Brendan Shanahan

Ammattilaisuran alku New Jerseyssä

Viimeiset juniorivuotensa Shanahan pelasi OHL-liigassa London Knightsissa, missä hän teki tulokaskaudellaan 62 ja toisella kaudella peräti 92 pistettä. Shanahanin mukaan Londonin valmentaja Don Brankley oli hänelle tärkeä auttaja uran alkuvaiheissa.
New Jersey Devils varasi Shanahanin NHL:ään vuoden 1987 varaustilaisuuden toisena varauksena Pierre Turgeonin jälkeen, ja Shanahan siirtyi New Jerseyyn heti kaudeksi 1987–1988. New Jerseyn johto piti hänen aggressiivisesta pelityylistään, ja häntä pidettiin hyvänä lisänä nuoreen joukkueeseen. Shanahan ei kuitenkaan onnistunut ensimmäisellä kaudellaan heti, sillä häneen kohdistui suuria paineita. Hänen peliaikansa väheni, ja ennen häntä varattu Turgeon pelasi Buffalo Sabresissa huomattavasti paremmin. Shanahanilla meni kuukausi, ennen kuin hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 10. marraskuuta 1987 John Vanbiesbrouckin taakse ottelussa New York Rangersia vastaan. Juniorisarjassa Shanahan oli joukkueensa avainpelaajia, mutta New Jerseyssä hän sai huomattavasti vähemmän peliaikaa. Hän päättikin muuttaa hieman pelityyliään, minkä seurauksena hän tappeli muutamia kertoja tulokaskaudellaan ja keräsi 131 jäähyminuuttia 65 ottelussa. Maaleja Shanahan teki vain seitsemän, mikä ei tyydyttänyt New Jerseyn seurajohtoa.
Kolmannella NHL-kaudellaan, 1989–1990, Shanahan sai kuitenkin jo lähes pisteen peliä kohden: 72 pistettä 73 ottelussa. Hän teki 30 maalia ja oli New Jerseyn toiseksi paras maalintekijä John MacLeanin jälkeen. Kauden 1990–1991 jälkeen Shanahan teki sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, mutta hän ei ollut vielä täysin siirtokorvauksista vapaa pelaaja. Siksi välitystuomioistuin määräsi St. Louisin antamaan korvaukseksi puolustaja Scott Stevensin.

Kaudet St. Louisissa ja Hartfordissa

St. Louisissa Shanahanista kehittyi sellainen maalintekijä, mitä hänestä oli odotettu. Hän sai oppia joukkuetoveriltaan Brett Hullilta, joka oli tehnyt kaudella 1990–1991 peräti 86 maalia. Shanahan tekikin ensimmäisen kerran yli 50 maalia toisella St. Louis -kaudellaan, 1992–1993. Hän teki 71 ottelussa 51 maalia, mikä oli joukkueessa toiseksi eniten Hullin jälkeen. Seuraavalla kaudella 1993–1994 Shanahan teki 102 pistettä. Hän oli St. Louisin joukkueen eniten pisteitä tehnyt pelaaja ja koko liigassakin kahdeksas. Lisäksi hän sai peräti 211 jäähyminuuttia. Samalla kaudella Shanahan pelasi ensimmäistä kerta NHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen.
Kausi 1994–1995 alkoi NHL:n työsululla, jonka aikana Shanahan pelasi kolme ottelua Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:ssä ja teki niissä kahdeksan pistettä. NHL:ssä hän pelasi St. Louisin joukkueessa 45 ottelua, joissa hänelle merkittiin 41 pistettä. St. Louisin valmentajana aloitti keväällä Mike Keenan, joka ei pitänyt Shanahanista, ja kesällä 1995 Shanahan kaupattiinkin Hartford Whalersiin. Vaihdossa St. Louis sai puolustaja Chris Prongerin. Shanahan oli niin tunnettu St. Louisissa, että paikallinen televisiokanava keskeytti lähetyksensä kertoakseen Shanahanin kaupasta. Shanahan oli pelitaitojensa ja persoonallisuutensa ansiosta suosittu, ja kannattajat pettyivät kauppaan, jossa joukkue sai lupaavan mutta vielä kokemattoman puolustajan. Pian siirron jälkeen fanit alkoivat buuata valmentajalle, ja Keenan erotettiin lopulta joulukuussa 1996.
Hartfordissa Shanahan teki kaudella 1995–1996 44 maalia, mutta joukkue ei menestynyt. Hänet valittiin kauden aikana toistamiseen NHL:n tähdistöotteluun. Whalersin tulevaisuus Hartfordin kaupungissa ei ollut kovinkaan varmalla pohjalla, ja Shanahan pyysikin kauden jälkeen, että hänet kaupattaisiin toiseen seuraan.

Toiminta työsulkukaudella ja paluu työsulun jälkeen

Kausi 2004–2005 peruuntui työsulun takia, eikä Shanahan pelannut missään. Työsulun aikana hän järjesti huippukokouksen, johon hän kutsui ryhmän pelaajia, valmentajia, televisiojohtajia, jääkiekkovaikuttajia ja tuomareita. Tämän ryhmän tarkoituksena oli keskustella uusista tiukemmista sääntötulkinnoista, jotka astuisivat voimaan työsulun jälkeen. Shanahan alkoi suunnitella kokouksen järjestämistä marraskuussa 2004, kun hän luki Hockey Hall of Fameen valitun puolustajan Paul Coffeyn kritiikin jääkiekon tilasta.
Torontolaisessa hotellissa järjestetyn kokouksen jälkeen Shanahan tapasi kasvokkain sekä NHL:n komissaarin Gary Bettmanin että NHL:n pelaajayhdistyksen NHLPA:n johtajan Bob Goodenow'n. Shanahan esitti kummallekin useita uusia sääntöehdotuksia. Lopulta tulevalle kaudella hyväksyttiin monia muutoksia, joista suurin osa oli syntynyt Shanahanin järjestämissä tapaamisissa.
Uudet säännöt muuttivat NHL:ää jälleen hyökkäysvoittoisemmaksi, kun sarja jatkui kaudella 2005–2006. Shanahan oli yksi niistä harvoista vanhemmista pelaajista, jotka pystyivät nostamaan tasoaan uusien sääntöjen aikakaudella. Hän tekikin kauden aikana 40 maalia ja sai yhteensä 81 pistettä. The Globe and Mail -lehden jääkiekkokolumnistin Eric Duhatschekin mukaan Shanahanin avustuksella luodut uudet säännöt auttoivat 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen tähtisukupolven siirtymistä NHL:ään.

Peliuran jälkeen NHL:n hallintoon

NHL palkkasi Brendan Shanahanin kiekko- ja liiketoimintaosastonsa varajohtajaksi loppuvuodesta 2009. Shanahan työskenteli NHL:n varapuheenjohtajan, jääkiekko-osaston johtajan Colin Campbellin kanssa. Hänen tehtävänään on tuoda esiin pelaajan näkemys jääkiekon kehittymisestä. Lisäksi Shanahanin vastuulla olivat erikoisprojektit, joita antavat komissaari Gary Bettman ja varakomissaari Bill Daly.
Shanahan piti ryhmänsä kanssa tutkimus- ja kehitysleirin, joka järjestettiin Torontossa elokuussa 2010. Leirillä oli 33 lupaavaa nuorta pelaajaa, jotka pelasivat koeotteluita entisten NHL-valmentajien Ken Hitchcockin ja Dave Kingin johdolla. Otteluissa kokeiltiin Shanahanin kesän aikana kehittämiä sääntömuutoksia. Osa muutoksista oli pieniä muokkauksia, mutta jotkut melko suuria. Leirin tarkoituksena ei kuitenkaan ollut luoda uusia sääntöjä vaan kerätä tietoa. Shanahanin mukaan leirin jälkeen alkaa tietojen kerääminen ja tulkitseminen ja tuloksilla voi olla käyttöä joko pian tai 5–10 vuoden viiveellä.
Shanahanin rooli NHL:n hallinnossa kasvoi kesällä 2011, kun hänelle annettiin lisäksi liigan kurinpitovastuu, joka oli ollut Campbellilla 13 vuoden ajan. Lisäksi Shanahanin johtoon annettiin uusi pelaajien turvallisuuden parantamiseen tähtäävä osasto.

Toronto Maple Leafsin puheenjohtaksi

Shanahan jatkoi NHL:n kurinpidollisena johtajana kevääseen 2014 saakka, jolloin hänen paikalleen nousi toinen entinen NHL-pelaaja Stéphane Quintal. Samana päivänä NHL-seura Toronto Maple Leafs ilmoitti palkanneensa Shanahanin seuran puheenjohtajaksi. Shanahan sai alaisuuteensa edellisen puheenjohtajan palkaaman toimitusjohtajan Dave Nonisin. Shanahanin ensimmäinen kokonainen kausi, 2014–2015 päättyi Maple Leafsin osalta todella heikkoon tulokseen ja joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Vain 12 tuntia kauden päättymisen jälkeen Shanahan puhdisti joukkueen. Hän erotti toimitusjohtaja Nonisin, väliaikaisen päävalmentajan Peter Horachekin, jonka Nonis oli palkannut aiemmin kauden aikana, apuvalmentajat, maalivahtivalmentajan, kykyjenetsijöiden päällikön ja melkein kaikki 24 kykyjenetsijää. Shanahan palkkasi toukokuussa Maple Leafsiin uuden päävalmentajan Mike Babcockin kahdeksan vuoden mittaisella sopimuksella, jonka rahallinen arvo on 50 miljoonaa dollaria. Sopimus tekee Babcockista NHL-historian parhaiten palkatun valmentaan.

Pelityyli ja pelaajakuva

Shanahan oli NHL:n ensimmäisiä todellisia voimahyökkääjiä. Voimahyökkääjän rooli alkoi kehittyä 1980-luvulla. Sitä edustivat ensimmäisenä Clark Gillies ja Cam Neely, ja heidän esimerkkinsä mukaan kehittyivät esimerkiksi Rick Tocchet ja Shanahan. Voimahyökkääjät ovat useimmiten isoja, voimakkaita ja ketteriä, ja heidän tehtävänään on jokaisessa ottelussa ajaa röyhkeästi vastustajan maalille.
Yksi Shanahanin parhaimmista ominaisuuksista oli hänen laukauksensa. Hän ei laukaissut hyvin kovaa mutta yleensä oikeaan aikaan. Hän pystyi myös laukomaan voimakkaasti lähes mistä asennosta tahansa. Shanahan laukoi oikea käsi alhaalla ja pelasi lähes koko uransa vasempana laitahyökkääjänä, jotta pystyi ampumaan helpommin suoraan syötöstä. Hän sijoittuikin usein suhteellisen kauas maalista hakemaan hyvää laukaisupaikkaa. Työsulun jälkeisellä kaudella 2005–2006 Detroit Red Wingsin valmentaja Mike Babcock vaihtoi Shanahanin pelaamaan oikealle laidalle. Babcock halusi, että Shanahan luistelisi suoraviivaisemmin maalille, tekisi ohjausmaaleja ja ”rumia” maaleja maalin edustalta. Shanahan ei ollut kuitenkaan koskaan erityisen nopea pelaaja, ja hän saattoi näyttää luistellessaan jopa kömpelöltä. Scotty Bowmanin aikana Detroitissa Shanahan pelasi välillä keskushyökkääjänäkin, koska ei ollut tarpeeksi nopea vasemmaksi laitahyökkääjäksi Bowmanin pelijärjestelmän mukaan.
Shanahanin etu oli hyvän laukauksen lisäksi hänen fyysinen pelityylinsä. Hän taklasi mielellään ja jopa tappeli usein. Hän on ainoa NHL:n pelaaja, joka on sekä tehnyt yli 600 maalia että saanut yli 2 000 rangaistusminuuttia. Hän teki 17 niin sanottua Gordie Howen hattutemppua (maali, syöttö ja tappelu yhdessä pelissä). Shanahan oli yksi harvoista tähtipelaajista, joka ei tarvinnut suojakseen erityistä poliisipelaajaa. Shanahan tappeli urallaan lähes 100 kertaa. Erityisesti uransa alkuvaiheissa hän tappeli usein saadakseen mainetta NHL:ssä, mutta mieluiten hän käytti voimaansa luodakseen itselleen maalipaikkoja.
Shanahan oli johtaja, ja hän halusi todella voittaa. Myöhemmin urallaan hän piti myös kunnia-asianaan auttaa nuorempia pelaajia kehittymään. Detroitissa puhuttiin Stanley Cup -voittojen jälkeen, että Shanahan olisi ollut joukkueen todellinen johtaja vähäpuheisen kapteenin Steve Yzermanin sijaan.

Nuoruus ja perhe

Brendan Shanahan syntyi Mimicossa, Ontariossa 23. tammikuuta 1969. Hänen vanhempansa olivat Donal ja Rosaleen Shanahan, ja hän oli nuorin neljästä veljeksestä. Donal ja Rosaleen olivat kotoisin Irlannista, Donal Corkin kreivikunnasta ja Rosaleen Belfastista. He muuttivat Torontooon 1950-luvulla, tapasivat tanssiaisissa ja menivät naimisiin. Donal Shanahan oli palomies, ja lapsena Brendankin halusi tulla palomieheksi.
Donal Shanahan kuoli, kun Brendan pelasi kolmatta kauttaan New Jersey Devilsissä. Hän oli sairastunut Alzheimerin tautiiin, kun Brendan oli ollut yhdeksännellä luokalla. Brendan on kertonut olleensa silloin hyvin hämmentynyt isän käytöksestä, sillä hän ei ollut aiemmin kuullutkaan taudista, joka diagnosoitiin noin vuoden päästä ensimmäisistä oireista. Brendan muutti 16-vuotiaana Londoniin pelaamaan jääkiekkoa, ja hänen vanhempansa tulivat sinne Torontosta joka perjantai katsomaan häntä. He viettivät illat yhdessä, vaikka isä ei enää ymmärtänytkään aivan kaikkea.
Shanahan voitti high schoolin jääkiekkojoukkueessa Ontarion koulu-urheilujärjestön OFSAAn mestaruuden 1980-luvulla. Hän pelasi myös haavipalloa juniorisarjoissa mississaugalaisessa joukkueessa mutta lopetti pelaamisen teini-ikäisenä. Myöhemmin hänestä tuli haavipalloliiga NLL:ssä pelaavan ammattilaisjoukkueen Toronto Rockin osaomistaja. Shanahan myös harjoitteli joukkueensa mukana NHL:n työsulkukaudella.
Brendan Shanahanin vaimon nimi on Catherine, ja heillä on kolme lasta: kaksi poikaa ja tyttö.

Hyväntekeväisyystyö

Shanahan on tunnettu hyväntekeväisyystyöstään. Isänsä kuoleman jälkeen hän halusi auttaa taistelussa Alzheimerin tautia vastaan ja järjesti isänsä muistoksi softballottelun, jossa pelasi julkisuuden henkilöitä ja joka tuotti 30 000 dollaria Alzheimer-tutkimukselle.
Keväällä 2003 NHL palkitsi Shanahanin King Clancy Memorial Trophyllä, joka annetaan humanitaarisesta työstä. Shanahan sai palkinnon ohjelmasta, joka toteutettiin yhteistyössä Detroitin kaupungin ja Detroitin pelastuslaitoksen kanssa. Ohjelman tarkoituksena oli avustaa köyhiä perheitä palovaroittimien hankkimisessa ja asentamisessa. Shanahan hankki itse tuhansia palovaroittimia, kannusti ihmisiä antamaan tukensa ohjelmalle ja oli myös usein auttamassa pelastuslaitosta laitteiden asentamisessa. Detroitin pelastuslaitos nimesi Shanahanin vuoden 2001 huomattavaksi kansalaiseksi.
Shanahan on ollut mukana myös Make-A-Wish Foundation -säätiön toiminnassa. Säätiö tukee parantumattomasti sairaita lapsia.

Tarinat

Shanahan on pitänyt aina tarinoiden kertomisesta ja antanut näin väriä joukkueiden mediaoppaisiin. Hän on väittänyt, että hän on asunut kesäisin irlantilaisessa kartanossa, osallistunut Pamplonan härkäjuoksuun ja soittanut saksofonia jazzfestivaaleilla. Lisäksi Shanahan on kertonut hakeneensa dinosauruksen roolia The Flintstones – Kiviset ja Soraset -elokuvaan, esiintyneensä jalkapallokohtauksessa Forrest Gumpissa ja olleensa Irlannin varamaalivahtina jalkapallon MM-kilpailussa sekä pallopoikana Andre Agassin ottelussa Yhdysvaltain avoimissa.
Shanahanin tarinat eivät yleensä pidä paikkaansa, ja hän onkin myöntänyt halunneensa hieman elävöittää kesäkuulumisiaan, sillä hän oli nähnyt muidenkin pelaajien tehneen kaikkea mielenkiintoista. Shanahan on kuitenkin esiintynyt elokuvassa, joskaan ei Forrest Gumpissa: hänellä oli pieni poliisin rooli komediassa Me kaksi & Irene.