google/wiki40b huggingface dataset:
Ristirock

Ristirock on vuosittain Tampereella järjestettävä kristillinen tapahtuma. Yksipäiväinen tapahtuma on järjestetty ainakin Tampere Areenalla ja Tullikamarin Pakkahuoneella . Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 1983. Tapahtumaan kuuluu myös messu, joka on monesti järjestetty Kalevan kirkossa. Vuonna 2015 messu järjestettiin Tullikamarin Pakkahuoneella. Tapahtuman järjestäjä on Tampereen evankelisluterilaiset seurakunnat. Tapahtuman tuotolla on tuettu muun muassa Kirkon ulkomaanapua, lähetysjärjestöjä ja nuorten mielenterveystyötä.
Ilmari Harki

Ilmari Hartvig Harki (vuoteen 1935 Hultman; 28. toukokuuta 1902 Turku – 19. marraskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies.
Harki toimi muun muassa puolustusministeriön alaisen lentokoneteollisuuden palveluksessa, sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1944–1953 sekä Otanmäki Oy:n toimitusjohtajana 1950–1967. Teollisuusneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1968. Koulutukseltaan Harki oli diplomi-insinööri. Hän toimi vuosina 1946–1951 Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana ja myötävaikutti Otaniemen Teekkarikylän rakentamiseen. Harki kirjoitti eläkevuosinaan teokset Sotakorvausten aika (1971) ja Otaniemi oli – teekkarikylä tehtiin (1977). Hän oli myös kertojana Topo Leistelän ohjaamassa ja Kansan Elokuva Oy:n tuottamassa sotakorvauksia käsitelleessä elokuvassa Suomi maksaa (1951).
Harkin vanhemmat olivat kauppias Johan Gustav Hultman ja Elin Ingeborg Grönros. Harki oli naimisissa Airi Harkin kanssa ja heillä oli kaksi tytärtä. Vuodesta 1958 Harki oli naimisissa Maire Virkkunen-Harkin kanssa. Heillä oli poika.
Syyrian katolinen kirkko

Syyrian katolinen kirkko on kristillinen kirkkokunta Lähi-idässä, ja se on yksi idän katolisista kirkoista, jotka käyttävät syyrian kielistä Antiokian liturgiaa. Kirkkoa johtaa Antiokian ja koko itäisen Syyrian patriarkka, joka asuu Beirutissa. Sillä on kaksi arkkihiippakuntaa Irakissa, neljä Syyriassa, yksi Egyptissä ja yksi Sudanissa. Lisäksi Israelissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa on yksittäisiä seurakuntia.

Historia

Kirkon perusti perimätiedon mukaan apostoli Pietari ennen lähtöään Roomaan. 
Yhteisö sai varsinaisesti alkunsa vuonna 1622 Aleppossa käynnistyneestä jesuiittojen ja kapusiinien toiminnasta.
Kirkko yhdistyi virallisesti Rooman kirkon kanssa vuonna 1781.
Colleen Haskell

Colleen Marie Haskell (s. 6. joulukuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Kansainvälisesti hänet muistetaan parhaiten Riannan roolista elokuvassa Elukka (2001). Hän kilpaili myös Selviytyjien ensimmäisellä tuotantokaudella Malesiassa. 
Bethesdassa, Marylandissa syntynyt Haskell valmistui Walter Johnson High Schoolista ja Georgian yliopistosta.
Koston enkeli

Juoni

Newyorkilaisessa muotihuoneessa työskentelevä mykkä nuori ompelijatar Thana tulee raiskatuksi kahdesti saman päivän kuluessa ja ryhtyy kostotoimiin, lahtaamaan häntä lähenteleviä miehiä isokaliiperisella käsiaseellaan.

Vastaanotto

Suomessa elokuva kiellettiin tuoreeltaan raaistavana, eikä se päässyt teatterilevitykseen eikä VHS-julkaisuksi. Vasta 20 vuotta elokuvan valmistumisesta vuonna 2001 siitä tehtiin suomeksi tekstitetty leikkaamaton DVD-julkaisu K-18-ikärajalla.
The New York Timesin ensi-ilta-arviossa 1981 Janet Maslin sanoo Ferraran onnistuneen teini-ikäisen päätähden Zoë Lundin löytämisessä, mutta muilta osin roolitus on hänestä mennyt pieleen. Brooke Shieldsiä ja Bianca Jaggeria muistuttavan Zoë Lundinkin kiinnostavuus on hänestä enemmän muotimallin kuin näyttelijän kaltaista, eikä sinänsä mukiinmenevästi ohjattu elokuva ole Maslinin mielestä kovinkaan jännittävä alun verilöylyä lukuun ottamatta. Hän kehui elokuvan kuvausta ja leikkauksen rytmiä sekä päähenkilön mykkyyden tehokasta elokuvallista vaikutusta.
Elitisti-elokuvasivuston Jari Mustonen sanoo Ferraran saaneen vakiokäsikirjoittajansa kanssa elokuvassa paljon irti aiheestaan ja luoneen ”erinomaisen väkivaltakertomuksen kaukaisena esikuvanaan Michael Winnerin legendaarinen vigilanteklassikko Death Wish” eli Väkivallan vihollinen. Hänestä Koston enkeli on vigilante-elokuvien aatelia ja yksi Ferraran parhaista elokuvista Pahan poliisin  ja The Addictionin rinnalla. Hän antoi elokuvalle 4,5 tähteä viidestä.
Abu Daud

Mohammad Odeh (arab. محمد عودة‎‎, 16. toukokuuta 1937 Siluan, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 3. heinäkuuta 2010 Damaskos, Syyria), tunnetaan nimellä Abu Daud, oli Mustan syyskuun taustavaikuttajia ja PLO:n edustaja. Daud oli suunnittelemassa vuonna 1972 Münchenin verilöylyä, jossa 12 israelilaista sai surmansa. Vaikka monia Mustan syyskuun jäseniä kuoli Mossadin salamurhissa, Daudia ei saatu surmattua. Mossad yritti murhata Daudin vuonna 1981 varsovalaisessa hotellissa. Vuonna 1996 hän sai luvan matkustaa Israelin kautta Gazaan, jossa oli PLO:n kokous. Siellä Daud äänesti PLO:n kokouksessa, jossa vaadittiin uutta politiikkaa Israelia vastaan. Daud äänesti Israelin hävittämisen puolesta. Hänen äänensä kuitenkin hävisi.
Daud julkaisi muistelmansa ranskaksi Palestine : De Jérusalem à Munich vuonna 1999. Kirjassaan hän kertoi olleensa suunnittelemassa Münchenin iskua. Daudille myönnettiin Palestiinan kulttuuripalkinto, jonka jakaa Ranskassa oleva palestiinalainen kulttuurirahasto. Palkinnon summa oli 10 000 frangia.
Daud asui viimeiset elinvuotensa Damaskoksessa, Syyriassa, jossa hän kuoli sairaalassa. Hän sairasti munuaissairautta.
Kastanajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Intel GMA

Intel GMA on Intelin vuonna 2004 julkaisema integroitujen grafiikkasuorittimien mallisto. 
Osassa mallistoa oli DirectX 10.0 ja Unified Shader mallirakenne sekä OpenGL 2.1 tuki.
Mallistoa myydään vain emolevylle integroituna versiona. 
Mallistoa on edeltänyt Intel Extreme Graphics sarja.
Malliston seuraaja on Intel HD ja Iris Graphics.
M/S Tarrafal

Valmistus

Alus tilattiin Jos L Meyer Werftiltä Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 532 ja alus laskettiin vesille 1. tammikuuta 1968. Alus luovutettiin 24. huhtikuuta 1968 Linjebuss Internationalille (Rederi AB Svea).

Palvelus

Se asetettiin liikenteeseen Juutinraumaan välille Helsingborg – Helsingør. Matka-aika oli alle puoli tuntia, joten aluksessa ei ollut hyttejä, ainoastaan kahvila ja verovapaa myymälä. Vuonna 1981 alus siirtyi Scandinavian Ferry Linesille. Vuodenvaihteessa 1984–1985 alus oli Helsingørin telakalla muutostöiden kohteena. Alus siirtyi SweFerry AB:lle 1991. Toukokuussa 1992 alus myytiin Fred Olsenin varustamon käyttöön Las Palmasiin Espanjaan. Viimeinen liikennöintipäivä Juutinraumassa oli 15. toukokuuta. Se siirtyi Svendborgsin telakalle Tanskaan ja nimettiin uudestaan. Kesällä 1992 alus aloitti liikennöinnin välillä Corralejo (Fuerteventura) – Playa Blanca (Lanzarote). Vuonna 2003 nimeksi annettiin Tarrafal. Seuraavana vuonna se aloitti liikenteen Las Palmasista Kap Verdelle.
Raja-arvo

Raja-arvo on matematiikassa arvo, jota funktio tai jono "lähestyy", kun muuttuja tai jonon indeksi lähestyy tiettyä arvoa. Raja-arvo kuuluu matematiikan peruskäsitteistöön matemaattisessa analyysissä, lukujonojen teoriassa, differentiaali- ja integraalilaskennassa.

Muita raja-arvoja

On myös olemassa renkaiden  projektiivinen raja-arvo ja topologisten ryhmien muodostaman induktiivisen ja projektiivisen systeemin raja-arvot, jotka ovat topologisia ryhmiä.
Adolf Erik Geete

Adolf Erik Geete, myös Gete, Gethe tai Giete (5. tammikuuta 1730 Börstil, Tukholman lääni – 1. tammikuuta 1795 Tukholma) oli kapteeni ja Augustin Ehrensvärdin adjutantti Suomenlinnassa, mutta tuli tunnetuksi myös akvarellien maalaajana ja kartanpiirtäjänä.
Geeten vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Geete ja Catharina Harmelin. Hän ryhtyi isänsä ja veljiensä tavoin sotilasuralle ja lienee ollut mukana Augustin Ehrensvärdin Hankoniemelle tekemällä mittausretkellä jo 1754. Kaksi vuotta myöhemmin hänet komennettiin Helsinkiin. Viaporin linnoituksesta Ehrensvärdin adjutanttina toiminut Geete maalasi sarjan dokumentaarisia akvarelleja, ilmeisesti Pommerin sodan aikana 1757-1762. Ennen paluutaan Ruotsiin hän vielä laati omiin mittauksiinsa perustuvan Helsingin maantieteellisen kartan 1763, jonka uudisti vasta noin 40 vuoden päästä kaupungininsinööri E. L. Fonssén. Tukholmassa Geete jatkoi sotilasuraansa vuoteen 1782 tai joidenkin lähteiden mukaan vuoteen 1791 saakka, mutta ei kuitenkaan ottanut vastaan hänelle kapteeniksi ylentämisen takia tarjottua komppanian päällikön tehtävää. Geete kuoli Tukholmassa naimattomana 1795, jonne hänet haudattiin sotilaallisin juhlamenoin.
Voi meitä! Anoppi tulee

Juoni

Martti ja Ulla Lepolan kesähuvilalle saapuu yllättäen anoppi (Mia Backman) yllätysvierailulle. Anopin mukana tulee myös appi (Uuno Laakso) ja Ullan sisar. Vierailusta seuraa suuri joukko sekaannuksia, joihin kietoutuvat mukaan myös eräs kulkukauppias ja Ullan veli. Martin vaimolleen järjestämä syntymäpäiväyllätys on myös vaarassa paljastua ennen aikojaan.

Vastaanotto

Arto Pajukallion mukaan elokuvassa on charmanttia elokuvahistoriallista kiinnostavuutta. Tälle elokuvalle, kuten aikakauden elokuville yleensäkin, on ominaista aliohjaaminen.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan olevan lähinnä historiallisesti kiinnostava ensimmäisenä kokonaisena äänielokuvana Suomessa. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Filippuksen evankeliumi

Filippuksen evankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva gnostilainen kirjoitus. Sen ainoa yhteys apostoli Filippukseen on se, että hän on ainoa nimeltä mainittu apostoli (s. 73, 91). Kirja itse ei esitä olevansa hänen kirjoittamansa.

Historia

Filippuksen evankeliumi on selvästi yhteydessä varhaiskristillisiin gnostilaisiin perinteisiin. Evankeliumin koptinkielinen käsikirjoitus löydettiin Nag Hammadin kirjastosta vuonna 1945; kyseessä on ainoa säilynyt evankeliumin käsikirjoitus.
Tutkijat ovat erimielisiä siitä, oliko kirjoituksen alkuperäinen kieli syyria vai kreikka. James Robinson, joka on kääntänyt tekstin englanniksi, sijoittaa sen 200-luvun jälkimmäiselle puoliskolle ja Syyriaan, koska siinä on merkkejä syyrian kielen sanojen vaikutuksesta, itäisistä kastekäytännöistä ja asketismista. Marvin W. Meyer (The Ancient Mysteries: A Sourcebook 1987 p. 235.) on antanut ajoituksen toiselle tai kolmannelle vuosisadalle, ehkä vuosiin 180-250.
Wesley W. Isenberg (The Nag Hammadi Library in English, p. 141) on tulkinnut evankeliumin gnostilaiseksi kristilliseksi sakramentaaliseksi katekismukseksi kasteopetusta varten. Bentley Layton (The Gnostic Scriptures, p. 325) on tulkinnut kirjan valentinolaiseksi katkelmien antologiaksi. Elaine Pagels ja Martha Lee Turner ovat nähneet sen osoittavan valentinolaista teologiaa. Ian Wilson (Jesus: The Evidence, 2000 p.88) on sanonut, ettei kirjoitus esitä olevansa erityisen varhainen, vaan että se vaikuttaa pikemminkin kolmannelle ja neljännelle vuosisadalle tyypilliseltä apokryfisen fantasiakirjallisuuden tuotteelta. Enemmistö tutkijoista sijoittaa sen kuitenkin toiselle tai kolmannelle vuosisadalle ja valentinolaiseksi dokumentiksi.
Ziga Jelar

Ziga Jelar (s. 22. lokakuuta 1997) on slovenialainen mäkihyppääjä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2017 Jelar kuului Slovenian maailmanmestaruusjoukkueeseen sekä miesjunioreiden että sekajoukkueiden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudes. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli parhaimmillaan suurmäessä 23:s ja sekajoukkuemäessä neljäs.
Jelar kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuopiossa helmikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 19. Oberstdorfin kilpailussa 30. joulukuuta 2017. Se on edelleen hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa.
Jelar on voittanut yhden kilpailun Continental Cupissa.
Leuhunkosken voimalaitos

Leuhunkoski on koski ja voimala Leuhunjoessa Summasjärven ja Saarijärven välillä Saarijärvellä. Sen on omistanut alkujaan Saarijärven Voima Oy ja se valmistui 1961. Putous on 8,8 metriä ja teho 3,2 MW.
Ensimmäinen voimalaitos rakennettiin koskeen 1927 ja silloin saatiin kylään sähkövalot.
Saarijärven Voima Oy fuusioitiin 1982 Keski-Suomen Valo Oy:öön. Kunnat myivät Valon vuonna 2000 Vattenfallille ja voimalaitos siirtyi Vattenfall Sähköntuotanto Oy:n omistukseen.
Tapio Korjus

Urheilu-ura

Nuorena Korjus harrasti monia eri urheilulajeja, joista menestyi erityisesti hiihdossa. Hiihdon ansiosta hän pääsi Vuokatin urheilulukioon syksyllä 1977. Selkäkivut pakottivat Korjuksen kuitenkin keskittymään keihäänheittoon, lajiin jossa hän ylitti 70 metriä ensi kerran 18-vuotiaana vuonna 1979. Korjuksen juniorivuosien kasvattajaseura oli Vehkalahden Veikot ja myöhemmin keihäänheittäjänä Lapuan Virkiä.
Korjuksen keihäänheittoura kehittyi tasaisesti koko 1980-luvun (muutamaa vammojen vaikeuttamaa kautta lukuun ottamatta) ja hän ylitti 80 metriä ensi kerran vuonna 1983, mutta laajempaan kansainväliseen tietoisuuteen hän tuli vasta Soulin kisojen olympiavoiton 1988 myötä. Edellisenä vuonna hän oli voittanut yllätysmestarina Suomen mestaruuden (mutta ei ylittänyt MM-kisarajaa päästäkseen kisoihin), jonka hän uusi olympiavuonna. 16. kesäkuuta 1988 hän heitti maaottelussa Norjaa vastaan uuden Suomen ennätyksen 85,18 metriä, jota hän paransi Lahdessa eliittikisoissa 25. elokuuta heittäen 86,50. Tulos oli kaikkien aikojen kolmanneksi paras. Vanhalla keihäsmallilla Korjus oli heittänyt 89,30 Pihtiputaan keihäskarnevaaleissa 1985.
Soulin kisoissa Korjus aloitti hyvin heittämällä johtoheiton heti ensimmäisellä kierroksella. Kilpakumppanit Seppo Räty ja Jan Železný menivät kuitenkin ohi Korjuksen kärsiessä jalkakrampeista ja joutuessa jättämään heittoja väliin. Kuudennella kierroksella Železný heitti parhaaksi tuloksekseen 84,12, mutta Korjus onnistui kisan viimeisenä heittäjänä viimeisellään heittämään 84,28 ja voitti kultaa. Maanmies Räty sai pronssia. Samoista kisoista Harri Koskela toi Lapuan Virkiälle hopeaa painista – muun Suomen joutuessa tyytymään kahteen pronssimitaliin.
Olympialaisten jälkeen Korjus ei enää heittänyt Suomen ja Ruotsin ulkopuolella ja lopetti kilpauransa kauteen 1989.

Urheilu-uran jälkeen

Tapio Korjus on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri. Hän on Kuortaneen urheiluopiston rehtori sekä Kuortaneen valmennuskeskuksen johtaja. Hän on toiminut myös keihäänheiton valmentajana muun muassa Mikaela Ingbergille ja Mikko Kankaanpäälle.
Korjus nimitettiin 28. kesäkuuta 2007 valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajaksi seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. Hänet valittiin uudelleen valtion liikuntaneuvoston puhenjohtajaksi vuonna 2015 alkaneella nelivuotiskaudella. 
Korjus nimitettiin 1. syyskuuta 2010 alkaen Suomen Olympiakomitean huippu-urheilun toimintatavan muutoksen projektiryhmän jäseneksi.
Manabí

Manabí on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Portoviejo, pinta-ala 18 894 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 1 345 779.
Manabí sijaitsee Tyynenmeren rannikolla. Siellä on ainutlaatuisia kuivia trooppisia metsiä. Alueen tärkein luonnonsuojelualue on Machalillan kansallispuisto.
Maillot à pois

Maillot à pois (pilkkupaita) on Tour de Francen parhaalle mäkimiehelle annettava valkoinen paita, jossa on isoja punaisia pilkkuja eli ympyröitä. Paita annetaan mäkikilpailua johtavalle ajajalle. Yleisesti Pilkkupaitaa pidetään Vuorten kuninkaan paitana.

Historia

Ympäriajon historiassa vuonna 1933 laskettiin ensimmäisen kerran vuorten kuninkaan pisteet. Tällöin tittelin voittaja oli Vincente Trueba, joka suoriutui parhaiten vuoristo-osuuksien nousuista, mutta joka oli huono alastuloissa ja siksi ei voittanut mitään muuta. Tällöin kilpailun johtaja Henri Desgrange päätti, että ensimmäiseksi nousuissa tulleiden pitäisi saada joitain bonuksia teoistaan. Vuodesta 1934 lähtien ensimmäiselle nousun tehneelle annettiin aikabonuksia, joskin tämä aikabonus myöhemmin poistettiin, niin kuitenkin vuorten kuninkaan titteli jatkoi olemassaoloaan. Vaikka paras mäkimies on nimetty ensimmäisen kerran jo vuonna 1933, niin pistepaita tuli käyttöön vasta vuoden 1975 kilpailussa. Yhtenä kilpailun sponsorina toiminut Chocolat Poulain päätyi valinnassa juuri pistepaidan kaltaiseen näkemykseen. Nykyisin, vuodesta 1993 lähtien paidan sponsorina on toiminut Champion-kauppaketju. Myös muissa maantiepyöräilykilpailuissa käytetään vastaavaa pistepaitaa vuorten kuninkaan tunnuksena, näin ollen esimerkiksi Tour of Britain on ottanut paidan käyttönsä.
RN Europa (1895)

Valmistus

Espanjalainen Pinillos, Izquierdo & Cia tilasi aluksen Charles Connell and Companyltä Glasgow'sta Skotlannista, missä köli laskettiin 1895 telakkanumerolal 222. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1895 nimellä SS Manila ja valmistui elokuussa.
Alus myytiin 1898 Glasgow'hun Donaldson Brosille, joka nimesi aluksen Salaciaksi. Alus myytiin 1912 edelleen hampurilaiselle laivanvarustajalle M. Jebsenille, joka myi sen seuraavana vuonna genovalaiselle Tito Campanellalle. Alus sai 1914 uuden nimen Quarto. Italian laivasto lunasti 6. helmikuuta 1915 aluksen vesilentokoneiden emälaivaksi. Alus nimettiin Europaksi ja se otettiin palvelukseen 6. lokakuuta.

Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus luokiteltiin vesilentokoneiden ja sukellusveneiden emälaivaksi. Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli sijoitettuna Valonaan, jossa ei ollut satamalaitteita lukuun ottamatta aallonmurtajia. Alus oli lentokoneidensa paikallaan pysyvänä tukikohtana sekä muiden alueella olevien alusten kuten satamassa olleiden varastoalusten, tankkereiden ja kelluvan telakan miehistöjen majoitusaluksena. Valonassa olon aikana alukselle oli sijoitettu ainoastaan puolet lentokonevahvuudesta, jona oli yleensa vain pari tiedustelu- ja hävittäjäkonetta.
Vuonna 1917 aluksen lentokoneet osallistuivat Otranton salmen taisteluun. Aluksen koneista kolme oli toimintavalmiina aamulla ennen taistelua ja tiedon Itävalta-Unkarin laivaston hyökkäyksestä saavuttua Italian laivaston johto lähetti kello viisi aluksen FBA-lentoveneet etsimään vihollista. Koneet palasivat kello seitsemän, minkä jälkeen ne tankattiin, pommit kuormattiin ja lähetettiin uudelleen matkaan.
Hävittäjä RN Riboty saapui kahdeksalta Valonaan tankattavaksi Europalta ennen paluutaan merelle varttia vaille kymmenen. Ensimmäinen aluksen lentoveneistä hyökkäsi SMS Helgolandia vastaan ilman tulosta. Koneen pudottama pommi osui lähelle alusta, jolloin joitakin pultteja peräsimen läheltä irtosi. Lentokone varjosti vihollislaivastoa ennen kuin palasi Europalle tankattavaksi.
Sodan jälkeen kiinnostus laivaston ilmavoimiin väheni ennen kaikkea Douhetin oppien seurauksena ja Europa poistettiin palveluksesta 1920 ja romutettiin pian sen jälkeen.
Mika Boorem

Mika Sue Boorem (s. 18. elokuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Blue Crush – merten valtiaat (2002), Sleepover (2004) ja Smile (2005). Boorem on myös näytellyt elokuvissa Patriot (2000) ja Dirty Dancing 2.
Boorem syntyi Tucsonissa, Arizonassa, ja muutti varhain Los Angelesiin, Kaliforniaan. Hän on ollut ehdolla yhden Teen Choice Awardin ja neljän Young Artist Awardin saajaksi.
Corsair International

Kohteet

Corsair International operoi suurimman osan lennoista Orlyn lentokentältä Pariisista. Myös joitain lentoja operoidaan Ranskan muista tunnetuista kaupungeista, kuten Lyon, Marseille ja Toulouse.
Bring Me the Horizon

Esiintymiset Suomessa

Bring Me the Horizon saapui Suomeen konsertoimaan ensimmäisen kerran 14. lokakuuta 2009. Tämän jälkeen yhtye on esiintynyt Suomessa 29. tammikuuta 2011 Helsingin Kulttuuritalolla, 2011 Ruisrockissa, 5.11.2011 Tampere-talon Sorsapuistosalissa sekä 6.11.2011 ja 14.5.2013 Helsingin The Circus -yökerhossa. Yhtye saapui Suomeen jälleen 2013, jolloin he esiintyivät jälleen Helsingin The Circuksessa 8.12 ja Oulun Club Teatrialla 7.12. Bring Me The Horizon nähtiin 28.6.2014 Tuska-festivaaleilla Helsingin Suvilahdessa. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Suomessa 16.11.2015 Helsingin Kaapelitehtaalla ja 22.11.2016 Helsingin jäähallissa.
Yhtye nähdään jälleen Provinssirockissa kesällä 2019.
Yann Bonato

Seurajoukkueet

Ennen pääsarjakoripalloa Bonato pelasi yliopistokoripalloa Virginia Commonwealthin yliopistossa kaudella 1990–1991. Hän aloitti ammattilaiskoripallon vuonna 1991 Olympique Antibesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Paris Basket Racingiin. Hän pelasi Pariisin joukkueessa kaksi kautta, jossa hänet valittiin kaudella 1994–1995 Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Bonato jatkoi uraansa vuonna 1995 CSP Limogesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta ja hänet valittiin kaudella 1996–1997 toista kertaa sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. 
Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi italialaiseen Scavolini Pesaroon, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen Pallacanestro Reggianaan. Kahden Italian-kauden jälkeen Bonato palasi Ranskaan, jossa hän jatkoi pelaamista Limogesin joukkueessa. Bonato voitti kauden aikana Korać Cupin, Ranskan-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kausiksi 2000–2003 hän siirtyi ASVEL Villeurbanneen. Bonato voitti seuran kanssa cup-mestaruuden vuonna 2001 sekä Ranskan-mestaruuden vuonna 2002. Kaudeksi 2003–2004 hän palasi Limogesiin, jossa hän lopetti ammattilaisuransa.

Maajoukkue

Bonato kuului maansa juniorimaajoukkueisiin. Hän oli mukana vuonna 1992, jolloin Ranska voitti pronssia alle 22-vuotiaiden EM-kilpailuista. Bonato pelasi myös vuonna 1993, jolloin maa voitti hopeaa alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Ensimmäiset aikuisten arvokisat Bonato pelasi vuonna 1993, jolloin Ranska pelasi EM-kilpailuissa. Hän oli mukana myös vuosien 1995 ja 1997 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Bonato voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska saavutti hopeaa.
Juha Luukko

Juha Luukko on Kurikan apulaiskaupunginjohtaja ja entinen Kurikan vt.kaupunginjohtaja, Jalasjärven kunnanjohtaja. Jalasjärven valtuusto valitsi hänet yksimielisesti vuonna 2013. Aiemmin hän on työskennellyt Suomen pankin ekonomistina, Ylistaron kunnanjohtajana, SEEK:in johtajana sekä kuntaministeri Tapani Töllin valtiosihteerinä. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta.
Clotilde Courau

Clotilde Courau (s. 3. maaliskuuta 1969 Levallois-Perret, Ranska) on ranskalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Clotilde Couraun ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1988 TV-sarjassa Civilisations. Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat elokuvissa Pariisin varpunen – Edith Piaf (2007), Syötti (L’Appât, 1995), 
ja Élisa (1995).  Hän on saanut César-palkinnon parhaana tulokkaana vuonna 1991.
Vuonna 2003 Clotilde Courau avioitui Savoijin prinssin Emanuele Filiberton kanssa. Aatelisasemastaan huolimatta Savoijin prinsessa Clotilde käyttää elokuvamaailmassa entistä porvarisnimeään.
Vale-Valdemar

Vale-Valdemar (saks. Falscher Waldemar; k. 1356) oli huijari, joka hallitsi vuosina 1348–1350 pääosaa Brandenburgin rajakreivikunnasta väittäen olevansa vuonna 1319 kuollut rajakreivi Valdemar.
Oikea rajakreivi Valdemar oli kuollut vuonna 1319 ja koko Askanian dynastia oli sammunut Brandenburgissa hänen serkkunsa Henrik II:n kuoltua seuraavana vuonna. Rajakreivikunta siirtyi sen jälkeen Wittelsbach-sukuiselle Ludvig V:lle. Vuonna 1348 Saksaan ilmaantui Jerusalemista palannut pyhiinvaeltaja, joka väitti olevansa rajakreivi Valdemar ja joka muistutti tätä ulkoisesti. Mies sai vakuutettua Wolmirstedtissa kokoontuneet ruhtinaat ja jopa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle IV:n, joka oli Wittelsbachien vastustaja. Kun Vale-Valdemar ei ilmaantunut vuoden 1350 Nürnbergin valtiopäiville puolustamaan kertomustaan, hänet julistettiin huijariksi. Häntä kuitenkin tuettiin Brandenburgissa, josta hänet saatiin ajettua pois vasta vuonna 1355. Vale-Valdemar asettui tämän jälkeen Askania-suvun toisen haaran hallitseman Anhaltin hovin turviin. Hän kuoli seuraavana vuonna.
Kirjailija Willibald Alexis kirjoitti Vale-Valdemarista vuonna 1842 historiallisen romaanin Der falsche Woldemar.