google/wiki40b huggingface dataset:
Jack Gardner

Nyrkkeilyura amatöörinä

Jack Gardner palveli maailmansodan jälkeen Britannian armeijassa vuosina 1945–1951. Armeija-aikanaan hän aloitti nyrkkeilyn. Hän saavutti vuonna Britannian amatöörinyrkkeilyssä raskaansarjan nyrkkeilymestaruuden, ja valittiin edustamaan Iso-Britanniaa olympianyrkkeilyyn. Gardner koki kuitenkin tappion puolivälierässä Sveitsin Hans Müller.
Olympialaisten jälkeen Jack Gardner jatkoi vielä amatööriuraansa. Hän otteli lokakuussa kahdessa maaottelussa; ensin Tanska-maaottelussa ja sen jälkeen Ruotsi-maaottelussa. Ruotsi-maaottelussa vastustaja oli olympiakisojen hopeamitalisti Gunnar Nilsson, josta Gardner sai pistevoiton.

Nyrkkeilyura ammattilaisena

Jack Gardner siirtyi ammattilaiskehään joulukuussa 1948. Hän saavutti 13 ensimmäisessä ottelussaan voiton, joista suurin osa tuli tyrmäyksellä. Heinäkuussa 1949 hän koki ensimmäisen tappionsa silmäkulman auettua ottelussa kanadalaista Vern Escoeta vastaan. Escoesta tuli myöhemmin Kanadan raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilyn mestari. 
Tappio Escoelle ei kuitenkaan ollut este Gardnerin uran menestykselliselle jatkumiselle. Hän pääsi Britannian imperiumin mestaruusotteluun marraskuussa 1950 Bruce Woodcockia vastaan ja voitti Woodcockin teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä. Seuraavassa ottelussa Lontoon Earls Court Exhibition Centressä maaliskuussa 1951 oli kyseessä raskaansarjan Euroopan mestaruus vastustajana Itävallan Joe Weidin. Gardner voitti Weidinin pistein 15. eräisessä ottelussa ja oli näin raskaansarjan Europan mestari. Syyskuussa 1950 Gardnerin vastustajana Euroopan mestaruusottelussa Berliinissä oli saksalainen Hein ten Hoff. Ottelu päättyi Gardnerin tappioon pistein 15. eräisessä ottelussa. Näin Gardnerin Euroopan mestaruus kesti puoli vuotta. Seuraavassa ottelussa maaliskuussa 1952 hän puolusti Brittilaäisen imperiumin mestaruuttaan englantilaista Johnny Williamsia vastaan. Ottelu päättyi Gardnerin pistetappioon 15. eräisessä ottelussa, ja näin hän menetti myös Brittiläisen imperiumin tittelinsä. Tämän ottelun jälkeen Gardner keskeytti uransa. Tällöin hän oli voittanut 22 ammattilaisotteluaan ja hävinnyt viisi ottelua.
Gardner piti ammattinyrkkeilyurallaan 1,5 vuoden tauon ja palasi kehään joulukuussa 1952 vastustajanaan Italian raskaansarjan mestari Uber Bacilieri, joka oli ollut myös mukana Lontoon olympialaisissa, mutta kokenut tappion neljännesvälierässä argentiinaiselle tulevalle olympiavoittajalle Rafael Iglesiasille. Uudessa ammattilaiskehääntulemisessaan Gardner voitti Bacilierin. Sen jälkeen Gardnerin ura jatkui menestyksellisesti vielä viidessä ottelussa. Viimeisen ammattilaisottelunsa Gardner kävi huhtikuussa 1956 jamaikalaista Joe Bygravesia vastaan, jolloin hän koki tappion. Näin hänen uralleen kertyi kaikkiaan 34 ottelua, joista 28 päättyi voittoon ja kuusi tappioon.
Uransa jälkeen Jack Gardner asui synnyinseudullaan Market Harboroughssa, jossa hän kuoli 52 vuoden iässä vuonna 1978.
Undefeatable

Juoni

Elokuva kertoo Kristi Jonesista (Rothrock) joka rikollisjenginsä kanssa ottaa osaa mafian ylläpitämiin katutappeluihin, joissa hän tienaa rahaa siskonsa koulutukseen.
Elokuvan varsinaiset tapahtumat lähtevät käyntiin kun väkivaltaisissa ja laittomissa taisteluissa menestynyt "Stingray"-nimeä (Niam) käyttävä tappelija raiskaa vaimonsa. Vaimo jättää Stingrayn joka tulee hulluksi ja päättää löytää vaimonsa. Hän alkaa kidnappaamaan naisia, ensin raiskaten heidät ja sitten kaivaen silmät heidän päästään ennen kuin palauttaa heidän ruumiinsa rikospaikalle. Yksi sarjamurhaajan uhreista on Kristin sisko. Kristi katkeroituu ja lyöttäytyy yhteen poliisiupseeri Nick DiMarcon (Miller), joka on rakastumassa Kristiin, kanssa. Toiseksi kumppaniksi tulee Stingrayn vaimon entinen psykiatri joka havaitsee että vaarassa ovat parisuhteessa elävät naiset jotka käyttävät samantapaista kukkamekkoa kuin Stingrayn vaimo.
Ryhmä pääsee pian Stingrayn jäljille, joka kidnappaa psykiatrin, ja käyvät varastossa taistelun jonka tuloksena psykiatri vapautetaan mutta myös murhaaja pakenee. Psykiatri joutuu sairaalaan mutta Stingray kidnappaa hänet jälleen. Kristi ja Nicksaavat Stingrayn kiinni varastohallissa jossa he käyvät aseettoman taistelun toisiaan vastaan. Stingray kuolee lopulta menetettyään ensin molemmat silmänsä.
Elokuva loppuu hautajaiskohtaukseen jossa Kristi kertoo siskolleen että saivat tämän murhaajan kiinni. Hyväntahtoisesti Kristi "pakottaa" entisen jenginsä kouluttautumaan antaakseen näille mahdollisuuden parempaan elämään, samoin kuin Kristin uusi rakastaja Nick panee tämänkin käymään koulua.

Kulttimaine

Undefeatable on saanut internetissä kulttimainetta sekä juonensa että toteutuksensa kömpelyyden vuoksi. Elokuva tunnetaan lähinnä nelisen minuuttia kestävästä loppukohtauksestaan, joka on internetissä levitessään saavuttanut kulttimainetta tahattoman koomisuutensa, hyvin epärealistisen ja runsaasti huutamista sisältävän taistelutyylinsä, väkivaltaisuutensa, ylinäyttelemisensä ja klišeisen dialoginsa ansiosta. Arveluttavien elokuvien ystävät, joka on "arveluttaviksi" kutsumiensa, yleisesti huonoina pidettyjen elokuvien tietokanta on nostanut Undefeatablen sijalle yhdeksän omassa parhaiden elokuvien listassaan.
Allmovien kriitikko Jeremy Wheeler kirjoittaa: "Katsojaa odottaa hippunen absurdia riemua liki jokaisessa elokuvan minuutissa; Undefeatablessa piilee "nyrkkiä naamaan" -viihteen helmi." Loppukohtausta Wheeler kuvaa "hulvattomaksi".
Jone Ullakko

Jone Ullakko (oik. Jouni Tapani Ullakko) on suomalainen multi-instrumentalisti muusikko, joka vaikutti basistina vuoden 1983 Rock SM -kilpailuissa hopeaa voittaneessa Chapter One -yhtyeessä. Oman Jone -yhtyeensä jälkeen hän soitti Johnny Lee Michaels and the Androids (myöh. Androids)-yhtyeessä.
Ullakko osallistui Eurovision laulukilpailun 1990 karsintaan kappaleella Jälkeesi sun.
Tämän jälkeen Ullakko siirtyi Jone's Bros -yhtyeeseen. Jone's Bros -yhtye on julkaissut kolme pitkäsoittoa: The Jone's Bros 1995, Dirty Movies 1997 ja  Oldschool 2006 sekä EP:n 4 sides of the story 1999 sekä keikkaillut aktiivisesti vuodesta 1990 alkaen. 
Ullakko on ollut myös mukana Smurffit-levyillä yhtenä esiintyjänä.
Lisäksi hän on ollut äänittäjäna ja tuottajana useilla suomalaisilla levyillä mm. Esa Kaartamo - Etäisyys (1993), Aki Sirkesalo - Mielenrauhaa (1996), Anita Pajunen - Neon Enkeleitä (1996). 
Jone Ullakon tuotantoa ovat mm. vuoden 1994 Helsingin yleisurheilun EM-kisojen tunnusmusiikki, vuoden 1997 jääkiekon MM-kisojen fanfaarit sekä vuoden 2001 Lahden hiihdon MM-kisojen tunnusmusiikki.
Reniumheptoksidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa reniumheptoksidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on stabiilein reniumin oksideista, eikä hajaannu kuumennettaessa toisin kuin muut reniumin oksidit. Reniumheptoksidi liukenee veteen ja liuos on hapan muodostuvan perreniumhapon vuoksi. Yhdiste liukenee myös kohtalaisesti etanoliin ja hyvin esimerkiksi asetonitriiliin, tetrahydrofuraaniin ja pyridiiniin. Yhdiste sublimoituu suhteellisen helposti kuumennettaessa. Reniumheptoksidin kiderakenne koostuu toisiinsa linkittyneistä ReO₄- ja ReO₆-yksiköistä, jotka muodostavat kaksoiskerrosrakenteen. Reniumheptoksidi on Lewis-happo ja muodostaa additiokomplekseja useiden Lewis-emästen kanssa.
Ruskotäpläkärpänen

Elintavat

Aikuinen kärpänen munii koivun latvakasvaimeen. Toukka syö itselleen käytävän puun runkoon lähelle jälsikerrosta aina juuriin saakka. Siellä se kaivautuu ulos ja koteloituu maahan. Koivut kasvattavat ruskeaa solukkoa syöntikäytävään, ja se näkyy laatuvikana valmiissa sahatavarassa.
Luontaisena vihollisena ruskotäpläkärpäselle on eräs loispistiäinen Symphya ringens, joka syö koteloituneita toukkia talven aikana.
Katja Krohn

Ura

Krohn toimi Teatteri Pienen Suomen johtajana vuosina 2000–2001 ja teatterin fuusion jälkeen Helsingin kaupunginteatterin lastenteatterivastaavana. Vuosina 2004–2009 Krohn toimi ohjaajantyön lehtorina Teatterikorkeakoulussa.
Krohn on ohjannut näytelmiä muun muassa Helsingin kaupunginteatteriin, Tampereen Työväen Teatteriin, Kuopion kaupunginteatteriin sekä Jyväskylän kaupunginteatteriin. Krohnin näytelmiä on esitetty lukuisissa suomalaisissa laitosteattereissa. Näytelmillä Iso paha susi ja Sotta Pyttynen hän nousi eniten esitettyjen suomalaisten nykykirjailijoiden joukkoon. Iso paha susi on käännetty viroksi, ruotsiksi, venäjäksi ja saksaksi. Krohnin vuonna 1998 Nina Salliselle kirjoittamaa monologia Kuningas Lear esitettiin pitkään Yhdysvalloissa. Krohn on tehnyt yhteistyötä Sinikka ja Tiina Nopolan kanssa. Vuonna 2007 Krohn toimi Finlandia Junior -valintalautakunnan puheenjohtajana.
Krohn aloitti teatteriharrastuksensa Helsingin Kellariteatterissa ja toimi myöhemmin Aurinkoteatterissa. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 1998. Krohnin sisaria ovat Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtaja Irina Krohn ja Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Minerva Krohn.
Kittijuusto

Kittijuusto on juustolaji joka varastoinnin aikana käsitellään tietyllä tavalla niin että juuston pintaan muodostuu ”kittiä”. Kittijuustoja on kovia juustoja mutta niitä voidaan valmistaa myös "pâte molle" eli juustomassa ei puristeta muottiin eikä kuumenneta. Juusto saa vuorotellen suola- ja kittikäsittelyn noin neljän viikon ajan. Kittikäsittely tarkoittaa, että juusto kastetaa sen jälkeen kun se on suola-altaan jälkeen saanut kuivua, säiliössä, jossa on erityisiä hiiva- ja bakteeriviljelmiä sekoitettuna hapatettuun kurrimaitoon. Jotkut juustot, kuten Grain d'Orge huuhdotaan varastoinnin aikana calvadosilla.
Suomessa Juustoportin Vuohen gruyere on vuonna 2006 valittu Suomen parhaaksi kittijuustoksi.
Kittijuustoissa on listeriavaara.
Tuotos

Av-tuottajien tekijänoikeusyhdistys Tuotos ry on 1998 perustettu tekijänoikeusyhdistys, joka hallinnoi ja valvoo elokuvateosten ja audiovisuaalisten tallenteiden tuottajien oikeuksia. Tuotos edustaa noin 250 Suomessa toimivaa av-tuotantoyhtiötä. AGICOA:n (audiovisuaalisen alan yhteishallintojärjestön) vuonna 2003 kanssa tehdyn sopimuksen perusteella Tuotos edustaa yli 10 000 ulkomaista tuotantoyhtiötä, joiden ohjelmia edelleenlähetetään Suomen kaapeliverkoissa.
Tuotos myöntää kotimaisten elokuvien opetuskäyttölisenssejä kunnille, kouluille ja muille oppilaitoksille. Käyttöluvan voi hankkia joko kunta keskitetysti kaikkien oppilaitostensa osalta, koulu itsenäisesti tai muu oppilaitoksen omistaja.
Vuonna 2012 Tuotos keräsi tekijänoikeuskorvauksia noin 1 400 000 euroa, joka koostuu hyvitysmaksuista 15 %, edelleenlähetyskorvauksista 36 %, opetustallennuskorvauksista 44 % sekä elokuvien opetuskäyttökorvauksista 5 %. 
Tuotoksen jäsenjärjestöjä ovat Suomen audiovisuaalisen alan tuottajat SATU ry, Suomen animaatiotuottajien yhdistys Finnanimation ry ja Suomen elokuvatuottajien keskusliitto ry SEK.
Debbie Gibson

Deborah Ann ”Debbie” Gibson (s. 31. elokuuta 1970 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen poplaulaja. Hän nousi 17-vuotiaana Billboard-listan ykköseksi singlellä ”Foolish Beat”. 
Gibson sai 16-vuotiaana levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta ja levytti debyyttialbuminsa Out of the Bluen (1987) neljässä viikossa. Hän on jatkanut levytysuraansa näihin päiviin ja saanut menestystä myös musikaalinäyttelijänä sekä tositelevisioesiintyjänä.
Gibson nousi vielä vuonna 2006 Billboard Adult Contemporary -listan 24. sijalle ”Say Goodbye” -duetollaan Jordan Knightin kanssa. Hän toimi lyhyesti American Idolin American Juniors -spin-offin tuomarina.
Ikuisesti nuori

Juoni

Elokuva kertoo Daniel McCormickista ja eletään vuotta 1939. Daniel on surun murtama sillä hänen tyttöystävänsä Helen on vaipunut koomaan, eikä Danielin elämällä ole enää tarkoitusta. Danielin ystävä Harry Finlay on tiedemies ja hän on kehitellyt syväjäädytyksen mahdollistavaa laitteen ja surun murtama Daniel suostuu koekaniiniksi, mahdollisista seurauksista piittamatta.
Eletään vuotta 1992 nuori poika Nat Cooper löytää varaston perältä oudon kapselin jossa on jäätynyt mies. Vahingossa Nat purkaa jäädytystilan Daniel herää monen vuoden jäädytystilastaan. Daniel majoittuu Natin ja hänen yksinhuoltaja äitinsä Clairen kanssa asumaan. Danielille ja Natille syntyy isä-poika suhde ja Daniel rakastuu Claireen. Muuttunut maailma on ainutlaatuinen ja outo Danielille, joka ei ole eläissään nähnyt edes televisiota. Kuitenkin Daniel alkaa vanhentua nopeasti, koska jäädytystila pitää ihmisen vain hetkellisesti nuorena. Daniel vanhenee muutamassa päivässä 53:lla vuodella ja tulee vanhukseksi. Lopussa hän löytää entisen tyttöystävänsä Helenin, joka on vuosikymmeniä sitten herännyt koomastaan. Kuluneiden vuosien aikana rakkaus ei ole kuitenkaan hiipunut ja Daniel ja Helen päätyvät yhteen elämään viimeisiä vuosia yhdessä. Daniel menetti elämästään 53 vuotta, jonka aikana hän oli jäädytystilassa.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa sympaattiseksi koko perheen hömpäksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Virna Lisi

Virna Lisa Pieralisi eli Virna Lisi (8. marraskuuta 1936 Ancona – 18. joulukuuta 2014 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Hän saavutti uransa aikana menestystä yhtä lailla Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin.  
Lisi esiintyi muiden muassa elokuvissa Eeva (1962), Miten vaimo murhataan (1965), Et ainakaan minun vaimoni kanssa! (1966), Arabella (1967), Tyttö ja kenraali (1967) ja Kuningatar Margot (1994). 
Lisi voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 1994. Hänelle on myönnetty lisäksi César (1995) sekä kolme David di Donatello -palkintoa (1980, 1983, 1996), joista viimeisin oli erikois-David. 
Hän kuoli syöpään 18. joulukuuta 2014 Roomassa.
Proteaasin estäjät

Proteaasin estäjät ovat HIV-infektion hoidossa käytettäviä lääkkeitä eli antiretroviraaleja. Ne estävät HI-viruksen lisääntymistä estämällä HI-viruksen proteaasia. Proteaasinestäjien haittoja ovat ruoansulatuskanavan vaivat, maksaentsyymien nousut, verensokerin ja rasva-arvojen nousu ja indinaviirilla virtsakivet. Proteaasin estäjiä ovat tipranaviiri, indinaviiri, nelfinaviiri, sakinaviiri, lopinaviiri, ritonaviiri, darunaviiri, atatsanaviiri ja fosamprenaviiri.  Proteaasin estäjiä on yleesä tehostettava ritonaviirillä niiden hyötyosuuden parantamiseksi.
Yhdysvaltain presidentti

Presidentin valtuudet

Yhdysvaltain presidentin tehtävä antaa laajat valtuudet. Perustuslain mukaan presidentin tulee ”huolehtia lakien panemisesta täytäntöön”. Tämän vastuun kantamiseksi presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä – noin neljän miljoonan ihmisen kokoista hallintoa, johon siviilihallinnon lisäksi kuuluu yli miljoona aktiivipalveluksessa olevaa sotilashenkilöä. Presidentti asettaa virkakautensa aikana noin 6 000 henkilöä. Hänellä on myös veto-oikeus kongressin säätämiin lakeihin, muttei oikeutta tehdä omia lakiesityksiä eikä kongressin hajotusoikeutta.

Kunnianosoituksia

Ensimmäinen käyttökolikossa kuvattu Yhdysvaltain presidentti oli Lincoln, joka ikuistettiin 100-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi pronssipenniin vuonna 1909. Myös Washington, Jefferson, F. D. Roosevelt, Kennedy ja Eisenhower ovat saaneet kuvansa kolikkoon. Monessa setelissä on presidenttien kuvat: Washington (1 dollari), Jefferson ($2), Lincoln ($5), Jackson ($20), Grant ($50), McKinley ($500), Cleveland ($1 000), Madison ($5 000) ja Wilson ($100 000). Postimerkeissä presidenttejä on kuvattu vuodesta 1847 lähtien.
George Washingtonin mukaan on nimetty Washingtonin osavaltio. Neljän osavaltion pääkaupungit on nimetty presidenttien mukaan: Jackson, Mississippi; Jefferson City, Missouri; Lincoln, Nebraska ja Madison, Wisconsin. Washingtonin mukaan on nimetty eniten kuntia, 31. Harding oli viimeinen presidentti (1921–1923), jonka mukaan on nimetty kunta.
Presidenttien mukaan on nimetty useita vuoria. Mount McKinley oli nimensä vaihtoon asti Pohjois-Amerikan korkeimman vuoren nimenä. Nykyisin korkein presidentin mukaan nimetty vuori on Mount Lincoln Coloradossa (4 354 m.). Joista tunnetuimpia ovat Jefferson River ja Madison River, jotka laskevat Missouriin. Rio Roosevelt sijaitsee Amazoniassa ja nimettiin Theodore Rooseveltin käynnin kunniaksi.
Feynman Lectures on Physics

The Feynman Lectures on Physics on Richard Feynmanin, Robert B. Leightonin ja Matthew Sandsin vuonna 1964 julkaisema kirja fysiikasta. Kirja koottiin Feynmanin opiskelijoilleen pitämistä luennoista California Institute of Technologyssa vuosina 1961–1963. Se julkaistiin vuonna 1964. Kirjan kustansi Addison-Wesley.
Valikoima luennoista on julkaistu suomeksi nimellä Suhteellisen helppoa – seitsemän lukua fysiikkaa (Ursa 2002, ISBN 9789525329186).
Le calde notti di Poppea

Juoni

Pretoriaanikaartilaisten raiskaama kaunis Poppaea lähtee etsimään oikeutta Roomasta. Hänestä tulee prostituoitu, jonka konsuli Marcus Valeriuksen legioonalaiset kaappaavat juhliinsa. Ankaran moraalisen Marcus Valeriuksen saapuminen keskeyttää orgiat ja Poppaea pakenee kuvanveistäjän luokse, jolta keisari Nero on tilannut Venus-patsaan. Nero ihastuu patsaan mallina toimivaan Poppaeaan ja menee tämän kanssa naimisiin. Valtansa huipulla Poppaea päättää kostaa häntä loukanneelle Marcus Valeriukselle ja onnistuu lopulta viettelemään tämän.

Tuotanto ja teemat

Le calde notti di Poppea on kuvattu Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksi ensimmäisistä muinaiseen Roomaan sijoittuvista seksikomedioista, joita tehtiin Italiassa 1980-luvun puoliväliin saakka. Tyypillistä peplum-kuvastoa ja -tilanteita hyödyntävän elokuvan huipentuma on tyylilajin kuolemaa symboloiva loppukohtaus, jossa peplum-elokuvien sankari Brad Harris riisuu sotisopansa antautuakseen alastoman viettelijättären syleilyyn. Olga Schoberová oli tuolloin naimisissa Claudius Valeriusta esittävän Harrisin kanssa, mutta erosi tästä pian elokuvan jälkeen.

Vastaanotto ja julkaisut

Elokuva tuotti Italiassa kohtalaiset 386 miljoonan liiran pääsylipputulot. Se on saatavilla vain saksalaisena VHS-julkaisuna Poppea – Die Kaiserin der Gladiatoren (”Poppaea – gladiaattorien keisarinna”). Televisiossa esitetty saksalainen versio leviää myös piraattina.
Pohjois-Karjalan biosfäärialue

Pohjois-Karjalan biosfäärialue on toinen Suomen biosfäärialueista. Vuonna 1992 nimetty alue oli Suomen ensimmäinen biosfäärialue. Se sijaitsee Ilomantsin ja Lieksan kunnan alueilla. Kokonaisuudessa alue on siirtymävyöhykkeineen 350 000 hehtaaria, kun varsinainen ydinalue, johon kuuluvat Petkeljärven ja Patvinsuon kansallispuistot, Koivunsuon luonnonpuisto sekä Kesonsuon luonnonsuojelualue, on 14 200 hehtaaria. Alueella on vajaa 2000 asukasta.
Pohjois-Karjalan biosfäärialue ei sisällä varsinaisesti puskurivyöhykettä, sillä sellainen sisältyy ja itsessään kansallispuistojen alueeseen.

Luonto

Biosfäärialue kuuluu pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen. Maisema muodostuu pääasiassa soista, joita on etenkin alueen itäosassa, ja metsistä. Lajistoltaan monipuolisempia ovat lettosuot, joissa kasvaa mm. useita uhanalaisia kämmekkäkasveja. Alueella sijaitsee useita pieniä järviä ja lampia. Suurin alueen järvistä on Koitere ja pisin joista lähes 200 kilometrin mittainen Koitajoki.

Kasvisto

Kasvisto on alueella niukahkoa. Valtalajeja ovat mänty ja metsäkuusi. Lisäksi raudus- ja hieskoivu ovat yleisiä. Kenttäkerros muodostuu varpulajeista, johon kuuluvat mustikka, puolukka ja kanerva. Pohjakerroksessa kasvaa seinäsammalta. Suojeltavista kasveista alueella elää mm. uhanalaiset puna- ja kaitakämmekkä.

Eläimistö

Eläinlajistossa alueella on sekä pohjoisia että itäisiä piirteitä. Nisäkkäitä alueella elää niukasti, vaikka luonnollinen rajanylitys Venäjän suunnalta on tuonut uusia yksilöitä. Nisäkkäistä alueella tavataan karhua, sutta, ahmaa, näätää, ilvestä, hirveä ja metsäpeuraa.
Linnusto on monipuolista. Alueella asuu mm. ruisrääkkä, kaakkuri, kehrääjä, sinipyrstö, metsähanhi, kuukkeli, pohjantikka, mustalintu, pikkusieppo, laulujoutsen, tuulihaukka ja nuolihaukka.
Soidensuojelualueelta löydettiin Suomessa vuonna 1918 edellisen kerran havaittu harvinainen kovakuoriaislaji mustahälvekäs, jonka luultiin jo hävinneen Suomesta.
Anneli Aarika-Szrok

Eini Anneli Aarika-Szrok ent. Fagerholm (s. 18. lokakuuta 1924 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1944–1949 ja sen jälkeen Budapestissa Liszt-musiikkiakatemiassa 1949–1952. Hän oli Unkarin valtionoopperan solisti 1951–1962. Hän on toiminut laulunopettajana Riihimäen musiikkiopistossa.
Aarika-Szrok on ollut Suomi–Unkari-seuran toiminnanjohtaja.
Aarika-Szrokin puoliso on Istvan Szrok, ja heillä on yksi lapsi.
Ostohyvitys

Ostohyvitys on kuluttajille maksettava, ostotapahtumaan sidottu rahapalautus, jota pidetään verotuksellisesti jälkikäteen maksettavana alennuksena.
Kauppojen, kuten S-ryhmän, Keskon ja Suomen Lähikaupan, maksamat bonukset ovat ostohyvitystä. Ostohyvitys voidaan maksaa esimerkiksi etusetelinä, tavarana tai rahana. Ostohyvitys on kuluttajalle verovapaata tuloa silloin, kun se muodostuu kuluttajan itse tekemistä ja maksamista yksityistalouden ostoista.

Ostohyvitys markkinoinnissa

Ostohyvityspohjaiset markkinointikampanjat (engl. rebate) ovat suosittuja erityisesti Yhdysvalloissa. Suomen lainsäädännön mukaan tällaisten tarjousten on oltava selvästi tunnistettavissa myynninedistämiseksi, niiden saamista koskevien ehtojen on oltava helposti saatavilla ja ehdot on esitettävä selkeästi ja ymmärrettävästi.
Suomessa kilpailu- ja kuluttajavirasto valvoo ostohyvityksen ja kylkiäisten käyttöä yritysten myynninedistämisessä. Perusperiaate on, että etu ei voi olla markkinoinnin pääviestinä silloin, kun markkinointi tavoittaa yleisesti kaikki kuluttajat.
Kim Jung-woo

Kim Jung-woo (9. toukokuuta 1982 Soul Etelä-Korea) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura

Seurajoukkuetasolla hän edustaa Al Sharjah SC:tä. Aiemmin urallaan hän on edustanut myös Ulsan Hyundai FC:tä (75 ottelua, 1 maali), Nagoya Grampus Eightiä (52 ottelua, 7 maalia), Seongnam Ilhwa Chunmaa (52 ottelua, 7 maalia), Sangju Sangmu Phoenixia (40 ottelua, 18 maalia) ja Jeonbuk Hyundai Motorsia (41 ottelua, 5 maalia).

Maajoukkueura

Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa Kim on vuodesta 2003 lähtien pelannut 68 ottelua ja tehnyt 6 maalia. Hän oli mukana Japanin joukkueessa myös vuoden 2010 MM-kisoissa.
Arusha

Jalkapallo

Tansanian ylimmässä jalkapallosarjassa, Vodacom Premium Leaguessa, Arushaa edustaa joukkue JKT Oljoro.
854 Naval Air Squadron

Palvelus

Laivueen henkilöstö koottiin 15. marraskuuta 1943 Townhill Campiin, josta heidät kuljetettiin Yhdysvaltoihin. Laivue perustettiin 1. tammikuuta 1944 Squantumin lentotukikohdassa Yhdysvalloissa meritorjuntalaivueena kalustonaan kaksitoista Grumman Avenger II -konetta. Huhtikuussa laivue siirrettiin HMS Indomitablelle kuljetettavaksi Britteinsaarille Hawkingen tukikohtaan, jossa se liitettiin toukokuussa RAF:n rannikkolennoston 157. lennostoon.
Laivue luopui kalustostaan, kun se siirrettiin syyskuussa HMS Activitylle kuljetettavaksi Kauko-Itään. Määränpäässä laivue varustettiin Avenger I -konein, joilla se sai koulutusta Katukurundassa. Laivue siirtyi joulukuussa HMS Illustriousille osallistuakseen Sumatran operaatioihin Belawan Delissä ja Palembangissa joulukuussa 1944 ja tammikuussa 1945. Maalis-huhtikuussa laivueen koneet hyökkäsivät öljynjalostamoille sekä muihin Sakishima Gunton alueen kohteisiin, kunnes laivue toukokuussa siirrettiin maihin ilman kalustoaan ollen reservilaivueena.
Laivue varustettiin Avenger III -konein heinäkuussa ja pian sen jälkeen se liittyi 3. lentotukialusrykmenttiin (engl. 3rd Carrier Air Group). Toisen maailmansodan päättyessä laivue luovutti syyskuussa koneensa ja sen henkilöstö kuljetettiin Ss Strathedenillä Britteinsaarille, missä laivue lakkautettiin 8. joulukuuta 1945.
Laivue perustettiin uudelleen 849 laivueen A lentueesta 13. joulukuuta 2006 Culdrosessa kalustonaan Sea King ASaC.7 -helikopterit. Maaliskuusta heinäkuuhun 2007 laivue osallistui huumekuljetusten torjuntaan HMS Oceanilla, jolloin laivasto takavarikoi tonnin kokaiinia.
Varmalampi (Joutsa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.