Syntiinlankeemus

Syntiinlankeemus on kristinuskon opissa tapahtuma, jossa perisynti saapui ihmiskunnalle ensimmäisten ihmisten, Aadamin ja Eevan kautta. Syntiinlankeemusoppi on kristitty tulkinta Raamatussa esiintyvästä mytologisesta tapahtumasta. Aadam ja Eeva luotiin Edenin paratiisiin, mutta karkotettiin sieltä heidän syötyään kielletyn puun hedelmää. Tapahtumalle on useita erilaisia tulkintoja eri uskonnoissa.

Ensimmäinen Mooseksen kirja

Syntiinlankeemusopin pohjalla oleva kertomus esiintyy 1. Mooseksen kirjassa, joka on osa sekä kristittyjen että juutalaisten pyhiä kirjoituksia. Siinä kerrotaan miten Jumala loi ihmisen maan tomusta ja puhalsin häneen elämän henkäyksen, niin että hänestä tuli elävä sielu. Jumala asetti ihmisen Eedenin puutarhaan, jossa kasvoi kaikenlaisia puita. Puutarhan keskellä kasvoi Elämän puu sekä Hyvän ja pahan tiedon puu. Ihminen sai Jumalalta luvan syödä kaikista muista puista paitsi Hyvän ja pahantiedon puusta. 1. Mooseksen kirjan 2:16, 17:ssä Jumala kieltää ensimmäistä ihmistä syömästä hyvän ja pahan tiedon puusta ja sanoo, että tuon kiellon rikkomisesta olisi seurauksena kuolema.
Käärme, Jumalan luomista eläimistä ”kavalin” tai ”ovelin”, houkutteli naisen syömään kielletystä puusta. Nainen söi ja sai miehenkin syömään kiellettyä hedelmää, minkä seurauksena he pelästyivät alastomuuttaan ja yrittivät piiloutua Jumalalta. Mies syytti naista ja nainen käärmettä tapahtuneesta. Jumala langetti käärmeelle, miehelle ja naiselle rangaistukset tapahtuneesta ja karkotti ihmiset paratiisista, jotteivät he tapahtuneen jälkeen söisi Elämän puusta ja eläisi ikuisesti.

Patristisia tulkintatapoja

Syyrialaisen kristinuskon merkittävä, 300-luvulla elänyt kirkkoisä Efraim Syyrialainen tulkitsee säilyneissä Genesiksen ja Eksoduksen kommentaareissaan syntiinlankeemusta. Efraim korostaa sitä, että Eevan ja Aadamin oma himo ja harkitsemattomuus aiheuttivat syntiinlankeemuksen, ei käärmeen viekoittelu. Efraim korostaa, että ihmistä ei olisi myös karkoitettu Paratiisista, jos he olisivat katuneet tekoaan:
»Jos Aadam ja Eeva olisivat käskyn rikottuaan tahtoneet katua, he eivät tosin olisi päässeet takaisin lankeemusta edeltäneeseen tilaan, mutta he olisivat kuitenkin voineet säästyä heille ja maalle langetetuilta kirouksilta.» 
(Efraim Syyrialainen, Opetuspuhe Genesiksestä.)
500-luvulla elänyt Dorotheos Gazalainen korostaa ihmisen katumisen mahdollisuutta syntiinlankeemuksen jälkeen: 
»Eihän ihminen olisi langennut, jos hän olisi alusta alkaen ollut nöyrä, totellut Jumalaa ja pitänyt Hänen käskynsä. Vielä hänen häpeätekonsa jälkeenkin Jumala antoi hänelle tilaisuuden katua ja tulla armahdetuksi, mutta hän piti päänsä pystyssä. Jumala tuli Aadamin luo ja kysyi: "Aadam, missä olet?" mikä tarkoitti: "tuollaiseenko häpeään olet joutunut niin suuresta kunniasta?" Ja sitten Hän kysyi: "Miksi teit syntiä? Miksi et totellut?" varta vasten kannustaakseen ihmistä pyytämään anteeksi. Mutta kuuluuko anteeksipyyntöä? Ei, ei puhettakaan nöyryydestä, ei puhettakaan katumuksesta, päinvastoin. Aadam sanoo vastaukseksi: "Vaimo, jonka Sinä minulle annoit, viekoitteli minut." Sen sijaan että olisi edes sanonut "vaimoni", Aadam sanoo "vaimo, jonka Sinä minulle annoit" kuin sanoakseen: kuorma, jonka sälytit minun niskoilleni. - - Seuraavaksi Jumala kääntyy vaimon puoleen ja kysyy: "Miksi sinäkään et totellut käskyä?" tarkoittaen sillä: pyydä sinä edes anteeksi, että sielusi nöyrtyisi ja saisit armahduksen. Mutta mitään anteeksipyyntöä ei kuulu nytkään. Vaimo näet vuorostaan vastaa: "Käärme petti minut" kuin sanoakseen: jos käärme teki syntiä, mitä se minuun kuuluu? Mitä nämä onnettomat tekivätkään? Olisivat heittäytyneet vaikka kerran kasvoilleen, tajunneet hairahduksensa, armahtaneet alastomuuttaan! Mutta ei, kumpikaan ei taipunut soimaamaan itseään, kummassakaan ei näkynyt edes pientä merkkiä nöyryydestä.» 
(Dorotheos Gazalainen, 1. Opetuspuhe: Maailman hylkäämisestä)

Islamin tulkinta

Islaminuskoisten pyhässä kirjassa Koraanissa on hedelmän syömisestä ja karkotuksesta oma kertomuksensa, al-Arafin suuran jakeissa 7:11–27. Islamissa, toisin kuin kristinuskossa ja juutalaisuudessa, nainen ja mies tiesivät viettelijän olevan Paholainen.