google/wiki40b huggingface dataset:
Eeva Tenhunen

Eeva Tenhunen (oik. Eeva Leena Palosuo, 2. tammikuuta 1937 Sortavala – 9. kesäkuuta 2017 Kitee) oli suomalainen rikoskirjailija. Hän oli valmistunut  humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1961.
Tenhusen vanhemmat olivat kauppatieteiden kandidaatti Toivo Ilmari Tenhunen ja filosofian kandidaatti Siiri Maria Silvennoinen. Hän avioitui Knud Aksel Palosuon kanssa vuonna 1968, mutta tämä kuoli vuonna 1986 jonka jälkeen Tenhunen sanoi kirjoittamisesta kadonneen kepeyden. Hän työskenteli äidinkielen ja historian opettajana Kiuruvedellä, Sukevalla ja Kiteellä. 
Eeva Tenhusen teokset ovat humoristisia whodunit-tyyppisiä rikosromaaneja, joiden päähenkilönä on komisario Martti Halla ja tämän vaimo Liisa. Esikoisromaani Mustat kalat (1964) sijoittuu Olavinlinnaan, jossa Tenhunen oli oppaana opiskelukesinään. Kirjan päähenkilö on Liisa Rautasalo joka on oppaana linnassa. Kirjassa tapahtuva rikos on toisen oppaan murha, tutkii komisario Martti Halla. Komissaario Halla on myöhemmissä kirjoissa on naimisissa Liisan kanssa.
Vuonna 1985 ilmestyneessä dekkarissa Kuolema sukupuussa ei poikkeuksellisesti esiinny Hallan pariskunta. Tapahtumat sijoittuvat Savonlinnaan, johon on kokoontunut Frostin suvun jäseniä. Myöskään kirjassa Nuku hyvin, Punahilkka ei kyseinen pariskunta esiinny, vaan kirjan tapahtumat sijoittuvat erääseen pikkukylään ja päähenkilöinä ovat koulun opettajat.
Romaanista Kuolema savolaiseen tapaan (1976) on tehty myös televisioelokuva vuonna 1983. Viimeinen, yhdeksäs teos Joka uniinsa uskoo ilmestyi 1987. 
Dekkareiden lisäksi Tenhuselta ilmestyi 1982 kirjeromaani Rakas perhe, jossa Turussa asuva suomen kielen opiskelija kertoo auskultointivuodestaan perheelleen.
Maaginen realismi

Maaginen realismi on tyyli ja kerrontatekniikka, jossa muuten realistiseen kerrontaan yhdistetään tai rinnastetaan fantastisia, surrealistisia tai muita vaikeasti selitettäviä aineksia, joskus myös metafiktiivisyyttä. Kun ihmeenomaisia tapahtumia ja henkilöitä kuvataan realistisessa ympäristössä, syntyy vaikutelma kahden vastakkaisen todellisuuden kohtaamisesta.
Nimitystä käytettiin ensin 1920-luvulla kuvaamaan eräitä maalaustaiteen suuntauksia, mutta 1960-luvulta eteenpäin käsite on liitetty pääasiassa Latinalaisen Amerikan 1900-luvun kirjallisuuteen.

Kuvataiteessa

Maagiseksi realismiksi kutsuttiin ensin erästä uusasiallisuuden 1920-luvulla syntynyttä suuntausta, jossa maagiset realistit ”etsivät enemmän objektin ajatonta ominaisuutta ruumiillistaa olemisen ulkoiset lait taiteellisina”. Maagiset realistit saivat vaikutteita italialaisesta metafyysisestä taiteesta.

Kirjallisuudessa

Maaginen realismi on myös kirjallisuuden tyylilaji, jossa muuten realistiseen kuvaukseen liittyy maagisia elementtejä. Henkilöhahmot voivat esimerkiksi lentää tai käyttää telepatiaa. Tyylilajin tunnetuin edustaja on kolumbialainen Gabriel García Márquez ja erityisesti hänen romaaninsa Sadan vuoden yksinäisyys (1967). Muita Latinalaisen Amerikan tunnettuja maagisia realisteja ovat muiden muassa Jorge Luis Borges, Isabel Allende, Juan Rulfo ja Jorge Amado. Muualla maailmassa maaginen realismi on yhdistetty esimerkiksi Salman Rushdieen ja Olga Tokarczukiin.
Naantalin museo

Museon historia

Naantalin museon perustivat vuonna 1919 innostuneet kaupunkilaiset, jotka olivat huolissaan sekä kirkollisen esineistön säilymisestä että myöhemmin myös kaupungin menneisyyden vaalimisesta. Naantalin Museoyhdistys lahjoitti museon kokoelmineen Naantalin kaupungille vuonna 1980 ja siitä asti museo on ollut ammatillisesti hoidettu.
Zlatko Junuzović

Seurajoukkueura

Junuzović aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Itävallan Bundesliigan Grazer AK:ssa, jota hän edusti vuodet 2005-2007 pelaten 68 ottelua, joissa syntyi 13 maalia. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi kasvattajaseurastaan saman sarjan Austria Kärnteniin, jossa hän pelasi vuodet 2007-2009. Otteluita kertyi 53, joissa maaleja syntyi 13 kappaletta. Heinäkuussa 2009 Junuzović siirtyi niin ikään Itävallan Bundesliigassa pelanneeseen Austria Wieniin. Hän pelasi seuran paidassa 74 ottelua tehden niissä 19 maalia. Kausilla 2009-2010 ja 2011-2012 hän pelasi seuran kanssa myös Eurooppa-liigaa.
Tammikuussa 2012 Junuzović siirtyi Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin, jonka paidassa hän debytoi seuraavassa kuussa SC Freiburgia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kaudella, VfB Stuttgartin verkkoon syyskuussa 2012. Kaudella 2014-2015 Junuzović on osunut jo kuusi kertaa, mikä ohittaa jo hänen yhden kauden maaliennätyksensä seuran paidassa. Tuo ennätys on kaudelta 2012-2013, jolloin Junuzović osui 30 pelissä kolme kertaa.

Maajoukkueura

Junuzović on edustanut monia Itävallan nuorten maajoukkueita. Vuonna 2007 hän osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin Kanadassa, jossa hän pelasi seitsemän ottelua Itävallan ollessa neljäs. Itävallan jalkapallomaajoukkueessa Junuzović debytoi maaliskuussa 2006 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki lokakuussa 2011 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan.

Muuta

Junuzović syntyi Jugoslaviassa, nykyisessä Serbiassa, josta hän muutti perheensä kanssa lapsena Itävaltaan. Junuzović olisi voinut edustaa Itävallan maajoukkueen sijasta synnyinmaataan Serbiaa.
Junuzović tunnetaan hyvästä vapaapotkutekniikastaan.
Reino Ruotsalainen

Reino Ruotsalainen (11. huhtikuuta 1941 Oulu – 27. marraskuuta 2004 Liminka) oli suomalainen jääkiekkovalmentaja. 
Reino ”Pappa” Ruotsalainen aloitti valmennusuransa Kärpissä vuonna 1967. Ensimmäisen junioreiden Suomen mestaruuden Oulun Kärpät saavutti Ruotsalaisen johdolla vuonna 1971. Menestyneessä E-juniorijoukkueessa pelasivat muun muassa Kari Jalonen, Reijo Ruotsalainen, Arto Ruotanen, Pekka Arbelius ja Juha Huikari. Vuonna 1974 Oulun Kärppien D-juniorit ja vuotta myöhemmin  C-juniorit voittivat Suomen mestaruuden Ruotsalaisen valmentamana.
Vuosina 1975–1979 Ruotsalainen valmensi Kärppien A-junioreita johdattaen joukkueen SM-kultaan vuonna 1979. Edustusjoukkueen valmentajana Ruotsalainen oli kaudella 1979–1980, jolloin Kärpät saavutti ensimmäisen mitalin, pronssia. Oulusta Reino Ruotsalainen siirtyi Kalevan Palloon Kuopioon. Vuonna 1982 Kalpa nousi 2-divisioonasta 1-divisioonaan. Jokereita Ruotsalainen valmensi vuosina 1982–85. Vuonna 1983 Jokerit saavutti SM-hopeaa ja SM-liiga valitsi Ruotsalaisen vuoden valmentajaksi. Vuonna 1985 Ruotsalainen siirtyi Helsingin Jokereiden päävalmentajan paikalta Kouvolaan Kookoon päävalmentajaksi. Vuonna 1987 Kookoo nousi jääkiekon SM-liigaan Ruotsalaisen ollessa päävalmentajana.
Reino Ruotsalainen kutsuttiin takaisin Kärppiin konkurssin myötä kakkosdivisioonaan joutuneen edustusjoukkueen valmentajaksi kauden 1994–1995 alkaessa. Hänen johdollaan Kärpät nousi kauden loputtua ykkösdivisioonaan.
Ammattivalmentamisen jälkeen Ruotsalainen jatkoi juniorivalmennustyötä Oulun seudulla.
Ruotsalainen kuoli sairaskohtaukseen 63-vuotiaana kotonaan Limingassa marraskuussa 2004. Oulun Kärppien liigajoukkue kunnioitti Reino Ruotsalaisen muistoa 1. joulukuuta 2004 pelatussa kotiottelussa Kärpät–TPS pelaamalla surunauha käsivarressaan. Reinon poika, Kärppien puolustaja Reijo Ruotsalaisen  pelinumero 10 on jäädytetty Oulun jäähallin kattoon.
Pelaajaurallaan Ruotsalainen pelasi Kärpissä vuosina 1957–1967. SM-sarjaotteluita kertyi 43.
Kalsiumsyanidi

Ominaisuudet

Puhtaana kalsiumsyanidi on valkoista kiteistä ainetta, mutta epäpuhtauksien vuoksi kaupallinen tuote on väriltään harmahtavaa. Kalsiumsyanidi reagoi veden kanssa muodostaen vetysyanidia, joka voi muodostaa ruskean tai mustan polymeerin. Vetysyanidia muodostuu myös, kun yhdiste reagoi happoliuosten kanssa tai kuumennettaessa. Lisäksi yhdiste reagoi muiden syanidien tavoin rikin kanssa muodostaen tiosyanaatteja ja rautasuolojen kanssa ferrosyanideksi.
Muiden syanidien tavoin kalsiumsyanidi vapauttaa helposti vetysyanidia ja on sen vuoksi hyvin myrkyllistä. Aineelle altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, hengityksen vaikeutuminen, heikkous ja tajuttomuus. Kalsiumsyanidille altistuminen voi johtaa jopa kuolemaan.

Valmistus ja käyttö

Kalsiumsyanidia voidaan valmistaa neutraloimalla vetysyanidia kalsiumhydroksidilla, mutta teollisesti sitä valmistetaan pääasiassa kalsiumkarbidista. Kalsiumkarbidia kuumennetaan sähköisessä uunissa typen läsnä ollessa, jolloin muodostuu kalsiumsyanamidia. Kalsiumsyanamidi muuttuu kalsiumsyanidiksi hiilen ja natriumkloridin läsnä ollessa 1 000 °C:n lämpötilassa.
Kalsiumsyanidin tärkein käyttökohde on kullan ja hopean metallurgiassa jalometallien erottaminen malmeistaan kalsiumsyanidin avulla. Yhdistettä voidaan myös käyttää hyönteis- ja jyrsijämyrkkynä suljetuissa tiloissa, koska kosteassa ilmassa siitä vapautuu myrkyllistä vetysyanidia. Kalsiumsyanidia on käytetty myös raudan karkaisuun ja ammoniumsyanidin ja syanamidin valmistamiseen.
Wendi McLendon-Covey

Wendi Anne McLendon-Covey (s. 10. lokakuuta 1969 Bellflower, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Hän aloitti uransa Comedy Central -kanavan sarjassa Reno 911!, jossa hän näytteli Clementine Johnsonia vuosina 2003–2008. 
McLendon-Covey on esiintynyt useissa elokuvissa, kuten Morsiusneidot (2011), Mitä odottaa kun odotat (2012), Lomapainajainen (2014) ja Hello, My Name Is Doris (2015). Vuodesta 2013 hän on esittänyt Goldbergit -sarjassa Beverly Goldbergiä.

Varhainen elämä

Wendy Anne McLendon syntyi Kalifornian Bellflowerissa. Hänellä on nuorempi sisar, joka toimii terapeuttina Portlandissa, Oregonissa. Hänet kasvatettiin baptistiksi ja hänellä on skotlantilaiset ja englantilaiset sukujuuret. McLendon-Covey valmistui Kalifornian yliopistosta Long Beachissa vuonna 2000. Hän oli tuolloin mukana improvisaatioryhmässä The Groundlings, johon kuuluivat myös näyttelijät Melissa McCarthy ja Kristen Wiig.
Ramón Piñeiro López

Ramón Piñeiro López (31. toukokuuta 1915 Láncara – 27. elokuuta 1990 Santiago de Compostela) oli espanjalainen kirjailija, poliitikko ja filosofi. Hän oli keskeinen hahmo Galician kulttuurielämässä 1900-luvulla, varsinkin sodan jälkeisiä vuosina. 
Piñeiro opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Santiago de Compostelassa ja Madridissa, mutta opinnot jäivät kesken. Hän toimi aktiivisesti maanalaisessa Galician itsenäisyysliikeessä. Vuonna 1946 hän matkusti Pariisiin tapaamaan tasavaltalaista pakolaishallitusta. Hän jäi kiinni ja joutui kolmeksi vuodeksi vankilaan.
Vapauduttuaan Piñeiro palasi Galiciaan ja toimi kulttuurielämässä. Hän oli mukana perustamassa Galaxia-kustannusyhtiötä ja Grail-kirjallisuuslehteä, jotka pyrkivät edistämään galicialaista kulttuuria.
Recess Christmas: Miracle on Third Street

Recess Christmas: Miracle on Third Street on Disneyn Välitunti -animaatiosarjaan pohjautuva animaatioelokuva, jonka tuotti Walt Disney Television Animation. Se sai ensi-iltansa vuonna 2001.
Sparta IF

Sparta IF on vuonna 1955 perustettu helsinkiläinen käsipalloseura, joka nykisin keskittyy erityisesti naisten ja tyttöjen käsipalloon. Seuran edustusjoukkue pelaa naisten SM-sarjassa. Sparta oli Suomen naiskäsipallon hallitseva seura 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa, jolloin se voitti SM-kultaa seitsemänä vuonna peräkkäin. Joukkueen kotikenttä on Pirkkolan palloiluhalli ja harjoittelu tapahtuu Pirkkolan lisäksi Maunulan liikuntahallissa ja Ruskeasuon palloiluhallissa. Seuran puheenjohtajana toimii Katri Koskela.
Sparta on moninkertainen SM-mitalisti miestenkin puolella, mutta pelasi viimeksi SM-sarjassa kaudella 1997–1998.
Kuuluisin Spartan pelaajista lienee sittemmin Norjan maajoukkueeseen siirtynyt olympiavoittaja Katja Nyberg.
Seppo Nikkilä

Seppo Tapani Nikkilä (s. 23. joulukuuta 1936 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Nikkilä pelasi koko uransa 1955–69 Kooveessa, joka pelasi koko ajan SM-sarjassa lukuun ottamatta yhtä kautta. Hän oli mukana, kun Koovee voitti ainoan mestaruutensa 1968. Yhteensä Nikkilä pelasi SM-sarjassa 203 ottelua tehoin 91+104.
Nikkilä pelasi A-maajoukkueessa 62 ottelua ja keräsi tehot 17+17. MM-kisoihin hänet valittiin kolme kertaa ja olympialaisiin kerran.
Pääsarjatasolla Nikkilä pelasi myös lentopalloa, jossa edusti Järvensivun Kisaa.
Bà Rịa-Vũng Tàu

Bà Rịa-Vũng Tàu on maakunta Vietnamin eteläosassa Đông Nam Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Vũng Tàu. Maakunnan pinta-ala on 1 990 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 995 tuhatta asukasta.
Salibandyliigan kausi 2015–2016

Pudotuspelit

Puolivälierät ja välierät pelattiin paras seitsemästä järjestelmällä. Loppuottelu ratkesi niin kutsutussa Superfinaalissa, joka pelattiin 16. huhtikuuta Hartwall Arenassa.
Xerox

Historia

Xerox, silloiselta nimeltään Haloid, perustettiin vuonna 1906 valmistamaan paperia ja painolaitteita. Kopiokoneliiketoiminnan katsotaan alkaneen 1938, kun Chester Floyd Carlson valmisti 22. lokakuuta 1938 ensimmäisen kserografisen kopion. (Chester Carlson mm. yritti kaupata keksintöään IBM:lle, joka ei huolinut sitä.) 1950-luvulla yhtiö julkaisi Xerox 914 -kopiokoneen.
Vuonna 1969 Xerox osti Scientific Data Systems-yhtiön, joka tunnettiin nimellä Xerox Data Systems sen sulkemiseen asti vuonna 1975.
Seuraavalla vuosikymmenellä tapahtunut tuotekehittely ja -markkinointi teki monista yhtiöön sijoittaneista rahoittajista miljonäärejä. Vuonna 1970 Xerox perusti Xerox PARC -laboratorion, joka kehitti maailman ensimmäisen graafisen käyttöliittymän ja hiiren sisältävän tietokoneen Xerox Alton. Xerox Altoon perustuva Xerox Star julkaistiin vuonna 1981 ja se oli maailman ensimmäinen kaupallinen työasematietokone, joka sisälsi graafisen näytön, graafisen käyttöliittymän, hiiren, Ethernet-verkkoyhteyden ja sähköpostiohjelman. 
Xerox Notetaker oli Xerox PARCissa kehitetty prototyyppi kannettavasta tietokoneesta, joka ei edennyt tuotantoon asti, mutta vaikutti merkittävästi myöhempiin tietokoneisiin kuten Osborne 1 ja Compaq Portable.
Ensimmäisen värikopiokoneensa Xerox julkisti vuonna 1973.  
1976 oli vuosi, jolloin Rank Xerox toi Suomen markkinoille telekopiokoneen, kaoliinisavella toimivan, faxin, joka syrjäytti telexin. Se oli mullistava keksintö yritysten välisessä kommunikaatiossa.
Vuonna 1977 Xerox toi markkinoille maailman ensimmäisen lasertulostimen, jonka nopeus oli 120 kpl neljässä minuutissa, kone tehtiin Xerox 9200 sarjan runkoon. Ensimmäiset kokeilut Xerox 3600-kopiokoneen runkoon suoritettiin kuitenkin presidentti Nixonin pyynnöstä 1970-luvun alussa.
Patenttien rauetessa 1970-luvulla Xeroxin 100-prosenttinen markkinaosuus alkoi murentua ja liiketoiminta alkoikin tökkiä, kun lähinnä japanilaiset valmistajat kuten Canon toivat kilvan uusia malleja markkinoille.  Xerox olikin liittoutunut jo Fujin kanssa Japanissa.  Xeroxin kasvu alkoi tästä vasta 1990-luvun loppupuolella.

Xerox Euroopassa

Euroopassa Xerox aloitti liiketoiminnan 1950-luvulla Rank Xerox-nimellä, yhteistyökumppaninaan Rank-yhtymä, jonka päätoimiala, elokuvateatterit oli television takia laskusuunnassa.
Suomeen Rank Xerox Oy perustettiin vuonna 1964, yhtiön pääkonttori sijoitettiin vähän tämän jälkeen ns. metallitaloon, jossa vieläkin ovat paikoillaan Rank Co:n logona olleet gongia lyövät miehet messinkisissä ovenkahvoissa. Uusi pääkonttori rakennettiin Espoon Mankkaalle vuonna 1974.
Niihin aikoihin Xerox oli yrityksenä noussut veronmaksajana Suomen toiseksi suurimmaksi, heti Alkon jälkeen. Rank Xerox asetettiin jopa "määrääväksi markkinoilla", kuten Valio voivuorineen.
Amos Burn

Amos Burn (31. joulukuuta 1848 Kingston upon Hull, Englanti
– 25. marraskuuta 1925 Lontoo, Englanti) oli englantilainen shakinpelaaja ja shakkikirjailija.
Burn syntyi Hullissa ja muutti Lontooseen 21-vuotiaana. Hän otti shakkioppitunteja tulevalta maailmanmestarilta, Wilhelm Steinitzilta. Opettajansa tapaan Burnista tuli tunnettu loistavien puolustuskykyjensä avulla. Burn kirjoitti shakkikolumnia The Field -lehteen, mutta ei ollut koskaan ammattilaispelaaja.
Burnin parhaita tuloksia ovat jaettu ensimmäinen sija Lontoon vuoden 1887 turnauksessa sekä Amsterdamin vuoden 1889 turnauksen voitto. Hän tuli myös toiseksi samana vuonna Breslaussa ja voitti Kölnin turnauksen vuonna 1898.
Burn on antanut nimensä ranskalaisen puolustuksen Burnin muunnelmalle.
Tatjana Bulanova

Tatjana Bulanova (ven. Татьяна Буланова), joka tunnetaan myös nimellä Tanja Bulanova, on venäläinen laulaja. Hän on syntynyt 6. maaliskuuta 1969 Pietarissa Venäjällä. Tatjana levyttää melko tiuhaan tahtiin, levyn tai kaksi vuodessa. Muutamia hänen hittejään ovat Posvoni (Soita), Leto-zima (Kesä on talvi) ja Letela dusha (Vapaa sielu).

Historia

Ensimmäistä levyään varten Tatjana työskenteli Letnij Sad -nimisen yhtyeen kanssa. Silloin musiikki oli nykyiseen verrattuna enemmän vahvoja balladeja ja pehmeää rokkia. Izmena-levyn jälkeen vuonna 1994 hän lopetti musiikinteon yhtyeen kanssa ja ryhtyi soittamaan dance-musiikkia. 
Tatjana on naimisissa kuuluisan jalkapalloilijan Vladislav Nikolajevitš Radimovin (ven. Владислав Николаевич Радимов) kanssa.
Stranger in You

Juonikuvaus

Radiojuontaja Erica Bain ja hänen kihlattunsa David kävelyttävät koiraansa New Yorkissa, kun he joutuvat väkivaltarikoksen uhreiksi. David kuolee, mutta Erica jää eloon. Hän on tyytymätön poliisin toimintaan eikä pysty käsittelemään psyykkistä traumaansa, joten hän ostaa laittoman aseen. Pian hän joutuu kohtaamisiin rikollisten kanssa ja turvautuu väkivaltaan enemmän kuin koskaan aiemmin.

Lipputulot

Elokuva oli avausviikonloppuna katsotuin elokuva Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja tuotti 13 471 488 USD 2755 teatterissa. 29. joulukuuta 2007 mennessä elokuva oli tuottanut 69 675 545 Yhdysvaltain dollaria maailmanlaajuisesti: 36 793 804 dollaria Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja 32 881 741 dollaria muualla maailmassa.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Stranger In You on hämmentävän yksioikoinen kostoelokuva ollakseen Neil Jordanin ja Jodie Fosterin tekemä. ”Silmä silmästä -oikeuskäsitystä kliseisesti toistavassa ja vigilantismin varsin huolettomasti hyväksyvässä elokuvassa ei ole nimeksikään tuuletettu tämän lajin filmeihin liittyviä luutuneita asenteita ideologisella tasolla. – – Jodie Fosterin esittämä päähenkilö, sivistynyt newyorkilainen radiotoimittaja Erica, muuntuu eräänlaiseksi naispuoliseksi vastineeksi kaikenmaailman charlesbronsoneille ja muille vastaaville miehisille kostajahahmoille.”
Speakon-liitin

Speakon-liitin on eräs kaapeleiden liitostyyppi jonka alun perin kehitti Neutrik. Speakon-liittimiä on kaksi- ja nelinapaisena, nelinapaista käytetään usein bi-amp-kytkennöissä, jolloin samassa kaapelissa kulkee erillinen signaali sekä kaksitiekaiuttimen pillille että elementille. Sitä käytetään erityisesti ammattimaisissa audiolaitteissa kaiuttimien kytkemisessä päätevahvistimeen.
Seppo Manninen

Seppo Eero Kalevi Manninen (s. 13. marraskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.
Manninen valmistui ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta Helsingissä vuonna 1957, kansakoulunopettajaksi Helsingin opettajakorkeakoulusta vuonna 1961 ja sittemmin kuvaamataidon opettajaksi Turun opettajakorkeakoulusta. Vuodesta 1963 Manninen on asunut Somerolla, missä hän toimi opettajana Joensuun koulussa eläkkeelle jäämisensä asti.
Ensimmäisen näyttelynsä Manninen piti Turun taidemuseossa vuonna 1964. Erääksi varhaiseksi innoittajakseen hän mainitsee Eero Hiirosen, joka 1960-luvulla myös vaikutti Somerolla.
Mannisen tuotannossa sekä materiaalit että tyylisuunnat ovat vaihdelleet, ja hän on käyttänyt materiaalina sekä metallia, puuta että tekstiilejä. Hitsaustöihinsä 1960-luvulla hän sai vaikutteita Eila Hiltuselta, 1970-luvulla hän käytti materiaalina terästä ja alumiinia minimalismin hengessä, 1980-luvulla tekstiilejä ja 1990-luvulla puuta.
Mannisen julkisiin teoksiin kuuluvat muiden muassa itsenäisyysmuistomerkki Vapauden liekki (1992) Sibeliuksen puistossa Salossa, veistos Malmi (1990) Ylä-Malmin torilla Helsingissä, kasteveistos Elämän vesi (1988) Someron seurakuntatalolla ja teräsveistos Nuoruus (1974) Kiiruun koululla Somerolla. Vuonna 2015 paljastettiin Somerolla Kiiruun puistossa Mannisen yhdessä graafikko Heikki Paakkasen kanssa suunnittelema laulaja Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki. Muita Mannisen julkisia teoksia on Vaasassa, Helsingissä ja Turussa.
Manninen on Suomen kuvanveistäjäliiton jäsen ja on osallistunut näyttelyihin sekä Suomessa että muualla.
Bad Goisern

Historia

Bad Goisernilla on pitkä historia, mutta kirjoitettuja asiakirjoja siitä löytyy vasta 1300-luvulta eteenpäin. Sen silloinen nimi oli Gebisham. Vuonna 1931 Bad Goisernista tuli kylpyläkunta ja vuonna 1952 kauppala. Vuodesta 1955 asti sitä on kutsuttu nimellä Bad Goisern. "Bad" on saksaa ja tarkoittaa "kylpyä", ja se on lisätty parantavia tai kuumia kylpyjä tarjoavien paikkakuntien nimien eteen.
Vulkanus

Vulkanus tai Vulcanus on muinaisroomalaisessa uskonnossa ja roomalaisessa mytologiassa tulen ja tulivuorten sekä sepäntaitojen jumala. Roomalaiset omaksuivat Vulkanuksen alun perin etruskeilta. Vulkanus kuvataan usein sepän vasaran kanssa. Vulcanalia-juhla oli vuotuinen roomalainen juhla, jota vietettiin elokuun 23. päivänä Vulkanuksen kunniaksi. Hänen kreikkalainen vastineensa on Hefaistos, taonnan ja tulen jumala.
Roomalaisten mukaan Vulkanus asui Vesuvius-tulivuoressa ja vuoren oikut olivat Vulkanuksen tekosten seurauksia.

Etymologia

Vulkanuksen nimen alkuperästä ei ole varmuutta. Roomalaisen perinteen mukaan nimi liittyy latinankielisiin sanoihin salamoista (fulgur, fulgere, fulmen), jotka puolestaan liittyvät liekkeihin.
On esitetty, että nimi ei johtaisi latinasta, vaan viittaisi kreetalaiseen luojajumalaan Velchanokseen.

Palvontamenot

Vulkanuksen vanhin tunnettu pyhättö Roomassa oli sijoitettu Capitoliumin ulkopuolelle foorumille ja ajoittuu muinaisroomalaisiin aikoihin. Roomalaiset pitivät Vulkanusta ja kreikkalaista Hefaistosta samana jumalana. Vulkanus yhdistettiin kuitenkin enemmän tulen tuhoavaan vaikutukseen. Palvojat toivoivatkin suojelusta tulipaloilta.

Vulkanuksen pojat

Hyginuksen mukaan Vulkanuksen pojat ovat Philammon, Kekrops, Erichthonius, Corynetes, Cercyon, Philottus ja Spinther.

Vulkanus nykyään

Vulkanusta pidetään Sheffieldin suojelijana. Jumaluutta esittävä patsas on kaupungintalon edustalla.
Maailman suurin raudasta valettu patsas esittää Vulkanusta ja se sijaitsee Alabaman Birminghamissa.
Vulkanuksen mukaan nimettiin 1800-luvulla teoreettinen planeetta Vulkanus.
Yksi kääpiöplaneetta Pluton kuista oli kuun löytäjien asettaman nimiehdotusäänestyksen mukaan tulossa nimetyksi Vulkanuksen englanninkielisen nimen mukaan Vulcaniksi, mutta tätä nimiehdotusta ei kuitenkaan hyväksytty Kansainvälisessä tähtitieteellisessä unionissa, sillä se oli jo käytetty teoreettisen planeetan nimelle eikä Vulcan-nimitys myöskään viitannut manalaan kuten muiden Pluton kuiden nimet. Niinpä Pluton uusimmat kuut saivatkin nimet Kerberos ja Styx, sillä nämä nimet olivat äänestyksessä sijoilla 2. ja 3.