google/wiki40b huggingface dataset:
Olli Klemetti

Olli Klemetti (7. maaliskuuta 1973 Helsinki – 22. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen graffititaiteilija. Hän oli alan suomalaisia pioneereja, jolla oli suuri vaikutus suomalaiseen graffitikulttuuriin. Klemetti aloitti maalaamisen Helsingin Pasilassa jo 1980-luvun puolivälissä käyttäen tagia Chew ja otti myöhemmin 1990-luvun alussa käyttöön tunnetun taginsa Astron. 1980-luvulla Klemetti oli myös yksi Suomen ensimmäisistä rullalautailijoista.
Klemetti kuoli äkillisesti 44-vuotiaana huhtikuussa 2017. Hänen haaveenaan oli kirjan tekeminen töistään, mutta suunnitelma ei ehtinyt toteutua.
Vähä Räkkälammi

Maantiede

Soikean muotoinen lampi on halkaisijaltaan 100 metriä. Lampeen ei laske tulo-ojia eikä siitä lahde laskuoja. Se saa vetensä Kaukolannummen harjujen pohjavedestä tai niiden lähteistä. Lammen ranta on pääosin nummen harjumaiseman kangasmetsää, joka kuitenkin supan pohjalla soistunut. Samassa supassa on myös Iso Räkkälammi, jonka vedenpinta on 30 senttimetriä alempana. Lammen rannat ovat rakentamattomia, mutta sinne kulkee metsätie Kaukolan kylästä.

Historia

Senaatin kartastossa vuodelta 1884 lammen nimi on kirjoitettu "Rääkkälampi". Samassa kartastossa Saaren kartanoon vievä tie kulkee samaa uraa kuin nykyinenkin yhdystie 2823.

Luonnonhistoria

Viime jääkauden jälkeen noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.
Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.
Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.
Francisco de la Torre Prados

Francisco de la Torre Prados (s. 21. joulukuuta 1942 Málaga) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Málagan pormestarina vuodesta 2000 lähtien. De la Torre on koulutukseltaan sosiologian lisensiaatti.
Bridlington

Bridlington on noin 35 000 asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) East Riding of Yorkshiren muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Koillis-Englannissa. Se sijaitsee Pohjanmeren rannalla, noin 40 kilometriä Kingston upon Hullista pohjoiseen.
Bridlingtonissa on luonnonsatama Gupsy Race -nimisen pienen joen suulla. Sitä käyttävät sekä kalastus- että huvialukset. Sataman ympärille muodostui aluksi vähäinen kalastajakylä, mutta kun seudulta löydettiin mineraalivesilähde, Bridlingtonista tuli 1800-luvulla suosittu rantalomakohde. Nykyisin siellä käy vuosittain kymmeniätuhansia matkailijoita.
Sotkajärvi (Hattula)

Maantiede

Järven pinta-ala on 211 hehtaaria ja sen pituus on 3,0 kilometriä ja leveys 1,4 kilometriä. Siihen laskee 18 metsä- tai suo-ojaa. Lännestä laskee Salkoniemen pohjoispuolelle Ojajärven laskuoja ja pohjoispäähän Taipaleenlahteen laskee Pukarojärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven eteläpäässä, josta saa alkuunsa kilometrin pitkä Kuorijoki, joka laskee Päällisen ja Alasen läpi Rautijärveen.
Järven rantaviiva on 23 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on vain paikoin soistunutta. Järven rantavesissä on runsaasti kiviä ja pieniä luotoja, joita on yli 50. Suurempia saaria on melkein 40, joista nimettyjä ovat Selkäsaaret ja Koivusaaret. Rannoille on rakennettu kohtuullisesti loma-asuntoja, joille johtaa tiet Kuuslammin kylältä. Hämeenlinnan ja Tammelan välinen raja kulkee järven länsipuolelta ohi noin 100−500 metrin päästä. Sen sijaan Hattulan ja Hämeenlinnan välinen raja oikaisee järven yli.
Sotkajärveä lähin kauppa on Teuron kyläkaupan lopetettua Tammelassa tai Iittalassa, joihin on hieman sijainnista riippuen melko sama matka. Matkaa Helsinkiin on noin 120 kilometriä ja Forssaan ja Hämeenlinnaan kumpaankin noin 30 kilometriä. Valtatie 10 Turusta Hämeenlinnaan kulkee vähän matkan päästä Teuron kylästä.

Luonnontila

Sotkajärvi on humuspitoinen ja karu järvi, jonka vedenlaatu on tyydyttävä tai hyvä. Veden näkösyvyys vaihtelee 1,6−2,25 metriä eli se on lievästi sameaa. Vesi on myös lievästi hapanta. Fosforin määrä vedessä on hyvin alhainen, mutta typen määrät keskimääräistä suuremmat. Yleensä järvessä on talvella tyydyttävä happitilanne, mutta happi saattaa paikoin loppuakin. Veden viipymä järvessä on keskimäärin yksi kuukausi. Järveen on istutettu lahnoja.

Historia

Sotkajärven vedenpinnan laskemisesta on tehtu anomus vuonna 1857. Järvenlasku on heikosti dokumentoitu, mutta vertaamalla nykykarttoja esimerkiksi vuoden 1884 Senaatin kartastoon, voidaan nähdä järvenlaskun aiheuttamia eroja rantaviivaan. Järven luoteiskulman rannan viereiset saaret ovat nykyään niemiä. Samoin nähdään Hevonniemen saaristossa, järven eteläosan saarissa ja niemissä ja eteläkärjen saarissa muutoksia. Karttojen perusteella tiedetään, että järven vedenpintaa on alennettu ennen 1880-lukua. Erään tarinan mukaan Sotkajärven laskun menettelystä oli syntynyt riita teurolaisten ja Saaren kartanonväen välille. Sen seurauksena Myllyharjun myllyn lasku-uoma tuhoutui liiallisen vedentuloon ja myllyn uoma syveni itsekseen. Harjun hiekka-ainesta joutui veden mukana Alaseen. Päällisen lasku-uoman syveneminen laski myös sitä.
Manushi Chhillar

Manushi Chhillar (s. 14. toukokuuta 1997 Rohtak, Haryana) on intialainen malli ja Miss Maailma 2017. Hän voitti Miss Intia -kilpailun, minkä jälkeen hän voitti Miss Maailma -kilpailun kuudentena intialaisena. Lääkärivanhemmille syntynyt Chhillar opiskelee itsekin lääketiedettä.
Aino Kallas -palkinto

Aino Kallas -palkinto on Viro-säätiön kulttuurin parissa työskenteleville virolaisille myöntämä palkinto. Vuonna 1991 perustettu säätiö perusti palkinnon vuonna 2004.
Kirjailija Aino Kallaksen nimeä kantavalla palkinnolla kannustetaan virolaisia kulttuuri- ja sivistyselämän edustajia.
Aune Salama

Aune Ilona Salama (10. elokuuta 1908 Helsinki – 16. marraskuuta 1999 Jyväskylä) oli kansakoulunopettaja ja kansanedustaja. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1975. Hän oli kansanedustajana Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.
Kivenveistäjä Alfred Konstantin Tuomisen ja Iida Seliina Vaikonpään tytär Aune kävi 4 luokkaa oppikoulua ja kauppakoulun. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1930. Hän suoritti myös kirjastonhoitajan tutkinnon. Samana vuonna hän meni naimisiin Heikki Salaman kanssa ja aloitti työt opettajana Uukuniemellä 1930-1940. Opettajan työt jatkuivat Karstulassa 1940–1946 ja Säynätsalossa 1946–1973.
Presidentin valitsijamies Salama oli 1968. Salamalla oli lukuisia muita luottamustoimia Säynätsalon kunnanvaltuustossa ja Keski-Suomen eri järjestöissä. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1973.
Anatol Tschepurnoff

Anatol Tschepurnoff (19. joulukuuta 1871 Loviisa – 29. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen shakkimestari. Hän oli ensimmäinen shakin suomenmestari ja ensimmäinen kansainvälisesti tunnettu suomalainen shakinpelaaja.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän pelasi useissa turnauksissa Pietarissa. Sodan jälkeen hän voitti ensimmäisen Suomen shakkimestaruuden vuonna 1922. Hän osallistui ensimmäisiin epävirallisiin shakkiolympialaisiin Pariisissa vuonna 1924. Hän sijoittui ensimmäiseksi valintaryhmässä 7 ja jäi tasoihin 4.–6. sijasta finaalissa. 20. heinäkuuta 1924 viisitoista edustajaa allekirjoittivat maailman shakkiliiton perustamisasiakirjan. 15 perustajajäsentä olivat Abonyi (Unkari), Grau (Argentiina), Gudju (Romania), Marusi (Italia), Nicolet (Sveitsi), Ovadija (Jugoslavia), Renalver y Zamora (Espanja), Rawlins (Iso-Britannia), Rueb (Alankomaat), Skalička (Tšekkoslovakia), Smith (Kanada), Towbin (Puola), Tschepurnoff (Suomi), Vincent (Ranska) ja Weltjens (Belgia).
Vuonna 1926 hän sijoittui kolmanneksi Budapestissa. Vuonna 1927 hän edusti Suomea ensimmäisissä virallisissa shakkiolympialaisissa Lontoossa. Vuonna 1928 hän jäi tasoihin 12.–14. sijasta Haagissa (2. FIDEn amatöörimaailmanmestaruuskilpailuissa). Vuonna 1929 hän sijoittui seitsemänneksi Göteborgissa (14. pohjoismaisissa shakkimestaruuskilpailuissa). Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Tukholmassa samaisissa kilpailuissa. Vuonna 1930 hän jäi tasoihin sijoista 2.–4. Helsingissä, Eero Böökin voittaessa. Seuraavana vuonna hän hävisi ottelun Böökiä vastaan (4,5 : 5,5).
John Key

Yksityiselämä

Key avioitui vaimonsa Bronaghin kanssa vuonna 1984. Heillä on kaksi lasta.
HMS Peacock (U96)

Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Kesäkuussa koeajojen ja varustamisen päätyttyä alus siirrettiin Tobermoryyn, jossa se aloitti kouluttautumisen tuleviin tehtäviin. Heinäkuussa koulutuksen jälkeen alus liittyi Kotilaivastoon Scapa Flow'ssa aloittaen saattuepalveluksen.
Alus liitettiin elokuussa 8. saattajaryhmään, jossa se täydensi saattueen JW59B sukellusveneentorjuntakykyä matkalla Kuolan niemimaalle. Alus liittyi saattueeseen 15. elokuuta. Alus suojasi paluumatkallaan saattuetta RA59A, josta se erkani 6. syyskuuta Loch Ewessä.
Alus oli huollettavana marraskuussa Chathamissa, josta palattuaan se siirtyi Liverpooliin sijoitettuun 22. saattajaryhmään suojatakseen Atlantin saattueita.
Sotatoimien päätyttyä alus jäi Välimerelle. Se valvoi laittomien siirtolaisten pyrkimistä Palestiinaan. Se jatkoi palvelustaan Maltalle sijoitetussa fregattilaivueessa aina vuoteen 1954, jolloin se palasi Portsmouthiin palveluksesta poistettavaksi. Alus oli reservilaivastossa Portsmouthissa, kunnes se sijoitettiin poistolistalle vuoden 1957 puolustusselonteon jälkeen vuonna 1958. Alus myytiin BISCOlle romutettavaksi ja se saapui hinattuna Shipbreaking Industriesin romnuttamolle lähelle Rosythiä 7. toukokuuta.
Saint-Saturnin (Puy-de-Dôme)

Saint-Saturnin on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 1 118. 
Saint-Saturnin sijaitsee Monne-joen laaksossa parikymmentä kilometriä etelään Clermont-Ferrandin kaupungista ja kuuluu sen esikaupunkialueeseen. Pohjoisessa kunnan rajanaapuri on Chanonat, koillisessa Saint-Amant-Tallende, kaakossa Saint-Sandoux, etelässä Olloix, lounaassa Cournols, lännessä Aydat ja luoteessa Saint-Genès-Champanelle.
Saint-Saturnin oli aiemmin kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen.
Ø

Samankaltaisia merkkejä

Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.
National Public Radio

National Public Radio (NPR) on yhdysvaltalainen julkisen palvelun radioverkko, joka lähettää lähinnä uutis-, ajankohtais- ja keskusteluohjelmia Yhdysvalloissa. NPR Worldwide lähettää näitä radiolähetyksiä ympäri maailmaa. NPR:n ohjelmia on kuultavissa Suomessa myös ULA-aalloilla Helsingissä Yleisradion kautta sekä digi-televisiosta Yle Mondo -kanavalta.
Oxbridge

Oxbridge on kontaminaatio sanoista Oxford ja Cambridge. Nimityksellä viitataan yhteisesti Oxfordin ja Cambridgen yliopistoihin, jotka eroavat monin tavoin muista Britannian eliittiyliopistoista.

Termin alkuperä

Vaikka molemmat yliopistot on perustettu yli kahdeksansataa vuotta sitten, Oxbridge on terminä suhteellisen tuore. William Makepeace Thackerayn vuonna 1849 julkaistussa romaanissa Pendemis päähenkilö ilmoittautuu Oxbridgessä kuvitteelliseen Boniface Collegeen. Oxford English Dictionaryn mukaan tämä on termin ensimmäinen tiedossa oleva esiintyminen. Virginia Woolf käytti sitä – Thackerayhin viitaten – vuonna 1929 esseessään Oma huone (A Room of One’s Own).
Kalliolampi (Ähtäri, Sappio)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,1 metriä mpy.
Maracanaço

Maracanaço (esp. Maracanazo) on nimitys, jota käytetään vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen voiton ratkaisseesta, 16. heinäkuuta 1950 käydystä ottelusta Brasilian ja Uruguayn välillä. Sana Maracanaço (/maɾakɐˈnasu/) on portugalia ja tarkoittaa ”Maracanãn iskua”; Maracanazo (/marakaˈnaso/) on sama espanjaksi)  Nimensä ottelu sai Maracanãn mukaan. Tämä on maailmanmestaruuskilpailuja varten Rio de Janeiroon rakennettu jalkapallostadion, jolla ottelu käytiin.
Ottelun katsotaan olleen käytännössä Brasilian MM-kilpailujen loppuottelu, vaikka turnauksen voittaja ratkaistiin sarjamuotoisesti. Ottelu oli myös koko turnauksen viimeinen. Tulosta pidetään suurimpana sensaationa ja ottelua yhtenä legendaarisimmista jalkapallon historiassa: Uruguay oli ennakolta mitä suurimmassa määrin altavastaaja ja Brasilia pelasi kotikentällään noin 200 000 katsojan edessä. Uruguay voitti ottelun 2–1 ja saavutti näin toisen maailmanmestaruutensa.

Ennen ottelua

Uruguayn ja Brasilian välinen ottelu pelattiin 16. heinäkuuta 1950. Brasilia johti lohkoa yhden pisteen erolla Uruguayhin. Brasilialle olisi riittänyt ottelussa tasapelikin varmistamaan mestaruuden.
Brasilialaiset olivat varmoja voitostaan ja pitivät ottelua vain muodollisuutena. Mestareille oli sävelletty oma samba, Rio de Janeiro oli valmisteltu juhlimaan maan suurimpia karnevaaleja, lehtien etusivut oli kirjoitettu valmiiksi ja Brasilian pelaajille oli annettu kultakellot, joihin oli kaiverrettu teksti "maailmanmestareille".
Uruguaylaiset saapuivat Maracanãlle jo kymmeneltä, vaikka ottelu alkoi neljältä. Näin he välttivät ruuhkan. Valmentaja Juan López ei pitänyt taktiikkapalaveria, vaan sanoi: "Pojat, tämä peli on omissa kengissämme". Uruguayn jalkapalloliiton presidentti Jacobo sanoi ennen ottelua pelaajille: "Tärkeintä on, että he eivät tee kuutta maalia. Jos he tekevät vain neljä, tehtävämme on onnistunut".

Ottelun jälkeen

Ottelun jälkeen Maracanãlla oli kaaos: Jules Rimet antoi lähes huomaamatta Jules Rimet -pokaalin Uruguayn joukkueen kapteenille Varelalle. Rimet’llä oli taskussaan valmiiksi kirjoitettu puhe, joka oli osoitettu Brasilian mestaruudelle. Brasilian lehdistö kuvaili ottelua maan urheilun historian suurimmaksi katastrofiksi. Varela lähti kuitenkin kiertämään kenttää esitellen pokaalia ja Uruguayn taivaansinistä pelipaitaa 200 000 brasilialaiselle. Uruguayn pelaajat lähtivät ottelua seuranneena päivänä Rion kaduille tekemään ostoksia, mutta brasilialaiset kauppiaat eivät antaneet heidän maksaa mistään, vaan antoivat kaiken heidän haluamansa ilmaiseksi. Muutamat brasilialaiset tekivät itsemurhan. Joukkue palasi Uruguayhin 18. heinäkuuta, joka on maan itsenäisyyspäivä. Ottelu oli myös viimeinen, jossa brasilialaiset pelasivat valkoisessa peliasussa. Brasilialaiset eivät myöskään pelanneet yhtään kansainvälistä ottelua kahteen vuoteen ja seuraava ottelu Maracanãlla pelattiin vuoden 1954 maaliskuussa.
Sport Standard

Sport Standard on OsuusTukkuKaupan, eli OTK:n 1956-vuonna valmistama suomalainen mopedi. Pyrkijä oli myynyt pienille yhtiöille ns. "Nyrkkipajoille" osia, jotka sitten tekivät mopoja ja myivät niitä omilla nimillään. Sport Standard on tällaisiä mopedeja. Sportissa on paljon yhtäläisyyksiä Pyrkijä meteorin ja Pyrkijä super luxuksen kanssa.Moottori, on itävaltalaisen mopovalmistajan HMW:n (Halleiner Motoren Werke) perua. Sytytysjärjestelmä (vauhtipyörä mukaan lukien) on ruotsalaisen "Stefa" sähköyhtiön tuote. Sport mopoja ei ole valmistettu paljon. Sportissa on myös ollut erilaisia takavaloja, ainakin kolmea erilaista. Valmistusmäärästä ei ole tarkkaa tietoa, sillä mopo on todella harvinainen. Mopossa on paljon todella uniikkeja osia, kuten rattaat. Mopossa on italialainen veglia nopeusmittari järjestelmä. Mopoja on käytetty lähinnä mainostukseen, mutta niitä on myyty myös yksityisille. Mopon hinta oli 60-luvulla 500-1000 Suomen markan välissä.
OsuusTukkuKauppa on ollut ainoa tunnettu Sport-mopojen myyjä.
Kymmenjalkaiset

Luokittelu

Kymmenjalkaisten luokittelun perusjako pohjautuu kidusten ja raajojen rakenteeseen sekä toukkien kehitystapaan. Näiden perusteella erotellaan kaksi alalahkoa, Dendrobranchiata ja Pleocyemata.
Dendrobranchiata-alalahkossa, johon kuuluu noin 540 lajia, kidukset ovat haaroittuneet ja naaras yleensä laskee munat veteen, jossa ne hedelmöittyvät ja niistä kehittyy naupliustoukkia. Pleocyemata-alalahkossa kidukset taas ovat yksinkertaisen levy- tai rihmamaiset, ja naaras kantaa munia takaruumiinsa alla, kunnes niistä kehittyy zoeatoukkia. Pleocyemata-alalahko jaetaan edelleen 7–10 osalahkoon ja noin 50 yläheimoon.
Dendrobranchiata-alalahkon äyriäiset tunnetaan katkarapuina (muun muassa jättikatkaravut), mutta varsinaisten katkarapujen osalahko (Caridea) kuuluu toiseen alalahkoon. Katkaravut ei siis ole luonnollinen biologisen luokituksen yksikkö.
Suurimmat kymmenjalkaisten ryhmät (osalahkot) ovat taskuravut (Brachyura; 6559 lajia), varsinaiset katkaravut (Caridea; 3268 lajia) sekä välipyrstöiset ravut (Anomura; 2451 lajia).
Takoyaki

Takoyaki (たこ焼き, 蛸焼, kirjaimellisesti paistettu tai grillattu mustekala) on suosittu japanilainen ruoka, joka valmistetaan paloitellusta tai kokonaisesta mustekalasta, tempurasta, suolatusta inkivääristä ja vihersipulista. Sen päällystykseen käytetään okonomiyakikastiketta, ponzua, majoneesia, aonoria ja katsuobushia.
Ruoka tuli suosituksi ensi kerran Taisho-kaudella Osakassa, jossa Endo Tomekichi -nimistä katukauppiasta kutsutaan sen keksijäksi. Takoyakia voi löytää issen-yoshokuksi (壹銭洋食) kutsutuista kaupungeista.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1978–1979

Sarjajärjestelmä

Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasan, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan.

Joukkuemuutokset kaudesta 1977–1978

TSV 1860 München, 1. FC Saarbrücken ja FC St. Pauli putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidät korvasivat Arminia Bielefeld, SV Darmstadt 98 ja 1. FC Nürnberg.

Kauden yhteenveto

Mestaruuden voitti ensimmäistä Bundesliigan ja neljättä Saksan mestaruutta juhlinut HSV, pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen VfB Stuttgartiin. HSV teki eniten ja päästi vähiten maaleja. Joukkueen paras maalintekijä oli englantilainen Kevin Keegan 17 maalillaan. Maalipörssin voitti Düsseldorfin Klaus Allofs 22 maalillaan.
Kaikki kaudeksi 1978–1979 1. Bundesliigaan nousseet joukkueet putosivat. 16. sijalle jäi Arminia Bielefeld, toiseksi viimeiseksi FC Nürnberg ja viimeiselle sijalle SV Darmstadt 98.
The $64,000 Question

Kilpailun kulku

Kilpailijat saivat aluksi vastattavaksi 64 dollarin arvoisen kysymyksen omasta erikoisalastaan. Palkintosumma kaksinkertaistui jokaisen oikean vastauksen myötä, kunnes päädyttiin 4 000 dollariin, jonka jälkeen kilpailija pystyi etenemään vain yhden tason viikoittaisessa lähetyksessä. Kilpailija pystyi lopettamaan missä vaiheessa tahansa, mutta mikäli kilpailija vastasi kysymykseen vääriin hän jäi ilman palkintoa. 4 000 palkinto oli kuitenkin taattu kaikille sen saavuttaneille, ja mikäli kilpailija vastasi väärin saavutettuaan 8 000 dollarin tason, hän sai lisäksi lohdutuspalkinnoksi Cadillacin.
Vuonna 1956 ohjelma rinnalle luotiin The $64,000 Challenge, johon voivat osallistua The $64,000 Questionissa vähintään 8 000 dollaria voittaneet kilpailijat. Heidän lisäkseen kilpailuun osallistui myös julkisuuden henkilöitä kuten Vincent Price, joka kilpaili taidetietämyksestä Edward G. Robinsonia vastaan. Challengessa osallistujat kilpailivat toisiaan vastaan ja palkintona oli summa, jolla he pystyivät voittamaan vastustajansa. Questionissa ollutta 64 000 dollarin voittokattoa ei ollut. Suurimman voiton, 252 000 dollaria, sai Teddy Nadler.

Tietokilpailuskandaali

The $64,000 Questionin kohtaloksi koitui vuonna 1958 paljastunut televisiotietokilpailuskandaali. Ohjelman kilpailijana ollut Charles E. Jackson kertoi valamiehistölle, että hänelle oli annettu oikeita vastauksia etukäteen. Erik Barnouw kertoo kirjassaan The Image Empire, että ohjelman tuotantohenkilöstön mukaan ohjelmaa sponsoroiva Revlon pyrki toistuvasti vaikuttamaan kilpailun lopputulokseen. Syytöksiä ei kuitenkaan pystytty näyttämään toteen. Ohjelman pudonneet katsojaluvut johtivat kuitenkin sen lopettamiseen.
Coop (sveitsiläinen osuustoimintaketju)

Kilpailijoita

Coopin pääkilpailija on sitä suurempi osuuskuntamuotoinen ryhmä Migros. Pienempiä kilpailijoita Sveitsin päivittäistavaramarkkinoilla ovat Manor-tavaratalot ja saksalaiset Aldi ja Lidl, jotka tulivat Sveitsiin 2005 ja 2009.
Aappo Luomajoki

Sitaatit

»Näitä kilpailuja olisi pitänyt olla kymmenen vuotta varhemmin, kun minä olin vielä parhaillani. Eivät ole enää sääret yhtä notkeat kuin nuorempana. Olen pilannut itseni, kun mökissäni olen pitänyt hevosen virkaa ja talvikaudet vetänyt halkoja.» 
(Suurhiihtäjä Aappo Luomajoki voitettuaan Oulun hiihdon 1891.)
»Jos olisi oltu Eskelisen kanssa samassa roikassa, olisi nähty, kuka sen kentän pitää, mutta nyt en tiennyt pitää varaani.» 
(Suurhiihtäjä Aappo Luomajoki, 44, hävittyään Kalle Eskeliselle Oulun hiihdossa 1890.)
»Harjoittelu on jäänyt vähiin, kun on niin huono lintuvuosi, ettei metsästys kannata.» 
(Suurhiihtäjä Aappo Luomajoki, 48, keskeytettyään Oulun hiihdon 1893.)
Alvar Kari

Alvar Kari oli suomalainen jännityskirjailija.
Hygeninajokoira

Ulkonäkö

Hygeninajokoiralla on voimakkaat raajat ja suora selkä. Karva on suoraa ja kiiltävää. Värit ovat punaruskea, kellanruskea, ruskea, musta, valkoinen kellanpunaisin täplin ja läiskin, valkoinen punaruskein täplin ja läiskin sekä valkoinen musta-ruskein merkein. Rotu on painaa 20-25 kg ja on korkeudeltaan 48-61 cm.

Luonne

Hygeninajokoira on luonteeltaan iloinen ja uskollinen. Se on aktiivinen metsästäjä ja uskollinen omistajalleen. Rotu on älykäs ja sillä on voimakas tahto työskennellä.

Alkuperä

Hygen-niminen kasvattaja jalosti rodun 1800-luvun lopulla risteyttämällä holsteininajokoiran muutaman muun ajokoiran kanssa.