google/wiki40b huggingface dataset:
Kittilän kapina 1917

Kittilän kapina tapahtui Kittilässä marraskuun 1917 suurlakon jälkimainingeissa 24. marraskuuta 1917. Kapinan yhteydessä ammuttiin Lapin kihlakunnan kruununvouti Axel Sandström (1867–1917).

Tapahtumien kulku

Hitaan tiedonkulun vuoksi suurlakko pääsi Kittilässä alkamaan vasta 20. marraskuuta. Suurlakon päätyttyä järjestettiin Kittilän työväentalolla lauantai-iltana 24. marraskuuta Kittilän kunnallisjärjestön koollekutsuma kansalaiskokous joka päätti muun muassa erottaa Kittilän poliisin, nimismies Aarne Auliksen ja kruununvouti Sandströmin. Kruununvouti Sandström oli mukana Kittilän kunnallispolitiikassa ja hän oli jyrkillä ja kärkevillä mielipiteillään joutunut usein vastakkain paikallisten työväenliikkeen edustajien kanssa. Kokous valitsi lähetystön jonka tehtävänä oli viedä tieto erottamisesta Sandströmille.
Kun lähetystö saattoväkineen tuli kruununvoudin virkatalolle myöhään samana iltana ja esitti tälle vaatimuksen erota virastaan sekä luovuttaa virka-arkisto kruununvouti käski väkijoukkoa hajaantumaan ja ampui sitten eri lähteistä riippuen joko asuntonsa eteisen kattoon tai sitten väkijoukkoa kohti. Tällöin väkijoukossa ollut Väinö (Verneri) Vettanen ampui toverinsa Kalle Lehtisen yllytyksestä kohti kruununvoutia joka sai kuolettavan osuman laukauksista. Vettanen oli entisen kirkkoväärti Mikko Vettasen poika jonka kerrotaan saaneen kruununvoudilta aikanaan korvapuustin ja Lehtinen oli puolestaan kruununvouti Sandströmin erottama entinen poliisi.
Samassa yhteydessä kapinalliset valtasivat Kittilän lennätin- ja puhelinlaitoksen. He lähettivät sähkeen SDP:n Lapin piirijärjestön sihteerille pyytäen lähettämään Kittilään aseita mutta vastauksessaan piirisihteeri kehotti kittiläläisiä rauhallisuuteen. Myöhemmin tehdyn nimismiehen kertomuksen mukaan kapinalliset olisivat myös lähettäneet Oulun läänin maaherralle sähkeen jossa ilmoitettiin kruununvoudin kuolleen "kansaa vastaan nostamassaan kapinassa". Kapinalliset lopettivat lennätintoimiston valtauksen jo seuraavana maanantaina ja lupasivat nimismies Aulikselle viran takaisin jos tämä alkaisi esiintyä kansan miehenä ja luopuisi Sandströmin tapon selvittelystä. Vettanen ja Lehtinen pidätettiin mutta työväestö esti heidän siirtämisensä Kittilästä Oulun vankilaan. Myöhemmin syytetyt pääsivät pakenemaan ja siirtyivät itärajan yli Venäjän puolelle. Sandströmin surma jakoi siihen saakka yhtenäisinä toimineen Kittilän työväestön maltillisiin ja jyrkän linjan kannattajiin. Aseellista toimintaa Kittilässä ei kuitenkaan enää jatkettu.
Marshal Ney -luokka

Taustaa

Falklandinsaarten taistelun jälkeen päätettiin kaksi kahdeksantykkistä vuoden 1914 laivasto-ohjelmaan kuulunutta taistelulaivaa muuttaa kuusitykkisiksi taisteluristeilijöiksi, HMS Repulse ja HMS Renown. Tykkien vähentämisellä saatiin alusten suunniteltu nopeus nostettua 32 solmuun. Täten jäi kaksi tykkitornia käyttämättä. Winston Churchill ja John Fisher suunnittelivat niiden ympärille kaksi uutta monitoria, joiden tykeillä kyettäisiin toimittamaan 1 920 paunan kranaatti 23 400 jaardin päähän.
Lillicrap kutsuttiin suunnittelemaan alukset, joiden työnimiksi annettiin HMS M.13 ja HMS M.14. Tykkitorni painoi noin 760 tonnia ja se oli ammuksineen ja jalustoineen noin 300 tonnia raskaampi kuin edeltäneet 14 tuuman tykein varustetut monitorit. Aluksen 10 jalan syväys vaatimus ja telakoiden asettama 90 jalan maksimileveys mahdollisti ainoastaan pituuden kasvattamisen. Pituudeksi tuli 340 jalkaa ja uppoumaksi 6 670 tonnia.

Suunnittelu

Alusten  15 tuuman tykkitornit oli valmistettu asennettavaksi taistelulaivaan ja ne edellyttivät 43 jalan korkeutta tykin putken akselista ammusvaraston lattiaan eli ammushissin pituus oli määräävä tekijä. Tornit asennettiin 17 jalkaa kannen yläpuolelle rakennettuun tuliasemaan, joka suojattiin kahdellatoista kahdeksan tuumaa paksulla teräslevyllä. Lisäksi tornien sivusuuntausmahdollisuus rajattiin 300 asteeseen.
Alusten voimanlähteenä olivat dieselmoottorit.
Sergei Udaltsov

Sergei Stanislavovitš Udaltsov (s. 16. helmikuuta 1977) on venäläinen poliittinen aktivisti ja Vasemmistorintama-liikkeen johtaja. Hän on koulutukseltaan juristi. Udaltsov oli yksi Venäjän mielenosoitusten 2011–2012 kärkihahmoista ja Punaisen Nuorison Etuvartio -ryhmän puhemies.
Udaltsov on ollut useita kertoja pidätettynä pienistä rikkomuksista, kuten kadun ylittämisestä väärästä kohtaa. Hän pitää pidätysten todellista motiivia poliittisena, ja Amnesty International on julistanut hänet mielipidevangiksi pidätysten aikana.
Tammikuussa 2012 antamansa haastattelun mukaan Udaltsov ja hänen joukkonsa eivät haaveile Neuvostoliiton paluusta, mutta ”haluavat säilyttää sen, mikä neuvostojärjestelmässä oli hyvää”.
Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Udaltsov toimi Gennadi Zjuganovin (KPRF) kampanjassa ja Zjuganov on kuvaillut häntä liittolaisekseen. Udaltsov on Venäjällä varsinkin vanhempien kommunistinaisten avoimesti ihailema henkilö.
Helmikuussa 2013 moskovalainen tuomioistuin määräsi Udaltsovin kotiarestiin. Hän on tutkinnassa mielenosoitusten organisoinnista ja epäiltynä väkivaltaisesta kumoushankkeesta. Udaltsov kiisti syytökset. Heinäkuussa 2014 hänet tuomittiin 4,5 vuodeksi vankeuteen Putinin vastaisten mellakoiden järjestämisestä vuonna 2012.
Moduulitekniikka

Moduulitekniikka tarkoittaa valmistustapaa, jossa rakennettava asia osioidaan standardoituun tehdasvalmistukseen soveltuvaksi osakokonaisuudeksi. Laivanrakennuksessa moduulitekniikka otettiin käyttöön aluksi hyttien rakentamisessa, ja sitä käytetään myös konealueiden laitteiden koneikkomoduuleissa, ilmaistointihuoneiden koneikkomoduuleissa ja pakokaasukuilun piippumoduuleissa.

Moduulitekniikan edut

Moduulitekniikalla pyritään maksimoimaan sisätiloissa ja konepajaolosuhteissa tehtävä valmistustyö ja samalla standardisoimaan käytetyt rakenteet ja rakennustavat mahdollisimman pitkälle. Moduulitekniikka nopeuttaa tuotantoa, koska se mahdollistaa paremmat työolosuhteet, tasaisen työn laadun, tuotannon hajauttamisen ja samanaikaisen valmistamisen.
Liuren

Historia

Chun silkkikäsikirjoitus (楚帛書; pinyin: Chǔ bóshū; Wade–Giles: Ch'u Po-shu), astrologinen ja astronominen kirjoitus, joka löydettiin Taistelevien läänitysvaltioiden aikaisesta Chu-valtion alueella sijaitsevasta haudasta (n. 300 eaa.), perustuu tutkija Li Lingin mukaan liurenin astrologiseen ajanlaskuun.
Kaikki paitsi yksi kahdeksasta tähän asti löydetystä shipanista eli eräänlaisesta astrolabista on liuren-shipaneja. Vanhin näistä on Ruyinin toisen markiisin Xiahou Zaon (夏侯灶) haudasta (n.165 eaa.) löydetty lakatusta puusta valmistettu shipan.
Hanshu (漢書 Han-dynastian kirja) kertoo miten keisari Wang Mang turvautui kautensa viimeisinä hetkinä liuren-ennustukseen:
"Mang pukeutuneena syvään purppuraan ja silkkivyöhön, johon keisarilliset sinetit oli kiinnitetty, piteli kädessään keisari Shunin tikaria. Astrologinen virkailija laittoi shin hänen eteensä asettaen sen vastaamaan päivää ja tuntia. Keisari käänsi istuimen myötäämään Otavan kahvaa ja istuutui."
Narciso Monturiol (A1)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1934.
Cocoa

Cocoa on macOS-ohjelmien ohjelmointirajapinta. Cocoa-ohjelmien käyttöliittymä rakennetaan graafisella Interface Builder:lla ja ohjelmoidaan Objective-C:llä. Kaikki ohjelmat sisältävät käyttöliittymätiedoston. App-paketit eli valmiit sovellukset ovat purettavissa osiin. Cocoa-ohjelmia voi ohjelmoida esimerkiksi Xcodella.
Muita macOS:n ohjelmointirajapintoja ovat X11, Carbon ja POSIX.
Sommelo (kuoro)

Sommelo on Akaan Toijalassa toimiva Toijalan nuorisoseuran sekakuoro.
Sommelo-nimi on peräisin Kalevalasta ja sillä tarkoitetaan tuohesta tehtyä lankakerän pohjaa, jonka päälle lanka keritään. Kalevalan ensimmäisissä runoissa runonlaulaja kertoo, miten hän sai laulunsa ja kääri ne kerälle, sovitteli sommelolle, kelan pisti kelkkahan, sommelon rekosehen. Tultuaan sitten alle kuulun kurkihirren hän aukaisi sanaisan arkun, virsilippahan viritti, keritteli pään kerältä, suori solmun sommelolta.
Kuoro aloitti kansanlaulukerhona vuonna 1975. Tuolloin mukana oli 11 laulajaa. Ohjelmisto rakentui kansanlauluperinteelle. Alussa kuoroa vaivasi mieslaulajien puute ja pienimmillään toimittiin kaksiäänisenä naiskuorona. Alkuvaiheessa kuoron johtajana oli Niilo Villanen kuolemaansa asti 1983. Sen jälkeen kuoroa ovat johtaneet Juha Nuora vuosina 1983–1989, Juha Viitanen vuosina 1989–1994, Leena Aarnipuu-Lampela vuosina 1994–2011 ja Juha Holma vuosina 2011-2017. Nykyisin 40 laulajan kuoron johtajana toimii Marjukka Manner.
Kuoron monipuolinen ohjelmisto ulottuu kevyemmän musiikin uusista kuorosovituksista perinteisen kuorolauluohjelmiston kautta renessanssin kirkkomusiikkiin. Kuorovierailuja on kotimaan lisäksi tehty Tallinnaan sekä Tšekin Vrbno Pod Pradedemiin ja Tapaan. Lisäksi kuoro on osallistunut kuorokilpailuun Barcelonassa ja kuorofestivaaliin Balchikissa Bulgariassa sekä kuorokilpailuun Llangollenissa Walesissa.
Hidden Lake Peakin palovartijan maja

Rakennus

Hidden Lake Peakin palovartijan maja on eteläisimmällä Hidden Laken huipuista noin 2 100 metrin korkeudessa. Maja on selvästi puurajan yläpuolella, ja se on graniittikallion huipulla.
Maja on rakennettu puusta, ja se on yksikerroksinen, yksihuoneinen ja kooltaan 4,3 x 4,3 metriä. Lattiarakennelmaa tukevat puupylväät ja kivipilarit, ja koko rakennus on kiinnitetty kallioon tukivaijerilla. Rakennuksessa on harjakatto, jota peittävät kattolaatat. Ulkolaudoitus on tehty noin 15 senttimetriä paksuista laudoista. Majan kolmella sivulla on viisi yhdeksänruutuista ikkunaa.

Historia

Maja rakennetiin loppukesästä tai syksyllä 1932. Sen rakensivat Larson Brothers Construction ja United States Forest Servicen työntekijät. Rakennus perustui The Aladdin Companyn Forest Servicelle tekemiin mallitaloihin. Valmiiksi merkityt osat ja rakennusmateriaalit kuljetettiin paikalle. Huipulle osat jouduttiin kantamaan käsin tai nostamaan vinssillä. Hidden Lake Peakin maja oli ensimmäisiä alueelle rakennettuja, ja se oli tärkeä osa Skagitin piirikunnan itäosien ja Cascade Pass -solan tulipalojen torjuntaa.
Forest Servicella oli majassa työntekijä vuoteen 1958 saakka, jolloin monet Pohjois-Kaskadien majoista suljettiin. Skagit Alpine Club -hiihtoseura otti 1960-luvun alussa yhteyttä Forest Serviceen, sillä se halusi käyttää jotain hylättyä palovartijan majaa seuratoimintaan. Tutkittuaan muutamia rakennuksia seura päätyi Hidden Lake Peakin majaan. Skagit Alpine Club sai vuonna 1960 erityisluvan sen kunnostamiseen.
Skagit Alpine Club irtisanoi sopimuksen vuonna 1980, mutta muutama seuran vapaaehtoisista perusti Friends of Hidden Lookout -järjestön, joka otti tehtäväkseen majan ylläpidon. Fred Darvill oli majan kunnostamisen johtohahmo, joka hoiti työvoimaa, materiaalia ja varantoja majan ylläpitämiseen. Darvillilta tehtävä on siirtynyt Robert Kendallille.
Hidden Lake Peakin palovartijan maja valittiin vuonna 1987 historiallisten paikkojen kansalliseen rekisteriin. Sen merkityksen arvioinnissa rakennuksen sanottiin olleen Mount Bakerin–Snoqualmien kansallismetsän varhaisimpia Plan L-4 -mallin säilyneitä palovartijan majoja. Vuonna 1996 Hidden Lake Peakin maja otettiin myös National Historic Lookout Registeriin.
Jesús Moliné Labarte

Jesús Moliné Labarte (s. 29. tammikuuta 1939 Puebla de Alfindén, Espanja) on Perussa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 28. maaliskuuta 1965 papiksi perulaiseen Piuran hiippakuntaan (sittemmin arkkihiippakunta). Hänet nimitettiin 8. helmikuuta 1997 Chiclayon koadjuuttoripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignacio María de Orbegozo y Goicoechea, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Oscar Rolando Cantuarias Pastor.
Moliné Labartesta tuli 4. toukokuuta 1998 Chiclayon piispa.
Vaativa persoonallisuus

Vaativa persoonallisuus (ICD-10-luokituksessa koodi F60.5) on persoonallisuushäiriö, johon saattaa kuulua muun muassa liiallista täydellisyyden tavoittelua, sovinnaisuutta, ylenmääräistä tunnontarkkuutta, huolehtimista ja työkeskeisyyttä tai itsepäisyyttä.
Kielen omaksuminen

Esikielellinen vaihe

Vauvojen tuottamat ensiäänet ovat universaaleja eli samoja kaikissa kieliyhteisöissä. Tuottaessaan ensiääniä lapsi oppii koordinoimaan ääntelyä ja hengitystä.
Noin puolivuotiaana lapset alkavat jokellella. Viittomakielisessä ympäristössä kasvaneet lapset jokeltelevat käsillään. Jokeltelu sisältää ympäristössä puhutun kielen äänteitä eikä siis ole enää universaalia. Jokelteluvaiheen tuotokset ovat äänteellisesti yksinkertaisia: aluksi esiintyy lyhyitä ja pitkiä vokaaleja sekä konsonanteista lähinnä klusiileja p,t,k ja nasaaleja m ja n yhdistelmissä, joiden rakenne muistuttaa ympäristön kielen tavuja. Jokelteluvaiheen loppupuolella lapset tuottavat usein "lauseita" eli pitkiä jokellustuotoksia, joiden intonaatio muistuttaa kielen intonaatiota.

Yksisanavaihe

Yksisanavaihe alkaa normaalisti 6-18 kuukauden iässä. Sanaksi lasketaan tässä yhteydessä tuotokset, joilla on tarkoitus ja jotka lapsi osaa järjestelmällisesti toistaa. Yksisanavaiheessa sanat eroavat aikuiskielen sanoista äänteellisesti ja semanttisesti. Lasten ensisanat ovat merkitykseltään konkreettisia ja niillä viitataan lapsen välittömässä läheisyydessä oleviin asioihin. Tässä vaiheessa sanoilla nimetään asioita, pyydetään tai käsketään tai korostetaan tekoja (esimerkiksi sanotaan "hei hei" heilutuksen yhteydessä). Kokonaisia lauseita tai laajempia ajatuksia ilmaistaan yhdellä sanalla, esimerkiksi sanottaessa "mehu" tarkoitetaan "anna mehua".
Sanavarasto kehittyy aluksi hyvin hitaasti, toisinaan vain 1-3 uutta sanaa kuukaudessa. Toisen ikävuoden aikana tapahtuu kuitenkin eräänlainen sanapyrähdys, jonka aikana lapsen sanavarasto kasvaa huomattavan nopeasti. Tähän on arveltu olevan ainakin kaksi syytä. Ensinnäkin lapsen kognitiivinen kehitys mahdollistaa abstraktien ja toisaalta konkreettisten mutta monimutkaisten käsitteiden ymmärtämisen. Toisekseen lapsen kyky erotella kuulemaansa puhevirtaa on kehittynyt niin pitkälle, että omaksumismahdollisuudet moninkertaistuvat.
Lapsen kielellisen kehityksen mittarina käytetään toisinaan MLU-arvoa (mean length utterance) eli lapsen tuottamien ilmausten keskipituutta morfeemeissa (kielen pienimmissä merkityksellisissä yksiköissä) mitattuna. MLU-arvo ei kuitenkaan anna täysin luotettavia tuloksia lapsen kielellisestä kehityksestä, sillä yksilöllistä vaihtelua esiintyy jo tässä vaiheessa: toiset lapset ovat puheliaampia kuin toiset. Lisäksi MLU:n käyttökelpoisuus lakkaa tietyssä kehitysvaiheessa, kun lapsi alkaa oppia aikuismaista kielenkäyttöä ja ymmärtää, ettei kaikkea ole tarpeellista sanoa.

Kaksisanavaihe (monisanavaihe)

Kaksisanavaihe alkaa keskimäärin 18 kuukauden iässä. Uusia kielen funktioita tässä vaiheessa ovat varoittaminen, kysyminen ja tiedottaminen (esimerkiksi "Äiti tuli"). Myös semanttisten suhteiden ilmaisu lisääntyy: lapsi alkaa ilmaista määrää ("lisää mehua"), omistussuhteita ("mun sukka"), negaatiota ("ei nälkä"), ominaisuuksia ("iso koira") ja paikkaa ("iskä ulkona"). Lisäksi subjekti- ja objektisuhteita alkaa ilmentyä.
Welsh corgi

Welsh corgi (harvemmin walesinpaimenkoira) on koirarotu, joka jakaantuu kahteen alarotuun: welsh corgi pembrokeen ja welsh corgi cardiganiin. Rotu on kotoisin Walesista – Pembroke ja Cardigan ovat Walesin paikkakuntia. Corgi on matala, lyhytjalkainen koira, jonka säkäkorkeus on noin 30 cm. Luonteeltaan rotu on melko itsepäinen.
Corgin tärkein käyttö on ollut muun muassa lehmien paimennus, jossa mataluudesta oli sille hyötyä, koska sen avulla se voi paremmin väistellä vihaisten lehmien potkuja. Corgi on suhteellisen terve rotu. Muutamat sairaudet ovat rodulle tyypillisiä: silmäsairaudet, lonkkaniveldysplasia ja selkäviat.
Cardigan on yleisesti ottaen hieman rotevampi ja "kirveellä veistetympi" kuin pembroke. Corgin, varsinkin cardiganin, pystykorvat ovat suuret, minkä takia corgin ravistaessa päätään sen korvat hakkaavat päätä vasten samoin kuin luppakorvaisilla koirilla. Cardiganin korvat ovat pyöreämpikärkiset kuin pembroken. Myös luonteessa on jonkin verran eroa: cardigan on selkeämmin oman perheen koira, pembroke ystävystyy helpommin myös muiden ihmisten kanssa. Karva on keskipitkää. Cardiganin häntä on pidempi ja näyttävämpi kuin pembroken. Monissa maissa pembroken häntä typistetään, ellei koira synny töpöhäntäisenä.Suomessa koirien häntien typistäminen on kuitenkin ollut kiellettyä vuodesta 1996. Silloin tällöin syntyy myös niin sanottuja fluffy-pentuja eli corgeja, joilla on näyttelyissä virheellisenä pidettävä pitkä karva.
Pembroke on yleisempi kuin cardigan. Pembroken suosiota on lisännyt se, että Englannin kuningatar Elisabet on pitkään kasvattanut niitä. Pembroken pentuja rekisteröitiin Suomessa vuonna 2005 241 ja cardiganin 160.
Kulkuri ja joutsen (elokuva)

Vastaanotto

Kulkuri ja joutsen sai hyvän vastaanoton sekä katsojilta että kriitikoilta. Erityisesti arvostettiin elokuvan huolella tehtyä ajankuvaa ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Martti Suosalo sai elokuvasta vuonna 2000 parhaan miespääosan Jussi-patsaan.
Liisa Viikari

Aune Anna-Liisa Viikari (s. 30. tammikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen biokemisti. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1986.
Viikari työskenteli vuodesta 1975 lähtien Teknologian tutkimuskeskus VTT:n palveluksessa. Hän tutki VTT:ssä erityisesti entsymologiaa ja biotekniikan teollisia sovelluksia, ja oli vuodesta 2000 lähtien alan tutkimusprofessorina. Vuonna 2001 hän sai ensimmäisenä naisena American Chemical Society -järjestön Anselme Payen -palkinnon. Vuodesta 2007 lähtien Viikari oli Helsingin yliopiston biojalostuksen professorina, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2012.
Nikki Blonsky

Nikki Blonsky (s. 9. marraskuuta 1988, New York, USA) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan vuoden 2007 musikaalielokuvassa Hairspray, jossa hän esitti ylipainoista, musiikkia ja tanssia rakastavaa Tracy Turnbladia.
Mads Bech Christensen

Seuraura

Christensen pelasi White Hawksissa ensimmäisen pääsarjaottelunsa jo 16-vuotiaana kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 hän pelasi joukkueessa 33 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Christensen voitti kauden aikana Danish Cupin. Hän avasi AL-Bank Ligaenin maalitilinsä kevään 2003 pudotuspeleissä. Keväällä 2005 Christensen voitti pronssia.
Kaudella 2009–2010 Christensen nousi White Hawksin kapteenistoon. Kaudella 2010–2011 hän teki AL-Bank Ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+27=33, joilla Christensen voitti koko sarjan puolustajien pistepörssin ja jakoi puolustajien syöttöpörssin voiton Herning Blue Foxin Daniel Nielsenin kanssa. Hän oli myös kevään 2011 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehoilla 3+7=10. Christensen voitti kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin hopeaa ja valittiin tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2011 Christensen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen White Hawksin kanssa. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli White Hawksin tehokkain puolustaja tehoilla 6+16=22. Christensen voitti kauden päätteeksi hopeaa. Toukokuussa 2013 hän teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Christensen voitti Metal Ligaenin pronssia vuosina 2014 ja 2015.

Maajoukkueura

Christensen edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2005, 2008, 2009 ja 2010. Hän pelasi myös Torinon olympiakisojen 2006 ja Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Christensen oli nostamassa Tanskan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta II-divisioonasta I-divisioonaan vuonna 2002, jolloin joukkue voitti hopeaa. Hän oli sekä vuoden 2003 että vuoden 2004 I-divisioonan turnauksessa eniten maaleja tehnyt puolustaja kolmella osumallaan, jälkimmäisessä turnauksessa Norjan Håvard Mathisen Bøen kanssa. Christensen voitti vuonna 2004 myös A-lohkon hopeaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002.
Raini Rodriguez

Yksityiselämä

Rainin vanhemmat, Diane ja Roy Rodriguez omistavat oman yrityksen nimeltä Rodriguez Tire Service. Hänellä on myös kolme veljeä, muun muassa komediasarjassa Moderni perhe näytellyt Rico, Ray ja Roy Junior.
FS Héroïne (1863)

Palvelus

Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa kontra-amiraali Jauréguiberryn lippulaivana.
Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1893, jolloin sen höyrykone poistettiin. Alus lähti purjehtimaan 1. helmikuuta 1894 Dakariin, minne se oli määrätty asema-alukseksi ja kelluvaksi työpajaksi. Alus oli kelluva linnake tammikuusta 1898 tammikuuhun 1901. Miehistö upotti aluksen Dakarin edustalla 29. joulukuuta 1901 keltakuume-epidemian jälkeen.
Haapakoski (Pieksämäki)

Haapakoski on pieni maaseutukylä Pieksämäen ja Suonenjoen rajalla Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee noin 23 kilometriä pohjoiseen Pieksämäeltä, Haapajoen varrella. Kylän väkiluku on noin 190 ja talouksia on noin sata. Kylä on syntynyt aikoinaan Haapakosken Ruukin ympärille.
Haapakosken rautatieasema sijaitsee noin kilometrin kylän itäpuolella. Sen toiminta loppui vuonna 1987.
Haapakosken historia liittyy Suomen teollisuushistoriaan, kylällä sijaitsee 1842 perustettu järvimalmiruukki. Ruukin tehtaan teollinen  toiminta loppui vuonna 2011.
Ruukin alueelle pääsee tutustumaan ohjatuilla kierroksilla. Haapakosken ruukki on Museoviraston luokittelema valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. 
Haapakoskella sijaitsi yksi Pieksämäen ensimmäisistä kouluista. Koulussa oli parhaillaan useita satoja oppilaita, mutta tehdastoiminnan hiivuttua koulun oppilasmäärät laskivat, ja 2000-luvulla koulu suljettiin.
Aleksander von Kothen

Aleksander von Kothen (8. huhtikuuta 1867 Vilna, Venäjän keisarikunta – 1919 Pietari, Venäjä) oli suomalaissyntyinen Venäjän armeijan kenraalimajuri, joka toimi senaattorina niin sanotussa amiraalisenaatissa.
Aleksander von Kothen syntyi kenraalimajuri Fredrik Oskar Teodor von Kothenin ja Nadežda Levsin'in kuusilapsisen perheen kolmanneksi vanhimpana lapsena. Hän kävi ensin Pavlovskin sotaopiston ja ylennettiin vääpeliksi 1886 saavuttaen vuoteen 1899 mennessä kapteenin arvon. Tällöin hän oli palvellut mm. Vilnan jalkaväen junkkarikoulussa, Henkikaartin suomenmaalaisessa ryhmentissä ja Aleksandrovin kadettikoulussa.
Vuonna 1900 von Kothen siirrettiin Sumin kadettikouluun, jossa hänet ylennettiin everstiksi 1906. Sumissa hän palveli vuoteen 1910 alkuun, jolloin hänet nimitettiin Suomen suuriruhtinaskunnan senaattiin 12. tammikuuta 1910 maanviljelystoimikunnan päälliköksi. von Kothen ylennettiin senaattorina ollessaan kenraalimajuriksi. Hän palveli kahdessa "sapelisenaatissa", niin Markovin kuin Borovitinovinkin aikana, aina tsaarivallan päättymiseen asti 26. maaliskuuta 1917. Sen jälkeen von Kothen palasi Pietariin, jossa hän kuoli myöhemmin bolševikkien vankina.
Juustoportti

Historia

Juustoportin perusti vuonna 1989 maatilan poika Timo Keski-Kasari, joka opiskeli agrologiksi Ilmajoen maatalousoppilaitoksessa. Hän teki tulevan vaimonsa kanssa yhteisen opinnäytetyön kuvitteellisesta yrityksestä nimeltä Juustoportti. Pian ideasta tuli totta. Keski-Kasarin perhe oli jo 1960-luvulta asti toimittanut friisiläislehmiensä ternimaidosta tehtyä leipäjuustoa Jalasjärven Hirvijärveltä paikallisiin kauppoihin, ja Juustoportti ryhtyi jatkamaan tätä toimintaa suuremmassa mittakaavassa.
1990-luvun puolivälissä yritykseen palkattiin sveitsiläinen juustomestari Edi Wägeli, jonka johdolla Juustoportti lisäsi runsasaromisten kellarissa kypsytettävien juustojen tuotantoa. Näistä suosituimmaksi nousi Viinitarhurin juusto, jota kypsytetään 6–8 kuukautta ja sivellään aika ajoin punaviinillä.
Vuonna 2015 Juustoportti käytti 35 miljoonaa litraa maitoa, josta miljoona litraa oli vuohenmaitoa. Sitä kerätään 700 kilometriä pitkän keräilyreitin varrella olevilta vuohitiloilta. Jalasjärven tuotantolaitoksen lisäksi juustoja ja muita tuotteita valmistetaan yrityksen vuonna 2011 ostamassa Ilmajoen meijerissä.
Vuonna 2014 Juustoportin tuotteet voittivat kaksi kultamitalia kansainvälisessä premium-juustojen Käseade-kilpailussa Tirolissa vuohenjuustoillaan Vuohen Grand Reserve ja Vuohen Viinitarhuri. Ensimmäisen Vuoden elintarvike -palkintonsa Juustoportti sai 1993. Vuonna 2004 yritys sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon ja vuonna 2007 valtakunnallisen hyvän työnantajan palkinnon.