Raamatunkäännökset

Raamattu on käännetty useammalle kielelle kuin mikään muu kirja. Juutalainen raamattu Tanakh, joka vastaa suurin piirtein protestanttista Vanhaa testamenttia, kirjoitettiin alun perin hepreaksi, lukuun ottamatta joitakin arameaksi kirjoitettuja osia Danielin, Esran ja Jeremian kirjoissa. Uusi testamentti on yleisimpien käsitysten mukaan kirjoitettu alun perin koinee-kreikaksi, joskin jotkut tutkijat katsovat, että jotkut osat siitä olisi kirjoitettu alun perin joko kokonaan tai osittain arameaksi ennen kreikankielistä käännöstä. Yhtenä esimerkkinä on pidetty Johanneksen evankeliumin ensimmäisen luvun alkua, jota on pidetty kreikankielisenä käännöksenä arameankielisestä hymnistä.

Antiikin aika

Ensimmäisiä Tooran tekstien käännöksiä tehtiin ensimmäisen pakkosiirtolaisuuden aikana Babyloniassa, kun arameasta alkoi tulla juutalaisten yleiskieli. Kun suurin osa ihmisistä puhui arameaa eikä enää ymmärtänyt hepreaa, Tooraa käännettiin Targumeiksi eli arameankielisiksi käännöksiksi, jotta tavallinen kansa voisi ymmärtää Tooraa, kun sitä luettiin synagoogissa.
Yksi tunnetuimmista Vanhan testamentin käännöksistä, Septuaginta, syntyi 200-luvulla eaa. Suurin osa Tanakhia oli tuolloin edelleen hepreaksi. Juutalaisia kerääntyi kuitenkin paljon Egyptiin, johon Aleksanteri Suuri oli perustanut nimeään kantavan Aleksandrian kaupungin. Yhteen aikaan kolmannes kaupunkilaisista oli juutalaisia. Nämä juutalaiset puhuivat edelleen enimmäkseen arameaa, mutta monet alkoivat kreikkalaistua niin sanotuiksi helleenisiksi juutalaisiksi. Ptolemaios II Filadelfos palkkasi joukon juutalaisia (eri lähteiden mukaan viidestätoista seitsemäänkymmeneen (kreikan septuaginta) henkeä), jotka osasivat sekä hepreaa että koinee-kreikkaa. Kääntäjät tuottivat Septuagintan.
Origeneen Heksapla vertaili kuutta eri Vanhan testamentin käännöstä rinnakkain. Näihin kuuluivat edellä mainittujen lisäksi muun muassa Aquila Sinopelaisen ja Symmakhos Ebioniitin käännökset. Kanoninen kristillinen Raamattu koottiin vuonna 325 Nikean kirkolliskokouksessa.
Hieronymuksen Vulgata ajoittuu vuosille 382 ja 420. Hieronymusta edeltäneitä latinankielisiä käännöksiä kutsutaan nimellä Vetus Latina. Niissä muun muassa Vanha testamentti oli käännetty Septuagintasta alkutekstien sijaan. Hieronymus alkoitti uudistamalla näitä varhaisempia latinankielisiä käännöksiä, mutta päätyi suorittamaan käännöksen suoraan heprean- ja kreikankielisistä alkuteksteistä niin paljon kuin mahdollista.
300-luvulla Wulfila käänsi Uuden testamentin gootin kielelle. 400-luvulla Pyhä Mesrob käänsi koko Raamatun armenian kielelle. Samalla ajalle ajoittuvat syyrian, koptin, etiopian ja georgian kieliset käännökset.

Keskiaika

Keskiajalla varsinkaan Vanhan testamentin kääntämistä ei pidetty suotavana. Keskiajalta on kuitenkin peräisin joitakin katkelmallisia muinaisenglanninkielisiä käännöksiä, tunnetuimpana kadonnut Kunnianarvoisan Bedan tekemä käännös Johanneksen evankeliumista. Hänen kerrotaan tehneen käännös hieman ennen kuolemaansa noin vuonna 735. Vanhaksi yläsaksaksi käännetty Matteuksen evankeliumi ajoittuu vuoteen 748. Kaarle Suuri tilasi Alcuinilta uuden version Vulgatasta. Käännös vanhalle kirkkoslaaville ajoittuu 800-luvun loppupuolelle.
Alfred Suuri laittoi joukon kansankielisiä raamatunkatkelmia kiertämään vuoden 900 tienoilla. Näihin kuului osia Pentateukista, kuten kymmenen käskyä, joista tuli osa Alfredin lakeja. Noin vuonna 990 valmistui kokonainen käännös neljästä evankeliumista muinaisenglannilla, länsisaksin murteella. Näitä kutsutaan Wessexin evankeliumeiksi
Paavi Innocentius III julisti kirkon ulkopuoliset raamatunkäännökset pannaan vuonna 1199 vastaiskuna kataarien ja waldensialaisten harhaopeille. Toulousen ja Tarragonan kirkolliskokoukset tekivät raamatunkäännösten omistamisesta laitonta vuonna 1234.
Tunnetuin keskienglantilainen raamatunkäännös Wycliffen Raamattu vuodelta 1383 perustui Vulgataan. Oxfordin kirkolliskokous julisti sen pannaan vuonna 1408. Unkarilainen hussilaisten Raamattu ilmestyi 1400-luvulla, ja vuonna 1478 valmistui espanjalainen käännös Valencian murteella.

Reformaatio ja uuden ajan alku

Tyndalen Raamattu vuodelta 1526 kohtasi suuren vastustuksen, ja William Tyndale vangittiin vuonna 1535 Vanhan testamentin käännöksestään. Froschauerin Raamattu vuodelta 1531 ja Lutherin Raamattu vuodelta 1534 (joista kumpienkin osia ilmestyi jo pitkin 1520-lukua) olivat merkittävä osa uskonpuhdistusta. Katolinen Jacques Lefèvre d'Étaplesin vuonna 1530 julkaisema Raamattu jopa edelsi ajallisesta protestanttisia käännöksiä.
Reformaation myötä kansankielisten käännösten tekeminen vapautui, ja kaikki merkittävimmät eurooppalaiset kielet saivat pian omat käännöksensä. Jesuiittojen suorittama lähetystyö johti siihen, että Raamattu käännettiin 1600-luvulla myös useille Uuden Maailman kielille.

Nykykäännökset

Raamattu jatkaa edelleen maailman käännetyimpänä kirjana. Vuonna 2004 vähintään yksi Raamatun kirja oli käännetty 2377 kielelle kaikkiaan 6900 SIL Internationalin luettelemasta kielestä. Näihin kuuluu 665 afrikkalaista, 585 aasialaista, 414 oseanialaista, 404 Latinalaisen Amerikan ja Karibianmeren, 209 eurooppalaista ja 75 pohjois-amerikkalaista kieltä. Näin Raamattu on periaatteessa saatavilla kokonaan tai osittain 98 prosentille maailman väestöstä. United Bible Societies avustaa 600 uuden käännöksen tekemisessä.

Afrikaans

Raamattu käännettiin afrikaansin kielelle vuonna 1933 ja se uudistettiin vuonna 1953. Sen käänsi 
eteläafrikkalainen raamattuseura Bybelgenootskap van Suid Afrika.

Italia

Ensimmäinen painettu käännös italian kielelle oli Malermin Raamattu vuonna 1471.

Pohjoissaame

Raamattu julkaistiin pohjoissaameksi keväällä 2019, ja se otettiin virallisesti käyttöön 1. syyskuuta 2019. Käännöksen kielitieteellinen johtaja oli Oulun yliopiston saamen kielen emerituslehtori Tuomas Magga. Käännös on hyväksytty Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, joissa pohjoissaamea puhutaan.

Saksa

Ensimmäinen saksankielinen raamatunkäännös oli Martti Lutherin tekemä. Uusi Testamentti julkaistiin 1522 ja koko Raamattu 1534. Tällä oli suuri vaikutus paitsi Saksan kirjakielen kehittymiselle, myös muille raamatunkäännöksille eri puolilla Eurooppaa.

Viro

Ensimmäinen vironkielinen raamatunkäännös Piibli Ramat on peräisin vuodelta 1739. Käännöksen teki Anton Thor Helle suurelta osalta Pohjois-Viron, erityisesti Harjumaan, murteiden pohjalta. Tuorein vironkielinen raamatunkäännös on vuodelta 1997.