google/wiki40b huggingface dataset:
Mauricio Soler

2003–2007

Soler voitti vuonna 2003 Vuelta de la Juventud Colombia -kilpailun toisen etapin. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kilpailussa niin ensimmäisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin. Vuonna 2005 hän oli paras Kolumbian ympäriajon 14. osuudella.
Vuodesta 2006 alkaen Soler kilpaili Euroopassa. Ensimmäisen kautensa "vanhalla mantereella" hän ajoi Acqua & Sapone -joukkueen väreissä voittaen Circuit de Lorraine -kilpailussa niin toisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin.
Vuosina 2007-2009 Soler edusti Barloworld-tallia. Vuoden 2007 maaliskuussa hän sijoittui toiseksi Milano–Torino-kilpailussa Danilo Di Lucan jälkeen. Elokuussa hän voitti Burgosin ympäriajossa niin toisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin .

Ranskan ympäriajo 2007

Ranskan ympäriajossa 2007 Soler oli seitsemännellä osuudella neljäs. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Brianconiin päättyneen yhdeksännen etapin vaikuttavan sooloajon jälkeen. Soler ajoi Col du Galibierin legendaarisessa nousussa, 48 kilometriä ennen maalia, viiden ajajan karkulaisryhmän kiinni ja jätti heidät saman tien. Jaroslav Popovytš kykeni seuraamaan kolumbialaista kolme kilometriä, sitten oli hänenkin antauduttava. Viimeiset 45 kilometriä Soler ajoi yksinään valloittaen niin Col du Galibierin kuin yhdeksännen etapinkin.  Sittemmin Soler sijoittui kolmanneksi 14. etapilla ja viidenneksi 16. osuudella ja oli matkalla kohti varmaa mäkikilpailun voittoa.
27. heinäkuuta 2007, kaksi päivää ennen kilpailun loppumista ilmoitettiin, että Soler olisi kärynnyt dopingista Ranskan ympäriajon aikana. Asiasta kertoi belgialainen Het Laatste Nieuws -lehti . Lehden mukaan kokonaiskilpailun yhdeksäntenä polkenut Soler antoi positiivisen näytteen 14. etapin jälkeen. Seuraavana päivänä ympäriajon järjestäjät ilmoittivat lehdistötilaisuudessa, että kyseessä oli perätön huhu. Näin Soler sai vastaanottaa mäkikilpailun voittajan pilkkupaidan Champs-Élysées'llä. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdenneksitoista.

2008–2012

Vuonna 2008 Soler sijoittui Alberto Contadorin jälkeen toiseksi Vuelta a Castilla y León -etappikilpailussa. Kaudesta 2010 lähtien hän edusti Caisse d'Epargne / Team Movistar -joukkuetta. Vuoden 2011 Sveitsin ympäriajossa hän voitti toisen etapin. Kuudennella etapilla hänen kallonsa murtui hänen törmättyään katsojaan ja kaaduttuaan päin aitaa. Tämän seurauksena häntä pidettiin keinotekoisessa koomassa. Hän pääsi sairaalasta neljä kuukautta onnettomuuden jälkeen. Hän ilmoitti heinäkuussa 2012 lopettavana pyöräilyuransa.
Ted Schroeder

Frederick Rudolph ”Ted” Schroeder (20. heinäkuuta 1921 Newark, New Jersey – 26. toukokuuta 2006 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka voitti urallaan sekä Wimbledonin että Yhdysvaltain mestaruuskilpailuiden kaksinpelimestaruuden. Hänet hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen 1966.
Ystävänsä Jack Kramerin kanssa Schroeder muodosti menestyksekkään nelinpeliparin, joka voitti Yhdysvaltain mestaruuskilpailut 1940, 1941 ja 1947. Lentolyöntipelissä erityisen taitava Schroeder oli mukana voittamassa neljää Davis Cupia Yhdysvalloille. Vuoden 1946 Davis Cup -finaalissa hän ja Kramer pelasivat kaikki ottelut.
Vuonna 1949 kylmäsäilytyslaitteisiin erikoistuneen yrityksen varapääjohtajaksi nimetty Schroeder pysytteli koko tennisuransa ajan amatöörinä eikä ryhtynyt ammattilaiseksi lukuisista tarjouksista huolimatta. Osallistuessaan Wimbledonin turnaukseen 1949 ensimmäisen ja ainoan kerran hän sai lempinimen ”Lucky Ted” (suom. Onnekas Ted) voitettuaan useita viisieräisiksi venyneitä kamppailuita.
Ted Schroeder kuoli syöpään 26. toukokuuta 2006 La Jollassa, Kaliforniassa. Schroeder oli tuolloin 84-vuotias. Hänen poikansa John on golfammattilainen.
Arabian aavikko (Egypti)

Arabian aavikko eli Itäinen autiomaa on pitkä vuoristoinen aavikkoalue Egyptissä Suezinlahden, Punaisenmeren ja Niilin välissä. Se on osa Saharan aavikkoa. Arabian aavikon ala on noin 221 900 neliökilometriä.
Autiomaa alkaa Niilistä ja jatkuu siitä Suezinlahdelle. Niililtä aavikko on hiekkaa joka jatkuu noin 80–137 kilometriä. Punaisen meren kohdalla alkaa pohjois–etelä suunnassa kulkeva vuoristo joka on autiomaan ja Punaisen meren välissä. Punaisenmeren rantojen vuoret ovat alueen korkeinta vyöhykettä. Korkein vuori Shāʾib al-Banāt on 2 187 metriä korkea. Alueella sataa satunnaisesti ja sitä halkovat kuivat joenuomat, Vadit.
Väestö elää idässä vuorien takana rannikolla olevissa pienissä kylissä. Alueen elinkeinoina ovat kalastus, kaivostoiminta tai öljytuotanto. Aavikon itäpuolella on runsaasti fosfaatti-, asbesti-, mangaani-, uraani- ja kultaesiintymiä.
Arabian aavikkolla on jo varhaisilta ajoilta merkkejä ihmisen toiminnasta siellä. Esidynastiselta ajalta sieltä on löydetty varhaisua kalliopiirroksia. Alueelta on myös jo muinaisen Egyptin ajoista saakka louhittu kultaa, jalokiviä ja graniittia. Sieltä on myös haettu muinaiseen Egyptiin natronsuolaa, alunaa ja muita raaka-aineita. Natronsuolaa tarvittiin muun muassa muumiointiin.
Nick Drake

Nicholas Rodney ”Nick” Drake (19. kesäkuuta 1948 Yangôn, Myanmar – 25. marraskuuta 1974 Tanworth-in-Arden, Warwickshire, Englanti) oli brittiläinen folk-laulaja ja -lauluntekijä.
Drake kärsi masennuksesta. Hän kuoli 25. marraskuuta 1974 kuolemansyyntutkijan mukaan itseaiheutettuun amitriptyliinin yliannostukseen. Draken kuolema määriteltiin itsemurhaksi, mutta monet ovat pitäneet sitä vahinkona.
Comilla

Ilmasto

Comillassa vallitsee trooppinen savanni-ilmasto (Aw). Kesäisin lämpötila voi kohota yli 40 lämpöasteen.
Operaatio Oboe 2

Taustaa

Borneon taistelujen jälkeen vuonna 1942 Japani sai haltuunsa Balikpapanin öljykentät Borneon saaren itärannikolla. Vuonna 1945 liittoutuneiden aloittaman Operaatio Oboen, yhtenä tavoitteena oli vallata Balikpapan takaisin japanilaisilta.

Tapahtumat

Suurimpaan operaatioon Balikpapanilla osallistui liittoutuneiden yli 33 000 hengen armeija. 1. heinäkuuta 1945 Australian maavoimat laskeutuivat muutaman kilometrin päähän Balikpapanista. Maavoimat sai tulitukea ilma- ja merivoimilta ja japanilaiset eivät pystyneet vastaamaan liittoutuneiden hyökkäykseen. Lukumäärältään vähäisemmät japanilaisjoukot olivat alusta alkaen taistelun alakynnessä ja 21. heinäkuuta mennessä japanilaiset joutuivat vetäytymään maan sisäosan viidakoihin. Japanilaiset tekivät viidakosta käsin joitakin iskuja liittoutuneita vastaan, mutta Australian johtama sotilasoperaatio oli liittotuneille menestys.
Koria

Palvelut ja teollisuus

Korialla on muun muassa kaksi kauppaa, asiamiesposti, Korian ja Napan ala-asteet, pizzeria, uimahalli, kirjasto, pankki, urheilukenttä, kirpputori, terveysasema, apteekki, vanhainkoti ja linja-autoasema. Alueen teollisuutta ovat muun muassa Kaslink Foods, Novita, Korian leipomo ja Korian Palviliha.
Korialla toimi 1990-luvun puoliväliin asti pioneerijoukkojen varuskunta eli Kymen Pioneeripataljoona.

Tapahtumat ja nähtävyydet

Tunnettuja tapahtumia ovat joka toinen vuosi järjestettävät Erämessut ja vuonna 2010 ensimmäistä kertaa järjestetyt PioneeriFestivaalit. Koria-Roll-rockfestivaalin järjestäminen on lopetettu. Korian kylän läpi kulkee yksi Suomen vilkkaimmista rataosuuksista, Lahti–Kouvola-rata, ja taajama onkin aikojen kuluessa kasvanut rautatien ja varuskunnan myötävaikutuksesta. 
Korialla ovat tunnetut Kymijoen ylittävät sillat: museosiltana oleva vuonna 1870 valmistunut Korian silta ja nykyinen Korian ratasilta. Taajaman muita maamerkkejä ovat vesitorni, Suomen Viljavan viljavarasto Napalla ja entinen Hankkijan rehutehdas radan varrella. Kymijoen varressa sijaitsee kauniina kesäpaikkana tunnettu Kallioniemen tanssilava.
Heinä-elokuussa 2019 Kouvolan asuntomessut järjestetään Korialla Pioneeripuiston alueella.

Yhteydet

Linja-autoasema sijaitsee Korian keskustassa. Korialla on myös rautatieasema, jolla pysähtyvät lähijunat Lahdesta ja Kouvolasta. Korian keskustasta on 129 km Helsinkiin. Viimeisen kymmenen vuoden aikana Korian väkiluku on noussut hieman. Korian Hurjanhaassa on Wienerbergerin tiilitehdas. Kaslink Foodsin hallinto- ja tuotantolaitos sijaitsee Korialla.
Kirjoantilooppi

Koko ja ulkonäkö

Kirjoantiloopin säkäkorkeus on noin 70–90 cm, ruumis 105–150 cm pitkä ja paino 40–80 kg. Kirjoantiloopilla on pöyheä häntä. Sen sarvet ovat noin 35 cm pitkiä. Naaraat ovat koiraita pienempiä. Kirjoantiloopin turkissa on kirjavia valkoisia laikkuja. Muuten se on harmaa, tosin jotkin yksilöt ovat tummia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kirjoantilooppeja elää lähes kaikkialla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa kaikkein kuivimpia alueita kuten Kalaharia ja Namibia lukuun ottamatta. Se elää niin sademetsissä kuin savanneilla, kunhan maasto on peitteinen. Laji elää myös vuoristometsissä.

Elintavat

Kirjoantilooppi liikkuu sekä päivällä että yöllä, mieluiten kuitenkin öisin. Se ei liiku kovassa helteessä. Antiloopit elävät hyvin piilottelevasti. Kirjoantilooppi ei ole seurallinen, mutta sietää lajitovereita ja joskus niitä voi elää yli 20 neliökilometrillä. Lajin elinalue on 0,25–20 hehtaaria. Kirjoantilooppi ääntelee vain vähän. Naaras synnyttää kerralla yhden vasikan kuuden kuukauden kantoajan jälkeen. Se voi saada kaksi vasikkaa vuodessa. Vasa seuraa emoaan avoimeen ympäristöön nelikuisena. Vasikka aikuistuu vuoden vanhana. Kirjoantiloopin ravinto koostuu lehdistä, ruohoista ja hedelmistä. Öiseen aikaan se usein tulee syömään avoimelle savannille. Kirjoantiloopin vihollisia ovat isot petoeläimet, kuten leopardit, kotkat ja hyeenat. Kirjoantiloopin vasoja jää myös paviaanien ja simpanssien saaliiksi. Kirjoantiloopin elinikä on noin 12 vuotta. Laji ei ole uhanalainen.
Hoola Bandoola Band

Hoola Bandoola Band oli ruotsalainen poprock-yhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1970–1976 ja jonka katsottiin kuuluneen niin sanottuun progg-liikkeeseen. Yhtyeen tunnetuimmat jäsenet olivat myöhemmin sooloartisteina erittäin hyvin menestyneet Mikael Wiehe ja edesmennyt Björn Afzelius.
Hoola Bandoola Band perustettiin Malmössä vuonna 1970. Yhtyeen nimen Wiehe keksi eräästä Aku Ankka -piirretystä. Pääasiallisten laulajien Wiehen (myös mm. kitara ja puhallinsoittimet) ja Afzeliuksen (tamburiini ja toisinaan kitara) lisäksi yhtyeessä soittivat soolokitaristi Peter Clemmedson, basisti Arne Franck, rumpali Per-Ove Kellgren, kosketinsoittaja Povel Randén ja lyömäsoittaja Håkan Skytte. Ensimmäinen albumi Garanterat individuell julkaistiin syksyllä 1971. Etenkin alussa Wiehe oli yhtyeen ehdoton johtohahmo, sillä hän kirjoitti lähes kaikki kappaleet, ja Björn Afzeliuksen sävellyksiä ja sanoituksia kelpuutettiinkin vasta viimeiseksi jääneelle studioalbumille Fri information (1975). Toisaalta Afzelius julkaisi ensimmäisen soololevynsä Vem är det som är rädd? jo vuonna 1974. Hoola Bandoola Bandin musiikillisia esikuvia olivat esimerkiksi The Band, The Beatles, Bob Dylan, Crosby, Stills, Nash (and Young), ja heidän kappaleissaan voi kuulla myös jazzin ja etenkin latinalaisamerikkalaisen  musiikin vaikutusta. Yhtyeen laulujen sanoitukset käsittelevät hyvin usein poliittisia aiheita. Heidän kappaleistaan tunnetuimpia ovat muun muassa "Vem kan man lita på?", "Keops pyramid", "Victor Jara", "Stoppa matchen", "Juanita" sekä Mikael Wiehen veljen Thomaksen kirjoittama "Dansmelodi". Hoola Bandoola Band hajosi keväällä 1976, mutta sen jäsenet ovat tämänkin jälkeen esiintyneet toisinaan yhdessä.
Vaasan keskussairaala

Vaasan keskussairaala tarjoaa erikoissairaanhoidon palvelut alueensa 180 000 asukkaalle. Alue muodostuu Pohjanmaan maakunnan kunnista lukuun ottamatta Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiriin kuuluvaa Isoakyröä ja Keski-Pohjanmaan sosiaali- ja terveyspalvelukuntayhtymä Soiteen kuuluvaa Kruunupyytä. Vaasan keskussairaala on ainut ei-yliopistollinen sairaala Suomessa, jossa tehdään avosydänkirurgiaa. Vaasan keskussairaalassa on 389 sairaansijaa.
Henry Tizard

Ura

Valmistumisensa jälkeen Tizard aloitti Royal Institutionissa vuonna 1909. Hän tutki indikaattorien värinmuutosta. Vuodet 1911–1914 hän opetti Oriel Collegessa. Ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen Tizard liittyi kuninkaalliseen linnoitustykistöön, mutta jo vuonna 1915 hän siirtyi vastaperustettuun kuninkaallisiin lentojoukkoihin. Sodan jälkeen hän palasi Oxfordin Oriel Collegeen, ja hänestä tuli vuonna 1920 yliopiston kemiallisen termodynamiikan apulaisprofessori.
Tizardista tuli Imperial Collegen rehtori vuonna 1929. Hän toimi virassa vuoteen 1942. Hänellä on merkittävä asema yliopiston historiassa, sillä hänen aikanaan oppilaitos laajeni merkittävästi. Hän hankki Harlingonin läheltä maita yliopiston urheilukentäksi, ja hän oli luomassa South Kensingtonin kampusaluetta, jonka paikka oli jo suunniteltu muuhun käyttöön.
Vuonna 1922 Tizard nimettiin hallituksen tieteellisen ja teollisen tutkimusosaston apulaisjohtajaksi, ja vuonna hän 1927 hän nousi osaston johtoon. Tizard kuului myös aeronautiikan tutkimuskomiteaan, jonka puheenjohtajana hän toimi 1933–1943. Vuonna 1932 Tizard aloitti kansallista ilmapuolustusta tutkivan komitean johdossa. Hänen ansiostaan Robert Watson-Wattin ehdottama tutkajärjestelmä otettiin käyttöön Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja saatiin toimintavalmiiksi ennen toista maailmansotaa.
Tizard esitti vuoden 1940 alussa, että brittiläiset tekisivät informaatiovaihtoa Yhdysvaltain kanssa tutka-asioissa. Tämä hyödyttäisi myös brittejä sotatoimissa, sillä Yhdysvalloissa oli huomattavasti paremmat tuotantomahdollisuudet. Vaikka Winston Churchill ja Watson-Watt olivat ehdotusta vastaan, Tizard lähetti ystävänsä Archibald Hillin Washingtoniin tutkimaan vaihtokaupan mahdollisuutta. Hillin raportti oli positiivinen, ja Tizardin johtama valtuuskunta saapui Washingtoniin 12. syyskuuta. Neuvottelut olivat onnistuneet, ja vaihtokaupan merkittävin osa oli brittien kehittämä ontelomagnetroni, joka joudutti Yhdysvaltain tutkatutkimusta.
Emmett Brown

Emmett Lathrop ”Doc” Brown on kuvitteellinen hahmo Paluu tulevaisuuteen -elokuvatrilogiassa. Hahmoa esittää Christopher Lloyd. Tohtori Brown on keksijä, joka keksii ensimmäisessä elokuvassa aikakoneen. Vaikka ”Doc” onkin älykäs mies, joskus hänellä on tapana tehdä ensin ja ajatella vasta sitten, kuten varastaessaan plutoniumia terroristeilta. Hän ei tullut ajatelleeksi, että terroristit voisivat löytää hänet.
Doc syntyi Hill Valleyssä vuonna 1920. Ensimmäisessä elokuvassa hänet nähdään pääosin 35-vuotiaana, muissa 65-vuotiaana. Doc ei ole naimisissa, mutta hän rakastui Clara Claytoniin trilogian viimeisessä elokuvassa. Heillä on kaksi poikaa nimeltään Jules ja Verne, koska sekä Doc että Clara ovat kirjailija Jules Vernen ihailijoita. Hänellä on Einstein- ja Kopernikus-nimiset lemmikkikoirat. Doc on ystävällinen, vaikka on muun muassa varastanut plutoniumia libyalaisilta nationalistijoukolta ja sanomalehtiä Hill Valleyn kirjastosta.
Doc on hyvin tarkka säännöstä, että kenenkään ei kuulu tietää omaa tulevaisuuttaan, koska ennaltatietoisuus saattaa johtaa tulevaisuuden muuttamiseen. On spekuloitu että tämä raudanluja sääntö saa alkunsa siitä, että Doc sai ensimmäisessä elokuvassa tietää useita seuraavien 30 vuoden tapahtumia Martyn kautta, ja omien sanojensa mukaan oli todella vaikeaa pitää nämä salassa ja varmistaa että kaikki menee kuten on tarkoitettu seuraavat 3 vuosikymmentä. Jos joku varomaton saisi tietää oman tulevaisuutensa, tämä tuskin pystyisi hillitsemään itseään samoin tavoin.
Vuonna 2010 julkaistussa videopelissä Back to the Future: The Game Doc muuttuu useita kertoja Martyn muutettua vahingossa aikajanaa vuodessa 1931. Docista tulee esimerkiksi Hill Valleyn pormestari vuonna 1985, ja hän nai naisen nimeltä Edna.
Kertšin niemimaa

Kertšin niemimaa (ukr. Керченський півострів, Kertšenski pivostriv, ven. Керченский полуостров, Kertšenski poluostrov, krimintat. Keriç yarımadası) on Krimin niemimaan itäisin osa. Kaukasian puolelta länteen työntyvän Tamanin niemimaan kanssa se erottaa Asovanmeren Mustastamerenstä; niemimaiden väliin jää kapea, meret yhdistävä Kertšinsalmi. Kertšin niemimaan kärjessä sijaitsee Kertšin kaupunki, jonka kreikkalaiset perustivat 700-luvulla eaa. Niemimaan tyveltä luoteeseen työntyy 110 km pitkä Arabatinkynnäs, joka erottaa Asovanmeren soisesta Sivašmerestä.
Kertšin niemimaalla on metallikaivoksia ja suolavarantoja.
Veikko Karppinen

Ura

Karppinen on Kajaanin Hokin oma kasvatti. Hän pelasi jo B-juniori-ikäisenä kolme Mestis-ottelua kaudella 2003–2004. Karppinen siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2004–2005 Oulun Kärppien A-nuoriin. Hän oli tehoilla 12+22=34 joukkueen toiseksi paras pistemies Juhamatti Aaltosen jälkeen. Karppinen oli koko A-nuorten SM-liigan pistepörssin yhdeksäs JYPin Jouni Virpiön ja HPK:n Petteri Wirtasen kanssa. Kesällä 2006 hänet nostettiin Kärppien SM-liigarinkiin, muttei debytoinut liigassa vielä kaudella 2005–2006. Karppinen pelasi vielä A-nuorissa ja oli Kärppien paras pistemies tehoilla 20+20=40. Hän voitti keväällä 2006 A-nuorten SM-hopeaa. Karppinen oli runkosarjan pistepörssin viides Lukon Jussi Tapion kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös neljä Mestis-ottelua Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Maaliskuussa 2006 Karppinen teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi tulokaskaudellaan 2006–2007 38 ottelua tehoin 2+2=4. Karppinen teki ensimmäiseen liigamaalinsa 20. tammikuuta 2007 Jyri Junnilan ja Mika Pyörälän syötöistä vierasottelussa Saimaan Palloa vastaan. Hän ei pelannut pudotuspeleissä, mutta voitti keväällä 2007 Suomenmestaruuden. Karppinen voitti sen myös kaudella 2007–2008.
Kaudella 2008–2009 Karppinen teki henkilökohtaisen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+6=10. Hän kärsi alkukaudella olkapäävammasta ja haki pelituntumaa Hokista yhden ottelun verran syyskuussa 2008. Kauden päätteeksi Karppinen voitti SM-hopeaa. Hän kuitenkin pelasi enimmäkseen vielä nelossentterinä ja seuraavalla kaudella 2009–2010 Karppisen peliaika jäi myös vähäiseksi. Hän haki pelituntumaa Hokista yhteensä kymmenen ottelun verran.
Heinäkuussa 2011 Karppinen palasi kasvattajaseuraansa Hokkiin vuoden mittaisella sopimuksella ilman liigapykälää. Hän oli tehoilla 13+13=26 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Arttu Niskakankaan jälkeen. Maaliskuussa 2012 Karppinen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Hokin kanssa.
Bjørg Eva Jensen

Luistelu-ura

Jensenin uran kansainvälisesti menestyksekkäin kausi sattui keväälle 1980. Tuolloin hän vielä juniori-ikäisenä voitti juniorien MM-kultaa yleisluistelusta ja sijoittui aikuisten MM-kisoissa pronssille. Lake Placidin olympialaisissa hän voitti kultaa 3 000 metriltä.
Menestysvuotensa jälkeen Jensen ei enää saavuttanut suurta kansainvälistä arvokisamenestystä. Norjan mestaruuden hän voitti yleiskilpailussa kahdeksan kertaa (1979–1983, 1986–1988). Sprinttimestaruuksia hän on voittanut neljästi (1979, 1981–1983) sekä saavuttanut kaksi hopeaa ja pronssin. Yksittäismatkoilta hän on saavuttanut viisi mitalia, joista kolme kultaista. Viimeisimmän mitalin, hopeisen väriltään, hän saavutti vuonna 2002 5 000 metriltä.
Luistelu-uransa ohella Jensen on harrastanut pyöräilyä. Vuonna 1979 hän voitti Norjan mestaruuden maantiepyöräilyssä sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Kesällä 2008 hänet valittiin Norjan maajoukkueeseen ratapyöräilyssä, ja elokuussa, 48-vuotiaana, hän saavutti maansa mestaruuskisoista kultaa ja pronssia.
Daniel Negreanu

Varhainen elämä

Negreanun romanialaiset vanhemmat Annie ja Constantin muuttivat Kanadaan vuonna 1967. Daniel Negreanu jätti high schoolin kesken ja aloitti pelaamisen paikallisilla kasinoilla. Torontossa hän tapasi ja alkoi seurustella Evelyn Ngn kanssa. Ngsta tuli myöhemmin myös tunnettu pokeriammattilainen. 21-vuotiaana hän muutti Las Vegasiin, mutta hävittyään rahansa joutui muuttamaan takaisin Kanadaan.

Pokeriura

Negreanun ura kääntyi nousuun vuonna 1997, jolloin hän voitti World Poker Finals -tapahtumassa Foxwoodsissa kaksi peliä ansaiten 133 600 dollaria. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi yleispelaajaksi. Seuraavan vuoden World Series of Pokerissa Negreanu voitti 169 460 dollaria 2000 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa ja hänestä tuli nuorin WSOP-rannekkeen voittaja kautta aikojen (ennätys kesti vuoteen 2004).
Seuraavien vuosien aikana Negreanusta tuli eräs kautta aikojen menestyneimmistä turnauspelaajista. Hän on voittanut kaksi World Poker Tour (WPT)-kilpailua sekä kaksi WSOP-ranneketta lisää. World Series of Pokerin vuoden pelaajaksi Negreanu valittiin vuonna 2004 ja vuonna 2013  ja World Poker Tourin vuoden pelaajaksi 2005 sekä Card Player -lehden suosikkipelaajaksi helmikuussa 2006. 
Joulukuussa 2005 Negreanu käynnisti oman pokerihuoneensa ja viralliset sivunsa nimeltään Full Contact Poker. Tätä ennen hän oli ollut palkattuna pelaajana Wynn Las Vegas -kasinolla. Kesäkuusta 2007 lähtien Negreanu on edustanut PokerStars-nettipokerihuonetta.
Elokuussa 2013 Negreanun pokeriuran turnausansiot olivat yli 18,1 miljoonaa dollaria ja hän on The Hendon Mobin tietokannassa kautta aikojen kolmanneksi eniten ansainnut turnauspelaaja. Negreanu johtaa myös World Poker Tourin kaikkien aikojen rahalistaa ja hän on eniten turnauspokerilla ansainnut kanadalainen.
Negreanu on kirjoittanut kolme pokeriopasta, yli 100 artikkelia CardPlayer Magazine -lehteen ja kirjoittanut myös Doyle Brunsonin Super System II -pokerioppaaseen. Hän on esiintynyt myös muun muassa televisio-ohjelmissa Late Night Poker, High Stakes Poker, Poker After Dark ja Ultimate Poker Challenge.

Yksityiselämä

Negreanu meni naimisiin Lori Lin Weberin kanssa 19. elokuuta 2005 ja pariskunta asui Las Vegasissa, Nevadassa. Marraskuussa 2007 Negreanu ilmoitti blogissaan pariskunnan eroavan.
Valtakunnanvouti

Valtakunnanvouti (ruots. riksfogde) on Suomen ulosottohallinnon päällikön virkanimike. 
Valtakunnanvouti johtaa valtakunnanvoudinvirastoa, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010. Virasto toimii Turussa. Suomen ensimmäinen valtakunnanvouti on Juhani Toukola. Hän toimi aiemmin oikeusministeriön ulosottojohtajana, joka virka lakkautettiin samalla kun valtakunnanvoudinvirasto perustettiin uudeksi keskusvirastoksi oikeusministeriön alaisuuteen.
Magnesia

Myöhempi historia

Nykyinen alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Magnesian prefektuuri (Νομός Μαγνησίας, Nomós Magnisías) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Magnesian alueyksikköön ja Sporadien alueyksikköön. Prefektuuri oli muodostettu vuonna 1947 erottamalla se Lárisan prefektuurista.
Aapo Perko

Aapo Kustaa Perko (s. 21. joulukuuta 1924 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen kuulantyöntäjä, joka voitti kaksi Suomen mestaruutta 1950-luvulla.
Perko sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten kuulantyönnön karsinnassa 14:nneksi tuloksella 14,50 eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea kahdeksassa maaottelussa vuosina 1951–1955. Seuratasolla hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1952 ja 1955 sekä saavutti SM-pronssia vuonna 1954. Ennätyksensä 15,75 m hän työnsi vuonna 1953.
Samuli Sario

Eeli Samueli (Samuli) Sario (sukunimi aik. Lindroos, 3. toukokuuta 1874 Tottijärvi – 14. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen aktivisti, valtiosihteeri ja senaattori.
Sarion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Ananias Lindroos ja Anna Judith Lundgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896 ja maisteriksi 1897.
Sario oli Uuden Suomettaren toimittajana 1897–1904, tullihallituksen tilastokonttorin esimiehenä 1904–1910 ja Henkivakuutusyhtiö Salaman toimitusjohtajana 1910–1916, Sario kuului jääkäriliikettä tukeneeseen vanhempien poliitikkojen muodostamaan Keskuskomiteaan (Centralkomittén, CK). Hän oli Suomen vapautusliikkeen ulkomaan valtuuskunnan jäsenenä Tukholmassa ja edustajana Berliinissä 1916–1917. 
Valkoisessa Vaasan senaatissa senaatin kanslian ulkoasiain valtiosihteerin nimekkeellä toimineen Sarion vastuulla olivat ulkoasiat. 
Suomalaista puoluetta edustanut Sario oli salkuttomana senaattorina Paasikiven senaatissa 1918. Monarkian ja saksalaissuuntauksen kannattajana tunnettu Sario siirtyi pois politiikasta ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Saksan tappioon. 
Viimeksi Sario toimi Kansallis-Osake-Pankin Turun konttorin johtajana 1918–1922 ja Vakuutusyhtiö Pohjolan johtajana 1922–1930.