google/wiki40b huggingface dataset:
Libertaaripuolue (Yhdysvallat)

Historia

Ensimmäinen libertaaripuolueen kokous järjestettiin kesäkuussa 1972. Vuonna 1978 Dick Randolph valittiin ensimmäisenä puolueen listoilta Alaskassa osavaltion lainsäädäntöelimeen. Vuoden 1980 liittovaltion vaalien jälkeen libertaaripuolue omaksui itselleen Yhdysvaltain kolmanneksi suurimman puolueen tittelin ennen American Independent Partya sekä New Yorkin konservatiivipuoluetta jotka tuohon aikaan olivat maan suurimpia pienpuolueita. Vuoden 1994 vaalien jälkeen yli neljäkymmentä libertaarien ehdokasta äänestettiin tai nimitettiin johonkin tehtävään joka oli siihen astinen ennätys puolueelle. Puolue asetti John Hospersin ehdolle vuoden 1972 presidentinvaaleissa ja tuolloin Tonie Nathan toimi hänen varapresidenttiehdokkaanaan. Nathan oli samalla sekä ensimmäinen nainen että ensimmäinen juutalainen joka sai valitsijamiesääniä. Hospers puolestaan oli tuolloin ensimmäinen avoimesti homoseksuaali henkilö joka oli pyrkinyt Yhdysvaltain presidentiksi.

Nimi ja puolueen tunnukset

Vuonna 1972 puolueen nimeksi valittiin libertaaripuolue, jonka toisena vaihtoehtona oli Uusi Vapauspuolue. (New Liberty Party)  Puolueen ensimmäiseksi iskulauseeksi valittiin "Ei ole sellaista asiaa kuin ilmainen lounas" (There ain't no such thing as a free lunch, lyhenne TANSTAAFL). Nykyinen iskulause on "Periaatteen puolue" (The Party of Principle). Puolueen tunnukseksi valikoitui 1970-luvun lopulla vapaudenpatsaan kuva aikaisemman "libersignin" tilalle. Joskus tunnuksena on käytetty myös piikkisikaa, joka on käytössä myös Free State Projectin tunnuksena.

Puolueen rakenne

Libertaaripuolue on jäseniensä demokraattisesti hallinnoima puolue joka jakautuu osavaltiokohtaisiin paikallisosastoihin. Paikallisosastot järjestävät joka vuosi tai joka toinen vuosi edustajakokouksensa joista valitaan delegaatio osallistumaan maanlaajuiseen puoluekokoukseen. Kansallisen tason puoluekokous päättää äänestämällä puolueen säännöistä ja käytännöistä.

Puolueohjelma

Libertaaripuolueen puolueohjelma korostaa sekä yksilönvapautta, vapaakauppaa että yleisesti taloudellista vapautta. Puolue vastustaa sekaantumista toisten valtioiden sisäisiin asioihin sekä sotilaallisia että taloudellisia interventioita ulkomaille.
Beta Lyrae -muuttuja

Beta Lyrae -tyyppinen pimennysmuuttuja niin on lähekkäinen kaksoistähti, että  toinen tähti on painovoiman ansiosta venynyt soikeaksi. Tähdet pimentävät vuorotellen toisiaan, ts. niiden ratojen kaltevuus on lähellä havaitsijan suuntaa.
Urmia

Historiaa

Zarathustralaisen uskonnon perustajan Zarathustran on oletettu syntyneen Urmian lähistöllä, mutta tieto on kiistanalainen. 
Menneinä vuosisatoina kaupunkia hallitsivat useat persialaiset dynastiat, kunnes turkinsukuiset oguusit valtasivat alueen 1000-luvulla. Vuonna 1184 kaupungin puolestaan valtasivat seldžukit. Myös turkkilaiset hallitsivat kaupunkia useaan otteeseen, kun se sijaitsi Osmanien valtakunnan rajalla.
Viimeistään 1100-luvulta Urmiassa on sijainnut kristillinen piispanistuin. Vuonna 1835 paikkakunnalle perustettiin protestanttinen lähetysasema. Sen vaikutuksesta paikallisesta nykysyyrian murteesta tuli kirjakieli. Vuonna 1900 yli 40 % kaupungin asukkaista oli kristittyjä. Ensimmäisen maailmansodan aikana kristityt joutuivat vainojen kohteeksi ja pakenivat kaupungista. Nykyään kaupunki on 95-prosenttisesti islaminuskoinen.
Suzy Delair

Suzy Delair (oikealta nimeltään Suzanne Pierrette Delaire; s. 31. joulukuuta 1917 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä ja laulaja. 
Delair sai von 17-vuotiaana ensimmäisen filmiroolinsa elokuvassa L'or dans la rue (1934). Hän tuli tunnetuksi muiden muassa Henri-Georges Clouzot'n elokuvista Murhaaja asuu numerossa 21 (1942) ja Kolmas aste (1947). Hänen elokuva-alan huippukauttaan olivat 1940- ja 1950-luku, jolloin hän esiintyi Alexander Kordan, Abel Gancen, Luchino Viscontin ja Gérard Ouryn ohjaamissa filmeissä. Niistä kenties tunnetuin on Viscontin Rocco ja hänen veljensä (1960).
Musiikkialalla Delair muistetaan varsinkin hänen tulkinnastaan laulusta Avec son tralala.
Tähtienvälinen planeetta

Tähtienvälinen planeetta eli vapaa planeetta on tähtienvälisessä avaruudessa liikkuva planeetan massainen taivaankappale, joka ei ole sidottu gravitaatiolla mihinkään muuhun taivaankappaleeseen. Usein tällaiset planeetat ovat syntyneet tähden läheisyydessä, mutta heitetty myöhemmin ulos tähtijärjestelmään gravitaation vaikutuksesta toisen kohteen lähiohituksen aikana. Joitain kohteita, kuten S Orionis 70 (S Ori 70) on epäilty tähtienvälisiksi planeetoiksi mutta yhtään havaintoa ei toistaiseksi ole kiistattomasti vahvistettu.
Tähtienvälisten planeettojen kaltaisia kohteita voi syntyä myös samaan tapaan kuin tähtiä. Tällaisia kohteita kutsutaan ruskeiksi alikääpiöiksi, joissa erotuksena ruskeisiin kääpiöihin ydinreaktiot eivät edes ala (ruskeissa kääpiöissä ydinreaktiot alkavat, mutta loppuvat nopeasti). Ruskeita alikääpiöitä ei luokitella planeetoiksi, muttei myöskään varsinaisiksi tähdiksi.
On arvioitu, että Linnunradan galaksissa olisi jopa 100 000 kertaa enemmän tähtienvälisiä planeettoja kuin tähtiä. Joillakin näistä planeetoista voisi olla jopa mahdollisuus elämän ylläpitämiseen tiheän ilmakehän takia.

Planemot

Planemo on planeetan kokoinen vapaasti avaruudessa liikkuva taivaankappale, joka ei kierrä tähteä eikä itse ole tähti. Planemoita esiintyy nuorissa tähtijoukoissa ja ne syntyvät tähtien tapaan kaasuista tiivistymällä. Massa jää kuitenkin planemon tapauksessa liian pieneksi, jotta fuusioreaktiot käynnistyisivät sen sisällä. Useat planemot voidaan luokitella myös ruskeiksi alikääpiöiksi.
Maciej Staręga

Maciej Staręga (s. 31. tammikuuta 1990 Siedlce) on puolalainen maastohiihtäjä, joka edustaa UKS Rawa Siedlce -seuraa. 
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Staręga sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 33:nneksi. Parisprintissä hän oli 18:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Staręga oli parisprintissä 12:s ja Puolan viestijoukkueessa 16:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä kahdeksanneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kahdeksas. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 30:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Staręga kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 oltuaan yhdeksäs. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Ski Tour Canadaan kuuluneessa vapaan hiihtotavan sprintissä Quebecissa maaliskuussa 2016. Yksittäisissä maailmancupin kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas vapaan hiihtotavan sprinteissä Davosissa joulukuussa 2015 ja Toblachissa tammikuussa 2017.
Säde (geometria)

Säde tarkoittaa tasogeometriassa ympyrän, sektorin tai kaaren kehän pisteen ja keskipisteen välistä janaa. Avaruusgeometriassa säde tarkoittaa pallon pinnan pisteen ja pallon keskipisteen välistä janaa, ja myös lieriön symmetria-akselia kohtisuoran poikkileikkauksen ympyrän sädettä. Säteellä tarkoitetaan myös tämän janan pituutta. Sädettä merkitään usein kirjaimella R tai r (lat. radius).
Eric Trump

Syntymä, varhainen elämä ja koulutus

Eric Frederick Trump syntyi New Yorkissa 6. tammikuuta 1984. Hän on kolmas liikemies Donald Trumpille ja malli Ivanka Trumpille syntyneistä lapsista; hänellä on isoveli Donald Jr. ja isosisko Ivanka. Vuonna 1991 Donald ja Ivana Trump erosivat.
Hän valmistui Pottstownissa, Pennsylvaniassa lähellä Philadelphiaa sijaitsevasta Hill Schoolista vuonna 2002, ja toimi myöhemmin sen hallituksessa vuoteen 2013 saakka.

Ura

Eric Trump liittyi isänsä Trump Organization -yritykseen. Hän toimii sen varatoimitusjohtajana yhdessä veljensä ja sisarensa kanssa. Vuonna 2006 Eric Trump perusti Eric Trump Foundationin, yleishyödyllisen säätiön, jonka tarkoituksena on kerätä rahaa vakavasti sairaille lapsille.

Yksityiselämä

Trump on ollut naimisissa aiemman pitkäaikaisen tyttöystävänsä, itseään kahta vuotta vanhemman Lara Yunaskan kanssa 8. marraskuuta 2014 lähtien. Yunaska on Inside Editionin apulaistuottaja.
Röda Lacket

Röda Lacket eli rööda on nuuskayhtiö Swedish Matchin valmistama nuuskamerkki. Röda Lacket on erittäin kiinteää, mikä mahdollistaa helpon leipomisen eli tamppaamisen. Röda Lacket pussinuuskan valmistus on lopetettu.
Ruotsin kauppanimistä kolmanneksi vanhin Generalin ja Ettanin jälkeen. Sen valmistuksen aloitti Petter Swartzin nuuskatehdas Norrköpingissä vuonna 1850.
Dave Liebkind

Dave Liebkind (7. helmikuuta 1936 Helsinki – 9. elokuuta 2004 Hämeenlinna) oli helsinkiläinen juutalainen liikemies, toimittaja sekä Liberaalit- ja Remonttiryhmä -puolueiden vaikuttaja. Hän oli liberaalien eurovaaliehdokkaana 2004. Liebkind toimi 1960- ja 1970-luvuilla Yleisradion Geneven-kirjeenvaihtajana.
Dave Liebkind suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja opiskeli myös Jerusalemin yliopistossa. Hän toimi näyttelijänä ja apuohjaajana Lilla Teaternissa ja sitten lehti- ja tiedotustoimittajana mm. kansainvälisen villajärjestön (International Wool Secretariat)  palveluksessa. Radiossa Liebkind esiintyi vuodesta 1949 eli 13-vuotiaasta asti. Hän myös tuotti lasten- ja viihdeohjelmia sekä tietokilpailuja ja näytteli ruotsinkielisissä tv-näytelmissä. Liebkind nähtiin myös Spede Pasasen Viu-hah hah-taja-elokuvassa vuonna 1974.
Annabella Sciorra

Annabella Gloria Philomena Sciorra (s. 29. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Onnen kulissit (1990), Viidakkokuume (1991), Käsi, joka kehtoa keinuttaa (1992) ja Rohto (1995).
Sciorra tunnetaan myös televisiosarjasta Sopranos, jossa hän esitti Gloria Trilloa. Rooli toi hänelle vuonna 2001 Emmy-ehdokkuuden.
Svea (lentokenttä)

Svea oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Posion Aholaan perustama lentotukikohta.  18. tammikuuta 1940 perustetun tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta södra. Kenttä toimi pelkästään koneiden varalasku- ja tankkauspaikkana 1. maaliskuuta 1940 asti, jolloin kentälle siirrettiin yksi rykmentin Gloster Gladiator -koneista torjumaan neuvostopommikoneiden lentoja Rovaniemen ja Oulun suuntiin. Kenttä joutui venäläisten ilmahyökkäyksen kohteeksi kerran, 10. maaliskuuta 1940. Hyökkäys ei kuitenkaan aiheuttanut kentälle vaurioita.
Challenge of the GoBots

Juoni

Sarjassa keskitytään muuntautuviin robotteihin, jotka ovat kotoisin Gobotron planeetalta. Se muistuttaa hyvin paljon The Transformers -sarjaa. Challenge of the GoBotsissa hyviä Guardianseja (vartijat) johtaa Leader-1. Hänellä on apunaan muun muassa Turbo ja Scooter. Heitä vastaan taistelevat The Renegades (kapinalliset), joita johtaa Cy-Kill, apunaan Crasher ja Cop-Tur. Robotit käyttivät useimmiten aseinaan laserpohjaisia aseita, joita he yleensä ampuivat nyrkeistään. Sarjassa on myös mukana ihmishahmoja.
Pikaruoka

Pikaruoka on nopeasti valmistettua, usein tuotteistettua ravintoa. Suosittuja pikaruokia ovat muun muassa pizzat, hampurilaiset, ranskalaiset perunat, hot dogit ja kebabit. 1990-luvun puolivälissä pizza nousi kilpailemaan pihvin kanssa suosituimman ravintolaruoan tittelistä.
Tärkeä merkkipaalu pikaruoan suosion kasvuun oli Saint Louisin maailmannäyttely vuonna 1904.
Kansainvälisesti tunnettuja pikaruokalaketjuja ovat Wendy’s, Carl’s Jr., KFC, Subway, Burger King, McDonald’s ja Pizza Hut.

Pikaruoan terveellisyys

Keskimääräisessä pikaruoka-ateriassa on huomattavan suuri energiatiheys, puolitoista kertaa perinteisen brittiläisen ja kaksi ja puoli kertaa perinteisen afrikkalaisen aterian verran. Jos pikaruokia syö päivittäin, ruoasta kertyy helposti liikaa energiaa, rasvaa ja suolaa, vaikka annokset eivät olisi erityisen suuria. 
Tutkimuksessa Helsingin yliopiston ravitsemustieteen osastolla vertailtiin pikaruoan ravintosisältöjä perinteiseen ruokaan ja todettiin, että suolaa hampurilaisateriassa oli kaksinkertaisesti ja energiaa peräti kolminkertaisesti voileipään verrattuna. Hiilihydraattien, proteiinin ja rasvan määrä kokonaisenergian määrästä oli molemmissa yhtä suuri. 
Pikaruokateollisuuden on väitetty olevan suurimpia syyllisiä esimerkiksi yhdysvaltalaisten nuorten erittäin nopeasti yleistyneeseen ylipainoon. Kiistanalaisten tutkimustulosten mukaan pikaruoan sokeriin ja rasvaan voi kehittyä huumeita vastaava riippuvuus.
Pikaruoissa rasvan osuus energiasta on yleensä suositeltua suurempi ja hiilihydraattien osuus selvästi suosituksia niukempi. Esimerkiksi kebabissa ja makkaraperunoissa rasvan osuus on jopa 60–70 prosenttia energiasta. Toisaalta on olemassa pikaruokia, joissa rasvan osuus on lähellä suosituksia, kuten esimerkiksi eineshampurilaiset ja -lihapiirakat, salaattiannokset ja kasvispizza. Monien pikaruokien rasvan laatu ei vastaa suosituksia: niissä on liikaa tyydyttynyttä rasvaa. Monet pikaruokaravintolat myös käyttävät paistorasvana osittain kovetettuja kasvirasvoja, jotka sisältävät suuria määriä terveysvaikutuksiltaan tyydyttyneitä rasvojakin epäedullisempia transrasvoja. Rasvan laatu voi olla suositusten mukainen esimerkiksi salaattiannoksessa, jossa on loraus kasviöljypohjaista salaatinkastiketta.
Annoksen koko vaikuttaa huomattavasti saatuun energia- ja rasvamäärään. Omilla valinnoilla voi vaikuttaa pikaruoan ravitsemukselliseen sisältöön.
Pikaruokaa on kritisoitu myös runsaiden lisäainemäärien vuoksi. Yhdysvaltalainen ruoka-alan virasto ei edellytä yhtiöiden paljastavan lisäaineiden sisältöä, niin kauan kuin kemikaalit luokitellaan yleisesti ottaen turvallisiksi kuluttajille. Yhdysvaltain maatalousministeriö havaitsi vuonna 1996 että hampurilaisen sisältämässä jauhelihassa on ulostetta.
Esko Pennanen

Esko Väinö Pennanen  (22. kesäkuuta 1912 – 20. heinäkuuta 1990) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli kouluhallituksen kouluneuvos 1954–1966 ja Tampereen yliopiston englantilaisen filologian professori 1966–1975. Hänen tutkimusalaansa oli muun muassa englannin kielen sanasto. Hän oli Suomen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973. 
Esko Pennasen ja hänen puolisonsa Anna-Liisa Pennasen testamenttiin perustuva rahasto Suomen kulttuurirahaston yhteydessä tukee syöpätutkimusta.
Ori

Ori on uroshevonen. Orit ovat usein villihevoslaumojen johtajia, jotka eivät anna muiden oriiden tulla laumansa lähelle. Orit ovat tärkeitä siitoksessa, mutta niitä ruunataan jatkuvasti ratsastuskouluilla.
Frants Henningsen

Frants Peter Diderik Henningsen (22. kesäkuuta 1850 Kööpenhamina – 20. maaliskuuta 1908 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari, kuvittaja ja professori. Hänen nuorempi veljensä oli taidemaalari Erik Henningsen.
Frants Henningsenin maalaukset kuvaavat dramaattisia tapahtumia keskiluokkaisten kööpenhaminalaisten elämässä vaikeina aikoina. Hänet nimitettiin Tanskan kuninkaallisen taideakatemian professoriksi 1887, mutta nimitys herätti vastustusta koska Henningseniä pidettiin vanhan realistisen koulukunnan perinteen jatkajana.

Elämä ja ura

Frants Henningsen kävi Borgerdyd-koulun Christianshavnissa ja opiskeli sitten C. V. Nielsenin piirustuskoulussa ja kuninkaallisessa taideakatemiassa, josta valmistui 1875. Vuosina 1877–1878 hän opiskeli Pariisissa Léon Bonnat’n johdolla ja matkusti sieltä Espanjaan yhdessä Peder Severin Krøyerin, Frans Schwartzin ja Julius Langen kanssa.
Huolimatta opinnoistaan Bonnat’n johdolla Henningsen pitäytyi varsin perinteisessä ja huolellisessa maalaustavassa ja laajassa aihepiirissä, joka kattoi muotokuvat, laatukuvat, maisemat ja eläinaiheet. Hän oli myös nimekäs kuvittaja. Hänen maalaustaan En Begravelse (”Hautajaiset”, 1883) pidetään osoituksena espanjalaisen koulukunnan kuten Diego Velázquezin kaltaisesta värienkäytöstä. Henningsen tunsi tarvetta pikemminkin kohteidensa myötäelävään ymmärtämiseen kuin kaunistamiseen; tästä on esimerkkinä maalaus Forladt. Dog ej af Venner i Nøden (”Kaikkien hylkäämä, muttei hädässä olevien veljien”).
Krokodil

Krokodil (ven. Крокодил, 'krokotiili') oli neuvostoliittolainen pilalehti. Se perustettiin 1922. Siihen aikaan Neuvostoliitossa ilmestyi runsaasti pilalehtiä, kuten Zanoza ja Prožektor, mutta lähes kaikki ovat lakanneet ilmestymästä.
Vaikka poliittinen satiiri oli lähes koko neuvostoajan vaarallista, Krokodililla oli huomattavan paljon vapautta herjata poliitikkoja ja politiikkaa. Tyypillisiä turvallisia satiirin kohteita neuvostoaikana olivat virkamiesten saamattomuus ja mielikuvituksen puute ja työläisten harrastama työpaikkajuopottelu. Krokodil pilkkasi myös sellaisia kapitalistisia maita ja hyökkäsi poliittisia, etnisiä ja uskonnollisia ryhmiä kohtaan, joiden väitettiin vastustavan neuvostojärjestelmää. Vastaavia lehtiä ilmestyi myös muissa neuvostotasavalloissa ja Itä-Euroopan sosialistisissa valtioissa.
Lehteä avustivat monet huomattavat henkilöt, kuten Vladimir Majakovski, Kukriniksi ja Juli Ganf. Dmitri Šostakovitš tunnettiin satiirikkona, ja hän sävelsi 5 romanssia Krokodilin teksteihin (op. 121, 1965), joka on satiiri neuvostosatiirista.
Neuvostoliiton hajottua lehti lakkasi ilmestymästä mutta alkoi ilmestyä taas 2005. Sen toimitus on Moskovassa, ja nelihenkistä toimitusta johtaa päätoimittaja Sergei Mostovštšikov. Viikoittain ilmestyvä lehti painetaan edelleen neuvostotyyliselle paperille.
Tohtori Kaivanto

Tohtori Kaivanto  (myös professori Kaivanto) (ital. Doctor Kranz) on Disneyn sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen arkeologi (tai sen irvikuva). Hän on myös Indiana Hopon arkkivihollinen, vaikka he ovatkin entisiä opiskelutovereita. He aloittivat uransa yhdessä, mutta eräällä tutkimisreissulla Kaivanto paljasti todelliset kasvonsa ja osoittautui häikäilemättömäksi voitontavoittelijaksi, joka ei piittaa tippaakaan arkeologian jaloista päämääristä. 
Kaivanto toimii melkein aina yksin ja tuntuu seuraavan Indianaa lähes missä maailmankolkassa tahansa tämä liikkuukin. Tohtori Kaivannon loivat vuonna 1988 käsikirjoittaja Bruno Sarda ja piirtäjä Maria  Uggetti elokuvahahmo Indiana Jonesin vihollisen Rene Belloqin  pohjalta. Tohtori Kaivannon ensiesiintyminen on julkaistu Suomessa Aku Ankan taskukirjassa 139, Taikaviitta ja Kumi-Kalle, tarinassa Kadonneen temppelin metsästys.
Wiburgs Mancherley

Wiburgs Mancherley oli Viipurissa vuonna 1821 ilmestynyt kaupungin ensimmäinen sanomalehti.
Saksankielisen lehden julkaisija oli Viipuriin kirjapainon vuonna 1814 perustanut entinen Frenckellin kirjapainon faktori Anders Cedervaller. Sen kielivalinta oli ymmärrettävä, sillä saksalaiset, jotka vuonna 1812 muodostivat 13 prosenttia Viipurin asukkaista, olivat kaupungin vaikutusvaltaisin väestöryhmä. Lehden toimittajana työskenteli 77-vuotias eversti Carl Josef von Bell, joka aikaisemmin oli ollut Venäjän armeijan palveluksessa. Kerran kuukaudessa ilmestynyt Wiburgs Mancherley oli luonteeltaan enemmänkin aikakauslehti, jonka sisältö koostui muista lehdistä lainatuista sekalaisista kirjoituksista. Hengeltään se edusti valistuksen ja hyödyn oppeja. Uutisia tai paikallista aineistoa siinä ei ollut juuri lainkaan.
Pienikokoisen Wiburgs Mancherleyn vuosikerta käsitti 374 sivua ja 404 numeroitua kirjoitusta. Lehden levikki ei ole tiedossa, mutta ilmeisesti se ei ollut mikään kaupallinen menestys. Myöhemmin Cederwaller haki lupaa uudelle viikkolehdelle, joka alkoi ilmestyä vuoden 1823 alusta nimellä Wiburgs Wochenblatt.
Yhdysvaltain kansalliskaarti

Vahvuus

Kansalliskaartin vahvistetussa vahvuudessa on n. 342 000 henkilöä, josta käytössä on 303 000 henkilöä. Upseereita on 36 600 ja lisäksi reservissä 8565 upseeria (engl. Warrant Officer). Naisten osuus kansalliskaartissa on 16,45 %. Suurin ikäluokka on 17-28 vuotiaat, joita on 54,60 % vahvuudesta (190 109)

Organisaatio ja rakenne

Yhdysvaltain kansalliskaarti käsittää 39% armeijan asevoimasta ja  koostuu seuraavasti:14 alueellisesta komentokeskuksesta (Command & Control HQ) sisältäen 8 divisioona, logistiikkakeskukset, ohjustorjunnan komentokeskus, sotilaspoliisin komentokeskus, kansalliskaartin lennoston komentokeskuksen ja huoltokeskuksen. Lisäksi organisaatiossa on erikoisjoukot, 27 prikaatillista tasitelujoukkoja, 45 prikaatia monitoiminnalisia tukiprikaateja, 51 kpl toiminnallisia tukiprikaateja ja 514 pataljoonaa (MTOE).
Ursula Auer

Ursula Auer on salanimi, jolla kirjailija-aviopari Anja Angel ja Pentti Kirstilä on julkaissut kolme salapoliisiromaania vuosina 2005−2007.
Auer kirjoittaa perinnetietoisia, Agatha Christie -tyyppisiä dekkareita, jotka leikittelevät kirjallisilla viittauksilla. Monet hahmoista ovat voimakkaasti karrikoituja. Teosten pastissiluonne näyttäytyy jo kirjojen ulkoasussa. Konseptiin kuuluu sijoittaa rikokset M-kirjaimella alkaviin paikkoihin: Maltalle, Maintenoniin, Mankalaan.

Kolme romaania

Auerin esikoinen Murhia Maltalla (2005) sijoittuu talvikauttaan elävälle Maltan saarelle. Suomalaisen turistiryhmän keskuudessa tapahtuu murha, ja epäilyt kohdistuvat ryhmän jäseniin. Keskeisessä roolissa on rikoskirjailija Maija Kokko, joka etsii aihetta uudelle kirjalle. Romaaniin sisältyy myös runsaasti matkailutietoutta saaresta.
Murhia Maintenonissa (2006) tapahtuu ranskalaisessa pikkukaupungissa Maintenonissa, jonne menestyskirjailija Otso Linna järjestää suuren syntymäpäivävastaanoton ja kutsuu joukon itselleen tärkeitä vieraita. Kehkeytyvä murha-arvoitus ratkeaa lopulta Suomessa.
Murhia Mankalassa (2007) on ainut kokonaan Suomeen sijoittuva Auerin dekkari. Se kertoo EU-virkamies Olavi Strömistä, joka perii Iitin Mankalasta maatilan itselleen täysin tuntemattomalta ihmiseltä. Maatilalta löytyy romaanikäsikirjoitus, jolla Ström osallistuu Kouvolan Dekkaripäivien kirjoituskilpailuun ja voittaa. Tämän jälkeen Mankalassa alkaa tapahtua murhia.
Arvosteluissa Auerin on nähty jäävän kultakauden dekkaristien taakse palapelidekkarin ja sen tunnelman luojana.

Salanimen paljastaminen

Sekä Angelilla että Kirstilällä on ennestään pitkä ura rikoskirjailijoina. Siitä lähtien, kun Auerin esikoinen ilmestyi 2005, julkisuudessa uumoiltiin tunnettua tekijää salanimen takana. Angel ja Kirstilä tulivat julkisuuteen kesällä 2006, kun toinen Auer-romaani oli julkaistu. Heillä oli ollut mielessä yhteisen romaanin kirjoittaminen jo useita vuosia ennen hankkeen aloittamista. 
Mikäli Angelin ja Kirstilän alkuperäinen suunnitelma pitää, Auerin dekkarien lukumäärä jää kolmeen eikä uusia enää Murhia Mankalassa -romaanin jälkeen ilmesty.
Suodenjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 170 metriä. Järvellä on kaksi luusuaa. Toinen sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 2,2 kilometriä pitkä Kirkko-oja Toinen on luoteeseen laskeva 400 metriä pitkä laskuoja Palojärveen. Kaksi laskuojaa tekee siitä bifurkaatiojärven.
Järven rantaviiva on 3,1 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on useita loma-asuntoja, jonne johtaa tiet Suodenniemeltä.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Suodejärvi". Vuonna 1892 anottiin lupaa perata järvi tukintuittoa varten.
Steve Perry

Steve Perry (syntyjään Stephen Ray Pereira, s. 22. tammikuuta 1949) on yhdysvaltalainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan rockyhtye Journeyn entisenä laulajana. Hän oli Journeyssä vuosina 1978-1987 ja 1995-1998. Steve Perry on äänialaltaan alttoa vastaava kontratenori josta käytetään nimitystä tenor altino. Perryn erityinen ääni on antanut hänelle nimityksen "The Voice". Suurin vaikutus Perryn laulutapaan on ollut Sam Cookella.