google/wiki40b huggingface dataset:
Andretti Autosport (Formula E -talli)

Kausi 2014–2015

Talli lähti kauteen toisena kahdesta yhdysvaltalaisesta tallista. Kauden avauskilpailuun Kiinan ePrix'iin talli palkkasi kuljettajikseen ranskalaiset Franck Montagnyn sekä Charles Picin. Pic ajoi tallissa kauden aikana vain avauskilpailun. Montagny ajoi myös Malesian GP:ssä, mutta kärähti kokaiinin käytöstä kilpailun jälkeisessä dopingtestissä. Matthew Brabham korvasi Picin Malesiassa ja jatkoi pestiään myös Uruguayn ePrixissä. Uruguayssä Brabham sai rinnallensa Jean-Eric Vergnen. Vergne ajoi debyytissään kilpailun paalupaikalle. Argentiinan GP:ssä Marco Andretti korvasi Matthew Brabhamin.

Kausi 2015–2016

Kaudeksi 2015–2016 Andretti kertoi avanneensa uuden osaston valmistamaan tallille oman voimansiirtolinjan. Andretti ilmoitti myös sopineensa yhteistyöstä Amlinin kanssa useamman vuoden sopimuksella.
Kautta edeltävissä testeissä Andrettin uuden moottorin ongelmat estivät merkittävän testaamisen. Talli päätti palata käyttämään ensimmäisellä kaudella käytettyä McLarenin moottoria, suunnitelmissa tuoda oma moottorinsa sarjan kolmannelle kaudella.
Kuljettajikseen talli värväsi Robin Frijnsin ja Simona de Silvestron.
Talli sijoittui kauden päätteksi valmistajien sarjassa seitsemänneksi.

Kausi 2016–2017

Kaudelle 2016–2017 talli palkkasi Robin Frijnsin tallikaveriksi portugalilaisen António Félix da Costan.
Vanity Fair (lehti)

Vanity Fair on yhdysvaltalainen aikakauslehti, jonka aiheisiin kuuluvat kulttuuri, muoti ja politiikka. Lehteä julkaisee Condé Nast Publications. Sekä lehden artikkelit että kansikuvat ovat aika ajoin herättäneet julkista keskustelua.
Lehti sai alkunsa vuonna 1913 nimellä Dress and Vanity Fair. Seuraavana vuonna lehti alkoi ilmestyä nykyisellä nimellään − samannimisiä lehtiä oli tosin ollut aiemminkin, tunnetuimpana brittiläinen Vanity Fair vuosilta 1868−1914. Lehti menestyi hyvin aina 1930-luvun lamaan saakka. Tuolloin se yhdistettiin saman julkaisijan Vogueen. Lähes 50 vuoden tauon jälkeen Vanity Fairia alettiin julkaista uudestaan vuonna 1983.
Vuonna 1991 Vanity Fair laajeni Yhdysvaltain ulkopuolelle. Tuolloin aloittaneen Britannian Vanity Fairin lisäksi lehdestä julkaistaan kansallista versiosta esimerkiksi Italiassa (2003−) ja Espanjassa (2008−).
Tšeljabinskin alue

Maantiede

Tšeljabinskin alue
Tšeljabinskin alue rajoittuu pohjoisessa Sverdlovskin alueeseen, idässä Kurganin alueeseen ja Kazakstaniin, etelässä Orenburgin alueeseen ja lännessä Baškiriaan.
Alueen koillisosa kuuluu Länsi-Siperian alankoon. Länttä kohti mentäessä maasto kohoaa Uralvuoristoksi. Suurimmat joet ovat Ural, joka virtaa alueen länsiosan kautta sekä Miass ja Vagai. Järvistä mainittakoon Uvildy ja Turgojak.
Suojelualueista tärkeimpiä ovat Ilmenskin luonnonpuisto, Etelä-Uralin luonnonpuisto, Taganain kansallispuisto ja Zjuratkulin kansallispuisto.

Historia

Tšeljabinskin alue muodostettiin 1934 samana vuonna lakkautetun Uralin alueen kaakkoisosasta.

Väestö

Tšeljabinskin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 3 476 217. Kaupunkilaisia väestöstä on 82,0 %.

Suurimmat kaupungit

Alueen yli 50 tuhannen asukkaan kaupunkeja olivat (2010): Tšeljabinsk (1 130 132 as.), Magnitogorsk (407 775 as.), Zlatoust (174 962 as.), Miass (151 751 as.), Kopeisk (137 601 as.), Ozjorsk (82 164 as.) ja Troitsk (78 372 as.).
Kooltaan 30 000–50 000 asukkaan kaupunkeja on yhteensä yhdeksän: Snežinsk (48 810 as.), Satka (Сатка, 45 178 as.), Kyštym (38 942 as.), Korkino (Коркино, 38 597 as.), Južnouralsk (37 877 as.), Trjohgornyi (Трёхгорный, 33 670 as.), Aša (31 881 as.), Verhni Ufalei (Верхний Уфалей, 30 481 as.) ja Jemanželinsk (30 216 as.).

Etninen jakauma

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan alueen suurimmat etniset ryhmät olivat venäläiset 83,8 %, tataarit 5,4 %, baškiirit 4,8 %, ukrainalaiset 1,5 % ja kazakit 1,0 %. Lisäksi oli monia muita kansallisuuksia alle 1 % väestöosuuksilla. Prosenttiosuudet on laskettu etnisen taustansa kertoneesta väestöstä.

Talous

Alueen talous perustuu kaivos- ja metalliteollisuuteen. Kaivosteollisuus tuottaa rautaa, värimetalleja, magnesiittia, kivihiiltä ja rakennuskiveä. Maataloudessa keskitytään karjanhoitoon sekä viljan, vihannesten ja hedelmien viljelyyn.
Alueen liikenteellisenä keskuksena on Tšeljabinsk. Sieltä on rautatieyhteys pohjoiseen Jekaterinburgiin, länteen Ufaan, itään Omskiin, etelään Kazakstaniin ja kaakkoon Orenburgiin.

Hallinto

Tšeljabinskin alue on yksi Venäjän federaation subjekteista ja sen pääkaupunki on Tšeljabinsk. Alue on jaettu hallinnollisesti 24 piiriin ja 27 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnosta vastaavat kuvernööri, hallitus ja alueduuma.
Bongo

Ulkonäkö

Bongo on 170–250 cm:n pituinen ja painaa 240–400 kg. Sen ruskeassa turkissa on 14–15 kellertävän vaaleaa poikkijuovaa. Lisäksi bongolla on päässä ja kaulassa valkoisia laikkuja ja viiruja. Kummallakin sukupuolella on sarvet, mutta uroksella ne ovat isommat, jopa 80 cm pitkät. Bongon lyyramaisesti kaartuvat sarvet ovat tyypilliset kierteissarviantilooppien suvulle. Muista suvun lajeista bongo eroaa kuitenkin niin paljon, että se on sijoitettu omaan alasukuunsa Boocerus.

Levinneisyys

Bongon laaja levinneisyys ulottuu Guinea-Bissausta Keniaan keskisessä Afrikassa. Ugandan, Togon ja Beninin kannat ovat häviämässä tai hävinneet.

Elintavat

Bongo elää yleensä pareittain tai pienissä ryhmissä. Se on hyvin arka, eikä sen elintavoista tiedetä vielä paljoakaan. Bongot viihtyvät jokien varsilla kasvavissa bambutiheiköissä tai sellaisten vesistöjen läheisyydessä, joiden laitamilla on tiheä kasvillisuus. Ravinto koostuu hedelmistä, lehdistä ja ruohoista. Naaras synnyttää yhdeksän kuukauden kantoajan jälkeen yhden vasan, jota se hoitaa kuusi kuukautta. Bongo tulee sukukypsäksi 20 kuukauden ikäisenä ja voi elää 19 vuotta.

Uhat

Bongo ei toistaiseksi ole uhanalainen vaikka on monilla alueilla harvinaistunut tai hävinnyt. Laji luokitellaan silmälläpidettäväksi ja sen Ghanassa elävä alalaji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen 3.
Aleksandr Povetkin

Ammattilaisura

Povetkin kukisti nopeasti muutaman ensimmäisen haastajansa ja pääsi ottelemaan kovia otteluita. Hän on kohdannut muun muassa Richard Bangon, jonka hän tyrmäsi 2. erässä.
Vuonna 2007 Povetkin kukisti muun muassa kanadalaisen Patrice L'Heureuxin. Matkalla huipulle kaatui myös Larry Donald. Donald muistetaan parhaiten voitostaan Evander Holyfieldistä vuonna 2004. Myöhemmin samana vuonna hän kukisti entisen maailmanmestari Chris Byrdin IBF-liiton järjestämässä karsinnassa. Karsinnan viimeisessä ottelussa Povetkin kukisti yhdysvaltalaisen "Fast" Eddie Chambersin.
Vuonna 2008 Povetkin kukisti Taurus Sykesin. Vuonna 2009 Povetkin kukisti Jason Estradan tuomariäänin kymmeneräisessä kamppailussa. Povetkin voitti Ruslan Tšagajevin kaikin tuomariäänin 27. elokuuta 2011 Saksan Erfurtissa.
Povetkinin valmentajana toimii entinen ammattinyrkkeilijä Ivan Kirpa.
Povetkinin piti kohdata Volodymyr Klytško 13. joulukuuta 2008 Saksassa mutta hän loukkasi itsensä ja ottelu siirtyi. Povetkin kohtasi Klytškon viimein lokakuussa 2013, mutta hävisi ottelun yksimielisin tuomariäänin.
Povetkinin ura on jatkunut tämän jälkeen voitokkaana. Povetkin kohtasi Klytško ottelun jälkeen Manuel Charrin jonka tyrmäsi seitsemännessä erässä nousten WBC Silver mestaruusvyön väliaikaiseksi haltijaksi. Povetkinin WBC silver mestaruus varmistui pysyväksi tämän kukistettua seuraavassa ottelussa Carlos Takamin. Tämän jälkeen Povetkin on otellut kahdesti voittaen viimeisimmässä ottelussaan Mariusz Wachin.
Povetkin jäi kiinni dopingista toukokuussa 2016 käytettyään meldoniumia. Käryn johdosta hän menetti MM-ottelun Deontay Wilderia vastaan. Hän selvisi kilpailukiellotta WBC-liiton hyväksyttyä hänen selityksensä, että hän oli käyttänyt meldoniumia vuoden 2015 puolella jolloin se oli vielä sallittua. Povetkin jäi uudestaan kiinni dopingista annettuaan joulukuun alussa 2016 positiivisen näytteen, joka sisälsi anabolisiin aineisiin kuuluvaa ostariinia. Hänen oli määrä otella WBC-liiton mestaruudesta 17. joulukuuta 2016 kanadalaista Bermane Stivernea vastaan Venäjällä, mutta ottelu peruuntui viime hetkellä dopingkäryn vuoksi.
Povetkinin kohtasi hallitsevan maailmanmestarin Anthony Joshuan 22. syyskuuta 2018 Wembleyn stadionilla Lontoossa. Povetkin hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä. Ottelussa oli panoksena IBF:n, WBA Superin ja WBO:n tittelit.

Yksityiselämä

Povetkinilla ja hänen puolisollaan on lapsi Arina. Povetkinin pikkuveli Vladimir on myös nyrkkeilijä.
Calw

Historia

Calw syntyi 1000-luvulla Calwin kreivin linnan ympärille, ja ensimmäinen kirjallinen kaupungista on vuodelta 1075. Keskiajalla Calw oli merkittävä kaupankäynnin keskus, erityisesti vaate- ja nahkakaupan. Vuonna 1345 Calw tuli Württembergin alaisuuteen. 1500-luvulla Württembergin herttuat käyttivät Calwia kesäpaikkanaan. 1700-luvulla alkoi puukaupan myötä uusi talouden kukoistuskausi.

Uskonnot

Uskonpuhdistus saapui vuonna 1534 Württembergiin, ja siten myös Calwista tuli evankelis-luterilainen kaupunki. 1800-luvulla Calwiin tuli jälleen katolinen kirkko, ja nykyään kaupungissa ovat molemmat uskontokunnat edustettuina.

Talous ja infrastruktuuri

Calwissa on yli 8000 työpaikkaa, joista 5200 on palvelusektorilla ja 2700 tuotantoaloilla. Calw sijaitsee B 295- ja B 463-teiden varrella. Calwissa on myös rautatieasema ja bussilinjoja.

Teatteri

Calw - Badischer Hof -kulttuurikeskuksessa järjestetään paljon teatterinäytöksiä. Hirsaun luostarijuhlien aikaan myös Calw-Hirsaun luostarin kellarissa järjestetään esityksiä.

Museot

Hermann Hesse -museo esittelee historian tunnetuimman calwilaisen elämää.

Rakennukset

Näkemisen arvoisia ovat kauppatori, Hermann Hessen syntymäkoti sekä Nikolainsilta. Hirsaussa voi käydä katsomassa luostarin raunioita.
Ikki Twins

Ura

Kaksoset aloittivat uransa tarjoilijoina paikallisessa Hooters-ravintolassa, ja esiintyivät Hooters-kalenterissa. He ovat esiintyneet useissa lehdissä, muun muassa Import Tunerissa ja Playboyssa. Import Tuner äänesti kaksoset top-25 Hottest Girls of All Time.
Kaksoset aloittivat oman ohjelman Double Shot at Love. He etsivät ohjelmassa rakkautta 12 heteromiehestä ja 12 lesbonaisesta.
Korfu (kaupunki)

Historia

Korfun saaren ensimmäisiä kreikkalaisia asuttajia olivat eretrialaiset noin 775–750 eaa. Vuonna 734 eaa. korinttilaiset perustivat nykyisen kaupungin eteläpuolelle Palaiópolin alueelle Korkyran eli Kerkyran siirtokunnan. Siitä tuli merkittävä kaupunkivaltio (polis) ja tärkeä kauppa-asema matkalla Sisiliaan. Korkyra perusti omia siirtokuntia Illyriaan ja Epeirokseen.
Rooman valtakuntaan Korfun saari liitettiin vuonna 229 eaa. ja siitä tuli Rooman lähtöasema idän valloitukselle. Korfu jäi valtakunnan jaossa 330-luvulla Itä-Roomaan, mitä seurasi pitkä epävakaa jakso, jonka aikana Korfu vaihtoi usein omistajaa. Kaupungin sijainti muuttui, kun ensimmäinen kaupunki hylättiin ja siirryttiin kahden huipun reunustamalla niemimaalle, jossa vanha linnoitus sijaitsee nykyään.
Keskiajalla pieni kaupunki kasvoi kahden linnoitetun kukkulan – bysanttilaisen Castel da Maren ja napolilaisen Castel di Terran – ja kaupunginmuurin turvassa. Venetsian tasavalta otti Korfun hallintaansa Napolilta tämän sekasortoisen tilan ansiosta vuonna 1386. Korfu oli Venetsialla noin neljä vuosisataa ja tuona aikana kaupunkia kehitettiin jatkuvasti, mikä kertoi Korfun taloudellisen ja strategisen merkityksen Venetsialle. Vuonna 1537 turkkilaiset piirittivät kaupunkia ja polttivat sen esikaupunkialueita. Tämän jälkeen Korfun linnoituksia vahvistettiin arkkitehti Michele Sanmichelin suunnitelmien mukaan.
Campo Formion rauhassa vuonna 1797 Korfu siirtyi Venetsialta Ranskalle, joka kuitenkin vetäytyi saarelta jo kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1799 venäläis-turkkilainen liitouma perusti Jooniansaarille tasavallan, jonka pääkaupunki Korfu oli, ja vuonna 1807 saari siirtyi takaisin Ranskalle. Vuonna 1814 Korfusta tuli Brittiläisen protektoraatin Jooniansaarten yhdysvaltojen pääkaupunki. Seuraavan 50 vuoden ajan Korfu menetti strategista merkitystään. Brittihallinto keskittyi enemmän julkiseen rakentamiseen ja osia linnoituksista purettiin asutusalueiden tieltä.
Jooniansaaret liitettiin vuonna 1864 Kreikan kuningaskuntaan. Tämän jälkeen Korfun linnoitukset purettiin aseista. Saaresta muodostui eurooppalaisen ylimystön suosima lomakohde. Toisessa maailmansodassa vanhan kaupunki kärsi pahoin vuoden 1943 pommituksissa. Korfun uusi kaupunki on laajentunut selvästi 1900-luvun lopussa, kun turismi on ollut koko ajan kasvussa.
Postseksuaalisuus

Postseksualismi-käsitteellä tarkoitetaan ranskalaisen queer-teoreetikko Michel Foucault'n seksuaalipoliittisista näkemyksistä vaikutteita saanutta tietoisesti keinotekoista elämäntapaidentiteettiä, jonka tavoitteena on käsitteellinen pakeneminen seksuaalisuuden ”tunnustuksellisesta” jäsentämistavasta. Postseksuaalisesta näkökulmasta raja seksuaalisen ja ei-seksuaalisen välillä on mielivaltainen, eikä sen avulla ole mahdollista mitata ihmissuhteiden aitoutta.
Postseksuaalista elämänpolitiikkaa levitettiin Suomessa Postgender ry:n ryhmätoiminnassa 1990-luvulla. Yhdistyksen piirissä otettiin muun muassa käyttöön ”osittaisparisuhteen” käsite. Käsitteellä viitataan järjestelyyn, jossa osapuolet sitoutuvat sellaiseen ihmissuhteeseen, jossa on joitakin parisuhdemaisia piirteitä, mutta jota jäsennetään ”osittaisena”.
Poul Henningsen

Poul Henningsen (9. syyskuuta 1894 Ordrup, Tanska – 31. tammikuuta 1967 Hillerød, Tanska) oli tanskalainen arkkitehti, muotoilija ja kriitikko. Tanskassa häneen viitataan usein pelkästään nimellä PH.
Henningsen työskenteli Kööpenhaminassa itsenäisenä arkkitehtina vuodesta 1920 eteenpäin. Hän suunnitteli mm. useita asuinrakennuksia, tehtaan, osan Tivolista ja kahden teatterin sisätilat. Samaan aikaan Henningsen kirjoitti myös artikkeleita useisiin sanomalehtiin ja sarjajulkaisuihin. Lisäksi hän käsikirjoitti revyitä kööpenhaminalaisteattereihin, kirjoitti runoja ja toimitti kulttuurilehteä Kritisk Revy.
Vuonna 1924 Henningsen suunnitteli valaisimen, joka tunnettiin myöhemmin ensimmäisenä PH-valaisimena. Varjostin oli suunniteltu tieteellisen analyysin pohjalta. Varjostimen koko, muoto ja sijainti vaikuttavat valon jakautumiseen ja määrään. Henningsen käytti myöhemmissäkin valaisimisissaan tämän ensimmäisen PH-valaisimen suunnitelmien periaatteita.
Henningsenin suunnittelema valaisinten varjostinjärjestelmä valittiin vuonna 2006 maan kulttuurikaanoniin yhtenä taideteollisuuden edustajana.
Giórgos Tzavéllas

Geórgios ”Giórgos” Tzavéllas (kreik. Γεώργιος ”Γιώργος” Τζαβέλλας, s. 26. marraskuuta 1987 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa AS Monacoa.
Bella Rosenfeld

Bella Rosenfeld Chagall (ven. Бэлла Розенфельд-Шагал; 15. lokakuuta 1895 – 2. syyskuuta 1944) oli valkovenäläinen juutalaistaustainen kirjailija ja  taiteilija Marc Chagallin ensimmäinen puoliso. 
Bella Rosenfeld syntyi varakkaaseen vitebskiläiseen perheeseen, ja vastoin vanhempiensa odotuksia solmi avioliiton vuonna 1915 varattoman taideopiskelija Marc Chagallin kanssa. Samana vuonna perhe muutti Pietariin. Vuonna 1924 perhe muutti Ranskaan ja vuonna 1941 toisen maailmansodan aikana Bella Rosenfeldin onnistui paeta Yhdysvaltoihin. Hänen tunnetuin romaaninsa ilmestyi postuumisti vuonna 1946.
Lentopallon maailmanliiga 2008

Vuoden 2008 Lentopallon maailmanliigassa pelasi 16 joukkuetta, jotka jaettiin neljään eri lohkoon. Liigaa pelataan maailmassa joka maanosassa, ja se on yksi maailman laajuisemmista kilpailuista. Maailmanliiga alkoi 13. kesäkuuta ja päättyi 20. heinäkuuta alkulohkojen osalta. Uusi joukkue vuoden 2008 maailmanliigassa oli hallitseva Euroopan mestari Espanja, joka sai paikkansa, kun Argentiina ei pystynyt järjestämään tv-sopimuksiaan kuntoon määräajassa. Kanada myös luopui paikastaan A-lohkossa, ja sen tilalle liigaan nousi Venezuela.

Ottelumalli

Ottelumalliin oli tulossa muutoksia vuoden 2008 maailmanliigaan, mutta lopulta päädyttiin vanhaan hyväksi tottuun malliin. Jokainen joukkue siis pelasi 12. ottelua alkolohkossaan, ja lohkojen voittajat etenivät suoraan lopputurnaukseen Brasiliaan. Muilla oli oikeus hakea paikkaa villillä kortilla Brasiliaan.

Suomi liigassa

Suomi osallistui vuonna 2008 maailmanliigaan nyt neljännen kerran. Ensimmäisen kerran Suomi oli mukana Maailmanliigassa vuonna 1993. Vuonna 2006 Suomi oli jälleen mukana, ja kaudella 2007 Suomi taisteli sijoituksekseen 7. sijan. Suomi haki villiä kortti lopputurnaukseen, mutta Ranska vei pidemmän korren. 
Vuoden 2008 maailmanliigassa Suomen kanssa pelasivat C-lohkossa hallitseva Euroopan mestari Espanja, MM-rankingin nelonen Bulgaria, ja MM-rankingin kolmas Yhdysvallat. Joukkueista Yhdysvallat ja Bulgaria olivat jo selvinneet kesäolympialaisiin 2008, Pekingiin. Espanja sen sijaan hävisi tiukasti Euroopan karsintojen finaalissa Serbialle ja putosi näin finaaleista. Suomen sijoitus on maailmanrankingissa 22. sija. Suomi pelasi kotiottelunsa Espoossa ja Tampereella. Yhdysvallat Suomi kohtasi Espoossa 13.–14. kesäkuuta, Bulgarian Suomi kohtasi Tampereella 4.–5. heinäkuuta. Hallitseva Euroopan mestari Espanja saapui Suomeen, Tampereelle pelaamaan 18.–19. heinäkuuta.

Finaaliturnaus

Kuuden joukkueen finaaliturnaus oli aiempien tietojen mukaan tarkoitus pelata Italiassa, mutta Lausannessa maailmanliigan kokouksessa päätettiin lopulta Brasilian kisäisännyydestä.
Maailmanliigan kuuden joukkueen finaaliturnaus pelattiin 23.–27. heinäkuuta Rio de Janeirossa. Mukaan pääsivät isäntämaan lisäksi neljän lohkon voittajat (Brasilian lohkon kakkonen Serbia pääsi mukaan Brasilian voittaessa lohkon) ja Japani villillä kortilla.
Laialepa laht

Maantietoa

Järvi sijaitsee Harilaidin niemellä Saarenmaan luoteispäässä ja järven erottaa Itämerestä puoli kilometriä pitkä ja kapeimmillaan 40 metriä leveä kannas, jossa kulkee tie. Järven pinta-ala on 65 ha (hehtaaria) ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järven lounaispäästä lähtee pieni oja, joka johtaa niemen länsirantaan. Järven valuma-alueen laajuus on 1,3 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,8 metriä ja suurin syvyys on vain metri. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00052 km³ (kuutiokilometriä) eli 0,52 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä ja rannat ovat autiot ja matalaa metsää tai pensaikkoa.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (vir. rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)).
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (vir. halotroofne tai soolatoiteline, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Olli Orrenmaa

Olli Matti Sakari Orrenmaa on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja joka on tehnyt ensin yhden kasetin Minimusic-levymerkille ja sitten yhden pitkäsoiton Selecta-levymerkille vuonna 1997.
M – kaupunki etsii murhaajaa

Juoni

Tyttölapsia sieppaava sarjamurhaaja vainoaa saksalaista suurkaupunkia. Yleisen hysterian kiihdyttämä poliisi etsii murhaajaa täysin voimin, mutta tuloksetta. Etsintä ja poliisin tehostunut valppaus häiritsee kaupungin alamaailman toimintaa, joten rikollispäällikkö Schränkerin aloitteesta alamaailman johtajat päättävät etsiä murhaajan itse saadakseen jatkaa rauhassa omia liiketoimiaan. Rikolliset värväävät kaikki kaupungin kerjäläiset raportoimaan lasten seurassa liikkuvista tuntemattomista aikuisista. Sokea ilmapallojen myyjä tunnistaa murhaajan tämän vihellyksestä ja rikollisorganisaation hälyttämät miehet alkavat jahdata M-kirjaimella merkitsemäänsä miestä. Samaan aikaan komisario Lohmann on järjestelmällisellä tutkinnallaan saanut selville, että murhaaja on todennäköisesti mielisairaalasta vapautettu Hans Beckert -niminen mies, jonka asunnon ikkunalauta sopii murhaajan lehdelle lähettämän kirjeen kirjoitusalustaksi.
Schränkerin miehet saartavat murhaaja-Beckertin illalla tyhjään toimistorakennukseen, tunkeutuvat sisään ja löytävät hänet lopulta piileskelemästä ullakolta. Murtohälyttimen paikalle houkuttelema poliisi saa kiinni yhden pikkurikollisen, joka kuulusteluissa paljastaa Lohmannille lapsenmurhaajan olevan nyt rikollisten käsissä. Schränkerin johtama miehistä ja naisista koostuva väkijoukko järjestää Beckertille hylätyssä varastorakennuksessa ”oikeudenkäynnin” ja tuomitsee hänet kuolemaan, vaikka Beckert vakuuttaa tehneensä murhat oman mielisairautensa pakottamana eikä vapaasta tahdostaan. Paikalle ilmestyvä poliisi pelastaa viime hetkellä Beckertin lynkkaukselta. Virallisesta oikeudenkäynnistä nähdään vain tuomarien saapuminen ja viimeisen uhrin äidin kehotus kaikille vanhemmille pitää parempaa huolta lapsistaan.

Kohtelu Suomessa

Valtion filmitarkastamo sensuroi elokuvan vuonna helmikuussa 1933 kokonaan kielletyksi eikä sitä siten Suomessa voinut laillisesti esittää, mutta myöhemmin valitus Valtion elokuvalautakuntaan jätti elokuvan sallituksi noin 10 minuutin leikkausten jälkeen. Täysmittainen elokuva sallittiin esitettäväksi vasta vuonna 1967.
Begum Samru

Elämäkerta

Begum Samru oli taustaltaan muslimi. Hänen isänsä oli Suurmogulien valtakunnan ylimystöön kuulunut Latif Ali. Begum ja hänen äitinsä heitettiin kuitenkin ulos kodistaan ja perhe päätyi asumaan Delhin kaduille. Begumin äiti kuoli hieman myöhemmin. Begumista tuli tanssija tuolloin kuuluisan kurtesaanin Khanum Bain koulutuksessa.
Myöhemmin hän avioitui eurooppalaisen seikkailija Walter Reinhardt Sombren eli paikallisesti Samrun kanssa. Reinhardt hallitsi Sardhanan parganaa suurmoguli Shah Alam II:n alaisuudessa. Reinhardtin kuollessa Begum peri nyt käytännössä omaksi ruhtinaskunnakseen muodostuneen Sardhanan. Sardhanalla oli esimerkiksi oma 300 henkinen eurooppalaisista ja sekarotuisista paikallisista muodostettu armeijansa. Vuonna 1792 Begum avioitui ranskalaisen palkkasotilas Levassaultin kanssa. Vuonna 1793 yksi Reinhardtin pojista, Zafar-yab Khan, kaappasi vallan Sardhanassa ja Levassault sai surmansa kaappauksen aikana.
Begum sai asemansa Sardhanassa takaisin irlantilaisen seikkailija George Thomasin avustuksella ja brittien vallatessa Doabin alueen Begum liittoutui heidän kanssaan. Britit sallivat hänen pitää maansa ja pienen armeijansa. Begum kääntyi katolilaisuuteen vuonna 1781. Sardhanan hallitsijana Begum rakennutti katedraalin, joka valmistui vuonna 1820. Katedraali sai myös oman piispansa. Nykyinen kristillinen toiminta Doabin alueella on paljolti hänen aikaansaannostaan. Hänen rakennuttamastaan palatsista Sardhanassa tuli myöhemmin katolilainen koulu. Begumin omistamaa palatsia Delhissä käytettiin puolestaan Sepoykapinan aikana ruutitehtaana.
Begum kuoli 27. tammikuuta 1836 ja hänen Sardhanan maansa päätyi valtiolle. Hänen suuri yksityisomaisuutensa päätyi monimutkaisten oikeustaistelujen jälkeen eri tahoille.
Asetaalit

Asetaalit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden yleinen rakenne on R₂C(OR'), missä R merkitsee orgaanista ryhmää. Niitä voidaan siis pitää diolien dieettereinä. Asetaaleja valmistetaan tyypillisesti aldehydien tai ketonien ja alkoholien välisellä reaktiolla. Ketoneista johdettuja asetaaleja kutsutaan usein ketaaleiksi. Asetaaleja käytetään polttoaineiden lisäaineena, erityisesti urheiluautoissa, liuottimina, hajusteissa ja aldehydien ja ketonien suojaryhminä.