google/wiki40b huggingface dataset:
NRZ-koodaus

Tietoliikenteessä non-return-to-zero (NRZ) -linjakoodaus on binäärikoodaus, jossa ”1-bitit” esitetään yhtenä merkitsevänä tilana ja ”0-bitit” toisena merkitsevänä tilana. Toisin kuin RZ- eli return-to-zero -koodauksessa, NRZ-koodauksessa ei ole neutraalia perustilaa (lepotilaa).
NRZ ei ole itsestään tahdistuva koodaus, joten tahdistukseen (synkronointiin) tulee käyttää jotain muuta menetelmää, esimerkiksi rinnakkaista tahdistussignaalia tai ylimääräisiä tahdistusmerkkejä.
NRZ-koodaus nimensä mukaan ei palaa esitettävän bitin jälkeen johonkin neutraaliin perustilaan. Esimerkkinä, jos tiedon siirrossa jännite 1V esittää 1-bittiä ja jännite -1V esittää 0-bittiä ja yhden bitin siirtojakso on 1 sekunti, niin bittijono 111 tarkoittaa 3 sekunnin ajan 1V jännitettä linjalla.

NRZI-koodaus

NRZI-koodauksessa (Non-Return-to-Zero Inverted) ”1-bitti” esitetään tilamuutoksella ja ”0-bitti” ilman tilamuutosta. Esimerkkinä, jos tiedon siirrossa jännite 1V esittää 1-bittiä ja jännite -1V esittää 0-bittiä ja yhden bitin siirtojakso on 1 sekunti, niin bittijono 110 tarkoittaa 1 sekunnin ajan 1V ja sen jälkeen 2 sekuntia -1V jännitetasoa.
NRZI-koodausta käytetään linjakoodauksena USB-väylällä.
Pykälä

Pykälä, vanhentunut nimi paragrafi, on jonkin kirjoituksen osa, jonka avulla kirjoituksen sisältö jakaantuu jäsennystä selventäviin alaosastoihin. Pykäliä käytetään järjestelmällisissä esityksissä, kuten laeissa, asetuksissa, säännöissä, pöytäkirjoissa ja muissa vastaavissa kirjoituksissa.
Uuden pykälän alkamisen merkiksi kirjoitetaan lyhenteenomainen pykälämerkki §, jonka yhteyteen liitetään arabialainen numero. Pykälämerkki voi tilanteen mukaan olla numeron edellä tai sen perässä: § 10 (’pykälä kymmenen’) tai 10. § (’kymmenes pykälä’). Säädösteksteissä ja oikeustieteellisissä yhteyksissä järjestysluvun piste kuitenkin jää pois: 10 § (yleiskielen periaatteiden mukaan ’kymmenen pykälää’, mutta lakikielessä ’kymmenes pykälä’).
Lyhyissä laeissa on usein pelkkä pykäläjako, kun taas laajemmat lait jakaantuvat lukuihin ja luvut pykäliin. Pykälät voivat jakaantua momentteihin, ne taas kohtiin ja kohdat alakohtiin.
Jos laki jakaantuu lukuihin, pykälien numerointi voi olla koko laissa juokseva (esimerkiksi tieliikennelaissa) tai alkaa kussakin luvussa uudestaan 1:stä (esimerkiksi rikoslaissa). Jälkimmäisessä tapauksessa on pykälään viitattaessa aina mainittava, minkä luvun pykälää tarkoitetaan.
Naomi Campbell

Veritimanttikohu

Campbell toimi todistajana Liberian entisen presidentin Charles Taylorin Haagin sotarikosoikeudenkäynnissä elokuussa 2010, jossa hän vahvisti saaneensa lahjaksi ”kiviä” Nelson Mandelan järjestämällä illallisella Etelä-Afrikassa vuonna 1997. Campbell todisti, että hän ei tiennyt, kuka ”kivien” lahjoittaja oli, vaikka arvelikin Taylorin olleen asialla. Alun perin Campbell kieltäytyi todistamasta oikeudenkäynnissä, mutta hänet kuitenkin haastettiin todistajaksi.
James Crabb

James Crabb (s. 1967 Dundee, Skotlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen harmonikkataiteilija.

Tausta ja koulutus

James Crabb aloitti harmonikansoiton nelivuotiaana. Hän opiskeli Tanskan Kuninkaallisessa Musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa Mogens Ellegaardin johdolla 1985–1992. Opiskeluaikoinaan hän sai useita palkintoja ja stipendejä sekä esiintyi yli 150 kertaa Live Music Now -konserttisarjassa.

Ura

Crabbin konserttidebyytti Lontoossa Purcell Roomissa 1992 nosti hänet kansainvälisesti tunnetuksi. Hän on konsertoinut lukuisilla eturivin musiikkifestivaaleilla ja tehnyt yhteistyötä muun muassa Daniel Barenboimin, Elgar Howarthin, Martyn Brabbinsin, Jukka-Pekka Sarasteen, Gunter Schüllerin, Markus Stenzin, Michael Schønwandtin, Susanna Mälkin ja Peter Eötvösin kanssa. Hän on esiintynyt lukuisten sinfoniaorkesterien solistina sekä erilaisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa. Hän on tehnyt kamarimusiikissa yhteistyötä muun muassa viulisti Dimitry Sitkovetskyn ja harmonikkataiteilija Geir Draugsvollin kanssa.
Televisioesiintymisistä huomattavin lienee vuoden 2003 Rugbyn maailmanmestaruuskilpailujen avajaisseremonia Sydneyssä, jossa hän toimi solistina Richard Tognettin johdolla. Lähetystä katseli stadionyleisön lisäksi noin kaksi miljardia katsojaa.
Crabb on levyttänyt useille levymerkeille sekä kantaesittänyt Harrison Birtwistlen, Thomas Adèsin, Luciano Berion, John Caskenin, Sofija Gubaidulinan, Django Batesin, Sally Beamishin, Elena Kats-Cherninin, Gordon McPhersonin ja Lyell Cresswellin musiikkia. Hän on ollut mukana myös tanskalaisissa oopperaproduktioissa ja palkituissa koomisissa musiikkiteatterituotannoissa.
James Crabb on toiminut konserttiharmonikan professorina Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuodesta 1995 ja vierailevana professorina Grazissa 1995–2002. Hän on myös antanut mestarikursseja muun muassa Sibelius-Akatemiassa, Rotterdamin konservatoriossa sekä Toronton yliopistossa.
Hän esiintyy myös harmonikkaduona Geir Draugsvollin kanssa. Crabb-Draugsvoll kaksikko on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa, duo esiintyy koreografi Tero Saarisen Petrushka-tulkinnassa (2001).
Melisa Aslı Pamuk

Melisa Aslı Pamuk (s. 14. huhtikuuta 1991) on hollantilais-turkkilainen missi. Hän voitti Miss Turkki -kilpailun 2. kesäkuuta 2011 ja sai kruununsa edeltäjältään Gizem Memiçiltä. Hän opiskelee psykologiaa Amsterdamin yliopistolla. Hän aloitti mallintyöt 14-vuotiaana ja sai vuonna 2009 Turkin paras malli -kilpailussa "lupaavimman" tittelin. Hän puhuu sujuvasti turkkia, englantia, hollantia ja saksaa sekä jonkin verran ranskaa. Hän on 176-senttinen.
Pamuk kilpaili Miss Universum 2011 -kilpailussa. Hän on tehnyt töitä myös näyttelijänä.
Šarūnas Marčiulionis

Ura

Marčiulionis edusti kotimaansa suurseuraa Statybaa vuosina 1981–1989. NBA:ssa hän pelasi Golden State Warriorsin, Seattle SuperSonicsin, Sacramento Kingsin ja Denver Nuggetsin riveissä vuosina 1989–1997.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Marčiulionis voitti kultaa 1988 kesäolympialaisissa. Liettuan maajoukkueessa hän saavutti pronssia 1992 kesäolympialaisissa ja 1996 kesäolympialaisissa.
Athabascajärvi

Teollisuus

Kaivostoiminta alueella on tuottanut sekä uraania että kultaa, ja uraaninkaivun myötä syntyi myös pohjoisrannan kaivoskaupunki Uranium City. Kaupunki sijaitsee Saskatchewanin puolella. Viimeinen kaivos lopetti toimintansa 1980-luvulla, mutta kaivostoiminnan aiheuttamat tuhot luonnolle ovat yhä selvästi nähtävissä.

Luonto

Athabascajärven hiekkadyynit ovat ainoat luonnontilaiset, yhä tuulen vaikutuksesta vaeltavat hiekkadyynit 58. leveyspiirin pohjoispuolella. Hallituksen ja kaivosteollisuuden välisen pitkän kädenväännön jälkeen hiekkadyynialueesta tehtiin Provincial Wilderness Park -luonnonpuisto vuonna 1992.
Järvessä elää 23 eri kalalajia. Järvestä pyydetty 43,6 kg painoinen harmaanieriä on yhä tämän lajin maailmanennätyskala.
Karl Ludwig Bonhoeffer

Ura

Karl Bonhoeffer otti vuonna 1918 vastaan psykiatrian ja neurologian professuurin Berliinistä. Kuolemaansa asti Karl Bonhoeffer toimi vastavoimana psykoanalyyttiselle koulukunnalle. Vaikkei hän sinällään hylännyt Freudin, Jungin ja Adlerin teorioita, hän antoi etusijan empiiriselle psykiatrialle. 
Karl Bonhoefferin arvostuksesta psykiatrina antaa kuvan se että hänet kutsuttiin Saksan valtiopäivätalon tuhopoltosta epäilyn Marinus van der Lubben oikeudenkäyntiin arvioimaan syytetyn mielenterveyttä.
Quo vadis, Domine?

Quo vadis, Domine? (suom. Minne menet, Herrani?) on latinankielinen lentävä lause. Pietarin teoissa, eräässä Uuden testamentin apokryfikirjoista, olevan legendan mukaan keisari Neron vainoja paennut apostoli Pietari esitti tämän kysymyksen Jeesukselle kohdattuaan tämän Via Appian varrella. Jeesus vastasi: "Romam vado iterum crucifigi." (Roomaan uudelleen ristiinnaulittavaksi). Pietari rohkaistui Jeesuksen sanoista, palasi Roomaan ja kärsi siellä marttyyrikuoleman. Tämän legendan pohjalta puolalainen kirjailija Henryk Sienkiewicz kirjoitti historiallisen romaaninsa Quo vadis (1896).
Mustamonarkki

Levinneisyys

Mustamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Griselinia

Tuntomerkit

Griselinia-lajien lehdet sijaitsevat usein kahdessa rivissä. Lavan laidat ovat hampaiset tai eheät; kanta, ruodin reuna ja adaksiaalinen palle saattavat ympäröidä varren. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukat saattavat olla teriöttömiä ja mesiäinen (nektaario) puuttuu. Sikiäin on yhdislehtinen ja kehänalainen. Hedelmä on marjamainen. 
Kasveissa on värillisenä välkehtivää eli irisoivaa griselinosidi-nimistä yhdistettä. Ruodin johtojänteet ovat kaarevia poikkileikkaukseltaan. Lehdessä on limasoluja, ja ilmaraot ovat syklosyyttisiä, mikä tarkoittaa, että vähintään viisi pientä apusolua on huulisolujen ympärillä, ei kuitenkaan säteittäisesti. Lehden pinnalla on solukarvoja (trikoomia). Hedekukkien heteenponnet kiinnittyvät palhoihin selästään. Siemenaiheessa on sen varresta eli funikuluksesta kasvanut siltarakenne, joka helpottaa siiteputken kasvua kohden nukellusta. Kromosomiluku on n = 18.
HMS Tiger (1900)

Valmistus

Telakkanumeron 335 kölinlaskun ajankohta ei ole tiedossa, mutta alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1900 niin sanottuna varastoaluksena (engl. stock ship). Alus oli valmisteilla telakan omien suunnitelmien pohjalta, kun Amiraliteetti osti sen 31. toukokuuta 1900 osaksi vuosien 1899-1900 laivasto-ohjelmaa. Luovutuspäiväksi määrättiin 14. heinäkuuta 1901. Aluksen hinta koostui 19 000 punnan rungosta, 36 228 punnan koneista ja 1 272 punnan apulaitteista eli yhteensä 57 000 puntaa. Aluksen valmistuessa kesäkuussa 1901 siitä maksettiin 60 008 puntaa.

Palvelus

Alus upposi kolaroituaan risteilijä HMS Berwickin kanssa 2. huhtikuuta 1908 St. Catherinen edustalla.
Hulluna rakkaudesta

Juoni

Kiertelevä cowboy (Shepard) palaa rakastettunsa (Basinger) ja juopon isänsä (Stanton) luo nuhjuiseen hotelliin keskilännessä. Kamarinäytelmän kaltaisessa elokuvassa esiin nousee kipeitä teemoja, kuten insestiä.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien videouutuusesittelyssä 1987 Mikael Fränti sanoo Shepardin tekstin käynnistyvän hitaasti mutta huipentuvan lopulta suorastaan trilleriksi. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kehuu Shepardin roolisuoritusta ja tekstiä ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Riverside (yhtye)

Historia

Mariusz Duda, Piotr Grudzinski, Piotr Kozieradzki ja Jacek Melnicki perustivat yhtyeen Varsovassa, Puolassa vuonna 2001. Kvartetin jäsenet yrittivät käyttää hyväksi metallimusiikillisia taustojaan luodakseen uutta ja kokeellista musiikkia Dream Theaterin ja Toolin jalanjäljissä. Jo ennen ensimmäisen albumin ilmestymistä Riverside kärsi musiikillisista erimielisyyksistä ja Jacek Melnicki korvattiin nykyisellä kosketinsoittajalla Michał Łapajlla vuonna 2003.
Yhtyeen kitaristi ja perustajajäsen Piotr Grudzinski menehtyi helmikuun 21. päivä 2016. Yhtye tiedotti tapauksesta samana päivänä virallisilla kotisivuillaan. Yhtye ilmoitti syyskuun 23. päivä 2016 virallisilla kotisivuillaan jatkavansa ilman vakituista kitaristia, käyttäen jatkossa vain vierailevia kitaristeja äänityksissä ja live-esityksissä.
Modenan katedraali

Modenan katedraali sijaitsee Modenan kaupungissa Italiassa. Se on yksi Euroopan merkittävimpiä romaaniselta ajalta säilyneitä rakennuksia, ja siksi Unescon maailmanperintökohde. Katedraalin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1099.
Yhdessä kellotorninsa ja kirkon edessä levittäytyvän aukion kanssa se julistaa sekä rakentajiensa uskoa että rakennuttajien, Canossan mahtisuvun valtaa.
Viikko-Eteenpäin

Lopettaminen

SDP:n puoluehallitus päätti kesäkuussa 2011 keskittää puolueen viestintätuen pää-äänenkannattajansa Uutispäivä Demarin kehittämiseen. Päätös johti maakunnissa ilmestyvien aluelehtien tukien heikkenemiseen, mikä heikensi Viikko-Eteenpäin-lehden taloutta huomattavasti. Kymen Viikkolehti Oy:n hallitus päättikin lehden ilmestymisen lopettamisesta kokouksessaan 20. kesäkuuta 2011. Viikko-Eteenpäin viimeinen numero ilmestyi vuoden 2011 lopussa.
Lopettamisen taustalla oli varsinaisesti puolueiden viestintätuen supistaminen sekä se että uuden lainsäädännön mukaan puolue voi käyttää viestintätukea vapaasti erilaisiin viestintämuotoihin, kun aiemmin vuoteen 2008 saakka kyse oli suoraan lehdille maksetusta lehdistötuesta.
Leonard Pietari Tapaninen

Leonard Pietari Tapaninen (Pekka Tapaninen, L. P. Tapaninen) (5. huhtikuuta 1893 Hämeenlinna – 24. helmikuuta 1982 Espoo) oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi, Oulun hiippakunnan piispa 1963–1965 ja IKL:n kansanedustaja 1933–1935. Hän toimi vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen saarnaajana, mutta eriytyi niin sanotun pappislinjan eli elämänsanalaisuuden piiriin sen syntyvaiheissa 1960- ja 1970-luvuilla. Tapaninen oli pappislinjan voimahahmo. Hänen toimintansa herätti keskustelua vanhoillislestadiolaissuuden piirissä jo pikkuesikoisuuden eriydyttyä Euroopan vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1934. Pekka Tapanisen uskonnolliseen kehitykseen saattoi vaikuttaa se, että hänen appivanhempansa ja vaimonsa Anna-Greta menivät vuoden 1934 hajaannuksessa rauhansanalaisuuteen eli pikkuesikoisuuteen. Pekka Tapanisen appi pyysi hänet usein saarnaamaan pikkuesikoisten seuroihin ja niinpä Tapaninen usein saarnasikin rauhansanalaisten seuroissa. Pekka Tapanisella oli myös suhteita uusevankeliseen lestadiolaissaarnaajaan August Lundbergiin.

Perhe

Tapanisen vanhemmat olivat vanginvartija Pietari Tapaninen ja Elina Vilhelmina Heikkilä. Vuonna 1934 hän avioitui Anna-Greta Forssin kanssa. Lapset Johan Pietari Tapaninen, rovasti, kirurgi (s. 15.2.1936, k. 20.5.2016), Paulus Mikael Tapaninen, diplomaatti (s. 25.4.1937, k. 21.3.2015) ja Martti Alfred Rafael Tapaninen, rehtori (s. 26.3.1947, k. 30.4.2012).

Kirkollinen työ

Vuonna 1911 Tapaninen pääsi ylioppilaaksi, ja teologisten opintojen jälkeen hänet vihittiin papiksi vuonna 1915. Pastoraalitutkinnon hän suoritti vuonna 1917. Sisällissodan aikana Tapaninen toimi valkoisten joukoissa pappina ja lääkintämiehenä. Ennen valintaa Ylitornion kirkkoherraksi vuonna 1922 hän ehti olla töissä eri seurakunnissa, Iissä, Pyhäjoella, Kolarissa, Rovaniemellä, Kittilässä ja Vesilahdella. Hän oli Ylitorniolla vuoteen 1952 ja sen jälkeen vuoteen 1963 asti Oulun tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherrana. Hän oli Oulun hiippakunnan piispa Olavi Heliövaaran jälkeen vuosina 1963–1965. Tapanisen siirryttyä eläkkeelle piispaksi tuli Hannes Leinonen.

Yhteiskunnallinen toiminta

Tapaninen oli Ylitornion kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa.
Hän osallistui talonpoikaismarssille ja tunsi sympatioita Mäntsälän kapinaa kohtaan, mikä aiheutti paheksuntaa vanhoillislestadiolaisten keskuudessa. Vuonna 1933 hän pyrki eduskuntaan IKL:n ehdokkaana Oulun pohjoisesta vaalipiiristä ja tuli valituksi. Vuonna 1936 hän ei enää asettunut ehdolle.
Tapaninen oli myös silloin vanhoillislestadiolaisen Ylitornion kristillisen kansanopiston johtokunnan puheenjohtajana sen alkuvaiheissa ja yksi sen perustajista.
Kisangani

Historia

Henry Morton Stanley perusti vuonna 1883 tukikohdan nykyisen Kisanganin lähelle Wana Rusarin saarelle Boyoman putousten alajuoksulle, josta on mahdollista purjehtia Kinshasaan saakka. Kongon vapaavaltion virkamiehet pitivät sitä tukikohtanaan, kunnes islaminuskoiset mustat orjakauppiaat ajoivat heidät pakosalle. Kongon vapaavaltio sai alueen jälleen ainakin nimellisesti hallintaansa, kun se nimitti orjakauppiaiden päällikön Tippu Tipin alueen käskynhaltijaksi.
Xiaomi Mi-2S

Muotoilu

Xiaomi Mi-2S -älypuhelimessa on 4,3-tuumainen näyttö HD -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 600-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.1 "Jellybean" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
High Times

High Times on kannabisaiheinen lehti, jonka perusti Tom Forcade vuonna 1974. Kahden vuoden sisällä lehti sai neljä miljoonaa kuukausittaista lukijaa. Lukuisat lehden henkilökuntaan kuuluneet, esimerkiksi Forcade itse, ovat myös salakuljettaneet ja myyneet kannabista. Forcade teki itsemurhan 1970-luvun lopulla, ja lehden päätoimittajaksi myöhemmin noussut Richard Stratton istui 1980-luvulla kahdeksan vuotta vankeudessa salakuljetuksesta.
1980-luvun puolessavälissä High Times siirsi kirjoitustensa pääpainoa kannabiksen salakuljetuksesta kohti sen kotikasvatusta. Ongelmat lain kanssa ovat jatkuneet. Lehden kolumnistina toiminut Ed Rosenthal jäi kahdesti kiinni hampusta; vuonna 2007 hänet tuomittiin yli sadan kasvin kasvattamisesta.
High Times julkaistaan kuukausittain. Se myös järjestää vuosittaisen Cannabis Cupin.
High Timesissa oli alusta pitäen keskiaukeamilla kukkivien kannabiskasvien kuvia, ja siinä annettiin myös markkinoilla olleen kannabiksen hintatietoja.
Ahdelehtimittari

Koko ja ulkonäkö

Ahdelehtimittari muistuttaa ulkonäöltään yleisempää harmolehtimittaria (Scopula incanata), mutta 22–26 mm siipivälillään on jonkin verran sitä pienempi. Siipien yleissävy on vaaleanharmaa, joskin sävy vaihtelee harmaasta ruskehtavaan. Poikkiviirut ovat harmaat tai ruskeat, melko mutkittelevat ja ulompi poikkiviiru kaartuu siiven etureunassa jyrkästi siiven tyveä kohti. Ulkomman poikkiviirun ulkopuolella on rivi laajahkoja, harmaita laikkuja. Keskipilkku erottuu selvänä mustana pisteenä sekä etu- että takasiivissä. Aivan siipien ulkoreunassa on rivi selkeitä mustia pisteitä.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on satunnainen harhailija, joka on tavattu toistaiseksi vain kerran Hankoniemeltä elokuussa 2006. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena kesäkuusta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Ahdelehtimittari elää vain hyvin aurinkoisilla ja lämpimillä paikoilla, tyypillisesti hiekkarannoilla, ja perhoset häviävät nopeasti sopivan elinpaikan umpeenkasvun seurauksena. Perhoset lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle. Parittelu tapahtuu kasveilla lähellä maanpintaa ja naaras munii munat yksitellen ravintokasvin lehdille tai kukintoihin. Toukkia löydetään kuitenkin luonnosta harvoin. Perhoset kuoriutuvat koteloistaan iltapäivän ja illan aikana. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ruotsissa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla matalilla kuivien paikkojen kasveilla, kuten ajuruohoilla (Thymus) ja mataroilla (Galium).
Pelopidit

Pelopidien sukukunta (kreik. Pelopidai) käsittää kreikkalaisessa mytologiassa ensisijaisesti Pelopsin kaksi poikaa – Atreuksen ja Thyesteen. Laajemmassa yhteydessä pelopideiksi voidaan kutsua kaikkia Pelopsista periytyviä jälkipolvia.
Carl Fredrik von Burghausen

Carl Fredrik von Burghausen (20. maaliskuuta 1811 Kirkkonummi – 17. helmikuuta 1844 Tukholma) oli suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija.
Von Burghausenin vanhemmat olivat kapteeni Karl Gustaf von Burghausen (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Fredrika Nordberg. Von Burghausen kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän oli maanmittausoppilaana 1832.
Von Burghausen työskenteli Helsingfors Morgonblad-lehden toimituksessa. Hän julkaisi yhdessä H. G. Piponiuksen kanssa vuonna 1840 kirjallista lehteä Wanadis. Dikt och sanning, joka ilmestyi kuitenkin vain puolen vuoden ajan.
Von Burghausen muutti Ruotsiin 1841. Ruotsissa hän julkaisi salanimellä Paavo Suomalainen kaksi pamflettia jotka käsittelivät Suomen asemaa Venäjän yhteydessä. Hän alkoi julkaista myös Tukholman kaupungin historiaa käsittelevää teossarjaa josta ehti kuitenkin ilmestyä vain ensimmäinen osa ennen von Burghausenin kuolemaa.
Vince Wilfork

Ura

Miamin yliopistossa Floridassa opiskellut ja paikallisessa joukkueessa pelannut Wilfork varattiin New England Patriotsiin ensimmäisen kierroksen 21. pelaajana vuoden 2004 varaustilaisuudessa. Hän debytoi joukkueen paidassa NFL:ssä samana vuonna. Wilfork on valittu viidesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin vuosina 2007, 2009, 2010, 2011 ja 2012. NFL:n mestaruuden eli Super Bowlin hän on voittanut kahdesti, vuosina 2005 ja 2014. Ensimmäisellä kerralla finaalissa kaatui Philadelphia Eagles ja toisella kerralla hallitseva mestari Seattle Seahawks. Tämän jälkeen hän siirtyi pelaamaan Houston Texansiin. Wilfork lopetti uransa pelattuaan kaksi kautta Texansissa.
Fomepitsoli

Metabolia

Fomepitsoli leviää nopeasti elimistön vesitilaan. Oraalisesti nautittuna 7–50 mg/kg annokset saavuttavat huippunsa 1-2 tunnissa. Puoliintumisaika riippuu annoksen määrästä.
Fomepitsoli metaboloituu maksassa pääasiassa 4-karboksipyratsoliksi (noin 80 - 85% annoksesta). Muita metaboliitteja ovat pyratsolit 4-hydroksimetyylipyratsoli sekä 4-karboksipyratsolin ja 4-hydroksimetyylipyratsoli N -glukuroniidi-johdokset.
Terveillä koehenkilöillä 1 - 3.5% annoksesta poistui virtsan mukana muuttumattomana. Metaboliitit poistuvat myös muuttumattomina samaa tietä.
Fomepitsoli voidaan poistaa myös dialyysissä.
Luluanluba

Kirjaimisto

Luluanluban aakkosiin sisältyvät seuraavat kirjaimet: A B C D E F G H I J K L M N O P S Sh T U V W Y Z.
Suomen kielestä eroavien kirjainten ääntämys: C = [tʃ], J = [ʒ], SH = [ʃ], W = [w], Y = [j] ja Z = [z]. L-kirjaimen ääntämys vaihtelee L:n ja R:n välillä.
Luluanluban kirjoittamiseen on vakiintunut kaksi erilaista tapaa. Lähetyssaarnaajien luomassa oikeinkirjoituksessa C:n sijasta kirjoitetaan TSH, W muuttuu konsonantin jälkeen U:ksi ja Y muuttuu I:ksi. Kielitieteellisessä kirjoitustavassa näitä muutoksia ei tapahdu.

Murteet

Itä- ja Länsi-Kasain murteet poikkeavat toisistaan huomattavasti sekä ääntämyksen että sanaston osalta. Lännen [p] äännetään idässä [h], kuten sanoissa lupemba/luhemba (eräs maalaji) ja Lupatapata/Luhatahata (eräs kaupunki). Maniokin lehtiä kutsutaan lännessä nimellä matamba ja idässä nimellä kaleji. Muitakin eroja löytyy.
Šovgenovin piiri

Šovgenovin piiri (ven. Шовге́новский райо́н, Šovgenovski raion; adygeksi Шэуджэн район, Šeudžen raion) on kunnallinen itsehallintoalue Adygeian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 521,5 neliökilometriä. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1929 valkoisten elokuussa 1918 teloittaman Kubanin–Mustanmeren neuvostotasavallan vuoristolaisasioiden komissaarin Mos Šovgenovin mukaan. Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2009).
Šovgenovin piiri sijaitsee Adygeian koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Krasnodarin aluepiirin Kurganinskin ja Ust-Labinskin piireihin, idässä Adygeian Košehablin ja etelässä Giaginskajan piireihin, lounaassa Krasnodarin aluepiirin Beloretšenskin piiriin sekä lännessä Adygeian Krasnogvardeiskojen piiriin. Suurin osa pinta-alasta on peltoa ja niittyä. Metsistä suurin on 30 neliökilometrin laajuinen Tšornyi les. Piirin pohjois- ja itärajaa pitkin virtaa Labajoki. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja savi.
Piiriin kuuluu kuusi maalaiskuntaa: Dukmasov, Džerokai, Hakurinohabl, Hatažukai, Mamheg ja Zarevo. Hallinnollinen keskus on Hakurinohablin kylä. Kaikkiaan piirissä on 7 kylää, 3 taajamaa ja 21 huuttoria. Asukkaista 64 % on adygeja ja 35 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on viljakasvien viljelyyn erikoistunut maatalous. Viime vuosina on pyritty kehittämään myös nautakarjan, lampaiden, sikojen ja siipikarjan kasvatusta. Teollisuutta edustavat meijeri, leipätehdas, lihanjalostuslaitos ja makkaratehdas. Lisäksi harjoitetaan hampun jalostusta sekä rakennustarvikkeiden tuotantoa.
Vuonna 2007 piirissä toimi 15 yleissivistävää koulua, 7 lastentarhaa, lastenkoti, täydennyskoulutuskeskus ja urheilukoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kansankulttuurin keskus, 17 kulttuuri- ja kerhotaloa, keskuskirjasto ja sen 14 haaraosastoa, kaksi valtiollista ja kaksi kansanmuseota. Sosiaalipalveluihin kuuluu piirisairaala, piirin poliklinikka, 17 ensiapuasemaa, lasten kuntoutuskeskus ja vanhainkoti. Alueella on lähes 500 arkeologista, historiallista ja kulttuurimuistomerkkiä. Niistä huomattavimpia ovat muinaiset kurgaanihaudat, kultti- ja asuinpaikat.