Chesapeakelahdennoutaja

Ulkonäkö

Chesapeakelahdennoutajan tuntomerkkeihin kuuluvat silmät, jotka ovat hyvin kirkkaat, kellertävät tai meripihkan väriset, perä, joka on samalla tasolla tai hieman korkeammalla kuin säkä, sekä turkki, joka kiemurtelee olkapäillä, niskassa, selässä ja lanteilla. Vesitiivis turkki tuntuu selvästi rasvaiselta.
Rodussa esiintyy yleisesti kahta perusväriä: ruskea, joka voi olla sävyltään vaaleanruskea tai tumman suklaanruskea, sekä seetri, joka vaihtelee punertavan keltaisesta pähkinän sävyihin. Rotumääritelmän mukaan myös valkoista väriä saattaa esiintyä, mutta sitä saa olla korkeintaan rinnuksissa, mahassa, varpaissa tai jalkojen pohjassa.

Luonne ja käyttäytyminen

Cheasapeakelahdennoutajaa arvostetaan sen iloisen luonteenlaadun, älykkyyden (rotua pidetään kaikista noutajista älykkäimpänä), hiljaisen hyvän järjen sekä suojelevan luonteen takia. Joistakin koirista tulee iloisina äänekkäitä, mikä voidaan käsittää väärin luulemalla sen murisevan vihaisena. Samalla jotkin yksilöt saattavat "hymyillä" ollessaan iloisia paljastamalla etuhampaansa omituiseen virnistykseen – sekin on iloisuuden merkki.
Tappelua cheasapeakelahdennoutaja ei tavallisesti aloita, mutta rotu on luonteeltaan hallitseva, ja puolustaa asemaansa johtavana koirana. Siksi kokemattoman isännän ei kannata ottaa itselleen kuin yksi cheasapeakelahdennoutaja kerrallaan. Rodulla on taipumus tunnustaa vain yksi henkilö tai perhe isännäkseen; muut ihmiset ovat koiran mielestä joko tasavertaisia tai alempiarvoisia. Jotta koirasta ei tule lauman johtajaa perheessä, koiran kouluttajan pitäisi säännöllisesti lujittaa valtaansa koiraan antamalla sille käskyjä kaikenlaisissa tilanteissa.
Rotu sietää hyvin kipua, minkä takia on vaikea päätellä, onko koira loukkaantunut. Piirre saa chessien sietämään pienten lasten kovaa käsittelyä; kyllästyttyään se vain lähtee pois paikalta tai yrittää muulla tavoin saada lapsen muuttamaan käytöstään eikä yritä purra.

Koulutus

Chesapeakelahdennoutaja tarvitsee ehdottomasti koulutuksen. Kouluttajan täytyy suhtautua kärsivällisemmin cheasapeakelahdennoutajaan kuin muihin rotuihin, koska rotu ei ole yleensä halukas muuttamaan käyttäytymistään. Koira on hyvin älykäs ja oppii nopeammin kuin useimmat muut rodut. Kun chesapeakelahdennoutaja on oppinut, mitä sille opetetaan, se toimii juuri sen mukaisesti. Koira ei ole halukas rikkomaan sääntöjä, ja yrittää pakottaa alempiarvoiset koirat samoihin tapoihin. Jos koiraa pyytää koulutettaessa toimimaan tapojaan vastaan, se kieltäytyy tottelemasta. Siksi rodulla on itsepäisen koiran maine, joka ei kuitenkaan ole perusteltu.
Chessien suurin ilo on isäntänsä miellyttäminen. Koiran palkitseminen hyvästä käytöksestä onnistuu yleensä; samoin se reagoi helposti myös isäntänsä nuhteluun, kun sitä rangaistaan huonosta käytöksestä. Chesapeakelahdennoutajasta on sanonta: "Labradorinnoutajaa voi käskeä, kultaistanoutajaa voi pyytää, chessien kanssa pitää neuvotella."

Alkuperä

Chesapeakelahdennoutajan jalostaminen aloitettiin 1800-luvulla Chesapeakenlahden alueella Yhdysvalloissa pienriistan talteen saamiseksi hankalassa säässä ja kylmässä vedessä. Rotua on aikoinaan käytetty metsästyksen lisäksi myös metsästyssaaliin suojelemiseen varkailta. Tästä syystä rotu on hyvin halukas suojelemaan isäntäänsä ja hänen omaisuuttaan.