google/wiki40b huggingface dataset:
Unitauti

Esiintyminen

Tautia esiintyy säännöllisesti joillakin Saharan eteläpuolisen Afrikan alueilla, ja tartuntavaarassa on noin 70 miljoonaa ihmistä 36 maassa. Vuonna 2010 tautiin kuoli noin 9 000 ihmistä, kun vuonna 1990 kuolleita oli vielä 34 000. Arviolta 30 000 ihmistä on tällä hetkellä saanut tartunnan. Vuonna 2012 uusia tartuntoja oli 7 000. Yli 80 % tartunnan saaneista on Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lähihistoriassa on kolme suurta unitautiepidemiaa: ensimmäinen 1896–1906 pääasiassa Ugandassa ja Kongon altaan alueella ja kaksi muuta vuosina 1920 ja 1970 useissa Afrikan maissa. Eläimet, esimerkiksi lehmät, voivat kantaa tautia ja saada tartunnan.
Unitautia tiedetään esiintyneen Afrikassa ainakin 1300-luvulta lähtien. Paul Ehrlich ja Kiyoshi Shiga kehittivät sairauteen ensimmäisen lääkkeen vuonna 1906. Lääkkeellä havaittiin kuitenkin pian mahdollinen vakava sivuvaikutus, sokeus. Unitauti oli jo lähes hävinnyt 1960-luvulla, mutta se on ollut taas yleistymässä viimeisten vuosikymmenten aikana.

Oireet

Taudin ensimmäiset oireet ovat kuume, päänsärky, kutina ja nivelkivut. Oireilu alkaa viikosta kolmeen viikkoa pureman jälkeen. Taudin toinen vaihe alkaa viikkoja tai kuukausia myöhemmin, ja sen oireita ovat sekavuus, huonovointisuus, puutuneisuus ja univaikeudet. Diagnoosi voidaan tehdä löytämällä loinen sivelyvalmisteesta tai imusolmukenesteestä. Ensimmäisen ja toisen vaiheen erottamiseksi tehdään usein selkäydinpunktio. Edetessään sairaus voi vaurioittaa sydäntä ja munuaisia. Unitauti on erittäin vakava sairaus ja saattaa ilman kunnollisia hoitotoimenpiteitä johtaa kuolemaan verrattain nopeastikin.

Hoito

Taudin ehkäisemiseksi tehdään tartuntavaarassa olevalle väestölle verikokeita, joista etsitään T.b.g.-loista. Hoito on helpompaa, kun tauti on havaittu varhaisessa vaiheessa ja ennen kuin neurologisia oireita ilmenee. Ensimmäisessä vaiheessa tautia lääkitään pentamidiinilla tai suramiinilla. Toisen vaiheen hoidossa käytetään eflornitiinia ja T.b.g.-tartunnan hoidossa nifurtimoksin ja eflornitiinin yhdistelmää. Vaikka melarsoproli tehoaa lääkkeenä kumpaankin, sitä käytetään vakavien sivuvaikutustensa vuoksi yleensä vain T.b.r.-tartunnan hoitoon.

Mekanismi

Trypanosoma-loinen tuottaa aineenvaihduntatuotteenaan tryptofolia, joka aikaansaa unen ihmisillä.
Anat

Anat on länsiseemiläinen jumalatar. Hänet tunnetaan etenkin ugaritilaisista teksteistä vuosilta 1500–1200 eaa. ja muinaisesta Egyptistä, ja hänet mainitaan vielä 400-luvulla eaa. Egyptin Elefantinen juutalaisyhteisössä kirjoitetuissa teksteissä ja epäsuorasti myös Vanhassa testamentissa. Anat kuvattiin yleensä nuoreksi ja väkivaltaiseksi soturijumalattareksi.
Anat on samankaltainen kuin sumerilainen Inanna ja mesopotamialainen Ištar, ja häntä on verrattu lisäksi kreikkalaisiin sekä intialaisiin jumalattariin kuten Durgaan ja Kaliin. On myös mahdollista että Anat on sama jumala kuin Astarte. Anatista on säilynyt hyvin vähän esineistöä, ja sekin on samankaltaista esimerkiksi Astartea kuvaavien esineiden kanssa.
Anatia palvottiin sodan jumalattarena Lähi-idässä ja 1400-luvulta eaa. alkaen myös Egyptissä, missä hänet yhdistettiin hevosiin ja sotavaunuihin ja missä hän toimi faraon suojelijana varusteinaan miekka ja kilpi. Ugaritissa Anatin tehtävät olivat maskuliinisia, kuten sodankäynti, metsästys ja politiikka. Hän oli myös eläinten suojelija, "eläinten valtiatar". Anat on väkivaltainen ja uhitteleva, ja hänen kerrotaan tappaneen ainakin sankari Aqhatin ja kuolemanjumala Motin. Toisaalta hän suri kuollutta Baal-jumalaa ja näki vaivaa haudatakseen tämän. Anat kuvataan Ugaritin ja Egyptin teksteissä myös Taivaan valtiattarena.
Anat kuvattiin ainakin pääjumala Ēlin tyttäreksi, Baalin sisareksi ja Dagonin tyttäreksi. Jotkut tutkijat tulkitsevat Anatin olevan Baalin puoliso, sillä Anatin ja Baalin suhde on hyvin läheinen ja erityinen. Anatin ei kuitenkaan koskaan mainittu olevan seksuaalisessa kanssakäymisessä. Elefantinessa Anatia, tai kahta erillistä jumalatarta, palvottiin nimillä Anat-Jahu ("Jahven Anat") ja Anat-Betel ("Betelin Anat"), mikä saattaa viitata siihen, että hänet nähtiin Jahven ja Betelin puolisona.
Vanhassa testamentissa Anat esiintyy ainoastaan muutamassa paikannimessä ja henkilönnimessä.
Annie Furuhjelm

Annie Fredrika Furuhjelm (11. joulukuuta 1859 Novoarhangelsk, Alaska – 17. heinäkuuta 1937 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja, naisasialiikkeen aktivisti ja kirjailija. Hän oli RKP:n kansanedustaja 1914–1924 ja 1927–1929 Uudenmaan läänin vaalipiiristä.
Alaskassa syntyneen Furuhjelmin vanhemmat olivat silloin Venäjälle kuuluneen Alaskan kuvernööri, amiraali Johan Hampus Furuhjelm ja ruotsalais-skotlantilainen Anna Elisabeth von Schoultz. Annie Furuhjelm muutti Suomeen 1872 ja pääsi Helsingin saksalaisesta tyttökoulusta 1876 sekä valmistui Helsingin ruotsalaisesta jatko-opistosta 1887.
Furuhjelm toimi kirjallisuusarvostelijana, kirjailijana, puhujana ja vuosina 1901–1908 Nutid-lehden päätoimittajana sekä 1919–1927 Astra-lehden toimittajana.
Furuhjelm oli presidentin valitsijamies presidentinvaalissa 1925 ja kuului myös RKP:n keskushallitukseen.
Furujelm oli Naisasialiitto Unionin varapuheenjohtaja 1904–1908 ja puheenjohtaja 1908–1913, Suomen ruotsalaisen naisliiton (Svenska Kvinnoförbundet) puheenjohtaja 1907–1937, Kansainvälisen Naisten äänioikeusliiton (IWSA) johtokunnan toinen varapuheenjohtaja 1909–1920 sekä Naisten äänioikeusliiton Suomen osaston puheenjohtaja.
Annie Furuhjelmin kaksi veljeä, Urjalan Honkolan kartanoa hoitaneet kihlakunnantuomari Elis Furuhjelm ja everstiluutnantti Otto Furuhjelm joutuivat vuoden 1918 sisällissodan aikana punaisten murhaamiksi.
Charles Joshua Chaplin

Charles Joshua Chaplin (8. kesäkuuta 1825 Les Andelys, Eure, Ranska – 30. tammikuuta 1891 Pariisi) oli taidemaalari ja graafikko. Hänen isänsä oli englantilainen ja äitinsä ranskalainen.
Chaplin oli Martin Drollingin oppilas ja maalasi alkuun maisemia rokokootyyliin. Myöhemmin hänen esikuvansa oli François Boucher. Kuparipiirtäjänä hän otti aiheensa usein Peter Paul Rubensin ja Jean-Antoine Watteaun teoksista, mutta kaiversi myös omia aiheita. Hän oli toisen keisarikunnan virallinen taiteilija. Hänen oppilaitaan olivat Mary Cassatt ja Louise Abbéma.
Chaplin on haudattu Père Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. Myös hänen poikansa Arthur Chaplin oli taidemaalari.
The Thundermans

Les Thunderman (ransk. Les Thunderman, suom. Thundermanit) on yhdysvaltalaisen Nickelodeon-kaapelikanavan nuorille suunnattu tilannekomediasarja. Televisiosarjan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 14. lokakuuta 2013. Sen luoma Jed Spingarnin.

Sarjan juoni

Thundermanin perhe asuu kuvitteellisessa Hiddenvillen kaupungissa. Vanhemmat lapset Phoebe ja Max joutuvat pitämään supervoimansa salaisuutena. Perheen ainoa lapsi, josta tulee supersankari, on Phoebe.
Jaakko Karvonen

Juho Jaakko Karvonen (20. lokakuuta 1863 Pudasjärvi – 2. toukokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori, joka sai arkkiatrin arvon 1933. 
Karvonen oli Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien ylimääräinen professori 1903–1917, Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1917–1920. Sittemmin hän oli jälleenvakuutusyhtiö Varman ylilääkäri vuodesta 1920, Henkivakuutusyhtiö Suomen ylilääkäri vuodesta 1926 ja Suomen Vakuutusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1932, Duodecimin puheenjohtaja 1907 ja 1917 ja kunniapuheenjohtaja 1931. Hän julkaisi tutkimuksia syfiliksen paikallistumisesta munuaisissa sekä julkaisun Kuolleisuus ja kuolinsyyt Suomi-yhtiössä 1890–1915 (1922).
Karvonen oli naimisissa hammaslääkäri Anna Robina Wikströmin kanssa. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri Viljo Jaakko Karvonen (s. 1901) oli heidän poikansa. Tytär Inger Majlis Tiililästä (s. 1905) tuli puolestaan hammaslääkäri.
Kapo

Kapo oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa ja sen miehittämillä alueilla keskitysleirivanki, joka oli vapaaehtoisesti ilmoittautunut eräänlaiseksi vartijavangiksi usein parantaakseen siten omia selviytymismahdollisuuksiaan.
Sanan alkuperästä ei ole täyttä selvyyttä, mutta eri teorioiden mukaan se olisi joko lyhenne saksannkielisestä eufemismista Kameradschaftspolizei tai vaihtoehtoisesti juontuisi italian johtajaa tarkoittavasta sanasta il capo tai ranskan korpraalia merkitsevästä sanasta caporal. Suuremmilla leireillä oli tavallisten kapojen lisäksi myös näiden esimiehinä toimivia Oberkapoja. Vankien natsiterminologian mukaisessa "itsehallinnossa" näiden yläpuolella olivat parakkien, blokkien ja leirin vanhimmat, joiksi suosioon päässyt kapo saattoi tulla nimitetyksi.
Kapoilla oli tavallisesti tumma takki, käsivarsinauha sekä aseena puinen patukka. Heidän varsinainen tehtävänsä oli pitää järjestystä vankien keskuudessa ja panna toimeen leirijohdon määräyksiä ilman muille vangeille langennutta velvollisuutta pakkotyöhön. Kapot toimivat siis leirien hierarkiassa tarkoituksellisen vaikeassa asemassa vankien ja vartijoiden välissä henkilökohtaisessa vastuussa määräysten toteutumisesta. Mikäli kapo toimi liiaksi kanssavankiensa eduksi, saattoi hän koska tahansa menettää asemansa, toisaalta brutaalilla toiminnalla saattoi saada vartijoiden suosion ja sen tuomia erivapauksia esimerkiksi elintarvikkeiden ja muiden elinolosuhteiden muodossa. Nämä erivapaudet toisaalta pakottivat kapon pitämään kiinni asemastaan entistä tiukemmin, sillä sen menettäessään hän joutuisi kanssavankiensa armoille ja mahdollisen koston kohteeksi.
Yleisen käsityksen mukaan kapoina suosittiin rikollisvankeja, historiantutkimuksen keinoin tätä ei kuitenkaan ole kyetty osoittamaan ja esimerkiksi Buchenwaldissa toiminta oli olennaisilta osiltaan kokonaan poliittisten vankien käsissä. Yksipuoliseen käsitykseen lienee vaikuttanut se tosiasia että myös useimmat sodanjälkeiset vankikertomukset ovat poliittisten vankien käsialaa. Onkin ilmeistä että eri vankiryhmiä pyrittiin järjestelmällisesti ajamaan toisiaan vastaan mikä helpotti leireistä vastanneen SS:n työtä. Kokonaisuudessaan järjestelmä mahdollisti keskitysleirien toiminnan hyvin vähäisellä henkilöstötarpeella SS:n puolelta.
Gillo Pontecorvo on ohjannut elokuvan Kapo – keskitysleirin vartija.
Lorenzo Jesús Morón

Seurajoukkueura

29. tammikuuta 2014 Loren teki sopimuksen sevillaisseura Real Betisin kanssa, jossa hän liittyi seuran reservijoukkueeseen maan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda División B:hen.
Kaudella 2015–2016 Loren teki yhteensä 13 maalia, joka päättyi kuitenkin joukkueen osalta pettymykseen sen pudottua sarjaporrasta alemmas. 20. kesäkuuta 2016 hän solmi seuran kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2018 asti. 14. toukokuuta 2017 Loren onnistui maalinteossa kolmesti vierasottelussa CA Espeleñoa vastaan.
30. tammikuuta 2018 hän teki jälleen uuden sopimuksen seuran kanssa, joka ulottuu vuoteen 2021 asti, ja samalla hänet nostettiin seuran edustusjoukkueen vahvuuteen. Loren pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa 3. helmikuuta 2018 Villarrealia vastaan, jossa hän onnistui kaksi kertaa maalinteossa. Seuraavissa viidessä ottelussa, Loren onnistui tekemään maalin neljästi.
Elisabeth Tigerstedt-Tähtelä

Elisabeth Tigerstedt-Tähtelä on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan varatuomari, toiminut ihmisoikeuksien puolesta ja ollut Suomen suurlähettiläs useassa maassa.
Tigerstedt-Tähtelä on ollut Suomen suurlähettiläs Hanoissa 1988–1989, Kairossa Egyptissä 1990–1992 ja suurlähettiläs Zagrebissa Kroatissa 1997–1998
Tigerstedt-Tähtelä jäi diplomaatin tehtävistä eläkkeelle Zagrebista Kroatiasta syksyllä 1998 ja toimi sen jälkeen Lapsen oikeuksien komiteassa nelivuotiskautena 1999–2003.
Cerro Sechín

Cerro Sechín on eräs Perun ns. alkujakson keskuksia tuolloin tiheästi asutussa Casmajoen laaksossa ehkä n. 1700–800 eaa. Se oli alueen suurin temppelikeskus silloin. Cerro Sechin tunnetaan megaliittiarkkitehtuuristaan ja kivikaiverruksistaan, ja vuoren juureen rakennetusta temppelistä. Niissä näkyy makaabereita ihmisuhraukseen ja sotaan liittyviä kohtauksia. Tästä on päätelty mm. että Cerro Sechin olisi ollut valtio, joka kävi sotia hankkiakseen ihmisuhreja. Kiviveistoksia sisältävä kivirakenteinen seinä on lisätty melko myöhään kaupungin historiassa. Cerro Sechinin romahtaessa noin 900 eaa. monet muutkin Perun rannikon keskukset luhistuivat. Syynä on saattanut olla jokin kuivuutta aiheuttanut ilmastonmuutos, joka tuhosi sadon.
Hiroshima kōsokukōtsū

Historia

Hiroshiman kaupunki päätti kaupungin nopeasti kehittyviä luoteisosia palvelevan automaattimetron rakentamisesta vuonna 1986 ja kolmannen sektorin yritys metron liikennöintiä varten perustettiin seuraavana vuonna. Liikenne linjalla aloitettiin 20. elokuuta 1994. Linjan lempinimeksi valittiin kaupunkilaisten ehdotusten joukosta Astram, yhdistelmä japanin sanasta asu (’huominen’) ja englannin sanasta tram (’raitiovaunu’).
Linjalle avattiin vuonna 2015 uusi Shin-Hakushiman asema, josta on vaihtoyhteys JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinjalle.
Dave Keuning

The Killers (2001–)

Yhtye perustettiin, kun Keuning laittoi mainokselle Las Vegas Weekly -lehteen, jossa luki: ”Etsitään muusikkoja yhtyeeseen. Vaikutteita: Oasis, Smashing Pumpkins, Bowie ja Radiohead.” Pian sen jälkeen Brandon Flowers vastasi, ja he alkoivat soittaa yhdessä. Sen jälkeen yhtyeeseen liittyi Mark Stoermer ja Ronnie Vannucci Jr. The Killersin ensimmäisillä demoilla oli muun muassa kappale ”Mr. Brightside”, johon Keuning kirjoitti riffin ennen tapaamista Flowersin kanssa. The Killers on myynyt yli 25 miljoonaa äänitettä maailmanlaajuisesti, mukaan lukien neljä perättäistä listaykköseksi noussutta albumia Isossa-Britanniassa.

Muut esiintymiset

Keuning on haastatteluissa maininnut, että hänellä on muutamia kappaleita, joita hän on suunnitellut julkaisevansa soolona tai sivuprojektina. Hän soitti Imagine Dragonsin kanssa The Night Tourilla.

Yksityiselämä

Keuning syntyi ja asui Pellassa, Iowassa. Hän aloitti kitaran soittamisen ennen kuin aloitti Pella Community High Schoolin, jossa hän soitti jazz-yhtyeessä. Vuonna 2000 hän muutti Las Vegasiin, Nevadaan, jossa hän työskenteli Banana Republic -vaatekaupassa. Keuningilla on yksi lapsi, Kyler, joka syntyi vuonna 2005. Keuning viettää aikaa San Diegossa ja Las Vegasissa.
Ranger-ohjelma

Ranger-luotaimet olivat Nasan vuosina 1961–1965 Kuuta kohden lähettämiä iskeytymisluotaimia, joista vain kolme viimeistä onnistuivat halutulla tavalla.

Ranger-ohjelma

Avaruustoiminnan alkuvuosina myös Nasan avaruusohjelmaa rasittivat lukuisat epäonnistumiset. Nasa aloitti miehittämättömän Ranger-ohjelman Apollo-ohjelman valmistelemiseksi. Luotainten tarkoituksena oli osua Kuuhun ja välittää Maahan ennen luotaimen murskautumista Kuun pintaan kuvia Kuusta. Kyse oli kovasta laskeutumisesta – tekniikka ei vielä riittänyt pehmeään laskeutumiseen. Ranger-luotainten piti muun muassa kartoittaa sopivia laskeutumispaikkoja Apollo-alusten miehitetyille laskeutujille. Kuun pinnan lujuudesta ei Ranger-ohjelman alkaessa ollut riittävästi tietoja – pelättiin muun muassa miehitetyn laskeutumisaluksen uppoamista.
Vuonna 1961 epäonnistui kahden ”Block 1” -tyypin Ranger-kuuluotaimen (Ranger 1 ja 2) laukaisut Atlas-Agena-kantorakettien epäonnistumisiin. Tässä vaiheessa Yhdysvalloilla ei ollut käytännössä koeteltua avaruusluotainten tekniikkaa mukaan lukien laukaisutapa. Luotaimet asettuivat matalille kiertoradoille pyörimään holtittomasti. Asennonsäätö ei kääntänyt luotaimia oikeaan asentoon ennen radan suuntausta kohti kuuta.
Myöhemmin Ranger Block 1-sarjan tekniikan pohjalta kehitetty Mariner 2 -luotain ohitti menestyksellä Venuksen.
Vuonna 1962 kehitettyssä Block 2 -tyypin Rangerissa oli lastina muun muassa balsasta tehty pallo, jonka sisällä oli pieni radiolähetin ja seismometrin sisältävä laite. Pallo oli luotaimen huipulla. Sen toivottiin säilyvän ehjänä kovasta laskeutumisesta. 
Näistä muutoksista huolimatta Ranger-alusten lentojen epäonnistumiset jatkuivat. Ranger 3 ohitti Kuun kaukaa. Ranger 4:n laukaisu onnistui, mutta luotain hiljeni. Ranger 5 lensi Kuun ohi. 
Rangeriin tehtiin Nasassa taas muutoksia. Ranger 6 lensi Kuuhun murskautuen sinne, mutta televisiokamerat eivät toimineet, ja kuvia Kuusta ei saatu. Ranger 7 syöksyi heinäkuussa 1964 Mare Cognitumiin lähelle Kopernikus-kraatteria ottaen 4 300 kuvaa tiedemiehille ja insinööreille.
Ranger 7 -luotaimen kuvista selvisi, että Kuun pinnalla on miljoonia kraattereita ja että lähemmäs tultaessa näkyy yhä pienempiä kraattereita. Toisiin kohtiin lähetetyt Ranger 8 ja 9 onnistuivat myös.
Logan Thomas

Pelaajaura

Kaudelle 2011 Virginia Techin yliopistojoukkueen pelinrakentajaksi noussut Thomas kiinnosti Arizona Cardinalsia, joka varasi hänet vuoden 2014 NFL:n varaustilaisuuden neljännellä kierroksella, tilaisuuden 120. pelaajana. Cardinals piti Thomasin joukkueessaan kuitenkin vain yhden kauden, jonka aikana hän sai peliaikaa kahdessa ottelussa.
Kaudeksi 2015 Thomas siirtyi Miami Dolphinsiin. Thomasilla oli vaikeuksia saada edes varamiehen roolia ja kauden jälkeen Dolphins laittoi hänet vapaiden pelaajien listalle, josta New York Giants poimi hänet. Giants vapautti kuitenkin joukkueen rungon ulkopuolelle jääneen Thomasin sopimuksestaan marraskuussa 2016.
Thomas päätti vaihtaa pelipaikkansa sisemmäksi laitahyökkääjäksi ja teki sopimuksen Buffalo Billsin kanssa. Thomas pelasi kaudet 2016, 2017 ja 2018 Billsissä. Kaudeksi 2019 hän siirtyi Detroit Lionsiin.
Marcela Bovio

Marcela Alejandra Bovio García (s. 17. lokakuuta 1979 Monterreyssä, Nuevo Leónin osavaltiossa, Meksikossa) on meksikolainen muusikko. Hän laulaa ja soittaa viulua Stream of Passion -yhtyeessä, jonka hän perusti alankomaalaisen Arjen Anthony Lucassenin kanssa vuonna 2005.
Bovio aloitti musiikkiharrastuksen kuusivuotiaana musiikin teorialla ja huilunsoitolla paikallisessa musiikkikoulussa. Teini-ikäisenä hän aloitti viulunsoiton ja klassisen laulun opiskelun. Samaan aikaan hän kiinnostui progressiivisesta rock- ja metallimusiikista, ja myöhemmin jazzista. Vuonna 1995 Bovio perusti ystävineen yhtyeen nimeltä Hydra, jossa hän soitti aluksi bassoa, mutta siirtyi pian laulajaksi muiden kuultua hänen ääntään. Hydra julkaisi yhden demon ennen hajoamistaan vuonna 2001. Samana vuonna Bovio ja Hydran kosketinsoittaja Alejandro Millán perustivat uuden yhtyeen Elfonía, joka on julkaissut kaksi albumia. Bovio on laulanut myös zarzuelaa kotikaupungissaan Monterreyssä.
Vuonna 2003 Bovio valittiin sadan ehdokkaan joukosta laulamaan alankomaalaismuusikko Arjen Anthony Lucassenin Ayreon-projektin vuonna 2004 julkaistulle The Human Equation -albumille. Hänen ääntään kuullaan vaimon ("Wife") roolissa yhdeksässä kappaleessa. Bovio lauloi myös Ayreonin ensimmäisen albumin The Final Experiment uusintajulkaisulla. Bovion ja Lucassenin yhteistyön seurauksena sai alkunsa Stream of Passion -yhtye, jonka debyyttialbumi Embrace the Storm julkaistiin 24. lokakuuta 2005. Stream of Passionin konserteissa esiintyy taustalaulajana Marcelan sisko Diana Bovio.
Mauricio Mendoza

Ura

Mendoza aloitti uransa Deportes Quindíon riveissä vuonna 2002, jonka jälkeen hän on viettänyt suurimman osan urastaan kotimaassaan Kolumbiassa. Mendoza pelasi myös Perussa vuosina 2005–2007 Universitario de Deportesissa ja Alianza Limassa. Hän siirtyi tammikuussa 2009 kolumbialaisesta Millonariosista tunisialaiseen ES Saheliin.
Burgmanin talo

Burgmanin talo oli Helsingin ensimmäinen ja yli viidenkymmenen vuoden ajan ainoa kivitalo. Se sijaitsi nykyisen Aleksanterinkadun varrella valtioneuvoston linnan eteläsiiven luona, lähellä Ritarikadun kulmaa. Talon rakennutti 1690-luvun lopulla kauppias ja raatimies Torsten Burgman (k. 1711).
Burgmanin kuoltua talo siirtyi lainan panttina valtakunnan säätyjen pankille. Se oli harvoja isonvihan hävitykseltä säilyneitä Helsingin rakennuksia ja se toimi jonkin aikaa viljamakasiinina. Vuosina 1724–1743 talon omisti pormestari Abraham Wetter, joka teetti siihen muutostöitä, ja se oli välillä vuokralla. Pikkuvihan jälkeen tuhoja kärsinyt talo oli parin vuoden ajan Helsingin linnoitustoimen käytössä ja 1749–1752 Suomen kenraalikuvernööri Gustaf Fredrik von Rosenin asuntona. Vuodesta 1752 vuosisadan lopulle saakka rakennus oli maaherran virka-asuntona, jolloin sitä laajennettiin ja se korotettiin kaksikerroksiseksi. Vuosina 1756–1776 alakerrassa toimi myös Uudenmaan ja Hämeen läänin lääninhallituksen kanslia ja konttori. Ruotsinvallan viimeisinä vuosina Burgmanin talo oli armeijan ylipäällikön käytössä. Talo tuhoutui Suomen sodan aikana vuoden 1808 suuressa kaupunkipalossa korjauskelvottomaan kuntoon. Sen paikalle rakennettiin myöhemmin Senaatintalo eli nykyinen Valtioneuvoston linna. Burgmanin talon tuhouduttua Helsingin vanhin kivitalo on Sederholmin talo.
Burgmanin talon jäännökset löytyivät Valtioneuvoston linnan lattian alta rakennuksen peruskorjauksen yhteydessä vuonna 1993. Ne ovat pääosin nykyisen Aleksanterinkadun ajoradan ja jalkakäytävän alla, koska katua on levennetty 1800-luvun alussa. Burgmanin talon pohjoisseinä oli suunnilleen nykyisen Valtioneuvoston linnan eteläseinän kohdalla.
Hannu Hovi

Hannu Hovi (oik. Hannu Paavali Hovilainen, 4. syyskuuta 1935 Laukaa - 26. huhtikuuta 1982 Laukaa) oli suomalainen iskelmälaulaja.
Hovi aloitti Teemu Malisen yhtyeen solistina 18-vuotiaana. Hän lauloi myös jyväskyläläisessä kvintetissä, jossa oli mukana myös ralliautoilija Pauli Toivonen. Hovin levytysura alkoi vuonna 1955 Westerlundin His Master’s Voice -levymerkille. Tunnetuimpia Westerlundin 23 levytetystä kappaleesta olivat ”Sireenien aikaan”, ”Keväinen Venetsia”, ”Lumous” ja ”Mustalaistango”. Vuonna 1958 hän levytti Maynie Sirénin kanssa kolme duettoa: ”Laivani lähdössä on”, ”Syysunelmia” ja ”Villiruusu”. 1960-luvun alussa hän voitti Keski-Suomessa Kivistön työväentalolla Olavi Virran järjestämän tangokilpailun. Samoihin aikoihin hän toimi Pentti Vaittisen yhtyeen laulusolistina ja basistina.
1960-luvun puolivälin jälkeen keikkailu loppui Hovin alkoholiongelmien vuoksi. Hän oli musikaalisesti lahjakas, mutta kuitenkin pohjimmiltaan arka: esiintyminen ja jopa levyttäminen pelottivat häntä. 1960-luvulla Hovi avioitui ja sai viisi lasta. Vuonna 1980 Hovi esiintyi viimeisen kerran julkisuudessa Yleisradiossa Markku Saarisen ohjelmassa Muistatko Hannu Hovin?. Hovi kuoli sairauskohtaukseen kotiseudullaan 46-vuotiaana.

Taiteilijanimi

Hovilaisen taiteilijanimeä Hannu Hovi käytti myös Henry Theel vuosina 1954–1955.
Ricarda Huch

Ricarda Huch (1864–1947) oli  saksalainen kirjailija, runoilija ja kulttuurihistorioitsija. Hän opiskeli Zürichin yliopistossa ja väitteli historian tohtoriksi vuonna 1892. Ensimmäisellä luomiskaudellaan  1890–1900 hän kirjoitti uusromanttista lyriikkaa. Myös ensimmäinen romaani, Erinnerrungen von Ludolf Ursleu dem Jüngeren vuodelta 1892, oli hyvin romanttinen. Toisessa romaanissa Aus der Triumphgasse (1902) sekoittuvat jo romantiikka ja realismi. Hänen suuri teemansa, elämänhalu, näkyy sekä siinä että seuraavassa romaanissa Vita somnium breve (1903). 
Huch tunnetaan parhaiten seuraavina vuosinaan kirjoittamistaan romanttisista historiallisista romaaneista. Hitlerin noustessa valtaan hän oli jo Preussilaisen kirjallisuusakatemian suurimpia kuuluisuuksia. Hän kuitenkin kieltäytyi liittymästä Natsien kirjallisuusakatemiaan.