google/wiki40b huggingface dataset:
Beppe Gabbiani

Alkuvaiheet

Gabbiani aloitti ajamisen kartingissa 14-vuotiaana, jossa hän voitti Italian mestaruuden 100-kuutioisten 1-luokassa.

Formula 3

Karting-menestyksensä ansiosta Gabbiani nousi isompiin ajoluokkiin. Formula 3 -sarjassa hän voitti debyyttikisansa Chevronin autolla Paul Ricardin radalla ja oli lopputuloksissa neljäs vuonna 1977.

Formula 2

Vuonna 1978 Gabbiani siirtyi ajamaan Formula 2 -sarjaa, jossa ei pärjännyt Chevron -auton heikon suorituskyvyn vuoksi. Hän keräsi kauden aikana 2 pistettä ja sijoittui 20. sijalle. Hän palasi ajamaan F2-autoilla vuosiksi 1979-1980 ja 1982-84. Kaudella 1982 Gabbianin rooliksi koitui pisteiden kerääminen tallikaverin Stefan Bellofin taistellessa voitoista. Lopputuloksissa he sijoittuivat peräkkäinpiste-eron jäädessä kuuteen pisteeseen. Seuraavalla kaudella hän voitti kauden viidestä ensimmäisestä kilpailusta neljä, mutta menetti mestaruuden kärsittyään auton luotettavuusongelmista kauden aikana. Hän sijoittui lopulta kolmanneksi. Vuonna 1984 Gabbiani osallistui vain yhteen osakilpailuun, jossa hän keskeytti.

Muut sarjat

F1:n jälkeen Gabbiani kilpaili erilaisissa urheilu- ja vakioautosarjoissa. Vuonna 2003 hän sijoittui kolmanneksi FIA Sportscar Championship -sarjassa. Gabbiani ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoja heikolla menestyksellä vuosina 1981, 1984, 1986, 2003 ja 2006.
Nick Carter (kuvitteellinen henkilö)

Nick Carter on kuvitteellinen etsivä, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1886. Hahmon loivat alun perin yhdysvaltalaiset Ormond G. Smith ja John R. Coryell. Vuosina 1943–1955 Carter seikkaili radiokuunnelmissa. James Bondin tultua suosituksi Nick Carterista tehtiin kovaotteinen salainen agentti, josta useat kirjoittajat tekivät suosituksi tulleita kioskikirjoja. Uuden ajan Nick Carter oli CIA:takin salaisemman organisaation AXE:n vakooja, joka käytti lukuisia salaisia aseita. Tämä uusi Nick Carter tunnettiin myös nimikkeellä Killmaster.
Suomeksi Nick Carter -sarjassa on ilmestynyt 229 kirjaa vuosina 1966–1992. Sarjan ensimmäinen osa on Juokse, vakoilija, juokse (Run, Spy, Run,1964, suom. Veijo H. Kainulainen, Viihdekirjat 1966) ja viimeinen osa Kuoleman kieli (The Katmandu Contract, 1975, suom. Maire Nopanen, Winthers 1992).
The Big Blues

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Albert King, ellei toisin mainita.
Koljala

Koljala on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeen maakunnassa. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa seututie 290:n itäpuolella Turengista pohjoiseen ja Harvialasta itään. Aiemmin Koljala kuului Vanajan kuntaan, mutta kunnan lakkauttamisen myötä se liitettiin osaksi Janakkalaa.
Kirkastuva sävel

Tuotanto

Pääosan esittäjä Kalle Ruusunen oli oikea oopperalaulaja, joka teki vain muutaman elokuvaroolin ja muutti sittemmin Yhdysvaltoihin.

Vastaanotto

Aikalaisarvioijat löysivät elokuvasta kritisoitavaa, mutta päätyivät kuitenkin lopulta myönteiseen arvioon, kuten muun muassa Toini Aaltonen: ”- - mutta sitten se alkaa mennä reipasta vauhtia eteenpäin, ja kun päästään loppuun, niin katsojasta tuntuu, että hän on nähnyt oikein mukavan ja herttaisen elokuvan”. Elokuvan musiikin säveltänyt Heikki Aaltoila on saanut kiitosta. Antti Alasen mukaan elokuva jatkaa Laineen linjaa, jota luonnehtii sodanjälkeinen jälkeenrakennus ja optimismi.
Time of Your Life

Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan punk rockiksi epäominaisen melodista ja kevyttä sekä omaavan ”karnevalistisen anarkismin” leiman.  Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille kolme tähteä viidestä, pitäen julkaisua perusvarmana, vaikka se ei sisällä samanlaisia koukkuja kuin yhtyeen edeltävä albumi 4 am Illusion. Molemmat arvostelijat mielsivät kappaleiden olevan omintakeisia ja yhtyeen tekevän omanlaistansa musiikkia muista piittaamatta.
Sinineontetra

Alkuperä

Sinineontetra on kotoisin Amazonasin vesistöstä, Etelä-Amerikasta. Se löydettiin vuonna 1962. Suurin osa sinineontetroista on luonnosta pyydystettyjä. Niitä tavataan Koillis-Brasiliasta Rio Negrosta  Kolumbiaan ja Venezuelaan Orinoco-jokeen ulottuvalta alueelta. Niiden luontaisessa elinympäristössä puut varjostavat jokia, joten vedessä on varsin hämärää.

Koko ja ulkonäkö

Sinineontetra on kuin pieni neontetra, jolta lähes puuttuu alempi punainen raita. Aikuinen sinineontetra on harvoin yli 3 cm pitkä, tavallinen aikuispituus on noin 2-3 cm.

Käyttäytyminen

Sinineontetra on tetroista arimpia ja se myös liikkuu monia muita tetroja hieman tiiviimmin parvessa. Arkana kalana se tarvitsee suuren parven ympärilleen. Sininoentetraparvessa tulisikin olla aina ainakin 15-20 yksilöä, mieluiten enemmänkin. Mitä suurempi sinineontetraparvi on, sitä paremmin ne viihtyvät. Akvaarion tulisi olla vähintään 40-50 litran vetoinen ja runsaskasvinen. Tämän kokoisessa akvaariossa voidaan pitää noin viittätoista sinineontetraa ilman muita kaloja. Parhaimmillaan sinineontetra on akvaarion ainoana parvikalana, eikä pienen akvaarion keskivedessä tarvitsisi ollakaan kuin suuri parvi näitä kaloja. Sinineontetrojen seuraan sopivia muita parvikaloja ovat mm. kardinaalitetra ja erityyppiset kiilakyljet, kuten kiilakylki ja rusokiilakylki. Pohjakaloiksi soveltuvat kalat jotka eivät syö sinineontetroja, esimerkiksi pienet monniset, piikkisilmät ja monet imumonnit. Alle 100 litraisiin voi sinineontetrojen seuraksi asuttaa esimerkiksi sukarapuja.

Vesiarvot

Sinineontetra on kotoisin tummista rehevistä vesistä, joiden pohjalla on lehtikariketta. Tumma pohja ja tausta ovat myös sinineontetralle eduksi. Veden tulisi olla 24-27-asteista ja pH:n 6-7. Veden tulisi olla myös hyvin pehmeää. Turvelisäys on tälle kalalle hyödyksi.

Ruokinta

Koska suurin osa sinineontetroista on luonnosta pyydystettyjä, voivat ne olla varsinkin aluksi huonoja syömään teollisia ruokia. Parhaiten niille maistuvat pakastetut hyönteiset, kuten pakastesurviaiset.

Lisääntyminen

Lisääntyminen samanlainen, kuin kardinaalitetralla.
Pitkäkumpu

Pitkäkumpu oli muinainen hautakumpu, jossa oli puisia tai kivisiä kammioita. Pitkäkummut liittyvät alkujaan kivikautiseen varhaisneoliittiseen maanviljelykulttuuriin. Niitä rakennettiin perinteisesti sosiaaliselle yläluokalle, kun tavalliset ihmiset tuhkattiin tai haudattiin huonommin tehtyihin hautoihin. Britannian tunnetuin hautakumpu on Sutton Hoo Suffolkissa, mutta parhaiten säilynyt on West Kennet Long Barrow Wiltshiressä.
Cenomanit

Cenomanit tai cenomannit (lat. Cenomani) olivat Gallia Cisalpinassa (Alppien tämänpuoleinen Gallia) asunut kelttiheimo. Cenomanit siirtyivät 300-luvulla eaa. Alppien yli Pojoen pohjoispuolelle. He liittoutuivat 200- ja 100-luvuilla eaa. roomalaisten kanssa Gallian muita kelttiheimoja vastaan. Vuonna 200 eaa. cenomanit liittyivät aluksi karthagolaisen Hamilkarin johtamaan kapinaan Galliassa, mutta vuonna 196 eaa. he pettivät insubrien heimon Larius Lacusin taistelussa ja tekivät erillissopimuksen roomalaisten kanssa. Cenomanit asuivat luultavasti alueella, jonka rajasivat joet Oglio, Po ja Adige.
Idänsiili

Levinneisyys

Idänsiiliä tavataan Turkista ja Välimeren itärannikolta Kaspianmeren länsi- ja itärannikolle. Lajin populaatiota ei tiedetä tarkkaan, mutta se on yleinen ainakin osassa levinneisyysaluettaan. Lajilla ei ole mitään vakavia uhkia ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elintavat

Idänsiili on yöaktiivinen eläin. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa kovakuoriaisia ja matoja.
Pentti Talonen

Pentti Kalevi Talonen (11. marraskuuta 1935 Kokemäki – 24. syyskuuta 2010 Espoo) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli Teollistamisrahaston palveluksessa 1963–1971 Lassila & Tikanojan toimitusjohtaja 1971–1983 ja Vakuutusyhtiö Pohjolan toimitusjohtaja 1983–1985 sekä pääjohtaja 1986–1989.
Talonen väitteli 1986 tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta, jossa hän myös opetti.
Mohamed Lamine Zemmamouche

Ura

Zemmamouche edusti USM Algeria vuosina 2004–2006, jossa hän voitti Algerian mestaruuden vuonna 2005. Sittemmin hän siirtyi MC Algeriin vuonna 2009, jossa Zemmamouche on toiminut ykkösvahtina.
Kesällä 2011 Zemmamouche siirtyi takaisin USM Algeriin. Kaudella 2012–2013 hän nousi tärkeään rooliin, kun joukkue saavutti Algerian cupin ja Algerian supercupin voittojen lisäksi Arabian Mestarien liigan. Zemmamouche palkittiin kauden päätteeksi Kultaisella hanskalla. Hän auttoi joukkuettaan myös kaudella 2013–2014, kun USM Alger juhli Algerian mestaruutta.

Maajoukkueura

Zemmamouche pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa tultuaan valituksi vuoden 2010 Afrikan-kisoihin. Hän tuli Egypti-ottelun loppuhetkillä maan ykkösvahdin Chaouchin tilalle, joka ajettiin ottelussa ulos saatuaan toisen keltaisen kortin. Zemmamouche pelasi kisoissa myös toisen ottelunsa pronssiottelussa Nigeriaa vastaan 30. tammikuuta 2010.
Axel Rindell

Seuraura

Rindell on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Kaudella 2015–2016 Rindell oli C-nuorten SM-karsinnoissa 15 osumallaan joukkueensa paras maalintekijä Konsta Hirvosen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2016–2017 Rindell siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti seurassa sekä A-nuorten SM-pronssia että B-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudella 2018–2019 Rindell voitti pelipaikastaan huolimatta HIFK:n A-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 7+34=41, joilla hän voitti koko A-nuorten SM-liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Rindellistä tuli myös HIFK:n A-nuorten seurahistorian eniten tehopisteitä ja syöttöjä yhden kauden runkosarjassa (tai yhteensä alku- ja loppusarjassa) tehnyt puolustaja, kun hän rikkoi yhdellä tehopisteellä Niko Seppälän tekemän piste-ennätyksensä edelliseltä kaudelta. Rindell valittiin kauden päätteeksi A-nuorten SM-liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2019 Rindell teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2019–2020 avauskierroksella 13. syyskuuta 2019 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Rindell merkittiin Jukurien kolmospuolustajapariin Ville Hyvärisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Rindell teki kolmannessa ottelussaan 18. syyskuuta 2019 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Seppo Tenhunen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.

Maajoukkueura

Rindell on pelannut kolme nuorten ja kaksi poikien maaottelua.
Chilenpussirotta

Levinneisyys

Chilenpussirottaa tavataan Chilessä ja Argentiinassa. Laji on vähenemässä ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Imiinit

Imiini on funktionaalinen ryhmä tai kemiallinen yhdiste, joka sisältää hiili-typpi kaksoissidoksen . Imiinin muodostumisen mekanismi alkaa primaarisen nukleofilisen amiinin additiolla aldehydin tai ketonin elektrofiiliseen karbonyylihiileen. Syntynyttä tetraedristä välituotetta kutsutaan hemiaminaaliksi. Hemiaminaalin hapen protonointi johtaa veden lohkeamiseen ja typen stabiloiman karbokationin ja iminiumionin muodostumiseen. Kun typpi deprotonoituu saadaan neutraali imiini. Amiinin additio on nopein lievästi happamissa olosuhteissa (pH 5).
Jos imiinin typpiatomiin on liittynyt happiatomi (R3=OH tai OR) on yhdiste silloin oksiimi. Jos imiinin typeen on liitynyt toinen typpiatomi (R3=NR ) on yhdiste nimeltään hydratsoni.
Joe Flacco

NFL-ura

Flacco pelasi ennen NFL:ää sekä Pittsburghin että Delawaren yliopistojen joukkueissa. Hänet varattiin vuoden 2008 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen 13. pelaajana, jolloin hänestä tuli kaikkien aikojen pienimmällä numerolla Delawaren yliopistosta varattu pelaaja. 
Tulokaskautensa Flacco aloitti Ravensin kolmantena pelinrakentajana, mutta hänestä tuli aloittaja jo kauden ensimmäisessä ottelussa muiden pelinrakentajien Kyle Bollerin sekä Troy Smithin jouduttua sivuun. Hän onnistui myös vakiinnuttamaan paikkansa Ravensin aloittajana, ja johdatti joukkueen lopulta konferenssifinaaleihin, jossa Pittsburgh Steelers osoittautui kuitenkin vahvemmaksi. 
Seuraavalla kaudella Flacco jatkoi vahvoja esityksiään, ja tällä kertaa pudotuspeleissä taival päättyi toisella kierroksella Indianapolis Coltsia vastaan. Kaudella 2012 joukkue eteni viimein Super Bowliin, jossa vastaan asettui NFC-konferenssin mestari San Francisco 49ers.
Flacco pelasi 11 kautta Baltimoressa. Kaudella 2018 tulokas Lamar Jackson syrjäytti Flaccon aloittavan pelinrakentajan paikalta ja kauden jälkeen Baltimore myi Flaccon Denver Broncosiin.

Muuta

Flaccolla on henkilökohtaiset sponsorisopimukset urheiluvälinevalmistaja Reebokin sekä pizzeriaketju Pizza Hutin kanssa. 
Baltimore Orioles varasi Flaccon veljen, Mike Flaccon, baseballin ammattilaisliigan MLB:n vuoden 2009 varaustilaisuudessa 31. kierroksella.
Tarhaväijy

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan tarhaväijy on noin 17 cm. Selästään laji on väriltään oliivinvihreä ja pää sillä on harmaa. Päälaella on myös kirkkaanpunainen raita, mutta se ei yleensä näy. Tarhaväijyn siivet ovat tummat, kurkku valkoinen ja rinta sekä vatsa ovat väriltään kirkkaan keltaiset. Nuorilla linnuilla päässä on oliivinvihreää ja siivet ovat reunoiltaan vaaleammat. Ulkonäöltään laji muistuttaa kimakkaväijyä (Myiozetetes similis), mutta eroaa siitä pään kuvioinnin perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Tarhaväijyn levinneisyysalue on kaksiosainen. Se ulottuu Hondurasista Panamaan sekä Kolumbian ja Venezuelan Andien länsipuolisille alueille. Andien itäpuolelta lajia tavataan Ecuadorista, Perusta, Boliviasta ja Amazonian alueen Brasiliasta. Linnun elinympäristöä ovat vesialueiden läheisyydessä sijaitsevat alankomaiden kosteat metsät ja niiden pensaikkoiset reunamaat. Kuivimmilla Karibianmeren rannikkoseuduilla sitä ei tavata. Tarhaväijyn elinympäristöt sijaitsevat useimmiten alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Tarhaväijyt saattavat kokoontua äänekkäiksi ryhmiksi pensaikkoihin. Laji syö hyönteisiä ja toisinaan myös marjoja. Hyönteisiä se pyydystää ilmasta tai lehdiltä. Lajin pesimäkausi kestää helmikuulta toukokuulle. Pesä on kupolimainen ja rakennetaan ruohoista. Naaras munii kahdesta kolmeen valkoista munaa, joissa on violetteja tai ruskeita pilkkuja.
Langinkosken koulu

Langinkosken koulu on Kotkan Metsolassa sijaitseva urheilupainotteinen yläaste, jossa on noin 400 oppilasta. Koulun rehtorina toimi vuodesta 2007 alkaen Heidi Honkanen. Langinkosken koulu purettiin vuoden 2017 aikana sisäilmaongelmien takia. Koulu on väistötiloissa Mussalon Savotassa syksyyn 2019 asti, jolloin Allintielle on määrä valmistua uusi koulurakennus. Uudessa Langinkosken koulussa opiskellaan esikoulusta yhdeksänteen luokkaan.

Historia

Koulun historia alkaa vuodesta 1943, jolloin Viipurissa perustettiin Viipurin yhteislyseo. Jo seuraavana vuonna koulu joutui muuttamaan sodan vuoksi Kotkaan, missä se toimi Kotkan yhteislyseon nimellä Kotkansaarella ensin Tyttölyseon (nyk. Datariina) ja sitten niin kutsutun puukoulun tiloissa. Vuonna 1956 valmistui nykyinen koulurakennus Metsolan kaupunginosaan.
Kun vuonna 1974 siirryttiin peruskoulujärjestelmään, koulu jaettiin yläasteeseen ja lukioon, jotka saivat nimensä läheisen Langinkosken mukaan. Vuonna 1979 rakennukseen valmistui lisäsiipi. Ympäristölukio aloitti toimintansa vuonna 1994.
Langinkosken lukio lakkautettiin vuonna 2012.
David Pogue

David Pogue (s. 9. maaliskuuta 1963 Shaker Heights, Ohio) on amerikkalainen teknologiatoimittaja, tietokirjailija ja tiedeaiheisten tv-dokumenttien juontaja, joka on tunnettu humoristisesta tavastaan arvioida uutuustuotteita ja käsitellä vakaviakin tiedeaiheita. Hän toimi aiemmin muusikkona New Yorkin Broadway-teattereissa.
David Pogue osoitti jo varhain kiinnostusta musiikkiin ja teatteriin ja oli mukana monissa koulunsa näytelmissä ja musiikkiesityksissä muun muassa säveltäjänä ja pianistina. Hän oli lahjakas myös kielellisesti ja opetteli teini-iässä nelisensataa taikatemppua. High schoolin jälkeen hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa pääaineinaan musiikki, tietotekniikka ja englanti.

Macworld ja For Dummies -kirjat

Valmistuttuaan Pogue haaveili Broadway-teatterikapellimestarin urasta ja toimikin teatterimuusikkona kymmenisen vuotta, kunnes alkoi kiinnostua Apple-tietokoneista ja uuden tietotekniikan opettamisesta ihmisille, aluksi Broadway-kuuluisuuksille kuten Stephen Sondheim. Vuonna 1988 hän alkoi kirjoittaa Macworld-aikakauslehteen, mitä jatkui vuoteen 2000 saakka. Macworldin sisaryhtiö IDG pyysi Poguea Mac for Dummies -kirjan kirjoittajaksi. Se oli vasta toinen sittemmin laajaksi paisuneessa For Dummies -kirjasarjassa. Pogue sai pian kirjoittaa sarjaan myös taikuudesta (Magic for Dummies), oopperataiteesta (Opera for Dummies) ja klassisesta musiikista (Classical Music for Dummies). Niitä seurasivat saman sarjan kirjat uusista Macintosh-tietokonemalleista.

The Missing Manual

Vuonna 2000 David Pogue ryhtyi yrittäjäksi ja perusti oman yrityksen Pogue Press. Hän ryhtyi sen puitteissa kirjoittamaan uutta ”The Missing Manual” -kirjasarjaa uusista teknologiatuotteista, joiden mukana ei useinkaan enää tullut painettua käyttöohjetta. O’Reilly Median kustantamassa sarjassa on ilmestynyt yli 60 opaskirjaa Poguen ja monien muiden asiantuntijoiden kirjoittamina.

The New York Times

Pogue piti pitkään viikottaista teknologiakolumnia The New York Times -sanomalehdessä. Sen ohella hän teki koomisia videoklippejä lehden verkkosivuille seikkailuistaan uusien kuluttajalaitteiden maailmassa. Lokakuussa 2013 hän jätti lehden 13 vuoden jälkeen ja ryhtyi vetämään Yahoon uutta palvelua Yahoo Tech.
Pogue vierailee usein tv-ohjelmissa ja on suosittu puhuja muun muassa TED-konferensseissa. Hän on myös juontanut useita julkisen palvelun tv-yhtiön PBS:n tuottamia, Ylen Prisma-sarjassakin nähtyjä tiededokumentteja.
Pogue on saanut kaksi Emmy-palkintoa, kaksi Webby-palkintoa ja Loeb-palkinnon journalistisista ansioista.
Lännensyyskorento

Ulkonäkö ja koko

Lännensyyskorento on ulkonäöltään sekoitettavissa erityisen helposti punasyyskorentoon. Siitä eroavia piirteitä ovat naaraan vain vähän takaruumiista ulkoneva sukuaukon suojus, koiraan sukupuolielimien etupuolen väkäsen pitkä ja ohut muoto, otsan mustan kuvion epäselvyys ja lähes täysin tummat reidet. Koiraalla on takaruumiin 7.–9. jaokkeiden sivupinnoilla voimakkaan tumma kuviointi.
Väriltään aikuiset koiraat ovat tyypillisesti punaisia ja nuoret keltaisia. Naaraiden yleisin väri on keltainen, mutta punaiset yksilöt ovat yleisiä. Aikaisemmin omana lajinaan pidetty nigrescens-värimuoto on lännensyyskorennon tavallista tummempi värimuoto. Suomalaiset lännensyyskorennot ovat tummine kuvioineen enemmän nigrescens-muodon kuin tavallisen värimuodon kaltaisia.
Lännensyyskorennon takaruumiin pituus on 24–28 mm ja takasiiven pituus 25–30 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lännensyyskorentoa tavataan yleisenä melkein koko Euroopassa, paitsi pohjoisessa, Pohjois-Afrikassa Välimeren rannikoilla ja Aasiassa Japaniin ja Siperian Vladivostokin ja Sahalinin alueelle asti. Suomessa laji elää pääosin Ahvenanmaalla, mutta sitä tavataan myös Hangon rannikolta ja hajanaisia havaintoja on lisäksi Saaristomeren ympäristöstä. Ahvenanmaalla lännensyyskorento on yleinen ja runsas, mutta laji puuttuu kokonaan Suomen sisämaasta. Helsingin rannikolla Viikissä havaittiin lännensyyskorentoja poikkeuksellisesti vuonna 2011, minkä lisäksi laji on havaittu Raaseporin Tammisaaressa.
Lännensyyskorentoa tavataan merenlahdilla ja niiden lähistöjen lammilla, joissa on paljon kasvillisuutta.

Elintavat

Lajin lentoaika on heinäkuun puolestavälistä lokakuulle. Päälentoaika on elokuun alusta syyskuun loppupuolelle.
Pipotiatsiini

Sivuvaikutukset

Pipotiatsiini kuuluu fentiatsiineihin, sekä on likeistä sukua mm. klooripromatsiinille ja tioridatsiinille. Näiden lääkkeiden aiheuttamat haittavaikutukset lienevät jokseenkin identtisiä. Joskin pipotiatsiinin kohdalla on ekstrapyramidaalisten haittavaikutusten (EPS) arveltu ilmaantuvan herkemmin, kuin muilla fentiatsiini-pohjaisilla neurolepteillä.
Tyler Oakley

Mathew Tyler Oakley (s. 22. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen videobloggaaja, kirjailija ja internetpersoona. Oakley on työskennellyt HLBT-nuorien ja HLBT-oikeuksien puolesta.

Ura

Oakley aloitti YouTube-videoiden tekemisen vuonna 2007; hänen ensimmäisen videonsa on nimeltään Raindrops. Hän on julkaissut yli 410 videota, ja hänen kanavallaan on yli 8 miljoonaa tilaajaa.  Kesäkuussa 2016 hänen Twitter-tilillään oli noin 5,2 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa häntä seuraa noin 6,4 miljoonaa ihmistä.
Oakley julkaisi omaelämäkertansa Binge vuonna 2015. Kirja pääsi The New York Timesin best seller -listalle. Oakley osallistui Amazing Racen 28. tuotantokaudelle parhaan ystävänsä Korey Kuhlin kanssa.
Oakley on avoimesti homoseksuaali. Hän pitää Ellen DeGeneresiä esikuvanaan.
The Rain Song

The Rain Song on rockyhtye Led Zeppelinin kappale, joka on julkaistu albumilla Houses of the Holy vuonna 1973. Kappale äänitettiin vuonna 1972.
"The Rain Song" eroaa muista Houses of the Holyn kappaleista herkkyydellään ja akustisuudellaan. Kappaletta hallitsee pääosin kitaristi Jimmy Pagen akustinen kitara ja myöhemmin suuren huomion saa myös John Paul Jonesin Mellotron/piano.
Robert Plant ja Jimmy Page ovat kirjoittaneet kappaleen sanat yhdessä. Page myös tuotti kappaleen, samoin kun koko Houses of the Holy -albumin.
Kappaleen kesto on 7 minuuttia, 39 sekuntia.
Kaksoisfluidireaktori

Kaksoisfluidireaktori (engl. Dual Fluid Reactor, DFR) on sulasuolareaktorista kehitetty ydinreaktori, jossa jäähdytysaine ja polttoaine kiertävät toisistaan erillisissä piireissään fluidina. Reaktorin jäähdytyksen ensiöpiirissä on kaavailtu käytettäväksi sulaa lyijyä. Näin kyseessä olisi nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori. Sula lyijy toimii myös neutroniheijastimena ja vähentää myös reaktorin gammasäteilyä. Mitään neutronihidastimia ei tarvita eikä käytetä, vaan reaktori on niin sanottu nopea hyötöreaktori. Reaktorin korkean lämpötilan vuoksi voimalalta voidaan odottaa korkeaa termistä hyötysuhdetta. Myös vedyn tuotanto hyvällä hyötysuhteella korkean lämpötilan elektrolyysissä olisi mahdollista. Koska reaktorin lämpötila pysyy jäähdytysaineen ja polttoaineen kiehumispisteen alapuolella, kumpaakaan näistä ei tarvitse paineistaa, ja näin reaktoria ei tarvitse sijoittaa paineastiaan. Reaktorin passiivisen turvallisuuden oletetaan myös olevan korkealla tasolla, sillä pääasiassa polttoaineen lämpölaajeneminen estää reaktorin ylikuumenemisen. Kaksoisfluidireaktorista on suunnitelmissa kaksi eri versiota. Enemmän sulasuolareaktoria muistuttava DFR/s käyttää polttoainepiirissään aktinoidien suoloja. Vielä suurempaan tehotiheyteen pääsee DFR/m, jonka polttoainepiirissä virtaa sula metalli.

DFR/s

Kaksoisfluidireaktorin ensimmäinen vaihtoehto DFR/s muistuttaa polttoainepiirinsä puolesta sulasuolareaktoria. Reaktorin polttoaineeksi on ajateltu plutoniumtrikloridia, uraanitrikloridia ja toriumtrikloridia. Kloorin ja erityisesti ³⁷Cl -isotoopin soveltuvuus nopeisiin hyötöreaktoreihin on tunnettu vuosikymmeniä. Reaktori soveltuu myös köyhän uraanin ja ydinjätteen hävittämiseen. Reaktorin lämpötila on korkea, noin 1 000 °C. Reaktorin lämpötila asettaa vaatimuksia käytettävien suolojen suhteen ja erityisesti sopivan kiehumispisteen kannalta. Korkea lämpötila yhdessä sulan suolan kemiallisen korroosiotaipumuksen kanssa edellyttää paljon reaktorin polttoainepiirin putkistolta. Volframin seoksista ja piikarbidista oletetaan saatavan riittävän kestävät materiaalit reaktorin putkistoon.

DFR/m

Kaksoisfluidireaktorin toinen vaihtoehto DFR/m perustuu sulan metallin käyttöön polttoainepiirissä. Fissioituvista metalleista ei tehdä yhdisteitä muiden alkuaineiden kanssa vaan toimintapisteessään reaktorin lämpötila on niin korkea että polttoaineena käytettävät metallit virtaavat sulana. DFR/m odotetaan olevan tehotiheydeltään ja taloudellisuudeltaan vielä parempi kuin DFR/s. Koska polttoaine ei sisällä klorideja, reaktorin rakennusaineena voidaan piikarbidin sijasta käyttää zirkoniumkarbidia ja titaanikarbidia. Reaktorin lämpötila on noin 100 ° korkeampi kuin DFR/s versiossa.