google/wiki40b huggingface dataset:
Lagrangen piste

Lagrangen pisteet ovat avaruudessa olevia kohtia, joissa kahden toisiaan kiertävän massapisteen vetovoimat sekä keskipakoisvoima kumoavat toisensa niin, että kolmas, pieni massa voi pysytellä niissä paikoillaan suhteessa kahteen muuhun kappaleeseen. Kahden kappaleen muodostamaan systeemiin liittyy viisi Lagrangen pistettä, joista käytetään merkintöjä L1, L2, L3, L4 ja L5. Näistä L1 on kappaleiden välissä, L2 ja L3 niitä yhdistävän janan jatkeella molemmin puolin (L2 pienemmän ja L3 suuremman kappaleen takana), ja L4 ja L5 tämän suoran ulkopuolella siten, että kumpikin niistä muodostaa kappaleiden kanssa tasasivuisen kolmion.
Lagrangen pisteet voidaan määrittää esimerkiksi Auringon ja jonkin planeetan tai myös planeetan ja sen kuun muodostamalle systeemille. Esimerkiksi Maan ja Kuun välissä on ns. libraatiopiste L1 ja Kuun takana L2.  Tunnettuja ovat myös Auringon ja Jupiterin muodostaman systeemin Lagrangen pisteet L4 ja L5, joissa sijaitsevat troijalaiset asteroidit. Jos kappale sijaitsee lähellä Lagrangen pistettä, sen rata on niin sanottu hevosenkenkärata eli se huojuu Lagrangen pisteen yli.
Lagrangen pisteet on nimetty ranskalaisen matemaatikon Joseph-Louis Lagrangen mukaan, joka keksi ne vuonna 1772 tutkiessaan kolmen kappaleen ongelmaa.

Maan ja Auringon Lagrangen pisteet

Maalla ja Auringolla Lagrangen pisteitä on yhteensä viisi kappaletta: Maan ja Auringon muodostamalla suoralla kolme kappaletta (L1 Maan ja Auringon välissä ja L2 Maan takana, L3 Auringon takana lähellä Maan kiertorataa). Pistettä L1 on käytetty vuodesta 1995 Aurinkoa tarkkailevan SOHO-satelliitin kiertoradan keskipisteenä, ja se sijaitsee puolentoista miljoonan kilometrin päässä Maasta. Piste L2 sijaitsee siis Auringosta katsoen Maan takana ja on siten oivallinen paikka avaruusteleskoopille, koska kirkkaat valonlähteet Maa ja Aurinko ovat helposti peitettävissä, ja sinne NASA on suunnitellut sijoittavansa seuraavan suuren kaukoputkensa, James Webb Space Telescopen (JWST). L3-piste sijaitsee hieman Maapallon radan ulkopuolella, Maasta katsottuna Auringon takana. L4 ja L5 -pisteet sijaitsevat hieman Maapallon radan ulkopuolella, mutta 150 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Maan, Auringon ja pisteen L4 tai L5 välinen kulma on aina 60 astetta. Toisin sanoen Maa, Aurinko ja L4 tai L5 muodostavat tasasivuisen kolmion. L4:n ja L5:n keskietäisyys Maasta siis vastaa Maan keskietäisyyttä Auringosta
Näitä pisteitä käytetään satelliittien sijoituspaikkoina, sillä radankorjauksia ei juurikaan tarvitse tehdä, säästäen näin polttoainetta ja jättäen tilaa arvokkaammalle lastille, kuten tieteellisille instrumenteille.

Lagrangen pisteiden laskennasta ja vakaudesta

Lagrangen pisteiden laskenta perustuu Hamiltonin mekaniikkaan. Laskennassa käytetään Jacobin integraalia. Pisteet L1, L2 ja L3 ovat epävakaita, niin sanotut troijalaiset pisteet L4 ja L5 melko vakaita. Näiden ympärillä on melko kaukana vakaita ratoja. Jos satelliitti, luotain tai avaruusalus viedään pisteisin L1–L3, vaaditaan jatkuvia radankorjauksia, jotta pystytään pysymään näissä pisteissä.
Rian Malan

Rian Malan (s. 1954 Johannesburg) on eteläafrikkalainen kirjailija, toimittaja ja lauluntekijä. Hän on etnisyydeltään afrikaaneri.
Malan syntyi merkittävään afrikaanerisukuun ja hänen sukulaisiinsa kuuluvat muun muassa Etelä-Afrikan entinen pääministeri ja yksi apartheidin pääarkkitehdeistä Daniel François Malan on entinen puolustusministeri Magnus Malan. Opiskeltuaan vuoden Witwatersrandin yliopistossa hän siirtyi rikostoimittajaksi Johannesburg Star -sanomalehteen. Vuonna 1977 Rian Malan pakeni Etelä-Afrikasta Yhdysvaltoihin välttääkseen palvelemasta maan apartheid-järjestelmää ylläpitäneessä puolustusvoimissa. Hän palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1985 hankkiakseen taustamateriaalia sukuaan käsittelevään kirjaan.
Malanin tunnetuin teos on omaelämänkerta Petturin sydän (engl. My Traitor’s Heart), joka käsittelee Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon viimeisiä vuosia. Malan on työskennellyt myös Rolling Stone ja Esquire -lehdille ja kirjoittanut artikkeleita muun muassa Timeen, The Spectatoriin ja The Observeriin. Malan asuu Kapkaupungissa.
Tymosiini

Tymosiini on kateenkorvasta erittyvä hormoni, joka vaikuttaa immuunipuolustukseen stimuloimalla T-imusolujen kypsymistä. Erittyy erityisesti sikiöllä. α1-tymosiini on aktiivisin tymosiineista.
Jakob Stenius nuorempi

Jakob Stenius nuorempi eli Koski-Jaakko (2. helmikuuta 1732 Artjärvi – 5. helmikuuta 1809 Pielisjärvi) oli koskenperkauksistaan tunnettu Pielisjärven kirkkoherra ja lääninrovasti.
Steniuksen vanhemmat olivat Pielisjärven kirkkoherra Jakob Stenius vanhempi eli Korpi-Jaakko ja Anna Elisabet Printz. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1748 ja opiskeli sitten Uppsalan yliopistossa ja Turun akatemiassa. Stenius vihittiin papiksi 1767.
Stenius oli Uppsalassa Carl Linnén oppilaana ja hän oli Turun akatemian mekaniikan ja hydrauliikan dosenttina vuodesta 1760 (tuli virkaan 1767). Hän johti koskenperkaustöitä Satakunnassa 1757–1758 ja Pohjanmaalla 1759–1766. Stenius oli isänsä jälkeen Pielisjärven kirkkoherrana 1768–1809. Hän sai rovastin arvon 1776 ja hänestä tuli lääninrovasti 1802.
Mutesa II

Elämäkerta

Mutesasta tuli kuningas vuonna 1939, kun hänen isänsä Daudi Cwa II kuoli. Mutesa opiskeli Cambridgen yliopistossa Englannissa. Hän osallistui myös upseerikoulutukseen ja eteni kenraalimajuriksi Grenadier Guards-joukoissa. Hän oli tuon joukko-osaston ainoa mustaihoinen upseeri. 
Buganda oli tuohon aikaan Brittiläinen protektoraatti, ja Mutesa ajoi isänsä politiikkaa eli saada Bugandaan autonominen ja perustuslaillinen kuningaskunta. Kun Uganda itsenäistyi, niin Mutesa pyrki siihen, että Bugandasta tulisi itsenäinen maa Ugandan suojeluksessa. 
Mutesa palasi takaisin Ugandaan vuonna 1955, ja vuonna 1962 Uganda sai itsenäisyyden ja Milton Obotesta tuli maan pääministeri ja Walter Fleming Coutts oli kenraalikuvernööri. Vuonna 1963 Obote katkaisi suhteet Kansainyhteisön kanssa ja erotti kenraalikuvernöörin. Mutesasta tuli vaalien kautta maan ensimmäinen presidentti.  
Vuonna 1966 Obote hylkäsi Ugandan perustuslain ja julisti itsensä presidentiksi.  Mutesa pakeni jalkasin Ruandan ja Burundin kautta Ugandasta ja matkusti Englantiin. Obote sanoi Bugandan ja muiden Ugandan kuningaskuntien aseman irti.
Maanpaossa Lontoossa Mutesa II asui hyvin köyhissä oloissa. Hän työskenteli lähinnä sosiaalityöntekijänä ja asui köyhässä Bermondseyn kaupunginosassa. Scotland Yard vartioi Mutesa II:sta mahdollisen salamurhan takia.
Mutesa kuoli alkoholinmyrkytykseen vuonna 1969 Lontoon asunnossaan.
Scotland Yard väitti, että kuolema oli alkoholimyrkytys, joka johtuisi Mutesan alkoholiriippuvaisuudesta, mutta hänellä ei ollut minkäänlaista ongelmallista taipumusta alkoholijuomiin. Toinen teoria oli se, että hänet oli myrkytetty votkalla, jonka Oboten agentit myrkyttivät.  
Mutesaa oli haastattelut aiemmin BBC:n journalisti John Simpson. 
Mutesan ruumis palautettiin Ugandaan vuonna 1971 Oboten syrjäyttämisen jälkeen ja haudattiin Bugandan kuninkaalliseen mausoleumiin valtiollisin hautajaismenoihin osallistui silloinen presidentti Idi Amin.
Jordan Rowley

Seuraura

Rowley pelasi kauden 2004–2005 suurimmaksi osaksi AMBHL-juniorisarjaa SSAC Lionsissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi. Kamloops Blazers varasi Rowleyn 26. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2005. Hän pelasi kauden 2005–2006 vielä lähes kokonaan AMHL-juniorisarjan SSAC Athleticsissa, jonka tehokkain puolustaja Rowley oli tehoilla 4+16=20. Hän sai tililleen kaksi WHL-ottelua. WHL:n tulokaskaudellaan 2006–2007 Rowley teki 49 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa kuusi syöttöpistettä.
Kesken kauden 2008–2009, marraskuussa 2008 Blazers kauppasi Rowleyn Prince Albert Raidersiin vaihdossa Zak Stebneriin. Hän oli seitsemällä osumallaan Raidersin tehokkain puolustaja Nathan Deckin kanssa. Kaudella 2009–2010 Rowley oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+41=50. Kaudella 2010–2011 hän toimi Raidersin kapteenina. Rowley oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+23=28.
Vuodet 2011–2016 Rowley kävi Albertan yliopistoa. Kaudella 2012–2013 hän oli neljällä osumallaan joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja Ben Lindemulderin kanssa. Kaudella 2013–2014 Rowley oli Albertan tehokkain puolustaja tehoilla 8+22=30. Hänet palkittiin koko CIS:n läntisen divisioonan parhaana puolustajana Mervyn 'Red' Dutton Trophylla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Rowley voitti myös University Cupin. Syksyllä 2014 NHL-varaamaton hän osallistui Edmonton Oilersin harjoitusleirille, jonka päätteeksi Rowley palasi Albertan yliopistoon. Hänet valittiin kauden 2014–2015 päätteeksi CIS:n läntisen divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2015–2016 Rowley oli Albertan tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24. Hänet palkittiin kauden päätteeksi läntisen divisioonan parhaana puolustajana Mervyn 'Red' Dutton Trophylla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2016 Rowley siirtyi amatööritry-out -sopimuksella ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsiin. Hän pelasi siellä kolme ottelua, mutta siirtyi pudotuspelien kynnyksellä samassa liigassa pelaavaan Allen Americansiin, jossa Rowley voitti kauden päätteeksi Kelly Cupin.
Kaudeksi 2016–2017 Rowley siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+15=19 ja Rowley voitti Vita Hästenin sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Elokuussa 2017 hän siirtyi try-outille SM-liigajoukkue Pelicansiin. Rowley sai syyskuun lopulla joukkueeseen kauden 2017–2018 kattavan jatkosopimuksen. 27. tammikuuta 2018 hän teki historiallisen avausmaalin Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, sillä Tallinnan Tondiroban jäähallissa pelattu oli kyseessä oli SM-liigan historian ensimmäinen ulkomailla pelattu ottelu.
Lokakuussa 2018 Rowley siirtyi loppukauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Helmikuussa 2019 hän palasi loppukauden sopimuksella Pelicansin SM-liigajoukkueeseen.
Ižman piiri

Ižman piiri (ven. Ижемский район, Ižemski raion, komiksi Изьва район, Iźva raion) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 18 400 neliökilometriä. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2009).
Ižman piiri sijaitsee Komin tasavallan pohjoisosassa. Koillisessa se rajoittuu Usinskiin, idässä Petšoran piiriin, etelässä Sosnogorskin piiriin ja Uhtaan sekä lännessä Ust-Tsilman piiriin. Piirin kautta virtaa Petšora ja sen sivujoki Ižma.
Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Brykalansk, Ižma, Keltšijur, Kipijevo, Krasnobor, Mohtša, Njašabož, Sisjabsk, Štšeljajur ja Tom. Hallinnollinen keskus on Ižman kylä, josta on 544 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Seudun kantaväestöä ovat Ižman komit. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,4 % piirin asukkaista on komeja, 7,9 % venäläisiä, 0,8 % ukrainalaisia ja 0,2 % valkovenäläisiä.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut perunan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Vuonna 2004 aloitettiin öljyn poraus.
Monikansallinen öljy-yhtiö aloitti koeporaukset suojelualueella Ižman piirissä 1990-luvun lopulla. Paikallisen väestön keskuudessa noussut kansanliike ja kansalaisjärjestöt onnistuivat lopettamaan yhtiön toiminnan alueella. Kansalaisliike haastoi yhtiön oikeuteen ja voitti jutun. Lisäksi paikallisen väestön onnistui tehdä öljy-yhtiö Lukoilin kanssa sopimus, jossa yhtiö lupaa osan voitoistaan alueellisen kehityksen tueksi.
Paikallisen väestön keskuudessa kannatusta saaneen kansalaisliikkeen jäseniä valittiin vuoden 2003 vaaleissa paikalliseen hallintoon ja samalla syrjäytettiin aiemmin hallinnut bisneseliitti.
Seppo Pirhonen

Seppo Pirhonen (s. 22. heinäkuuta 1941 Sysmä) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hänen laulajauransa oli lyhyt, hän nimittäin levytti kaikki 22 kappalettaan vuosina 1960-1961.
Pirhonen aloitti keikkailemisen 15-vuotiaana sysmäläisen Matti Simolan yhtyeen solistina. Hänen kuten monen muunkin 1960-luvun alkuaikojen iskelmälaulajan ura alkoi laulukilpailusta. Pirhonen osallistui Levytukku Oy:n järjestämiin kilpailuihin Heinolassa, Lahdessa ja Sysmässä, minkä jälkeen hän pääsi loppukilpailuun, joka pidettiin Helsingissä. Sieltä oli tuloksena ensimmäinen sija. Seuraava askel oli Levytukku Oy:n koelaulutilaisuus, jossa hän jälleen teki vaikutuksen, nyt levytuottajiin. Ensimmäisen levynsä hän teki huhtikuussa 1960, se oli alkujaan italialainen hidas foksi Keskiyö.
Pian Pirhonen pääsi televisioon, josta hänet löydettiin tuohon aikaan erittäin suositun Veikko Ahvenaisen orkesterin solistiksi, ja se säesti Pirhosta useilla hänen levytyksistäänkin. Ahvenaisen orkesterissa soittivat tuohon aikaan useat Kotkalaisen "Keisarikunnan" jäsenet, muun muassa "Nortti" Nortamaa (basso), Keijo "vanha salakuljettaja" Laitinen (kitara), Erkki "Eki" Liikanen (rummut) sekä Junnu Vainionkin kanssa myöhemmin paljon yhteistyötä tehnyt Reijo Lehtovirta (puhaltimet). Pääosin levytykset tehtiin kuitenkin ruotsalaista alkuperää oleville orkesteritaustoille, sillä ruotsalainen iskelmälaulaja Gunnar Wiklund levytti samat kappaleet. Yhteistyö Ruotsiin ja BFB-levymerkkiin (Bonniers folkbibliotek) oli Levytukku Oy:n johtajan Niilo Saarikon suhteiden ansiota. Tästä yhteistyöstä poiki myös Gunnar Wiklundin ja Seppo Pirhosen yhteinen TV-esiintyminen suomalaisessa "Music music" -ohjelmassa vuonna -61.
Syksyllä 1960 Pirhonen levytti muutaman kappaleen Ritva Simunan kanssa. Tammikuussa 1961 ilmestyi hänen tunnetuin kappaleensa, Postivaunut. 
Seppo Pirhosen ammatillinen laulajanura kesti vain pari vuotta. Vuonna 1962 hän astui armeijaan eikä levyttänyt sen jälkeen. Avioiduttuaan vuoden lopulla hän työskenteli Sanoma Oy:ssä seuraavat 30 vuotta. Tämän toimensa ohella hän keikkaili 1980-luvulle saakka esiintyen Pekka Tammilehdon serkun Juhani Tammelan yhtyeessä 23 vuotta.
Vuonna 1999 Seppo Pirhosen kaikki levytykset koottiin CD-levylle sen kunniaksi, että vuoden 2000 keväällä tuli kuluneeksi 40 vuotta hänen ensimmäisestä levytyksestään.
Politbyroo

Poliittinen toimikunta eli politbyroo (ven. полити́ческое бюро́, polititšeskoje bjuro, 'poliittinen toimisto', lyh. политбюро́) on leniniläisten kommunististen puolueiden korkein toimeenpaneva elin, keskuskomitean vaikutusvaltaisimmista jäsenistä koottu osasto. Sosialistisissa valtioissa johtavan puolueen poliittinen toimikunta on usein ollut myös tärkein valtiollisista asioista päättävä elin. NKP:n politbyroo oli Neuvostoliiton keskeisin johtoelin.
Frederick John Jackson

Sir Frederick John Jackson (1860 Catterick, North Yorkshire – 1929 Beaulieu-sur-Mer, Ranska) oli englantilainen tutkimusmatkailija, lintutieteilijä ja siirtomaahallinnon virkamies.
Päätettyään opiskelunsa Shrewsbury Schoolissa ja Cambridgen Jesus Collegessa Jackson johti retkikunnan tapaamaan Emin Pashaa Egyptiin. Vuonna 1899 hän johti toista retkikuntaa, joka tutki Britannian uutta siirtomaata Keniaa (tuolloin vielä osa Itä-Afrikan protektoraattia). Myöhemmin hänet nimitettiin Kenian ensimmäiseksi kuvernööriksi. Hän toimi myös Ugandan protektoraatin kuvernöörinä vuosina 1911–1918.
Jackson kirjoitti teoksen The Birds of Kenya Colony and Uganda Protectorate, joka julkaistiin postuumisti vuonna 1938. Hän oli perustamassa East Africa and Uganda Natural History Society -nimistä yhdistystä ja toimi sen puheenjohtajana. Jacksonin kuoltua hänen laaja eläinkokoelmansa myytiin ja sittemmin se katosi.
Jackson nimesi linnuista keniankirvisen (Anthus latistriatus) 1899.
TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1947–1948

Työväen Urheiluliiton mestarit

RTU: T. Loutti, M. Tuominen, V. Hakkarainen, A. Nikola, K. Lehtinen, T. Kaukoneva, M. Rantanen, U. Viitaniemi, H. Reunanen, P. Huhtanen ja K. Ruskamo
Gondolin

Gondolin on kuvitteellinen, J.R.R. Tolkienin kirjassa Silmarillion esiintyvä salainen kaupunki, jonka perusti kuningas Turgon Ensimmäisellä ajalla. Sen nimi oli sindariksi ”piiloitettu kivi”.
Kuten Silmarillionissa kerrotaan, vala Ulmo, Vesien herra, paljastaa noldorin Turgonille unessa Tumladenin laakson paikan. Turgon lähti näyn johdattamana valtakunnastaan Nevrastista etsimään Laaksoa, ja löysi sen myöhemmin. Echoriathissa sijaitsevat, Ympäröivät Vuoret sijaitsivat Dorthonionista länteen ja Sirion-joesta itään, ja niiden keskellä oli pyöreä tasanko, ympärillään muurimaiset vuorenseinämät ja tunneli, joka johti lounaaseen, eli Salainen Tie. Kaiken keskellä oli Amon Gwareth, eli ”Vartiomäki”, jyrkkärinteinen kukkula. Sinne Turgon päätti perustaa suuren kaupungin, joka olisi piilossa ja suojassa Morgothilta.
Turgon ja hänen väkensä rakensivat Gondolinin salassa. Kun se oli valmis, hän johdatti koko kansansa Nevrastista, melkein kolmasosan noldorista, tuohon paikkaan, kuten myös kolme neljäsosaa Sindarista. Hän nimesi kaupungin aluksi Ondolindëksi, mikä tarkoittaa quenyaksi ”Veden musiikin kiveä”, heti Amon Gwarethin kevään jälkeen. Nimi vaihtui aikanaan sindarinkieliseen muotoonsa, Gondoliniin.
Kaupunki sijaitsi Laaksossa yli 400 vuotta, kunnes Maeglin, Turgonin sisarenpoika, petti heidät Morgothille ja johti tämän armeijat paikalle. Sillä armeijalla oli örkkejä ja lohikäärmeitä, mutta myös rautaisia koneita, jotka kävivät ikuisella tulella. Koneilla voitiin ylittää vaikeakulkuinen maasto ja tuhota linnoituksia. Morgothin armeija hyökkäsi Gondoliniin pohjoisten vuorten yli, ei Salaista Tietä.
Tungurahua

Sijainti

Tungurahua sijaitsee Andien vuoristossa, noin 140 kilometrin päässä Ecuadorin pääkaupungista Quitosta etelään, Tungurahuan provinssissa, jolle tulivuori on myös antanut nimensä. Läheisiä kaupunkeja ovat muun muassa provinssin pääkaupunki Ambato (30 kilometriä luoteeseen), Riobamba (30 kilometriä lounaaseen), Patate (15 kilometriä itään) ja Baños (5 kilometriä pohjoiseen). Tungurahua on osa Sangayn kansallispuistoa.

Historia

Vuosien 1773, 1896 ja 1916–1918 aikana tulivuori oli hyvin aktiivinen ja sen seurauksena oli useampi suuri purkaus. Vuoden 1925 jälkeen aktiviteetti pysyi alhaisena, lukuun ottamatta pienempiä räjähdyksiä vuosina 1944 ja 1993.

Vuodesta 1999 eteenpäin

Syyskuussa 1999 vulkaaninen aktiviteetti lisääntyi jälleen, pitkän ajan epäaktiivisuuden jälkeen.

1999

Lokakuussa 25 000 asukasta jouduttiin evakuoimaan Bañoksen kaupungista ja sen lähistöstä purkausvaaran takia. Useita hehtaareita viljelysmaata jäi tulivuoren heittämän tuhkan peittoon ja viljelyskasveja tuhoutui yli viiden miljoonan dollarin edestä.

2006

Aktiviteetti pysyi lisääntyneenä kunnes toukokuussa 2006 vulkaaninen aktiviteetti lisääntyi huomattavasti joka huipentui kahteen suuren purkaukseen 14. heinäkuuta ja 16. elokuuta. 
Illalla 16. elokuuta tulivuori räjähti ja heitti ilmaan tuhkaa ja kiviä. Yön aikana tuhka- ja kivikerros peitti koko Tungurahuan provinssin, mukaan lukien Ambaton, Pelileon ja Bañoksen kaupungit ja Chimborazon provinssin ja sen pääkaupungin Riobamban. Purkauksen pyroklastinen pilvi tappoi seitsemän henkilöä ja laavavirta tuhosi tulivuoren rinteen kasvillisuutta ja vaurioitti Bañoksen ja Penipen välistä tietä pahasti.

2008–

6. helmikuuta tulivuoren useamman viikon kestäneen aktiviteetin lisäys johti suuriin räjähdyksiin. Seismologisilla asemilla rekisteröitiin maanjäristyksiä ja ne voitiin tuntea myös läheisissä kaupungeissa ja yhdyskunnissa.Seitsemän pienen tulivuoren rinteellä sijaitsevan kylän asukkaat evakuoitiin ja viranomaiset nostivat varoituksen hätätila-asteikoin tasolle alerta roja (punainen varoitus), joka on korkein taso. Räjähdyksiä ja pienempiä maanjäristyksiä jatkui muutaman päivän ajan.
Viiden kuukauden epäaktiivisuuden jälkeen monet Tungurahuan läheisyydessä asuvat ajattelivat tulivuoren siirtyneen jälleen lepokauteen, kunnes iltapäivänä 15. joulukuuta vulkanologit havaitsivat vulkaanisen aktiviteetin lisääntyvän. Aamulla 16. joulukuuta tulivuoren voitiin myös havaita päästävän taivaalle pienen tuhkaapilven.
Kahden päivän päästä, 18. joulukuuta kello 06:45, tapahtui suurempi räjähdys jonka aiheuttama tuhkapilvi kohosi 11 kilometrin korkeuteen. Seuraavien viikkojen aikana tapahtui muutamia suurempia ja useita pienempiä räjähdyksiä. 
Maaliskuussa 2009 vulkaaninen aktiviteetti oli edelleen korkealla tasolla. Aktiivisuus lisääntyi kuuden kuukauden tauon jälkeen vuodenvaihteessa 2009-2010.

Lumipeite

Tungurahuan huippu kohoaa yli lumirajan (Andien vuorijonossa paikallisella leveyspiirillä noin 4 700–4 800 metriä) ja lumipeite vaihtelee riippuen vulkaanisesta aktiviteetistä johtuvista kraatterin lämpötilavaihteluista. Vuoden 1999 lisääntynyt vulkaaninen aktiviteetti sulatti tulivuoren laen jäätikön.
Screaming Trees

1984–1986: Perustaminen

Veljekset Van ja Gary Lee Conner perustivat Screaming Treesin Mark Laneganin kanssa vuonna 1984. Lanegan ja Connerin veljekset kasvoivat Washingtonin Ellensburgissa, pienessä collegekaupungissa noin 90 mailia Seattlesta.
Kolmikko uskoi olevansa high schoolinsa ainoat nuoret, jotka kuuntelivat punkia, garage rockia ja itsenäistä musiikkia, joten he tukeutuivat toisiinsa. Kun Lanegan oli Connereiden kanssa erotettu koulusta, hän otti yhteyttä Vaniin vuosia myöhemmin. Van oli siinä vaiheessa perustanut yhtyeen laulaja Mark Pickerelin kanssa; pari oli vähän aikaa sitten heittänyt Lee Connerin ulos bändistä ja kutsui Laneganin tämän tilalle rumpuihin. Lopulta Lee palasi yhtyeeseen, ja he päätyivät kokoonpanoon, jossa Lee oli kitarassa, Van bassossa, Mark rummuissa ja Mark lauloi.
Screaming Trees nauhoitti ensimmäisen demonauhansa vuonna 1985, vain muutama kuukausi sen perustamisen jälkeen. Heidän tuottajansa, Steve Fisk, onnistui vakuuttamaan Creative Fire Studiosin johtajat julkaisemaan Screaming Treesin albumi. Tulos, Clairvoyance, ilmestyi Velvetone Recordsilla vuonna 1986.
Clay Buchholz

Clayton Daniel "Clay" Buchholz (s. 14. elokuuta 1984, Nederland, Texas) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä.
Oikeakätinen Buchholz on edustanut koko pääsarjauransa ajan MLB-liigan Boston Red Soxia. Tulokaskaudellaan 2007 hän voitti seuran kanssa World Seriesin.
Veli Karhu

Veli Karhu on taloustieteen tohtori ja Tampereen yliopiston kansantaloustieteen dosentti kunnallistieteiden laitoksella. Hänen tutkimusalanaan on empiirinen taloudellinen tutkimus ja selvitystyöt, yritysten investointi, tuottavuus ja kilpailukyky sekä tekninen kehitys ja talouden rakennemuutos.
Karhu aloitti poliittisen uransa Suomen Keskustan riveissä. Hän erosi puolueesta sen jälkeen, kun keskustajohtoinen hallitus päätti hakea EU-jäsenyyttä. Karhu oli Itsenäisyyspuolueen puoluesihteeri vuosina 2004–2008. Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa hän oli Muutosvoimat Suomi -puolueen listalla Pirkanmaan vaalipiirissä.
Vuonna 2008 Karhu jätti poliittisen toiminnan.
Agha Petros

Agha Petros (syyr. ܐܓܐ ܦܜܪܘܣ) (1. huhtikuuta 1880 – 2. helmikuuta 1932) oli assyrialainen kenraali ensimmäisen maailmansodan aikana.
Petros syntyi Ala-Bazin kylässä Osmanien valtakunnassa (nykyistä Turkin itäosaa, Irakin ja Iranin rajalla). Agha meni peruskoulun päätyttyä Urmiaan (nykyistä Irania) eurooppalaiseen lähetyskouluun. Agha asui kolme vuotta Yhdysvalloissa. Hän oli hyvin kielitaitoinen: hän puhui syyriaa, arameaa, turkkia, arabiaa, ranskaa, farsia, englantia ja venäjää. Kielitaitoisena hän pääsi töihin Turkin konsulaattiin Urmiaan. Hänestä tuli vuonna 1909 Turkin konsuli.
Britit veivät hänet Mesopotamiaan eli nykyiseen Irakiin. Hän muutti myöhemmin Toulouseen Ranskaan. Hän otti osaa Kansainliiton rauhankonferenssiin 26. lokakuuta 1923. Hänet myrkytettiin ja hän kuoli Ranskassa 2. helmikuuta 1932.
Agha Petros voitti turkkilaiset Sauj Bulakissa ja ajoi heidät takaisin Rowanduziin. Agha Petroksesta ei tullut assyrialaisten tai armenialaisten johtajaa alueella, eikä hänellä ollut paljon valtaa siellä. Hän ei saanut liitettyä armenialaisia tai assyrialaisia yhteen ja taistelemaan Turkkia vastaan.