvoisia, lyhytperäisiä ja väriltään yleensä sinisiä. Teriö on ratasmainen ja kooltaan 6–9 millimetriä, heteet ovat hyvin pitkäpalhoisia. Aitohunajakukka kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin hedelmänä on kota.
Lajin lehdet muistuttavat pietaryrtin lehtiä, minkä takia sen on saanut tieteellisen nimensä tanacetifolia, joka viittaa sukuun Tanacetum eli pietaryrtit.

Levinneisyys

Aitohunajakukka on alun perin kotoisin läntisestä Pohjois-Amerikasta. Eurooppaan laji on tuotu viljelykasviksi. Suomessa aitohunajakukkaa tavataan villiintyneenä satunnaisesti Kemin korkeudelle saakka.

Elinympäristö

Suomessa aitohunajakukka tavataan viljelyjäänteenä ja joskus myös tulokkaana kasvimailla ja pelloilla. Villiintyneenä laji viihtyy muun muassa tienpientareilla ja joutomailla.

Käyttö

Aitohunajakukka on erittäin hyvä mesikasvi. Sen vuoksi sitä viljellään muun muassa hunajantuotantoa varten.
Herra Popper ja pingviinit

Vastaanotto

Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut 48 % hyväksytyn arvosanan. Sivustolla elokuvaa kuvataan "vaisuksi ja täysin ennalta arvattavaksi". Film-O-Holic-sivustolla elokuva puolestaan on saanut yhden tähden viidestä.