google/wiki40b huggingface dataset:
Alliance of Valiant Arms

Pelaaminen

Peli sijoittuu kuvitteelliseen konfliktiin Euroopan unionin (EU) ja Neo-Russian Federaation (NRF) joukkojen välillä. Pelaaja voi ostaa uusia aseita, lisäosia, varusteta ja taitoihin vaikuttavia päivityksiä pelin omalla valuutalla. Varusteet kuluvat taistelun aikana, joten niiden korjaaminen on tärkeätä. Aseisiin voi ostaa esimerkiksi äänenvaimentimen tai erilaisia tähtäimiä, mutta kaikki aseet eivät ole muokattavissa.
Valtiotieteellinen yhdistys

Toiminta

Valtiotieteellisen yhdistyksen tavoitteena on edistää valtiotieteellistä tutkimusta ja valtiotieteen harrastusta Suomessa. Lisäksi se osallistuu alan kansainväliseen toimintaan ja järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia sekä julkaisee lehtiä ja kirjoja.
Yhdistystä johtaa johtokunta, jossa on puheenjohtjaa, varapuheenjohtaja ja kymmenen muuta jäsentä.
Valtiotieteellinen yhdistys julkaisee vertaisarvioitua Politiikka-lehteä, Politiikasta.fi-verkkolehteä, Politiikan tutkimus ja yhteiskunta -jäsentiedotetta ja kirjasarjaa Books from Finnish Political Science Association. Lisäksi yhdistys järjestää vuosittain Politiikan tutkimuksen päivät.
Yhdistys edustaa Suomea International Political Science Associationissa ja Pohjoismaiden valtiotieteellisessä yhdistyksessä.

Historia

Valtiotieteellinen yhdistys perustettiin vuonna 1935. Sen ensimmäiseksi puheenjohtakjaksi valittiin Yrjö Ruutu, joka jatkoi tehtävässä vuoteen 1952. Ensimmäisenä sihteerinä toimi Paavo Hirvikallio. Yhdistys pyrki saamaan jäsenikseen valtiotieteitä, valtio-oikeutta ja kansainvälistä oikeutta yliopistossa tutkineet ja näitä asioita harrastaneet henkilöt. Yhdistyksen nimeksi vahvistettiin vuoden 1953 säännöissä Valtiotieteellinen yhdistys – Statsvetenskapliga föreningen r.y.
Yhdistys perusti vuonna 1959 Politiikka-nimisen jäsenlehtensä. Sitä oli edeltänyt yhdistyksen vuosikirja Valtio ja yhteiskunta, joka ilmestyi 1945–1956. Lehtimuodolla pyrittiin nykyaikaistamaan sen ulkomuotoa ja lisäämään ajankohtaisuutta. Sisäiseen tiedoitukseen tarkoitettu Politiikan tutkimus ja yhteiskunta perustettiin puolestaan 1975.
Yhdistyksen perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja oli kansainvälisen politiikan professori Yrjö Ruutu vuosina 1935–1952. Muita puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Erik Allardt sekä Göran von Bonsdorff.
Jeannot Szwarc

Jeannot Szwarc (s. 21. marraskuuta 1937 Pariisi, Ranska) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Szwarc on urallaan ohjannut lukuisia televisiosarjoja vuodesta 1956 lähtien. Vuonna 1972 hän ohjasi ensimmäiset elokuvansa televisiolevitykseen, ja seuraavana vuonna sai ohjattavakseen ensimmäisen teatterilevitykseen päässeen filminsä Extreme Close-Up. Elokuvan menestys jäi vähäiseksi. Ensimmäinen tunnetumpi ohjaustyö Szwarcin uralla oli scifikauhu Nilviäiset (1975). Elokuva keräsi vain 3,6 miljoonan dollarin lipputulot.

Läpimurto

Tappajahai-jännityselokuvan kerättyä yli 450 miljoonan dollarin lipputulot vuonna 1975, ryhdyttiin paria vuotta myöhemmin suunnittelemaan menestykselle jatko-osaa. Esiosan ohjannut Steven Spielberg ja esiosan yksi tähdistä Richard Dreyfuss olivat ehdolla ohjaajaksi, mutta kieltäytyivät. Ohjaajaksi valittiin John D. Hancock, joka oli ohjannut aikaisemmin mm. Taistelu elämästä -menestysdraaman. Hänet kuitenkin erotettiin, ja Szwarc palkattiin ohjaajaksi. Pääosaan saatiin esiosan Roy Scheider. Elokuva oli odotettu hitti, joka keräsi 187 miljoonan dollarin lipputulot. Samalla se jäi vielä kaksi jatko-osaa saaneen Tappajahain parhaaksi jatko-osaksi.
Tappajahai 2 -elokuvan myötä Szwarc pääsi ohjaamaan draaman Kerran jossakin (1980), joka maksoi itsensä takaisin, mutta oli silti vain pieni menestys teatterilevityksessä. Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden puvustuksestaan. Seuraavaksi valmistunut Enigma (1982) oli kuitenkin vielä pienempi menestys, jonka lipputulot jäivät alle miljoonan dollarin. 
Vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Supertyttö oli jatko-osa/spinoff menestyksekkäästä Superman-elokuvasarjasta, joka Szwarcin ohjauksessa menestyi heikosti. Elokuva oli avausviikonloppunsa katsotuin, mutta lopulta elokuva jäi sarjan huonoiten tuottaneeksi elokuvaksi. Hieman paremmin menestyi joulumarkkinoille vuonna 1985 suunnattu Joulupukki-fantasiaelokuva, joka jäi tappiolle yli puolet tuotantokustannuksistaan, ja jäi samalla Szwarcin uran viimeiseksi suureksi elokuvaksi. Tämän jälkeen hän sai ohjattavakseen enää pienen budjetin b-luokan tuotantoja.
Taide (kustantamo)

Kustannus Oy Taide on kustannusyhtiö, joka on perustettu vuonna 1988. Sen toimialaan kuluvat Taide-lehti sekä kirjakustannus. Yhtiön pääomistaja on Suomen Taiteilijaseura ry.
Kustannusosakeyhtiö Taide kustantaa taidealan oppi- sekä käsikirjoja, klassikoita, taiteilijakirjoja sekä muuta taidekirjallisuutta. Parhaiten tunnetaan taiteilijamatrikkeli. Sitä on toimitettu vuodesta 1926 lähtien, nykyisin myös verkkomatrikkelina.
Sieniyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Pienikokoinen ja hentorakenteinen perhonen, jonka olemus ei muistuta lainkaan yökköstä vaan on harhaanjohtavan mittarimainen. Sekä etu- että takasiivet ovat leveät, pyöreäkärkiset, pohjaväriltään mustanharmaat. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella sekä himmeämmän aaltoviirun kohdalla on kellertävää väriä. Siivissä on myös musta keskitäplä. Lajin siipisuomut irtoavat herkästi ja perhoset ovat usein kuluneita. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampahampaiset. Siipien kärkiväli on 15–28 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Sieniyökköstä tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja idässä Uralille ja Kaukasukselle saakka. Välimeren alueella se on paikoittainen. Suomessa laji on melko yleinen ja havaintoja on tehty Keski-Pohjanmaan ja Pohjois-Karjalan korkeudelle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun loppupuolelle. Lennon huippu on heinäkuun lopulla.

Elinympäristö ja elintavat

Sieniyökkönen elää lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa, erityisesti sellaisissa, joissa kasvaa ikääntyneitä puita. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat sekä valolle että syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii. Kotelo sijaitsee seitin suojaamana maassa tai kaarnanraossa.

Ravintokasvi

Toukka elää puiden rungoilla kasvavilla jäkälillä ja käävillä sekä laholla puuaineksella.
Power Rangers: Super Legends

PS2 ja PC

Lordi Zedd on palannut takaisin ja häiritsee aikajatkumoa, yrittäen muuttaa historiaa matkustamalla eri ajanjaksoille varastettuaan aikakristallin. Hän yrittäen tuhota jokaisen Power Rangerin kautta aikain. Omega Ranger ei ehdi estämään Zeddiä ja päättää ottaa yhteyttä eri Power Rangereihin kautta historian. Hän kutsuu sankarit legendojen saliin valmistellakseen Power Ranger armeijaansa estämään Lordi Zedd ja palauttaa aikajana entiselleen.
Pelissä on aluksi viiden eri Power Rangers -sarjan ajanjaksoja; Operation Overdrive, Lost Galaxy, Ninja Storm, Mighty Morphin' ja SPD. Jokaisella ajanjaksolla on kaksi vaihetta (lukuun ottamatta ensimmäistä ajanjaksoa), jossa molempien tason lopussa on pomovastus. Pelaajan voitettua pomovastuksensa molemmissa kentissä, sen täytyy vielä otella erillisessä kentässä televisiosarjojen tavoin Megazordilla, jättiläiseksi kasvanutta pääkonnaa vastaan. Viimeisenä vaiheena on Super Legends, jossa loppuvastuksena toimii Lordi Zedd.
Pelin aikana pelaajan on tarkoitus suorittaa samalla annettuja sivutehtäviä, kuten tuhota tietty määrä vihollisia, kerätä määrättyjä esineitä, suorittaa comboja ja kerätä piilotettuja kirjaimia. Näitä keräämällä pelaaja saa käyttöönsä uusia hyökkäysliikkeitä ja lukittuna olevia Power Rangereita. Pelin aikana voi myös kehittää hahmoaan keräämällä hohtavia palloja, joista saa eri määrä pisteitä. Nämä nostavat hahmon taitotasoa.

Nintendo DS

Gluto päättää ryöstää laboratorion ja kun Power Rangersin Time Force ryhmä ei kykene pysäyttämään häntä, Omega Ranger matkaa ajassa taaksepäin erityisellä Omega kristallin avulla auttaakseen Time Forcea nappaamaan Gluton. Mutanttiroisto kuitenkin onnistuu tuhoamaan kristallin pirstaleiksi ja sen myötä siirtyy Legendojen saliin, jossa keisari Gruum yrittää johdattaa kokoelman vihollisiaan maailman valloitukseen etsimällä piilotetut avaimet eri Power Rangers aikakausista.

Power Rangerit

Alla on lista pelattavissa olevista Power Rangereista eri alustoilla.
P.W.A.

Historia

Alun perin P.V.A. (Perverts Versus Angels) nimellä toiminut yhtye muutti nimensä P.W.A:ksi (Preserve White Aryans) 1999, ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "It's Time To Awake" vuonna 2000. Nykyään P.W.A:ssa ei ole yhtään P.V.A:n alkuperäisjäsentä jäljellä.
Ilkan patsas

Ilkan patsas on mukulakivistä rakennettu Matti Visannin suunnittelema monumentti Ilmajoella. Patsas on rakennettu Jaakko Ilkan ja samalla kaikkien nuijasoturien muistomerkiksi 1924 paikalle, jonne Isonkyrön kirkolla 1597 mestatun Jaakko Ilkan ruumis tuotiin Ilmajoen kirkolle teilattavaksi. Patsaan ympäristö on vanha Ilmajoen emäpitäjän historiallinen keskus. Siellä sijaitsi aiempi Ilmajoen kirkko, joka purettiin Ilmajoen nykyisen kirkon valmistuttua 1766. Vanha hautausmaa on edelleen olemassa Ilkan patsaan vieressä. 
Ilkan patsasta ympäröi Ilkan kenttä, johon kuuluu patsaan ohella mm. vuonna 1954 paljastettu Raivaajapatsas sekä Ilmajoen museo, joka on rakennettu Ilmajoen vanhan puretun kirkon mallin mukaan vuonna 1914. Ilkan kentän välittömässä läheisyydessä, Kyrönjoen rannassa järjestetään Ilmajoen Musiikkijuhlat.
Jumaltenpuu

Ulkonäkö ja koko

Jumaltenpuun kaarna on sileä, tummanharmaa. Lehdet kasvavat pareittain ja niissä on nuolimaiset lehdykät, joiden alapinta on lähes valkea, yläpinta kiiltävän tummanvihreä. Lehtisuonet erottuvat selvästi vaaleampina. Lehden pituus on 30–90 cm. Lehtien muodon perusteella kasvin voi sekoittaa saksanpähkinään, jalopähkinöihin tai sumakkeihin, mutta kukinto on helpoo tuntomerkki. Kukat kasvavat vaaleankeltaisina terttuina; itse kukat ovat pieniä mutta kukinto voi olla 50 cm pitkä. Yksi puu voi tuottaa vuodessa 300 000 siementä.
Kasvin kaikissa osissa on sille ominainen, tympeä tuoksu jota on kuvattu mätänevien maapähkinöiden hajuna.
Jumaltenpuu voi kasvaa jopa 15–25 metriä korkeaksi. Se elää yleensä alle 50 vuotta, mutta jos sen kaataa, se vesoo voimakkaasti mikä vaikeuttaa lajin hävittämistä sellaisilta kasvupaikoilta, mihin sitä ei haluta.

Levinneisyys

Jumaltenpuu kasvaa luonnonvaraisena Taiwanilla ja Kiinan pohjois- ja keskiosissa. Se on tuotu Eurooppaan jo 1740-luvulla. Toisin kuin muut Ailanthus-lajit, se ei ole trooppisen vaan lauhkean vyöhykkeen kasvi. Nykyisin se leviää tietyissa Australian ja Yhdysvaltojen osissa niin valtoimenaan, että sitä pidetään pahanlaatuisena rikkaruohona. Sen juuret voivat aiheuttaa tuhoja rakenteille ja viemäriputkistoille.

Käyttö

Jumaltenpuun lehtiä ja siemeniä on käytetty kiinalaisessa lääketieteessä. Yhdysvalloissa puuainesta on käytetty myös polttopuuna ja rakennusmateriaalina.
Viljami Rautanen

Villiam (Viljami) Bernhard Rautanen (25. toukokuuta 1882 Helsinki – 13. maaliskuuta 1960 Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen pappi ja kirjailija. 
Rautasen vanhemmat olivat konduktööri Mikael Berndt Rautanen ja Mariana Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Helsingin normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1905. Rautanen vihittiin papiksi 1906.
Rautanen oli Suomessa kirkkoherran apulaisena, vt. kirkkoherrana ja armovuodensaarnaajana Sääksmäellä 1906. Hän toimi sitten pappina Yhdysvalloissa vuodesta 1907 alkaen.
Vuonna 1925 Rautanen kävi Jerusalemissa kolmen muun amerikansuomalaisen kanssa ja hän kirjoitti sitten matkasta kirjan Itämailla. 
Viljami Rautanen oli naimisissa vuodesta 1916 Saima Elina Wilson-Lempeän kanssa.
Risto Piekka

Risto Hannu Juhani Piekka, (s. 3. toukokuuta 1948 Sammatti) on pitkäaikainen ammattijärjestöaktiivi, joka toimi vuosina 1999–2007 Akavan puheenjohtajana. Piekka on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.

Ura Akavassa

Risto Piekka on ollut pitkän linjan akavalainen: hän on työskennellyt Akavassa yli 35 vuotta. Pääsihteeri Piekka syrjäytti liittokokouksessa vuonna 1999 Mikko Viitasalon, erityisesti OAJ:n Erkki Kangasnimen ja Insinööriliiton Matti Viljasen tukemana. Piekkaa pidettiin jo aiemmin puheenjohtajakandidaattina, vaikka hän ei ollut edes ehdolla. Piekassa arvostettiin hyvää työmarkkinapolitiikan kokemusta ja kykyä tiivistää AKAVAn edunvalvontaa.
Julkisuudessa Akavaa ja Risto Piekkaa on syytetty jäämisestä taka-alalle ammattiyhdistysjulkisuudessa: lausuntoja ovat antaneet keskusjärjestöjohtajista Lauri Ihalainen SAK:sta ja Mikko Mäenpää STTK:sta. Akavalaisista julkisuudessa on ollut OAJ:n Erkki Kangasniemi. Suurinta arvostelua on kuitenkin tullut järjestön sisältä: palkkaerot ja tehtävien erilaisuus, edunvalvonnan hajautuminen muun muassa luokanopettajien (OAJ), lääkäreiden (Lääkäriliitto) ja insinöörien (Uusi Insinööriliitto) kesken on arvostelijoiden mukaan ollut sekavaa.
Risto Piekka työskenteli Akavassa vuodesta 1973, josta järjestöpäällikkönä vuosina 1981–1991, pääsihteerinä 1991–1999 ja tämän jälkeen puheenjohtajana 1999–2007.
Puoluetaustaltaan Piekka on kokoomuslainen.
Piekka on Sammattiseuran puheenjohtaja.
Kääpiöpallokala

Koko ja ulkonäkö

Kääpiöpallokala jää alle kaksi ja puoli senttiä pitkäksi. Se on pienikokoisin pallokalalaji. Sen pohjaväri on kellertävä, ja kylkiä ja selkää kuvioivat tummanvihreät läikät. Aikuisella koiraalla on silmien ympärillä juovia, kuin huoliryppyjä. Koiraan vatsassa kulkee tumma viiva leuasta pyrstöön. Kun kalat ovat stressaantuneita tai nuoria, näiden värituntomerkkien erottaminen on tavallistakin vaikeampaa.

Alkuperä

Kääpiöpallokala on endeeminen laji Intiassa Pamba-joessa Keralan osavaltiossa. Toisin kuin useimmat pallokalalajit, se ei elä meri- eikä murtovedessä.

Käyttäytyminen

Kääpiöpallokalakoiraat voivat olla aggressiivisia toisilleen, varsinkin kutuaikana. Niinpä niitä pidetään tyypillisesti haaremeina, joissa on yhden koiraan lisäksi kaksi tai kolme naarasta. Kääpiöpallokaloja ei suositella huntueväisten kalojen seuraan, sillä varsinkin nälissään ne nyppivät muiden kalojen eviä. Kääpiöpallokala on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö kiusallisia pieniä kotiloita. Kääpiöpallokala ei tarvitse erikoisruokavaliota, sillä sen hampaat eivät kasva samalla tavalla kuin muilla pallokaloilla.

Vesiolot ja ravinto

Kääpiöpallokala elää luonnossa jokivedessä. Akvaariossa se tarvitsee suolatonta, melko pehmeää vettä, jonka pH on 6,5–7,5 ja lämpötila 24–28 °C. Pienen kokonsa vuoksi kääpiöpallokalahaaremi sopii jo 40 litraiseen akvaarioon. Isompaan akvaarioon voi jo laittaa muutamia uroksia.
Kääpiöpallokala syö pienikokoisia eläviä tai pakastettuja eläimiä. Moni yksilö ei huoli akvaariokalojen hiutaleruokaa lainkaan, eikä hiutaleruoka riitä pallokalojen ainoaksi ravinnoksi.
Schnuffel

Schnuffel (engl. Snuggle, holl. Snuffie, ransk. Lapin Câlin) on saksalaisen Jamba! -mobiilipalveluyhtiön vuoden 2007 lopulla luoma animoitu kaniinihahmo, jolla mainostettiin yhtä yhtiön soittoäänistä. Musiikin tekivät Markus Kretschmer ja Tamara Lücke. Sebastian Nussbaum ja Andreas Wendorf sanoittivat laulun ja julkaisivat sen nimellä "Kuschel Song" (suom. Halilaulu). Single julkaistiin helmikuussa 2008, ja siitä tuli pian listamenestys Saksassa. Kun laulu menestyi myös Itävallan ja Sveitsin listoilla, laulu päätettiin julkaista kansainvälisesti. Kappale on tällä hetkellä olemassa noin kymmenellä eri kielellä, ja sen saksankielistä singleä on myyty yli 300 000 kappaletta.
Elvis istuu oikealla

Taustaa ja julkaisu

Albumin kaikki kappaleet ovat Uusivirran sanoittamia ja säveltämiä, paitsi levyn seitsemäs kappale, "Vien sut täältä pois", jonka on säveltänyt Pauli Saarikivi. Uusivirta on luonnehtinut albumia "luomulevyksi"; siinä on käytetty enemmän akustisia soittimia kuin edeltävillä levyillä, ja sanoituksista on tehty puhekielisempiä ja yksinkertaisempia. Uusivirta soittaa itse pianoa levyn nimikkokappaleella "Elvis istuu oikealla".
Albumi julkaistiin digitaalisena ja fyysisenä painoksena 14. maaliskuuta 2012. Levyn julkaisua edelsi single "Nuoruus", joka julkaistiin tammikuussa 2012. Toisena singlenä julkaistiin saman vuoden huhtikuussa kappale "Oodi ilolle".
Suonenveto

Hoito

Ensiapuna suonenvetoon auttaa yleensä kramppaavan lihaksen venyttäminen. Säännöllisen lihasten venyttelyn ei ole havaittu ehkäisevän suonenvetoa, mutta erään tutkimuksen mukaan lihaksen venyttely juuri ennen nukkumaanmenoa ehkäisee ja lievittää kramppeja.
Suonenvetoon auttaa myös jos aktivoi vastakkaista lihasta. Jos esimerkiksi pohjelihaksesta vetää suonta, pitää työntää varpaita ylöspäin, jolloin säärilihakset aktivoituvat ja pohjelihas venyy.
Yleensä kivennäisten, myös kalkin, puute voi aiheuttaa suonenvetoa. Parhaiten suonenvetoa ehkäisevät terveet elämäntavat, terveellinen ravinto, lämmin pukeutuminen sekä riittävä nesteensaanti ja liikunnan harrastaminen.
Moni käyttää magnesiumia estääkseen suonenvetoja, mutta tutkimusten mukaan se on hyödytöntä ja terve ihminen saa tarpeeksi magnesiumia ravinnostaan. Tosin urheilijoiden kramppeja on tutkittu vasta hyvin vähän. Kramppaavan lihaksen venyttely auttaa kramppiin, ehkä myös lihaksen venyttely juuri ennen nukkumaanmenoa.
Hakkapeliitta (lehti)

Hakkapeliitta oli Suomen Suojeluskunta -järjestön lehti vuosina 1925–1944. Se korvasi aikaisemman julkaisun Suojeluskuntalaisten lehti. Hakkapeliitta ilmestyi viikoittain ja sillä oli kymmeniätuhansia tilaajia. 
Hakkapeliitan toimitussihteerinä oli Tauno Karilas ja sen taiteellisesta ulkoasusta vastasi Erkki Tanttu. Viimeiseksi päätoimittajaksi jäi Yrjö Ylänne.
Suojeluskuntien päällikkö Lauri Malmberg antoi viimeisen päiväkäskynsä Hakkapeliitta-lehdessä 6. marraskuuta 1944. 
Lehdessä ilmestyivät sarjakuvat Pölhölä ja Pöhköläinen ja Rymy-Eetu, sen monivärisistä kansikuvista oli tunnettu Aarno Karimo.
Kerogeeni

Kerogeeni on seos, joka sisältää orgaanisia ainesosia. Kerogeenia voidaan hyödyntää avolouhinnalla öljyliuske-esiintymissä.  Kerogeenistä voidaan pyrolyysin avulla valmistaa öljyä 450–500 °C:n hapettomassa lämpötilassa. Sitä käytetään nykyään muun muassa sähkön tuottamiseen ja tulevaisuudessa mahdollisesti öljyn tuottamiseen.
3 000 metrin joukkuejuoksu

Säännöt

Kilpailuun osallistui neljä juoksijaa jokaisesta osallistuvasta maasta. Kolmen parhaan juoksijan sijaluvut laskettiin yhteen ja maat laitettiin palkintojärjestykseen pistesumman mukaisesti. Mitalin saivat vain ne urheilijat, joiden sijoitus laskettiin loppupisteisiin.

Tulokset

Tukholmassa 1912 kultaa sai Yhdysvallat joukkueella Tell Berna, Norman Taber, George Bonhag. Suomi karsiutui alkuerissä jouduttuaan samaan erään Yhdysvaltain kanssa. Hannes Kolehmainen juoksi erässä maailmanennätyksen 8.36,8.
Antwerpenissa 1920 Yhdysvallat uusi voittonsa joukkueella Horace Brown, Arlie Alfred Schardt, Ivan Dresser. Suomi oli ilmoittautunut, mutta jäi pois, koska finaali juostiin vain päivää ennen maastojuoksua ja miehiä haluttiin säästää.
Pariisissa 1924 Suomi voitti kultaa joukkueella Paavo Nurmi, Ville Ritola, Elias Katz. Nurmi ja Ritola ottivat kaksoisvoiton Katzin ollessa viides. Suomen neljäs edustaja Sameli Tala jäi kolmanneksitoista.

Kohtalo

Joukkuejuoksussa ei koskaan jaettu henkilökohtaisia palkintoja ja se oli tyypillisesti pelkkä olympialaji, esimerkiksi Suomen mestaruuksista siinä ei koskaan kilpailtu. Laji jätettiin yhdessä maastojuoksun ja viisiottelun kanssa pois vuoden 1928 olympiaohjelmasta ja vaipui pian unohduksiin.
Mikko Eskelinen

Mikko Eskelinen (s. 15. heinäkuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen autourheilija. Eskelinen on voittanut urallaan kaksi rata-autoilun Suomenmestaruutta vuosina 2008 ja 2009, yhden Viron mestaruuden 2008, sekä yhden Espanjan GT-mestaruuden 2012 ja yhden Portugalin GT-mestaruuden 2013. Lisäksi Eskelinen on voittanut yhden Rallin Suomen Cup mestaruuden 2010.
Kaudella 2016 Eskelinen kilpaili Lamborghini Super Trofeo Europen Pro-Am luokassa Leipert Motorsportin Lamborghini Huracán LP620-2 autolla ajoparinaan sveitsiläinen Fredy Barth. Heidän sarjasijoituksensa oli yhden podium-sijoituksen myötä kahdeksas. 
Kaudelle 2017 Eskelinen siirtyi ajamaan Lamborghini Super Trofeo Asian kilpailuja edelleen Leipart Motorsportin autolla.
Clementine (kuuluotain)

Clementine oli Yhdysvaltain 25. tammikuuta 1994 Kuuta kiertämään lähettämä avaruusluotain. Se kartoitti Kuun pinnan ottaen 200 000 kuvaa noin 200 metrin tarkkuudella. Clementinen oli tarkoitus etsiä tutkallaan myös merkkejä vesijäästä Kuun napa-alueilta, joilla on varjoisia alueita. Sen oli tarkoitus mennä tutkimaan myös Geographos-asteroidia, mutta toimintahäiriön takia kunnollisia tuloksia ei voitu saada ja projekti keskeytettiin kesäkuussa 1994.
Aino Louhi

Opiskelu

Louhi aloitti kuvataiteen opiskelut vuonna 2001 Tampereen ammattikorkeakoulussa ja oli sieltä vuonna 2004 opiskelijavaihdossa (Ontario College of Art and Design) Torontossa, Kanadassa. Hän valmistui Tampereen ammattikorkeakoulusta taiteen kandidaatiksi vuonna 2005.

Työt

Louhen työt ovat monipuolisia ja ne käsittävät lastenkirjakuvituksia, omaelämäkerrallisia sarjakuvia, piirustus- ja neuleinstallaatioita sekä luontoaiheisia maalauksia. Hän on tehnyt ympäristötaidetta Kaija Papun kanssa. He ovat päällystäneet muun muassa puita, lyhtypylväitä ja patsaita neuleilla. He ovat myös tehneet ja julkaisseet yhdessä sarjakuvia.  
Louhi päätyi kuvittajaksi, kun Eppu Nuotio pyysi häntä kuvittamaan kirjoittamansa lastenkirjan. Sen jälkeen hän on kuvittanut useita muitakin Nuotion lastenkirjoja.
Limonadi Elohopea

Limonadi Elohopea oli vuosina 1994–2004 toiminut turkulainen yhtye.

Historia

Limonadi Elohopea perustettiin vuonna 1994 ja se soitti viimeisen keikkansa 10. kesäkuuta 2004 Down By The Laituri -tapahtumassa. Yhtyeen lopettamisen syynä olivat "terveys- ja elämäntilannesyyt sekä turhautuminen".
Lounais-Suomen Jätehuolto

Jätteenpoltto

Turun Seudun Jätehuolto toimitti poltettavan jätteen Turussa sijaitsevalle Orikedon jätteenpolttolaitokselle. Laitos pystyi käsittelemään Turun seudun polttokelpoisesta yhdyskuntajätteestä 75 prosenttia, eli lähes 50 000 tonnia vuosittain. Polttolaitos lopetti toimintansa 31. joulukuuta 2014 ympäristöluvan umpeuduttua. Laitos purettiin vuoden 2015 aikana. Polttolaitoksen yhteydessä sijaitsi myös TSJ:n Orikedon vastaanottoasema, joka palveli yhdyskuntajätettä tuovia suurasiakkaita.
Syksyllä 2017 uutisoitiin Lounais-Suomen jätehuollon ja Salon Kaukolämpö Oy:n suunnittelevan jätteenpolttolaitoksen rakentamista Salon Korvenmäkeen vuodeksi 2020. Voimala tuottaisi sähköä ja lämpöä Salon seudun kaukolämpöverkkoon. Laitos polttaisi vuodessa 90 000–120 000 tonnia jätettä. Ekokem Oyj:n (vuodesta 2017 Fortum Waste Solutions Oy) noin 100 miljoonan euron Korvenmäen jätteenpolttolaitos piti valmistua jo vuonna 2018, mutta korkeimpaan hallinto-oikeuteen edennyt valitusprosessi kaatoi hankkeen.
Jo vuonna 2010 Turun Seudun Jätehuolto vei Ruotsin Norrköpingiin laivalla 3 500 tonnia polttokelpoista jätettä. TSJ:n tavoitteena oli nostaa polttokelpoisen jätteen hyötykäyttöä uuden jätteenpolttolaitoksen viivästymisestä huolimatta. Polttokelpoista jätettä viedään Ruotsiin, koska Suomesta ei löydy tarvittavaa kapasiteettia polttokelpoisen jätteen käsittelyyn. TSJ:n yhteistyökumppanina toimi E.ON Värme Sverige Ab, joka tuottaa kaukolämpöä, sähköä ja prosessihöyryä teollisuudelle Norrköpingin Händelön jätevoimalassa. Polttokelpoista jätettä kuljetetaan myös Riihimäen ja Kotkan jätevoimaloihin noin 10 000 tonnia vuodessa, uutisoitiin vuonna 2010. Vuonna 2017 LSJH:n alueella tuotettiin noin 95 000 tonnia polttokelpoista yhdyskuntajätettä. Sitä vietiin Fortumin voimaloihin Tukholmaan ja Riihimäelle. Myös Vantaalle toimitetiin polttokelpoista jätettä ja vuonna 2018 sitä on tarkoitus viedä Viroon Tallinnaan.