google/wiki40b huggingface dataset:
Shin Sang-hoon

Seuraura

Sang-hoon pelasi vuosina 2009–2012 Etelä-Korean paikallista sarjaa Jung Dong HS:n joukkueessa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi Yonsei Universityn yliopistojoukkueeseen kaudeksi 2012–2013.
Kaudeksi 2013–2014 Sang-hoon siirtyi monen maanmiehensä ohella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaahan seuran ja eteläkorealaisen Halla Group -konsernin välisen yhteistyön myötä. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+10=23.
Sang-hoon palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa ja siirtyi Aasian liigan Anyang Hallaan. Kesällä 2016 NHL-varaamaton Sang-hoon osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kaudella 2016–2017 hän oli Anyang Hallan kolmanneksi paras maalintekijä 21 osumallaan. Pudotuspeleissä Sang-hoon oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+7=10. Hän jakoi myös Anyang Hallan sisäisen tehotilaston voiton isoveljensä Shin Sang-woon ja Lee Don-kun kanssa lukemalla +7. 
Kaudeksi 2017–2018 Sang-hoon siirtyi pelaamaan Daemyung Sangmun joukkueeseen.

Muuta

Sang-hoonin isoveli Shin Sang-woo pelaa ALIH:ta Anyang Hallassa ja hän on kuulunut myös Etelä-Korean maajoukkueen vakiopelaajiin.
Stoa (veistos)

Stoa on Hannu Sirenin veistos Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen aukiolla Itäkeskuksessa. Veistos muodostuu neljästä kuusi metriä korkeasta pylväästä ja niiden alla olevasta laatasta. Teos on valettu koboltinsiniseen kivimassaan.

Synty ja tila

Hannu Siren voitti Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen veistoskilpailun vuonna 1981. Stoa-niminen teos valmistui vuonna 1984. Sinisestä teoksesta tuli tunnettu maamerkki, ja koko sen läheisyydessä oleva kulttuurikeskus nimettiin Stoaksi. Vuonna 1987 Stoa ikuistettiin myös suomalaiseen postimerkkiin.
Stoa suunniteltiin ja toteutettiin yhteistyössä ympärillä olevien rakennusten suunnittelijoiden kanssa. Sen hahmo ja mittasuhteet pyrittiin suhteuttamaan ympäristön kanssa.
Hannu Siren toivoi teoksensa kuvaavan ihmisen sisäistä ja ulkoista tilaa ja aikaa. Tavoitteena oli, että veistosta katsova ja sen sisällä oleva ihminen tulisi olennaiseksi osaksi teosta. Neljän pylvään ja alustan kokonaisuus houkuttelee kiertämään, katselemaan ja oleilemaan.
Ujigami-jinja

Ujigami-jinja (jap. 宇治上神社) on šintolainen pyhäkkö Japanissa Kioton prefektuurissa Ujin kaupungissa Kioton eteläpuolella. Se sijaitsee Ujigawan itäpuolella Asahiyama-vuoren juurella. Ujigamin pyhäkön päähalli (honden) on rakennettu Heian-kaudella, ja sitä pidetään Japanin vanhimpana pyhäkkörakennuksena. Alun perin Ujigami-jinja on perustettu läheisen Byōdō-inin suojeluspyhäköksi.
Honden koostuu kolmesta rakennuksesta, jotka on rakennettu vierekkäin nagare-zukuri-tyyliin. Pyhäkön Kamakura-kaudella rakennettu rukoussali (haiden) on myös vanhin lajissaan. Pyhäkön sisäosassa on lisäksi kolme pienempää rakennusta; pyhäköt 400-luvun prinssille Uji-no-waki-Iratsukolle, hänen veljelleen keisari Nintokulle ja heidän isälleen keisari Ōjinille. Ujigami-jinja on otettu yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Hiidenmaa

Historia

Arkeologisten löytöjen mukaan saarella on asuttu vuonna 4000 eaa. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat vuodelta 1228 sen jälkeen, kun saksalaisritarit olivat vallanneet Hiidenmaan ja Viron. Saari kuului Ruotsille vuosina 1563–1710. Suurin osa saaren aiemmin runsaslukuisesta ruotsalaisväestöstä pakotettiin vuonna 1781 lähtemään saarelta ja heidät kyydittiin tsaarin rakuunoiden saattamana Ukrainaan Dneprjoen varrelle, jonne tuhatkunnasta Hiidenmaalta lähteneestä seuraavana keväänä saapui perille noin puolet. Siellä he perustivat Gammalsvenskbyn. Stalinin vainojen alettua vuonna 1929 luvattiin Gammalsvenskbyn ruotsalaisten muuttaa Ruotsiin. Ukrainasta lähteneet asettuivat valtaosiin asumaan Gotlantiin ja Tukholman seudulle. Viron tasavallan perustamisen aikana ruotsia puhuvia hiidenmaalaisia oli jäljellä hyvin vähän. Ollessaan Hiidenmaalla tutkimassa Hiidenmaan ruotsalaisten murretta vuonna 1928 virolainen kielitieteilijä Paul Ariste löysi sieltä vain yhden Hiidenmaan ruotsia taitavan mummon.

Nähtävyydet

Saari on suosittu matkailukohde. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat aikoinaan Ungern-Sternberg-suvulle kuulunut Suuremõisan kartano (saks. Grosenhof), 1500-luvulla rakennettu Kõpun majakka, kirkot ja vanhat maatalot sekä luontokohteet. Suuremõisan kartanon ensimmäinen omistaja oli De la Gardien suku. Kreivi Axel Julius De la Gardien pojantytär kreivitär Ebba Margareta Stenbock rakennutti nykyisen kartanon vuosina 1755–1760. Kartanoa laajennettiin vuonna 1772. Alueella on myös huomattava puulajipuisto.
Toinen huomattava kartano sijaitsee Käinassa. Putkasten kartano rakennettiin vuonna 1812, kun Peter Stackelberg oli kartanon omistaja. Kartano sai vaurioita sodassa vuonna 1944, mutta joitakin korjauksia tehtiin vuosina 1955–1959. Kartano toimi tuolloin kolhoosin toimistona. Kartano on nykyisin hyvin huonokuntoinen. Vaemlan kartanon (saksaksi Waimel) viimeinen omistaja oli paroni Gustav von der Palen. Virolainen taiteilija J. Köler (1826–1899) vietti lomiaan Vaemlan kartanon vieraana. Neuvosto-Eestin aikana kartano purettiin ja siitä on jäljellä vain rauniot sekä arvokas puulajipuisto. Entinen, vielä nykyisinkin toimiva, villatehdas kuului kartanon rakennuksiin. Saarella on sijainnut useita suurempia niin sanottuja maaseutukartanoita, muun muassa Kassarin ja Orjakun kartanot. Kassarin kartano tuhoutui tulipalossa 1920-luvulla, mutta kartanon entisessä renkituvassa sijaitsee kotiseutumuseo. Museon pihassa on nähtävyytenä myös entinen M/S Estonian pelastusvene, joka ajautui tyhjänä Hiidenmaan rannikolle noin viikko onnettomuuden jälkeen vuonna 1994. Suomalaissyntyisen kirjailijan Aino Kallaksen (1878–1956) kesämökki sijaitsee Kassarissa, ja hän vietti siellä kesiään 1920–1930-luvuilla.

Tuulivoima

Saaren luoteisosaan on merelle suunniteltu 700-1000 megawatin tuulipuistoa.
Pietro Brollo

Pietro Brollo (s. 1. joulukuuta 1933) on italialainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 17. maaliskuuta 1957 ja piispaksi 4. tammikuuta 1986. Hänestä tuli aluksi Iulium Carnicumin titulaaripiispa ja Udinen apulaispiispa. 2. tammikuuta 1996 hänet nimitettiin Belluno-Feltren piispaksi ja 28. lokakuuta 2000 Udinen arkkipiispaksi Alfredo Battistin seuraajana.
Doorilainen heksapolis

Doorilainen heksapolis (m.kreik. Δωρικὴ Ἑξάπολις, Dōrikē Heksapolis tai Δωριέων Ἑξάπολις, Dōrieōn Heksapolis) eli (Aasian) Doris (ἡ Δωρίς η εν Ασία, hē Dōris ē en Asia), myöhemmin doorilainen pentapolis (Δωρικὴ Πεντάπολις, Dōrikē Pentapolis), oli antiikin kreikkalainen kuuden doorilaisen kaupungin alue ja liitto Vähän-Aasian lounaisrannikolla sekä sen edustan saarilla.

Maantiede

Doorilaisen heksapoliin alue käsitti alueen Kaariassa Vähän-Aasian lounaisrannikolla nykyisen Turkin alueella sekä sen edustan saarilla Kosilla ja Rhodoksella. Doriin pohjoispuolella rannikolla sijaitsi Joonia, koillispuolella sisämaan Kaaria ja itäpuolella Lyykia. Aasian Dorista ei tule sekoittaa toiseen antiikin aikaiseen Doriin maakuntaan keskisessä Kreikassa.

Historia

Seudun varhaisemmat asukkaat olivat kaarialaisia ja lelegejä. Heksapoliin kreikkalaiskaupungit perustettiin doorilaisten siirtokuntina noin 1000 eaa. Tämän jälkeen alueella puhuttiin doorilaisia murteita. Asuttajien on arveltu tulleen muun muassa Troizenista, Epidauroksesta ja Argoksesta. Toisaalta Rhodoksella vaikuttaa olleen yhteys Kreetalle. Doorilaisen heksapoliin alueella oli myös muita doorilaisia kaupunkeja, mutta ainoastaan kuusi hyväksyttiin mukaan kaupunkien liittoon.
Heksapoliin jäsenet viettivät Apollonin kunniaksi juhlia kisoineen. Yhteisenä kokoontumispaikkana toimi Triopian Apollonin pyhäkkö, joka sijaitsi Triopian niemimaalla lähellä Knidosta. Pyhäkön rauniot on löydetty. Kisojen palkintona oli pronssinen kolmijalka, joka voittajien tuli pyhittää pyhäkölle. Halikarnassos erotettiin heksapoliista, koska eräs kaupungin asukkaista, nimeltään Agasikles, vei kolmijalan kotiinsa sen sijaan, että olisi jättänyt sen temppeliin. Näin doorilaisesta heksapoliista tuli doorilainen pentapolis eli viiden kaupungin liitto. Tämä tapahtui ennen 400-lukua eaa. ja Herodotoksen aikaa, sillä tämä kutsuu aluetta ”viisikaupunkimaaksi”, ja kertoo edellä esitetyn selityksen nimenmuutokselle.
Vitali Teleš

Vitali Teleš (s. 17. lokakuuta 1983 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FF Jaroa.
Teleš edusti juniorina Tallinna JK:ta. Hän siirtyi seuraan edustusjoukkueeseen vuonna 1998. Vuonna 2004 hän siirtyi Meistriliigassa pelaavaan FC TVMK:hon. Hän voitti seurassa ykkösmaalivahtina kaudella 2005 mestaruuden. Teleš voitti myös Viron cupin 2006. Hän pelasi seurassa 144 ottelua. Kaudeksi 2009 Teleš siirtyi Veikkausliigaan FF Jaron joukkueeseen. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2009 JJK:ta vastaan ja pelasi kaudella yhdeksän ottelua. Kaudella 2010 pelasi seuran ykkösmaalivahtina 26 ottelua.
Põllküla

Põllküla (suom.  Pölkkylä) on kylä Lääne-Harjun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa. Se sijaitsee Paldiskin itäpuolella, noin 40 kilometriä Tallinnasta lounaaseen. Vuoden 2011 lopussa Põllkülan asukasluku oli 40, joista vironkielisiä oli 95 %.
Põllküla sijaitsee Tallinna–Paldiski-rautatien varrella, ja siellä on rautatieseisake. Põllkülassa on inkeriläisten vuonna 1943–44 käytössä olleen kauttakulkuleirin hautausmaa ja hautamuistomerkki.
Kuorsumaanjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 180 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 1,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 6,0 kilometriä pitkä Kuorsumaanoja, joka laskee Kiikoisjokeen.
Järven rantaviiva on 6,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat ovat peltojen reunustamia, mutta etelä- ja pohjoisrannat ovat ojitettua metsäistä suota. Rannoilla on loma-asutusta ja ympäristössä on useita maatiloja.

Luonto

Kuorsumaanjärvi on eutrofinen järvi, jonka etelä- ja pohjoispäät ovat ehtineet kasvaa umpeen. Järven kasvituotanto on runsasta ja elättää runsaan hyönteiskannan. Hyönteisiä hyödyntävät lukuisat linnut, joita pesii järvellä useita lajeja. Rannat ovat pääosin ruokoluhtaa, kaislaluhtaa ja korteluhtaa.
Tavattavia kasvilajeja ovat muun muassa kapealehtiosmankäämi, nuokkurusokki, uistinvita, pystykeiholehti, terttualpi, myrkkykeiso, sorsansammal, hetesirppisammal, upposirppisammal ja isovesitähti. Pesimälinnustoon kuuluvat ainakin  härkälintu, laulujoutsen, silkkiuikku, sinisorsa, tavi, heinätavi, lapasorsa, punasotka, tukkasotka, telkkä ja nokikana, mustakurkku-uikku, kurki, luhtahuitti ja ruskosuohaukka. Syys- ja kevätmuuton aikana järvi on lintujen levähdyspaikka muun muassa joutsenille.

Virkistyskäyttö

Järvellä on pohjoispäässä sijaitsevat vuonna 2003 valmistuneet laavu ja lintutorni ja kaakkoiskulmassa toinen laavu. Laavut liittyvät Kuasman Kiäppi-retkeilyreitin rakentamiseen. Koillisrannassa on uimaranta.

Historiaa

Järven vedenpintaa haluttiin alentaa ja siksi jätettiin hakemus järvenlaskusta vuonna 1853. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kuorsumanjärvi" ja sen rantaviivassa oli tuoloin selviä lahtia. Etenkin järven pohjoispää oli pitkulaisempi. Luoteiskulmassa sijaitsi "Kuorsmaan" torppa.
Kuuropilvijono

Kuuropilvijono eli kuurojono (englaniksi multicell line, vanhemmassa kirjallisuudess amyös myös squall line) on nauhamainen jono kuuro- tai ukkospilviä. Se on eräs mesomittakaavan konvektiivinen järjestelmä, joka eroaa muista vastaavista pitkän ja kapean muotonsa takia.
Jono muodostuu useista erillisisitä kuuropilvistä, jotne pienellä alueella on monia nousu- ja laskuvirtausalueita. Se on siis monisolu-ukkonen, mutta rakenne poikkeaa muista monisolu-ukkosista. Kuuropilvet ovat asettuneet jonoksi, ja niiden laskuvirtaukset kehittävät yhtenäisen puuskarintaman jonon etupuolelle.
Kuuropilvijonoihin vaarallisin ominaisuus on varsin voimakas laskuvirtaus. Jonoon voi joskus liittyä myös rakeita, äkkitulvia ja heikkoja tornadoita. Tulvimista tapahtuu, kun jonon liike pysähtyy, je yksittäiset kuurot kulkevat jonon sisällä sen suuntaisesti, jolloin samassa paikassa voi sataa pitkään.
Kuuropilvijonot voivat kasvaa satojen kilometrien pituisiksi ja liikkua lähes 100 km/h.
Antonio Tejero

Antonio Tejero Molina (s. 1932, Alhaurín el Grande, Málaga) oli Espanjan Guardia Civilin everstiluutnantti, joka yritti nimellä 23-F (23 de febrero) tunnettua vallankaappausta 23. helmikuuta 1981.
Tejero liittyi puolisotilaalliseen Guardia Civiliin 1951. Francon kuoleman jälkeen maassa tapahtui monia mullistuksia. ETA aloitti terrorikampanjansa, lakot ja kommunistipuolue sallittiin, eivätkä kaikki armeijan osat sopeutuneet demokraattiseen järjestelmään.
Tejero otti osaa salaliitoon nimeltä operaatio Galaxia, joka oli vallankaappausyritys 11. marraskuuta 1978 kuningas Juan Carlos I:n ollessa Etelä-Amerikassa. Juonittelijat, joihin kuuluivat Tejero, poliisin päällikkö Ynestrilla ja eräs toinen eversti, saatiin kuitenkin kiinni ennalta ja Tejero tuomittiin 8. toukokuuta 1980 sotaoikeudessa seitsemäksi kuukaudeksi vankeuteen, mutta hän sai säilyttää sotilasarvonsa.
23. helmikuuta 1981 illalla hän johti 200 Guardia Civilin poliisia parlamentin alahuoneeseen sen äänestäessä pääministeristä ja kenraali Milans del Bosch julisti poikkeustilan ja käski panssarijoukot Valencian kaduille kukistamaan yleislakon.
Kaappaus kuivui kasaan kun kuningas esiintyi yöllä televisiossa, puolusti perustuslakia ja tuomitsi kaappaajat. Tejero antautui seuraavana päivänä puoleltapäivin.
Tejero tuomittiin 30 vuodeksi vankeuteen Alcalá de Henaresin sotilasvankilaan. Hänet vapautettiin 2. joulukuuta 1996. Hän asuu Alhaurín de la Torressa lähellä Málagaa.
The Maze of the Kings

Pelaaminen

Peli on valopistoolilla pelattava ammuntapeli.
Harjaskarvainen saksanseisoja

Ulkomuoto

Harjaskarvainen saksanseisoja on ulkonäöllisesti pitkälti samanlainen kuin karkeakarvainen saksanseisoja. Nimensä se on saanut noin 4 cm:n pituisesta kovasta, harjasmaisesta karvapeitteestään. Sen silmät ovat ruskeat ja niiden sävy voi vaihdella tummasta vaaleaan. Sallitut värit ovat vaalea, maksanruskea ja harmaanruskea tumman maksanvärisin laikuin. Säkäkorkeus on 60–66 cm eli se on hieman muita saksanseisojia kookkaampi.

Alkuperä

Rotu oli olemassa jo ennen karkeakarvaista saksanseisojaa, vaikkei ole lainkaan yhtä tunnettu. Se on kotoisin Frankfurt am Mainin kaupungista.
Johan Gustaf Sohlman

Johan Gustaf Sohlman (1837–1908) oli Helsingin oikeuspormestari vuodesta 1882, senaatin oikeusosaston jäsen 1886–1887, 1891–1893 ja 1901–1903 ja sen varapuheenjohtaja 1903–1905. Senaatin talousosaston jäsen hän oli 1893–1899 ja kirkollistoimikunnan päällikkö 1899–1891.
Leipijärvi (Janakkala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se sijaitsee neljän korkean mäen keskellä. Niistä Saunamäki on korkein ja se kohoaa noin 70 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Saaria on viisi ja ne ovat pieniä. Suurin saari on halkaisijaltaan 40 metriä. Ainakin Karikivi on luonnollinen saari.
Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Pohjoispää ja itäinen lahti ovat matalina kasvustoltaan reheviä. Näillä rannoilla myös peltoiset rinteet laskevat järveen, mikä voi olla lisäselitys kasvustolle. Järven lähiympäristössä on sijainnut neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13631 haarautuvilta teiltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Ojajoen valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,9 metriä mpy. Järveen laskee kahdeksan metsä- tai pelto-ojaa. Järven laskuojan luusua sijaitsee sen kaakkoispäässä. Se laskee Tokeenojan nimisenä 1,8 kilometrin päässä sijaitsevaan Ojajärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Vähikkälästä luonaaseen lähtenyt tie ohitti Leipijärven eteläpään, jossa sijaitsivat kaksi torppaa peltoineen. Nykyisille peltorannoille oli raivattu niittymaita laiduntamiseen.
Omar Sharif

Ura

Sharifin ensimmäinen elokuva oli Youssef Chahinen ohjaama Siraa Fil-Wadi (1954). Chahinen kanssa hän teki 1950-luvulla kolme elokuvaa. Ensimmäinen englanninkielinen elokuva oli Arabian Lawrence (1962). Sherif Alin rooli toi hänelle Oscar-ehdokkuuden. Sharifin tunnetuimpia rooleja on tohtori Živago samannimisestä, osittain Suomessakin kuvatusta elokuvasta vuodelta 1965 sekä Kapteeni Nemon rooli elokuvassa Mysteerien saari (1973).
Li Hongxue

Li Hongxue (s. 9. maaliskuuta 1984 Harbin, Heilongjiang) on kiinalainen maastohiihtäjä.

Ura

Li on kilpaillut kolmesti olympiakisoissa vuosina 2006–2014. Olympiatasolla hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisilla matkoilla on 22. sija Sotšin olympialaisten 30 kilometrin kilpailussa.
MM-kilpailuissa Lin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on 18. sija vuoden 2007 MM-kisoissa Sapporossa, jossa hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi.
Adjágas

Adjágas on norjansaamelainen folk-joikuyhtye, jolta on ilmestynyt kaksi levyä: Adjágas vuonna 2005 ja Mánu Rávdnji vuonna 2009. Yhtye on saanut kansainvälistä tunnustusta ja se avasi vuoden 2007 Glastonburyn festivaalin. Muun muassa The Times ja The Guardian ovat arvioineet yhtyeen debyyttilevyä hyvin myönteisesti.
Nimi Adjágas on pohjoissaamea ja tarkoittaa olotilaa unen ja valveilla olemisen välillä.
Lämpövoimakone

Lämpövoimakone on kone, jossa lämpöä muutetaan mekaaniseksi energiaksi. Lämpö tuotetaan useimmiten palamisen tuloksena, kuten polttomoottoreissa. Lämpö voidaan kuitenkin tuottaa muutenkin, esimerkiksi auringon avulla tai ydinenergialla. Yleinen periaate lämpövoimakoneissa on, että lämmöllä saadaan aikaan kaasun laajeneminen, joka sitten muutetaan mäntien tai turbiinien avulla mekaaniseksi liikkeeksi. Lämpövoimakoneiden työkiertoja on kuvattu useita, joista osa on vain teoreettisia.
Termodynaamisesti lämpövoimakone on termodynaaminen systeemi, joka muuttaa lämpöä mekaaniseksi työksi hyödyntäen lämpölähteen ja ympäristön lämpötilaeroa. Lämpö siirtyy lämmönsiirtäjän kautta moottorin työtilan kautta ympäristöön, jolloin osa lämmöstä saadaan muutettua mekaaniseksi työksi väliaineen, yleensä kaasun tai nesteen avulla. Lämpövoimakoneelle määritetään terminen hyötysuhde.

Yleistä

Lämpövoimakoneet ja teoreettiset työkierrot sekoitetaan usein. Olemassa olevaa konetta sanotaan moottoriksi, höyrykoneeksi tai -turbiiniksi. Teoreettisista malleista käytetään nimitystä työkierto, esimerkiksi otto-työkierto.
Termodynamiikassa lämpövoimakoneet usein kuvataan vakioituneina malleina, kuten otto-työkiertona. Teoreettista mallia voidaan tarkentaa ja todentaa toimivasta moottorista saadulla mittaustiedolla. Koska harvat toteutetut lämpövoimakoneet vastaavat täysin termodynaamisia mallejaan, voidaan sanoa termodynaamisen mallin olevan ideaalisen koneen työkierto. Joka tapauksessa lämpövoimakoneiden ymmärtäminen edellyttää teoreettisen (mahdollisesti yksinkertaistetun tai idealisoidun) mallin, käytännön mekaanisen toteutuksen erityispiirteiden ja näiden erojen ymmärtämistä.
Yleisesti voidaan todeta, että mitä suurempi lämpötilaero on lämpölähteen ja ympäristön välillä, sitä suurempi terminen hyötysuhde on saavutettavissa. Maapallolla ympäröivä lämpötila rajoittuu ympäristön lämpötilaan 300 K, joten termisen hyötysuhteen parantaminen keskittyy lämpölähteen lämpötilan nostamiseen rakennemateriaalien rajoissa. Lämpövoimakoneen maksimaalinen terminen hyötysuhde on verrannollinen maksimilämpötilalla jaettuun maksimilämpötilan ja loppulämpötilan erotukseen, kun kaikki lämpötilat on ilmaistu absoluuttisina asteina eli Kelvineinä.
Erilaisten esitettyjen tai olemassa olevien lämpövoimakoneiden hyötysuhde vaihtelee välillä 3 % (Merilämpövoimala, jossa siis 97 % hukkaa) bensiinikäyttöisten autojen 25 %, hiilivoimalaitosten 45 % ja kombivoimalaitosten 60 %. Kaikkien näiden prosessien tehokkuus perustuu niissä saavutettuun lämpötilan laskuun.
Merilämpövoimala hyödyntää meriveden pinnan ja syvän veden lämpötilaeroja, joten tehokkuuden täytyy olla alhainen. Kombivoimalaitoksessa maakaasulla saavutetaan 1 530 °C:n lämpötila ja saavutetaan lähes 1 500 °C:n lämpötilan pudotus, jolloin terminen hyötysuhde on hyvä.
Erland Sihvonen

Henrik Erland Sihvonen (25. lokakuuta 1873 Loppi – 10. lokakuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen lähetyssaarnaaja Kiinassa 1902–1929.

Toiminta Kiinassa

Sihvonen työskenteli Kiinassa vuosina 1902−1910, 1912−1923 ja 1926−1929. Hän oli myös sinologi, joka arvosti kiinalaisia ja kiinalaista kulttuuria erittäin paljon. Hän laati kiinankielisiä teologian oppikirjoja sekä käänsi runsaasti virsirunoutta kiinan kielelle. Hän palasi pysyvästi Suomeen 1929.
Teologian kunniatohtorin arvon hän sai 1963.
Sihvonen järjesti käydessään Suomessa 1910 kiinalais-afrikkalaisen näyttelyn, joka kiersi maata. Hän esiintyi näyttelyssä kiinalaisessa mandariinin puvussa.
Eurooppayhtiö

Eurooppayhtiö (SE, latinaksi Societas Europaea) on kansainvälisiä suuryrityksiä varten luotu yhtiömuoto. Se käytännössä vastaa julkista osakeyhtiötä, mutta siinä on huomioitu suuryritysten erityistarpeet.
Eurooppayhtiö on tarkoitettu korvaamaan suurten monikansallisten yritysten olemassa oleva konsernirakenne, mitä kuvastaa vaadittava minimipääoma (120 000 euroa) ja vaatimus, että perustajien on oltava oikeushenkilöitä (käytännössä osakeyhtiöitä tai osuuskuntia, ks. eurooppayhtiölaki 13.8.2004/742). Eurooppayhtiöllä kotipaikka on aina jossain yhteisövaltiossa, jonka lainsäädäntöä siihen ensisijaisesti sovelletaan.
Vuonna 2017 ainoa Suomeen rekisteröity eurooppayhtiö oli Bayer Nordic SE. Vuoteen 2008 asti Elcoteq toimi Suomeen rekisteröitynä SE:nä.

Toiminimi

Eurooppayhtiön toiminimen edellä tai jäljessä on oltava lyhenne SE. Lyhenne on sallittu vain eurooppayhtiöiden nimissä. Sama lyhenne saattaa kuitenkin esiintyä vanhojen, ennen eurooppayhtiöitä perustettujen muiden yhtiöiden nimissä, sillä niiden ei tämän vuoksi tarvitse vaihtaa nimeään.

Hallinto

Eurooppayhtiössä on oltava henkilöstön edustus. Sen avulla henkilöstö voi vaikuttaa yhtiön päätöksiin osallistumalla esimerkiksi hallintoelinten toimintaan. Yhtiötä perustettaessa on perustettava erityinen neuvotteluryhmä. Ryhmässä ovat edustettuina eurooppayhtiön perustamisessa mukana olevien yhtiöiden, tytäryhtiöiden ja toimipaikkojen henkilöstö. Jäsenet nimetään tai valitaan kunkin jäsenmaan henkilöstön lukumäärän suhteessa.
Suomessa eurooppayhtiön verotuksen toimittaa Konserniverokeskus.