google/wiki40b huggingface dataset:
B41

B41-ydinpommi oli amerikkalainen varhainen vetypommi, jota tuotettiin 1960-luvun alkuvuosina ja joka oli palveluskäytössä vuosina 1961–1976. Se oli Yhdysvaltain kaikkien aikojen räjähdysvoimaisin ydinase 25 megatonnin räjähdysteholla. Se oli myös ainoa kolmivaiheinen fuusioase Yhdysvaltojen ydinasearsenaalissa.
Aseen pituus oli 3,76 metriä ja halkaisija oli 1,32 metriä. Se painoi noin 4 840 kg. Ainoastaan Boeing B-52 Stratofortress ja Boeing B-47 Stratojet kykenivät kuljettamaan ja pudottamaan sen. Siitä oli kaksi eri muunnelmaa: ”likainen” Y1-versio, jossa kolmas fuusiovaihe oli suljettu uraani-238-koteloon, ja ”puhdas” Y2-malli, jossa kotelointi oli lyijyä. Kun vetypommiräjähdyksen tuottamat nopeat neutronit osuvat U-238:aan, sekin fissioituu ja kasvattaa ydinräjähdyksen voimakkuutta mutta myös radioaktiivista laskeumaa.
Kaikkiaan pommeja tuotettiin arviolta 500 kappaletta syyskuun 1960 ja kesäkuun 1962 välillä. Niiden vaiheittainen poisto palveluksesta alkoi jo 1963, kun niitä alettiin korvaamaan B53-ydinpommeilla. Viimeinen B41-ydinpommi poistui käytöstä 1976.
Rautateiden kuningas

Rautateiden kuningas (engl. Thomas & Friends: King of the Railway) on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2013, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Arc productions.
Rytmilauta

Rytmilauta (engl. kickbox, rhythm stompbox, stomp box, stompbox) on jalalla soitettava lyömäsoitin. Käytännössä rytmilauta on puinen laatikko, jota naputetaan tai tampataan kengänpohjalla. Rytmilauta mahdollistaa esimerkiksi laulajan tai kitaristin säestää itseään yksinkertaisin rytmikuvioin.
Soitinta on alkujaan käytetty Yhdysvalloissa kansanmusiikissa ja bluesissa, mutta nyttemmin sen käyttöalue on laajentunut niin maantieteellisesti kuin kattamaan muitakin musiikinlajeja. 2010-luvulla valmistetut rytmilaudat on tavallisesti varustettu sisäisellä mikrofonilla tai pietsosähköisellä tunnistimella.
Rytmilautaa ei tule sekoittaa efektipedaaliin, joista osasta käytetään englanniksi samaa nimitystä.
Ville Vimpari

Seuraura

Vimpari on Kempeleen Kiekko-Kettujen kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Oulun Kärpissä. Vimpari debytoi seuran SM-liigajoukkueessa kaudella 2003–2004, jolloin hän pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vimpari teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 12. syyskuuta 2003 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin Kärppien 13. hyökkääjäksi.
Kaudeksi 2004–2005 Vimpari siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän seuravalinnan taustalla oli myös varusmiespalvelus Kainuun prikaatissa. Vimparin tulokaskausi toi 44 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+12=15. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla Mestiksen vuoden tulokkaaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin TuTon Timo Salolle. Kesällä 2005 Vimpari harjoitteli Kärppien SM-liigajoukkueessa. Lokakuussa Hokki lainasi hänet joukkueeseen paikkaamaan loukkaantumisia. Vimpari pelasi siellä kaikkiaan 11 ottelua ilman tehopisteitä. Hokissa hän nousi joukkueen ykkössentteriksi ja teki 33 runkosarjaottelussa 17 tehopistettä.
Vimpari siirtyi kaudeksi 2006–2007 jatkamaan Mestis-uraansa KooKoohon, jota valmensi hänelle Hokista tuttu Vladimír Kolek. Vimpari pelasi kauden aikana kuitenkin vain 16 runkosarjaottelua ja hänen kautensa todettiin leikkaushoitoa vaatinen nivusvamman takia päättyneeksi tammikuussa 2007. Kaudeksi 2007–2008 Vimpari palasi Hokkiin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2008–2009 Vimpari siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli vuotta aiemmin aloittanut opinnot Lapin yliopistossa. Vimpari voitti koko Mestis-karsintojen syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain SaPKon Mikko Silvennoinen. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan hopeaa ja oli nostamassa RoKia Mestikseen. Vimpari jatkoi joukkueessa kaudella 2009–2010, jolloin hän teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+14=20. RoKi putosi kauden päätteeksi kuitenkin takaisin Suomi-sarjaan. Vimparin pelaajaura päättyi kevääseen 2010.

Maajoukkueura

Vimpari pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Suomen varakapteenina. Vimpari on kuulunut myös alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon ja hänet palkittiin joukkueen kauden parhaana pelaajana vuonna 2001.
Vimpari valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen, taitopelaajaksi ja Pohjoisen aluejoukkueen parhaaksi pelaajaksi vuonna 1999.
Caudron C.59

Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimille ostettiin vuonna 1923 Ranskasta kolme Caudron C.59-konetta. Koneiden tunnukset olivat ns. neljännessä rekisterissä 2E3-2E5 ja vuoden 1927 rekisterissä CA-48 - CA-50. Koneiden valmistusnumerot olivat 5407–5409. Koneessa oli pyörälaskutelineet, mutta ainakin 2E3-konetta kokeiltiin myös kellukkeilla. Koneet vastaanotettiin 8. marraskuuta 1923 ja viimeinen niistä poistui käytöstä 1931.

Museokoneet Suomessa

Päijät-Hämeen ilmailumuseossa Vesivehmaan varastohallissa on yksi Caudron C.59-lentokone.
Vapaaehtoissektori

Vapaaehtoissektori (myös kolmas sektori tai nk. järjestökenttä) on yksityisen sektorin, julkisen sektorin ja perheiden väliin jäävä yhteiskunnallinen sektori, jonka tunnuspiirteitä ovat voittoa tavoittelematon talous ja organisaatioiden tai ryhmien sosiaaliset tavoitteet. 
Vapaaehtoissektorin toimijoita ovat muun muassa yhdistykset, osuuskunnat ja säätiöt. 
Vapaaehtoissektorin talous eroaa yksityisestä (yritys)taloudesta siinä, että toimijat eivät tavoittele voittoa (non-profit). Jos vuotuista voittoa tulee, se sijoitetaan takaisin toimintaan. Verotuskohtelu on myös erilainen kuin yksityisillä yrityksillä.
Vapaaehtoissektorin organisaatioiden perustana ovat yhteiskunnallinen tai eettinen tavoite ja demokraattisuus (jäsen/ääni-periaate, ei omistajuuteen perustuva äänivalta). Organisaation tavoitteet lausutaan sen säännöissä.

Kolmas sektori Suomessa

Suomessa kolmannen sektorin pääasiallisia toimijoita ovat yhdistykset. Suomalaisista osuuskunnista suuri osa on siirtynyt pääpiirteiltään yksityiselle sektorille.
Kolmannen sektorin osuus suomalaisten ajankäytöstä ja bruttokansantuotteesta on 3–7 %.
Pietarin suursatama

Pietarin suursatama (ven. Большой порт Санкт-Петербург, Bolšoi Port Sankt-Peterburg, LOCODE:   RULED) on erittäin merkittävä, Itämerellä Pietarin kaupungissa sijaitseva, erityisesti rahtiliikennettä palveleva merisatama. Vuonna 2014 satama oli Itämeren toiseksi suurin ja Venäjän kolmanneksi suurin rahtisatama. Itämerellä sitä suurempi on venäläinen Ust-Lugan satama. Pietarin sataman hallinnoima alue kattaa hyvin suuren osan Pietaria, erityisesti Kirovin piiristä.
Pietarin suursatama oma vastuualue käsittää 164,6 neliökilometriä merta. Sillä on hallinnassaan 200 laituripaikkaa eli yhteismitaltaan 31 kilometriä laituria. Satama voi vastaanottaa enintään 340 metriä pitkiä ja leveydeltään enintään 42-metrisiä aluksia, joiden makeanveden syväys on enintään 11 metriä. Satamaan johtavaa väylää on tosin suunniteltu ruopattavan 13 metriin vuosien 2008–2012 aikana. Lisäksi pääväylän rinnalle pyritään ruoppaamaan matalamman syväyksen (enintään 5,0–5,5 metriä) aluksille tarkoitettu pohjoisempi rinnakkaisväylä, joka palvelisi muun muassa jokialuksia ja vesibussiliikennettä.
Satamassa toimii kaikkiaan 28 merirahtausyritystä, joista osa on erikoistunut esimerkiksi konttiliikenteeseen tai petrokemian tuotteisiin. Pietarin pienempi matkustajasatama Morskoi vokzal Vasilinsaaren lounaisosassa kuuluu osana Pietarin suursatamaan.

Pietarin suursataman satamahallinto

Pietarin suursataman satamahallinto (Administratsija morskogo porta Bolšoi port Sankt-Peterburg) koordinoi kaikkien Pietarin kaupungin ja Leningradin alueen merisatamien toimintaa. Se vastaa myös Pietarin kaupunkiin johtavasta kapeasta meriväylästä (morskoi kanal) Kronstadtin eteläpuolelta aina Nevan Vasilinsaaren sillalle saakka, pois lukien tältä väylältä Merimatkustajasatamaan erkaneva haaraväylä (Petrovski kanal).
Achzarit

Achzarit (hepreaksi: אכזרית, suomeksi: julma nainen) on IDF:n eli Israelin puolustusvoimien käyttämä miehistönkuljetusvaunu. Tyyppi asetettiin palvelukseen vuonna 1988. Vaunun miehistömäärä on 3+7. Tyyppi on edelleen kehitelty ja sen konstruktio alun perin pohjautui T-54-55 tyyppien runkoratkaisuun. Tätä 44-tonnista miehistöpanssarivaunua, jonka panssarin vahvuus on 200 mm: on tehty kahtena eri versiona. Mark 1:n Detroit-dieselmoottori on 650 hv tehoinen, ja Mk. 2:n vastaava teholukema on 850 hv (630 kW). Enimmäisnopeus maantiellä on Mk. 1:llä 55 km/h ja Mk. 2:lla 65 km/h.
Aseistus käsittää 3-4x 7,62 mm kk:t. Näihin on varattu 1 000 panosta kuhunkin. Vaunutyyppi on käytössä edelleen IDF:ssa. Se on ottanut osaa moniin konflikteihin Gazan kaistalla ja Libanonissa.
Artemis Fowl: Tehtävä pohjoisessa

Juoni

Hautautuneiden Alueiden Lainvalvonnan (HAL) komisario Holly Short on saatu turvallisesti takaisin Artemis Fowlin vankeudesta ja kaikki näyttää sujuvan hyvin. Mutta sitten keijut saavat päänvaivakseen hiidet, jotka ovat ryhtyneet kapinaan HAL:ia vastaan. Hiidet olivat nimittäin hankkineet maan alla kiellettyjä voimalähteitä saviväeltä. Komentaja Julius Root ja Holly Short epäilevät, että Artemis Fowl rahoittaa hiisien toimia ja nuori rikollisnero on heti siepattava kuulusteluihin. Keijut huomaavat äkkiä kuitenkin erehtyneensä Fowlin suhteen.
Todellinen syyllinen on entinen HAL:in poliisi Briar Cudgeon, joka on katkeroitunut pahemman kerran HAL:ille ja komentaja Rootille. Hän on tehnyt sopimuksen hiisitriadi B'wa Kellin kanssa ja haluaa, että tämän jäsenet nitistävät sekä Rootin että HAL:in lopullisesti. Kun tämä olisi tehty, Cudgeon voisi nousta koko keijusivilisaation valtiaaksi. Cudgeonin juonessa on mukana myös huippuälykäs ja kieroutunut tonttunainen Opal Koboi, joka miljardiomaisuudellaan rahoittaa operaatiota. Kentauri Foaly, HAL:lin tekniikkanero inhoaa Opalia sydämensä pohjasta, ja epäilee hänen sekantuneen maailmanvalloitus operaatioon. Paha vain, että Opal on lukinnut Foalyn Operaatiohuoneeseensa, ja lamauttanut HAL:in aseet.
Artemis Fowl suostuu auttamaan Hollya ja Rootia kukistamaan hiisikapinan sillä ehdolla, että he auttavat puolestaan häntä vapauttamaan Venäjän Mafian vankina viruvan isänsä. Pystyvätkö he nujertamaan kidnappaajien hankkeen ja pelastettua Artemiksen isän? Entä onnistuvatko he säästämään HAL:in miltei varmalta tuholta? Lämpenevätkö Hollyn ja Artemiksen kylmät suhteet, kun on kyseesä todellinen uhka?

Koodi

Tämän kirjan alareunassa on tekstiä kentaurien kielellä, jota voi lukea, jos vain osaa kirjaimet. Teksti menee näin:
´´Onneksi olkoon, ihminen. Jos olet onnistunut murtamaan tämän koodin, olet älykkäämpi kuin useimmat lajisi edustajat. Tämä on viesti keijukansalta. Etsimme liittolaisia saviväen joukosta. Useimmat ihmiset ovat hidasjärkisiä olentoja, mutta poikkeuksiakin on. Kuten esimerkiksi sinä. Älykkyytesi johtuu siitä että olet keijujen sukua. Tuntuuko sinusta joskus että et ole samanlainen kuin muut? Ovatko korvasi tavallista suipommat? Onko kielesi niin pitkä, että se yltää koskettamaan nenääsi? Näetkö joskus unta lentämisestä? Oletko koskaan ajatellut että et kuulu saviväen joukkoon? Siihen on syynä että suonissasi virtaa keijujen verta. Nuori savikeiju, minulla on sinulle tehtävä. Yhtenä meistä sinun velvollisuutesi on suojella maapalloa niiltä jotka yrittävät tuhota sen. Sinun on liityttävä uudenlaiseen saviväkeen joka rakastaa maapalloa yhtä paljon kuin keijut. Sääntöjä on vain yksi ja se on helppo: kuluta vain niin paljon kuin tarvitset ja kuluta se viisaasti. Jos seuraat ohjeita, maapallo pelastuu. Lähde nyt suorittamaan tehtävääsi. Toistan tämän viestin niille ihmisille joiden keijuaivot eivät ole aivan yhtä terävät kuin sinun.´´
Gösta Rosenberg

Gösta Mauritz Rosenberg (6. marraskuuta 1911 Vaasa – 10. syyskuuta 1987 Kirkkonummi) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Suomen kansan demokraattista liittoa edustanut Rosenberg toimi muun muassa kansanedustajana (1945–1966), Helsingin ja Kirkkonummen valtuutettuna, lehtien toimitusneuvostoissa sekä SKDL:n ja Suomen kommunistisen puolueen johtoelimissä. Rosenberg vaikutti etenkin ruotsinkielisten järjestöjen, jaostojen ja lehtien piirissä.
Rosenberg aloitti työuransa 1920-luvun lopussa putkioppilaana. 1930-luvulla hän työskenteli varastomiehenä, makaronitehtaalla, laitosmiehenä ja vuorotyönjohtajana. Vuonna 1939 Rosenberg vangittiin poliittisten mielipiteidensä takia, mutta hän vapautui jo 1940. Jatkosodan jälkeen Rosenberg oli aloittamassa Suomi–Neuvostoliitto-Seuran toimintaa.
Rosenberg nousi eduskuntaan syksyllä 1945 Cay Sundströmin siirryttyä lähettilääksi Moskovaan. Tämän jälkeen hän uusi paikkansa vaaleissa vuoteen 1966 asti. Vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa Rosenberg toimi valitsijamiehenä. Lisäksi hän toimi kunnallispolitiikassa ja monissa järjestöissä. Rosenberg oli muun muassa SKDL:n Uudenmaan piirin puheenjohtaja, Folkets Bildningsförbundin varapuheenjohtaja ja Suomen Rauhanpuolustajien ruotsinkielisten toiminnanjohtaja. Rosenberg kuului myös SKDL:n liittohallitukseen, SKP:n keskuskomiteaan, rauhanpuolustajien keskustoimikuntaan sekä Yleisradion ruotsinkieliseen ohjelma­neuvostoon.
Gösta Rosenbergin isä oli kansanedustaja, Terijoen hallituksen ministeri Mauritz Rosenberg.
Nousiaisten linnavuori

Linnamäki

Linnavuori sijaitsee Nousiaisten kirkosta noin 3,2 kilometriäm länsiluoteeseen. Vuoren pohjoispuolella juoksee pieni oja, joka yhtyy 200 metrin päästä Fatiojaan, joka yhtyy vuorostaan Hirvijokeen. Mäki kohoaa yli 25 metriä ympäristöään korkeammalle peltoaukean keskellä olevassa metsäsaarekkeessa. Mäki on muualla jyrkänteiden tai rinteen muodon takia jyrkkä, mutta etelärinteessä se on niin loivaa, että muinaislinnaan on tehty sinne suojavarustus. Siitä on jäljellä metrin korkuiset, 1,5–2,0 metriä leveät ja 30 metriä pitkät itä-länsisuuntaiset kivivallit. Ne on rakennettu melko suurikokoisista kivistä kahteen kerrokseen latomalla. Vallin keskellä on porttiaukoksi tulkittu katkos. Eteläpuolella sijaitsevasta Linnamäen talosta on saatu talteen rautakautiset löydöt, jotka on luetteloitu Kansallismuseon kokoelmissa tunnuksilla KM 2500:1–3.

Alueen hoitaminen ja opastus

Kohdetta on aiemmin hoidettu, mutta se on keskeytetty linnan ympäristössä tapahtuneiden muutosten takia. Varsinais-Suomen Maakuntaliitto ja Museovirasto on pystyttänyt paikalle opastaulun, joka liittyy Raukkaan kulttuurimatkailureittiin. Taulun teksti on osa reitin opasvihkosessa olevaa tekstiä. Kohteeseen johtaa kivivallin portin läpi polku, johon pääsee kääntymällä yhdystielle 12420 valtatieltä 8 noin 3 kilometriä Nousiaisten ristyksestä pohjoiseen.

Tutkimuksia

Jo vuonna 1886 suoritti Hjalmar Appelgren portin luonna arkeologiset kaivaukset. Portin luota löydettiin hiiltä, palamatonta luuta sekä soikealehtinen rautainen nuolenkärki, jonka hän ajoitti rautakauden lopulle. Tämän jälkeen on paikalle tehty vain tarkastuksia, kuten on laita vuosina 1958 (Torsten Edgren) ja 2003 (Esa Laukkanen).
Hanna Schygulla

Hanna Schygulla (s. 25. joulukuuta 1943 Königshütte, Ylä-Sleesia, Saksan miehitysalue) on saksalainen näyttelijä ja chansonlaulaja.
Schygullan vanhemmat olivat Antonie (o.s. Mzyk) ja Joseph Schygulla. Joseph Schygulla oli jalkaväensotilas Saksan armeijassa toisen maailmansodan aikana. Amerikkalaiset joukot vangitsivat hänet Italiassa, ja hän oli sotavankina vuoteen 1948 asti. Tällä välin äiti ja tytär pakenivat Müncheniin.
Hanna Schygulla opiskeli Münchenissä 1960-luvulla romaanisia kieliä sekä saksan kieltä ja kirjallisuutta. Näyttelijän urallaan hänet tunnetaan etenkin Rainer Werner Fassbinderin luottonäyttelijänä, joka oli pääosassa monissa hänen elokuvissaan, kuten Maria Braunin avioliitto (1979) ja Lili Marleen (1981) sekä televisiosarjassa Berlin Alexanderplatz (1980). Saksalaisten elokuvien lisäksi hän on näytellyt ranskalaisissa, italialaisissa ja amerikkalaisissa elokuvissa tunnettujen ohjaajien töissä, muun muassa Ettore Scolan ja Jean-Luc Godardin. 1990-luvulla hän tuli tunnetuksi chanson-laulajana. Schygulla on asunut Pariisissa vuodesta 1981.
Euthydemos

Euthydemos (m.kreik. Εὐθύδημος, 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen henkilö, joka esiintyy sekä Ksenofonin että Platonin sokraattisissa dialogeissa. Ksenofon kertoo teoksessaan Muistelmia, kuinka Kritias rakasti nuorta Euthydemosta ja kuinka Sokrates pilkkasi tätä sen vuoksi: "[...] kun Sokrates huomasi, että Kritias rakasti Euthydemosta ja yritti tehdä hänelle niin kuin tekevät ne jotka nauttivat ruumiillisesta rakkaudesta, hän sanoi ettei ole vapaan miehen arvon mukaista eikä sovi kunnon ihmiselle pyytää ja rukoilla kuin kerjäläinen almua [...] rakastetulta, jonka silmissä tahtoo näyttää jonkin arvoiselta" (Muistelmia I.2). Kritias oli Ateenaa peloponnesolaissodan jälkeen hallinneiden kolmenkymmenen tyrannin johtaja.
Toinen Euthydemos esiintyy Platonin samannimisessä dialogissa Euthydemos, joka on tutkielma loogisista virhepäätelmistä ja sofismista. Dialogissa Euthydemos ja hänen veljensä ovat eristiikkaa harrastavia sofisteja, joita Sokrates kuulustelee omaa sokraattista metodiaan käyttäen. Ei ole varmuutta, onko kyseessä sama Euthydemos kuin Ksenofonin teoksessa.
Dugald Clerk

Clerkin moottori

Ns. Clerkin syklillä toimiva kaksitahtimoottori on hyvin samankaltainen nelitahtisen dieselmoottorin kanssa, koska myös Clerkin moottorissa on imu- ja pakoventtiilit. Imuventtiili on tässä tapauksessa hivenen harhaanjohtava nimitys, koska polttoaineseoksen syöttö tapahtuu männän ollessa matkalla ylöspäin. Englanninkielinen nimitys inlet valve on paljon täsmällisempi.
Moottorin ja Clerkin syklin toiminta tapahtuu seuraavanlaisessa järjestyksessä: Työtahdin alakuolokohdassa sekä imu- että pakoventtiilit aukaistaan ja työsylinterin viereen sijoitettu pumppusylinteri työntää ilmaa sisään ja huuhtelee pakokaasut ulos. Koska polttoaineen syöttöä ei kyetty luonnollisestikaan Clerkin versiossa vielä täsmällisesti hallitsemaan, pumpun työntämä ilma oli osin polttoaineseosta, josta osa joutui pakoventtiilin kautta hukkaan. Männän jatkaessa liikettään ylöspäin, pakoventtiili suljetaan ja pumppusylinterin työntämä polttoaineseos puristetaan kasaan. Kun kaksitahtidieselit kehittyivät, tämä oli se vaihe, jolloin polttoaine ruiskutetaan sylinteriin. Ahtimen tai huuhtelupumpun tehtävänä on syöttää pelkkää puhdasta ilmaa. Kun mäntä saavuttaa yläkuolokohdan, polttoaineseos puristuu kasaan, kuumenee ja syttyy ja saattaa männän alaspäin suuntautuvaan työtahtinsa liikkeeseen ja kierto alkaa alusta.
Koska Clerkin syklillä toimivat moottorit tarvitsevat tuekseen pumpun tai ahtimen, ne ovat luonnollisempia konfiguraatoita raskaiden dieselmoottoreiden maailmassa. Laivat, junat, maansiirtokoneet, paikallismoottorit ja kuorma-autot ovat Clerkin syklillä toimivan kaksitahtimoottorin ominta kenttää. Amerikkalaisen General Motorsin tytäryhtiö Detroit Diesel oli yksi suurimmista kaksitahtisten dieselmoottoreiden valmistajista.
Clerkin moottori ei kokonsa puolesta sovellu pienkonekäyttöön. Nykyään yleisimmin tuntemamme kaksitahtimoottori, jossa ei ole venttiileitä, vaan imu- ja pakoaukot sylinteriseinämissä, kehitti englantilainen insinööri Joseph Day vuonna 1892. Dayn suunnittelema kaksitahtimoottorin kampikammio mahdollisti pienempikokoisten ja rakenteellisesti yksinkertaisten, venttiilittömien kaksitahtimoottorien valmistamisen oikeastaan mihin mittakaavaan tahansa. Nykyisin valmistettavissa kaksitahtisissa dieselmoottoreissa saattaa olla venttiileillä varustettu Clerkin rakenne, venttiilitön Dayn rakenne tai näiden kahden yhdistelmä.
Lauri Ylönen

Ura

Lauri Ylönen aloitti pianon soiton harjoittelun viisivuotiaana ja on soittanut kitaraa 12-vuotiaasta asti. Rasmuksen noustessa pinnalle Ylönen oli vasta 16-vuotias Sibelius-lukion oppilas. Hän keskeytti pian koulunsa ehtiäkseen tehdä enemmän musiikkia. 
Ensimmäinen yhtye, johon Ylönen kuului, oli hänen ja Eero Heinosen yhteinen yhtye, jossa Ylönen soitti rumpuja ja Heinonen bassoa. Aikaiseen Rasmukseen mukaan tuli myös Pauli Rantasalmi. Rantasalmi on yhä mukana The Rasmuksessa, mutta tuolloinen rumpali Janne Heiskanen erosi yhtyeestä vuonna 1999. Heiskasen tilalle rumpuja tuli soittamaan Aki Hakala. Yhtyeen nimen eteen tuli sekaannusten välttämiseksi artikkeli The, koska eräs DJ käytti musiikkihankkeessaan Rasmus-nimeä.
Vuonna 2006 Ylönen ansaitsi eniten suomalaisista kulttuurihenkilöistä: 770 000 euroa ansiotuloa ja 3 800 euroa pääomatuloa. Ylönen oli kovatuloisin kulttuuri-ihmisistä myös vuonna 2005, jolloin hänen tulonsa olivat 919 000 euroa. Veroja hän maksoi niistä yli puolet. Lauri Ylönen on myös Boneless-Skeletor Oy:n toimitusjohtaja sekä hallituksen jäsen. 
Ylönen esiintyy Kwanin kappaleella ”Chillin’ At The Grotto” yhdessä Siiri Nordinin (Killer) kanssa. Hän esiintyy myös Apocalyptican kappaleissa ”Life Burns” ja ”Bittersweet”, joista jälkimmäisessä esiintyy myös HIM:n laulaja Ville Valo.
Ylönen on ryhtynyt myös asuintalojen suunnittelijaksi. Hän suunnittelee MTV:n kanavilla vuonna 2017 nähtävissä ohjelmissa "Laurin talot" design-taloja suomalaisille julkkiksille. Ylönen suunnittelee asuintaloja Alvardag-yrityksensä kautta. Lisäksi hän on suunnitellut kuoseja Vallilalle ja sohvan Iskulle.

Sooloura

Ylönen julkaisi maaliskuussa 2011 ensimmäisen sooloalbuminsa, New Worldin. Hän soitti ensimmäisen kerran soolokappaleensa ”Heavyn” Emma-gaalassa helmikuussa 2011. Saman vuoden kesäkuussa julkaistiin toinen single, ”In The City”.
Vuonna 2014 Ylönen julkaisi toisen sooloalbuminsa nimeltään Amanda. Albumin ensimmäinen single ”She’s a Bomb” julkaistiin maaliskuussa. Toinen single "My Favorite Drug" julkaistiin toukokuussa.
Syksyllä 2018 Ylönen nähtiin Vain elämää -televisiosarjan yhdeksännellä tuotantokaudella.

Yksityiselämä

Lauri Ylönen alkoi vuonna 2004 seurustella PMMP-yhtyeen Paula Vesalan kanssa. Heillä on vuonna 2008 syntynyt Julius-poika. Vuonna 2014 Ylönen ja Vesala muuttivat poikansa kanssa Kalifornian Los Angelesiin. Saman vuoden marraskuussa Ylönen ja Vesala menivät naimisiin Las Vegasissa. Syyskuussa 2016 pariskunta ilmoitti eroavansa.
Nykyisin Ylönen asuu Havaijilla Yhdysvalloissa, ja hän on avoliitossa Katriina Mikkolan kanssa. Parille syntyi poika joulukuussa 2017.
Ylönen harrastaa skeittausta, veneilyä ja BMX-pyöräilyä.
Jalkaväkirykmentti 6 (jatkosota)

Keskittäminen

Rykmentin II pataljoona oli saanut perustamisen päätökseen 10. kesäkuuta kello 18. Jalkaväkirykmentti 6 jaettiin kahteen osaan: Puumalan ja Sulkavan ryhmään. Kumpikin osa sai käskyn marssia rajalle ja rykmentinkomentajaksi määrättiin eversti T. E. Ekman.
Rauhaniemestä lähti II pataljoona marssille perustamisen jälkeisenä aamuna kello kuusi. Iltaan mennessä pataljoona oli Pajasalmen ja Vekarasalmen lossit ylitettyään saapunut Lohikosken-Särkilahden tienhaaraan, jossa se majoittui. Pataljoona saavutti tavoitteensa Särkijärvellä seuraavana päivänä. Marssia jatkettiin 14. kesäkuuta Ruokolahden Pohjalankilaan, jonka kansakoululle perustettiin pataljoonan esikunta.
Puumalan kasarmialueelta 11. kesäkuuta kello 11 lähtenyt I pataljoona Inkilänmäen tukikohtaan Ruokolahdelle, jonne se saapui seuraavana päivänä kello 18.30 yövyttyään Vuolteella ja Syyspohjassa. Pataljoona sai III armeijakunnalta käskyn siirtyä puolustukseen Ruokolahti-Kärinkijärvi-Tarkkola linjalle ja se siirtyi 15. kesäkuuta.