Houkutus

Historia

Sarjan luoja Stephenie Meyer on kertonut kuinka sai ajatuksen sarjan ensimmäiseen kirjaan Houkutukseen. Kertomansa mukaan Meyer heräsi 2. kesäkuuta 2003 nähtyään erittäin eläväntuntuista unta. Meyerin mukaan hän näki unessaan tavallisen näköisen tytön ja erittäin kaunispiirteisen vampyyripojan niityllä keskellä metsää. Hahmot keskustelivat siitä, että he olivat rakastumassa toisiinsa, mutta vampyyri tunsi suurta vetoa tytön veren tuoksua kohtaan ja joutui jatkuvasti taistelemaan itsensä kanssa, ettei tappaisi rakastettuaan yhdessä hetkessä. Herättyään Meyer pohti untaan ja kirjoitti muistiin niin paljon kuin unestaan muisti. Tästä alkaen hän kirjoitti tarinaansa joka päivä. Aluksi Meyer kirjoitti unensa niittykohtauksesta tarinan loppuun, minkä jälkeen hän siirtyi kirjan alkuun. Meyer sai tarinansa valmiiksi saman vuoden elokuussa kolmen kuukauden kirjoittamisen jälkeen. Hän jatkoi kuitenkin vielä tarinansa muokkaamista. Meyerin sisar Emily, joka oli lukenut sisarensa tarinaa, ehdotti, että Meyer yrittäisi saada kustantajan julkaisemaan tarinansa. Meyer alkoi ottaa yhteyttä eri kustannusyhtiöihin. Hän sai useita hylkäyspäätöksiä ennen kuin Little, Brown and Company -yhtiö kiinnostui hänen tarinastaan. Meyer solmi sopimuksen yhtiön kanssa, ja Houkutus julkaistiin lopulta 5. lokakuuta 2005.
Houkutus julkaistiin suomeksi vuonna 2005. Sen käänsi Tiina Ohinmaa ja kustansi WSOY.

Juoni

17-vuotias Isabella "Bella" Swan muuttaa äitinsä Renée Dwyerin luota kotoaan Arizonan osavaltion Phoenixista isänsä Charlie Swanin luo Washingtonin osavaltiossa sijaitsevaan Forksin pikkukaupunkiin. Uudessa koulussaan Bella tapaa salaperäisen koulun oppilaan, komean Edward Cullenin, jonka omituinen käytös alkaa kiinnostaa tyttöä. Edward vaikuttaa tekevän kaikkensa vältelläkseen Bellaa, ja tyttö alkaa uskoa pojan vihaavan häntä. Bella itse ei voi olla ajattelematta Edwardia, ja heidän välillään tuntuu olevan selittämätön vetovoima. 
Erinäisten tapahtumien kautta Edward tulee useaan otteeseen pelastaneeksi Bellan osoittaen samalla omaavansa yliluonnollisilta vaikuttavia kykyjä, kuten lukea ajatuksia. Vanhalta perhetuttavaltaan Jacob Blackilta Bella kuulee legendan, jonka mukaan Edward perheineen olisivat vampyyreita. Viimein Edward itse myöntää legendan todeksi, mutta lisää perheen pidättäytyvän ihmisveren juonnista ja juovan ravinnokseen vain eläinten verta. Edward varoittaa alituisesti Bellaa olemasta hänen kanssaan uskoen Bellan hengen olevan vaarassa jos hän jatkaa vampyyrin ystävänä. Bellan veren tuoksu on Edwardille houkuttelevampi kuin kenenkään muun ihmisen, ja tämän vuoksi poika pelkää jonakin päivänä tappavansa tytön. 
Bellan rakkaus ja luottamus Edwardiin tekevät hänet kuuroksi varoituksille, ja Edward myöntyy seurustelemaan hänen kanssaan. He tulevat kuitenkin huomaamaan, että ihmisen ja vampyyrin välinen suhde on kaikkea muuta kuin helppo ja turvallinen. Viettäessään aikaa Edwardin vampyyriperheen Culleneiden kanssa Bellasta tulee sattumalta verenhimoisen vampyyri Jamesin uusin kohde. James alkaa saalistaa avutonta tyttöä, joka joutuu pakenemaan Forksista. Perheensä avulla Edward pelastaa Bellan Jamesilta. Pelastuttuaan Bella osoittaa halua muuttua vampyyriksi, jotta voisi viettää ikuisuuden Edwardin kanssa. Edward kuitenkin on haluton muuttamaan tyttöä, ja Bella jää vielä toistaiseksi ihmiseksi.

Nimi

Teoksen alkuperäinen nimi Twilight merkitsee kirjaimellisesti käännettynä iltahämärää. Meyerin mukaan teosta ei ollut helppo nimetä eikä hän pidä lopullista nimeä täydellisen sopivana. Alun perin kirjoittaessaan Meyer ei ollut vielä nimennyt teostaan Twilightiksi. Hän kutsui sitä nimellä Forks, sarjan tapahtumapaikan Forksin kaupungin mukaan. Meyerin agentti neuvoi häntä nimeämään teoksen uudelleen, ja yhdessä he alkoivat miettiä sille uutta nimeä. Noin viikon verran he miettivät nimeä ja kokosivat muun muassa listoja sanoista, joista voisi olla teoksen nimiksi. Twilight oli mukana Meyerin keräämällä listalla, jolle oli koottu ilmaan liittyviä sanoja. Nimi pisti sekä Meyerin ja hänen agenttinsa silmään, ja he päättivät ottaa sen käyttöön paremman nimen puutteessa.
Suomennosvaiheessa Houkutukselle harkittiin nimeksi jonkinlaista suoran käännöksen muunnosta alkuperäisestä nimestä Twilight. Suomalainen kustantaja WSOY oli kuitenkin samoihin aikoihin julkaissut jo muutamia teoksia, joilla oli samankaltaisia nimiä, ja tämän johdosta kirjalle etsittiin erilaisempaa nimeä. Kustantaja päätyi nimeen Houkutus, sillä sitä pidettiin sopivana kirjan henkeen.

Kansi

Meyerin mukaan kirjan kannessa kuvattu omena viittaa Raamatun luomiskertomuksessa esiintyvään hyvän ja pahan tiedon puun hedelmään. Bellan ja Edwardin välinen rakkaus on, kuten puun hedelmä, kielletty, mihin vihjaa kirjan alussa lainattu Raamatun Genesiksen kohta 2:17. Meyerin mukaan Bella saa Houkutuksessa kyvyn erottaa mikä on hyvää ja mikä pahaa, ja omena kuvaa myös tätä. Lisäksi omena kuvaa valintaa, joka Bellan on tehtävä; Edward on "kielletty hedelmä", ja Bellan on valittava tavatako poikaa enää. Meyer mainitsee kotisivuillaan pitävänsä myös kannen yksinkertaisuudesta. Lisäksi lyhyehkössä kohtauksessa elokuvassa Bella pudottaa omenan ruokatunnilla pöydältä, jolloin Edward potkaisee sen käsiinsä.

Vaikutteet

Meyer on kertonut, että jokaisella kirjalla on omat innoituksensa klassikkoteoksissa ja että kirjat perustuvat löyhästi näihin. Ensimmäistä osaa innoitti Jane Austenin teos Ylpeys ja ennakkoluulo. Meyerillä on ollut myös tapana kerätä teoksilleen niin kutsuttuja soittolistoja, joille hän on koonnut kirjojen kirjoittamista erityisesti innoittaneita kappaleita. Houkutus-kirjan lista on nähtävissä hänen kotisivuillaan, ja sille on koottu esimerkiksi Linkin Parkin ja Musen kappaleita.

Vastaanotto

Houkutus sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Esimerkiksi Kirkus Reviews mainitsi arvostelussaan kirjan olevan kaukana täydellisestä. Sivusto arvosteli Edwardin hahmoa liian byroniseksi ja piti Bellaa hahmona, jonka ”vetovoima perustuu taikuuteen, ei itse henkilöön”. Kirkus mainitsi kuitenkin heidän rakkaustarinansa kuvauksen vetoavan varmasti hyvin lajityypin ihailijoihin. Booklist puolestaan piti teoksesta, mutta kritisoi sitä liian löyhästä juonesta ja piti liiallisena Meyerin tapaa käyttää runsaasti adjektiiveja ja adverbejä dialogissaan. Suomessa Portti-lehti mainitsi kirjan vampyyrien olevan häiritsevän ylivoimaisia, mikä vie niistä maun: kaikki ovat kauniita, rikkaita, älykkäitä ja taitavia.