google/wiki40b huggingface dataset:
Tippu Tip

Elämäkerta

Tippu Tip syntyi lähellä Sansibaria vuoden 1840 paikkeilla. Hänen isänsä Mohammed ben Juma oli rikas ja vaikutusvaltainen kauppias, jonka poliittiset kytkökset ulottuivat nykyisen Tansanian mannermaalle saakka. Tippu Tip itse alkoi osallistua isänsä kauppatoimintaan jo 12-vuotiaana. 20-vuotiaana hän puolestaan lähti omille kaupparetkilleen, jotka ulottuivat Tanganjikajärven etelärannikolle. Hän matkusti myös mahdollisesti Kongongin alueelle jo ennen 1860-lukua. Kauppamatkat sujuivat yleensä rauhallisesti, mutta Tippu Tip oli valmis ajamaan etujaan myös väkivaltaisesti. Hänen lempinimensä Tippu Tip tuleekin hänen aseidensa pitämästä äänestä, ”tip-tip”.
Saavutettuaan mainetta kauppatoiminnallaan Tippu Tip alkoi saada tukea Tarya Topanilta, joka johti rikkaita intialaisia sijoittajia Sansibarissa. Vuonna 1870 Tippu Tip lähti matkalle Kongoon, jossa hänen vaikutusvaltansa kasvoi kauppiaasta paikalliseksi hallitsijaksi. Kasongosta tuli vuonna 1875 hänen toimintansa keskus. Sieltä käsin hän hallitsi alaisiaan, jotka kuljettivat norsunluuta hänelle ja suoraan Tarya Topanille Sansibariin. Norsunluuta saatiin paitsi kaupalla ja metsästyksellä, myös hyökkäämällä paikallisiin kyliin ja ottamalla norsunluuta pantiksi. Norsunluun kuljettamiseen käytettiin orjia.
Tippu Tipin hallitsema Kasongo alkoi saada valtion piirteitä. Henry Morton Stanleyn saapuessa alueelle lokakuussa 1876 Tippu Tip antoi tämän käyttöön joukkojaan, joiden avulla tämä pääsi matkaamaan alavirtaan Lualabajokea. Tippu Tip hyötyi siitä siten, että hänen vaikutusvaltansa levisi retkikunnan mukana pohjoiseen. Hän asetti paikallisten johtoon päälliköitä, piti yllä teitä, sääteli norsunmetsästystä ja tuki islamin levitystä. Vuonna 1882 käydessään Sansibarissa hän suostui hallitsemaan alueitaan Sansibarin sulttaanin edustajana.
Tippu Tipin johtamat swahilikauppiaat päätyivät lopulta yhteenottoihin eurooppalaisten kilpailijoidensa kanssa. Swahilit voittivat nämä Boyomaputouksella käydyssä taistelussa vuonna 1886, mutta Tippu Tip piti kuitenkin eurooppalaisten voittamista kokonaan mahdottomana. Hän liittoutuikin Stanleyn välityksellä Kongon vapaavaltion kanssa, ja hänestä tuli Boyomaputouksien alueen kuvernööri Leopold II:n alaisuudessa. Leopold II:ta alettiin kuitenkin painostaa hylkäämään orjakauppiasliittolaisensa. Belgialaiset kävivätkin sotaan ”arabi”-kauppiaita vastaan vuosina 1892–1895. Belgialaiset valtasivat Tippu Tipin hallitsemat alueet, ja sodan uhreihin kuului muiden mukana Tippu Tipin poika Sefu. Tippu Tip asui sittemmin Sansibarissa, jossa hän kirjoitti muistelmansa. Hän kuoli malariaan vuonna 1905.
Jeffrey Kaplan

Jeffrey Kaplan on yhdysvaltalainen tutkija, joka on perehtynyt erityisesti uskonnolliseen väkivaltaan ja äärioikeistolaisuuteen. Hän toimii tällä hetkellä professorina Wisconsin–Oshkoshin yliopistossa. Kaplan on kirjoituksissaan käsitellyt myös Suomea, esimerkiksi Kyösti Pekosen kirja The New Radical Right in Finland sisältää hänen kirjoittamansa artikkelin.
Finskt Idrottsblad

Finskt Idrottsblad oli Helsingissä vuosina 1904–1947 ilmestynyt ruotsinkielinen urheilulehti. Vuodesta 1919 lähtien sen nimenä oli Idrottsbladet.
Uno Westerholmin perustama Finskt Idrottsblad oli monipuolinen urheilun uutislehti. Se toimi aluksi SVUL:iin kuuluneiden ruotsinkielisten urheiluseurojen ja vuodesta 1912 lähtien Finlands Svenska Gymnastik- och Idrottsförbundin äänenkannattajana. Vuonna 1918 lehden kustantajaksi perustettiin Ab Idrottsförlaget. Vuonna 1937 Idrottsbladetiin yhdistettiin Svenska Finlands Idrottsförbundin Idrott-lehti.
Lehti ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, vuodesta 1909 lähtien kahdesti kuussa ja vuodesta 1913 viikkolehtenä. Sen toimittajina työskentelivät Uno Westerholm (1904–191, 1921–1926), Artur Eklund (1918–1920), John Rönnberg (1918–1920), Ivar Ståhle (1927), Gustaf Sundvall (1928–1936), Arthur Englund (1937–1942), Henning Relander (1945–1946) ja Lars Rönnqvist (1943–1947).
Henttaa

Henttaan historia

Vanhoissa kartoissa esiintyy kylännimi Hemtans. Nimi on kirjoitettu 1540 asussa Henttheby, 1583 Hänte by ja 1584 Haenttans. Åke Granlund on katsonut luontevimmaksi yhdistää nimen suomalaiseen nimistöön. Esimerkiksi Lounais-Suomen Halikossa on tila nimeltä Hänti, jota on pidetty henkilönnimen sisältävänä. Hemtans-muotoon sisältyvä m on murteiden vaikutusta, n on mukautunut t:n edellä m:ksi. -ans-nimet tarkoittavat tavallisesti yksinäistilaa tai pikku kylää.

Henttaan kartano

Henttaankartanon perustukset rakennettiin 1700-luvulla. Tämä punainen talo siirtyi 1900-luvun alussa SDP:n perustajalle, joka laajensi taloa ja rakennutti taloon yläkerran. Talo on Espoon kaupungin omistuksessa. Espoon omistuksessa olevan puolen alue kunnostettiin ja entisöitiin vuonna 2007. Toisessa osassa toimii Henttaan kyläkokous. Henttaan kentän vierellä on Henttaan kartanon vanhan saunan rauniot.
Aalisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 600 hehtaaria eli 6,0 neliökilometriä, sen enimmäispituus on 5,5 kilometriä pitkä luoteiskärjestä kaakkoiskärkeen ja leveimmillään se on 2,5 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 18,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Aalisjärven valuma-alueeseen (67.954) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,1 metriä mpy.
Arie Haan

Ura pelaajana

Pelaajaurallaan Haan edusti muun muassa Amsterdamin Ajaxia, RSC Anderlechtia ja PSV Eindhovenia. Hän pelasi myös Alankomaiden maajoukkueessa 35 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Arie Haan voitti hopeaa vuoden 1974 ja vuoden 1978 MM-kisoissa. Erityisesti hänet muistetaan kahdesta kaukolaukausmaailista vuoden 1978 MM-kisoissa Saksaa ja Italiaa vastaan.  Hän osallistui myös vuoden 1980 EM-kisoihin.

Ura valmentajana

Valmentajana Haan aloitti heti pelaajauransa päättymisen jälkeen, vuonna 1984. Tunnetuimpia hänen valmentamiaan joukkueita ovat RSC Anderlecht, VfB Stuttgart ja Feyenoord Rotterdam.
Helmikuun alussa 2007 Haan ilmoitti eroavansa Kamerunin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtävistä. Haan kertoi syyksi erimielisyydet sopimustulkinnasta. Haanin mukaan Kamerunin jalkapalloliitto vaati häntä asumaan maan pääkaupungissa Yaoundéssa.  Joulukuussa 2007 Haan siirtyi valmentamaan Albanian maajoukkuetta . Albaniassa hän valmensi huhtikuulle 2009, jolloin hän sai potkut huonosti alkaneiden MM-karsintojen takia.
Kesäkuussa 2009 Haan palasi Kiinaan siirtyen maan pääsarjassa pelaavan Chongqing Lifanin päävalmentajaksi. 
Elokuussa 2009 Haan sai kolmen ottelun toimitsijakiellon heiluteltuaan erotuomarille setelinippua Chongqingin ja Guoanin välisessä ottelussa. 
Haanin pesti Chongqingissä ei täysin onnistunut, ja seura putosi Kiinan liigasta kauden 2009 päätteeksi. Tästä huolimatta hän siirtyi pääsarjaseura Tianjin Tedan peräsimeen joulukuussa 2009.  Haanin debyyttikaudella Tianjin saavutti Superliigassa hopeaa, mutta kaudella 2011 seura jäi vasta 10. sijalle. Kiinan cupin mestariksi Haan kuitenkin luotsasi seuran 51 vuoden tauon jälkeen. Lokakuussa 2011 Haan ilmoitti jättävänsä seuran kauden jälkeen. 
Tammikuun alussa 2012 Haanista tuli Kiinan ykkösdivisioonassa pelaavan Shenyang Shenbein päävalmentaja.   Haanin pesti päättyi erottamiseen toukokuussa 2012, kun Shenyangin menestys ei ollut toivotunlaista.  Tammikuussa 2014 Haan palasi Tianjin Tedan päävalmentajaksi.  Hän ei onnistunut nostamaan Tianjinia takaisin menestyksen tielle, vaan joukkue jäi Kiinan Superliigassa sijoille 7 ja 13. Haan jätti joukkueen kauden 2015 jälkeen.
Huhtikuussa 2016 Haan kertoi lopettavansa yli 30-vuotisen valmennusuransa sydäongelmien vuoksi.
Louise Rayner

Louise Rayner (1832–1934) oli englantilainen taiteilija, joka tunnetaan vesivärimaalauksistaan. Hän ei suorittanut varsinaisia taideopintoja, mutta oppi monenlaista isältään, taiteilija Samuel Raynerilta. Louise Raynerin ensimmäinen Royal Academyssä näytteillä ollut työ oli Haddon Chapelin sisätiloja kuvaava öljyvärimaalaus vuonna 1852. Pian sen jälkeen hän siirtyi vesivärien käyttöön. Vuonna 1865 hän teki maalausretken Dudleyhin, ja vuodesta 1869 hän asui ja maalasi Chesterissä.
Tyypilliset Louise Raynerin maalaukset ovat jotain piirroksen ja maalauksen väliltä. Niissä on kuvattu yksityiskohtaisesti Viktorian ajan katuelämää: kissoja tappelemassa, koiria haistelemassa, pyykkiä kuivumassa. Maalauksista on myöhemmin tehty lukuisia palapelejä ja painokuvia. Maalausten pohjalta on myös suunniteltu kävelyreittejä, joita seuraamalla voi nähdä, miten Chesterin kaupunki on muuttunut vuosien varrella.
Paimion Pesis

Paimion Pesis on vuonna 2015 perustettu pesäpallon erikoisseura.
Seura perustettiin muutaman innokkaan pesäpallovaikuttajan toimesta, jotka halusivat luoda pesäpallokulttuurin Paimioon.

Kotikenttä

Paimion Pesiksen kotikenttä sijaitsee Paimion Oinilassa.
Kotikentän avajaisia vietettiin 16.8.2015 ja kenttä sai nimen Tiira-areena. Kentän avasi virallisesti silloinen Paimion kaupunginhallituksen puheenjohtaja Jarkko Kallio, joka paljastui innokkaaksi pesäpallon faniksi. Tapahtuma keräsi toistaiseksi suurimman yleisön pesäpallotapahtumaan Paimiossa kun katsojia oli reilusti yli toista sataa.
Vuonna 2018 on aloitettu suunnittelu kentän laajentamiseksi täysikokoiseksi miesten pesäpallonkentäksi.

Joukkueet

Seurassa toimii aktiivisesti kolme juniorijoukkuetta vuonna 2018. Pelaajamäärät ovat kasvaneet tasaisesti joka vuonna. Juniorit pelaavat pesäpalloliiton virallisissa kilpasarjoissa.
Katri Kirkkopelto

Katri Kirkkopelto (s. 1966) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja kuvataiteen opettaja. Hän on kuvittanut oppimateriaaleja ja lastenkirjoja sekä suunnitellut kirjojen kansia ja tehnyt lehtikuvituksia.
Kirkkopelto valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1995. Hänen töitään on ollut esillä yksityis- että yhteisnäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla, muun muassa Bratislavan kuvitusbienaalessa 2007 ja samaan aikaan Bratislavassa järjestetyssä IBBY Finlandin Finnish Feelings -näyttelyssä.
Vuonna 2005 Kirkkopellon ja Suna Vuoren lastenkirja Hirveää, parkaisi hirviö oli Finlandia Junior -ehdokkaana ja voitti Pohjoismaisen kuvakirjakilpailun kansallisen sarjan. Kirkkopelto on kuvittanut myös Eppu Nuotion Villilä-sarjaa. Vuonna 2016 hänen teoksensa Molli oli HelMet-kirjallisuuspalkintofinalistina. Hänen kuvakirjansa Piki valittiin lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaaksi vuonna 2016.
Emälammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 14,2 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Porttilanharjun ja Vinjalamminharjun sisältävän harjujakson eteläpuolelle. Lammessa on neljä luotomaista nimetöntä saarta. Suurin niistä on yli 20 metriä pitkä. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,1 metriä mpy. Siihen laskee seitsemän ojaa, joista Väärälammin kautta laskee pitkä metsäpuro, harjujakson matalan kohdan ylittää Isokorven suo-ojien johto-oja ja sen eteläpäähän laskevat rantasuon kuivatusojat. Niiden kautta tulevat myös Pikkuisen ja Ison Kilpilammen vedet. Osa suosta on raivattu peltomaaksi. Emälammin laskupuro laskee viereiseen Ruokalammiin.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Könnölampi”. Vuoden 1960 peruskartassa oli jo Emälammi.
Landsortsdjupet

Landsortsdjupet on Itämeren syvin kohta, joka sijaitsee Ruotsin rannikolla 456,51 metrin syvyydessä. Sen sijainti on noin 24 km kaakkoon Nysäshamnista. Sinne on upotettu kemiallisia ja radioaktiivisia jätteitä.
Kirjobekardi

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kirjobekardi on noin 13 cm. Koiraan päälaki, selkä ja perä ovat väriltään mustat. Siivissä on runsaasti valkoisia täpliä ja leveä valkoinen reunus. Pyrstön ja perän väri on harmaa. Koiraan pään sivut ovat väriltään vihertävän keltaiset. Vatsa on väritykseltään valkoinen ja siinä on heikkoja harmaita raitoja. Naaraan päälaki on harmaa. Selkä on oliivinvihreät ja siivet mustat ja punaruskeat. Naaralla on keltaiset silmärenkaat, jotka puuttuvat koiraalta. Naaraan vatsa on vaalean keltainen hämärästi erottuvin harmain raidoin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kirjobekardin elinalue ulottuu Costa Ricasta Länsi-Panamaan ja Kolumbiasta Venezuelaan ja Bolivian pohjoisosiin. Lajia tavataan valoisissa vuoristometsissä ja niiden laitamilla. Yleensä lintu elää 1 600–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat ja lisääntyminen

Kirjobekardit elävät yksin tai pareittain. Ne muodostavat usein sekaparvia muiden hyönteisiä syövien lintujen, kuten tangaroiden, kanssa.
Kirjobekardin pesä on muodoltaan pallomainen ja sijaitsee usein joen penkan tai laidunmaiden läheisyydessä. Se rakentaa pesän puuhun 3–30 metrin korkeuteen. Pesä on tehty sammaleesta, lehdistä, ruohoista ja puiden kuoresta. Pesän sisäänkäynti on tunneli pesän sivulla. Pesimäaika kestää maaliskuusta kesäkuuhun. Naaras munii yleensä kaksi valkeaa munaa, jotka ovat kanelinruskeanruskean tai laventelinsinisen pilkuttamia. Molemmat sukupuolet osallistuvat pesän rakentamiseen ja kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen. Naaraan hautoessa munia koiras laulaa usein läheisessä puussa.
Cécile de France

Yksityiselämä

De France elää avoliitossa Guillaume Sironin kanssa. Heillä on kaksi lasta, nimeltään Lino (s. 24. heinäkuuta 2007) ja Joy. De France muutti Ranskaan opiskellakseen näyttelemistä Jean-Paul Denzionin johdolla.
Al-Bakri

Abū ʿUbayd al-Bakrī (k. 1094) oli Al-Andalusista kotoisin ollut maantieteilijä. Hän kirjoitti laajasti Vanhan maailman maantieteestä, mutta ei ilmeisesti itse koskaan poistunut Iberian niemimaalta. Teos Kitāb al-masālik wa’l-mamālik (”Kirja teistä ja valtakunnista”) valmistui vuonna 1068. Siitä on säilynyt vain osia, mutta se vaikutti arabialaiseen kirjallisuuteen vuosisatojen ajan.
M/S Edda Freya

Käyttöhistoria

17. huhtikuuta 1990 aluksen köli laskettiin. 1. maaliskuuta 1991 alus luovutettiin.
Maaliskuun alkupuolella vuonna 2007 Edda Freya tyhjensi arviolta 260 000 litraa öljyä 1. marraskuuta 2006 uponneesta M/S Finnbirch -rahtialuksesta. Finnbirch sijaitsee 83 metrin syvyydessä Itämeressä.
Burmanpikkulepinkäinen

Levinneisyys

Burmanpikkulepinkäistä esiintyy Aasian kaakkoisosissa. Sen levinneisyysalue on hyvin suuri ja lajia on kuvattu yleiseksi. Burmanpikkulepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Assane Demoya Gnoukouri

Ura

Gnoukouri siirtyi Internazionalen nuorten joukkueeseen vuonna 2014 toisesta italialaisseurasta, Altovicentinosta. Tätä ennen hän oli edustanut myös ranskalaista Olympique de Marseillea. Gnoukourin debyytti Internazionalen edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa tapahtui huhtikuussa 2015 Hellas Veronaa vastaan.
Pelimuodot

Pelimuodot tai pelimoodit (engl. Game Modes) ovat videopeleissä esiintyviä pelimuotoja, joissa pelaamisen säännöt ovat erilaisia. Pelimuodot jaetaan yleisimmin yksin- ja moninpelimuotoihin. Erilaiset moninpelimoodit ovat tyypillisiä kaikissa moninpelin sisältävissä peleissä.
Vatajanjärvi

Maantietoa

Järven pituus on 1,4 kilometriä, leveys 800 metriä ja sen pinta-ala on 70 hehtaaria. Se sijaitsee Kuivasjärven ja Ylinenjärven välisellä peltoalueella, jossa sijaitsevat Vatajankylä ja Luomankylä. Pääaosa siitä vedestä, joka laskee pois Vatajanjokea myöten, tulee Ylinenjärvestä Isonahonjokea myöten. Järveen laskee lounaasta ja lännestä soilta viisi metsäojaa ja yksi pelto-oja. Pohjoisesta ja idästä siihen laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa ja pitkä metsäoja lähisoilta. Yksi ojista laskee Kakkurilammesta, joka on melkein tyhjiin laskettu lampi järven länsipuolelta. Järvellä on yksi saari, joka sijaitsee ruohottuneen pohjoispään kaislikossa. Rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. Rannoille on jätetty suojavyöhykkeet, mutta suurin osa rannoista ovat peltomaan äärellä. Lounaispuolella metsät reunustavat rantoja. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen maatilaa ja yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee valtatieltä 3 lähtevältä yhdystieltä 13327 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä.

Historiaa

Vanhassa 1800-luvulla piirretyssä Parkanon pitäjänkartassa Vatajanjärven rantaviiva kulkee paikoin eri lailla kuin nykyään. Järvellä ei tuolloin ollut vielä saaria, jollainen sillä on nykykartoissa. Myös Kakkurinlammen rantaviiva oli silloin monipolvisempi ja se on varmasti kasvamassa umpeen. Vaikka järvenlaskusta ei ole löytynyt dokumenttia, kielivät vuoden 1959 painetussa peruskartassa olevat vesijättömiden tonttirajat sellaisesta. Vuoden 1985 peruskartassa näkyy pohjoispäässä kaksi uutta saarta. Itärantaan on rakennettu pitkä pengertie kaislikon reunaan asti. Vuoden 1992 kartalla tilanne on säilynyt samana. Nykykartan mukaan rantojen ruohottuminen on pakottanut rantojen ruoppauksiin, jotta avovesi uolttuisi rannalle asti. Näin on tehty länsirannalla ja sen lähellä joen suussa, eteläpäässä ja pohjoispäässä.
Titus (apostoli)

Titus (vuoden 1933 raamatunsuomennoksessa Tiitus) oli apostoli ja Paavalin opetuslapsi.

Maininnat Raamatussa

Titus mainitaan useita kertoja Paavalin kirjeissä, mutta ei Apostolien teoissa. Paavali kirjoitti hänelle yhden kirjeistään, joka on nykyisin osa Raamattua. Sen alussa Paavali nimittää Titusta ”hengelliseksi pojakseen” (vanhan suomennoksen mukaan ”oikeaksi pojakseen yhteisen uskon perusteella”), minkä on tulkittu tarkoittavan, että Titus oli juuri Paavalin vaikutuksesta kääntynyt kristinuskoon.
Titus oli kreikkalainen. Paavali otti hänet sekä Barnabaan mukaansa osallistuessan Jerusalemissa vuonna 48 pidettyyn apostolien kokoukseen. Paavali lähetti myöhemmin Tituksen myös sovittelijaksi itsensä ja Korintin seurakunnan välille. Tämän jälkeen Paavali yritti tavata hänet Trooaassa, mutta onnistui kohtaamaan hänet vasta myöhemmin Makedoniassa.

Titus apokryfikirjoissa

Tituksen nimellä kulkee apokryfinen Tituksen kirje, jossa ylistetään naimattomuutta. Se tunnetaan kuitenkin vain 700-luvulla tehdystä latinankielisenä käsikirjoituksena.
Tituksesta on kirjoitettu myös Tituksen teot -niminen apokryfinen kirja. Siinä kirjoittajaksi ilmoitetaan Zeenan, joka mainitaan myös Paavalin kirjeessä Titukselle ja jonka Titus Paavalin kehotuksesta varusti matkalle yhdessä Apolloksen kanssa. Kirjan vanhimmat tunnetut käsikirjoitukset ovat 400-luvulta.

Titus Kreetassa ja pyhäinjäännökset

Titus saapui yhdessä Paavalin kanssa Välimeressä sijaitsevan Kreetan saaren etelärannikolle vuonna 59 jaa.  He toivat saarelle kristinuskon. Raamatun mukaan Titus jäi tällöin Kreetaan ja Tituksesta tuli saaren ensimmäinen piispa. Tituksella oli vaikeuksia käännyttää pakanallisia kreetalaisia, ja lopulta hän kuolikin marttyyrina. Perimätiedon mukaan hän kuoli 93-vuotiaana elettyään koko ikänsä naimattomana. Hänet haudattiin Ágios Títoksen kirkkoon Iraklioniin. Vähitellen kristinusko kuitenkin pääsi vallalle saarella ja kehittyi edelleen ortodoksisuudeksi.
Nykyiset tutkijat ovat kuitenkin kyseen­alaistaneet pastoraali­kirjeiden aitouden, minkä vuoksi ei myöskään pidetä varmana, onko Titus todella toiminut Kreetassa.
Osmanien saatua koko Kreeta haltuunsa vuonna 1669, poistuivat saarella ennen heitä hallinneet venetsialaiset saarelta mukanaan Tituksen pääkallo. Pääkallo palautettiin Venetsiasta takaisin Kreetalle vasta vuonna 1966. Nykyisin pääkallo on Ágios Títoksen kirkossa Iraklionissa, ja se on yksi kirkon arvokkaimmista pyhäinjäännöksistä.
Myöhemmin Tituksesta tehtiin Kreetan suojeluspyhimys. Kreetalla järjestetään vuosittain 25. elokuuta juhla Tituksen kunniaksi.

Muistopäivä

Ortodoksisessa kirkossa Tituksen muistopäivä on 25. elokuuta, kun taas katolisessa kirkossa Tituksen ja Timoteuksen yhteinen muistopäivä on 26. tammikuuta.
Tim Robbins

Elokuvaura

Valmistuttuaan Kalifornian yliopistosta vuonna 1981 Robbins perusti yhdessä näyttelijäystäviensä kanssa Actor’s Gangin Los Angelesissa. Hän pääsi myös pieniin elokuvarooleihin, kuten vuoden 1985 elokuvassa Fraternity Vacation. Robbinsin läpimurto oli syöttäjä ”Nuke” LaLooshin rooli baseball-elokuvassa Vamppi ja veteraani.
Robbinsin ohjaus- ja käsikirjoitusdebyytti oli elokuva Bob Roberts (1992), joka kertoi oikeistopopulistisesta senaattoriehdokkaasta. Hänen seuraava roolinsa oli Morgan Freemanin rinnalla ylistetyssä draamaelokuvassa Rita Hayworth – avain pakoon.
Vuonna 1995 hän ohjasi ja käsikirjoitti kuolemanrangaistusta käsittelevän elokuvan Kuolemaantuomittu, josta hän sai myös Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Robbins voitti Oscarin elokuvasta Menneisyyden ote. Palkinto tuli parhaasta miessivuosasta. Samasta roolista hän voitti myös muun muassa Golden Globen ja SAG-palkinnon.
Huvimatka Aavasaksaan

Huvimatka Aavasaksaan on vuonna 1862 julkaistu lautapeli, joka ilmestyi sekä suomen- että ruotsinkielisenä painoksena. Ruotsinkielisen painoksen nimi on Lustfärd till Aavasaksa. Peli on julkaistu myös nimellä Huviretki Aavasaksalle. Suomen Julkisia Sanomia kuvaili peliä seuraavasti 22. joulukuuta 1862:
»Uusi lapsenpeli nimeltä ”Huvimatka Aavasaksaan” on G. W. Edlund’in kustannuksella nykyisin tullut kirjakauppaan. Joka ruutu sisältää yhden piirustuksen, joko suomalaisesta maatilasta, kaupungista, luontokauneutensa eli historiallisten muistoinsa tähden tunnetusta suomalaisesta paikasta, tai muista suomalaisista suhdoista. Niin nähdään tässä Hämeenlinnan rautatie, Hattelmalan harjanne, Alawuus, Runebergin tupa, yksi lohenpato, yksi kokko, yksi kaski, yksi sotawanhus, y.m. Peliä seuraa lyhyt kertomus sekä ruotsiksi että suomeksi, joka on kirjoitettu erittäin ratosasti ja sen ohessa nuorta matkustawaista neuwowa joka piirustuksen merkinnöstä. Tämän lapsenpelin pitäkööt wanhemmat hywässä muistissansa! — Hinta 40 kop.h.»
Peli sisältää muun muassa yhden vanhimmista Oulun kaupunkia esittävistä kuvista.
Pelin on kuvittanut Uudestakaarlepyystä kotoisin ollut suomenruotsalainen taiteilija Hilda Olson (1832–1916). Olson tunnetaan myös työstään luonnontieteellisten aiheiden parissa. Luonnontieteelliseen keskusmuseoon on arkistoitu Krimin-matkan aikana syntyneitä Olsonin kuvituksia, muun muassa hämähäkkejä kuvaavia töitä.
Pelistä kirjoittanut Raija Majamaa epäilee sen sisältämiä loruja Zachris Topeliuksen kirjoittamiksi ja Johan Bäckvallin (1817–1883) suomentamiksi. Toisaalta tiedetään, että Hilda Olson julkaisi elämänsä aikana useita lautapelejä, joihin hän kirjoitti myös säännöt. Pelin sääntöjen ja lorujen kirjoittajasta ei siten ole täyttä varmuutta.
Pelin kuvitukset mukailevat monessa kohtaa Topeliuksen toimittaman Finland framställdt i teckningar -teoksen kuvia. Kuvat eivät kuitenkaan ole identtisiä esikuvansa kanssa, sillä monessa kohtaa rakennukset on kuvattu eri kuvakulmasta. Pelissä on myös sellaisia kuvia, jotka Finland framställt i teckningarista puuttuvat.