Amedeo Avogadro

Lorenzo Romano Amedeo Carlo Avogadro, Quaregnan ja Cerreton kreivi (9. elokuuta 1776 Torino – 9. heinäkuuta 1856) oli merkittävä italialainen tiedemies.
Amedeo Avogadro syntyi vanhaan piemontelaiseen aatelissukuun. Hän opiskeli loistavalla menestyksellä kirkollislakia ja valmistui jo 20-vuotiaana, minkä jälkeen hän aloitti ammatinharjoittamisen lakimiehenä. Pian tämän jälkeen hän kuitenkin aloitti fysiikan ja matematiikan opinnot. Vuonna 1809 hän aloitti näiden aineiden opettamisen liceossa eli oppikoulutasolla Vercellissä. Hänen tunnetuin saavutuksensa on Avogadron laki, joka nimettiin havainnoitsijansa mukaan.
Italian kemiallinen seura myöntää Avogadron kunniaksi vuosittain Amadeo Avogadro -mitalin kansainvälisesti merkittävää työtä tehneelle kemian tutkijalle.

Tiedemaailman suhtautuminen Avogadron teoriaan

Tiedeyhteisö ei suonut paljon huomiota Avogadron hypoteesille, eikä sitä aluksi hyväksytty. André-Marie Ampère pääsi eri metodilla samaan lopputulokseen kolme vuotta myöhemmin (teoksessaan Sur la détermination des proportions dans lesquelles les corps se combinent d'après le nombre et la disposition respective des molécules dont leurs particules intégrantes sont composées), mutta sama välinpitämätön suhtautuminen koitui hänenkin tutkimustuloksensa osaksi.
Gerhardtin, Laurentin ja Williamsonin tutkimukset orgaanisessa kemiassa osoittivat, että Avogadron lain mukaisesti samalla molekyylimäärällä on kaasuna sama tilavuus. Jotkin epäorgaaniset aineet kuitenkin vaikuttivat poikkeavan tästä. Stanislao Cannizzaro sai ongelman lopulta selvitettyä vuonna 1860 Karlsruhen Kongressissa julkaisemissaan tutkimuksissa, neljä vuotta Avogadron kuoleman jälkeen. Cannizzaron mukaan poikkeamat Avogadron laista johtuivat molekyylien erottumisesta, jota tapahtui tietyissä lämpötiloissa, ja Avogadron laki pystyy määrittämään moolimassojen lisäksi myös atomimassan.
Rudolf Clausius antoi kaasujen kineettisessä teoriassa lisävahvistusta Avogadron laille. Pian tämän jälkeen J. H. van ’t Hoff tutkimuksessaan laimennetuista liuoksista antoi tunnustuksen ja kunnian Avogadrolle, jota on sen jälkeen pidetty atomi-molekyyli teorian perustajana.
Avogadron työn kunniaksi molekyylien määrä yhdessä moolissa nimettiin Avogadron luvuksi.

Professuuri Torinon yliopistossa

Vuonna 1820 Amedeo Avogadrosta tuli Torinon yliopiston professori. Seuraavana vuonna hän julkaisi toisen tutkielmansa Nouvelles considérations sur la théorie des proportions déterminées dans les combinaisons, et sur la détermination des masses des molécules des corps ja vähän sen jälkeen Mémoire sur la manière de ramener les composès organiques aux lois ordinaires des proportions déterminées.
Avogadro otti innokkaasti osaa poliittisesti kumoukselliseen toimintaan vuonna 1821 Sardinian kuningasta vastaan, jonka seurauksena hän joutui luopumaan professuuristaan. Virallisesti yliopisto oli "iloinen saadessaan vapauttaa tämän mielenkiintoisen tiedemiehen raskaasta opetustyöstä ja suoda hänelle aikaa keskittyä paremmin tutkimustyönsä tekemiseen". Ajan myötä tämä poliittinen eristäminen kuitenkin väheni, ja hänet kutsuttiin takaisin Torinon yliopistoon vuonna 1833, jossa hän opetti vielä kaksikymmentä vuotta.
Vuonna 1841 hän sai valmiiksi ja julkaisi työnsä Fisica dei corpi ponderabili, ossia Trattato della costituzione materiale de' corpi. Työ käsitti neljä osaa. 
Avogadrolla oli julkisia virkoja muun muassa tilastotieteilijänä ja meteorologina. Hän oli "The Royal Superior Council on Public Instruction" -neuvoston jäsen.