google/wiki40b huggingface dataset:
Barbituraatit

Barbituraatit ovat barbituurihaposta johdettuja lääkeaineita, depressantteja, joita on käytetty sekä rauhoittavina (sedatiivi) että unilääkkeinä (hypnootti) annostusta ja tyyppiä vaihtelemalla.

Käyttö

Barbituraattien käyttö on vähentynyt lähes olemattomiin niiden yliannostukseen liittyvän kuolemanriskin vuoksi. Barbituraatteja saa Suomessa nykyään vain Fimean erikoisresepteillä esimerkiksi erittäin vaikean unettomuuden hoitoon. Toinen harvoista jäljellä olevista käyttötarkoituksista on eläinlääketieteessä, jossa on käytössä vielä valmiste Barbivet Vet, jonka vaikuttavana aineena on fenobarbitaali. Kolmas harvoista käyttökohteista on lääketehtaiden lopettama tuote Bellergal, jonka valmistusta on jatkanut Yliopiston Apteekki, tuotenimellä Ergotamin Tart. Kyseinen lääke on suunnattu migreenin sekä vaihdevuosioireiden hoitoon.
Barbituraatteja käytetään myös anestesialääkkeinä ja jonkin verran yhä myös rauhoittavana reseptilääkkeenä sekä kouristuksenestolääkityksenä pitkittyneessä epilepsiakohtauksessa,  
Sveitsissä barbituraatteja käytetään eutanasiaan.

Sivuvaikutukset ja riippuvuuspotentiaali

Barbituraattien sivuvaikutuksina saattaa esiintyä päänsärkyä, huimausta tai päiväaikaista väsymystä, sekä haittavaikutuksena seksuaalisuuteen kohdistuvia vaikutuksia, yleensä haluttomuutta, orgasmiongelmia, ja impotenssia.
Pitkään jatkuneen käytön seurauksena barbituraateista saattaa tulla psyykkisesti ja fyysisesti riippuvaiseksi, ja lisäksi ne menettävät muiden sedatiivien ja hypnoottien tavoin tehoaan jatkuvassa käytössä. 
Bentsodiatsepiinit ovat korvanneet barbituraatit lähes täysin rauhoittavina ja unilääkkeinä pienemmän vaarallisuutensa takia. Barbituraattien vaikuttavan annoksen ja tappavan yliannoksen ero on pieni, ja lisäksi ne kertyvät kehoon. Barbituraatteja käytettiin myös usein väärin aivan kuten bentsodiatsepiineja nykyään.
Barbituraattien vaarallisuus ja suuri riippuvuusriski kävi ilmi vasta 1950-luvulla.
Barbituraattien väärinkäyttö on suuren yliannostusriskin johdosta hyvin vaarallista. Yliannostus saattaa aiheuttaa mm. koordinaatio-ongelmia, ajatus- ja puhehäiriöitä, hengityksen muutoksia, tajuttomuuden, kooman ja kuoleman. Varsin suuri osa barbituraatteihin liittyvistä kuolemantapauksista on aiheutunut barbituraattien ja muiden lääkkeiden yhteiskäytöstä.

Vaikutusmekanismi

Barbituraatit sitoutuvat GABAA-reseptorin beta aliyksikköön, jonka sitoutumiskohta on eri kuin endogeenisellä gamma-aminovoihapolla ja bentsodiatsepiineillä. Barbituraatit pidentävät kloridi-ionikanavan aukioloaikaa. GABA-ergisen efektin lisäksi barbituraatit salpaavat AMPA-reseptoria, glutamaattireseptorin alatyyppiä.
Saint Andrew (Grenada)

Saint Andrewin alue on yksi Grenadan kuudesta hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee maan itäosassa. Alueen pinta-ala on 99 km² ja väkiluku vuonna 2011 oli 25 772. Se on alueista pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan toiseksi suurin. Alueen pääkaupunki on Grenville.
Juutalainen pakolaisuus arabimaista

Juutalaisella pakolaisuudella arabimaista viitataan tavallisesti juutalaisten pakenemiseen ja karkotuksiin muslimimaista vuosina 1947–1980. Tätä aikaisemmin juutalaiset ovat läpi historian joutuneet useita kertoja pakenemaan vainoja ja väkivaltaa.
Juutalaisia asui nykyisissä arabimaissa Lähi-Idässä ja Pohjois-Afrikassa 1900-luvun alussa yli 800 000, joista suurin osa Euroopan maiden, Ranskan, Britannian ja Italian, hallitsemissa siirtomaissa, eniten Marokossa, Irakissa ja Algeriassa. 1800-luvun sionismi, YK:n 1947 käynnistämä Israelin itsenäisyysprosessi ja maan lopullinen itsenäistyminen 1948, sekä sitä seurannut Israelin ja ympäröivin arabimaiden välinen konflikti johti lähes koko tämän muslimimaissa eläneen juutalaisväestön karkottamisiin ja pakenemiseen Israeliin, Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. 
Jo 1900-luvun alussa juutalaisia oli karkotettu ja paennut joistakin Lähi-Idän maista, kuten Jemenistä. Vuonna 1947 YK:n jakosuunnitelman jälkeen arabien terrori kohdistui juutalaisiin ja myös niihin arabeihin, jotka halusivat yhteiseloa juutalaisten kanssa. Israelia ympäröivät arabimaat hyökkäsivät maahan heti maan itsenäistyttyä. Sota, joka tunnetaan Israelin itsenäisyyssotana päättyi Israelin voittoon, mutta konflikti ja sodat ovat jatkuneet tähän päivään
The World Jewis Congress esitti muistiossaan YK:lle jo tammikuussa 1948 kaikkien arabimaissa asuvien juutalaisten olevan välittömässä vaarassa. Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston, ECOSOC:in puheenjohtaja Charles Malik jätti tämän kuitenkin huomiotta. 
Syinä pakolaisuuteen oli juutalaisiin kohdistunut väkivalta, syrjintä, antisemitismi ja poliittinen epävakaus. Eurooppalaisen kolonialismin loppua 1900-luvun alkupuoliskola seurannut Pohjois-Afrikan ja Lähi-Idän voimakas islamisoituminen johti juutalaisväestöön kohdistuneisiin vainoihin, mellakoihin ja väkivaltaisuuksiin. Juutalaisten omaisuutta takavarikoitiin ja synagogia tuhottiin tai muutettiin moskeijoiksi. Satoja juutalaisia kuoli, tuhansia vangittiin, juutalaisten taloja, kauppoja ja synagogia poltettiin. Arviot menetetystä omaisuudesta vaihtelevat 20–100 miljardin dollarin välillä.   
Juutalaisia pakeni tai karkotettiin arabimaista, kuten Syyrian, Egyptin ja Irakin kuningaskunnista, Iranista ja Turkin tasavallasta, Israelin itsenäistymisprosessin alkua vuonna 1947 seuranneen Israelin ja arabimaiden konfliktin sekä Iranin vallankumouksen seurauksena yli 856 000. Ensimmäinen pakolaisaalto sijoittuu arabimaihin vuodesta 1947 jatkuen 1970-luvun alkuun. Šaahi Pahlavin johtamassa Iranissa vuonna 1979 tapahtunut islamilainen vallankumous johti toiseen pakolaisaaltoon. 
Vuonna 2009 vain 26 000 juutalaista asui arabimaissa ja 29 000 Turkissa.
Isomustarastas

Levinneisyys

Isomustarastasta tavataan Etelä-Amerikassa Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Muntadhar al-Zaidi

Muntadhar al-Zaidi (s. 16. tammikuuta 1979) on irakilainen televisiotoimittaja. Hän sai maailmanlaajuista julkisuutta heitettyään kenkänsä Yhdysvaltain silloista presidenttiä George W. Bushia kohti Bagdadissa 14. joulukuuta 2008 pidetyssä lehdistötilaisuudessa kuitenkaan Bushiin osumatta. Lisäksi hän huusi Bushille arabiaksi: ”Tämä on jäähyväissuudelma Irakin kansalta, koira.” Maaliskuussa al-Zaidi tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen hyökkäyksestä vieraan vallan johtajaa vastaan. Huhtikuussa tuomio kuitenkin lyhennettiin yhteen vuoteen, koska al-Zaidilla ei ole aiempaa rikosrekisteriä. Hyvän käytöksen ansiosta hän vapautui jo syyskuussa 2009, kolme kuukautta etuajassa.
Natriumhydridi

Ominaisuudet

Natriumhydridi on huoneenlämmössä valkoista tai harmaata kiteistä massaa. Se on liukenematon useimpiin liuottimiin kuten eettereihin, hiilivetyihin, amiineihin ja ammoniakkiin. Aine hajoaa sitä kuumennettaessa, kun lämpötila nousee 225 celsius-asteeseen . Veden kanssa reagoidessaan natriumhydridi muodostaa natriumhydroksidia ja vetykaasua.

Valmistus

Natriumhydridiä voidaan valmistaa suoraan natriumin ja vedyn välisellä reaktiolla. Natriumhydridiä on myös mahdollista valmistaa natriumkloridin elektrolyysin yhteydessä lisäämällä vetyä katodille.

Käyttö

Orgaanisessa kemiassa natriumhydridiä käytetään protonin vastaanottajana kondensaatio- ja alkylaatioreaktioissa. Sitä voidaan käyttää myös polymeraatioreaktioiden katalyyttinä.
Natriumhydridiä käytetään myös valmistettaessa natriumborohydridiä.

Turvallisuus

Natriumhydridi on erittäin vahva emäs. Aineen joutuessa kosketuksiin ihon tai silmien kanssa seurauksena on vakavia syövytysvammoja. Aineen nieleminen voi olla jopa hengenvaarallista.
HMS Royal Oak (1862)

Valmistus

Alus tilattiin Chathamin telakalta 91-tykkisenä toisen luokan linjalaivana, ja sen köli laskettiin vuonna 1860. Aluksen muutostyöt 36-tykkiseksi panssarifregatiksi hyväksyttiin vuonna 1861. Alukselta poistettiin yläkansi, ja sen runkoa pidennettiin seitsemällä metrillä, jotta suunniteltu aseistus saatiin mahtumaan yhdelle kannelle. Samalla alkuperäinen keula muutettiin panssarilaivojen suoraksi keulaksi ja perä kaarevaksi. Kylkien panssarointi venytettiin koko pituudelle sen ollessa keskellä 4,5 tuumaa ja päissä 2,5 tuumaa. Aluksen runko panssaroinnin takana oli 28 tuuman tammea. Valmistuessa alus oli varustettu parkkitakilalla, jonka purjepinta-ala oli 25 000 neliöjalkaa. Aluksen takilointi muutettiin vuonna 1866 täystakilaksi. Vuonna 1864 alus kykeni pelkin purjein 13,5 solmun nopeuteen, mikä on ironcladien nopeusennätys. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1862, ja se valmistui huhtikuussa 1863.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan alukselle piti asentaa 36 kappaletta 68 naulan SB-tykkiä, mutta aluksen valmistuessa sen pääkannelle oli asennettu kahdeksan 7 tuuman BLR ja kaksikymmentäneljä 68 naulan SB-tykkiä. Lisäksi yläkannelle oli asennettu kolme seitsemän tuuman BLR-tykkiä.

Palvelus

Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljäksi 8 tuuman MLR- ja kahdeksikymmeneksi 7 tuuman MLR-tykiksi, joista neljä oli yläkannella. Alus makasi vuodesta 1871 alkaen ankkurissa, ja se myytiin vuonna 1885.
Miranda Kerr

Perhe

Miranda Kerr syntyi Sydneyssä ja kasvoi pienessä Gunnedahin kaupungissa. Hänen vanhempansa ovat Therese ja John Kerr, ja hänellä on John-niminen pikkuveli.

Alku Australiassa ja New Yorkissa

Kerr aloitti malliuransa vuonna 1997 voitettuaan australialaisen aikakauslehti Dollyn järjestämän mallikilpailun. Seuraavana vuonna hän teki sopimuksen sydneyläisen Chic-mallitoimiston kanssa. Sen kautta hän teki yhteistyötä muun muassa austrailaisen surffiyritys Billabongin kanssa. Kerr kävi kuitenkin high schoolin loppuun, ennen kuin aloitti kokoaikaisen uransa mallina. Hän ehti opiskella high schoolin jälkeen myös ravitsemustiedettä ja terveyspsykologiaa luonnollisen elämisen akatemiassa.
Kerr muutti Australiasta New Yorkiin ja teki vuonna 2004 sopimuksen Next Managementin kanssa. Hän toimi mallina muun muassa Baby Phatille, Lisa Holle, Levi’sille ja Rock and Republicille, ja hänen kuviaan oli muun muassa Elle-, Harper’s Bazaar- ja Vogue-lehdissä.

Victoria’s Secretin huippumalli

Kerrin läpimurto oli hänen vuonna 2006 tekemänsä mainossopimus kauneusalan yrityksen Maybellinen kanssa. Samana vuonna hänestä tuli Victoria’s Secret -muotiketjun ”enkeli”. Kerr esiintyi Victoria’s Secretin muotinäytöksessä 2006, 2007, 2008 ja 2009.
Kerr oli Balenciagan kevään 2010 muotinäytöksen ainoa malli. Kerr oli edellisen kerran ollut vuonna 2007 jonkun muun yrityksen kuin Victoria’s Secretin muotinäytöksessä. Hän oli mallina Pradan syksyn ja talven 2010 muotinäytöksessä ja uudestaan Balenciagan muotinäytöksessä 2011.

Oma yritys ja ura kirjailijana

Kerr valmistui vuonna 2010 terveysvalmentajaksi, ja samana vuonna hän perusti KORA Organics -kosmetiikkayrityksen. Hän ei jatkanut sopimustaan Victoria’s Secretin kanssa, sillä hän halusi keskittyä muihin toimiinsa. KORA Organics on kasvantu nopeasti maailmanlaajuiseksi yritykseksi, ja sillä oli vuoden 2018 lopussa yli 2 500 liikettä 25 maassa.
Kerr halusi tukea nuori naisia heidän kehityksessään ja julkaisi vuonna 2010 itseapukirjan Treasure Yourself, joka oli pitkään Australian myydyimpien kirjojen listalla. Kerrin toinen kirja on vuonna 2013 julkaistu Empower Yourself.

Yksityiselämä

Kerr oli naimisissa näyttelijä Orlando Bloomin kanssa, ja he saivat pojan tammikuussa 2011. Syksyllä 2013 pari ilmoitti eroavansa. Ennen Bloomia Kerr seurusteli useita vuosia australialaisen muusikon Jay Lyon kanssa. Heinäkuussa 2016 Kerr kihlautui Snapchat-sovelluksen perustajan ja toimitusjohtaja Evan Spiegelin kanssa. Kerr ja Spiegel menivät naimisiin toukokuussa 2017. He saivat ensimmäisen lapsensa toukokuussa 2018.
Kjell Dahlin

Ura

Dahlin oli Timrå IK:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonassa kaudella 1978–1979, jolloin Dahlin oli vain 15-vuotias. Hän murtautui joukkueeseen 17-vuotiaana kaudella 1980–1981 ja teki 25 ottelussa tehot 7+12=19. Dahlin oli nostamassa Timråta Elitserieniin keväällä 1981. Kauden päätteeksi hänet valittiin Ruotsin vuoden junioripelaajaksi ja Montréal Canadiens varasi Dahlinin numerolla 82 NHL:n varaustilaisuudessa 1981. Elitserien-nousun jälkeen hän pelasi Timråssa kauden 1981–1982. Dahlin teki runkosarjassa tehot 16+7=23, mutta ne riittivät joukkueen sisäisen maalipörssin voittoon. Sisäisessä pistepörssissä hän oli toinen edellään vain Bo Berggren.
Kaudeksi 1982–1983 Dahlin vaihtoi Timråsta Färjestads BK:hon. Hän voitti joukkueessa Elitserienin hopeaa keväällä 1983. Kaudella 1983–1984 Dahlin oli Färjestadin paras maalintekijä 19 osumallaan, mutta hän teki kaudella 1984–1985 läpimurtonsa Elitserienissä tehoilla 21+25=46. Dahlin oli Färjestadin paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin kuudes. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1985–1986 Montréal Canadiensiin. Tulokaskausi toi Dahlinille 77 runkosarjaottelussa hyvät tehot 32+39=71, ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Dahlin teki samalla Canadiensin joukkuekohtaisen tulokkaiden piste-ennätyksen, kun hänen silloinen joukkuetoverinsa, maanmies Mats Näslund oli saanut kaudella 1982–1983 tehot 26+45=71. Dahlin oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn saajaksi, mutta palkinnon voitti Calgary Flamesin puolustaja Gary Suter. Dahlin valittiin kuitenkin tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän voitti keväällä 1986 Stanley Cupin.
Hienon tulokaskautensa jälkeen Dahlinin tehot NHL:ssä hiipuivat. Kaudet 1986–1987 ja 1987–1988 jäivät alle 50 ottelun mittaisiksi loukkaantumisten takia. Ne toivat Dahlinille vain 21 ja 25 pistettä. Hän palasi kaudeksi 1988–1989 Färjestadiin ja oli tehoilla 23+20=43 Elitserienin pistepörssin kolmas sekä maalipörssin toinen. Kaudella 1989–1990 Dahlin oli tehoilla 26+12=38 Färjestadin paras maalintekijä sekä liigan maalipörssin toinen. Hän voitti keväällä 1990 Elitserienin hopeaa, jota tuli myös keväällä 1991. Dahlin lopetti uransa kevääseen 1994.

Maajoukkue

Dahlin ei ole pelannut miesten arvokisoissa. Hän on edustanut Ruotsin A-maajoukkuetta yhteensä 11 ottelun verran. 
Dahlin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1982 ja 1983. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 1980 ja 1981 voittaen molemmista turnauksista pronssia. Vuoden 1981 turnauksessa Dahlin jakoi Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Peter Madachin kanssa molempien tehdessä tehot 4+5=9.

Muuta

Dahlinin isoveli Anders edusti Elitserien-urallaan Timrå IK:ta ja Brynäs IF:ää. Andersin poika Tim Dahlin pelaa I-divisioonajoukkue Östersund Hockeyssä.
Tahma-ailakki

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen, ylitalvinen tai usein tyviruusukkein monivuotinen tahma-ailakki kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Kasvi on vankka, runsaslehtinen ja tahmeakarvainen. Lehdet ovat kapean kolmiomaisia tai kielimäisiä ja aaltopoimuisia. Terttumainen, pysty kukinto on 15–25 cm pitkä, runsaskukkainen ja kiehkuroittainen. Kukinto on huomiota herättävän vankka ja tornimainen, ja erottuu selkeästi avonaisilta kasvupaikoiltaan. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön ja vain vähän suureneva. Terälehdet ovat valkoisia tai usein hieman kellertäviä ja kynnellisiä. Terälehden lavat ovat syvään kaksijakoisia ja pyöreähköliuskaisia. Kukintovarren tyvellä on tavallisesti kukattomia versoja. Suomessa tahma-ailakki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmänä on kota. Loppukesästä tahma-ailakkeihin on usein liimaantunut runsaasti roskaa ja pieniä hyönteisiä, mikä tekee kasveista nuhruisen näköisiä.

Levinneisyys

Tahma-ailakki on pääasiassa mantereinen laji, jota tavataan Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaan. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin varsin hajanainen. Sitä tavataan siellä täällä Itä-Saksasta ja Pohjois-Balkanilta itään. Laajempia yhtenäisiä esiintymisalueita tahma-ailakilla on Unkarin pustan alueella, Ukrainan ja Venäjän aroalueilla, Kaukasuksen alueella sekä Etelä-Siperiassa ja Keski-Aasiassa. Muusta levinneisyysalueesta selkeästi erillään lajia tavataan Itämeren rannikolla Tanskasta Keski-Ruotsiin ja Etelä-Suomeen.
Suomessa tahma-ailakki on alkuperäislaji. Sen levinneisyysalue on rajoittunut Suomenlahden rannikolle.

Elinympäristö

Suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan tahma-ailakki on arojen kasvi. Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa tahma-ailakki on kuitenkin lähinnä ulkosaariston laji. Sitä kasvaa ulkosaariston kallionraoissa, luotojen nurmijuonteissa ja sora- ja hiekkarannoilla. Toisiaan lajia tavataan myös moreenirinteillä, kedoilla ja tienvarsilla. Suomessa laji on harvinaistunut varsinkin Ahvenanmaalla.
Autistien oikeuksien liike

Autistien oikeuksien liike yhtyy tutkija Simon Baron-Cohenin ajatukseen siitä, että Aspergerin syndrooma ja lievä autismi eivät ole kehityshäiriöitä, vaan kyse on puhtaasti neurobiologisesta erilaisuudesta. Esimerkiksi aspergereiden fyysiseen maailmaan suuntautuva kognitiivinen tyyli ei ole sinänsä sen puutteellisempi kuin valtaväestön sosiaaliseen maailmaan suuntautuva tyyli. Myöskään autismin kirjolaisten aisteja ei voida pitää viallisena, koska ne ovat usein jopa tarkempia kuin valtaväestön edustajilla. Eläminen neurotyypillisiä ihmisiä varten suunnitellussa yhteiskunnassa aiheuttaa kirjolaisille kuitenkin erityistarpeita, jotka tulisi ottaa huomioon.
Liike toimii sen puolesta, että ihmiset hyväksyisivät neurologisen poikkeavuuden homoseksuaalisuuden kaltaisena asiana, josta voisi iloita sen sijaan että sitä yritettäisiin parantaa. Tarkoituksena on korostaa, että autismissa ei ole kyse sairaudesta vaan neurologisesta erilaisuudesta, johon liittyy ongelmien lisäksi myös huomattavia vahvuuksia. 
Autistien oikeuksien liikkeen päämääränä on neurologisen monimuotoisuuden eli neuro­diversiteetin tunnustaminen, autismin kirjoon kuuluvien yhteiskunnallisen aseman ja oikeusturvan parantaminen sekä omaehtoisesti toimivan autismikulttuurin luominen.
Aspies for Freedom järjestön Gareth Nelson on esittänyt, että autismin kirjolaisille annettaisiin neurologisen vähemmistön virallinen asema. Tällöin olisi helpompi pitää huolta siitä, ettei autismin kirjolaisia aseteta perusteetta muita huonompaan asemaan. Autistiset piirteet eivät saisi olla esimerkiksi rekrytoinnin esteenä, jos ne eivät haittaa työtehtävien menestyksekästä hoitamista.
Autistien oikeuksien liike on kiinnittänyt huomiota myös siihen, että terveydenhuollossa käytetään edelleen harmittomien autististen stressinhallintakeinojen kieltämisen sekä aistiylikuormalle altistamisen kaltaisia epäeettisiä menetelmiä. Lisäksi autismin kirjon tilat sekoitetaan edelleenkin usein mielenterveyden häiriöihin, minkä johdosta autisimin kirjolaisille saatetaan tarjota vääränlaista hoitoa.
Francesco Ziggiotti

Francesco Ziggiotti on entinen italialainen keihäänheittäjä.
Ziggiotti sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 keihäänheitossa 13:nneksi tuloksella 65,66 m.
Grease Helmet (albumi)

Vastaanotto

Albumi sai suopean vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille kolme tähteä viidestä, arvioiden Grease Helmetin kaltaisia rokkareiden ”ajantappohankkeita” olleen olemassa aiemminkin, mutta Andy McCoyn tuovan yhtyeelle kuriositeettiarvoa. McCoy saa myös suitsutusta suorituksestaan, toisin kuin Amorphis -jäsenistö. Infernon Sanna Mustosen mukaan McCoyn vaikutus on musiikissa eniten lävitse tunkeutuvaa sekä itse albumin olevan hyvä ja perinteinen rockalbumi.
Sosialidemokraatti (lehti)

Historia

Porin Työväenyhdistyksessä esitettiin ajatus oman sanomalehden perustamisesta jo vuonna 1889, mutta tuolloin vielä porvarillisen wrightilaisen työväenliikkeen periaattein toimineen yhdistyksen johtokunta ei innostunut asiasta. Ajatus nousi uudelleen esille vuonna 1903, jolloin sosialistit olivat vihdoin nousseet työväenyhdistyksen johtoon. Kaksi vuotta myöhemmin Porin työväenyhdistys hankki kaksi Tampereella ilmestyneen Kansan Lehden osaketta, toivomuksenaan, että lehti alkaisi kirjoittamaan myös Porin asioista. Vuoden 1905 suurlakon aikana oman työväenlehden puute kuitenkin havaittiin kaupungissa suureksi ongelmaksi ja niinpä Eetu Salinin kansankeittiössä pidettiin tilaisuus, jossa päätettiin kutsua koolle lehden perustava kokous.
Helmikuun alussa 1906 Porin työväentalolla järjestetettiin kokous, jossa oli yli 400 osanottajaa. Lehteä kustantamaan perustettiin Osuuskunta Kehitys ja hieman myöhemmin kirjanpainaja Otto Andersinin kanssa neuvoteltiin sopimus sen painamisesta. Näytenumerot ilmestyivät 15 000 kappaleen painoksina vielä helmi–maaliskuun aikana ja ensimmäinen varsinainen numero julkaistiin 5. huhtikuuta 1906. Sosialidemokraatin ilmestymistiheys oli kolme kertaa viikossa aina vuoteen 1917 saakka, jolloin se muutettiin kuusipäiväiseksi. Lehden toimitus sijaitsi aluksi Konstantininkadun (nyk. Gallen-Kallelankatu) varrella, josta se parin vuoden kuluttua siirtyi Eteläkauppatorin ja Yrjönkadun kulmaukseen.
Sosialidemokraatin ensimmäinen päätoimittaja oli suomalaisen työväenliikkeen johtohahmoihin lukeutunut Eetu Salin ja toimitussihteeri Turusta saapunut Jussi Rainio. Taloudenhoitajaksi valittiin Tahvo Ruotsalainen, joka toimi tehtävässään 1940-luvulle asti. Lisäksi toimituskuntaan kuului myöhemmin kansanedustajaksi noussut Vilho Laine. Syksyllä 1906 Helsingistä kutsuttiin toimittajaksi aikaisemmin Työmieheen kirjoittanut Väinö Tanner. Salin ja Rainio olivat tutustuneet häneen elokuussa Oulussa järjestetyssä SDP:n puoluekokouksessa. Tannerin aika Porissa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1907 vaaleissa. Myös Salin joutui jättämään tehtävänsä jo tammikuussa 1908, saatuaan lehtikirjoituksen johdosta 10 kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta. Vapautumisensa jälkeen Salin ei enää palannut vakituisesti Poriin.
Salinin tilalle päätoimittajaksi valittiin Frans Koskinen, joka hoiti tehtävää lehden lakkauttamiseen saakka. Sosialidemokraatin julkaiseminen loppui sisällissodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1918, kun punaiset jättivät Porin. Toimitussihteeri Rainio jäi kuitenkin kaupunkiin ja joutui valkoisten vangitsemaksi. Hieman myöhemmin hänet ammuttiin Porin raatihuoneen vankityrmässä, vaikka Rainio oli vastustanut aseelliseen kapinaan ryhtymistä, eikä myöskään sodan aikana osallistunut Porin punakaartin toimintaan. Sosialidemokraatin korvaajaksi perustettiin myöhemmin Uusi Aika, joka alkoi ilmestymään elokuussa 1919.
MP3-soitin

MP3-soitin, Digital audio player (DAP) on laite, joka kykenee toistamaan MP3-ääniformaattia ja mahdollisesti muita tiedostoformaatteja. MP3-soitin voi olla matkapuhelimessa, tietokoneohjelmassa, DVD-soittimessa, pelikonsolissa tai olla erillinen kannettava soitin, portable audio player (PAP).
MP3-soittimet yleistyivät nopeasti vuosituhannen alussa ja niiden myynti oli huipussaan 2000-vuosikymmenen loppupuolella. Soittimien valmistajia oli monia, joista tunnetuimmat lienevät Apple – iPodin valmistaja – ja Creative. Muodin mukaisesti useita soittimia oli saatavina eri värisinä. Älypuhelimien yleistyminen päätti erillisten MP3-soittimien suosion, koska älypuhelin voi toistaa mp3 tiedostoja ja ne mahdollistivat myös musiikin streamaamisen internetistä ja videoiden katselun, jotka eivät olleet mahdollisia MP3 soittimilla.
MP3-soittimeen ladataan musiikkia USB-yhteyden välityksellä, joissakin laitteissa voi olla paikka erilliselle muistille kuten USB-muistitikulle tai SD-muistikortille jolloin soittimeen mahtuvan musiikkin määrä voi riippua myös erillisen muistin koosta. Sisäänrakennettujen muistien koot ovat tosin nykyisin useimpiin tarkoituksiin riittävät.
MP3-tiedostoja voi ladata verkosta käyttämällä vertaisverkko-ohjelmia tai verkkokauppoja. Niitä voi myös tallentaa CD-levyiltä tarkoitukseen sopivalla ohjelmalla. Varhaisimmat CD-soittimet eivät tukeneet MP3-formaattia. Yleensä soittimessa on teksti MP3, mikäli soitin toistaa myös MP3-tiedostoja. Tällöin yhdelle CD-levylle mahtuu paljon enemmän musiikkia koska MP3-tiedosto on pakattu.