Simón Bolívar

Valistusajan vallankumouksellisten seuraaja

Bolívar oli ideologisesti liberaali, valistusajan perillinen, vaikka hänen puhdasoppisuuttaan pidetäänkin epäselvänä. Hän piti Amerikan vallankumousta suurena esikuvanaan ja kritisoi voimakkaasti Ranskan suurta vallankumousta. Kirjoituksissaan hän kuvaa itseään liberaaliksi ja vapauden puolustajaksi. Hän halusi Etelä-Amerikan vapautuvan siirtomaavallasta yhtenäisenä, roturajat ylittävänä valtiona.
Bolívaria pidetään koko Etelä-Amerikassa laajalti sankarina, ja hänen patsaitaan löytyy ympäri maailmaa, myös Washingtonista ja Helsingistä.
Nuorena Bolívaria innoittivat valistusajattelijat Thomas Jeffersonista Voltaireen, ja kirjeissään hän monesti kutsui itseään klassiseksi liberaaliksi ja "vapaan markkinatalouden puolustajaksi". Vuodesta 1819 alkaen Kolumbian presidenttinä hänen yrityksensä yhdistää maanosa "Etelä-Amerikan Yhdysvalloiksi" epäonnistui eri tahojen kapinoidessa ja eräiden liberaalien vastustaessa yhden keskusvallan pystyttämistä, minkä seurauksena Bolívar alkoi suhtautua liberalismiin kielteisemmin – tämä näkyi myös hänen laatimassaan perustuslaissa – ja lopulta julistautui diktaattoriksi.

Tausta

Bolívar oli 1500-luvulla Etelä-Amerikkaan muuttanutta vaurasta baskiaatelissukua, Kastilian kuningas Fernando III:n jälkeläinen, ja vapaamuurari. Hän kouluttautui Espanjassa 1799 alkaen, meni 19-vuotiaana naimisiin vuonna 1802 María Teresa del Toro Alayzan kanssa, mutta vaimo kuoli seuraavana vuonna ja Bolívar jäi lapsettomaksi. Venezuelaan hän palasi 1807.

Vallankumoukset

Bolívar osallistui moniin hankkeisiin siirtomaavalta Espanjaa vastaan, ja kirjoitti manifestinsa maanpaossa vuonna 1812. Samana vuonna Espanjassa liberaalit pääsivät valtaan ja säätivät Espanjan vuoden 1812 perustuslain. Konservatiiviset serviilit pääsivät pian niskan päälle, mutta tämä heikensi emämaan otetta siirtomaistaan.
Vuonna 1813 Bolívar vapautti Caracasin kahdesti, perusti jälkimmäisellä kerralla Venezuelan toisen tasavallan ja sai liikanimensä Vapauttaja (El Libertador). Vuonna 1814 hän vapautti Bogotán mutta joutui pakenemaan seuraavana vuonna Haitille, jonka tuella hän saattoi jatkaa taisteluaan 1817 alkaen Venezuelasta.
Hän sai lopulta ajettua espanjalaiset pois suuresta osasta mannerta ja perusti 7. syyskuuta 1821 Suur-Kolumbian, jonka presidentti hänestä tuli. 1822–1825 hän vapautti myös Ecuadorin ja Perun, ja Bolivia perustettiin.

Valtiomuoto

Bolívar halusi Yhdysvaltojen mallin mukaisesti liittovaltiomuodon, jossa keskushallinto turvaisi ihmisten vapauden, ihmisoikeudet, mutta osavaltioillakin olisi merkittävästi valtaa. Väitetään kuitenkin erityisetuja tavoittelevien tahojen pyrkineen hajottamaan liittovaltiota, mikä johti kapinoihin mm. Venezuelassa ja sai Bolívarin tavoittelemaan "väliaikaisesti" vahvempaa keskushallintoa. Hän julistautui "tilapäisesti" diktaattoriksi 27. elokuuta 1828 pelastaakseen tasavallan, selvisi vammoitta murhayrityksestä muttei saanut (etenkin konservatiivien) kapinointia loppumaan ja erosi 27. huhtikuuta 1830. Vuoden lopussa hän oli aikeissa lähteä Eurooppaan mutta kuoli tuskallisesti tuberkuloosiin 17. joulukuuta 1830.

Bolívarin perintö

Vaikka Bolívar ei saavuttanut tavoittelemaansa liberaalia koko mantereen liittovaltiota, hänen liberaali perintönsä jäi elämään, koko manner vähitellen itsenäistyi, ja moni sen presidentti hakeutui liberaalien filosofien, etenkin Jeremy Benthamin oppilaiksi. Toisaalta aate jäi vähitellen vain nimelliseksi ja politiikan määrääjiksi tulivat luokkaerot.

Triviaa

Aku Ankan koiran nimi Pulivari (engl. Bolivar) on johdettu Simón Bolívarin nimestä. 
Simón Bolívarin nimeä on lainattu lisäksi kuubalaisen Bolívar-sikarimerkin nimeksi.