google/wiki40b huggingface dataset:
Abd al-Rahman

Abd-al Rahman (myös Abd ar-Rahman, Abdurrahman tai Abderrahmane; k. 28. elokuuta 1859 Meknès) oli Marokon sulttaani vuosina 1822–1859.
Abd al-Rahman syntyi eri tietojen mukaan vuonna 1778, 1789 tai 1790. Hän oli sulttaani Slimanen veljenpoika ja kohosi tämän kuoltua hallitsijaksi vuonna 1822. Hänen valtakaudellaan Marokossa oli levotonta, ja hän joutui kukistamaan kapinoita vuosina 1824, 1828, 1831, 1843, 1849 ja 1853. Lisäksi Abd al-Rahman ajautui konfliktiin Euroopan suurvaltojen kanssa. Marokon sulttaanit olivat perinteisesti tukeneet barbareskimerirosvoja taloudellisen hyödyn vuoksi, mutta Abd al-Rahmanin kaudella Euroopan valtiot päättivät nujertaa merirosvouksen Välimerellä. Kostona laivojensa kaappauksesta Englannin laivasto saartoi Tangerin satamakaupungin. Itävaltalaiset taas pommittivat vuonna 1828 Arzilan, Larachen ja Tétouanin satamia.
Abd al-Rahman yritti laajentaa valtapiiriään Algeriaan turkkilaisten vallan kukistuttua siellä. Hän ryhtyi tukemaan algerialaista sotapäällikköä Abdelkaderia tämän taistelussa Ranskan invaasiota vastaan. Sodan alkuvaiheessa vuonna 1830 Abd al-Rahman lähetti joukkoja miehittämään Tlemcenin kaupunkia Algeriassa, mutta joutui Ranskan painostuksesta vetämään ne takaisin. Vuonna 1844 Abdelkaderin armeija perääntyi Algeriasta Marokkoon, minkä seurauksena Ranska hyökkäsi elokuussa myös Marokkoon. Abd el-Rahman kärsi nopeasti ratkaisevan tappion ranskalaisille Islyn taistelussa, ja joutui lokakuussa 1844 solmitussa Tangerin rauhassa tunnustamaan Ranskan ylivallan Algeriassa ja vetämään tukensa pois Abdelkaderilta. Kun Abdelkader vuonna 1846 perääntyi uudelleen Marokkoon, Abd al-Rahman pakotti hänet antautumaan Ranskalle.
Abd el-Rahmanin kuoltua vuonna 1859 hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Mohammed IV.
Bašmakovo

Bašmakovo (ven. Башмако́во) on kaupunkimainen taajama Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan, Penzan ja Samaran välisen rautatien varrella 170 kilometriä Penzasta länteen. Taajama on Bašmakovon piirin hallinnollinen keskus. Asukkaita on 9 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1874 rakennetusta rautatieasemasta. Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään Bašmakovossa toimii suurkanala, elintarvike- ja rakennusteollisuutta. Taajamassa on kaksi keskikoulua, lasten musiikkikoulu, ammattikoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat asemarakennukset ja vuonna 1895 pystytetty arkkienkeli Mikaelin kirkko. Lähistöllä on muinaisia kurgaanihautoja.
Pringle of Scotland

Pringle Of Scotland on brittiläinen korkealaatuisten kalliimman hintaluokan vaatteiden valmistaja.

Historiaa

Robert Pringle, George Waldies ja Peter Wilson perustivat yhtiön Skotlannissa vuonna 1815, uusi yhtiö nimettiin perustajiensa mukaan Waldie, Pringle & Wilsoniksi.
Santiago de Chile

Historia

Pedro de Valdivia perusti Santiago de Chilen 12. helmikuuta 1541 nimellä Santiago de Nueva Extremadura. Perustamisjuhlallisuudet pidettiin Huelénkukkulalla (nimettiin myöhemmin Santa Lucían kukkulaksi). Santiagon sijainti valittiin edullisen ilmaston ja hyvän puolustettavuuden vuoksi. Mapochojoki haarautuu kaupungin kohdalla kahtia ja muodostaa saaren, jota oli helppo puolustaa.
Kaupunki vahingoittui jonkin verran Chilen itsenäisyyssodassa 1810–1818. Maipún taistelu käytiin aivan kaupungin ulkopuolella. Santiagosta tuli pääkaupunki 1818. Chilen itsenäistyessä Santiago oli noin 30 000 asukkaan kaupunki, mutta osittain kultakuumeen vaikutuksesta se kasvoi vuosisadan puoleenväliin mennessä sadantuhannen asukkaan kaupungiksi.
Toisen maailmansodan jälkeen teollistuminen ja maaseudun rakennemuutos toi kaupunkiin työpaikkoja mutta vielä enemmän työnhakijoita. Kaupungin laitamille kohosi hökkelikyliä varsinkin 1960-luvulla. Santiago oli vuoden 1973 vallankaappauksen keskus. Tuhansia poliittisia vankeja kerättiin stadionille, ja kidutuskeskuksia ja tilapäisiä vankiloita perustettiin eri puolille kaupunkia. Diktatuurin jättämät arvet ovat parantuneet vähitellen 1990-luvulla vaaleilla valitun johdon aikana.
27. helmikuuta 2010 voimakas maanjäristys, jonka keskus oli noin 300 kilometrin päässä Santiagosta, aiheutti tuhoja kaupungissa asti.

Hallintoalueet

Santiago on jaettu 32 hallinnolliseen alueeseen (comunas), joilla jokaisella on vaaleilla nelivuotiskaudeksi valittu pormestari (alcalde). Samoissa vaaleissa valitaan edustajat (concejales) alueen valtuustoon.

Liikenne

Santiagon metron ensimmäinen linja avattiin 1975. Henkilöautoja on hyvin runsaasti ja etenkin talvikuukausina Santiagon ilma on pahoin liikenteen saastuttamaa.
Bussiliikenteessä näkyvä uudistus on helmikuussa 2007 käyttöön otettu uusi keskitetty joukkoliikennemalli, Transantiago, joka korvaa aikaisemman sadoille pienille liikennöitsijöille perustuneen bussiliikenteen. Transantiago toimii siten, että kaupunki on jaettu kymmeneen lähiliikennealueeseen, joilla on kullakin oma sisäinen paikallisliikenteensä. Lähiliikennealueen sisäiset bussit kuljettavat matkustajat yleensä metroasemien yhteydessä oleville runkolinja-asemille, joilta siirtyminen muualle tapahtuu joko runkolinjaa ajavalla bussilla tai metrolla. Vaikka uusi malli selkeyttää bussiliikennettä huomattavasti aikaisempaan verrattuna, se on aiheuttanut noin 1 000 bussin vajauksen joukkoliikenteeseen. Tämä haittaa pahoin etenkin työmatkaliikennettä. Lentokentän ja keskustan välillä liikennöi Centropuerton sinisiä busseja.
Santiagossa on rautatieasema, mutta junaliikenne toimii ainoastaan etelään Temucon kaupunkiin asti.
Kaupungin luoteispuolella sijaitsee Arturo Merino Benítezin lentoasema.
Carl Magnus Engman

Carl Magnus Engman (18. elokuuta 1778 Oulu – 22. maaliskuuta 1852 Oulu) oli suomalainen kauppias, kauppaneuvos ja laivanvarustaja. sekä Pietariin matkanneen suomen lähetyskunnan edustaja 1808.
Carl Magnus Engmanin isä Carl Friedrich Engman oli vuosina 1770–1795 pääasiassa osaomistajana kahdessatoista eri puolilla Eurooppaa liikennöineessä aluksessa. Uppsalassa opiskellut C. M. Engman jatkoi isänsä kuoltua 1795 tämän toimintaa. Laivanvarustajana Carl Magnus Engman omisti yksin prikit Beatan (rakennusvuosi 1799) ja Favoriten (1815), fregatit Palemon (1806), Pompejin (1808), Voltairen (1810), Atlaksen (1811), Cendrillonin (1811), Superben (1814) ja Sultanin (1815) sekä brigantiini Novo Conton (1807), kuunari Fredrikan (1809) ja kaljaasi Sofia Elisabetin (1809). Lisäksi hänellä oli osaomistuksia muista laivoista. Useimmat laivoista veivät tervaa ja puutavaraa Oulusta Ruotsiin ja Englantiin ja palasivat usein suolalastissa. 
Vuonna 1809 Engman valittiin Oulun raatimieheksi, ja hänelle myönnettiin seuraavana kesänä kauppaneuvoksen arvo. Engman osallistui myös vuoden 1809 Porvoon valtiopäiville Oulun ja Kajaanin kaupunkien edustajana. Engmanin liiketoimet ajautuivat muun muassa Suomen sodan vuoksi alamäkeen 1810-luvun lopulta alkaen, ja Engman luopui laivoistaan. Oulun vuoden 1822 palo aiheutti Engmanille suuria menetyksiä, ja hän luopui porvarinoikeuksistaan joitakin vuosia ennen kuolemaansa.
Vaasan Kiisto

Lentopallo

Vaasan Kiiston joukkue oli ylivoimainen kauden 2004 Lentopallon 1-sarjassa. Joukkue koki vain muutaman tappion ja eteni liigakarsintoihin. Karsinnoissa joukkue aloitti vahvasti, mutta hävisi ratkaisuottelun tiukasti Mutalan Riennolle. Joukkueen nousuhaaveet olivat menneet. Savonlinnan East Volley ajautui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui luopumaan liigapaikastaan. Näin ollen Kiisto sai lentopalloliitolta liigapaikan itselleen ja nousi historiallisesti SM-liigaan.
Ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa Kiisto joutui liigakarsintaan, josta se kuitenkin selvisi helposti. Joukkueessa pelasi tuolloin muun muassa brasilialainen Jefferson. Kaudella 2006 joukkue teki huippuhankinnat siirtomarkkinoilla ja hankki Sami Heikkiniemen ja brasilialaisen Rodrigon joukkueeseensa. Kausi oli Kiistolta onnistunut: se päättyi lopulta runkosarjan viidenteen sijaan ja yläjatkosarjan viidenteen sijaan. Kiisto putosi lopulta puolivälierissä.
Kolmannella kaudellaan joukkue selvitti jälleen tiensä liigan pudotuspeleihin, mutta putosi puolivälierissä suurjoukkue Pielaveden Sammolle. Joukkueessa pelasi muun muassa entinen Portugalin maajoukkuepassari Marcó. Kaudella 2008 joukkue oli suurissa talousvaikeuksissa, ja oli lähellä, ettei se jo luopunut liigapaikastaan ennen kauden alkua. Lopulta Kiisto jatkoi liigassa. Joukkue hankki riveihinsä kesken kauden Venezuelan maajoukkuehakkurin, Ismel Ramosin loukkaantuneen Jeffersonin tilalle. Jefferson ei tästä pitänyt, sillä Kiisto oli kieltänyt häneltä pelaamisen joukkueessa loppukaudesta. Jefferson haastoi Kiiston oikeuteen, ja käsittelyä käydään edelleen. Kiisto joutui täpärästi liigakarsintoihin, joissa sen neljän vuoden liigaura katkesi joukkueen pudottua liigasta. Liigaan nousi Keski-Savon Pateri, ja paikkansa piti Valkeakosken Isku-Veikot.
Kauden 2008 jälkeen Kiisto laittoi toimintansa yhteen Laihian Lujan 1-sarjajoukkueen kanssa, ja ryhmässä jatkoivat molempien joukkueiden runkopelaajat. Tavoitteena olivat liigakarsinnat. Oikeuskäsittelyt saatiin päätökseen, ja ensimmäinen kausi 2008-2009 yhdistyneellä joukkueella sujui pelillisesti mallikkaasti. Tavoitteena ollut liigakarsintapaikka saavutettiin, ja liiganousukin oli todella lähellä. Myös taloudelliset tavoitteet saavutettiin.
Kauden 2009 alussa Kiisto r.y. palkkasi kehityspäälliköksi Katarina Järvisen. Kolmen vuoden tavoitteena on nostaa Kiisto takaisin liigatasolle. Runkosarjan 2009-2010 lähestyessä loppuaan on Kiisto jälleen taistelemassa liigakarsintapaikasta.
Vaasan Kiiston joukkue nojaa vahvasti Etelä-Pohjanmaalla syntyneisiin pelaajiin. 2007-2008 kaudella joukkueessa pelasi peräti yhdeksän pelaajaa, jotka ovat syntyneet Etelä-Pohjanmaalla. Ainoat pelaajat Etelä-Pohjanmaan ulkopuolelta olivat ulkomaalaisvahvistukset Ismel Ramos ja Jefferson.
Seppo Alahonko

Seppo Juhani Alahonko (s. 27. maaliskuuta 1947 Honkajoki) on suomalainen everstiluutnantti ja filosofian maisteri, joka toimi muun muassa opettajana Maanpuolustuskorkeakoulussa ja Taistelukoulussa sekä YK-tehtävissä.

Henkilöhistoria ja sotilasura

Alahonko syntyi Jussi Alahongon ja Anna Saaren perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Ritva Vesasto.
Alahonko tuli ylioppilaaksi Honkajoen yhteiskoulusta 1967 ja suoritti Kadettikoulun 1971 ja Sotakorkeakoulun 1981. Hän toimi opetusupseerina Porin prikaatissa 1968 ja 1971–1972 ja Reserviupseerikoulussa 1972–1973. Uudenmaan jääkäripataljoonassa hän oli komppanian varapäällikkö 1973–1975 ja komppanianpäällikkö 1976–1979. YKSV2-joukko-osastossa Alahonko toimi komppanian varapäällikkönä 1975, UNTSO:n tarkkailija hän oli 1986–1987. Hän oli toimistoupseeri Länsi-Uudenmaan sotilaspiirin esikunnassa 1981–1984 ja toimistopäällikkö Helsingin sotilaspiirin esikunnassa 1984–1986. Pääesikunnassa Alahonko työskenteli toimistoesiupseerina 1987–1989 ja opiskeli sitten Cambridgessa 1989–1991. Hän toimi Taistelukoulun opettajana 1991–1993 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opettajana 1993 ja ainelaitoksen johtajana 1996. Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkö Alahonko oli 1993–1996 ja komentajan sijainen 1996. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta viimeksi mainittuna vuonna. Sotilasuran jälkeen Alahonko toimi konsulttina vuodesta 1997.
Alahonko ylennettiin vänrikiksi 1968, luutnantiksi 1971, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979, majuriksi 1984 ja everstiluutnantiksi 1991.
Toivo Friman

Toivo Aksel Friman (4. heinäkuuta 1910 Kittilä – 16. maaliskuuta 1987 Kittilä) oli suomalainen SKDL:ää edustanut poliitikko. Friman toimi kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä vuosina 1948–1962 ja 1966–1970. Hän vaikutti myös muun muassa Kittilän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Friman oli presidentin valitsijamies neljästi vaaleissa 1950, 1956, 1962 ja 1968.
Friman työskenteli vuodesta 1923 lähtien Lapissa metsä- ja uittotöissä, kirvesmiehenä sekä pienviljelijänä. Hän osallistui myös vasemmiston poliittiseen toimintaan ja joutui viettämään vuodet 1932–1934 vankilassa. 1930-luvun lopussa Friman työskenteli Suomen puutyöväen liiton järjestäjänä, mutta hänet vangittiin jälleen talvisodan alettua.
Frimanilla oli luottamustehtäviä muun muassa Kemijärvi-yhtiössä, Pienviljelijäin liitossa, Maatalousyrittäjien eläkelaitoksessa, Suomen kunnallisliitossa, Asutusliitossa ja Osuuskauppa Lapinmaassa.
Samppa Luoma

Johan Sanfred (Samppa) Luoma (3. kesäkuuta 1877 Kaustinen – 24. joulukuuta 1940 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Samppa Luoma toimi opettajana Salmijärvellä Petsamossa 1920- ja 1930-luvuilla. Hän sävelsi vuonna 1931 Uuno Kailaan sanoittaman Petsamon laulun.
Kellokanervat

Kuvaus

Kellokanervat ovat ainavihantia varpuja, pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat ruodillisia, nahkeapintaisia, yleensä ripsilaitaisia ja säteittäin asettuneita.
Versojen kärjissä tai hangoissa sijaitsevat kukinnot ovat terttumaisia; terttuja, sarjoja tai huiskiloita. Kukinnoissa on yleensä 10–30 kukkaa. Kukat ovat kaksineuvoisia ja säteittäin symmetrisiä. Sekä verho- että terälehtiä on 4–5. Terälehdet ovat verholehtiä pidempiä, ja lähes koko pituudeltaan yhteenkasvaneita, antaen kukalle kellomaisen muodon. Heteitä on kymmenen. Emin vartalo on pitkä ja kapea.
Hedelmä on yleensä rakenteeltaan kota, joillakin lajeilla kuitenkin luumarjamainen. Siemenet ovat pieniä ja siivettömiä.
Piper PA-31

Piper PA-31 on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen liikelentokone. 30. syyskuuta 1964 ensilentonsa lentäneen koneen tyyppinimeksi piti alun perin tulla Inca, ensimmäiset huhtikuussa 1967 luovutetut sarjakoneet saivat nimekseen kuitenkin Piper PA-31 Navajo. Kone oli tuolloin Piperin tehtaan suurin lentokone, ja tätä alkuperäistä mallia valmistettiin vuoteen 1972 saakka. Vuonna 1973 tehdas toi markkinoille pidennetyllä rungolla ja tehokkaammilla moottoreilla varustetun Piper PA-31-350 Navajo Chieftain -koneen. Vuoteen 1987 tuotannossa pysyneen koneen tyyppinimeksi muodostui myöhemmin pelkkä Chieftain.

Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimat vuokrasi 7. toukokuuta 1974 yhden Piper Navajo -koneen, joka sai ilmavoimien rekisteritunnuksen PN-1. Kone oli käytössä siviilirekisteriin palauttamiseen, 7. tammikuuta 1975, saakka. Lisäksi ilmavoimille hankittiin 1980-luvun alkupuolella kuusi Piper PA-31-350 Chieftainia käytettäväksi yhteyskoneena, henkilöstön kuljetuksiin, matalakuvaukseen ja merivalvontaan. Koneita oli tarkoitus käyttää myös huonoissa olosuhteissa tapahtuvaan mittarilentokoulutukseen. Konetyypin viimeinen yhteyslento Ilmavoimissa tapahtui 13. huhtikuuta 2011. Koneet korvattiin Pilatus PC-12 -kalustolla.
Rajavartiolaitos hankki vuosina 1976-1979 kaksi Piper PA-31-310 Navajoa valvontalentokoneiksi. Ne saivat tunnukset OH-PRA ja OH-PRB. Koneisiin asennettu valvonta- ym. laitteisto vähensi koneen paikkaluvun kuuteen. OH-PRA tuhoutui Liminganlahdelle Oulun edustalle tehdyssä polttoaineen loppumisen vuoksi tehdyssä pakkolaskussa 20.8.1992. OH-PRB myytiin siviiliin vuonna 1996 Dornier Do 228-valvontalentokoneiden hankinnan seurauksena.
Vuoteen 2000 mennessä Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin merkittiin 35 Piper PA-31 Navajoa, Chieftainia ja Cheyenneä.
Kansainyhteisön kisat 2010

Kansainyhteisön kisat 2010, järjestyksessään 19. Kansainyhteisön kisat, järjestettiin New Delhissä, Intiassa 3.–14. lokakuuta 2010. Avajaisseremonia järjestettiin Jawaharlal Nehru -stadionilla Delhissä. Kilpailut järjestetään ensimmäistä kertaa Intiassa ja toista kertaa Aasiassa (vuoden 1998 kilpailut järjestettiin Kuala Lumpurissa, Malesiassa).
Kilpailujen järjestelyjä arvosteltiin ennen kilpailujen alkua puutteellisiksi ja urheilijoita jäi kilpailuista pois turva- ja terveysriskien takia. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 6 081 urheilijaa 71 maasta. Urheilumuotoja oli ohjelmassa 17.
Emil Nylund

Emil Valentin Nylund myöh. Norjavirta (27. helmikuuta 1897 Parainen – 6. kesäkuuta 1937) oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan jääkäritykistössä. Sisällissodan jälkeen Nylund taisteli niin sanotuissa heimosodissa, niin Virossa kuin Aunuksessakin.

Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat merimies Emil Konstantin Nylund ja Alexandra Ulrika Söderholm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Saima Katarina Terhon kanssa ja toisen kerran vuonna 1934 Agda Alice Rosblomin kanssa, joka kuoli vuonna 1936. Kävi kansakoulun.

Jääkärikausi

Nylund työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 25. joulukuuta 1917, josta hänet siirrettiin 6. tammikuuta 1918 pataljoonan haupitsipatteriin.

Suomen sisällissota

Nylund astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan Jääkäritykistön 2. patteriin, jonka mukana hän osallistui sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet määrättiin tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin ja osallistui taisteluihin Karjalankannaksella.

Heimosoturi

Sisällissodan jälkeen Nylund palveli Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 8. lokakuuta 1918 Kenttätykistörykmentti I:n 5. patteriin. Hänen veti veri kumminkin sotanäyttämöille ja hän erosi armeijasta 3. marraskuuta 1918 voidakseen liittyä 11. tammikuuta 1919 alkaen Viron vapaussotaa käyvään Viron armeijaan. Viron armeijassa hänet ylennettiin vänrikin arvoon ja kuului Ensimmäiseen suomalaiseen vapaajoukkoon. Hän osallistui Viron vapaussodassa taisteluihin Narvassa. Vapaajoukossa hän toimi myöhemmin myös nuorempana upseerina 5. komppaniassa.
Virosta palattuaan Nylund jatkoi sotimistaan liittymällä 2. heinäkuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, jossa hänet sijoitettiin kapteeni Bernerin patterissa 20. elokuuta 1919 saakka.
Hercules Victorin temppeli

Hercules Victorin temppeli (Hercules voittajan temppeli, ital. Tempio di Ercole Vincitore) tai Hercules Olivariuksen temppeli on antiikin ajalla rakennettu roomalainen temppeli. Se sijaitsee Roomassa, Piazza Bocca della Veritalla, Forum Boariumin alueella. Lähistöllä virtaa Tiberjoki. Forum Boarium oli antiikin aikana karjamarkkinoiden pitopaikkana. Yksi Herculeen jumalallisista tehtävistä oli estää kärpästen ja koirien pääsy alueelle.
Temppelin on luultavimmin rakennuttanut 200-luvulla ennen ajanlaskun alkua Lucius Mummius, Akhaian liiton kukistaja ja Korintin valloittaja. Muodoltaan pyöreän temppelin läpimitta on 14,8 metriä, myös sen cella on pyöreä ja sitä ympäröivät korinttilaista tyyliä olevat pylväät. Pylväiden korkeus on 10,66 metriä ja temppeli on rakennettu tuffakiviselle perustukselle. Se on Rooman vanhin säilynyt marmorirakennus.
Rakennuksen alkuperäinen katto ja palkisto ovat hävinneet. Nykyinen tiilikatto on myöhempien aikojen tuotetta. Andrea Palladio ajatteli, että temppelillä olisi ollut kupoli, mutta tätä olettamusta pidetään nykyään virheellisenä.
Kirkoksi temppeli muutettiin vuonna 1132. Se sai tuolloin nimen Santo Stefano alle Carozze. Rakennusta korjattiin vuonna 1475 ja tuolloin alttarin yläpuolelle maalattiin fresko. Lattiaan kiinnitetiin laatta kunnioittamaan paavi Sixtus IV:tä. 1600-luvulla rakennus sai uuden nimen, Santa Maria del Sole. Rakennusta korjattiin Giuseppe Valadierin johdolla vuosina 1809- 1814. Tuolloin siitä purettiin antiikin ajan jälkeiset lisärakennelmat ja se palautettiin mahdollisimman lähelle antiikin aikaista ulkoasuaan.
Vuonna 1936 temppeli tunnustettiin virallisesti muinaismuistoksi. Sitä korjattiin vuonna 1996. Kohde ei ole auki yleisölle.
Finnpulp

Finnpulp Oy on suomalainen metsäteollisuuden yritys. Finnpulp suunnittelee 1,2 miljoonaa tonnia vuodessa tuottavaa, maailman suurinta havusellutehdasta Kuopion Sorsasaloon. Tehtaan kustannusarvio on 1,4 miljardia euroa. Tehdashanke siirtyi merkittävän pykälän eteenpäin saatua ympäristöluvan. Vaasan hallinto-oikeus hylkäsi tehtaan ympäristöluvista tehdyt valitukset puolentoista vuoden käsittelyn päätteeksi. Tehdas kasvattaisi Suomen vientiä 600 miljoonalla eurolla vuodessa eli noin prosenttiyksiköllä.
Cederroth

Cederroth Oy on ruotsalainen kemianteollisuuden yritys ja tuotemerkki, joka valmisti myös laastareita. Ruotsissa Upplands Väsby on Cederrothin valmistuspaikka. 
Suomessa yritys oli rekisteröity Espoossa hajuvesien ja kosmetiikan tukkukaupaksi, jonka liikevaihto vuonna 2014 oli 27 miljoonaa euroa ja palveluksessa 43 henkeä . Helsingin pörssissä pääomasijoituskonserni CapMan Oyj:llä oli omistuksia  Cederrothissa. Jouko Itälä oli pitkäaikainen  Cederroth Oy:n (entinen Oy Sanitol Ab) hallituksen jäsen.
Norjalainen Orkla Care osti Cederrothin vuonna 2015.
Suippopyrstökottarainen

Levinneisyys

Suippopyrstökottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Namibiassa, Tansania ja Sambiassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan yleisin losikottaraislaji joillain alueilla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Unkarin kansantasavalta

Perustaminen

Puna-armeijan vapauttaessa ja perustaessa tukikohtia Unkariin perustettiin poliisiorganisaatio AVO valvomaan oppositiota ja kommunistisella progandalla vaikutettiin Neuvostoliiton tukeman kommunistisen puolueen vallan laillistamiseen maassa. Unkarin kommunistinen puolue sai vain 17 prosenttia äänistä demokraattisesti järjestyissä vaaleissa, joissa itsenäinen talonpoikais- ja maataloustyöläisten puolue muodosti hallituskoalition pääministeri Zoltán Tildyn johdolla vuonna 1945. Kommunistit painostivat hallitusta myöntämään heille sisäministerin viran. Sisäministeriksi tuli kommunisti László Rajk, joka perusti AVO:n vuonna 1946. Neuvostoliitto painosti Mátyás Rákosin ottamaan vallan vuonna 1947. Rákosi painosti eroamaan hallituksen jäsenet, jotka olivat ei-kommunisteja, koska he olivat "fasisteja". Unkari julistettiin sosialistiseksi kansantasavallaksi vuonna 1949. Stalinin kuoleman jälkeen pääministeriksi valittiin Imre Nagy vuonna 1953. Vuonna 1956 tapahtui Unkarin kansannousu, jonka Varsovan liiton maat Romaniaa lukuun ottamatta kukistivat Neuvostoliiton johdolla estääkseen Unkaria irtautumasta Neuvostoliiton ulkopolitiikan ja Itä-Euroopan sosialististen maiden piiristä.

Kansantasavallan loppuminen

Unkarin valtio muutti luonnettaan "tavanomaiseksi" tasavallaksi Berliinin muurin murruttua ja Neuvostoliiton suoran vaikutuksen heikennyttyä.
Bardinponi

Bardinponi tai bardigiani on italialainen raskas hevosrotu. Sitä ei ole tuotu Suomeen. Italiassa bardinponia on käytetty ratsuna ja sitä on viime aikoina koulutettu estehevoseksi.
Kotiperuskoulu

Ulkosuomalaisten lasten kotiperuskoulu on ulkomailla asuvien suomalaisten peruskoululaisten oma koulu. Kotiperuskoulussa voi etäopiskella Suomen peruskouluaineita kaikkialla maailmassa.
Kotiperuskoulu perustettiin vuonna 1975. Se saa harkinnanvaraista valtionavustusta opetushallitukselta. Oppilaita on noin 600 lähes 70 eri maassa.
Suurin osa oppilaista käy asuinmaassaan paikallista tai kansainvälistä koulua ja suorittaa Kotiperuskoulussa niitä aineita, joita ulkomailla ei voi opiskella. Useimmat oppilaat opiskelevat ainakin äidinkieltä, mikä onkin erittäin merkittävää heidän kielitaitonsa säilymisen ja kehittymisen kannalta. Opintoja voi suorittaa verkon kautta tai lähettämällä kokeita postin kautta.
Opettajina toimii suomalaisia opettajia. Ulkosuomalaisten lasten kotiperuskoulun päätoimipaikka on Helsingissä.