google/wiki40b huggingface dataset:
Melody Boys

Melody Boys eli Yrjön orkesteri oli suomalainen jazz-orkesteri 1920- ja 1930-luvuilla. Kreikkalaistaustaisten Gunaropuloksen veljesten yhtye aloitti kabareeorkesterina ja modernisoitui jazzorkesteriksi. Helsinkiläinen orkesteri esiintyi Risto Orkon ohjaamassa komediassa Minä ja ministeri ja oli orkesterina elokuvien Laveata tietä ja Sininen varjo musiikissa. Yhtye levytti jazzsovituksia monista vanhoista suomalaisista kappaleista.
Sen kantava jäsen oli Yrjö Gunaropulos (1904-1968), joka käytti myös nimiä Yrjö Jora ja Yrjö Tarvos. Nimellä Yrjö Gunaropuloksen yhtye Gunaropulos ja Yrjö Verho julkaisivat vuonna 1952 levyn, jolla on kappaleet Ainoa ystävä ja Päiväperho.
Liga Nacional de Fútbol Americano

Historia

Vuonna 1988 perustettiin Espanjan ensimmäinen amerikkalaisen jalkapallon sarja, Katalonian mestaruussarja Liga Catalana de Fútbol Americano, jota pelataan edelleen. Seuraavina vuosina maahan syntyi useita kilpasarjoja, jotka yhdistyvät vuonna 1995 muodostaen LNFA:n. Vuonna 2012 perustettiin LNFA:n toinen sarjataso, ja vuonna 2014 sarjatasot saivat nykyiset nimensä.
Kurt Georg Kiesinger

Varhaisemmat vaiheet

Kiesinger opiskeli lakimieheksi Berliinissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) sen tultua valtaan vuonna 1933 ja työskenteli Saksan ulkoministeriön radioprogandaosastolla sekä propagandaministeriössä. Toisen maailmansodan jälkeen Kiesinger oli muutamia kuukausia internoituna Ludwigsburgin leirillä kunnes hänet vapautettiin.

Kristillisdemokraatiksi

Kiesinger liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDU), oli ehdokkaana ensimmäisissä sodan jälkeisissä vaaleissa ja tuli valituksi parlamenttiin. Hänet valittiin Baden-Württembergin pääministeriksi vuosiksi 1958–1966. Kiesinger toimi liittopäivien puhemiehenä vuosina 1962–1963.

SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus

Suuren kokoomushallituksen kansleriksi Kiesinger valittiin Ludwig Erhardin tilalle joulukuussa 1966. Hallituksessa hän tuli tunnetuksi yhteistyöstä sosiaalidemokraattien (SPD) johtajan Willy Brandtin kanssa. Enemmistöparlamentarismissa harvinainen päävastustajien CDU:n ja SPD:n yhteishallitus muodostettiin talousongelmien ratkaisemiseksi. Seuraavan kerran samaa kokeiltiin Angela Merkelin hallitusta muodostettaessa vuonna 2005.

Diplomatiaa Itä-Euroopan kanssa

Kiesingerin hallitus solmi diplomaattiset suhteet Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian kanssa. Kiesingeriä arvosteltiin natsimenneisyytensä vuoksi vuonna 1968, kun Beate Klarsfeld löi häntä julkisesti kasvoille nimittäen häntä natsiksi.

Kanslerikauden jälkeen

Vuoden 1969 liittopäivävaaleissa SPD muodosti vasemmistokoalition liberaalien vapaiden demokraattien (FDP) kanssa, lopettaen keskeyttämättömän kristillisdemokraattisten kanslerien sarjan sodan jälkeisessä Saksassa. Kiesingerin seuraajaksi kansleriksi valittiin Willy Brandt.
Kiesinger kuoli Tübingenissä, Saksan liittotasavallan silloisessa länsiosassa.
Gnutella

Gnutella on ensimmäinen puhtaasti hajautettu vertaisverkkojärjestelmä. Verkossa ei ole keskuspalvelinta, vaan tiedostoja siirretään suoraan verkon käyttäjien välillä.
Gnutella-verkkoon pohjautuu esimerkiksi LimeWire.

Gnutellan kehitys

Nullsoft julkaisi ensimmäisen Gnutella-asiakasohjelman vuonna 2000, mutta lopetti pian ohjelman kehittämisen lainsäädännöllisistä syistä. Muut käyttäjät kuitenkin ottivat selville ohjelman toimintaperiaatteen ja uusia Gnutella-ohjelmistoja julkaistiin nopeaan tahtiin.
Suomen europarlamenttivaalit 2014

Ehdokkaat

Suomen 13 istuvasta europarlamentaarikosta 11 asettui ehdolle myös vuoden 2014 vaaleissa. Jatkokaudelle pyrkivät kokoomuksen Eija-Riitta Korhola, Sirpa Pietikäinen ja Petri Sarvamaa, keskustan Anneli Jäätteenmäki ja Hannu Takkula, sosiaalidemokraattien Liisa Jaakonsaari ja Mitro Repo, vihreiden Tarja Cronberg, perussuomalaisten Sampo Terho, RKP:n Nils Torvalds ja kristillisdemokraattien Sari Essayah. Pois jäivät vihreiden vuodesta 2004 europarlamentaarikkona toiminut Satu Hassi ja keskustan ensimmäisen kauden euroedustaja Riikka Pakarinen (ent. Manner). Keskustan ehdokkaisiin kuului Euroopan unionin komissaari Olli Rehn. Istuvista mepeistä uudelleen valittiin Jaakonsaari, Jäätteenmäki, Pietikäinen, Terho ja Torvalds.
Eurovaaleissa oli ehdolla viisi Kataisen hallituksessa ollutta ministeriä: vasemmistoliiton entinen liikenneministeri Merja Kyllönen, kokoomuksen Eurooppa- ja ulkomaankauppaministeri Alexander Stubb ja hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkunen, vihreiden entinen kehitysministeri Heidi Hautala sekä kristillisdemokraattien sisäministeri Päivi Räsänen. Heistä läpi menivät Hautala, Kyllönen, Stubb ja Virkkunen.

Ehdokasluettelo

Jokainen puoluerekisterissä oleva puolue sai asettaa vaaleihin korkeintaan 20 ehdokasta. Puolueiden keskenään muodostama vaaliliitto sai sekin asettaa enintään 20 ehdokasta. Seuraavassa ovat henkilöt, jotka puolueet tai valitsijayhdistykset asettivat ehdokkaiksi. Yhteensä ehdokkaita oli 251. Oikeusministeriö vahvisti ehdokasasettelun 24. huhtikuuta 2014. Ehdokkaiden numerot listojen sisällä määräytyivät sukunimen mukaisen aakkosjärjestyksen mukaan, poikkeuksena Köyhien Asialla. Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.

Ennakkoäänestys

Ennakkoäänestys järjestettiin kotimaassa 14.–20.5.2014 ja ulkomailla 14.–17.5.2014. Ennakkoon äänesti kotimaassa yhteensä 722 029 suomalaista eli 17,1 %. Edellisissä Suomen europarlamenttivaaleissa ennakkoäänestysprosentti oli 17,3.
Espoossa epäillään postin virkailijan leimanneen äänestyslipun sijaan vaalikuoria. Vaalilain mukaan leimaamattomat äänestysliput tulee hylätä. Vaalikuoria ei saa avata ennen vaalipäivää, joten varmuus äänestyslippujen leimoista varmistuu silloin. Posti on vastannut virkailijoidensa kouluttamisesta itse.
Tudiya

Tudiya tai Tudia on varhaisin Assyrian kuningas, joka on nimetty Assyrian kuningas listaan, ja hän on ensimmäinen ”seitsemästätoista kuninkaasta, jotka asuivat teltoissa.” Hänen olemassaolonsa on argelogisesti vahvistamaton ja sitä ei ole vahvistettu mistään muusta lähteestä. Assyriologi Georges Rouxin mukaan Tudiya olisi hallinnut 25. vuosisadan jälkipuoliskolla eaa.(eli jossakin välillä n. 2450 eaa. - n. 2400 eaa.).

Historiallisuus

Tudiyaa seurasi Assyrian kuningas listassa Adamun ja hänen jälkeensä vielä kolmetoista hallitsijaa: Yangi, Suhlamu, Harharu, Mandaru, Imsu, Harsu, Didanu, Hana, Zuabu, Nuabu, Abazu, Belu ja Azarah. Mitään konkreettista ei vielä tiedetä näistä nimistä, vaikka se on todettu, että paljon myöhemmin Babylonian tabletti lista näyttää kopioineen samoja nimiä, vaikka raskaasti vioittuneessa muodossa: Tudiya nimi näyttää yhdistyneen siinä Adamun nimeen muodossa Tubtiyamutu.
Ensimmäisissä Eblan arkeologisissa raportteissa kävi ilmi, että Tudiyan olemassaolo voitiin vahvistaa löytyneestä savitaulusta, jossa todettiin, että hän olisi tehnyt kauppasopimuksen Karumissa Eblan alueella Eblan "kuninkaan" Ibriumin (jonka nyt tiedetään sen sijaan olleen Eblan kuninkaan Isar-Damun visiiri.) kanssa. Tämän koko lukutapa on nyt kyseenalainen, koska useat tutkijat ovat viime aikoina väittäneet, että kyseisessä kauppasopimuksessa kyseessä ei ollut ollenkaan Assyrian kuningas Tudiya, vaan pikemminkin kuningas nimeltä "Abarsal", jonka paikannus on epävarma.
Aikaisemmat Assyrian kuninkaat, jotka kirjattiin "kuninkaiksi, jotka asuivat teltoissa" (kuten Tudiya), olivat olleet puolueettomia pastoraalisia hallitsijoita; Assyrian uskotaan alkuaan olleen pikemminkin oligarkia kuin monarkia.
Pentti Siimes

Teatteriura

Pentti Siimes valmistui Teatterikoulusta 1953. Hän teki merkittävän uran laaja-alaisena teatterinäyttelijänä. Hän työskenteli Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä yhtäjaksoisesti yli neljä vuosikymmentä, vuosina 1953–1994.
Siimes näytteli Helsingin kaupunginteatterissa erittäin suositussa näytelmässä Kvartetti vuosina 2002–2007. Tammikuussa 2008 Siimes ilmoitti jäävänsä eläkkeelle teatterityöstä.

Elokuvissa, televisiossa ja radiossa

Siimes oli 1950-luvulla yksi eniten elokuvissa käytetyistä näyttelijöistä. Eräs Siimeksen tunnetuimmista elokuvarooleista on Määttä elokuvassa Tuntematon sotilas (1955). Hänet muistetaan myös 1960-luvun alussa tehdyistä Komisario Palmu -elokuvista. Hän esitti kolmessa ensimmäisessä Palmu-elokuvassa eri roolihahmoja. 
Monet Siimeksen elokuva- ja televisiorooleista olivat humoristisia. Siimes näytteli muuan muassa Spede Pasasen elokuvissa ja televisio-ohjelmissa kuten Spede Show’ssa 1970-luvulla. Vuonna 1970 Siimes oli mukana sarjassa Ilkamat ja 1979 suositussa Parempi myöhään... -ohjelmassa, jota hän juonsi yhdessä Ritva Valkaman kanssa. 1990-luvulla Siimes näytteli Ere Kokkosen Vääpeli Körmy -elokuvissa eversti Tossavaista.
Siimes oli mukana monissa radiokuunnelmissa. Teatteriuransa päätettyään Siimes jatkoi vielä pienimuotoista työskentelyä televisiolle ja luki 2008–2009 joka toinen viikko TV1:n Pisara-ohjelmassa muutaman minuutin pituisia tekstejä. Vuonna 2008 valmistui myös televisioelokuva Thomas, jossa Siimeksen lisäksi näytteli Lasse Pöysti.

Henkilökuva

Työtoverit muistavat Siimeksen olleen tunnollinen, ahkera ja kannustava ihminen, joka otti toiset huomioon. Hänellä oli erinomainen muisti ja erittäin hyvä ajoituskyky ja huumorintaju.

Yksityiselämä

Pentti Siimeksen vanhemmat olivat kirjapainotyöntekijä Paul Siimes ja ompelija Hilja Siimes (o.s. Keinänen), jotka solmivat avioliiton vuonna 1922. Isä oli Puolan kansalainen, alkuperäiseltä nimeltään Pawel Starkowski, vaikka olikin äitinsä puolelta suomalainen ja syntynyt Suomessa. Hän suomensi nimensä virallisesti vuonna 1926, jolloin perheeseen syntyi ensimmäinen lapsi, Pentin sisar Sirkka.
Siimes oli naimisissa näyttelijä Elina Pohjanpään kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan 1996 saakka. Liitosta syntyi kolme tytärtä: Tarja, Hanna-Mari ja Paula, joista Tarja ja Paula ovat näyttelijöitä. Siimes kuoli pitkään sairastettuaan lokakuussa 2016. Hänet on haudattu Elina Pohjanpään viereen Hietaniemen hautausmaalle.
Pentti Siimeksen elämästä ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2002 Lauri Meren kirjoittama 320-sivuinen kirja Pentti Siimes: Näyttämöllä, kotonaan.
Michael Björklund

Michael Björklund (s. 1975 Saltvik) on ahvenanmaalainen kokki, joka tunnetaan muun muassa suomenruotsalaisesta lifestyle-televisio-ohjelmasta Strömsö. Hän on Ahvenanmaan tunnetuin kokki.
Björklund on valittu sekä Suomen että Ruotsin Vuoden kokiksi ja hän on sijoittunut viidenneksi Bocuse d’Or -maailmanmestaruuskilpailuissa. Björklund on työskennelyt monta vuotta kokkina göteborgilaisravintoloissa. Hän suosii pohjoismaisia paikallisesti tuotettuja raaka-aineita, joissa on puhtaat maut. Björklundilla on Smakbyn-ravintola lähellä Kastelholman linnaa Sundissa Ahvenanmaalla.
Björklund oli yksi niistä kahdestatoista pohjoismaisesta keittiömestarista, jotka allekirjoittivat Uutta pohjoismaista keittiötä koskevan julistuksen.
Onnela (Tuusula)

Majatalo Onnela on Tuusulan Rantatien varressa Tuusulanjärven rannalla Fjällbon puiston ja Aleksis Kiven kuolinmökin välittömässä läheisyydessä sijaitseva vanha majatalo. Onnelassa on kahden vanhan 1905 valmistuneen kansallisromanttisen huvilarakennuksen lisäksi kaksi uudempaa hotellirakennusta ja rantasauna laitureineen. Vastarannalla näkyy jylhä Sarvikallio. 
Pietarin hovissa toimiva hovinainen Johanna Sofia Björklund sai Onnelan tilan syntymäpäivälahjaksi vanhemmiltaan täyttäessään 25 vuotta vuonna 1905. Hän oli erittäin rikkaan venäläisen upseerin Paul Shabelskin rakastajatar. Pietarista kotoisin olevat puutarhurit istuttivat tilalle eksoottisia kasveja ja rakensivat sinne jopa vesiputouksen.
1920 köyhien vuosien jälkeen Björklund perusti Onnelasta täysihoitolan opiskelijoille, valtion virkailijoille ja taiteilijoille. Runoilija Eino Leino oli majatalon kanta-asiakkaita ja asui Onnelassa vuodet 1923-24. Useat Leinon tunnetut runot ja hänen muistelmateoksensa ovat tältä ajalta. Myös runoilijat Uuno Kailas, Unto Karri ja Einari Vuorela asustelivat majatalossa. 
Björklund perusti lisäksi kioskin huvimajaan Rantatien varteen, josta myytiin kahvia, pullaa, tupakkaa ja kieltolaista huolimatta myös pirtua. Sodan aikana Onnelassa toimi puolustusvoimien radiotiedustelun yksikkö ja sotien jälkeen sinne majoitettiin Karjalan evakoita ja myöhemmin se myytiin Näkövammaisten loma ry:lle. Onnelan osti 2009 Sokeain Ystävät ry, joka on siitä lähtien tarjonnut hotellimajoitusta ja kokoustiloja niin sokeille kuin ei-sokeille. Tänäpäivänä  Majatalo Onnela toimii täydenpalvelun kokoushotellina. Majatalon yhteydessä on myös kahvila, rantasaunoja sekä juhlatiloja.
Beast In Black

Historia

Yhtyeen perusti kitaristi Anton Kabanen, joka oli aiemmin vuonna 2015 lähtenyt Battle Beastista. Laulaja Giánnis Papadópouloksen Kabanen löysi sattumalta netistä, mutta kaikki muut yhtyeen jäsenet olivat hänelle jo valmiiksi tuttuja. Ensimmäisen keikkansa yhtye soitti lämmitellessään Nightwishia vuoden 2015 lopussa.
Kesäkuussa 2017 Beast In Black kertoi saaneensa esikoisalbuminsa äänitykset valmiiksi. Syyskuussa yhtye julkaisi ensimmäisen, Blind and Frozen -nimisen singlensä. Yhtye julkaisi nimeään kantavan Beast In Black -singlen lokakuussa. Esikoisalbumi Berserker julkaistiin 3. marraskuuta 2017. Debyyttialbumi sijoittui Suomen albumilistalla seitsemänneksi. Lisäksi se pääsi listoille myös Saksassa, Iso-Britanniassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Ranskassa.
Beast In Blackin oli loka-marraskuussa 2017 tarkoitus lämmitellä W.A.S.P.ia yhtyeen Euroopan kiertueella. Yhtye kuitenkin jätti kiertueen kesken vain muutaman konsertin jälkeen. Helmikuussa 2018 ilmoitettiin rumpali Sami Hännisen jättäneen yhtyeen ajanpuutteen vuoksi. Hänen korvaajakseen valittiin Agonizerissa, Before the Dawnissa ja Thunderstonessa soittanut Atte Palokangas.
Maaliskuussa 2018 yhtye kertoi toimivansa lämmittelijänä Nightwishin marraskuussa alkavalla Euroopan-kiertueella. Kiertue teki yhtyettä tunnetuksi manner-Euroopassa. Yhtyeen toinen levy From Hell With Love ilmestyi helmikuussa vuonna 2019. Levy sai hyvän vastaanoton kriitikoilta  ja nousi listoille. Suomessa yhtye nousi ensimmäiseksi, Saksassa albumilistan sijalle 6, Sveitsissä sijalle kahdeksan ja Iso-Britanniassa rock-listan sijalle 2.
Ballet Russe de Monte Carlo

Ballet Russe de Monte Carlo oli balettiseurue, joka perustettiin Monte Carlossa vuonna 1932 jatkamaan Sergei Djagilevin maineikkaan Ballets russesin perinteitä. Seuruetta johti Wassily de Basil. Se esitti Léonide Massinen ja George Balanchinen koreografioita, ja sen kuuluisimpiin tanssijoihin kuuluivat Aleksandra Danilova, Leon Woizikowki ja David Lichine. Seurue hajosi vuonna 1938, Massinen johtama osa jatkoi alkuperäisellä nimellä, kun taas Basilin seurue otti nimekseen Original Ballet Russe.
Massinen Ballet Russe de Monte Carlo esiintyi varsinkin Yhdysvalloissa. Sen tanssijoihin liittyi Danilovan lisäksi Tamara Toumanova, Alicia Markova, Mia Slavenska, Serge Lifar sekä yhdysvaltalaisia tanssijoita kuten Maria Tallchief. Seurue lakkautettiin 1963. Massine palasi Monte Carloon ja perusti sinne vuonna 1966 ruhtinas Rainierin tuella jälleen uuden seurueen Ballet de Monte Carlo.
Euroopan museofoorumi

Euroopan museofoorumi EMF on Euroopan neuvoston alainen museo-organisaatio. 
 Se on riippumaton, voittoa tavoittelematon hyväntekeväisyysjärjestö, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja perustettu vuonna 1977. Perustajia oli kolme: Kenneth Hudson, Richard Hoggart ja John Letts.

Vuoden euroopalainen museo

Euroopan museofoorumi jakaa vuosittain Vuoden euroopalainen museo -palkinnon (EMYA), jota on jaettu vuodesta 1977 lähtien. EMYA myönnetään uusille museoille sekä museoille, jotka ovat viimeisten kahden vuoden aikana uudistuneet tai laajentuneet.

Museolähettiläs

Vuonna 2007 EMF nimitti ensimmäiset museolähettiläänsä, joista toinen oli suomalainen Maritta Pitkänen. Lähettilään arvo on elinikäinen, ja se on tunnustus työstä museomaailman ja erityisesti EMF:n hyväksi. 12 vuotta vuoden museo -kilpailun tuomaristoon kuulunut Pitkänen oli tuomariston ensimmäinen suomalaisjäsen.
Peräjärvi (Iitti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Heikkolanjoen valuma-alueeseen (14.125) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,6 metriä mpy.
Axel Gustaf Mellin

Axel Gustaf Mellin (2. heinäkuuta 1775 Akaa – 19. maaliskuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja oikeuslaitoksen virkamies.
Mellinin vanhemmat olivat tilanomistaja ja vapaaherra Berndt Johan Mellin ja Agneta Juliana von Knorring. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa vuonna 1788 ja suoritti tuomarin perustutkinnon vuonna 1792. Sen jälkeen Mellin toimi Turun hovioikeudessa auskultanttina ja notaarina ja sai varatuomarin arvon vuonna 1800. Seuraavina vuosikymmeninä hän jatkoi uraansa sekä Turun että Vaasan hovioikeudessa, mutta toimi samalla myös senaatin palveluksessa, ensin sen yleisenä esittelijäsihteerinä ja myöhemmin senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajana lähes 25 vuoden ajan. Pitkän virkauransa aikana Mellin osallistui monien keskeisten valtiollisten kysymysten käsittelyyn niin senaatissa kuin sen työtä tukeneissa komiteoissa.
Mellin hankki omistukseensa Porvoon pitäjässä sijainneen Sannäsin kartanon ja rakennutti vuosina 1836–1837 vielä nykyäänkin jäljellä olevan kartanon päärakennuksen, jonka suunnittelijana oli Carl Ludvig Engel. Samaan aikaan uudistetun kartanon puiston suunnitteli puolestaan Paul Olsson, jonka muita töitä olivat muun muassa Hietaniemen hautausmaa Helsingissä ja Kultarannan puisto Luonnonmaalla.
Mellin sai todellisen valtioneuvoksen arvonimen vuonna 1824 ja todellisen salaneuvoksen arvon vuonna 1854.
Jacob Bjerknes

Jacob Aall Bonnevie Bjerknes (1897–1975) oli norjalainen meteorologi. Hänen tutkimustuloksensa matalapaineiden kehityksestä ilmamassoja erottavien rintamapintojen yhteydessä ovat nykyaikaisen sään ennustamisen perusteita. Hän oli Vilhelm Bjerknesin poika, ja auttoi ensimmäisen maailmansodan aikana isäänsä perustamaan Norjaan sääasemien verkon. Näiden avulla he selvitiivät polaaririntaman rakenteen. Bjerknes muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939.
Pedelli

Pedelli on eurooppalaisissa yliopistoissa käytetty virkanimike jolla nykyisin ei ole enää käytännön merkitystä. Pedellit toimivat eräänlaisina yliopiston opiskelijoita valvovina poliiseina ja heillä oli myös muita hallinnollisia tehtäviä. Pedellin virkanimike esiintyi ensimmäisen kerran jo keskiajalla ranskalaisissa ja englantilaisissa yliopistoissa.
Uppsalan yliopistossa pedellin virka mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1626 statuutissa. Suomessa pedellien ammattinimike esiintyi vuoden 1852 statuutissa kun Helsingin yliopiston rehtori sai avukseen ylioppilaiden valvontaan ylioppilasinspehtorin ja hänen alaisinaan kuusi pedelliä. Ylioppilaiden valvonta perustui yliopiston kurinpito-ohjesääntöön vuodelta 1828 jonka mukaan ylioppilaat eivät muun muassa saaneet liikkua kaupungilla kello 22 jälkeen, heiltä oli kielletty kortinpeluu, tupakointi kadulla sekä juopuneena esiintyminen.
Helsingin yliopistossa ylioppilasinspehtorin virka lakkautettiin 1870 ja pedellien virat muuttuivat 1900-luvun alussa tavallisiksi vahtimestarien viroiksi kun yliopiston kurinpitosäännöksiä höllennettiin. Vuonna 1996 Helsingin yliopistossa oli kaksi kursoria ja kuusi pedelliä.
Keskiolut

Keskiolut on Suomessa käytettävä nimitys keskivahvalle oluelle, jossa on yli 2,8, mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia. Keskiolut on ollut Suomen suosituin alkoholijuoma siitä lähtien, kun sitä on saanut myydä elintarvikeliikkeissä. Pääosa kotimaisista keskioluista on vaaleita lageroluita, ja suosituimpia merkkejä ovat muun muassa Karhu, Koff, Lapin Kulta, Karjala, Olvi ja Sandels.

Historiaa

Vuoden 1969 alussa Suomessa voimaan astunut keskiolutlaki antoi oikeuden myydä keskiolutta elintarvikeliikkeissä. Siitä lähtien keskiolut on pysynyt maan suosituimpana alkoholipitoisena juomana.
Vuoden 1969 jälkeenkin jälkeen kunnat saivat päättää, saako keskiolutta myydä kunnan alueella olevissa kaupoissa. Kieltokuntia oli aluksi runsaasti, mutta niiden määrä väheni. Viimeiset kunnat hyväksyivät myynnin vasta 1990-luvun alussa, esimerkiksi Ranua.
Sleepy Sleepers levytti vuonna 1981 kappaleen ”Kaljaa kioskeihin” (Levyraati-levylle). Tuohon aikaan pidettiin mahdottomana, että keskiolutta voisi ostaa kioskeista. Myöhemmin keskiolut tuli kuitenkin myyntiin kioskeihin.
Vuodesta 1988 vuoteen 1994 veroluokan III-oluen vahvuus oli yli 3,7, mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia. Laki tunsi myös II-veroluokan oluen, jonka alkoholipitoisuus oli 2,8 ja 3,7 tilavuusprosentin välillä, mutta sellaista ei Suomessa valmistettu.
Alkoholiverolaki tuli voimaan 1994. Tällä lailla kumottiin oluen veroluokat. Sen jälkeen kaikki oluet, joiden alkoholipitoisuus on vähintään 2,8 mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia, ovat olleet lain mukaan keskioluita.

Kritiikkiä

Olutharrastajat usein kritisoivat keskioluen asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa. Koska merkittävä osa ulkomaalaisista oluista on yli 5,5 tilavuusprosenttisia, jäävät nämä oluet yksinoikeudella Alkon valikoimaan. Koska pääosa oluesta kuitenkin myydään kaupoissa ja marketeissa, on valtiota syytetty tässä suhteessa kotimaisen panimoteollisuuden protektionismista. Kotimaisissa suuren volyymin keskioluissa käytetään tyypillisesti oluen perinteisten ainesosien lisäksi myös ohratärkkelystä ja happamuudensäätöaineita.
2000-luvulla on ehdotettu keskioluen palauttamista Alkoon. Alkoholilla on vaikutusta valtaosaan työikäisten kuolemista ja henkirikoksista. Alkoholismin on todettu lähtevän usein liikkeelle päivittäisestä keskioluen käytöstä. Tutkimuksen mukaan vuosittain noin 350 suomalaista välttyisi alkoholin aiheuttamalta ennenaikaiselta kuolemalta. Liikenteessä taas kuolee vuosittain noin 300 suomalaista.
Buurit

Buurit (hollannin sanasta boer ’maanviljelijä’) ovat Etelä-Afrikkaan 1600-luvulla muuttaneiden hollantilaisten sekä heihin sekoittuneiden muiden valkoihoisten jälkeläisiä. Historiallisesti Etelä-Afrikassa oli kaksi erillistä afrikaansia tai hollantia puhuvaa, pääasiassa hollantilaissiirtolaisten jälkeläisistä syntynyttä ryhmää: buurit ja Kapmaan hollantilaiset, joista jälkimmäiset eivät osallistuneet Suureen vaellukseen.
Nykyisin Etelä-Afrikassa ja Namibiassa asuvat valkoihoinen afrikaansinkielinen väestö nimittää itseään pääsääntöisesti afrikaanereiksi lukuun ottamatta joitakin pieniä, yleensä erittäin konservatiivisia, ryhmiä, jotka edelleen kutsuvat itseään buureiksi. He katsovat, että monet voortrekkerien jälkeläiset eivät assimiloituneet heidän mielestään kapmaalaisten luomaan afrikaaneri-identiteettiin, joka syntyi Etelä-Afrikan unionin perustamisen jälkeen.

Historia

Ensimmäiset buurit asettuivat Hyväntoivonniemelle nykyisen Kapmaan alueelle vuonna 1652. Vuoteen 1707 mennessä Kapmaahan oli asettunut 1 779 hollantilaista, saksalaista ja ranskalaista hugenottia. Siirtokunta kasvoi vuosisadan loppuun mennessä 15 000 ihmiseen ja sen pinta-ala laajeni vielä nopeammin. Monet siirtokuntalaiset myös muuttivat sanien ja khoiden asuttamaan sisämaahan. Vuoteen 1770 mennessä hollantilainen asutus oli siirtynyt noin 650 kilometrin päähän Kapkaupungista, missä he elivät puolinomadisina paimentolaisina. Näitä sisämaahan siirtyneitä perheitä ryhdyttiin nimittämään trekboereiksi eli vaeltaviksi maanviljelijöiksi, ja nimitys lyheni pian boeriksi. Trekboerit kahakoivat jatkuvasti ympäröivien afrikkalaisheimojen kanssa, ja vuosien 1785–1795 välisenä aikana näissä kahakoissa kuoli 2 000 san-heimoon kuulunutta miestä ja naista, minkä lisäksi 700 joutui orjuuteen.
Buurien lähestyttyä xhosa-heimon aluetta heidän kohtaamansa vastarinta koveni, ja vuodesta 1779 alkaen buurien ja xhosien välillä käytiin sarja rajasotia. Trekboerit pettyivät siihen, etteivät Kapmaan hollantilaiset tukeneet heitä sodassa, ja julistivat vuonna 1795 Graaff Reinetin alueen itsenäiseksi tasavallaksi. Käytännössä tämä johti buurien ja Kapmaan hollantilaisten lopulliseen irtaantumiseen kahdeksi eri väestöryhmäksi. Trekboerit ryhtyivät myös käyttämään itsestään ilmaisua afrikaanerit korostaakseen sitä, että olivat syntyneet Afrikassa. Itsenäisyyssuunnitelmat kuitenkin kaatuivat brittiläisten saapumiseen Kapmaahan samana vuonna.