HMS Ivanhoe (D16)

Palvelus

HMS Ivanhoe palveli valmistuttuaan Välimeren-laivaston 3. Hävittäjälaivueessa, jonka mukana alus siirtyi 3. syyskuuta 1939 Aleksandriasta Maltalle ja edelleen kotimaahan 10. syyskuuta. Alus saapui 14. syyskuuta Plymouthiin, jossa se liitettiin osaksi läntisen reitin saattueita suojaavia yksiköitä (engl. Western Approaches Command).
HMS Ivanhoe jahtasi 18. syyskuuta tuloksetta torpedohyökkäyksen tehnyttä Saksan laivaston sukellusvene U-29:ää. Alus upotti 4. lokakuuta yhdessä HMS Inglefieldin ja HMS Intrepidin kanssa sukellusvene U-45:n Irlannin rannikolla (50°35′N, 12°40′W ).
HMS Ivanhoe siirrettiin marraskuussa Kotilaivaston 5. Hävittäjälaivueeseen. Alus siirrettiin 14. marraskuuta Sheernessin telakalle huoltoon, jolloin se myös määrättiin siirtymään 20. Hävittäjälaivueeseen miinanlaskutehtäviin.
HMS Ivanhoe palasi palvelukseen 12. joulukuuta ja se osallistui 18. joulukuuta ensimmäiseen miinanlaskutehtäväänsä Helgolandin matalikolla yhdessä HMS Intrepidin kanssa (operaatio IB). Samat alukset laskivat 30. joulukuuta miinoja itärannikonsulkuun Famensaaren edustalla (operaatio LA)
HMS Ivanhoe osallistui tammikuussa Helgolandin matalikolla yhdessä HMS Intrepidin kanssa miinoitusoperaatioihin (operaatiot EW, ID1 ja ID2), kunnes se palasi 14. tammikuuta sukellusveneidentorjuntatehtäviin. Aluksen torpedoputket ja tykkitornit vaihdettiin 27. tammikuuta Portlandissa, josta palattuaan alus siirtyi 3. helmikuuta Kotilaivastoon Scapa Flowhun.
HMS Ivanhoe ja HMS Gallant saattoivat 18. maaliskuuta kalastustroolari Ocean driftin kanssa törmätessään vaurioituneen HMS Intrepidin Invergordoniin. Alus määrättiin 27. maaliskuuta miinanlaskuoperaatioihin Norjan rannikolla osana Force WV:tä. Alus siirtyi Chathamin telakalle valmisteltavaksi miinanlaskua varten. Se liittyi 3. huhtikuuta Force WV:hen Scapa Flowssa.
HMS Ivanhoe, HMS Esk, HMS Impulsive ja HMS Icarus lähtivät 6. huhtikuuta merelle toteuttamaan miinoitusta Norjaan Vestfjordiin (operaatio Wilfred). Alus aloitti 10. huhtikuuta sukellusveneentorjuntapartioinnin Narvikin edustalla, missä yhteydessä se pelasti ensimmäisessä Narvikin taistelussa uponneen HMS Hardyn eloonjääneet.
HMS Ivanhoe palasi 15. huhtikuuta Scapa Flowhun. Alus määrättiin toimimaan johtoaluksena Trondheimin edustan miinanlaskussa, johon osallistuivat HMS Icarus ja HMS Impulsive (operaatio ZMA). Alus oli 7. toukokuuta kattiloiden puhdistuksessa, missä yhteydessä sen viirinumero vaihdettiin I16:ksi. Se palasi 15. toukokuuta palvelukseen 20. Hävittäjälaivueeseen.
HMS Ivanhoe miinoitti 16. toukokuuta Hollannin rannikolla yhdessä HMS Expressin ja HMS Eskin kanssa (operaatio CBX3). Alus suojasi 18. toukokuuta laivueen mukana apumiinalaiva HMS Princess Victoriaa itärannikonsulun miinanlaskussa, kun apumiinalaiva ajoi miinaan Humberin edustalla esti uuteen aiemmin tuntemattomaan miinakenttään joutumista.
HMS Ivanhoe osallistui joukkoon miinanlaskuoperaatioita (BS operaatiot 6-9) yhdessä HMS Eskin, HMS Expressin, HMS Intrepidin, HMS Icaruksen ja HMS Impulsiven kanssa viimeisteltäessä itärannikonsulkua laskettaessa yhteensä 38 000 miinaa. Se irrotettiin 28. toukokuuta evakuoimaan joukkoja Dunkerquesta (operaatio Dynamo).
HMS Ivanhoe kuljetti 29. toukokuuta 930 liittoutuneiden sotilasta Dunkerquesta Doveriin ja suojasi muita aluksia ilmahyökkäyksiltä. Alus pelasti uppoavalta HMS Graftonilta eloonjääneet. Alus kuljetti 31. toukokuuta rannalta 1 290 sotilasta. Alus nouti 1. kesäkuuta lisää joukkoja rannalta, jolloin se joutui paluumatkalla ilmahyökkäyksen maaliksi. Hyökkäyksessä alukseen osui pommi, joka surmasi 21 miehistön jäsentä sekä viisi evakuoitua sotilasta. Aluksen kaksi kattilahuonetta täyttyivät vedellä pysäyttäen aluksen. Vikapartioiden korjausten jälkeen se kykeni kolmannen kattilahuoneen turvin nilkuttamaan Doveriin. Aluksella olleet sotilaat siirrettiin HMS Havantille. Alus siirrettiin 2. kesäkuuta Sheernessiin telakalle korjattavaksi.
HMS Ivanhoe palasi palvelukseen 28. heinäkuuta, jolloin se liittyi laivueeseensa Imminghamissa. Alus valmistautui seuraavana päivänä jälleen miinanlaskuoperaatioihin.
HMS Ivanhoe lähti 31. elokuuta merelle laivueen mukana miinoittaakseen Hollannin rannikolla (operaatio QBX5). Miinoittajien suojana olivat HMS Kelvin, HMS Jupiter ja HMS Vortigern. Osasto muutti reittinsä lännemmäksi saatujen vihollistietojen perusteella. Ennen Noresta saatua käskyä hylätä miinat ja hyökätä vihollisen kimppuun osasto joutui saksalaisten 7. elokuuta laskemaan miinakenttään.
HMS Express osui miinaan, jolloin HMS Ivanhoe laski veneensä pelastamaan eloonjääneitä. Aluksen lähetessä vaurioitunutta alusta se itse osui miinaan menettäen tehonsa. Vikapartiot saivat aluksen höyrynpaineen nostettua kaksi tuntia myöhemmin, jolloin alus kykeni liikkumaan seitsemän solmun nopeudella. Lisätutkimuksissa todettiin aluksen kölin murtuneen, jolloin se päätettiin jättää. Aluksen pohjaventtiilit avattiin ja miehistö evakuoitiin moottoritorpedovene MTB15:een.
Edelleen pinnalla olevan hylyn löysi HMS Garth, minkä jälkeen HMS Kelvin upotti aluksen torpedoimalla.