google/wiki40b huggingface dataset:
Audi S -mallit

Audi S mallit ovat urheilullisia versioita saksalaisen Audi AG:n valmistamista autoista. S-merkinnällä viitataan saksan ja englannin kielen sanaan Sport (suom. urheilu). S-versioiden tarjonta on viime vuosina laajentunut kattamaan valmistajan useimmat mallisarjat. S-mallit eroavat tavanomaisemmista A-malleista mm. moottoreiden, jousituksen, jarrujen, sisustuksen ja korin muotoilun osalta. S-sarjan suunnittelufilosofia pyrkii yhdistämään tehokkaiden moottorien tarjoaman suorituskyvyn, mukavuuden ja nelivetoon perustuvan ajamisen helppouden. S-sarjan Audeja ei tule sekoittaa urheiluautoiksi luettaviin RS-Audeihin eikä A-sarjan autoihin varustelupaketteina tarjottaviin S-line malleihin. Toisin kuin RS-mallit, Audin S-autot valmistetaan samoilla tuotantolinjoilla A-mallien kanssa.

Historia

Audin S-autojen historian katsotaan alkavan vuodesta 1990. Audi 80:n coupé-mallista esiteltiin tällöin nelivetoinen ja 5-sylinterisellä 220-hevosvoimaisella 3B-moottorilla varustettu S2-malliversio. B-ryhmän ralliauton luokitteluversiona toimineen, normaalia Audi Quattroa lyhyempiakselivälisen Sport Quattron ei katsota tämän artikkelin tarkoittamassa merkityksessä kuuluvan S-Audien ryhmään, vaikka autoon liittyvästä S1-merkinnästä näin voi päätelläkin.

Moottorit

S-mallien moottorit ovat melko korkeaviritteisiä ja mallista riippuen iskutilavuudeltaan 1.8 - 5.2 litraa. Voimanlähteet jakautuvat edelleen joko 4- tai 5-sylinterisiin rivimoottoreihin ja 6-, 8-, tai 10-sylinterisiin V-moottoreihin. Näistä 4-6 sylinteriset ovat aina joko turbo- tai kompressoriahdettuja ja 8-sylinteriset joko vapaastihengittäviä tai biturboja. V10-moottorit ovat aina S-malleissa vapaasti hengittäviä. Perinteisesti bensiinikäyttöiset S-Audit ovat saaneet vuonna 2012 joukkoonsa ensimmäisen dieselin, SQ5 TDi:n.

Audin historiallinen S-mallisto

Audin S-mallien nimeämiskäytännöt voivat vaikuttaa ensinäkemältä sekavilta. Nykyiseen nimeämislogiikkaan siirryttiin v. 1997 B5 S4-mallin myötä. Audi 80 (B4) perustuva S2 ja Audi 100 S4 (C4) muodostavat historiallisen S-malliston. Kaikkein vanhin on puolestaan B-ryhmän ralliauton luokitteluversio S1 Sport Quattro.
Hämähäkkimies (vuoden 1999 animaatiosarja)

Juoni

Parkerin ollessa J. Jonah Jamesonin kanssa katsomassa tämän pojan John Jamesonin matkaa avaruussukkulalla kohti vastakkaismaaplaneettaa. Parker aistii jotain olevan vialla ja huomaa kahden symbiotin Venomin ja Carnagen hiivinneen alukseen mukaan juuri lähtö laskennan aikana. Hämähäkkimies yrittää estää kaksikon pääsyn alukseen, mutta epäonnistuu ja saa syyt niskaansa, kun John Jameson ilmoittaa kuvalähetyksen kautta kokeneensa ongelmia. Tämän myötä ihmiset alkavat jahdata kotikaupunkinsa sankaria varsinkin, kun Daily Buglen kustantaja ja John Jamesonin isä J. Jonah Jameson kiinnittää mittavan palkkion Hämähäkkimiehen henkilöllisyydestä.
Viikkoja myöhemmin ihmiset luulevat Hämähäkkimiehen kuolleen, pelastaessaan erään naisen sekä palomiehen jäämästä palavasta rakennuksesta pudonneiden lohkareiden alle. Parker käyttää tätä tilaisuutta hyväksi ja käyttää aikansa suunnitellen John Jamesonin pelastamista vastakkaismaaplaneetalta. Puolen vuoden jälkeen hän pääsee planeetalle sukkulalla ja uuden Reed Richardin luoman asunsa myötä hän on valmiina kohtaamaan uusia seikkailuja.
Päästessään planeetalle Hämähäkkimies huomaa Jamesonin liittoutuneen vapaustaistelijajoukkoon, joka taistelee planeetan johtajaa High Evolutionaryä ja tämän petomaisia ihmisiä vastaan. John Jameson ei suostu palaamaan takaisin kotiplaneetalleen ennen kuin hän on voittanut joukkonsa kanssa High Evolutionaryn luoman kaaoksen. Hämähäkkimies päättää lopulta jäädä auttamaan ihmisiä heidän taistelussaan hybridejä vastaan, yrittäen samalla soluttautua uuteen maailmaan myös Peter Parkerina. Myöhemmin hän saa tietoonsa Venomin ja Carnagen olevan myös planeetalla aiheuttamassa omia harmejaan.
Norjan maatalous

Norjan maatalous ei ole maan luonnonolosuhteiden johdosta maan pääelinkeinoja. Maatalous keskittyy viljelyksen osalta eteläiseen Norjaan. Esimerkiksi vuonna 1929 viljelysmaana oli vain reilu kaksi prosenttia maan pinta-alasta ja laidunmaana reilu prosentti. Parhaat viljelysmaat ovat Gudbrandsdalslågen-joen ympäristön maakunnissa, Gudbrandsdalenissa Oslon pohjoispuolella.
Norja kuuluu Euroopan talousalueeseen ETA:an, mutta sitä koskevat Euroopan unionin säännöksistä vain ne, joihin se on itse sitoutunut. Tilakoon muutoskehitys on ollut kuitenkin selvää Norjassakin viimeisen sadan vuoden aikana. Kun vuonna 1933 keskimääräinen tilakoko on ollut alle 0,5 hehtaaria, se on kasvanut. Maa keskittyy enemmän eläintentuotantoon. Vertailussa vuoteen 1933 maassa oli vuonna 2010 yli kaksi miljoona lammasta, määrä hienoisessa nousussa, 67 000 vuohta, määrä selvässä laskussa, 37 000 hevosta, määrä huomattavasti laskenut, 875 000 nautaa, jossa on selkeää laskua sekä 850 000 sikaa, joka on taas selvästi kohonnut 80 vuoden aikana. Poroja arvioitiin olevan 1930-luvulla noin 100 000, nykyisestä määrästä ei ole varmuutta. Porotaloutta pidetään Norjassa perinteisesti saamelaisten elinkeinona. Søgnen ja Hardangerin vuonoalueet ovat vanhastaan tunnettuja puutarhanhoidostaan. Mesjuusto on tunnettu erikoistuote, joka on usein ainakin osittain kutunjuustoa.
Maataloutta opetetaan Åsissa sijaitsevassa Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistossa, joka on entinen Norjan maatalouskorkeakoulu.
Patric Zimmerman

Ura

Zimmerman aloitti ääninäyttelijänä Hanna-Barberan elokuvissa ja animaatiosarjoissa. Hän esitti muun muassa Elroy Jetsonia Jetsonit -elokuvassa sekä Augie Doggiea Jogi-karhu -sarjassa. Muita sarjoja olivat muiden muassa Tom & Jerry Kids ja Pilipalipilotit. Hän on tehnyt kaksi näytelmäelokuvaroolia, elokuviin Eddie Presley (1992) ja Stripteasers (1995).
Vuonna 1998 hän esitti Revolver Ocelotia Metal Gear Solid -pelissä. Hän on sen jälkeen esittänyt hahmoa tämän kaikissa esiintymisissä, lukuun ottamatta peliä Metal Gear Solid 3: Snake Eater (2004), jossa hahmoa esitti Josh Keaton.
Papuanparatiisipeippo

Tuntomerkit

Papuanparatiisipeippo on väritykseltään lähes kokonaan vihreä, mutta pyrstö on punainen ja päälakea lukuun ottamatta pää on sininen.
Papuanparatiisipeippo painaa noin 19 grammaa.
Kom Ombo

Kom Ombon temppeli

Kom Ombon temppeli on epätavallinen kaksoistemppeli. Toinen puoli temppelistä on pyhitetty krokotiilijumala Sobekille ja toinen puoli Horukselle.
Kuuliaiset

Kuuliaiset olivat vielä 1900-luvun alkupuolella käytössä oleva häätapa. Maaseudulla käytäntönä oli, että kuulutukset käytiin hakemassa kirkosta, ja pappi luki ne kolmessa peräkkäisessä jumalanpalveluksessa. Kun tämä oli selvää, järjestettiin kuuliaiset: ne vastasivat yhdistettynä kihlajaisia ja hääjuhlaa; morsiamen kodissa pidettiin pidot, joihin kutsuttiin kaikki kylän väki; nyt sai jokainen jolla oli huomauttamista tulevaa avioliittoa vastaan esittää kantansa.
Paikalla oli yleensä myös pappi tai joskus hänen tehtävään määräämänsä, esimerkiksi opettaja. Mahdolliset vastalauseet kirjattiin ylös ja tutkittiin. Jos mitään ei ilmennyt, varsinainen vihkiminen toimitettiin kirkossa muutaman todistajan läsnä ollessa seuraavassa sopivassa tilaisuudessa. Tapa hiipui hiljalleen Talvisodan edellä.
Minna Canth sijoittaa toisen murhanäytelmänsä Anna Liisa tapahtumaan juuri nimihenkilön kuuliaisissa.
Rahvaan tiedetään viettäneen kuuliaisia jo 1700-luvulla. Muutamissa Etelä-Pohjanmaan ruotsinkielisissä pitäjissä nuorenparin kunniaksi ammuttiin kuuliais- tai häälaukauksia heidän hakiessaan pappilasta kuulutuksia. Vöyrillä tällainen ammunta kiellettiin 1797 sakon uhalla. Seuraavalla vuosisadalla kihlakunnanoikeudet sakottivat mainitunlaisista laukauksista Vöyrin lisäksi ainakin Munsalassa, Uudessakaarlepyyssä ja Mustasaaressa. Suomenkielisissä pitäjissä kuuliaisia voitiin juhlia järjestämällä tansseja.
Reino Heino

Reino Mikael Heino (s. 28. kesäkuuta 1941 Tampere) on entinen suomalainen telinevoimistelija.
Méxicon 1968 olympialaisissa Reino Heino sijoittui joukkuekilpailussa kymmenenneksi, 12-ottelussa 67:nneksi ja erikoistelineillä parhaimmillaan renkailla 38:nneksi. MM-kilpailuihin hän osallistui vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa vuonna 1967.
Heino edusti kotimaassa Tampereen Sisua ja Tampereen Kilpa-Veljiä. Hän voitti Suomen mestaruuden rekillä vuonna 1968 sekä hevosella vuosina 1968 ja 1969. Moniottelussa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1965. TUL:n mestaruuden hän voitti vuosina 1966–1968.
Reino Heinon isä Yrjö Heino saavutti työläisolympialaisten nyrkkeilyssä pronssia vuonna 1937.
Aurelio Galleppini

Aurelio Galleppini, tunnettu myös taiteilijanimellä Galep, (28. elokuuta 1917 Casal di Pari, Italia – 10. maaliskuuta 1994 Chiavari, Italia) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan erityisesti Tex Willer -sarjakuvahahmon luojana yhdessä Giovanni Luigi Bonellin kanssa. Hän piirsi Tex Willer -sarjakuvaa yli 40 vuoden ajan.
Kerberos (lehti)

Kerberos oli helsinkiläinen, neljä kertaa vuodessa ilmestyvä kulttuurilehti. Sen päätoimittaja oli runoilija Timo Hännikäinen. Kerberosta julkaisi Savukeidas Kustannus. Lehti lopetti toimintansa vuonna 2014.
Kainuun Jazzkevät

2007 festivaali

Vuoden 2007 festivaalin esiintyjäkaartiin kuuluivat mm. Jorma Kääriäinen, Sami Saari, Värttinä ja Sakari Kukko. Päätapahtuma pidettiin Kauppatorille rakennetussa suuressa teltassa ja muita tapahtumia paikallisissa ravintoloissa.

2008 festivaali

Vuoden 2008 festivaali päätettiin perua, koska sopivaa esiintymispaikkaa ei löytynyt.
Jenkem

Jenkem (myös jekem tai Butthash) on päihteenä käytettävä, impattava dissosiatiivi. Impattava kaasu muodostuu käyttämällä ulostetta ja virtsaa. BBC Newsin mukaan Sambiassa Lusakan katulapset ovat käyttäneet jenkemiä vaihtoehtona liiman tai bensiinin haistelulle.
Ei ole varmaa tietoa, kuinka lapset alkoivat käyttää ainetta.
Varhaisin maininta jenkemistä on vuodelta 1995 Inter Press Servicen (IPS) uutissähkeestä.
Vuonna 1998 New York Times kertoi artikkelissaan vapaaehtoistyöntekijöiden kertoneen katulasten sekoittavan päänsä fermentoiduista ihmisulosteista valmistetulla aineella joka tunnettiin nimellä jekem.BBC News kertoi tavasta 1999.
Jenkemin vaikutus kestää noin tunnin ajan, ja se aiheuttaa visuaalisia hallusinaatioita.

Nettipila

Lokakuussa 2007 floridalainen poliisi tiedotti uudesta huumeesta high school -oppilaiden kanssa käytyjen keskustelujen perusteella. Tiedotteessa väitettiin että Jenkem on suosittua Yhdysvaltain kouluissa ja kuvailtiin sen valmistusta sulkemalla ihmisulosteita ja virtsaa pulloon, jonka suu suljetaan ilmapallolla, ja jättämällä seos käymään auringonpaisteeseen.
Internet-käyttäjät huomasivat pian että ohjeet ja valokuvat jenkemin valmistuksesta ja käytöstä olivat verkkosivusto Totse.com:ista, jonne ne ladannut käyttäjä myönsi valmistaneensa pulloissa olleen "jenkemin" jauhoista, vedestä, Nutellasta ja oluesta.
Loka-marraskuussa 2007 kaupunkitarinoita tutkiva Snopes julkaisi artikkelin, joka kyseenalaistaa tarinat Jenkemin käytöstä Yhdysvalloissa.
Sage Francis

Paul "Sage" Francis on yhdysvaltalainen hip-hop artisti
Paul Rodriguez Jr

Paul Rodriguez Jr. (lempinimi P-Rod, s. 31. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hänen isänsä on koomikko Paul Rodriguez. Hän sijoittui ensimmäiselle sijalle  X Games -kilpailun rullalautailussa neljä kertaa. Lisäksi Rodriguez valmistaa omat lautansa.
Tuukka Heikkinen

Tuukka Heikkinen (s. 1981) on suomalainen Classic Bodybuilding -kilpailija ja valmentaja. Hän on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien ja voittanut tämän jälkeen mm. kolme Suomen mestaruutta (2010, 2013, 2015) sekä Pohjoismaiden mestaruuden (2015). Hän voitti myös yleismestaruuden (overall) Suomessa vuonna 2013. Heikkinen on sijoittunut kahdesti finaalikuusikkoon Euroopan mestaruuskilpailuissa, ollen vuonna 2013 neljäs ja 2018 viides.
Friendship’s Death

Juoni

Vuonna 1970 naisandroidi (Tilda Swinton) lähetetään Maahan viestinviejäksi, jonka tehtävänä on vedota ihmiskunta elämään rauhassa. Hänet oli tarkoitus lähettää Yhdysvaltoihin Massachusetts Institute of Technologyn teknilliseen korkeakouluun Cambridgen kaupunkiin varoittamaan ihmiskuntaa sen tulevasta itsetuhosta, mutta hän joutuukin Ammanin kaupunkiin, keskelle Jordanian sisällissotaa. Lähellä oleva brittiläistoimittaja Sullivan (Bill Paterson) tulee tuntemattoman naisen avuksi, kun tämä löydetään harhailemasta keskellä taisteluvyöhykettä ilman henkilötodistusta tai passia. Sullivan vie naisen turvaan hotellihuoneeseensa, missä nainen kertoo Sullivanille olevansa Friendship-niminen robotti, joka on lähetetty kaukaiselta planeetalta hieromaan rauhaa ihmisten välille. Sullivan ei ole varma uskoako naisen tarinaa vai ei, mutta hän pitää Friendshipin erikoista maailmankatsomusta mielenkiintoisena. He alkavat tarkastella ja avata ihmisyyttä eri näkökulmista pitkien ja oivaltavien keskustelujen kautta.
Pro Dance

Pro Dance ry on klassisen ja modernin tanssitaiteen ihailijoiden ja tanssitaiteilijoiden kannustajien yhdistys. Yhdistystoiminnan avulla Pro Dance on kerännyt stipendejä tanssitaiteen nuorille huipuille ja uran kynnyksellä oleville lupauksille tähän mennessä jo lähes 200 000 euron arvosta.
Tutustumiskäynnit, yhdessäolot hyvän ruoan ja juoman merkeissä ja tanssitaiteelle pyhitetty juhla kerran vuodessa kuuluvat yhdistyksen toimintaan, jonka tuotto kertyy suoraan stipendikassaan. Taiteilijat ja yhdistyksen jäsenet esiintyvät Pro Dance -tilaisuuksissa ilmaiseksi.
Pro Dance ry perustivat keväällä 1972 aktiiviset tanssitaiteen tukijat ja ihailijat. Ensimmäinen puheenjohtaja oli primaballerina Mary Paischeff. Hänen jälkeensä oli puheenjohtajana lyhyen ajan Ludvig Nyholm. Vuodesta 1977 vuoteen 2010 Pro Dance ry:n puheenjohtajana toimi Teija Sopanen. Kantavia voimia ja menestyksentekijöitä yhdistyksessä ovat olleet myös tanssitaiteilijat Maj-Lis Rajala ja Heikki Värtsi. Yhdistyksen nykyisenä puheenjohtajana toimii Anita Remitz.
Marianne Miettinen

Pelaajaura

Miettinen on Tikkurilan Palloseuran kasvatti, joka omalla peliurallaan edusti pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia sekä toista helsinkiläisseuraa Puistolan Urheilijoita. Hän siirtyi valmentajaksi lopetettuaan pelaajauransa 22-vuotiaana.

Valmennusura

Miettinen on toiminut muun muassa Puistolan Urheilijoiden sekä Åland Unitedin liigajoukkueiden päävalmentajana. Tammikuussa 2009 Miettinen teki sopimuksen Damallsvenskanissa pelanneen Stattena IF:n kanssa, ollen ensimmäinen suomalaisvalmentaja Ruotsin naisten pääsarjassa. Miettinen erosi kuitenkin tehtävästään kesken kauden joukkueen huonon menestyksen vuoksi. Tyttöjen eri ikäkausimaajoukkueita hän on valmentanut vuodesta 2010 lähtien ja Miettinen on ollut mukana myös naisten maajoukkueen valmennusryhmässä. Vuonna 2010 hän valmensi lisäksi naisten B-maajoukkuetta.
Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue selvisi Miettisen johdolla välieriin vuonna 2013 Walesissa järjestetyissä EM-kilpailuissa ja saavutti samalla paikan vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-lopputurnaukseen.

Kommentaattori

Miettinen on toiminut vuodesta 2016 lähtien Yle Urheilun jalkapalloasiantuntijana. Miesten EM-kisoissa 2016 hän oli Ylen studiossa asiantuntijana. Miettinen sai paljon positiivista palautetta asiantuntevista kommenteistaan. Konservatiivisimmat katsojat olivat puolestaan ärsyyntyneet siitä, että jalkapalloa kommentoimassa oli nainen. Miettinen itse ihmetteli kohua ja sanoi olevansa mielellään kaatamassa raja-aitoja ja hajottamassa lasikattoa. Miettinen toimii Ylen tv-kommentaattorina myös MM-kisoissa 2018.
Sinipäämedestäjä

Levinneisyys

Sinipäämedestäjää tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Lajia on kuvattu melko yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Katarina Barruk

Elämä

Katarina Barruk syntyi 5. joulukuuta 1994 Storumanin kunnassa Ruotsissa. Barrukin vanhemmat ovat Henrik Barruk, joka on työskennellyt uumajansaamen elvyttämiseksi, sekä tämän vaimo Maud, joiden lisäksi perheeseen kuuluu kaksi vuotta nuorempi veli Daniel. Henrik Barruk oli oppinut uumajansaamen kielen äidiltään ja siitä tuli näin myös Katarinan lapsuudenkodin kieli sekä Katarinan ja hänen veljensä äidinkieli. Barruk kasvoi musikaalisessa perheessä, jossa äiti soitti pianoa ja isä joikasi. Barruk itse keskittyi erityisesti laulamiseen, mutta osaa soittaa myös pianoa. Barruk teki ensimmäisen varsinaisen oman laulunsa 13-vuotiaana ja on konfirmaatio-vuotensa jälkeen sanoittanut kaikki laulunsa uumajansaameksi. 16-vuotiaana hän muutti Uumajaan osallistuakseen kolmevuotiseen musiikkiprojektiin Midgårdsskolan:issa. Siellä hän myös perusti yhtyeen, johon hänen lisäkseen tuli Elias Häreskog soittamaan bassoa, Mattias Nygren cajonia ja Emmy Westling pianoa. Yhtyeen sointi yhdistää nykyaikaisia sävyjä perinteiseen saamelaiseen musiikkiin. Katarina Barrukin ajatuksena oli yhdistämällä musiikkiinsa joikaamista ja uumajansaamelaisia sanoituksia elvyttää uumajansaamen kieltä.
Juuri halunsa elvyttää äidinkieltään vuoksi Barruk kirjoitti ensimmäisen levynsä kappaleet uumajansaameksi. Levyä tehtiin yhteistyössä norjalaisen Frode Fjellheimin kanssa ja kappaleisiin tuli niin joikua kuin Indie poppia ja jatsiakin. Barrukin levy Báruos ilmestyi vuonna 2015.
Musiikin lisäksi Barruk on työskennellyt osa-aikaisesti saamen kielen opettajana Uumajassa ja Storumanissa. Hän on ollut mukana Algguogåhtie-yhdistyksen toiminnassa, joka on muun muassa järjestänyt uumajansaamen kielikylpyjä. Barrukin mukaan niiden tarkoituksena on säilyttää uumajansaame, joka on ensimmäisenä saamelaiskielistä oli myös kirjoitettu kieli edelleen elävänä kielenä. Kielikylpyjä on järjestetty useissa eri paikoissa ja niihin on osallistunut yhteensä satoja 4-70 -vuotiaita henkilöitä, joista osa on ollut uumajansaamelaisia, osa muuten kiinnostuneita kielistä.
Barruk on esiintynyt sekä vuosina 2016 että 2018 Vesisaaren Varangerfestivalenissa, joka on Pohjois-Norjan suurin jazz-festivaali. Vuonna 2018 hän mainitsi siellä, että tiettävästi vain kaksi henkeä hänen ikäluokassaan osaa puhua uumajansaamea, hän ja hänen veljensä. Siksi Barruk pitää tärkeänä toimia "kielilähettiläänä" tehden kieltä tunnetuksi Norjassa ja muissakin maissa.
28. tammikuuta 2019 Barruk esiintyi Ranskan Pariisissa UNESCOn Kansainvälisessä alkuperäiskielten vuoden avajaisissa. Vuonna 2019 hän esiintyi myös Suomen Inarissa Ijahis Idja -festivaaleilla.

Tunnustukset

Vuonna 2012 Barruk valittiin Riddu Riđđu -festivaaleilla Vuoden nuoreksi saamelaiseksi taiteilijaksi. Vuonna 2013 hän sai Vuoden nuorisopalkinnon "Saamelaisviikon" yhteydessä Uumajassa.
Tähtituli

Sarjakuva

Tähtituli on Tamaran-planeetan prinsessa, keskimmäinen kolmen lapsen perheessä. Hänen vanhempi siskonsa Komand'r ei kyennyt lentämään, jonka vuoksi tytön ei katsottu sopivan kuningatteren perijäksi. Tämän johdosta Koriand'r eli Tähtituli valittiin perijäksi sisarensa sijasta. Myöhemmin siskokset lähetettiin harjoittelemaan Okaaran legendaaristen sotaherrojen luokse, jonka aikana katkeroitunut Komand'r pakeni ja liittoutui Citadelin kanssa. He hyökkäsivät Komand'rin antamien tietojen perusteella Tamaraniin ja onnistuivat valloittamaan planeetan. Kuningas Myand'r kuitenkin antoi tyttärensä Koriand'rin Citadelille turvatakseen planeetan rauhan. Koriand'r joutui kestämään kuusi vuotta kidutusta, kunnes hänet ja siskonsa Komand'r vapautettiin Psionsin kokeita varten. Siskokset onnistuivat pakenemaan käyttäen kokeista saatuja voimiaan. Koriand'r pakeni maaplaneetalle, jossa hän liittyi Teinititaanit-nimiseen supersankariryhmään. Samalla Koriand'r otti nimekseen Tähtituli.
Myöhemmin hän meni kihloihin ryhmän johtajan Robinin kanssa ja he saivat lapsen josta tuli supersankari Yötuli.
Ulf Tikkanen

Ulf Tikkanen (11. helmikuuta 1920 Helsinki – 12. helmikuuta 1969 Helsinki ) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Hän oli tunnettu lintukuvien tekijänä ja oli pitkään Wäinö Aaltosen oppilaana ja työtoverina. Lintukuviinsa hän haki aiheet luonnosta viettäessään kesiä Iniössä. Ulf Tikkanen oli arkkitehti Robert Tikkasen poika ja kirjailija Henrik Tikkasen veli.
Ilmarinen (1874–1888)

Ilmarinen oli Viipurissa vuosina 1874–1888 ilmestynyt sanomalehti.
Viipurin nuorfennomaanien perustama Ilmarinen oli aluksi paikallisiin asioihin keskittynyt uutis- ja ilmoituslehti. Samannimisen edeltäjänsä tavoin se painettiin N. A. Zilliacuksen kirjapainossa. Tyko Hagmanin päätoimittajakaudella lehdestä tuli voimakkaammin suomenmielinen. Kustantaja Zilliacuksen ja Hagmanin riitannuttua jälkimmäinen perusti vuonna 1884 sen kilpailijaksi Viipurin Sanomat. Taloudellisesti kannattamaton Ilmarinen yhdistettiin vuonna 1888 Viipurin Uutisiin, joka sekin lakkasi saman vuoden lopussa.
Lehti ilmestyi vuonna 1875 kerran, vuodesta 1876 lähtien kahdesti ja vuodesta 1882 kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 1100 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät J. H. Erkko (1875–1876), Reitto Aalto (1877), Anton Rikström (1877–1880), Kalle Viljakainen (1880–1883), Tyko Hagman (1883–1884), G. Keldan (Keltanen, 1885), Mikko Salo (1885–1887) ja Alfred E. Wallen (1888).
Eduskuntavaalit 1929

Kansanedustajat

Uusia kansanedustajia olivat mm. SDP:n Aleksi Aaltonen, Väinö Kivisalo, ja Matti Lepistö, Maalaisliiton Albin Asikainen ja Taavi Vilhula, Kokoomuksen Arvi Ahmavaara, Sosialistien Asser Salo, RKP:n Edvard Haga, sekä Edistyspuolueen Aimo Kaarlo Cajander. Paluun eduskuntaan tekivät mm. SDP:n Emanuel Aromaa, Hilja Pärssinen ja Aatto Siren. 
Eduskunnan jättivät mm. Maalaisliiton Juho Torppa, Kokoomuksen Lauri Ingman, RKP:n Annie Furuhjelm, sekä Edistyspuolueen Risto Ryti. Eduskunnasta putosivat mm. SDP:n Armas Paasonen ja Otto Toivonen, Maalaisliiton Eero Hatva, sekä Kokoomuksen Hedvig Gebhard.
Pilli

Pilli tai vihellyspilli on soitin, joka tuottaa vain yhden sävelen, yleensä korkean vihellyksen. Ääni syntyy kun pilliin puhalletaan ja ilmavirta pakotetaan pillin läpi.
Pillejä käytetään lähinnä merkinantoon. Pillejä on monenlaisia kuten poliisin ja erotuomarin pillit tai suuremmat junan pilli ja laivan höyrypilli. Pilli sinällään ei ole kovin "musikaalinen", koska pelkällä yhdellä pillillä ei voi tuottaa melodiaa. Kuitenkin esimerkiksi uruissa useat pillit ja pillistöt mahdollistavat musiikin.
Maailman kuuluisimmat pillimallit ovat jalkapallotuomareiden käyttämä Fox 40 ja  jääkiekkotuomareiden Acme Whistles.

Sormipilli

Sormipilli on pilli, jota käyttävät pääasiassa erotuomarit. Sormipillissä on metalli- tai muovikahvat, joiden avulla pilliä pidellään etu- ja keskisormin. Muovipillejä käytetään yleensä pienenmissä tiloissa (esim. salibandy tai koripallo), kun metallipillejä käytetään esimerkiksi jääkiekossa tai amerikkalaisessa jalkapallossa.
Almirante Brown -luokka (risteilijä)

Aseistus

Alusten pääaseet 190 mm/L52 olivat poikkeuksellisia raskaiden risteilijöiden joukossa. Tykit oli sijoitettu pareittain kolmeen torniin, joista kahdella eteen asennetulla oli 46 asteen korkeuskulma mahdollista. Täten aseilla saavutettiin 27 300 metrin maksimi kantama.
Alusten apuaseina oli kuusi kaksiputkista 102 mm Odero-Terni tykkiä, jotka oli asennettu keskilaivaan ylemmälle kannelle. Näiden aseiden maksimi korotuskulma oli 80 astetta, jolloin niitä oli mahdollisuus käyttää ilmatorjunta-aseina. Tykkeihin oli aluksella 3 000 laukausta. Lisäksi aluksella oli kuusi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle oli asennettu kaksitoista torpedoputkea.

Lentokone

Alukselle asennettiin kiinteä Gagnotto-katapultti etukannelle kuten muihin samanajan Italiassa rakennettuihin raskaisiin sotalaivoihin. Niihin oli myös rakennettu kahden lentokoneen hangaari. Aluksi alusten koneina olivat Vought Corsair O2U- ja myöhemmin Grumman G5 -lentokoneet, jotka korvattiin myöhemmin Supermarine Walrus -lentoveneillä. Viimeisenä lentokonekalustona aluksilla olivat Grumman J2F:t.

Suoja

Alusten suoja oli keskitetty keskilaivaan suojaamaan konehuoneita, ammusvarastoja ja muita aluksen toiminnalle tärkeitä alueita. Näiden alueiden suojana oli 25 millimetriä paksu kansi ja kyljissä 50 millimetrin panssarivyö, joka ulottui 0,6 metriä vesirajan alapuolelta aina alimmankannen tasolle saakka, minkä jälkeen ohentuen ylimmälle kannelle saakka.