google/wiki40b huggingface dataset:
Epeiroksenmolossi

Ulkomuoto

Epeiroksenmolossi on kookas ja tiivisrakenteinen. Sen pää on kookas, suorakaiteenmuotoinen ja voimakas. Runko on voimakas ja vahvaluustoinen. Karvapeite on keskipitkä, tiheä ja suora; rungossa se on n. 5–6 cm pitkää ja muualla hieman lyhyempää. Väritys vaihtelee paljon: se voi olla keltainen, kullanruskea, punainen, riistanvärinen, sudenharmaa, musta, black & tan, ruskeabrindle tai mustabrindle, mutta sen tulee kuitenkin aina olla yksivärinen. Vain pieni valkoinen pilkku rinnassa ja valkoiset varpaanpäät sallitaan, mutta ihanne on niin vähän valkoista kuin mahdollista. Musta maski sallitaan. Urosten säkäkorkeus on 66–75 cm ja narttujen 64–74 cm.

Luonne ja käyttäytyminen

Epeiroksenmolossi on uskollinen, älykäs, tasapainoinen. Se on kiintynyt omistajaansa ja ystävällinen tuttavapiirin ihmisiä kohtaan.

Alkuperä

Rotu on kotoisin Epeiroksen periferiasta, jossa paikalliset molossit kasvattivat sitä n. 1600-1100 eaa. Koko nykyinen molossikoirien ryhmä on saanut nimensä heiltä ja ennen kaikkea heidän koiriltaan, joista niiden uskotaan polveutuvan. Epeiroksenmolossin uskotaan olevan näiden alkuperäisten kreikkalaisten molossikoirien, kaikkien molossikoirien kantarodun, suora jälkeläinen. Se on suojellut lampaita, vuohia ja karjaa petojen hyökkäyksiä vastaan jo tuhansien vuosien ajan, ja se kuuluu samaan sudenväristen vuoristokoirien ryhmään kuin esimerkiksi erittäin samankaltainen sarplaninac.
Hänen rakastajattarensa

Juoni

Hänen rakastajattarensa kertoo Joan Crawfordin esittämästä Marian Martinista, joka ryhtyy rakastajattareksi Clark Gablen näyttelemälle varakkaalle lakimiehelle Mark Whitneylle.
Jérémien lentoasema

Jérémien lentoasema, haitiksi Aeropuerto Jérémie ransk. Aéroport Jérémie, (IATA: JEE, ICAO: MTJE) on lentokenttä Haitissa. Se sijaitsee Jérémien kaupungissa Luoteis-Haitissa. Se on päällystämätön siviililiikenteen kenttä.
Tuulessa ja tuiskussa

Kirjan tapahtumat

Kalle Päätalo on haavoittunut Kiestingin motin taistelussa ja on nyt toipumislomalla kotonaan Taivalkosken Jokijärvellä. Vammat eivät tunnu parantuvan, mutta lopulta Kalle määrätään väkisin lääkärien määräyksestä rintamalle. Rintamalla olo ei kestä kauan, vaan Kalle passitetaan takaisin sairaalaan Ouluun. Nuoren Kallen elämä on pohjalukemissa, ja tämä vaatii elämänarvojen uudelleen punnitsemista. Uutta pontta Kalle saa onneksi niin potilastovereilta kuin sairaalan henkilökunnalta.
Paul Hunter

Paul Alan Hunter (14. lokakuuta 1978 – 9. lokakuuta 2006) oli brittiläinen snookerpelaaja. Hunter meni kesällä 2004 Jamaikalla naimisiin Lindsey Fellin kanssa. Parin ainoa lapsi, tytär Evie Rose, syntyi 26. joulukuuta 2005. 
Hunter ilmoitti 6. huhtikuuta 2005, että hänestä oli löydetty neuroendokriinisia kasvaimia, joiden aiheuttajaa ei tiedetty. Sitkeästä hoidosta huolimatta hän menehtyi sairauteensa 9. lokakuuta 2006, vain 27 vuoden ikäisenä; hänen hautajaispäivänsä oli 19. lokakuuta.
Hunterin ammattilaisuran suurimmat saavutukset olivat kolme ranking-turnausvoittoa, kolme Masters-voittoa Wembleyllä sekä 114 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnauksissa .
Piet Retief

Pieter "Piet" Retief (noin 1780 Kapmaa–6. helmikuuta 1838, Natal) oli yksi buurien Suuren vaelluksen johtajista. 
Retief oli paremmin koulutettu kuin muut voortrekkerit keskimäärin ja oli maanviljelyn ohessa toiminut rakennusmestarina ennen Kapmaasta lähtemistään.  Hän oli myös suhteellisen varakas ja maatilan lisäksi omisti tietyllä ajanhetkellä yli 20 tonttia Grahamstownista.  Ennen vaellukselle lähtemistään Retief lähetti Grahamstown Journal-lehdelle manifestin, jossa selvitettiin syitä buurien lähdölle brittien hallinnoimasta Kapmaan siirtokunnasta. Manifestista muodostui 1800–1900-luvulla yksi keskeisistä afrikaanerinationalistisen historiankirjoituksen asiakirjoista.
Retief kuoli 6. helmikuuta 1838 zulukuningas Dinganen järjestämässä väijytyksessä.
Martti Talvela

Ura

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Toivo Johannes Talvela ja emäntä Nelly Ester Pennanen. Talvela oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Hänen kansainvälinen uransa alkoi Tukholmasta, jossa hän opiskeli. Sieltä hän pääsi Bayreuthin Wagner-juhlille Saksaan 1960-luvulla. Ammattilaulajana hän työskenteli ensimmäiseksi Deutsche Operissa Berliinissä. Myöhemmin hän esiintyi monissa maailman merkittävimmissä oopperataloissa, kuten Wienin valtionoopperassa, Milanon La Scalassa ja New Yorkin Metropolitanissa. 
Suomalaisen oopperataiteen puolesta Talvela teki työtä etenkin Savonlinnan oopperajuhlien johdossa 1972–1979. Filosofian tohtori Pentti Savolainen on tutkinut Savonlinnan oopperajuhlia ja korostanut juuri Talvelan merkitystä. Talvelasta kaavailtiin Kansallisoopperan pääjohtajaa uuden oopperatalon alkuvaiheen vauhdittamiseksi, mutta hän kuoli sitä ennen. Hän menehtyi 54-vuotiaana sydänkohtaukseen tyttärensä häissä kotonaan Juvan Inkilänhovissa. Hänet on haudattu Juvan vanhalle hautausmaalle.
Musiikin lisäksi Talvela oli kiinnostunut luonnonmukaisesta maanviljelystä ja lammastaloudesta, joita hän harjoitti kotitilallaan. Nuorena hän nyrkkeili SM-tasolla.
Talvela sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1979.
Talvelan puoliso oli vuodesta 1957 kansakoulunopettaja Anna Johanna (Annukka) o.s. Kääriäinen (1934–2016). Heille syntyi kolme lasta. Puolisonsa kuoleman jälkeen Annukka Talvela kirjoitti muistelmateoksen Aina on polku eessä ja kokosi miehensä kirjoituksia (Maailma on kovin suuri).
Organoalumiiniyhdisteet

Organoalumiiniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät alumiinin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organoalumiiniyhdisteitä käytetään muun muassa alkeenien polymeroinneissa, lineaaristen alkoholien valmistuksessa, muiden organometalliyhdisteiden valmistukseen, pelkistiminä ja elektroniikan komponenttien valmistuksessa. Organoalumiiniyhdisteitä tuotetaan ja käytetään vuosittain miljoonia kilogrammoja.

Ominaisuudet

Yksinkertaiset trialkyyli- tai triaryylialumiiniyhdisteet (R₃Al) ovat ulkomuodoltaan värittömiä nesteitä, tai alkyyliketjujen ollessa pitkiä valkoisia vahamaisia kiinteitä aineita. Ne eivät esiinny kiinteänä eivätkä liuoksissa monomeereina, kuin ainoastaan siinä tapauksessa, että alkyyliryhmät ovat voimakkaasti steerisesti estyneitä. Sen sijaan ne esiintyvät dimeereinä, joissa alumiini on koordinoitunut neljään alkyyliryhmään. Yksinkertaiset organoalumiiniyhdisteet ovat hyvin reaktiivisia. Ne hapettuvat helposti ilman hapen vaikutuksesta ja reagoi kiivaasti veden ja ilmankosteuden kanssa. Nämä reaktiot voivat olla pyroforisia, eli yhdiste voi syttyä palamaan. Tämän ominaisuuden vuoksi organoalumiiniyhdisteitä käytetään ja säilytetään suojakaasun kuten typen tai argonin alaisuudessa. Organoalumiiniyhdisteet voivat koordinoitua orgaanisten liuottimien kuten eetterien ja amiinien kanssa.
Trialkyylialumiiniyhdisteiden lisäksi tunnetaan myös organoalumiinihalogenideja, joiden kaava voi olla RAlX₂ ta R₂AlX. Näissä halogeenin ollessa kloori, bromi tai jodi on rakenne trialkyylialumiiniyhdisteiden kaltainen dimeeri. Alkyylialumiinifluoridit sen sijaan esiintyvät useammin monomeerisina. Alkyylialumiinihalogenidit ovat hieman trialkyylialumiineja stabiilempia hydrolyysiä tai hapettumista vastaan, mutta siltikin hyvin reaktiivisia. Tunnetaan myös voimakkaina pelkistimenä käytettäviä dialkyylialumiinihydridejä, kuten di-isobutyylialumiinihydridi.
Juho Jäppinen

Juho Jäppinen (s. 1976, Jyväskylä) on suomalainen graafinen suunnittelija ja valokuvaaja. Vuonna 2014 Jäppinen sai yhdessä vaimonsa Anna Ruthin kanssa Keski-Suomen rahaston kulttuuripalkinnon Vuonna 2014 Jäppinen palkittiin myös graafisen ilmeen luomisesta pyöräilylle sekä paikallisella että valtakunnallisella tasolla. Vuonna 2015 Jäppinen ja Ruth saivat Keskipohjola-komitean kulttuuripalkinnon julkisten tilojen käytöstä nykytaiteen esilletuomisessa. Juho Jäppinen on osallistunut kymmenien kirjojen ulkoasujen suunnitteluun ja kirjojen taittamiseen sekä ollut mukana esite-, lehti- ja taideprojekteissa ja pitänyt useita valokuvanäyttelyitä.
Juho Jäppisen isä on graafinen suunnittelija ja tietokirjailija Jussi Jäppinen.
Sokos Hotels

Hotelliravintolat

Sokos Hotels -hotellien yhteydestä löytyy yleisesti useita ruoka- ja seurusteluravintoloita. Yleisimpiä S-ryhmän ketjuravintoloita ovat Frans et les Femmes, Rosso, Sevilla, Memphis sekä Amarillo. Useissa hotelleissa on kuitenkin myös omia ravintoloita, jotka eivät kuulu mihinkään valmiiseen ravintolaketjuun mutta jotka kuuluvat silti kanta-asiakasetuja antavien ravintoloiden piiriin. Fransmannit ovat poistumassa käytöstä ja ne muutetaan Frans & les femmes bistroiksi.
Mohamed Ali Mahjoubi

Ura

Seurajoukkue tasolla Mahjoubi aloitti uransa AS Marsan joukkueessa, josta hän siirtyi myöhemmin Saksaan kahdeksi kaudeksi Eintracht Braunschweigin joukkueeseen. Palattuaan takaisin Mahjoubi pelasi uransa viimeiset ottelut Espérancen joukkueessa, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Tunisian-mestaruuden.
Louise Mushikiwabo

Louise Mushikiwabo (s. 23. lokakuuta 1957) on ruandalainen poliitikko. Hän toimi maansa ulko- ja yhteistyöministerinä 4. joulukuuta 2009 lähtien lokakuuhun 2018 saakka. Ministeritehtävänsä jälkeen Mushikiwabo on vuoden 2019 alusta johtanut pääsihteerinä Pariisista käsin toimivaa ranskankielisten maiden järjestö Organisation Internationale de la Francophonieta.
Ulkoministerinä Mushikiwaboa edelsi tehtävässä Rosemary Museminali ja hänen seuraajansa on Richard Sezibera.
Mushikiwabo opiskeli Ruandan kansallisessa yliopistossa ja Delawaren yliopistossa. Poliittisesti hän on edustanut Ruandan isänmaallista rintamaa.  
Mushikiwabon veli Lando Ndasingwa oli ainoa tutsiministeri viimeisessä Juvénal Habyarimanan hallituksessa; hänet surmattiin Ruandan kansanmurhan alussa vuonna 1994.
Don’t Touch The Spikes

Pelaaminen

Pelin tarkoituksena on liikuttaa pelissä esiintyvää lintua vastakkain oleviin seiniin siten, että lintu ei osu seinistä tuleviin ja katossa ja lattiassa oleviin piikkeihin. Jokaisesta seinäkosketuksesta saa yhden pisteen. Jos lintu osuu piikkiin, joutuu pelin aloittamaan alusta eli nollasta pisteestä. Don't Touch The Spikesissä on monia eri lintuja, joita voi ostaa pelistä kerättävillä timanteilla (vanhassa päivityksessä karamelleillä). Lisäksi pelissä on mahdollista pelata tietokonetta vastaan niin kutsuttuja dueleita eli kaksintaisteluita, joissa kaksi lintua liikkuu yhtä aikaa ja se kumpi osuu piikkeihin kolme kertaa, häviää.
Tintti Afrikassa

Juoni

Tintti Afrikassa -tarinassa on muiden varhaisten Tintti-sarjakuvien tavoin tilannekomiikkaan ja paikkojen nopeaan vaihtumiseen perustuva juoni, jossa päähenkilö Tintti etenee tilanteesta toiseen.
Kaikki alkaa Belgiasta, josta Tintti lähtee laivalla kohti Afrikkaa ja silloista Belgian siirtomaata Kongoa, tarkoituksenaan tehdä maata esittelevä juttu. Al Capone, Chicagon gangsterijengin johtaja, halusi lisätä tulojaan alkamalla valvoa Afrikan timantintuotantoa. Kun Al Capone kuuli Tintin lähdöstä Afrikkaan, hän luuli että Tintti oli saanut vihiä hänen suunnitelmistaan. Al Capone lähettää hänen peräänsä tuntemattoman gangsterin, joka aikoo hankkiutua Tintistä eroon hinnalla millä hyvänsä.

Kritiikki

Tintti Afrikassa on saanut ilmestymisensä jälkeen runsaasti kritiikkiä. Myös Hergé on sanonut, ettei hän ole tyytyväinen työhönsä. Tarinaa pidetään rasistisena. Vuonna 2007 sen myyminen yritettiin kieltää Ruotsissa rasistisuuteen vedoten, mutta syytteet kaatuivat, koska vanhasta teoksesta ei enää voinut nostaa syytettä. Kongolainen Bienvenu Mbutu nosti vuonna 2007 Belgiassa kauppaoikeudessa kanteen, jossa vaadittiin kirjan myynnin kieltämistä ja käytti perusteena Britanniassa tehtyä päätöstä, jonka mukaan kirja on rasistinen. Belgialaisen tuomoistuimen vuonna 2012 antaman päätöksen mukaan teos ei ole rasistinen. Päätöksessä todettiin, että vuoden 1946 laitosta ei ollut tarkoitettu rasistisen vihan yllyttämiseen, vaan teos syntyi aikana, jolloin kolonialistiset ajatukset olivat vallitsevia.
Myös Tintin välinpitämätön suhde eläimiin on järkyttänyt monia, sillä yhdessä tarinan kohtauksista Tintti esimerkiksi tappaa vahingossa 13 antilooppia. Nykyisin saatavilla olevasta versiosta on myös poistettu kohtaus, jossa Tintti tappaa sarvikuonon poraamalla sen selkään ensin reiän ja panostamalla sen dynamiitilla. Hergé katsoi kohtauksen myöhemmin olevan liian groteski ja poisti sen tarinasta.
Taiteilija ja sarjakuvapiirtäjä Anton Kannemeyer on käyttänyt Hergén albumin kuvia satiirisissa teoksissaan.
Albumia on aiemmin luettu Kongossa vain ranskaksi, ja begialaisen sarjakuvataiteilija Ilan Manouachin mukaan se on ollut siellä jonkinlainen kulttiteos. Tammikuussa 2015 siitä julkaistiin lingalankielinen laitos Tintin akei Kongo. "Tintti-albumi on osa Kongon historiaa", sanoo laitoksen tuntemattomana pysyttelevä julkaisija.
ADR-ajolupa

ADR-sopimukseen liittyneet valtiot

Seuraavat valtiot ovat tällä hetkellä liittyneet ADR-sopimukseen:
Alankomaat, Albania, Andorra, Azerbaidžan, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kazakstan, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liechtenstein, Liettua, Luxemburg, Malta, Marokko, Moldova, Montenegro, Norja, Pohjois-Makedonia, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Serbia, Slovakia, Slovenia, Suomi, Sveitsi, Tanska, Tšekki, Tunisia, Ukraina, Unkari, Valko-Venäjä, Venäjä, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta.
GAZ-64

Teknisiä tietoja

GAZ-64:n omamassa on 1 200 kg ja siinä on 37 kW:n tehon tarjoava nelitahtimoottori. Ajoneuvon huippunopeus on 100 km/h.

Ominaisuuksia

Autoa pidettiin yleisesti epäonnistuneena. Panssarikenraalieversti Dimitri Pavlov antoi autosta seuraavanlaisen arvion: "Olemme valmistaneet maastoauton, GAZ-64:n, mutta siitä tuli sellainen ettei sillä aja sataa metriäkään kun se jo särkyy."
Köppinen

Ura

Köppinen juoksi koelähdön marraskuussa 2006 Vermossa kasvattajansa Jyrki Korhosen ajamana ja ensimmäisen varsinaisen kilpailunsa seuraavan vuoden toukokuussa silloisen valmentajansa Tapio Perttusen ohjastamana. Hevonen selvisi nelivuotiskaudellaan Kriteriumin finaaliin, jossa se sijoittui laukanneena kuudenneksi. Viisivuotiaana Köppinen siirtyi takaisin omistajiensa valmennukseen. Suurin menestys tuli Turun Metsämäessä juostussa L. Fabritius Memorialissa, jossa ori oli toinen ohjastajanaan Pertti Puikkonen. Vuonna 2011 Köppinen sijoittui toiseksi Turussa ravatussa Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruudessa norjalaisen Hallsta Lotuksen jälkeen. Hevosen ohjastajana toimi tuolloin Antti Teivainen.
Ensimmäiseen kuninkuuskilpaansa Köppinen osallistui vuonna 2012 Mikkelissä, jossa ori oli lopputuloksissa kuudes. Vuoden 2013 Kuninkuusravit Köppiseltä jäivät väliin, mutta Poriin se osallistui yhtenä ennakkosuosikeista. Köppinen epäonnistui 1609 metrin osalähdössä, mutta 2 100 metrin osalähdön kakkossija ja päätösmatkan voitto riittivät ravikuninkuuteen. Oriilla kävi melkein samalla tavalla vuoden 2017 kuninkuusraveissa, kun 1609 metrin osalähdössä suoritus oli vasta kuudennes, 2100 metrin osalähdöstä tuli kolmoissija ja päätösmatkalta ylivoimainen voitto. Päätösmatkan huima ero riitti kokonaiskilpailun voittoon, jolloin Köppinen kruunattiin kuninkaaksi. 
Ori osallistui vielä viimeisenä kilpailuvuotenaan kuninkuuskisaan ollen kokonaiskilpailun toinen. Köppinen voitti päätösmatkan, mutta eroa kilpailua johtaneeseen Costelloon ei syntynyt riittävästi, jotta ori olisi uusinut ravikuninkuutensa.
Linda Ruutu

Linda Ruutu (s. 17. helmikuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa naisten Liigassa pelaavaa HJK:ta. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Ruutu pelasi maaliskuussa 2014. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 14 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, elokuussa 2014 MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan. Seuratasolla Ruutu on aiemmin edustanut FC Espoota, ensimmäisen kerran HJK:ta sekä PK-35 Vantaata. Lisäksi hän on pelannut Yhdysvaltain yliopistosarjoissa.
Golden Globe 2009

Golden Globe 2009 oli järjestyksessään 66. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2008 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 11. tammikuuta 2009.
Furry Lewis

Furry Lewis (oik. Walter E. Lewis, s. 6. maaliskuuta 1893, Greenwood, Mississippi – k. 14. syyskuuta 1981, Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen country blues (Piedmont blues) -muusikko, slidekitaristi ja laulaja-lauluntekijä.

Elämä

Mississipissä syntynyt Lewis muutti perheensä mukana Memphisiin seitsenvuotiaana. Hän sai lempinimensä "Furry" ("pörrö") lapsuutensa leikkikavereilta. Memphisissä soittaja, jota kutsuttiin nimellä "Blind Joe" opetti Furrylle kitaransoiton. Myöhemmin Blind Joe oli aiheena Furryn kappaleissa "Casey Jones" ja "John Henry". Vuoteen 1908 mennessä Lewis oli alkanut soittaa yksinään juhlissa, kapakoissa ja kadulla. Hän vieraili myös W. C. Handyn orkesterissa.
Lewis eli kiertolaiselämää vuoteen 1917, jolloin hän palasi Memphisiin menetettyään jalkansa rautatieonnettomuudessa. Lewis soitti soolona sekä yhdessä soittajien kuten Jim Jackson, Gus Gunnon ja Will Shade kanssa Memphisin Beale Streetin klubeissa kuten Pee Wee's. Lewis kierteli myös Dr. Willie Lewis Medicine Shown mukana, kunnes vuonna 1922 hän sai vakituisen työn Memphisin kaupungin kadunlakaisijana. Tässä työssä hän oli eläkeikään vuoteen 1966 saakka.
Lewisin levytysura alkoi huhtikuussa 1927, jolloin hän matkusti Chicagoon yhdessä kitaristi Landers Waltonin kanssa ja äänitti viisi kappaletta Vocalion-merkille. Kolmella kappaleista oli mukana myös mandoliininsoittaja Charles Jackson. Lokakuussa samana vuonna Lewis palasi studioon, tällä kertaa yksin, äänittäen kuusi kappaletta. Vuotta myöhemmin hän levytti myös Victor-merkille ja 1929 Vocalionille Memphisissä. Levyt eivät myyneet erityisen hyvin ja niinpä Lewis ei saavuttanut mitään Memphisin alueen kulttisuosiota suurempaa 1920-luvun lopulla huolimatta myöhemmistä klassikoista kuten "John Henry" ja "Kassie Jones -- Parts 1 and 2".
Lewis jatkoi normaalielämäänsä soitellen vain omaksi ja ystäviensä iloksi muun muassa W.C. Handy Parkissa kunnes vuonna 1959 folk/bluestutkija Sam Charters löysi hänet ja taivutteli hänet levytysstudioon. Ensimmäisen albumin julkaisi Folkways vuonna 1959, sitä seurasivat Back On My Feet Again ja Done Changed My Mind Prestige/Bluesville-merkille vuonna 1961. 1960-luvun bluesbuumin myötä Lewisista tuli suosittu artisti, joka esiintyi festivaaleilla ja mediassa. 1970-luvulla Lewisista ilmestyi artikkeli Playboy-lehdessä ja hän esiintyi The Tonight Showssa. Hän esiintyi sivuroolissa myös kahdessa elokuvassa: vuoden 1975 Ei aikaa arkailla -elokuvassa hän esitti itseään ja vuoden 1981 Kuningas Elviksessä bluesmuusikkoa.

Diskografia

Furry Lewisilta on julkaistu mm. kokoelma-albumi In His Prime 1927–1928.
Anni Hautala

Anni Hautala (o.s. Henttu, s. 17. huhtikuuta 1982) on suomalainen radio- ja tv-juontaja.
Hän on juontanut Radio Suomipopilla Aamulypsy-ohjelmaa vuosina 2006–2009 sekä uudelleen vuodesta 2013 alkaen.
Hautala toimi Aamulypsyn ensimmäisenä juontajana yhdessä Jaajo Linnonmaan kanssa ennen jäämistään äitiyslomalle heinäkuussa 2009. Hän palasi radioaalloille vuoden 2011 alussa Arttu Harkin kanssa Radio Suomipopin Valtakunnan viralliseen iltapäivään.
Vuosina 2011 ja 2012 Hautala oli The Voicen Heräämön aamujuontajana yhdessä Niko Kivelän, Teemu Vesterisen, Sami Hedbergin, Suvi Hartlinin ja Juha Västin kanssa. Tammikuussa 2013 Hautala palasi Radio Suomipopin Aamulypsyn juontajaksi yhdessä Jaajo Linnonmaan, Juha Perälän ja Juha Vuorisen kanssa.
Hautala on juontanut Nelosella Kielletty rakkaus-, Kadonneen jäljillä- ja Kaikki vastaan 1 -televisio-ohjelmia. Syksyllä 2017 hän juonsi Juuso Mäkilähteen kanssa Idolsin kahdeksatta kautta.
Vuonna 2019 hän juonsi ohjelmaa Mitä lapsesi tekisi.
Lisäksi Anni Hautala toimi ääninäyttelijänä sivuroolissa Angry Birds -elokuvassa sekä näyttelijänä elokuvassa Luokkakokous 2 – Polttarit.

Yksityiselämä

Hautala elää Helsingissä sinkkuna. Hautala oli kihloissa stand-up koomikko Niko Kivelän kanssa vuosina 2018–2019. Hautalalla on aiemmasta suhteestaan vuonna 2009 syntynyt poika.
Bahain maailmankeskus

Bahain maailmankeskus on bahai-uskonnon hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Haifassa, Israelissa ja sen tunnusmerkkinä ovat Mount Carmelin rinteillä olevaa rakennusta ympäröivät puutarhat.
Bahain maailmankeskus on bahai-uskovaisten pyhiinvaelluksen tämänhetkinen kohde.

Historia

Maailmankeskuksen sijainti johtuu Baha’ullahin vangitsemisesta ja karkotuksesta Akkon siirtokuntaan vuonna 1862. Hän vietti loppuelämänsä poistumatta alueelta. Hän kuoli vuonna 1892. Baha’ullahin poika Abdulbaha’ osoitti isälleen Babin pyhätön paikka vieraillessaan Haifassa. Hallinnollisen keskuksen perustaminen mainitaan myös Baha’ullahin bahai-uskon peruskirjana pidetyssä Carmelin taulussa.

Hallinto

Maailmankeskus hallinnoi maailmanlaajuisesti kaikkea bahai-uskonnon kansainvälistä toimintaa. Keskuksen tekemät päätökset vaikuttavat uskonnon toimintaan maailmanlaajuisesti ja keskus myös rahoittaa uskonnon pyhien kirjoitusten tutkimusta ja käännöstyötä eri kielille.
Sergiu Comissiona

Sergiu Comissiona (16. kesäkuuta 1928 Bukarest – 5. maaliskuuta 2005 Oklahoma City, Yhdysvallat) oli romanialaissyntyinen kapellimestari.
Comissiona syntyi Romanian pääkaupungissa Bukarestissa ja aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Orkesterinjohtajan uran hän aloitti 17-vuotiaana. Vuosina 1955–1959 hän toimi Romanian valtionoopperan ylikapellimestarina. Vuonna 1959 Comissiona siirtyi Israeliin, jossa hän perusti vuosina 1960–1967 johtamansa Ramat Gan -kamariorkesterin. Vuodesta 1968 lähtien hän asui Yhdysvalloissa. Hän johti Göteborgin sinfoniaorkesteria (1967–1973), Baltimoren sinfoniaorkesteria (1968–1984), Houstonin sinfoniaorkesteria (1980–1988), Helsingin kaupunginorkesteria (1990–1994), RTVE:n sinfoniaorkesteria (1990–1998) ja Vancouverin sinfoniaorkesteria (1991–2000). Comissiona kuoli sydänkohtaukseen maaliskuussa 2005.
Comissiona johti monien uusien teosten, kuten Allan Petterssonin sinfonioiden, ensiesityksiä. Pettersson omisti yhdeksännen sinfoniansa Comissionalle.
Hannu ja Kerttu (ooppera)

Hannu ja Kerttu (saks. Hänsel und Gretel) Engelbert Humperdinckin säveltämä singspiel, joka sai ensi-iltansa Weimarissa 23. joulukuuta 1893. Hannu ja Kerttu -ooppera sävellettiin n. 1891 Frankfurt am Mainissa. Sen libretto, jonka kirjoitti säveltäjän sisko Adelheid Wette, perustuu samannimiseen Grimmin satuun. Oopperaa esitetään usein joulunaikaan.
Viattomasta lastentarinasta on tehty myös rajumpia nykysovituksia, kuten David Pountneyn 1990-luvun alussa Englannin kansallisoopperaan ohjaama versio, jossa tarina oli maustettu perheväkivallalla ja sijoitettu nykyajan suurkaupungin ankealle esikaupunkialueelle.
Jergenin ylänkö

Jergenin ylänkö on matala ylänköalue Kalmukian länsiosassa osittain Rostovin alueella Venäjällä Itä-Euroopassa. Sen korkeinkin kohta on vain 218 metriä merenpinnan yläpuolella. Ylänkö on hedelmällistä maanviljelysmaata.
Huhtikuun tytöt

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Tommi Aitio arvioi Mäen dekkarien käyvän vuosi vuodelta levottomammiksi. Vares on supersankari, joka operoi sujuvasti reaalimaailman ja oman todellisuutensa lainalaisuuksien välisellä ei-kenenkään-maalla. Turun Sanomien Kimmo Rantasen arvion mukaan lörpöttely on aiempaa vähemmän tai sitten vitsit ovat parempia. Huhtikuun tytöt oli ilmestymisvuonnaan kolmanneksi myydyin kotimainen kaunokirja ja sitä ostettiin 82 900 kappaletta.

Elokuvaversio

Kirjasta on myös tehty elokuva Vares – Huhtikuun tytöt, joka tuli ensi-iltaan 20. huhtikuuta 2011. Sen on ohjannut Lauri Törhönen. Jussi Varesta esittää Antti Reini.
Ketunmaa

Ketunmaa on Limingan kunnassa sijaitseva kylä, joka sijaitsee noin viiden kilometrin päästä kunnan keskustasta etelään. Ketunmaa kuuluu Limingan vanhimpiin kyliin. Ennen vanhaa Ketunmaan alue oli suota. Ajansaatossa Ketunmaalta on löytynyt suuria maatiloita kuin torppia ja maakuoppamökkejäkin. Vielä 1800-luvulla alueen asutus sijoittui kylän pohjoispäähän. 
Kylällä sijaitsee muun muassa 1900-luvun alkuvuosina rakennettu Ketunmaan koulu, jossa lukuvuonna 2009–2010 opiskeli 33 oppilasta. 
Kylästä on tieyhteys Ala-Temmeksen kylään.