google/wiki40b huggingface dataset:
Kosovon lippu

Kosovon lipussa on sinisellä taustalla kultainen Kosovon kartta ja yläosassa kuusi hopeista, viisikärkistä tähteä kuvastaen maan kuutta etnistä ryhmää (albaanit, serbit, bosnit, goranit, romanit ja turkkilaiset). Kosovon parlamentti hyväksyi lipun 17. helmikuuta 2008 suunnittelukilpailun tuloksena.

Taustaa

Kosovon albaanit ovat perinteisesti käyttäneet etnisyytensä tunnuksena Albanian lippua, kun taas serbit ovat käyttäneet Serbian lippua. Tämän takia maakunnalla ei ollut mitään virallista tunnusta, joten sellainen oli luotava ennen Kosovon itsenäistymistä.

Uuden lipun etsintä

Ensimmäisen ehdotuksen Kosovon lipuksi esitteli Ibrahim Rugova 29. lokakuuta 2000 lehdistötilaisuudessa. Tässä "Dardanian lipuksi" kutsutussa lipussa oli Albanian vaakuna kultareunuksisessa ympyrässä sinisellä taustalla. Vaakunan yläpuolella oli kuusisakarainen kultainen tähti, ja sen keskellä oli neliosainen kelta-puna-musta-keltainen kilpi, jossa oli tekstin "Dardania" sisältävä nauha.  Lippu ei kuitenkaan koskaan saanut suosiota. 
Kesäkuussa 2007 käynnistettiin kilpailu uuden lipun hankkimiseksi.  Siihen osallistui 993 eri lippua. Kriteereinä oli, että lippu ei saisi sisältää albaaneihin eikä serbeihin viittaavia tunnuksia, ja ne täytti noin 700 ehdokasta. Kilpailua varten perustettu komissio valitsi näistä helmikuussa 2008 kolme ehdokasta, joista Kosovon parlamentin oli tarkoitus valita yksi itsenäistymisen yhteydessä. 
Ensimmäisessä ehdotuksessa oli Kosovon rajojen muodostama kuvio valkoisena keskellä neljän pienen ja yhden ison keltaisen, viisikärkisen tähden ympäröimänä. Toinen oli trikolori, jossa on pystysuunnassa punainen, valkoinen ja musta raita. Kolmas ehdokas oli sama trikolori, jonka keskimmäisessä raidassa oli spiraali. 
menemään
Kantoliina

Kantoliina on lasten kantamiseen tarkoitettu kangas. Liina kiedotaan lapsen ja kantajan kehon ympäri.
Kantoliinoja on käytetty useissa kulttuureissa jo vuosisatoja. Ne ovat yleistymässä Suomessakin. Kanga-reppu oli ensimmäinen Suomessa myyty kantoliina. Nykyään kantoliinoja ja -reppuja on markkinoilla kymmeniä eri malleja.
Kantoliinoja on olemassa monia eri tyyppejä: trikoo­liinoja, kudottuja kantoliinoja, rengasliinoja, neliöliinoja. Tietynlaisia esimerkiksi kolmiomaisia kantoliinoja eli mitelloja käytetään myös yläraajamurtumien hoidossa.
Operaatio Wunderland

Operaatio Wunderland (saks. Unternehmen Wunderland) oli toisen maailmansodan aikainen operaatio 16. elokuuta – 5. lokakuuta 1942. Saksan laivaston tavoittena oli Neuvostoliitolle tärkeiden satamien tuhoaminen Barentsinmerellä.

Saksalaisten kokoonpano

Operaatiota suorittamaan lähtivät Narvikin satamasta raskas risteilijä Admiral Scheer, hävittäjät Z16 Friedrich Eckoldt, Z15 Erich Steinbrinck ja Z4 Richard Beitzen ja sukellusveneet U-601 ja U-251. Osastoa johti Admiral Scheerin komentaja kommodori Wilhelm Meendsen-Bohlken.
Mike Lundin

Seuraura

Lundin kävi Minnesotan Apple Valley High Schoolia, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2003–2007 Mainen yliopistoa. Lundinin ensimmäinen kausi 2003–2004 päättyi siellä Hockey Eastin mestaruuteen. Tampa Bay Lightning varasi hänet neljännellä kierroksella 102. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Lundin palkittiin viimeisen yliopistokautensa 2006–2007 päätteeksi Hockey Eastin urheiluhenkisimpänä pelaajana Len Ceglarski Awardilla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2007–2008 Lundin siirtyi Tampa Bay Lightningiin, jossa hän pelasi koko kauden ylhäällä NHL:ssä ja sai 81 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä. Lundin pelasi kauden aikana myös NHL:n nuorten tähdistöottelussa. Toisen sopimuskautensa 2008–2009 hän pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi farmijoukkueessa, AHL:n Norfolk Admiralsissa, jonka tehokkain puolustaja Lundin oli tehoilla 4+25=29. NHL:ssä hän pelasi kauden aikana 25 runkosarjaottelua ja sai niissä kaksi syöttöpistettä. Syyskuussa 2009 Lundin teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Lightningin kanssa. Lundin teki kaudella 2009–2010 NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä; hän pelasi 49 runkosarjaottelua ja teki niissä tehot 3+10=13. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös farmissa, mutta kauden 2010–2011 Lundin pelasi kokonaan NHL:ssä.
Heinäkuussa 2011 Lundin teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Lundinille kausi 2011–2012 oli vaikea, sillä hän ei pystynyt pelaamaan ensimmäisessä 23 pelissä selkävamman ja viimeisessä 25 pelissä alavartalovamman takia. Hänelle kertyi kauden aikana yhteensä 17 ottelua Wildissa ja 2 AHL:n Houston Aerosissa. Kauden jälkeen Lundin teki vuoden sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa.
Kesällä 2013 Lundin siirtyi KHL-joukkue Barys Astanaan vuoden mittaisella sopimuksella. Kesällä 2014 hän solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Barysin kanssa. Kaikilla kolmella KHL-kaudella hän sijoittui puolustajien pistepörssissä 10 parhaan joukkoon. Kauden 2016-17 Lundin pelasi Sveitsin pääsarjassa NLA:ssa EHC Bielin joukkueessa.
Huhtikuussa 2017 Lundin siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Jokereihin. Lundin loukkaantui marraskuussa saatuaan aivotärähdyksen ja oli sen myötä sivussa loppukauden ajan. 
Syyskuussa 2018 Lundin ja Jokerit purkivat pelaajan sopimuksen kauden 2018–19 osalta terveydellisistä syistä ja Lundin ilmoitti samalla vetäytyvän jääkiekosta ainakin kauden 2018–19 ajaksi.

Maajoukkueura

Lundin edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.
Anonyymit romantikot

Juoni

Suklaamestari Angelique (Isabelle Carré) on niin ujo, ettei edes saa sanotuksi vastaan kun hänet palkataan pienen suklaatehtaan myyntiedustajaksi. Kuinka ollakaan, myös uusi työnantaja, konkurssikypsän firman omistaja Jean-René (Benoît Poelvoorde) on ihmissuhteissaan onneton ja estynyt.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Anonyymit romantikot on herttaisen höpsö mutta kaavamainen romanttinen pikkukomedia, joka ei onnistu yllättämään kertaakaan vaan alkaa nopeasti vaikuttaa melko pitkäpiimäiseltä jahkailulta, jota onneksi kestää vain tunti ja 20 minuuttia. Farssimaisen teatraalisuuden pelastavat hänestä vain muutamat musiikkinumerot.
MGM Resorts International

MGM Resorts Internationalin omaisuus

Kaikki kiinteistöt ovat MGM Resorts Internationalin täysin omistamia, ellei toisin mainita.
Bayonetta

Anime

Peliin perustuen on tehty myös anime-elokuva Bayonetta: Bloody Fate.
Pohjankarhepääsky

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan pohjankarhepääsky on noin 13–15 cm pituinen. Selkäpuolelta laji on vaaleanruskea ja vatsapuolelta kermanvalkoinen. Rinta ja kyljet ovat usein vaaleanharmaat. Kurkku on vaaleampi ja toisinaan kanelinruskea. Aikuisten pohjankarhepääskykoiraiden siipien kärkien sulat ovat jäykistyneet ja sahalaitaiset. Pohjankarhepääsky muistuttaa ulkonäöltään törmäpääskyä (Riparia riparia), mutta eroaa siitä harmaan rintansa perusteella.

Levinneisyys

Pohjankarhepääskyn levinneisyysalue ulottuu Alaskan kaakkoisosista ja Kanadan eteläosista Yhdysvaltojen läpi Meksikoon. Keski-Amerikassa lajia tavataan alueelta, joka ulottuu Belizestä Panamaan. Lisäksi lintu pesii Caymansaarilla, Kuubassa, Haitilla, Saint-Pierre ja Miquelonilla, Turks- ja Caicossaarilla sekä Neitsytsaarilla.

Ravinto

Pohjankarhepääskyt käyttävät ravinnokseen erilaisia lentäviä hyönteisiä, joita ne saalistavat ilmasta. Pohjankarhepääsky nappaa ravintonsa tyypillisesti hyvin läheltä veden tai maan pintaa. Laji juo kastamalla nokkansa veteen lentäessään hieman vedenpinnan yläpuolella.

Elintavat

Pohjankarhepääsky on muuttolintu ja muuttaa talveksi Keski-Amerikan eteläosiin ja Etelä-Amerikan pohjoisosiin. Pesimäalueilleen linnut palaavat helmikuun lopulla ja maaliskuussa. Talvehtimisalueilleen linnut lähtevät heinäkuun puolivälistä alkaen. Osa linnusta lähtee vasta marraskuussa.
Laji rakentaa pesänsä hiekkaisiin törmiin, kallionleikkauksiin, luoliin ja myös ihmisen tekemiin rakennelmiin, kuten siltoihin, jotka usein sijaitsevat veden läheisyydessä. Pesä rakennetaan onkalon perälle heinistä ja oksista. Pohjankarhepääskyjen pesät voivat sijaita melko lähelläkin toisiaan, mutta ne eivät pesi yhtä suurina yhdyskuntina kuin törmäpääskyt. Laji pesii usein törmäpääskykolonioissa. Naaras munii neljästä kahdeksaan valkoista munaa, joita myös koiras hautoo.
Albert Tallroth

Albert Tallroth (1871, Pirkkala – 1899) oli Kuurojen liiton perustajia.
Tallrothin ajatuksesta kuurojen toiminta järjestäytyi ja paikallisjärjestöjä perustettiin ympäri Suomea. Tallroth, joka itsekin oli kuuro, oli mukana perustamassa ensimmäiset kuurojen yhdistykset Helsinkiin, Turkuun, Tampereelle sekä Vaasaan. Yhdistyksien myötä kuurojen oli mahdollista saada työtä, koulutusta, tavata muita kuuroja sekä saada tietoa kuuroudesta. Tallroth oli ammatiltaan kuvanveistäjä: mm. Vaasan suomalaisen lyseon koristeveistokset ovat hänen veistämiään. Tallroth kuoli nuorella iällä keuhkokuumeeseen.
Hietajärvi (Tammela)

Maantietoa

Hietajärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 140,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järven ympäristössä on paljon soistunutta metsää, mutta järven itärannat kuuluvat Patamonlamminharjuun ja sen länsipäässä on myös harjumainen mäki. Järveen on johdettu yli 10 kuivatusojaa, joista korkeintaa kaksi tuo muita enemmän vettä järveen. Järven laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja kulkee ojitetun suon halki omana ojanaan laskien läntiseen Kolmijokisenlammiin. Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joiden välille on muodostunut kävelypolku. Hämeenlinnan vastainen raja ohittaa järven pohjoisrannan kolmenkymmenen metrin päästä.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty autioksi, mutta että järven pohjoispuolelle Myllykorpeen oli merkitty peltomaata ja kaksi taloa yhden torpan kanssa. Näistä Hietajärven talon maat olivat viljelyssä vielä vuoden 1960 peruskartassa.
Panssarieste

Panssarieste (myös panssarineste) on sotilaallinen rakennelma, jonka tarkoituksena on estää vastustajan panssarivaunujen ja muiden ajoneuvojen etenemistä.
Panssariesteenä voi toimia kivistä, teräksestä tai betonista rakennettujen esteiden rivi ja kaadetuista puista muodostunut murros. Panssariesteen voi muodostaa myös panssarikaivanto, riittävän upottava suo, vesialue ja talvisaikaan vesistön jäähän tehty railo.

Historiaa ja menetelmiä

Englantilaiset toivat panssarivaunut ensimmäisen maailmansodan rintamalle Sommella syyskuussa 1916. ”Tankkeja” vastaan alettiin rakentaa esteitä erilaisin periaattein: betonista valettiin pylväitä tai kuutioita ja niiden väliin jännitettiin teräsvaijereita; järeästä puutavarasta konstruoitiin erilaisia pukki- ja puomiesteitä. Nämä vaikutteet kantautuivat myös Suomeen. Ensimmäisen maailmansodan lopulla käytettiin myös juoksuhaudoista muokattuja panssarikaivantoja.
1920-luvulla Suomessa oli vain hyvin vähäinen, ranskalaisista Renault-vaunuista muodostuva, panssariase; vaunuista oli muodostettu Erillinen hyökkäysvaunukomppania. Sitä käytettiin muun muassa tutustuttamaan joukko-osastoja hyökkäysvaunuihin. Osastossa tehtiin myös kokeita vaunujen maastoliikkuvuuden ja esterakennelmien parissa. Panssariesteitä olivat ehdottaneet Suomessa toimineet ulkomaiset asiantuntijat, kuten ranskalainen everstiluutnantti Gros-Coissy. Kokeilujen käynnistämisessä oli aloitteellinen teknillisenä tarkastajana toiminut kenraaliluutnantti Unio Sarlin.
Suomen linnoittaessa Karjalan kannasta ennen talvisotaa, lisättiin panssariesteiksi tarkoitettuja estekiviä jalkaväkeä vastaan pystytettäviin piikkilankaesteisiin. Estekivet lohkottiin ja muotoiltiin käsin porien, halkaisukiilojen ja lekojen avulla. Linnoitustöihin jatkosodan aikana osallistuneen rakennusmestarin mukaan estekivet asennettiin ennen talvisotaa pystyyn, myöhemmin ainakin Aunuksessa vuonna 1941 vaakatasoon. Jo talvisodassa havaittiin, ettei estekivien suunniteltu koko riittänyt runsaslumisina talvina pysäyttämään vaunuja, kun este ulottui lumen yläpuolelle vain 60–80 cm.

Vastatoimet

Panssariesteiden tekemiseen liittyy vastatoimena pyrkimys niiden vaikutuksen minimointiin. Esteet voidaan pyrkiä kiertämään, tuhoamaan tai tekemään estevaikutus tyhjäksi esimerkiksi kaatamalla estekivet tai täyttämällä kaivannot. Esimerkiksi Normandian maihinnousussa käytettiin kenraalimajuri Percy Hobartin johdolla suunniteltuja AVRE-panssarivaunumuunnoksia, joista yksi, lempinimeltään Risukimppu, oli tarkoitettu estekaivantojen täyttämiseen.

Esteistä miinoitteisiin ja aktiiviseen panssarintorjuntaan

Panssariesteet eivät ole olleet irrallinen taktinen väline, vaan osa linnoitusjärjestelmää. Alkuvaiheessa esteiden kehittely eteni panssarintorjunta-aseiden kehitystä nopeammin. Kuta liikkuvammaksi sodankäynti on kehittynyt, sitä vähäisempi on esteiden rooli panssarintorjunta-aseisiin verraten. Telamiinoja käytetään edelleen vaikeuttamaan panssariajoneuvojen etenemistä.
Khevi

Khevi (georg. ხევი, ’rotko’) on pieni historiallis-maantieteellinen alue Georgian koillisosassa. Se kuuluu nykyään Mtskheta-Mtianetin hallintoalueen Qazbegin piirikuntaan. Khevi sijaitsee Suur-Kaukasuksen pohjoisrinteillä Tergi- eli Terekjoen varrella. Alueelle johtaa etelästä Kaukasuksen ylittävä Georgian sotilastie.
Khevin maisemaa hallitsevat alppiniityt, vuorisolat ja vesiputoukset, sekä Kazbek-vuori (paikallisesti tunnettu nimellä Mkinvartsveri, ”jään peittämä”), 5 047 metriä korkea nukkuva tulivuori. Alue on suosittu matkailukohde. Tärkeitä kulttuurikohteita Khevissä ovat Gergetin pyhän kolminaisuuden kirkko (1300-luku), Garbanin kirkko (800–900-luvut), Sionin basilika (800-luku), Betlemin luostari (800–900-luvut) ja Snon linnoitus (1500-luku).
Provinssin nimi, ”rotko”, tulee vanhalta Tsanarian alueelta, joka tunnetaan georgialaisissa kronikoissa nimellä Tsanaretis khevi, Tsanarin rotko. Khveiläiset ovat etnisiä georgialaisia, joita kutsutaan moskheveiksi. Heidän historiansa, perinteensä ja tapansa muistuttavat suuresti muiden Itä-Georgian vuoristoalueiden asukkaiden tapoja. Kheviläiset ovat perinteisesti eläneet patriarkaalisissa yhteisöissä, joita hallitsi khevisberi (”rotkon vanhin”), joka toimi tuomarina, pappina ja sotilasjohtajana.
Khevi on ollut pitkään strategisesti tärkeä alue läheisen Darialin solan vuoksi, sillä se yhdistää Pohjois-Kaukasuksen Transkaukasiaan Georgian sotilastien kautta. 1600-luvun lopusta vuoteen 1743 Khvein vuoristoyhteisöjen katsottiin kuuluvan Georgian kruunulle, ja alue laitettiin puoliautonomisen Aragvin ruhtinaskunnan hallintaan. Kheviläisten ankara vastarinta Aragvi-hallitsijoita kohtaan on heijastunut paitsi alueen kansankulttuuriin myös klassiseen georgialaiseen kirjallisuuteen. Venäjän keisarikunnan tuloa Georgiaan (1801) ei katsottu Khevissä hyvällä, ja paikalliset järjestivät vuonna 1804 kapinan, jonka Venäjän armeija kuitenkin kukisti. Kheviläiset onnistuivat kuitenkin säilyttämään keskiaikaisen elämäntapansa suhteellisen pitkään neuvostokaudelle asti.
Tapio Raunio

Tapio Raunio on valtio-opin professori Tampereen yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksella. Raunion keskeisiä tutkimusaiheita ovat poliittisten järjestelmien vertaileva tutkimus Euroopassa ja päätöksenteko Euroopan unionissa. Aiemmin hän on ollut valtio-opin professorin viran hoitajana Turun yliopistossa.
HMS Glowworm (H92)

Palvelus

HMS Glowworm oli palvelukseen oton jälkeen koulutettavana Portlandissa, josta se purjehti helmikuussa 1936 Välimeren laivaston 1. Hävittäjälaivueeseen. Alus palasi toukokuussa 1937 kotimaahan, jossa se oli 27. toukokuuta - 8. kesäkuuta Portsmouthin telakalla.
HMS Glowworm palasi palvelukseen 1. Hävittäjälaivueeseen, kunnes se palasi kotimaahan huoltoon. Alus oli 7. kesäkuuta-25. toukokuuta 1938 Portsmouhin telakalla, minkä jälkeen se palasi Välimerelle.
HMS Glowworm suojasi 20.-22. syyskuuta Münchenin kriisin aikana  P&O yhtiön matkustaja-aluksen Strathnaverin matkan Maltalta Aleksandriaan sekä risteilijä HMS Arethusan matkan Adeniin 22.-26. syyskuuta.
Kriisin päätyttyä HMS Glowworm palasi normaalipalvelukseen, kunnes se kolaroi 16. toukokuuta 1939 yöharjoituksessa HMS Grenaden kanssa. Alukseen tuli vuoto, joten se joutui palaamaan Aleksandriaan HMS Grenaden saattamana. Alus siirrettiin 22. toukokuuta Maltalle, jossa se oli telakalla 23. toukokuuta - 24. kesäkuuta.
HMS Glowworm palveli 3. syyskuuta alkaen Aleksandriassa, kunnes Italian aikomukset tulivat selviksi. Alus lähti 19. lokakuuta Gibraltarilta Plymouthiin, jonne se saapui kolme päivää myöhemmin. Alus liitettiin Läntisen reitin valvontaan, josta se siirrettiin 12. marraskuuta Noren osaston 22. Hävittäjälaivueeseen Harwichiin.
HMS Glowwormin ollessa 22. helmikuuta 1940 ankkurissa Outer Dowsingissa siihen törmäsi sankassa sumussa ruotsalainen kauppalaiva Rex. Alus kärsi pahoja vaurioita, joiden vuoksi se oli korjattavana 26. helmikuuta - 20. maaliskuuta Brigham and Cowanin telakalla Hullissa. Alus liitettiin palvelukseen palatessa Kotilaivaston 1. Hävittäjälaivueeseen Norjan operaatioihin.
HMS Glowworm purjehti 5. huhtikuuta Scapa Flowsta tarkastamaan Kuninkaallisten ilmavoimien ilmoitusta merellä olevista sotalaivoista. Alus jäi jälkeen muusta osastosta etsiessään mereen pudonnutta merimiestä. Se kohtasi kaksi Saksan laivaston hävittäjää noin 140 mailia taisteluristeilijä HMS Renownista. Hetkeä myöhemmin alukselta ilmoitettiin saksalaisosaston olevan ylivoimainen.
HMS Glowworm oli kohdannut risteilijä Admiral Hipperin. Alus laukaisi torpedonsa, minkä jälkeen siihen osui useita kranaatteja. HMS Glowworm törmäsi Admiral Hipperiin ja upposi sen jälkeen nopeasti vieden mukanaan seitsemän upseeria ja 105 miehistönjäsentä. Yksi upseeri ja 39 miehistönjäsentä joutui sotavankeuteen.
Toisen maailmansodan päätyttyä ja tapahtumien tultua julki HMS Glowwormin päällikkö kapteeniluutnantti Gerard Broadmead Roope palkittiin Viktorian ristillä.
The Ritz-Carlton, Hong Kong

The Ritz-Carlton, Hong Kong (kiin. 香港麗思卡爾頓酒店) on Hongkongissa sijaitseva Ritz-Carlton-ketjun omistama hotelli. Hotellissa on 312 huonetta, ja se sijaitsee Kowloonissa International Commerce Center -pilvenpiirtäjän kerroksissa 102-118. Kyseessä onkin maailman korkein hotelli. Hotellin 118. kerroksessa eli 484 metrin korkeudessa sijaitseva baari on maailman korkeimmalla sijaitseva baari, ja samassa kerroksessa sijaitseva uima-allas on maailman korkeimmalla sijaitseva uima-allas.
Hotelli avattiin 29. maaliskuuta 2011. Hotellin aula sijaitsee 9. kerroksessa, jossa vastaanottohenkilökunta ohjaa vieraat pikahissiin. Pikahissi vie vieraat pääaulaan, joka sijaitsee 103. kerroksessa eli 425 metrin korkeudella. Hissimatka kestää 50 sekuntia. Varsinaiset hotellihuoneet sijaitsevat kerroksissa 104-117. Hotellissa on kolme ravintolaa: italialainen ravintola Tosca, kiinalainen ravintola Tin Lung Heen ja hotellin pääravintola, jotka kaikki sijaitsevat pääaulan alapuolella 102. kerroksessa.
Johann Tetzel

Johann Tetzel (1465 – 11. elokuuta 1519) oli saksalainen dominikaani. Nykyään hänet muistetaan parhaiten reformaation aikaisena anekauppiaana. Hänen toimintansa oli osaltaan rohkaisemassa Martti Lutheria kirjoittamaan 95 teesiään. Juuri Tetzelin kerrotaan käyttäneen kuuluisia sanoja "kun raha kirstuun kilahtaa, sielu taivaaseen vilahtaa".
Tetzel oli syntyisin Meissenin Pirnassa. Nuoruudessaan hän opiskeli teologiaa ja filosofiaa. Vuonna 1489 hän liittyi dominikaaneihin. Jonkin aikaa hän toimi paavin valtuuttamana inkvisiittorina, kunnes vuonna 1517 paavi Leo X valtuutti hänet myymään aneita Saksassa.
Tetzel ehti lopulta nähdä orastavasta reformaatiosta vain sen alkuvuodet. Lutherin toiminnan tuotua julkisuuteen anekaupan epäkohdat Tetzel vetäytyi henkisesti ja fyysisesti heikkona Leipzigin luostariin. Vuonna 1519 hän menehtyi.
Silja Borgarsdóttir Sandelin

Silja Borgarsdóttir Sandelin (s. 4. tammikuuta 1985 Helsinki) on suomenruotsalainen SM-tason käsipallopelaaja ja Ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko sekä Rinteen hallituksen Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri Thomas Blomqvistin erityisavustaja.
Sandelinilla on Suomen ja Islannin kansalaisuus. Äiti, filosofian maisteri Ann Sandelin, on toiminut Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmatoiminnan johtajana ja isä, Borgar Garðarsson, on näyttelijä.
Sandelin on valmistunut valtiotieteiden kandidaatiksi Åbo Akademissa ja on myös istunut Åbo Akademin hallituksessa. Hän on toiminut Åbo Akademis Studentkårin luottamustehtävissä useina vuosina, muun muassa puheenjohtajana.
Ylioppilaaksi hän valmistui vuonna 2003 Borgå Gymnasiumista. Hän on pelannut käsipalloa SM-sarjatasolla vuodesta 2002 ja Suomen naisten maajoukkueessa vuodesta 2005. Hän on Helsingin kaupungin liikuntalautakunnan jäsen 2013–2016  ja hänet valittiin RKP:n Helsingin piirin varapuheenjohtajaksi vuonna 2012 . 
Borgarsdóttir Sandelin on RKP:n ehdokas eduskuntavaaleissa 2015 Helsingin vaalipiirissä. Hän oli ehdokkaana myös europarlamenttivaaleissa 2014, äänimäärä oli 3 867. Hän oli myös ehdolla europarlamenttivaaleissa 2009, eduskuntavaaleissa 2011 ja kunnallisvaaleissa 2012. Hän toimi RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin pääsihteerinä vuosina 2009–2012. Hän oli Nuorten Pohjoismaiden Neuvoston presidentti 2012.
Sandelin nimitettiin vuonna 2019 Rinteen hallituksen Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri Thomas Blomqvistin erityisavustajaksi.
Tanotorvi

Tanotorvi on Helsingissä Kaarelan kaupunginosassa vuodesta 1964 ilmestynyt lehti. Lehti on kuulunut Kaarelan kaupunginosan arkeen vuosikymmeniä. Nimi tanotorvi merkitsee ’tuohitorvea’. Nykyään lehti on paitsi Kaarelan myös koko läntisen Helsingin ja Vantaan kaupunkirajan (Myyrmäki, Kaivoksela, Louhela) kulttuuri- , urheilu- ja kotiseutujulkaisu. Se välittää tietoja alueen tapahtumista, ottaa kantaa erilaisiin ongelmiin ja ajaa asukkaiden etua.
Tanotorvi ilmestyy 12 kertaa vuodessa 16–24-sivuisena eurotabloidina, ja lehdellä on noin 80 000 lukijaa. Lehti tukee paikallista kulttuuri-, urheilu- ja yritystoimintaa.
Karjalanpaisti

Karjalanpaisti on karjalainen perinneruoka, alun perin nimeltään pelkästään paisti tai tarkemmin määriteltynä ruukkupaisti, uunipaisti tai pätsiliha. Karjala-etuliitteen ruoka sai levitessään koko maahan sotien jälkeen evakkojen mukana. 
Karjalanpaistiin kuuluu pelkkää lihaa kuutioina ja juhlavaan versioon useita lihalajeja, kuten sian-, naudan- ja lampaanlihaa.
Muina aineksina käytetään vettä, sipulia, suolaa ja pippuria ja laakerinlehtiä. Perusohjeesta on lukuisia muunnelmia. Raaka-aineena saatettiin käyttää myös sisäelimiä, kuten maksaa ja munuaisia, tai juureksia, sipulia, perunaa tai porkkanaa. Myös ryynejä tai papuja, lähinnä härkäpapua, voitiin käyttää. Yleensä karjalanpaistin lisukkeena tarjotaan keitettyjä perunoita tai perunasosetta. Karjalanpaisti, jossa on myös juureksia tai pelkkiä juureksia, on arkisempaa ruokaa ja perinteiseltä nimeltään lohko. Pelkästään lihasta tehty versio on juhla- ja pyhäruokaa, arkipataa jatkettiin kasviksilla. Luut antavat ruoalle makua, joten niitä on syytä panna mukaan.
Oleellista valmistuksessa on matala lämpötila (alle 100 astetta) ja pitkä kypsymisaika, mieluummin yön yli, mutta joissakin ohjeissa neuvotaan mikrobien lisääntymisen estämiseksi korkeampia lämpötiloja.
Karjalanpaisti nousi suosioon 1950-luvulla, kun evakkoon ja asutustiloille hajautuneet karjalaiset alkoivat järjestää kylä- ja heimojuhliaan.
Vuonna 2007 Iltalehden lukijat äänestivät karjalanpaistin Suomen kansallisruoaksi. Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiön ELO:n, MTK:n ja maa- ja metsätalousministeriön järjestämässä äänestyksessä kansallisruoasta syksyllä 2016 karjalanpaisti tuli toiseksi ruisleivän jälkeen.
KDM Gorm

Valmistus

Alus tilattiin Kööpenhaminen laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1870 ja se otettiin palvelukseen 23. kesäkuuta 1871.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. kesäkuuta 1912 ja se romutettiin vielä samana vuonna Stettinissä.