google/wiki40b huggingface dataset:
Nuokkutalvikki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen nuokkutalvikki kasvattaa pitkän maarönsyn, josta nousee 5–20 cm korkeita kukkavarsia. Vihreinä talvehtivat lehdet ovat ruusukkeena varren tyvessä. Lehdet ovat 2–4 cm pitkiä, soikeita, kiiltäviä ja sahalaitaisia. Lehden ruoti on lapaa lyhyempi. Kukinto on tiheä, nuokkulatvainen ja toispuolinen terttu, joka muodostuu 5 mm:n kokoisista vihertävänvalkoisista kellomaisista kukista. Nuokkutalvikki kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kasvin hedelmistö on lähes pysty.

Levinneisyys

Nuokkutalvikkia tavataan Länsi- ja Pohjois-Euroopassa paikoin Islannista Pyreneille ja yleisemmin Saksasta itään, Etelä-Euroopassa kuitenkin lähinnä vuoristoissa. Levinneisyysalue jatkuu halki Siperian ja Keski-Aasian havumetsävyöhykkeen ja edelleen Pohjois-Amerikan pohjois- ja keskiosiin. Suomessa nuokkutalvikki on yleinen koko maassa.
Nuokkutalvikista tunnetaan kaksi alalajia. Näistä alalaji secunda kasvaa Euroopassa, Keski- ja Itä-Aasiassa sekä Pohjois-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Alalaji obtusa puolestaan kasvaa Siperiassa, Keski-Aasiassa sekä Pohjois-Amerikan pohjoisosissa.

Elinympäristö

Nuokkutalvikki kasvaa kosteissa kangas- ja korpimetsissä. Sitä esiintyy mustikkatyyppiin kuuluvilla tuoreilla kankailla, soilla, tunturi- ja kaskikoivikoissa.
Sentaali

Sentaali (myös senttaali, latinan sanasta centum, sata ) on ennen käytetty massan yksikkö, joka vastaa sataa kilogrammaa Sentaali määriteltiin viralliseksi massan yksiköksi Suomen suuriruhtinaskunnassa 1886 samalla, kun siirryttiin metrijärjestelmään. Sentaalista seuraava pienempi perinteinen massan yksikkö on leiviskä, joka vastaa sentaalin kymmenesosaa. Sentaalista on käytetty myös nimityksiä desitonni ja metrinen kvintaali.
Yhdysvalloissa sentaali (engl. cental) on sama kuin sentneri (short hundredweight), joka on noin 45,3592 kg.
Kemoterapia

Kemoterapia tarkoittaa sairauden hoitamista kemiallisin menetelmin valmistetuin lääkeainein. Yleiskielessä se on vakiintunut käytettäväksi puhuttaessa syöpätautien lääkehoidosta solunsalpaajalääkkein (sytostaatit). Nämä hidastavat tai estävät solujen kasvua. Sytostaattien haittavaikutukset johtuvat pääasiassa niiden vaikutuksesta elimistön terveisiin soluihin.
Hyperäärellinen kunta

Hyperäärellinen kunta on matematiikassa tietyt ehdot täyttävät algebrallinen rakenne. Kunnan \scriptstyle F sanotaan olevan hyperäärellinen, jos se on ylinumeroituva, kvasiäärellinen ja jokaisella absoluuttisesti kokonaisella E-algebralla \scriptstyle R, missä \scriptstyle E on kunnan \scriptstyle F alikunta ja \scriptstyle|R|<|F|, on olemassa E-algebrahomomorfismi \scriptstyle R\to F. James Ax käytti hyperäärellisiä kuntia todistaessaan äärellisten kuntien alkeisteorian olevan ratkeava.
Sarvananjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,9 metriä mpy.
Turvavaihde

Turvavaihde

Turvavaihde voi olla kokonainen tavallinen vaihde, joka suojaavassa asennossaan on käännettynä johtamaan turvaraiteelle tai muulle asetettua kulkutietä suojaavalle raiteelle. Paikoissa, joissa tila ei riitä kokonaiselle vaihteen ja turvaraiteen yhdistelmälle, voidaan käyttää osittaista vaihdetta, jossa on vain vaihteen kielet. Englanninkielisissä maissa osittaisesta turvavaihteesta käytetään nimitystä catch points ja trap points. Osittaisen vaihteen avulla raiteeseen saadaan epäjatkuvuuskohta, joka suistaa kaluston kiskoilta ellei kulkutietä ole turvattu ja vaihdetta ole käännetty oikein.
Turvavaihteena voidaan tavallisen yksinkertaisen vaihteen lisäksi käyttää myös rinnankytkettyä risteysvaihdetta.

Turvaraide

Osittaisissa turvavaihderatkaisuissa turvaraidetta ei ole. Turvaraiteen tarkoitus on ohjata luvatta liikkuva kalusto riittävän etäälle siitä raiteesta, jota turvavaihde suojaa. Mikäli turvaraiteena toimii suojattavaan kulkutiehen nähden rinnakkainen raide, voidaan liikenne turvaraiteella sallia sillä se ei vaaranna viereisen raiteen liikennettä. Ratapihoilla pitkiä turvaraiteita voidaan käyttää myös vaihtotyöhön vaarantamatta pääraiteen junaliikennettä.

Hiekkaeste

Lyhyen päättyvän turvaraiteen päätekohdan takana on yleensä rakenteista vapaa maa-alue, jonne on rakennettu pysähtymiseste joko hiekasta tai muusta maa-aineksesta. Esteen tarkoitus on pysäyttää raiteen päätekohdan ylitse kulkeva kalusto mahdollisimman hallitusti sekä pitää kalusto pystyssä vahinkojen vähentämiseksi.
Annikki Turunen

Annikki Anna Vilhelmina Turunen (21. joulukuuta 1905 Helsinki – 1999 Joensuu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Turunen valmistui kansakouluopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1926. Hän asui vuodesta 1928 Pohjois-Karjalassa ja toimi opettajana Juuassa ja Lieksassa. Turunen kirjoitti myös pakinoita Lieksan lehteen ja Karjalan Maa -lehteen. Hän oli perustamassa Lieksaan Brahean Kriivarit -nimistä kirjailijayhdistystä.
Polikarpov I-185

Suunnittelu ja kehitys

I-185:n kehitys alkoi alkuvuonna 1940. Ulkonäöllisesti kone muistutti suuresti I-16:sta, eroina olivat pidempi nokka, katettu ohjaamo ja muita pienempiä muutoksia.
Runonlaulajan patsas

Historia

Ajatuksen Shemeikalle pystytettävästä patsaasta esitti ensimmäisenä kuvanveistäjä Alpo Sailo jo vuonna 1916. Innokkaana karelianistina tunnettu Sailo oli tavannut Shemeikan Öllölän Ristivaarassa vuonna 1908 ja samalla piirtänyt hänestä luonnoksia sekä ottanut joitakin valokuvia. Myöhemmin Sailo vertasi Shemeikan ulkomuotoa Leonardo da Vinciin ja sanoi heillä molemmilla olleen samanlaisia vahvoja henkisiä ominaisuuksia. Varsinaisesti hanke lähti kuitenkin käyntiin vasta 1927, jolloin sitä alkoivat suunnittelemaan Sortavalan kaupunginhallitus sekä edellisen vuoden Sortavalan laulujuhlista saaduilla tuloilla perustettu Raja-Karjalan säätiö. Se päätti ensimmäisenä hankkeenaan toteuttaa Kalevalan satavuotisjuhlan johdosta karjalaista runonlaulajaa kuvaavan patsaan, jonka tekijäksi valikoitui Sailo. Säätiön lisäksi 25 000 silloista markkaa maksaneeseen hankkeeseen käytettiin vuonna 1909 kuolleen Sortavalan pormestarin K. G. Bergin testamenttaamia varoja.
Patsaan sijoituspaikaksi tuli kaupungin keskustassa sijainnut kolmion mallinen aukio, jota rajasivat Karjalankatu, Brahenkatu (nyk. Väinämöisenkatu) sekä Raatihuoneenkatu (nyk. Lenininkatu). Torin muokkaaminen puistoksi aloitettiin vuonna 1928 arkkitehti Uno Ullbergin ja puutarha-arkkitehti Bengt Schalinin suunnitelmien mukaan. Aukiolle rakennettu puisto nimettiin myöhemmin Kolmikulmanpuistoksi ja nykyään se tunnetaan Väinämöisenpuistona.
Veistos paljastettiin seuraavien Sortavalan laulujuhlien yhteydessä 29. kesäkuuta 1935, jolloin kaupungissa oli yli 30 000 koti- ja ulkomaista vierasta. Itse patsas on valettu pronssista ja se on sijoitettu Sortavalan maalaiskunnan Riekkalansaaren Nukuttalahdesta louhitulle graniittijalustalle. Patsaan vieressä on myös muistokivi, jossa kerrotaan Elias Lönnrotin poikenneen runonkeruumatkallaan Sortavalassa vuonna 1828. Veistoksen tekemisessä Sailoa auttoi hänen oppilaansa Nina Stünkel, josta muutamaa vuotta myöhemmin tuli Sailon puoliso.

Myöhempi vaikutus

Kuvanveistäjä Alpo Sailo hyödynsi Ruononlaulajan patsaan hahmoa myös vuoden 1935 Sortavalan laulujuhlia varten tekemässään julisteessa. Lisäksi se on myöhemmin esiintynyt muun muassa Kalevalan 150-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1985 julkaistuissa suomalaisessa ja neuvostoliittolaisessa postimerkissä. Sortavalalainen runoilija Ilmari Saarinen puolestaan on kirjoittanut veistokselle omistetun ruonon.
Jenny af Forselles

Jenny Mathilda af Forselles (27. toukokuuta 1869 Elimäki – 16. syyskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, opettaja ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Af Forsellesin vanhemmat olivat kartanonomistaja, eversti Fredrik af Forselles ja Adolfina Emilia Kellander. Hän pääsi ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta 1896 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1898, maisteriksi 1900 ja lisensiaatiksi 1904.
Af Forselles toimi Suomen matkailijayhdistyksen toimiston johtaja Helsingissä 1896–1905 ja sen jälkeen hän oli yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun opettajana Helsingissä 1905–1937. Hän oli sosiaalihallituksen ylimääräinen virkamies 1918–1921 ja kouluhallituksen ruotsalaisen osaston neuvotteleva kouluneuvos 1920.  Af Forselles toimi Nutid-lehden päätoimittajana 1909–1916.
Af Forselles oli kansanedustajana 1909–1910 (Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri) ja 1911–1917 (Turun läänin eteläinen vaalipiiri). Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului Mannerheimin lastensuojeluliiton keskushallitukseen, Suomen sotilaskotiliiton hallitukseen ja Naistyön keskuskomiteaan.
Ali ibn Abi Talib

Ali ibn Abi Talib, myös pelkkä Ali, (arab. ‏علي بن أبي طالب‎‎, ‘Alī ibn Abī Ṭālib, noin 600 Mekka – 661) oli islamin uskonnollisen perimätiedon mukaan profeetta Muhammadin ottopoika, vävy, hänen serkkunsa ja neljäs kalifi. Ali valittiin kalifiksi vuonna 656. Hänen valtakaudellaan käytiin sisällissota, joka päättyi Alin murhaan. Ali vaihtoi Irakin Kufan muslimivaltakunnan pääkaupungiksi Medinan asemesta.
Šiia- ja sunnimuslimien mukaan Ali on myös islamin hengellinen johtaja ja ensimmäinen imaami. Hänestä tuli Muhammadin vävy, kun hän nai tämän tyttären Fatiman. Heille syntyivät pojat Hasan ibn Ali ja Husain ibn Ali, joista tuli myöhemmin toinen ja kolmas imaami. Kumpikin veljeksistä kuoli murhattuna. Ali murhattiin vuonna 661 hänen ollessa matkalla rukoilemaan Kufan moskeijaan. Ali haudattiin nykyisin Najafin kaupungin alueelle.
Alaviittien mielestä Ali on ainoa jumala, ja hän opetti Koraanin Muhammadille. Alin saarnat, kirjeet ja opetukset on koottu Nahj al-Balaghaan -teokseen, joka on edelleen tärkeä shiiamuslimeille.

Kalifien historiallisuus

Kalifit ilmestyvät islamilaisiin lähteisiin vasta 800-luvulla. Espanjassa tehty niin sanottu "Vuoden 754 kronikka" on ensimmäinen lähde, jossa neljä kalifia mainitaan. Suurin osa käsikirjoituksesta on kuitenkin säilynyt kopiona vasta 1100-luvulta, joten ei ole varmaa miten alkuperäinen kuvaus on. Todennäköisesti kristillisen kirkonmiehen tekemässä Kronikassa kerrotaan, että Muhammedin oltua vallassa 10 vuotta häntä seurasi Abu Bakr, joka hallitsi kolme vuotta. Tätä seurasi Umar ja sitten Uthman vuonna 647.  Kronikka ei tunne Alia, vaan ilmoittaa Uthmanin seuraajaksi Muawijan vuonna 657.
Ensimmäinen arabivaltion hallitsija, josta on jäänyt historiaan arkeologisia jälkiä, kuten kolikoita ja piirtokirjoituksia, on Mu’awiya (vallassa vuodet 660-680) . Ensimmäinen hallitsija, joka käytti itsestään nimitystä "kalifi" oli Abd al-Malik ibn Marwan (685-705).
Koska neljästä "oikeaan johdetusta kalifista" ei ole löytynyt aikalaislähteitä, heidän on myös arveltu olleen abbasidikaudella luotuja persialaiseen nelilukuun perustuvia hahmoja, jotka mytomorfisesti rinnastuivat Adamiin, Nooaan, Abrahamiin ja Moosekseen. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan nykyään valtaosa islamin varhaishistorian tutkijoista katsoo, että yksittäisten hadithien osalta onkin lähes mahdoton sanoa, ovatko ne aitoja. Tämä tekee kalifien historiallisuuden epävarmaksi. Hämeen-Anttilan historiankäsityksen mukaan ei kuitenkaan ole merkitystä sillä mitä tapahtui, vaan sillä, mitä uskotaan tapahtuneen.
Kriittiset historiantutkijat ovat arvelleet, että vuodesta 622 alkaneen sassanidivaltakunnan romahdusta seurasi Syyriassa ja Persiassa asuneiden arabiheimojen sisällissota, jossa voittajaksi selviytyi 660-luvulle tultaessa Muawija. Tämä oli luultavasti Bysanttia palvellut sotaherra. Hän käytti virkakielenä kreikkaa ja oli kristitty. 
Alin historiallisuus on siten kyseenalaistettu. Joidenkin orientalistien mielestä Alista  kertovaa perimätietoa on kirjattu muistiin liian myöhään eli vasta 800-luvulta alkaen.
Shanghai Lil

Tarina

Elokuvan päähenkilö on Broadway-tuottaja Chester Kent, joka joutuu syrjään, kun äänielokuva valtaa markkinat. Hän saa loistoidean: elokuvien alkunäytöksenä esitettävän teatterimusikaalin. Lavasteiden takana syntyy kähmintää. Kentin liikekumppanit painostavat häntä yhä kiivaampaan tuotantotahtiin, mutta työtä häiritsee kilpailija, joka varastaa hänen ideoitaan, apunaan ehkä joku yrityksen työntekijä.

Arviot

Suomalaisarviossa vuodelta 2014 elokuvaa luonnehditaan mukaansatempaavaksi vauhtimusikaaliksi. Erityiskiitoksen saa koreografi Busby Berkeley. Berkeleyn ansiot nostetaan esiin myös Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston luettelossa.
Pohjalainen (1910–1915)

Pohjalainen oli Vaasassa vuosina 1910–1915 ilmestynyt sanomalehti.
Lehden julkaisija ja vastaava toimittaja oli Ossian Ansas, jonka Pohjan Poika oli lakannut vuoden 1909 lopussa. Sen tilalla Ansas painoi ensin nuorsuomalaisten Pohjanmaata ja perusti sitten uuden lehden, joka ulkoasultaan oli ensimmäisen Pohjalaisen kopio. Edeltäjistään poiketen uusi Pohjalainen oli puolueisiin sitoutumaton, joskin linjaltaan kansallinen ja perustuslaillinen.
Pohjalainen oli Vaasan ensimmäinen kuudesti viikossa ilmestynyt sanomalehti. Journalistisesti kunnianhimoinen julkaisu osoittautui kuitenkin kannattamattomaksi ja vuonna 1915 Ansaan kirjapaino teki konkurssin. Pettynyt Ansas kuoli pian sen jälkeen.
Antti Kuosmanen

Antti Juhana Kuosmanen (s. 4. helmikuuta 1950 Juva) on suomalainen diplomaatti. Hän on toimi Suomen pysyvänä edustajana Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) ja YK:n erityisjärjestössä Unescossa Pariisissa vuosina 2009-2013. Vuonna 2015 hän johti kuuden kuukauden ajan Suomen suurlähetystöä Singaporessa. Hän oli vuosina 2013–2015 Suomen korkean virkamiestason edustaja ASEMissa (Asia-Europe Meeting). Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti.
Aikaisemmalla virkaurallaan ulkoasiainministeriössä Antti Kuosmanen on ollut Suomen suurlähettiläs Pekingissä, Kiinan kansantasavallassa sekä Mongoliassa (2005–2009), kauppapoliittisen osaston päällikkö (2002–2005), EU-sihteeristön apulaispäällikkö (1995–1996) sekä Länsi-Euroopan integraatiotoimiston päällikkö (1993–1994). Hän tuli ulkoasiainhallinnon palvelukseen vuonna 1976 ja palveli Suomen pysyvässä edustustossa Genevessä (1980–1984) ja EU-edustustossa Brysselissä (1988–1993). 
Antti Kuosmanen toimi EU:n ministerineuvoston pääsihteeristössä osastopäällikkönä vuosina 1996–2002. Hän on julkaissut teoksen "Finland's Journey to the European Union" (EIPA 2001) sekä lukuisia artikkeleita eri kirjoissa ja muissa julkaisuissa.
Antti Kuosmanen on naimisissa vuodesta 1975 Satu Kuosmasen, o.s. Eerikäinen, kanssa. Heillä on kaksi tytärtä. Hän siirtyi eläkkeelle 1.3.2018.
Udden-Wentworth-luokitus

Φ-yksikkö

Geologit suosivat Φ-yksikköä (phi) metrijärjestelmän sijaan, koska se on helppokäyttöisempi raekokojakaumien histogrammeissa ja summakäyrissä logaritmisiin asteikkoihin verrattuna. Se on mittayksikötön suure ja lasketaan yhtälöstä

\Phi=-\log_2 d=-\left(\frac{log_{10} d}{log_{10} 2}\right)
missä Φ on rakeiden koko Φ-yksikköinä ja

d on rakeiden läpimitta millimetreinä.

Historiaa

Luokituksen alkumuodon kehitti yhdysvaltalainen geologi Johan (August) Udden (1859–1932), joka julkaisi luokituksensa vuonna 1898. [Udden, J.A., 1898: Mechanical Composition of Wind Deposits. Augustana Library Publication vol. 1.] [Udden, J.A., 1914: Mechanical Composition of Clastic Sediments. Bulletin of the Geological Society of America, vol. 25 pp. 655–744.]
Luokitusta muunteli ja laajensi yhdysvaltalainen geologi Chester (Keeler) Wentworth (1891–1969), joka kuitenkin säilytti raekokojen raja-arvojen suhteen 1:2. [Wentforth, C.K., 1922: A Scale of Grades and Class Terms for Clastic Sediments. Journal of Geology vol. 30 pp. 377–392.]
Yhdysvaltalainen geologi William Cristian Krumbein (1902–1979) loi luokituksen yhteyteen Φ-yksikön. [Krumbein, W.C., 1934: Size frequency distribution of sediments. Journal of Sedimentary Petrology vol 4. pp. 65–77.]
Kasurila

Kasurila on noin 2 000 asukkaan kylä ja laskettelukeskus Siilinjärvellä, Pohjois-Savossa. 
Kirjallisissa lähteissä paikkakunta on esiintynyt muodossa Casurila Byij 1620-luvulla. Kylä on nimetty Kasuristen mukaan, joita on asunut seudulla ainakin jo vuonna 1546. 
Kasurilan kylä sijaitsee Siilinjärven kunnassa vanhan 5-tien molemmilla puolilla, lähes kunnan maantieteellisessä keskipisteessä. Kasurilan kylän alue rajoittuu pohjoisessa kirkonkylän keskustaan ja itäpuolella Jälään. Siilinjärven keskustaan on noin 4 kilometriä ja Kuopion torille noin 20 kilometriä.
Kasurila oli myös Siilinjärven 1910 perusteun seurakunnan nimi ensimmäiset kaksi vuotta. 
Kasurilan näkyvin osa on Kukkuri (eli Kasurilanmäki), noin 197 metriä korkea mäki, jonka päältä on hienot maaseutu- sekä järvimaisemat Siilinjärvelle. Mäellä on pieni asuinalue. Kasurilassa toimii luokka-asteiden 1-6 alakoulu, Kasurilan koulu. Kasurilassa sijaitsee myös hiihtokeskus. Kylältä on hyvät liikenneyhteydet, sillä lähistöllä on lentokenttä, rautatie, vesireitti syväväylineen, moottoritie. Siilinjärven keskustasta Kuopioon johtava pyörätie kulkee kylän läpi. Linja-autoliikenteen vuoroväli on noin 30 minuuttia sekä Kuopion että kirkonkylän suuntaan.

Kyläyhdistys

Kasurilassa toimii kyläyhdistys joka järjestää erilaisia talkootapahtumia kuten tienvarsien siivoamista. 
Kyläyhdistyksellä on myös vastikään peruskorjattu kylätalo, jonka käyttö on jäänyt melko vähäiseksi.

Asuminen

Asutus Kasurilassa on levittäytynyt hajanaisesti laajalle alueelle. Asutusta on mäen juurella kuin myös päällä. Mäen päällä olevaa asuinaluetta suunniteltiin alun perin loma-asuntoalueeksi, jota alettiin rakentaa vuonna 1996, mutta nykyään suurin osa mökeistä on omistusasuntoja. Alueella on edelleen tuolloin valettuja loma-asuntojen pohjia. Kukkurin päälle, Kukkurintien päässä olevan levikkeen päähän (Kasurilan hiihtokeskuksen metsäreitille ja hiihtoladulle johtava tienpätkä) oli 1980-luvulla tarkoitus rakentaa hotelli, jonka takia kyseiseen paikkaan on rakennettu vesijohdot. Sekä rakentamattomiin asuntoihin (pelkät pohjat), sekä hotellin rakentamattomuuteen, johti ilmeisesti äkilliset taloudelliset vaikeudet, jotka rakennuttajia kohtasivat.
Kasurilan peltona tunnettu asuinalue on mäen kupeessa.

Kirkonkylän taajama laajentumassa Kasurilan

Kasurila on ollut jo pitkään elinvoimainen kyläyhteisö, mutta se on kytkeytymässä osaksi keskustan ruutukaava-aluetta. Ensimmäinen asuinalue Kasurilan Vanhan Pappilan kylkeen nousi vuosituhannen vaihteessa. Seuraava asuinalue vanhan viitostie kylkeen vastapäätä Räimäntien risteystä rakennettiin 2010-luvun aikana.
Leena Harkimo

Perhe

Leena Harkimo oli naimisissa vuosina 1989–2003 liikemies Hjallis Harkimon kanssa ja heillä on kaksi lasta, Joel Harkimo (s. 1990) ja Leo Harkimo (s. 2001). Hänen isoveljensä Matti Alamäki on moninkertainen rallicrossin Euroopan mestari. Harkimo seurustelee Timo Kousan kanssa.
Colin O’Donoghue

Yksityiselämä

Colin O’Donoghue syntyi ja varttui katolilaisessa perheessä Droghedassa, Louthin kreivikunnassa. Hän vietti 16-vuotiaana kuukauden Ranskassa oppimassa maan kieltä.
O’Donoghue on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, yksi poika ja yksi tyttö.
Salon vaakuna

Salon vaakuna on Salon kaupungin tunnus, ja sen on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultatammi ja sakarakoroinen kultalakio, jossa musta sarvi”, ja se on alun perin vahvistettu  kunnanvaakunaksi Halikolle 12. helmikuuta 1953. Vaakunan sakarakoro viittaa Halikon lukuisiin muinaislinnoihin, ja sarvi on pitäjässä vaikuttaneen Horn-suvun tunnus. Tammi oli Halikon tunnuspuu, ja viittaa alueen runsaaseen kasvistoon ja vanhaan kartanokulttuuriin.
Alkuperäinen Salolle 24. syyskuuta 1949 vahvistettu vaakuna perustui Jac. Ahrenbergin 1902 tekemään ehdotukseen. Sen vaakunaselitys kuului seuraavasti: ”Sinisessä kilvessä kultaisella aaltoviivalla uiva hopeinen joutsen ja sen yläpuolella hopeinen lilja; oikeassa kolkassa vasemmalta esiin työntyvä haarniskoitu, pistoolia pitelevä käsivarsi. Kilven päällä herttuan kruunu.” Vaakunan uiva joutsen ja ”Turun lilja” viittaavat muinaiseen joen varteen syntyneeseen asutukseen. Kolkassa kuvattuna Armfelt-suvun vaakuna, jonka omistamille maille kaupunki on alkujaan perustettu. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa, jossa kaupungille vahvistettiin aiempi Halikon vaakuna.
HMS Triumph (S93)

Palvelus

HMS Triumph matkasi 1993 sukelluksissa Australiaan. Alus liittyi 2001 sisaraluksensa HMS Trafalgarin kanssa yhdysvaltalaiseen laivasto-osastoon, joka iski Afganistaniin (operaatio Veritas). Alus muun muassa laukaisi Tomahawk-ohjuksia Afganistaniin. Alus ajoi joulukuussa 2001 karille Skotlannin rannikolla mutta sai vain vähäisiä vaurioita.
Maaliskuussa 2011 alus osallistui operaatio Ellamyyn ja laukaisi Tomahawkeja 19., 20. ja 24. maaliskuuta Libyan ilmapuolustuksen tukikohtiin. Alus palasi 3. huhtikuuta Devonportiin.
Susanne Gottberg

Susanne Margareta Gottberg (s. 16. maaliskuuta 1964 Tammisaari) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1989.
Gottberg opiskeli Länsi-Uudenmaan kansanopistossa vuosina 1982–1984 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1984–1989. Hän sai vuonna 1991 Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinnon, ja hänet valittiin vuonna 1994 vuoden nuoreksi taiteilijaksi.
Gottberg on käyttänyt teoksissaan vanhojen mestarien aikoinaan suosimaa lasuurimaalauksen tekniikkaa, jossa ohuet laseerauskerrokset luovat teokselle ominaisen pintakiillon. Aiheita töihinsä hän on saanut muun muassa omista valokuvistaan sekä lehtikuvista ja elokuvista. Tuloksena on syntynyt teoksia, jotka toisinaan tulvivat valoa mutta joskus myös pimeyttä. Gottbergin teosten on sanottu tutkivan näkökulman ja katsomisen problematiikkaa ja havaitsemisen prosessia. Hän on tehnyt samoista aihepiireistä myös grafiikan töitä.
Ratchet: Gladiator

Juoni

Sarjan uusin osa vie pelisarjan synkempään suuntaan. Ratchet kaapataan ilkeän mediamoguli Gleeman Voxin käskystä suosittuun holovid-ohjelmaan nimeltään Dreadzone. Ratchetin täytyy taistella pitääkseen itsensä ja ystävänsä elossa. Dreadzonen säännöt kieltävät Clankia auttamasta ystäväänsä, mutta Clank toimii pelissä Ratchetin tehtävien ohjaajana, joka antaa neuvoja ja henkistä tukea. Ratchetin kaulaan on asennettu niin kutsuttu Deadlock Collar, joka antaa tuskallisen sähköiskun hänen yrittäessään paeta. Gleeman Vox voi kuitenkin räjäyttää sen napin painalluksella. Lopulta Ratchetin täytyy yrittää pelastautua ja saattaa Vox Industries tuhoon, jotta galaksi olisi turvallisempi paikka.
Kiinan siviili-ilmailuhallinto

Historia

CAAC perustettiin 2. marraskuuta 1949, pian Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen, hallitsemaan maan kaikkea siviili-ilmailua sekä tarjoamaan kaupallisia lentopalveluita (Neuvostoliiton Aeroflotin tapaan). Se toimi aluksi Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien alaisuudessa.
Vuonna 1963 Kiina teki poikkeuksen marxilaisesta omavaraisuuden periaatteesta ja osti kuusi Vickers Viscountia Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Vuonna 1971 CAAC osti neljä Hawker Siddeley Tridentiä Pakistan International Airlinesilta, ja osti saman vuoden elokuussa kuusi Trident 2E:tä suoraan valmistajalta. CAAC teki myös alustavan varauksen kolmesta Concordesta. Presidentti Nixonin vieraillessa vuonna 1972 Kiinassa CAAC tilasi kymmenen Boeing 707 -konetta. Joulukuussa se lainasi ennenkuulumattomasti 40 miljoonaa puntaa lännen pankeilta rahoittaakseen 15 uuden Tridentin hankinnan. Kaukolentonsa CAAC lensi 1970- ja 1980-luvulla Neuvostoliitossa valmistetuilla Iljušin Il-62 -koneilla.
Vuonna 1980 CAAC siirrettiin suoraan valtioneuvoston alaisuuteen.
CAAC jaettiin vuonna 1987 kuudeksi lentoyhtiöksi, jotka nimettiin toiminta-alueidensa mukaan. Siitä lähtien CAAC on toiminut vain ilmailuviranomaisena. Se liitettiin uuden liikenneministeriön alaisuuteen maaliskuussa 2008.
Metsälumipyy

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 64 cm.

Esiintyminen

Metsälumipyy elää Kiinassa ja Intiassa Arunachal Pradeshin osavaltiossa, jossa se on vaarantunut. Se elää 100 000–1 000 000 nelikökilometrin laajuisella alueella ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Metsälumipyy elää havumetsissä.