google/wiki40b huggingface dataset:
William Lagesson

Seuraura

Lagesson on HK Kingsin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Frölunda HC:n junioreihin kaudeksi 2011–2012. Lagesson toimi seuran U16-junioreiden kapteenina ja johdatti joukkueen U16 SM:n hopeaan. Hän voitti myös J18 Allsvenskanin pronssia. Kaudella 2012–2013 Lagesson nousi Frölundan J18-junioreiden kapteenistoon ja oli J18 Elitissä joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 1+12=13. Kauden 2013–2014 hän vietti suurimmaksi osaksi seuran J20-junioreissa, joita Lagesson edusti myös Junior Club World Cupissa. Hän vahvisti myös Frölundan J18-junioreita, jossa Lagesson voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia.
Edmonton Oilers varasi Lagessonin neljännellä kierroksella 91. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Samana kesänä hänet varasi myös USHL-junioriliigan Dubuque Fighting Saints 11. pelaajana. Lagesson siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014–2015. Vuosina 2015–2017 Lagesson kävi Massachusettsin yliopistoa Amherstissa. Sophomore -vuotenaan 2016–2017 hän toimi joukkueensa varakapteenina.
Huhtikuussa 2017 Lagesson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Toukokuussa seura lainasi hänet kauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella kotimaahansa SHL-joukkue Djurgårdens IF:ään. Lagesson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 21. syyskuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.52 minuuttia. Ensimmäisen SHL-maalinsa Lagesson teki 10. helmikuuta 2018 Karlskrona HK:ta vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 49 runkosarjaottelussa tehot 1+12=13 ja 11 playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.

Maajoukkueura

Lagesson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Lagesson jakoi myös kahdella osumallaan turnauksen puolustajien maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014,joissa valmennus valitsi Lagessonin Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun välieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Lagesson pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti kultaa. Yhteensä Lagesson on pelannut 25 nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Jason Statham

Varhaisvaiheet

Jason Statham syntyi Barry ja Eileen Stathamin perheeseen. Nuoruusvuosinaan hän hankki rahaa harjoittamalla mustaa pörssiä Lontoon kaduilla isänsä ja veljensä kanssa. Statham oli lapsesta asti urheilullinen ja loi 12 vuoden kestoisen uran uimahyppääjänä. Hän toimi myös mallina.

Elokuvaura

Statham tapasi elokuvaohjaaja Guy Ritchien, joka halusi hänet mukaan elokuvaansa Puuta, heinää ja muutama vesiperä (1998) kuultuaan hänen taustastaan mustan pörssin myyjänä. Ritchie otti Stahamin mukaan myös seuraavaan elokuvaansa, Snatch – hävyttömät (2000). 
Stathamin esiintyminen menestyselokuvan The Transporter (2002) pääroolissa vakiinnutti hänen paikkansa toimintaelokuvatähtenä. Hän on näytellyt myös elokuvan kahdessa jatko-osassa. Statham on esiintynyt myös muun muassa elokuvassa Crank (2006) ja sen jatko-osassa, elokuvassa The Mechanic (2011) ja sen jatko-osassa, elokuvassa The Expendables ja sen jatko-osissa. Hän on näytellyt myös muutamassa Hurjapäät-elokuvasarjan osassa.
Vuonna 2015 Statham näytteli komediaelokuvassa Spy – vakoojan asussa. Hänen roolihahmonsa elokuvassa oli vaihtelua hänen tyypillisesti vakavammille rooleilleen.  
Statham esiintyi vuoden 2018 tieteiselokuvassa Megalodon.

Yksityiselämä

Statham tapaili englantilaista mallia ja näyttelijää Kelly Brookia seitsemän vuoden ajan, kunnes he erosivat. Hän on harjoitellut The Transporter -elokuvan myötä eri kamppailulajeja, kuten Wing Chunia, karatea ja potkunyrkkeilyä.
Jason on seurustellut malli/näyttelijä Rosie Huntington-Whiteleyn kanssa vuodesta 2010. Vuonna 2017 he ilmoittivat odottavansa lasta. Lapsi on kummankin ensimmäinen.
Af Forselles

Af Forselles on suomalainen aatelissuku. Suvussa on ollut kaksi haaraa, joista nuorempi sammui 1800-luvun lopulla. Myös vanhempaan haaraan kuulunut vapaaherrallinen haara on sammunut.
Suvun kantaisänä on pidetty 1600-luvulla elänyttä vehkalahtelaista Henrik Jordaninpoikaa, joka asettui 1653 perustettuun Haminan kaupunkiin ensin suutariksi ja majatalonpitäjäksi ja toimi myöhemmin vaurastuttuaan myös raatimiehenä. Hänen jälkeläisensä omaksuivat sukunimen Forsell, mahdollisesti Reitkallissa sijaitsevan Summajoen kosken mukaan, sillä hän omisti siellä maatiloja. Henrikin poika, Loviisan kaupungin perustajiin kuulunut pormestari Jakob Forsell aateloitiin vuonna 1767 nimellä af Forselles. Hänen sukunsa introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1775 aatelissukuna numero 2018 ja immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 numerolla 143. Hänen pojanpojanpoikansa, tykistönkenraali Edvard Gustaf af Forselles korotettiin vuonna 1874 vapaaherraksi ja hänen jälkeläisensä esiteltiin kaksi vuotta myöhemmin vapaaherrallisena sukuna numero 53. Tämä vapaaherrallinen haara kuitenkin sammui mieslinjalta hänen poikansa kuollessa vuonna 1933 ja lopullisesti 1953. Jakob af Forsellesin toisesta pojasta lähti suvun nuorempi haara, joka omisti pitkään hänelle kuuluneen Strömforsin ruukin. Tämä haara kuitenkin sammui 1800-luvun lopulla. Sukua elää nykyään Suomessa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Suomessa on myös muita aatelittomia Forselles-sukuja, jotka eivät ole sukua af Forselleseille.
Fellman

Fellman on Etelä-Pohjanmaalta lähtöisin oleva pohjoissuomalainen pappis-, sivistys- ja porvarisuku. Suvussa on kaksi 1900-luvun alussa aateloitua haaraa.
Fellmanin suku yksi Suomen vanhimpia pappissukuja. Suvun kantaisänä pidetään vuonna 1615 kuollutta Iin kirkkoherraa Jacobus Olaita. Hänen jälkeläisiään toimi useassa polvessa pappeina Lapissa. Hänen pojanpoikansa Esaias Mansvetuksenpoika Fellman (1620–1697) oli kuuluisa saamelaisten keskuudessa toiminut pappi ja lähetyssaarnaaja. Hänen vaimonsa kautta suku liittyy Genealogia Sursillianaan. Jo ennen sukunimen Fellman ("tunturimies") käyttöönottoa jotkut suvn jäsenet ovat käyttäneet sukunimeä Björn.
Sukuun kuuluneet senaattoriveljekset Isak ja G. E. Fellman aateloitiin 1902 ja 1904 ja molemmat suvut introdusoitiin ritarihuoneelle vuonna 1904, numeroilla 275 ja 279. Kummankin aatelissuvun vaakunassa on kaksi poroa ja Lapin vaakunasta peräisin oleva nuijamies. Suvun 275 tunnuslauseena on "Totuus maan perii" ja suvun 279 "Koti kuusta kuuleminen".
Pöyhin

Pöyhin on maatalouskone, jonka tarkoituksena on pellolla niitetyn heinän saaminen irti maasta korkeammaksi ja hajanaiseksi ilmavaksi kasaksi, jolloin se kuivuu nopeammin. Pöyhimiä on eri rakenteisia: mm. pyöröpöyhin (roottorit) ja kelapöyhin.
Nykyään pöyhimet ovat traktorikäyttöisiä, mutta aiemmin niitä oli myös hevosvetoisina.
Heinien seiväskuivatuksen aikakaudella pöyhin ja haravakone olivat eri koneita. Nykyaikaiseen tapaan heiniä paalattaessa karhotus ja pöyhiminen saatetaan tehdä tapauksesta riippuen joko samalla tai eri koneella.
A. P. Herbert

Sir Alan Patrick Herbert, yleensä A. P. Herbert tai A. P. H. (24. syyskuuta 1890 – 11. marraskuuta 1971) oli brittiläinen humoristi, kirjailija ja näytelmäkirjailija, joka myös kampanjoi lakiuudistusten puolesta. Hän oli 15 vuotta sitoutumaton parlamentin jäsen Oxfordin yliopiston edustajana, tosin viisi vuotta siitä Britannian kuninkaallisen laivaston palveluksessa.
Valentin Haüy

Valentin Haüy (13. marraskuuta 1745 – 19. maaliskuuta 1822) oli ranskalainen kaunokirjallisuuden professori ja ensimmäisen sokeille tarkoitetun koulun perustaja. Haüy kehitti myös kohokirjoitusjärjestelmän, joka levisi käyttöön melko laajalti; nykyään käytössä on Louis Braillen myöhemmin kehittämä pistekirjoitusjärjestelmä. Haüya kuvataan usein ”sokeiden apostoliksi”. Hänen veljensä oli kuuluisa mineralogisti René-Just Haüy.

Elämäkerta

Haüy syntyi Saint-Just-en-Chaussée’ssa, Oisen departementissa, Ranskassa, vuonna 1745. Haüy kävi koulua hänen isoveljensä kanssa synnyinkaupungin lähekkä sijainneessa premonstratenssilaisessa luostarikoulussa. Valentinista ei tullut koskaan pappia, vaan varhaisopintojen jälkeen Haüy matkusti Pariisiin, jossa hän tutustui kaunokirjallisuuteen sekä moderneihin kieliin. Myöhemmin hän pääsi töihin ulkoministeriöön tulkkaamaan ulkomailta lähetettyjä viestejä.
Haüyn muistetaan hänen omistautumisestaan sokeiden koulutuksen hyväksi. Inspiraatio syntyi vuonna 1771, kun hän näki eräässä Pariisin lähiössä järjestetyillä markkinoilla burleskin näytelmän, jossa sokeasta kerjääjästä tehtiin yleisen pilkan kohde. Näytelmä sai Haüyn ajattelemaan, että hänen tulisi tehdä työtä köyhien kouluttamisen eteen. Saman aikaisesti Charles-Michel de l'Épée työskenteli jälkeenjääneiden ja kuurojen hyväksi. Kesäkuussa vuonna 1784 Haüy näki ensimmäisen oppilaan Saint-Germain-des-Présin luostarin oven edessä. Oppilas oli 16-vuotias Francois Lesueur. Hän oli kerjännyt ja sokea syntymästäänsä lähtien.
Haüy kuoli Pariisissa vuonna 1822 ja hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle.
Asko Mäkilä

Asko Mäkilä (s. 20. elokuuta 1944 – 2. helmikuuta 2012 Jämsänkoski, Jämsä) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Mäkilä edusti urallaan Valkeakosken Hakaa mestaruussarjassa 1963–1969 ja Jämsänkosken Ilvestä alemmilla sarjatasoilla 1970–1975. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1965 sekä Suomen Cupin 1963 ja 1969. Kaikkiaan Mäkilä pelasi seitsemän kauden aikana 119 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 72 maalia. Kaudella 1965 hän teki edelleen voimassa olevan ennätyksen viimeistelemällä maalin 12 peräkkäisessä ottelussa.
Mäkilä pelasi maajoukkueessa vuosina 1965–1967 yhteensä viisi maaottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Mäkilä työskenteli Jämsänkosken paperitehtaalla Yhtyneitten Paperitehtaiden ja UPM:n palveluksessa työnjohtajana yli 40 vuoden ajan. Hän kuoli vaikeaan sairauteen 67-vuotiaana 2. helmikuuta 2012. Hänellä oli kaksi tytärtä.
Mangrovepuukasvit

Tuntomerkit

Mangrovepuukasvit ovat pensaita tai puita. Lehdet ovat vastakkaisia, usein sahalaitaisia ja suurikorvakkeisia. Kukat ovat melko usein muunlaisia kuin viisilukuisia, verhiö on paksu ja läppämäinen, terälehdet usein liuskaisia tai hapsuisia, ja kunkin ympäröimänä on hede tai pieni ryhmä heteitä. Sikiäin on usein enemmän tai vähemmän kehänalainen. Tribusten Gynotrocheae ja Rhizophoreae lajeilla on pönkkäjuuret.

Levinneisyys

Mangrovepuukasvit ovat levinneet kautta koko tropiikin. Ne eivät ole pelkästään rannikoiden mangrovesoiden lajeja, vaan niitä kasvaa myös sisämaan metsissä.
Hans Välimäki

Hans Välimäki (s. 23. huhtikuuta 1970 Tampere) on suomalainen keittiömestari ja vuodesta 1998 Chez Dominique -ravintolan omistaja. Hän omistaa myös puolet vuonna 2012 aloittaneista Midhill-hampurilaisravintoloista.
Välimäki on mukana Subin kokkisarjassa Top Chef Suomi päätuomarina.

Yksityiselämä

Välimäki on naimisissa Maria von Graevenitz-Välimäen kanssa. Heillä on kaksi lasta. Välimäellä on kaksi lasta myös aiemmasta avioliitostaan Teresa Välimäen kanssa.
Supermassiivinen musta aukko

Supermassiivinen musta aukko on musta aukko, jonka massaksi arvioidaan 10⁵–10⁹ kertaa Auringon massa. Useimpien galaksien, mukaan lukien Linnunradan, keskuksissa uskotaan olevan supermassiivinen musta aukko. Verrattuna pienempiin mustiin aukkoihin vuorovesivoimat ovat tapahtumahorisontin läheisyydessä huomattavasti heikompia. Koska Schwarzschildin säde on suhteessa massaan, supermassiivisen mustan aukon tiheys saattaa olla hyvin alhainen.

Muodostuminen

Supermassiiviset mustat aukot ovat voineet syntyä monella eri tavalla. Yksi mahdollisuus on materian hidas kertyminen tavallisen kokoiseen mustaan aukkoon. Toisen teorian mukaan suurista kaasupilvistä muodostuvat relativistiset tähdet, jotka ovat massaltaan satoja tuhansia kertoja Aurinkoa suurempia, saattaisivat romahtaa suoraan mustaksi aukoksi ilman supernovaräjähdystä. Kolmanneksi vaihtoehdoksi tarjotaan alkuräjähdyksen yhteydessä syntyneitä primordiaalisia mustia aukkoja.
Kaasusuihkut aukon navoilla koostuvat varautuneista hiukkasista. Suihkut synnyttävät voimakkaita gammasädepurkauksia ja saattavat häiritä uusien tähtien muodostumista.

Supermassiivisia mustia aukkoja

Linnunradalla supermassiivisen mustan aukon uskotaan aiheuttavan Sagittarius A*:n radiolähteen.
OJ 287 on superassiivisen mustan aukon nimi, joka on havaittu erään galaksin ytimessä. Sen massan arvioidaan olevan noin  18 miljardia kertaa Auringon massa. Aukosta ilmoitettiin Yhdysvaltain tähtitieteellisen seuran kokouksessa vuonna 2008.
Galaksin Holmberg 15A keskustassa on musta aukko, jonka massaksi Max Planck-instituutin Kianusch Mehrganin tutkimusryhmä on vuonna 2019 laskenut olevan 40 miljardia Auringon massaa. Tällaisen mustan aukon tapahtumahorisontti ulottuisi Aurinkokunnassamme Pluton radan taakse asti. Massa on arvioitu sitä kiertävien tähtien liikkeistä.
Linnunradan ulkopuolelta on löydetty myös kahden supermassiivisen mustan aukon muodostamia radiolähteitä, jollainen on esimerkiksi 3C 75.
Prekambri

Prekambri on geologinen ajanjakso, joka ulottuu maapallon synnystä (noin 4 600 miljoonaa vuotta sitten)  fanerotsooisen aionin alkuun (541 miljoonaa vuotta) saakka. Prekambri on niin sanottu yläaioni ja se on jaettu kolmeen geologisen ajanlaskun aioniin: hadeeinen aioni, arkeeinen aioni ja proterotsooinen aioni. Prekambri käsittää 88 % maapallon geologisesta ajasta.
Prekambrikausi on heikosti tunnettua aikaa, vaikka se kattaa 7/8 koko maapallon historiasta, koska kyseiseltä ajanjaksolta on säilynyt melko vähän fossiileja. Kauden alussa Maa oli aivan täysin sula, sitten syntyi Maan kiinteä pinta ja alkumeri, kun kaasukehän jäähdyttyä sen vesihöyry satoi Maahan.
Alussa oli voimakasta meteoriittipommitusta ja tulivuoritoimintaa. Ilmakehä saattoi olla pitkään kuuma kasvihuone-ilmiön takia, tai viiletä nopeasti. Aurinko oli pitkään nykyistä himmeämpi, ja kasvihuone-ilmiö lämmitti Maata.
Varhaisimmat prekambrikauden fossiilit ovat noin 3,5 miljardia vuotta vanhoja bakteereja, monisoluisia tuli vasta kauden lopulla. Merkittävä hyppäys oli aitotumaisten solujen synty, niin kuin myös yhteyttämisen alku ja hapen määrän lisääntyminen alkuilmakehässä noin 2 miljardia vuotta sitten.

Hiilidioksidipitoisuuden lasku prekambrina

Kerrostumista päätellen maapallon keskilämpötila oli korkea prekambrin alussa, vaikka Aurinko oli teorioiden mukaan jopa 70 % nykyistä himmeämpi. Tämän katsotaan johtuvan siitä, että ilmakehässä oli alkuaikoina runsaasti kasvihuonekaasuja kuten metaania. Alkuilmakehässä oli hiilidioksidia arviolta 80 %, mutta jo 3500 miljoonaa vuotta sitten enää 20 %, 2700 miljoonaa vuotta sitten 15 %, 2000 miljoonaa vuotta sitten 8 % ja 600 miljoonaa vuotta sitten 1 %. Happea alkoi kertyä ilmakehään 2200-1850 miljoonaa vuotta sitten, jolloin sen määrä kasvoi nopeasti 15 %:iin.
Prekambrikauden kerrostumissa huomataan voimakasta happi-18:n kulumista, joka viittaa myöhemmissä kerrostumissa korkeaan lämpötilaan.
Lämpötila prekambrikaudella olisi tämän mukaan ollut kymmeniä asteita nykyistä korkeampi. Erään arvion mukaan Maan keskilämpötila oli 80 celsiusastetta 3,8 miljardia vuotta sitten, 40 astetta 3,0 miljardia vuotta sitten ja 20 astetta 2 miljardia vuotta sitten. Tämän jälkeen maan keskilämpötila on ollut aina alle 30 astetta.
Toiset tutkijat olettavat vanhojen kerrostumien köyhtyneen happi-18:sta jostain muusta syystä kuin kuumuudesta, ja että Maa olisi ollut viimeistään 3,3 miljardia vuotta sitten yhtä viileä kuin nyt, ja ensimmäinen jääkausijakso saattoi olla jo 2,9 miljardia vuotta sitten.
Jotkut sanovat, että alussa Maassa oli korkeapaineinen hiilidioksidi-ilmakehä, joka aiheutti n. 230 °C lämpötilan, mutta joka painoi veden kiehumispisteen niin korkeaksi, että vesi saattoi pysyä nesteenä hyvin kuumana.
Väitetään myös maapallon jäätyneen kokonaan prekambrin loppupuolella.
Harmaavahanokka

Levinneisyys

Harmaavahanokkaa tavataan Afrikassa Senegalista Keski-Afrikan tasavaltaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Panic Room

Juoni

Elokuva kertoo Meg Altmanista joka muuttaa tyttärensä Sarahin kanssa suureen taloon Manhattanilla. Suuressa talossa kumpaakin kiinnostaa erityisesti turvahuone (engl. Panic Room) joka on talon parhaiten suojattu huone. Heti ensimmäisenä yönä taloon murtaudutaan ja Meg ja Sarah pakenevat turvahuoneeseen. Rikolliset ovat edellisen omistajan rahojen perässä, jotka on piilotettu jonnekin taloon. Rikollisilla ei ole aikomustakaan lähteä talosta, ja he yrittävät päästä turvahuoneeseen. Kaiken lisäksi kaikki puhelinlinjat on katkaistu, matkapuhelin väärässä huoneessa, Sarahilla on diabetes, eikä huoneessa ole hiilihydraattipitoista syötävää. Sarahin verensokeri laskee liian alas ja hänelle tulee hypoglykemia. Hän tarvitsee glucagonpistoksen selvitäkseen.
Roland Ahola

Ura

Ahola on Helsingin NMKY:n kasvatti ja hän debytoi seuran paidassa pääsarjassa kaudella 1964–1965. Tilastollisesti hänen paras pääsarjakautensa oli kausi 1968–1969, jolloin hän teki 16,4 pistettä ottelua kohden. Ahola edusti seuraa vuoteen 1975 asti. Viimeisen kerran hän pelasi pääsarjatasolla kaudella 1978–1979 Porvoon Tarmon joukkueessa.
Victor Fleming

Mykkäelokuvat

Fleming aloitti elokuva-alalla sekalaisissa töissä 1910-luvun alussa ja eteni pian kameramieheksi useissa Allan Dwanin elokuvissa. 1915 hän oli päätynyt kuvaajaksi ja Dwanin Douglas Fairbanks -elokuvien lisäksi hän oli myös yksi D. W. Griffithin Kansakunnan synnyn kuvaajista.
Flemingin ensimmäinen ohjaustyö oli Fairbanks-elokuva Aivan tuiki hullu (When the Clouds Roll By 1919) United Artists -yhtiölle, jonka perustajajäseniä Fairbanks oli. Hänen ensimmäinen menestyselokuva oli Lord Jim 1925. Seuraavana vuonna hän ohjasi Clara Bow'n ensimmäisen menestyselokuvan Synti joka houkuttelee (The Mantrap). Kiusauksessa (The Way of All Flesh, 1927) pääosaa esitti Emil Jannings, joka sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon.

Äänielokuvat (1929–1948)

Flemingin ensimmäinen äänielokuva oli The Virginian (1929), jonka myötä Gary Cooper nousi tähdeksi. Fleming siirtyi MGM:lle. Siellä hän ohjasi Clark Gablen läpimurtoelokuvan Saigonin kaunotar (Red Dust, 1932).
Vuonna 1939 saivat ensi-iltansa Flemingin tunnetuimmat teokset: Ihmemaa Oz ja Tuulen viemää. Kumpaankin elokuvaan hänet palkattiin korvaamaan aikaisemmat ohjaajat. Ihmemaa Oz ei menestynyt hyvin, joidenkin lähteiden mukaan se olisi jo tuottanut tappiota ensi-iltakierroksellaan, mutta televisioesitysten myötä siitä on tullut klassikko. Tuulen viemää sen sijaan oli jättimenestys heti alusta alkaen.
Flemingin 1940-luvun elokuvat tuottivat kaikki hyvin – En lennä yksin (A Guy Named Joe) oli MGM:n tuottoisimpia elokuvia 1944. Vain hänen viimeiseksi jäänyt elokuva Orleansin neitsyt ei menestynyt.
John Napier

Elämäkerta

John Napier syntyi vuonna 1550 Napier-klaanin Merchistonin haaran kotilinnassa, joka oli ollut suvun hallussa 1430-luvulta lähtien. Hänen isänsä oli sir Archibald Napier, joka oli vaikutusvaltainen mies 1500-luvun Skotlannissa, ja äitinsä Orkneyn piispan tytär Janet Bothwell. John Napier oli Merchistonin kahdeksas laird. Nimen nykyinen kirjoitusasu ei ole alkuperäinen. Napierin omana aikana etunimi kirjoitettiin muodossa Jhone, kun taas sukunimestä käytettiin useita eri kirjoitusmuotoja, joita olivat Napeir, Nepair, Nepeir, Neper, Napare, Naper ja Naipper – ei kuitenkaan Napier. Yleisin nimimuoto lienee ollut Jhone Neper.
Napierin lapsuudesta ja nuoruudesta ei tiedetä juuri mitään. Yksi maininta on kuitenkin, että Orkneyn piispa eli hänen enonsa käski 11-vuotiaan Napierin isän lähettää pojan Ranskaan tai Flanderiin opiskelemaan, sillä kotimaassa hän ei saisi kunnon opetusta. Ei kuitenkaan tiedetä, matkustiko Napier missään vaiheessa Ranskaan tai Flanderiin, sitä vastoin hän aloitti 13-vuotiaana opinnot St Andrewsin yliopistossa. Opiskeluajaksi Napierin äiti sai järjestetyksi hänet asumaan St Salvator's Collegeen ja hankki erityiskohtelun yliopiston rehtorilta John Rutherfordilta.
Napierin nimi löytyy St Salvator's Collegeen kirjoittautuneiden luettelosta vuodelta 1563, mutta mistään ei ole löytynyt mainintaa, että Napier olisi saanut tutkinnon suoritetuksi. Ilmeisesti hän muutti opiskelemaan mannermaalle. Hänen äitinsä kuoli samohin aikoihin kun hän kirjautui sisään yliopistoon. Napier kiinnostui St Andrewsissa teologiasta, mistä löytyy tieto myöhemmin kirjoitetusta kirjeestä. Hän siis opiskeli St Andrewsissa jonkin aikaa, vaikkei siellä valmistunutkaan. Mistään mannermaisesta yliopistosta ei ole löytynyt mainintoja Napierista, ja siksi ei ole varmaa tietoa, opiskeliko Napier siellä missään vaiheessa. Todennäköisimpänä opintopaikkana pidetään Pariisin yliopistoa, mutta hänen uskotaan viettäneen aikaa myös Italiassa ja Alankomaissa.
Napier kuoli kihtiin Edinburghissa vuonna 1617.
Aitor Ocio

Ura

Ocio teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa kaudella 2000–2001 Osasunan riveissä. Kaksi edellistä kautta hän edusti alemmalla sarjatasolla pelanneita Eibaria ja Albacetea. Osasunasta Ocio siirtyi baskiseura Athletic Bilbaoon.
Vuonna 2003 Ocio siirtyi Sevillaan kolmivuotisella sopimuksella, ja oli yksi tärkeä osa joukkuetta, kun Sevilla voitti kahden kauden aikana yhteensä 4 pokaalia. Sevillassa pelatessaan Ocio toimi joukkueen varakapteenina, Javi Navarron toimiessa joukkueen kapteenina. Parhaalla Sevilla kaudellaan 2005–2006 Ocio pelasi 23 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Heinäkuussa 2007 Ocio palasi Athletic Bilbaoon.

Yksityiselämä

Ocio on naimisissa malli Laura Sánchezin kanssa, ja heillä on yhteinen tytär, Naia.
Timo Ruuskanen

Timo Juhani Ruuskanen (s. 24. elokuuta 1968 Sääminki) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti SM-kultaa ennen kahdeksattatoista syntymäpäiväänsa Vaasan Kalevan kisoissa vuonna 1986 tuloksella 218 cm. Turun Kalevan kisoissa vuonna 1989 hän saavutti SM-hopeaa. Sisäradoilta hänellä on kaksi SM-hopeaa, vuosilta 1987 ja 1989. Ennätyksensä 222 cm Timo Ruuskanen hyppäsi vuonna 1988. Korkeushypyn lisäksi hän harrasti myös kolmiloikkaa, missä hänen ennätyksensä on 16,11 m.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Timo Ruuskanen pelasi lentopalloa SM-sarjassa Jyväskylän Metso-Lentiksen riveissä vuosina 1994–1998. Beach volleyssä hän saavutti kaksi SM-pronssimitalia, vuosina 1996 ja 1997.
D’or Fischer

Seurajoukkueura

Fischer siirtyi synnyinmaastaan Yhdysvalloista Puolan KK Włocławekiin vuonna 2005. Vuoden hän pelasi Yhdysvaltain Roanoke Dazzlessa. Vuodet 2006-2007 Fischer pelasi Saksan Bundesliigan KWE Baskets Oldenburg. Vuodet 2007-2008 hän edusti Belgian Ligue Ethiasin Bree BBC:tä, jossa hänet valittiin kerran sarjan MVP:ksi. Seuraavaksi, vuodet 2008-2010, Fischer edusti israelilaista Maccabi Tel Aviv BC:tä, jossa hän voitti kerran Ligat ha'Alin ja kerran Israelin cupin.
Kauden 2010-2011 Fischer pelasi Espanjan suurseurassa Real Madridissa ja kauden 2011-2012 saman sarjan CB Bilbao Berrissä. Kauden 2012-2013 hän vietti ukrainalaisessa BK Donetskissa. Seuraavaksi kaudeksi hän vaihtoi jälleen seuraan, nyt Saksan Bundesliigan Brose Basketsiin, jossa hänet valittiin tähdistöjoukkueeseen. Kauden 2014-2015 Fischer pelasi Venäjän UNIKS Kazanissa.
Kaudeksi 2015-2016 Fischer siirtyi Israeliin, Hapoel Jerusalem BC:n riveihin.

Maajoukkueura

Fischer sai vuonna 2014 Israelin kansalaisuuden ja debytoi samana vuonna maan maajoukkueessa. Hän kuuluu joukkueeseen myös vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Blues volley

Blues Volley on järvenpääläinen lentopalloseura, joka on perustettu vuonna 1993. Nykyisin seuraan kuuluu noin 200 jäsentä ja seura on kunnostautunut erityisesti junioritoiminnan saralla. Tästä osoituksena sinettiseuran tunnus, jonka Nuori Suomi myönsi Blues Volleylle vuonna 2003. Junioritoiminnan lisäksi seuralla on kaksi joukkuetta sekä miehissä että naisissa; molemmilla joukkueet harrastesarjoissa sekä miesten edustusjoukkue 4-sarjassa ja naisten edustusjoukkue 2-sarjassa.