google/wiki40b huggingface dataset:
Ville Oksman

Pekka Vilho (Ville) Oksman (19. joulukuuta 1876 Leppävirta – 28. kesäkuuta 1953 Kuopio) oli suomalainen rautasorvari ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Oksmanin vanhemmat olivat torppari Juho Oksman ja Aurora Lipponen. Hän toimi rautasorvarina Karttulassa 1900–1932 ja Kuopiossa vuodesta 1932 alkaen. 
Oksman oli kansanedustajana 1911–1917 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli myös Karttulan kunnanvaltuuston jäsenenä. 
Ville Oksman oli naimisissa vuodesta 1900 Amanda Yletyisen kanssa.
Hank Azaria

Elämä

Azaria syntyi Queensissa, New Yorkissa Albert ja Ruth (o.s. Altcheck) Azarian sefardijuutalaiseen perheeseen. Albertin ja Ruthin vanhemmat olivat kotoisin Thessalonikista, Kreikasta, jonne suku oli siirtynyt Espanjan karkotettua juutalaiset vuonna 1492. Azarian perheen kotikieli oli juutalaisespanja. 
Muutaman vuoden yhdessäelon jälkeen Azaria meni naimisiin näyttelijä Helen Huntin kanssa 18. heinäkuuta 1999. He molemmat olivat esiintyneet pitkään tv-sarjassa Hulluna sinuun. Pari erosi 18. joulukuuta 2000.
Vuodesta 2007 lähtien Azaria on seurustellut näyttelijä Katie Wrightin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi, Hal (s. 6. kesäkuuta 2009).

Simpsonit

Azaria on kenties parhaiten tunnettu lukemattomista äänirooleistaan televisiosarjassa Simpsonit. Hän on lainannut ääntään yli 160 hahmolle mukaan lukien Apu, Moe, poliisipäällikkö Wiggum, sarjakuvahemmo, Cletus Spuckler, tohtori Nick, professori Frink ja Snake.

Elokuvat

Azaria on esiintynyt myös näytelmäelokuvissa, kuten Night at the Museum 2, Godzilla, The Birdcage, Mystery Men, America's Sweethearts, Smurffit ja Heat – ajojahti.

Televisio

Azaria on näytellyt televisiossa psykiatri Craig "Huff" Huffstodtia sarjassa Huff – terapian tarpeessa. Hän näytteli myös Frendeissä sivuhahmona. Simpsonien lisäksi hän on toiminut muun muassa Venomin äänenä 1990-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa . Azaria halusi näytellä Futuramassa jotakuta tohtori Zoidbergin sukulaista, ja vuonna 2001 hän esitti Zoidbergin setää, Harold Zoidia.
Ron Killings

Ron Killings (s. 19. tammikuuta 1972) on yhdysvaltalainen showpainija, joka esiintyy WWE -promootion Raw brändissä nimellä R-Truth. Hän paini aiemmin TNA:ssa nimellä Ron" The Truth" Killings. R-Truth oli jo aiemmin WWE:ssä 1999−2001 vuosina nimellä K-Kwik. R-Truth on myös tunnettu hänen hullusta roolistaan WWEssä missä hän puhuu itsekseen Lil' Jimmyn kanssa.
Fosforipentabromidi

Ominaisuudet

Fosforipentabromidi on huoneenlämpötilassa keltaista tai kellanpunertavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hiilidisulfidiin ja eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten tetrakloorimetaaniin ja bentseeniin, mutta reagoi kiivaasti veden kanssa fosforihapoksi ja vetybromidiksi. Kiinteänä yhdiste koostuu tetrabromifosfoniumioneista ja bromidiioneista ([PBr₄]Br). Kuumennettaessa fosforipentabromidia se hajoaa helposti fosforitribromidiksi ja bromiksi. Asetonitriililiuoksessa yhdiste on sähkönjohde.
Victor Capesius

Victor Capesius (7. helmikuuta 1907 Reußmarkt, Siebenbürgen – 20. maaliskuuta 1985 Göppingen) oli saksalainen apteekkari, kansallissosialisti, SS-virkailija ja keskitysleirilääkäri.
Victor Capesius teki yhteistyötä pahamaineisen tohtori Josef Mengelen kanssa, joka teki lääketieteellisiä kokeita leirivangeilla Auschwitz-Birkenaussa. Capesius tuomittiin vuonna 1960 yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen, josta hän vapautui kärsittyään rangaistuksesta kahdeksan vuotta 1968.
Afasi & Filthy

Taustaa

Afasi ja Filthy tapasivat toisensa Uppsalalaisessa peruskoulussa, ja 15-vuotiaina he päättivät tehdä omaa musiikkia. Duon ensimmäinen hitti oli "1990 Nånting", joka soi monella ruotsalaisella radiokanavalla ja pysyi niiden kärkipaikoilla viisi viikkoa. Kappaleen tuotannosta vastasi hip hop -yhtye Snook.
Vuonna 2004 duo solmi levytyssopimuksen Sony BMG -levy-yhtiön kanssa. Samana vuonna julkaistiin duon toinen hitti "Bomfalleralla".
Afasi & Filthy kuuluvat myös Maskinen-nimiseen elektro/hip hop -kokoonpanoon.
A. Mörö

A. Mörö Oy (Arvo Mörö Oy) oli Oulun seudulla toiminut seutuliikenteen linja-auto-operaattori, joka oli T. Makkonen Oy:n tytäryhtiö. Yrityksen perustaja Arvo Mörö kuului jatkosodan aikana päämajan kaukopartiomiehiin ja suoritti useita partiomatkoja Neuvostoliittoon.
Toimistaan Mörö nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi nro 87.
Yli 75 vuoden toiminnan jälkeen A. Mörön tunnukset katosivat Oulun katukuvasta Koskilinjat Oy:n ostettua A. Mörön koko osakekannan vuoden 2007 alussa. Kauppa oli osa suurempaa järjestelyä, jossa Kuopion Liikenne osti T. Makkosen linja-auto- ja autokoulutoiminnan.
Bandy Boys -88

Bandy Boys -88 ry (BB-88) on sysmäläinen salibandyn erikoisseura, joka perustettiin 1988. Miesten ja naisten sarjajoukkueiden lisäksi seuralla on useita juniorijoukkueita ja harrasteryhmiä. Kaudella 2012-2013 miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonaa Kaakkois-Suomen alueella. Parhaimmillaan edustusjoukkue on pelannut I-divisioonassa. Seuran juniorijoukkueet ovat puolestaan saavuttaneet useita SM- ja aluemestaruusmitaleita.

Historia

BB-88 on yksi pisimpään yhtäjaksoisesti salibandyn sarjatoiminnassa mukana olleista seuroista. Yhdistys rekisteröitiin 20. maaliskuuta 1988 Pertunmaalla, mutta ensimmäinen joukkue oli ollut mukana Salibandyliiton sarjassa jo päättyneen kauden 1987–1988 ajan. Joukkue pelasi avauskauden nimellä Pertunmaan Tikkapojat. Yhdistys siirtyi Pertunmaalta Sysmään vuonna 1995, jolloin koko Itä-Hämeen alueelta koottu miesten ykkösjoukkue hajosi. Tuolloin toiminta keskittyi pitkälti Sysmään, jossa se on jatkunut näihin päiviin saakka. Bandy Boys -88 vietti 20-vuotisjuhlia keväällä 2008.
Skotlanninhirvikoira

Ulkonäkö

Pienin toivottu säkäkorkeus uroksella on 76 senttimetriä, paino noin 45,5 kiloa; nartulla 71 senttimetriä ja noin 36,5 kiloa. Koiran turkki on karheaa, noin 8–10 senttiä pitkää. Karva voi olla väriltään tumman siniharmaa, tumman- tai vaaleanharmaa, juovikas, keltainen tai hiekan- / kellanpunainen. Skotin karkea turkki suojaa kosteudelta sekä koleudelta ja on ulkonäöstään huolimatta helppohoitoinen. 
Rotu muistuttaa karkeakarvaista englanninvinttikoiraa, mutta on sitä kookkaampi. Skotlanninhirvikoiran liikkuminen on vaivatonta ja tehokasta.

Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan skotlanninhirvikoirat ovat ystävällisiä ja lempeitä sekä olemukseltaan säyseitä. Ne ovat tottelevaisia ja seurallisia, eivät koskaan hyökkääviä tai hermostuneita.
Skotlanninhirvikoira on uskollinen ja isäntäväkeen kiintyvä koira, joka saattaa suhtautua vieraisiin varautuneesti.

Alkuperä

Skotlanninhirvikoira kuuluu vinttikoirien ryhmään, joka on yksi maailman vanhimmista koiraryhmistä. Viitteitä vinttikoirista löytyy Afrikasta sekä Lähi-idästä ja Keski-Aasiasta ainakin 5 000 vuoden takaa. Vinttikoirat metsästävät avoimessa maastossa tarkan näkönsä avulla juosten saalinsa kiinni, minkä vuoksi ne ovat kehittyneet kapeiksi ja sulavalinjaisiksi.
Skotlanninhirvikoiran alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta sen on arveltu saapuneen Skotlantiin foinikialaisten kauppiaiden mukana. Aikaisimmat maininnat siitä ovat peräisin jo 800-luvulta, mutta ns. "varma tieto" sen olemassaolosta omana rotunaan on 1700-luvulta. Rotua käytettiin aikoinaan saksanhirven metsästyksessä.
Lukumääräisesti skotlanninhirvikoirat ovat melko harvinaisia Suomessa ja muualla. Pariin otteeseen rotu on lähes kadonnut sukupuuttoon. Esimerkiksi klaanijärjestelmän kaatuessa Skotlannissa 1700-luvun puolivälissä myös koirakanta vaarantui. Ensimmäinen skotti tuotiin Suomeen 1960-luvulla.
Tanniinit

Tanniinit ovat kasveissa esiintyviä fenolisia uuteaineita, flavonoideja, jotka sitovat ja saostavat proteiineja.
Tanniineilla on voimakas värjäävä vaikutus, joka tulee esiin niiden käytössä nahkaa parkitessa. Aineen nimi tuleekin keskiaikaisesta latinasta, jossa parkitsemista merkitsevä tannāre johdettiin tammen kaarnaa tarkoittavasta sanasta tannum joka puolestaan liittyi muinaisgermaanien tammea tarkoittavaan sanaan. Suomen kielessä tanniineista käytetään myös nimitystä parkkihappo.
Tanniineja esiintyy monissa kasveissa, joissa niillä on erilainen funktio kasvin eri osissa. Siemenissä ja juurissa ne tappavat bakteereja ja rungossa osallistuvat myös kasvunsäätelyyn. Lehdille ne antavat kitkerän maun, joka suojaa kasvinsyöjäeläimiltä. Silmuja ne suojaavat jäätymiseltä. Tanniineja esiintyy muun muassa puissa (esimerkiksi tammi, koivu, eukalyptus, mänty, paju), useissa heinäkasveissa, apiloissa sekä monissa ihmisen ravinnoksi kelpaavissa kasveissa (esimerkiksi metsämarjat, greippi, granaattiomena).

Teen tanniinit

Teepensaan (Camellia sinensis) lehdet sisältävät tanniineja. Pitkäänhaudutetussa teessä esiintyvä karvas maku johtuu terveellisistä antioksidanteista. Kupin pohjaan jäävä tumma kerros on flavonoidien ja teeveden tavallisesti sisältämän kalkin yhdessä muodostamaa sakkaa. Se on täysin vaaratonta ja irtoaa helposti sitruunamehulla tai suolalla.

Viinien tanniinit

Tanniineja on runsaasti viinirypäleiden siemenissä, tertun rangassa ja kuorissa. Ne mahdollistavat hyvin säilyvien ja ikääntyvien punaviinien valmistamisen. Tanniinit jättävät suuhun limakalvoja kuivattavan ja supistavan tunteen. Säilytysvaiheessa viineihin liukenee tanniineja myös tammitynnyreistä.
Tanniineihin pääsee tutustumaan esimerkiksi tuhdeissa argentiinalaisissa, australialaisissa ja chileläisissä viineissä. Euroopassa hyviä esimerkkejä voi löytää Italian Barolon ja Ranskan Bordeaux'n alueen viineistä.

Käyttökohteita

Tanniineja käytetään perinteiseen nahan parkitsemiseen, koska ne saostavat proteiineja. Samaa ominaisuutta hyödynnetään myös monissa kemianteollisuuden prosesseissa. Puiden tanniinit ovat potentiaalinen vaihtoehto fossiilisille raaka-aineille lastulevyssä käytetyn liima-aineen pohjana. Tanniinien avulla on mahdollista kerätä joitain raskasmetalleja liuoksista. Tanniineja lisätään rehutuotteisiin parantamaan eläinten kykyä hyödyntää ruuan proteiineja.
YUBA Liga

Historia

Ensimmäistä kertaa sarjaa pelattiin vuonna 1945, jolloin sarja pelattiin cup-muotoisena Suboticassa. Seuraavana vuonna sarja pelattiin sarjamuotoisena. Kaudella 1949 YUBA Ligan pelit järjestettiin ensimmäistä kertaa kisakaupungin ulkopuolella ja sarja laajeni kaksinkertaiseksi. Kaudesta 1967–1968 lähtien sarjaa pelattiin syksy-kevät-rytmillä. Kaudeksi 1992–1993 sarja jaettiin ylempään Plava- ja alempaan Bela-liigaan. Näin pelattiin kaksi kautta, kunnes palatiin takaisin yhteen sarjaan. Kaudella 2003–2004 sarja jaettiin uudestaan ylempään Super Ligaan sekä alempaan Ligaan. Tätä pelitapaa käytettiin sarjan loppuun asti.
Harlequin iktyoosi

Merkit ja oireet

Vastasyntyneillä Harlequin-iktyoosista kärsivillä on kehossaan haarniskaa muistuttava paksu halkeillut iho Potilaat kärsivät useista kallon sekä kasvojen epämuodostumista. Korvat saattavat olla vakavasti epämuodostuneet tai niitä ei ole ollenkaan, kuten myös nenä. Silmäluomet saattavat olla väärinpäin, mikä jättää silmät ja niiden ympäryksen infektioalttiiksi. Tautia sairastavat vauvat usein vuotavat verta synnytyksen aikana. Huulet ovat vetäytyneet suun kuivuuden vuoksi. Nivelet liikkuvat puutteellisesti ja saattavat olla alikasvaneet. Kudoksen vähäkasvuisuutta esiintyy joskus sormissa. . Lisäksi "kalan suu"-oiretta saattaa ilmetä, kuten myös suunkautta hengittämistä ja suun kuivuutta, joka aiheuttaa vakavan riskin suun mädäntymiselle.
Tautia sairastavat ovat erityisen alttiita lämpötilavaihteluille heidän halkeilleen ihonsa vuoksi, mikä estää lämmön poistumista elimistöstä. Iho myös estää soluhengityksen, mikä häiritsee rintakehän laajentumista ja estää potilasta saamasta tarpeeksi happea. Tämä voi johtaa hyperventilointiin ja hengityksen lamaantumiseen. Potilaat ovat usein kuivia, koska heidän haarniskamainen ihonsa ei sovellu veden imemiseen.

Diagnoosi

Diagnoosi taudille saadaan katsomalla potilaan ulkoisia ominaisuuksia sekä tietyillä laboratoriokokeilla.
Syntyessä fyysiset arviot ovat olennaisia alustavalle diagnoosille. Ruumiillinen tutkimus paljastaa taudin luonteeomaisia oireita taudin tilasta, erityisesti ihon pinnalla olevat epämuodostumat. Epänormaalien löydösten tutkiminen kehossa usein auttaa arvioimaan tarvetta muille kokeille, joilla voidaan selvittää diagnoosi.
Geneettiset testit ovat kaikkein tarkimpia diagnoositestejä harlequin-iktyoosille. Nämä testit paljastavat ABCA12-geenin puutteen.  Kyseinen geeni on tärkeä proteiinin lähde ihon kehittymiselle.
Seoul Station

Juoni

Elokuva sijoittuu Souliin, jossa Hye-sun jättää taakseen työnsä prostituointuna, sekä poikaystävänsä Ki-woongin. Pian Soulin asemalla puhkeaa vaarallinen epidemia, joka muuttaa ihmiset nopeiksi zombeiksi. Hye-sun pakenee poliisiaseman vankiselliin muutaman muun kanssa, ja tietämättöminä epidemian leviävän pureman kautta he ottavat sisään myös pureman saaneen poliisin. Samaan aikaan, Hye-sunin entinen sutenööri Suk-gyu esittää tämän isää Ki-woongille, jotka alkavat etsimään kuumeisesti naista.
Vankisellissä poliisi kuolee, ja tartuttaa toisen selviytyjän. Pian he saavat apujoukkoja laitokseen, ja Hye-sun pakenee kodittoman miehen kanssa ambulanssiin. Ambulanssi ajaa kolarin, ja kaksikko matkaa eteenpäin junatunnelin kautta. Ki-woong ja Suk-gyu päätyvät mellakkapoliisien järjestämään karantiiniin. Myös Hye-sun ja koditon mies päätyvät samaan karanteeniin, johon zombit yrittävät tunkeutua. Karanteeni täyttyy pian zombeista, mutta Hye-sun pääsee pakoon.
Hye-sun pääsee pakoon hylättyyn kerrostaloon, jonne Ki-woong löytää. Hye-sun ja Ki-woong saavat selville Suk-gyun todelliset aikeet, ja tämä tappaa Ki-woongin. Suk-gyu yrittää tämän jälkeen hyväksikäyttää Hye-sunia. Hye-sun on kuitenkin saanut tartunnan, ja muuttuu zombiksi tappaen Suk-gyun. Kamera ohittaa tämän jälkeen Ki-woongin ruumiin ja zombit, jotka tuhoavat karaanteenin.
Ostmark (Itävalta)

Itävallan liittäminen Saksaan

Sen jälkeen kun itävaltalaissyntyinen Adolf Hitler oli toteuttanut kotimaansa yhdistämisen Saksaan, mikä oli kuulunut hänen tavoitteisiinsa, Saksan kansalliss­osialistinen hallitus muutti maan nimen Österreich, joka merkitsee ”itäistä valta­kuntaa” (ja josta myös suomen­kielinen nimi Itävalta on käännös), muotoon Ostmark, joka tarkoittaa ”itäistä rajamaakuntaa”. Nimen­muutoksen tarkoituksena oli osoittaa, ettei Ostmark (Itävalta) enää ollut itsenäinen valtakunta (saks. Reich) vaan Saksan itäinen raja­maa­kunta (saks. Mark).
Ostmark oli ennestään ollut histori­oitsijoiden käyttämä nimitys keski­aikaisesta Itävallan mark­kreivi­kunnasta (Marcha orientalis), joka kuitenkin omana aikanaan oli tunnettu Ostarrîchi. 
Elokuussa 1938 Donau-Zeitung ylpeästi nimitti Passauta ”uuden Ostmarkin kehdoksi”.

Uusi Itävalta

Kun liittoutuneet toisen maailman­sodan jälkeen miehittivät koko Saksan, Itävalta mukaan luettuna, itsenäinen Itävalta muodostettiin vuoden 1943 Moskovan julistusten mukaisesti uudestaan, ja sen rajat olivat samat kuin ennen vuotta 1938. Itävalta julistautuikin itsenäiseksi jo 27. huhtikuuta 1945, lähes kaksi viikkoa ennen Saksan antautumista. Aluksi uusi Itävalta kuitenkin oli vuoteen 1955 saakka liittoutuneiden miehitys­vallan alainen ja jaettuna neljään miehitysvyöhykkeeseen.
Turid Rugaas

Turid Rugaas on norjalainen koirakouluttaja, joka omistaa Hagen Hundeskolenin koirakoulun. 
Rugaas on tullut kuuluisaksi tekemällä pioneerityötä koirien rauhoittavista signaaleista. Kirjassaan Rauhoittavat signaalit Rugaas kertoo oivaltaneensa ne seuraamalla ongelmakoiransa Veslan kommunikointitaitojen kehittymistä. Tämän oivalluksen jälkeen hän aloitti vajaan kahden vuoden koirien kommunikoinnin tarkkailun ja videoinnin kollegansa Ståle Ødegaardin kanssa.
Onageri

Onageri (lat. onager ’villiaasi’)  oli roomalainen piirityskone. Laite sai nimensä laukaisun yhteydessä purkautuneen energian aiheuttamasta rekyylistä, joka muistutti villiaasin eli onagerin potkua. Tämä katapultin tyyppinen ase käytti köysiä kiertämällä jännitettyä energiaa linkoamaan kiven kohteeseensa.
Onageri rakentui puukehikosta, johon oli kiertyvillä köysillä kiinnitetty akseli. Akseliin oli kiinnitetty suorassa kulmassa varsi, jonka päässä oli ammuskiven sisältävä linko.
Onageri viritettiin vetämällä vartta taakse (alas) päin jännittäen samalla sitä vastaan kiertyviä köysiä. Laukaisu suoritettiin vapauttamalla varsi ammuksineen eteen (ylös) päin akselin ympäri  suuntautuvaan liikkeeseen. Ammuksen laukaisukulman määräsi varren liikkeen pysäyttävän pehmustetun tason kulma.
Roomalaiset käyttivät onageria lähinnä elävää voimaa vastaan linnoitusten piirityksissä, sillä sen teho ei riittänyt murtamaan vahvoja maa- tai kivivalleja. Ammuskivet saatettiin laukaista myös palavan aineen päällystäminä.
Duda

Ura

Duda pelasi uransa alussa Vitória Guimarãesin juniorijoukkueessa, mutta ei ole toistaiseksi ikinä pelannut seuran edustusjoukkueessa. Vitóriasta hänet myytiin espanjalaiseen Cádiziin, joka pelasin silloin maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2001, Duda siirtyi pääsarjassa pelanneeseen Málagaan. Kaudeksi 2002–2003 hänet lainattiin Levanteen. Kahtena seuraavana kautena Málaga sijoittui pääsarjassa sijalle 10.
Kauden 2005–2006 jälkeen Málagan pudottua pääsarjasta Duda siirtyi Sevillaan. Kahden Sevillassa pelatun kauden jälkeen, Dudan jäätyä vähälle peliajalle, hän siirtyi vuoden lainasopimuksella takaisin pääsarjaan nousseeseen Málagaan.

Maajoukkue

Vuonna 2007 Duda teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa. 20. elokuuta 2008 Färsaaria vastaan käydyssä ystävyysottelussa Duda teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa.
Täyssinä

Täyssinä (ven. Тявзино, Tjavzino, ruots. Teusina) oli Narvan lähellä sijainnut kylä, jossa Ruotsi ja Venäjä solmivat vuonna 1595 Täyssinän rauhansopimuksen. Kylän sijainnista on useita käsityksiä.
Sopimuksen solmimispaikkana on Peter von Köppenin esittämän arvelun perusteella pidetty Laukaanjoen varrella nykyisen Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa sijaitsevaa Tiensuun kylää. J. J. Mikkolan (1935) mukaan kyseessä ei voi olla Tiensuu, koska se sijaitsee 25 kilometrin päässä Narvasta. Lähteiden mukaan paikka oli lähempänä Narvaa Iivananlinnan puolella Narvanjokea.
Iivananlinnan lähistöllä sijainnut Täyssinä mainitaan venäläisissä verokirjoissa vuosina 1498 ja 1571 (ven. Tjavzino) sekä ruotsalaisten vuosina 1618–1623 laatimassa verokirjassa (ruots. Täysina). Jälkimmäisissä kirjoissa esiintyy myös Jaaman kihlakuntaan kuulunut Tiensuu (Vzvoz, Issuoss). Andriaševin mukaan Täyssinän on täytynyt sijaita Narvajoen rannalla Iivananlinnan pohjoispuolella. Samaan johtopäätökseen on tullut asiaa tutkinut Mikkola. Ruotsalaisten 1600-luvulla laatimassa reduktioluettelossa mainitaan Teusina eli Ahlakylä, jonka taustalla lienee itämerensuomalainen muoto Alakylä. Ruotsalaisessa 1700-luvun alun kartassa se esiintyy muodossa Alanekylä. Sen paikka on Narvajoen rannalla muutama virsta Iivananlinnasta pohjoiseen, joen rantaa kulkevan ja Haavikosta tulevan tien risteyksessä. Täyssinän eli Alakylän kohdalla on ehkä ollut Narvajoen ylikulkupaikka. Myöhemmin samalla seudulla sijainnut kylä tunnettiin nimellä Popovka. Sen paikalla on nykyisin siirtolapuutarha.
Narvan museon johtajan, kotiseutuhistorioitsija Jevgeni Krivošejevin (1927–2000) mukaan Täyssinän kylä sijaitsi Popovkaa pohjoisempana ja tunnettiin Viron Inkerin aikaan nimellä Tõrvala, joka vastasi inkerinsuomalaista nimeä Tervola (ven. Смолка, Smolka). Kylässä tuotettiin 1700-luvulla tervaa ja puuhiiltä sepänpajojen tarpeisiin. Vuodesta 1882 alkaen siitä kehittyi rauhallinen lomailukylä. Siellä oli myös kuurojen koulu eikä lainkaan alkoholinmyyntiä. Vuonna 1922 kylässä oli 28 ruokakuntaa ja 149 asukasta.
Neuvostohistoriassa Tõrvala (ven. Тырвала) muistetaan Ivan Fedjuninskin 2. rynnäkköarmeijan komentopaikkana Narvajoen taisteluissa 1944. Tõrvalan kylä tuhoutui sodassa, mutta sen etelälaidalle pystytettiin 9.5.1975 yhdeksänmetrinen komentopaikkaa osoittava ruostumaton teräspylväs. Muistomerkki on ollut havaittavissa myös Viron puoleiselta rannalta Narvajokea.
Kylän nimi kirjoitetaan Suomessa yleensä muodossa Täyssinä. Mikkolan mukaan oikeampi kirjoitusasu olisi Täysinä. Hän on yhdistänyt sen suomalaisiin Töysä-paikannimiin, joiden vanhempi muoto on ollut Teysä (vertaa suomen köyhä – vatjan keyhä).
Leivos

Leivos on pieni leivonnainen.

Historia

Leivoksen tarina ponnistaa 1700-luvun muropohjaisesta tortusta, jonka idea oli täytteessä. Leivoksessa sitä vastoin muoto oli tärkein. Tortun ja leivoksen erotti kaksinkertainen paistaminen, taikinalaadut ja kuorrutukset. Torttukuorrutuksia tehtiin ruusunmarjasoseesta, myöhemmin myös marsipaanista.
Keskiajalla leivoksia olivat rinkeli, stritzel, piparkakku ja vohveli, barokkiaikana pasteija ja torttu. 1800-luvun kahvihuoneissa esiteltiin makeat leivonnaiset, joissa juotiin ranskalaiseen tyyliin kahvia pain a cafe -leivän kera.
Suomen ensimmäisen konditorian avasivat Porvooseen Sveitsin Graubüdenista tulleet sokerileipurit vuonna 1820. Vuonna 1891 Karl Fazer avasi Helsinkiin konditoriansa. Hän toi ulkomailta kinuskin, jonka merkitys kasvoi paitsi kakun kuorrutteena myös leivoksissa. Myytyään leivonnaisia omasta leipomostaan jo muutaman vuoden kondiittori Fredrik Edvard Ekberg avasi vuonna 1865 Helsingin Aleksanterinkatu 52:ssa konditorian. Ensimmäisessä lehti-ilmoituksessaan se mainosti aleksanterinleivoksia, masariinileivoksia, napoleonleivoksia ja runebergintorttuja. Ekbergiä kutsutaan helsinkiläisen ja suomalaisen leivoskulttuurin isäksi. Eräs hänen tunnetuimpia leivoksiaan on kilpikonnaleivos.
Pori Sinfonietta

Pori Sinfonietta (engl. Pori City Orchestra) on Porin kaupunginorkesteri.

Historia

Orkesteritoiminta alkoi Porissa vuonna 1877, jolloin Porin Soitannollinen Seura (Musikaliska sällskapet i Björneborg) perusti orkesterin kaupunkiin. Orkesteri soitti tuolloin pääasiassa viihde- ja tanssimusiikkia noin 15 enimmäkseen saksalaisen ammattimuusikon voimin. Ensimmäisenä kapellimestarina toimi urkuri Theodor Sörensen. Ensimmäinen konsertti järjestettiin Hotelli Otavan teatterissa 14. joulukuuta 1877 ja ensimmäinen sinfoniakonsertti vuonna 1902. Jean Sibelius johti orkesteria 2. joulukuuta 1904 Porissa ja Selim Palmgren esiintyi orkesterin pianosolistina vuosina 1900, 1905 ja 1910. Orkesterin toiminta jatkui vuoteen 1915 saakka.
Porin kaupunginorkesteri syntyi 25. huhtikuuta 1938, kun kaupungissa tuolloin toimineiden Porin amatööriorkesterin eli Porin työväenorkesterin (p. 1926) ja Porin orkesteriyhdistyksen Porin Orkesterin (p. 1933) soittajistot yhdistettiin. Ensimmäisenä kapellimestarina toimi Ole Edgren. Aluksi kaupunki rahoitti toiminnan ja yhdistykset hoitivat hallinnon. Porin kaupunginorkesterista tuli musiikkilautakunnan alainen kunnallinen orkesteri 24. toukokuuta 1955. 1970-luvun lopulla kaikki soittajat olivat päätoimisia ammattimuusikoita.

Toiminta

Vuonna 1993 orkesterin nimeksi tuli Pori Sinfonietta. Orkesteri toimii monipuolisesti kotikaupungissaan ja tekee vierailukonsertteja ympäröivään maakuntaan sekä eri puolille Suomea. Sinfoniettan ohjelmistoon kuuluvat niin sinfonia-, kamari- kirkkokonsertit, tilauskonsertit kuin laitos- viihde- ja lastenkonsertitkin. Pori Sinfonietta soittaa vuosittaisissa Porin Oopperan produktioissa. Orkesteri tekee myös säännöllisesti yhteistyötä Porin Filharmonisen kuoron kanssa.
Orkesterin tukemiseksi on perustettu kannatusyhdistys Pro Pori Sinfonietta, jonka tehtävänä on luoda ja ylläpitää yhteyksiä Pori Sinfoniettan ja konserttiyleisön välillä. Konserttimatkat ja erilaiset tempaukset Sinfoniettan hyväksi ovat myös keskeinen osa yhdistyksen toimintaa. Yhdistys ylläpitää infopistettä Promenadikeskuksen aulassa Sinfoniettan konserttien yhteydessä.

Konserttipaikat

Pori Sinfoniettan pääsääntöinen konserttipaikka on vuonna 1999 valmistunut Promenadikeskus kaupungin ydinkeskustassa. Rakennuksessa sijaitsee viiden elokuvateatterin lisäksi 688-paikkainen Promenadisali, jota pidetään kokoistensa konserttisalien joukossa akustiikaltaan Suomen parhaana.