google/wiki40b huggingface dataset:
Peter L. Berger

Elämä ja ura

Berger syntyi Itävallassa ja muutti Yhdysvaltoihin pian toisen maailmansodan jälkeen. Hän valmistui Wagner Collegesta vuonna 1949 ja jatkoi opintojaan New School for Social Researchissa New Yorkissa, väitellen tohtoriksi vuonna 1952.
Vuosina 1955–1956 Berger työskenteli Evangelische Akademiessa Bad Bollissa Saksassa. Vuosina 1956–1958 hän toimi apulaisprofessorina Pohjois-Carolinan yliopistossa, vuosina 1958–1963 puolestaan Hartfordin teologisessa seminaarissa. Myöhemmin hän toimi professorina New School for Social Researchissa, Rutgersin yliopistossa ja Bostonin yliopistossa.

Ajattelu

Bergerin ajattelussa yhteiskunnan ja yksilön välinen suhde on keskeisellä sijalla. Berger tunnetaan parhaiten näkemyksestään, jonka mukaan sosiaalinen todellisuus on yksi tietoisuuden muoto. Hänen mukaansa yhteiskunta on subjektiivinen todellisuus – yksilön ja yhteiskunnallisten rakenteiden välinen vuorovaikutus tuottaa yksilöllä olevat käsitykset todellisuudesta. Ihmisten muodostamista käsitteistä ja heidän tekemistään keksinnöistä tulee ajan myötä osa todellisuuttamme. Kieli on keskeisessä osassa yhteiskunnallisten rakenteiden muotoutumisessa.
Uskonnonsosiologiassa Bergerin ajattelu on vaikuttanut moniin nykyisiin uskonnonsosiologeihin, mukaan lukien Robert Hefner, Michael Plekhon, Nancy Ammerman ja Christopher Marsh. Berger katsoi, ettei uskonto maallistumisesta huolimatta ole vain läsnä yhteiskunnassa vaan voi edelleen hyvin ja sitä harjoitetaan jopa enemmän kuin joskus aiemmin. Hänen mukaansa yhteiskunnallinen moniarvoisuus ja globalisaatio johtavat perustavanlaatuisiin muutoksiin siinä, kuinka yksilöt kokevat uskon: itsestäänselvyyksinä pidetyt uskonsisällöt korvautuvat henkilökohtaisen uskonnollisen kokemuksen etsinnällä.
Stephan Ackermann

Stephan Ackermann (s. 20. maaliskuuta 1963 Mayen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Trierin hiippakunnan papiksi Georg Moser 10. lokakuuta 1987. Hänet nimitettiin Trierin vihkipiispaksi ja Sozopolis in Haemimonton titulaaripiispaksi 14. maaliskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Marx, jota avustivat Felix Genn ja Leo Schwarz.
Ackermann sai 8. huhtikuuta 2009 nimityksen Trierin piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. toukokuuta.
Itselataava ase

Itselataava ase lataa laukaisemisen jälkeen uuden patruunan patruunapesään ilman, että ampujan tulee manuaalisesti suorittaa latausliikettä. Itselataavia aseita kutsutaan usein myös puoli- tai semiautomaattisiksi, vaikka tarkalleen ottaen puoliautomaattinen ase ei suorita koko lataussykliä automaattisesti (esimerkiksi jotkin kenttätykit) kuten itselaataava ase. Erotuksena automaattiaseisiin itselataava ase ampuu ainoastaan yhden laukauksen kerrallaan.
Toledon katedraali

Toledon katedraali (esp. Catedral Primada Santa María de Toledo) on katedraali Toledossa, Espanjassa. Kirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1226 islamilaisen moskeijan paikalle. Katedraalissa on viisi laivaa. Se on 120 metriä pitkä ja 59 metriä leveä.
Yves Robert

Yves Robert (19. kesäkuuta 1920 Saumur, Maine-et-Loire – 10. toukokuuta 2002 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, -⁠käsikirjoittaja ja -⁠tuottaja sekä näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi älykkäistä komediaohjauksista kuten Pitkä vaalea mustakenkäinen (1972) ja Pusu (1976) sekä sydämellisen nostalgisista lapsuuskuvauksista, kuten Suuri nappisota (1961) sekä Marcel Pagnolin muistelmiin perustuvat Isäni kunnian päivä ja Äitini linna (molemmat 1990).
Yves Robert aloitti 12-vuotiaana kirjapainon latojana ja harrasti sen sivussa teatteria. Hän sai koulutusta näyttelijän työhön mutta laajensi pian elokuvien käsikirjoittamiseen ja tuottamiseen. 1960-luvun alussa tehty Suuri nappisota palkittiin Prix Jean Vigolla. Vuoden 1972 komedia Pitkä vaalea mustakenkäinen, jonka Robert käsikirjoitti yhdessä Francis Veberin kanssa, sai Berliinissä Hopeisen karhun.
Vuoden 1976 komediasta Pusu tehtiin Yhdysvalloissa 1984 uudelleenfilmatisointi Unelmien nainen (The Woman in Red), jonka on ohjannut Gene Wilder.
Hammarby IF Bandy

Historia

Jääpallotoiminta Hammarby-seurassa alkoi, kun alun perin soutuseuraksi perustetun seuran soutajat ryhtyivät harrastamaan luistelua ja sittemmin jääpalloa Hammarbyjärven jäällä. Virallisesti jääpallo tuli seuran ohjelmaan vuonna 1905. 1920-luvulta lähtien Hammarby osallistui cup-muotoisiin Ruotsin mestaruuskilpailuun, mutta ei edennyt kertaakaan erityisen pitkälle. Kaudella 1930/31 ryhdyttiin pelaamaan sarjamuotoista mestaruussarjaa ja Hammarby teki ajoittain hissiliikettä ylemmän ja alemman sarjatason välillä. Helmikuussa 1957 joukkue selviytyi mestaruusloppuotteluun, missä se kuitenkin hävisi Örebrolle. 
Viime vuosina seura on kärsinyt suurista taloudellisista vaikeuksista ja toiminnan jatkuminen on ollut vaakalaudalla. Nykyisin seura keskittyy voimakkaasti junioritoimintaan ja pyrkimyksenä on nostaa joka vuosi yhdestä kahteen omaa kasvattia edustusryhmään. 2000-luvulla seura on kuitenkin saavuttanut hyvää menestystä, ja se selviytyi vuosina 2000-2007 kuudesti mestaruusfinaaliin, mutta hävisi joka kerta. Hammarby voitti ensimmäisen mestaruutensa vihdoin vuonna 2010. Edellisen kerran tukholmalaisseura oli voittanut mestaruuden vuonna 1931, jolloin mestaruuden voitti AIK. Seuraava mestaruus tuli kaudella 2013.
Pohjois-Korean lippu

Pohjois-Korean (kor. 인공기) (eli virallisesti Korean demokraattisen kansantasavallan) lippu on yksi Pohjois-Koreassa käytettävistä kansallistunnuksista. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1948. Lipussa esiintyy joitakin kommunismiin yhdistettäviä asioita (kuten kommunismin punainen tähti), sillä Pohjois-Korea oli jo vuonna 1948 kommunistivaltio, jonka tärkein tukija oli Neuvostoliitto. 
Punainen väri edustaa vallankumouksellista isänmaallisuutta. Sinisten raitojen sanotaan merkitsevän "Korean kansan pyrkimystä liittyä koko maailman vallankumouksellisiin ja taistella itsenäisyyden, ystävyyden ja rauhanaatteen puolesta".
Somali (osavaltio)

Somali (somaliksi: Gobolka Soomaali, amharaksi: ሶማሌ ክልል /somali kɨlɨl/) on itäisin Etiopian kansallisperustein rajatuista osavaltioista. Sen pääkaupunki on Jijiga.
Somalin osavaltiota reunustavat Etiopian osavaltiot Afar, Dire Dawa ja Oromia lännessä, Kenia lounaassa, Djibouti pohjoisessa, ja Somalia sulkee sen puolittain sisäänsä idässä.
Somalin osavaltio kattaa vanhan Ogadenin alueen. Somalit muodostavat enemmistön alueen väestöstä, ja somalinationalistien mielestä se on osa Suur-Somaliaa. 1970-luvulla Somalia pyrki valtaamaan alueen Etiopialta Ogadenin sodassa somalikapinallisten tuella, mutta Neuvostoliiton tuella Somalian hyökkäys torjuttiin. Nykyisinkin alueella toimii Ogadenin kansallinen vapautusrintama, joka yhä kapinoi Etiopiaa vastaan.
Etiopian tilastokeskuksen mukaan Somalin alueella asuu 4 329 001 henkeä, joista 83 % on maalais- ja 17 % kaupunkiväestöä.
Canarias-luokka

Suunnittelu

Sir Phillip Wattsin suunnitelma pohjautui Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan raskaisiin risteilijöihin. Suunnitelluissa aluksissa oli torpedosuojana kyljissä laajennukset ja niiden leveys oli pienempi kuin mallina olleilla aluksilla. Komentosiltaa nostettiin myös yhdellä kerroksella. Aluksiin asennettiin myös suurempi tehoiset moottorit. Kattiloiden sijoittelu mietittiin uudelleen ja savuhormit supistettiin kahteen.
Suunniteltu standardiuppouma oli 10 281 tonnia ja täysin kuormattuna alusten uppouman tuli olla 13 280 tonnia. Koeajoissa standardiuppouma oli 10 617 tonnia ja täysin kuormattuna 12 230 tonnia. Aluksille ei koskaan asennettu lentokoneiden vaatimia tiloja ja laitteita, vaikka ne alkuperäiseen suunnitelmaan olikin sisällytetty.
Suunniteltu aseistus oli kahdeksan kahdeksan tuuman Espanjassa valmistettua Vickersin M1924 50 pituuskaliiperin Mk D -tykkiä kaksoistorneissa. Tykit olivat keveämpiä kuin Britannian kuninkaallisen laivaston käytössä olleet kahdeksan tuuman Mk VIII tykit. Torneissa oli pienemmät laakerit kuin County-luokan Mk II torneissa ja tykkien maksimielevaatio oli 70 astetta. Apuaseina oli neljä 4,7 tuuman pienenkorotuskulman ja neljä 4,7 tuuman suuren korotuskulman tykkiä, jotka kaikki olivat yksiputkisina asennuksina. Rakennustöiden aikana pienenkorotuskulman tykit vaihdettiin ilmatorjuntakykyisiin suuren korotuskulman M1923-tykkeihin.
Kevyenä ilmatorjunta-aseistuksena oli kahdeksan 40 millimetrin ja neljä .50" konekivääriä. Aluksille oli mahdollista asentaa kaksitoista torpedoputkea X-tornin eteen.
Venäjän rupla

Keisarivallan lopulle

Rupla on ollut Venäjän rahayksikkönä satoja vuosia. Ruplan nimi tulee venäjän kielen paloittelemista merkitsevästä verbistä rubit (рубить); aikoinaan rupla oli hopeaharkosta leikattu määrätyn painoinen palanen. Kopeekan nimi tulee keihästä merkitsevästä sanasta kopjo (копьё), joka viittaa kolikoissa olevaan kuva-aiheeseen lohikäärmeen keihästävästä Pyhästä Yrjöstä.
Ensimmäiset maininnat ruplasta vaihdon välineenä ovat Novgorodin tasavallasta vuosilta 1281–1299, jolloin rupla vastasi pientä osaa hopeaharkosta melkein puoleen väliin 1400-lukua. Ensimmäiset ruplan kolikot ilmestyivät Venäjän tsaarikunnassa vuonna 1654 suoritetussa taalerien luetteloinnissa, jolloin rupla koostui 64 kopeekasta. Vuoden 1710 rahauudistuksen jälkeen rupla käsitti 100 kopeekkaa.
Tsaari Pietari I:n aikana 1704 rupla määriteltiin 28 grammaksi hopeaa. Hopeakantaisena rupla ei ollut kovin vakaa, mikä Saksan ja Britannian kanssa kone-, paperi- ja elintarvikekauppaa käyneessä Suomen suuriruhtinaskunnassakin huomattiin Krimin sodan aikana. Tämä vahvisti Suomen senaatin pyrkimystä omaan markkaan, joka toteutui hopeakantaisena 1860. 
Berliinin kongressin 1878 jälkeen Euroopassa kultakanta yleistyi, mutta Venäjän keisarikunnassa ruplan vakauttaminen kultakantaan 0,774235 kultagramman arvoisena tapahtui vasta valtiovarainministeri Sergei Witten kaudella 1897 hallinnollisin päätöksin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana inflaatio riistäytyi ja ruplan arvo heikkeni nopeasti.

Itsenäisen Venäjän aika

Kolmas inflaatiokausi alkoi Neuvostoliiton loppu- ja itsenäiseksi nousseen Venäjän alkuaikoina. Neuvostoliiton hajottua 1991 rahayksikön nimeksi palautui Venäjän rupla (valuuttakoodi RUR). Korkeilla koroilla taltutetun inflaation tasoituttua vaihdettiin 1 000 vanhaa ruplaa yhteen uuteen (valuuttakoodi RUB). Runsaan öljyn ja maakaasun viennin vuoksi rupla on kurssikäyttäytymiseltään lähempänä Yhdysvaltain dollaria kuin euroa.
Vuonna 2014 Venäjän keskuspankki päästi ruplan vapaasti kellumaan markkinoille.
Difluorietikkahappo

Ominaisuudet ja valmistus

Difluorietikkahappo on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Difluorietikkahappo on keskivahva happo ja sen happovakion arvo on 4,6·10⁻² mol/dm³. Difluorietikkahappo on vahvempi happo kuin etikkahappo johtuen elektronegatiivisen fluoriatomin aiheuttamasta induktiivisesta efektistä.
Difluorietikkahapon reaktiot ovat karboksyylihapoille tyypillisiä. Alkoholien kanssa se reagoi happokatalyytin läsnä ollessa muodostaen difluoriasetaattiestereitä. Yhdiste voidaan myös kloorata tai bromata, jolloin tuotteena saadaan klooridifluorietikkahappoa tai bromidifluorietikkahappoa.
Difluorietikkahapon synteesiin on useita menetelmiä. Käytettyjä ovat muun muassa tetrafluorieteenin ja ammoniakin reaktiotuotteen hydrolyysi, dietyyliamiinin ja tetrafluorieteenin reaktiotuotteena muodostuvan amidin hydrolyysi ja 1,1-dikloori-3,3-difluori-1-propeenin hapetus kaliumpermanganaatin avulla.
Fytokemikaali

Fytokemikaalit ovat kasvikunnan tuottamia bioaktiivisia yhdisteitä, jotka eivät ole ravintoaineita mutta jotka elimistöön päätyessään voivat aiheuttaa terveysvaikutuksia eläimissä. Monet fytokemikaalit ovat antioksidantteja, mutta ne voivat myös säädellä fysiologisia prosesseja, kuten solujen erilaistumista, geenien ekspressiota, entsyymien toimintaa ja hormoniaineenvaihduntaa. Runsaasti fytokemikaaleja sisältävien ruokien saannin on osoitettu olevan yhteydessä useiden sairauksien, kuten sydän- ja verisuonitautien, tyypin 2 diabeteksen ja syövän pienentyneeseen riskiin. Suojaavan vaikutuksen tarkkoja mekanismeja yksittäisten fytokemikaalien osalta ei tunneta, mutta niiden arvellaan olevan seurausta fytokemikaalien synergistisistä ja additiivisista vaikutuksista. Tämä on päätelty muun muassa siitä, että puhdistettuina yhdisteinä yksitellen annettujen fytokemikaalien vaikutus on jäänyt vähäiseksi.
Useimmat prosessoimattomat kasviperäiset ruoka-aineet sisältävät runsaasti fytokemikaaleja. Marjoissa on etenkin flavonoideja ja fenolihappoja, kuten antosyaaneja, kversetiiniä sekä ellagiinihappoa ja sen johdannaisia ellagitanniineja.
ALTIUS

ALTIUS (Atmospheric Limb Tracker for Investigation of the Upcoming Stratosphere) on ESAn ja Belgian kehittämä ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, joka tutkii Maan ilmakehän stratosfäärin otsonin jakaumaa ja muutoksia. 
Satelliitin pääurakoitsija on QinetiQ Space (Belgia). Satelliitti perustuu belgialaisen PROBA-satelliitin tekniikkaan. Sen optisen hyötykuorman päätoteuttaja on OIP Sensor Systems; laite on UV-, näkyvän valon ja lähi-infrapunan alueella toimiva spektrometri
Brett Sterling

Ura

Sterling pelasi juniorina neljä vuotta Coloradon yliopistossa. Hän teki 150 pelaamassaan yliopistopelissä 184 tehopistettä. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Sterlingin viidennellä kierroksella 145. pelaajana kesällä 2003. Sterling siirtyi Thrashersin organisaatioon kaudeksi 2006–2007. Hän joutui kuitenkin pelaamaan kauden kokonaan AHL:ssä farmiseura Chicago Wolvesissa. Hän teki kaudella 77 ottelussa tehot55+42=97 ja tämä toi mm. valinnan kauden tulokkaaksi ja paikan sarjan tähdistökentälliseen.
Hyvän kauden jälkeen Sterling pääsi harjoitusleirin kautta aloittamaan kauden 2007–2008 NHL:ssä. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa lokakuussa 2007. Sterling ei kuitenkaan pystynyt vakinuuttamaan paikkaansa ylhäällä, ja hänet lähetettiin myöhemmin takaisin AHL:ään, jossa hän voitti Calder Cupin. Häntä kutsuttiin kauden aikana vielä ylös. Seuraavalla kaudella Sterlingin pistemäärä AHL:ssä laski edellisiin kausiin verrattuna huomattavasti. Kauden 2009–2010 hän pelasi kokonaan Wolvesissa.
Kesäkuussa 2010 Thrashers myi Sterlingin, Mike Vernacen ja seitsemännen kierroksen varausvuoron San Jose Sharksiin. Sopimus kuitenkin purettiin ja Sterling siirtyi heinäkuun alussa yksivuotisella sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin. Sterling aloitti kauden AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, mutta hänet kutsuttiin NHL:ään helmikuussa 2011. Lopulta hän pelasi Pittsburghissa seitsemän ottelua. AHL:n Wilkes-Barre/Scrantonissa Sterling pelasi 65 ottelua ja teki niissä 53 pistettä. Kesällä 2011 hän solmi vuoden sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
Sterling pelasi alkukauden aikana 54 ottelua Bluesin farmiseurassa Peoria Rivermenissä ja 4 ottelua Bluesissa. Hän oli 48 pisteellään Rivermenin toiseksi paras pistemies, kun Blues ja Phoenix Coyotes sopivat vaihtokaupasta. Sterling vuokrattiin loppukaudeksi Coyotesin farmijoukkue Portland Piratesiin, ja Riverman sai Piratesista Patrick O'Sullivanin. Sterling pelasi koko kauden aikana AHL:ssa 73 ottelua ja teki niissä 62 pistettä. Kauden jälkeen hän solmi sopimuksen Chicago Wolvesin kanssa.
Guitarrón

Guitarrón (augmentatiivi espanjan kielen sanasta guitarra, kirjamellisesti "suuri kitara") on latinalaisessa Amerikassa käytetty kielisoitin. Eri maissa on erityyppisiä guitarróneja.

Argentiinalainen guitarrón

Argentiinalainen guitarrón on kitaraa suurempi soitin ja siinä käytetään erilaista viritystä kuin tavallisessa kitarassa.

Chileläinen guitarrón

Chileläinen guitarrón on kielisoitin, jossa kieliä on 25 tai enemmän.

Meksikolainen guitarrón

Meksikolainen guitarrón on kuusikielinen, suuri bassoinstrumentti. Se on luultavasti kehitetty Meksikossa 1800- ja 1900-luvuilla korvaamaan harppu, jota käytettiin vanhoina aikoina bassona, ja se pohjautuu espanjalaiseen 1500-luvun bajo de uñaan. Se muistuttaa muodoltaan kitaraa mutta on paljon suurempi, leveämpi ja sen otelauta on suhteellisen lyhyt. Siinä on kuusi kieltä, jotka ovat kitarasta poikkeavat, ja niitä soitetaan näppäilemällä kahta kerrallaan oktaavin intervallilla, jotta saataisiin lisää voimaa ääneen. Kielet viritetään A D G C E A, jossa ylä-A viritetään oktaavia ylemmäksi kuin ala-A.

Perinteinen käyttö

Guitarrónia käytetään meksikolaisissa mariachiorkestereissa. Yleensä mariachiorkesterit koostuvat vähintään kahdesta viulusta, kahdesta trumpetista, yhdestä espanjalaisesta kitarasta, ja vihuelasta (korkeaääninen, viisikielinen kitara), ja näiden lisäksi guitarrónista. Guitarrónin etuna esimerkiksi kontrabassoon verrattuna on sen kannettavuus soittamisen aikana. Suuren koon ansiosta äänen voimakkuus riittää pienissä soitannoissa ilman sähköistä lisävahvistusta.

Valmistus

Guitarróneja valmistetaan Meksikossa käsityönä. Eräs valmistuspaikoista on Michoacánin osavaltiossa sijaitseva Paracho.

Jatkokehitelmät

Guitarrón oli inspiraationa Ernie Ballin vuonna 1972 kehittämään akustiseen bassokitaraan.
Chuck Huber

Chuck Huber (s. 8. toukokuuta 1971 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka työskentelee FUNimationissa. Hän on antanut äänensä useille englanninkielisiin japanilaisiin anime-elokuviin ja sarjoihin, ja tunnetaan parhaiten Android 17:na Dragonball Z:sta ja Hiei:nä Yu Yu Hakusho:sta. Hän on naimisissa Kirsten Huberin kanssa.
Lyypekki

Historia

Lyypekin juuret ja nimen alkuperä juontuvat Liubice-nimiseen vendiläiseen linnoitukseen. Saksalainen Lyypekin kaupunki perustettiin 1143 ja Oldenburgin piispanistuin siirrettiin sinne vuonna 1163. Fredrik I Barbarossa myönsi kaupungille merkittäviä etuoikeuksia 1181. Tanskalaiset valloittivat kaupungin 1201–1225. Saksan keisari Fredrik II antoi Lyypekille valtakunnankaupungin oikeudet vuonna 1226. Hampurin ja Lyypekin liitosta 1241 sai alkunsa Saksan kauppakaupunkien hansaliitto. 1300- ja 1400-luvuilla Lyypekistä tuli hansaliiton johtava kaupunki: sen laivastot hallitsivat Itämerta ja sillä oli vaikutusvaltainen asema Pohjoismaissa.
Lyypekin valta-asema heikentyi 1500-luvulla ja kolmikymmenvuotisessa sodassa se menetti lopullisesti poliittisen ja kaupallisen johtoasemansa. Hansapäivät kokoontuivat kaupungissa viimeistä kertaa vuonna 1669. Itämeren kaupan kannalta Lyypekki oli jatkossakin merkittävä keskus.
Lyypekki oli vuosisatojen ajan Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluva, mutta käytännössä miltei itsenäinen kaupunkivaltio, viralliselta nimeltään Freie Hansestadt Lübeck (Lyypekin vapaa hansakaupunki). 1800-luvulla se kuului itsenäisenä valtiona Saksan liittoon, kunnes siitä vuonna 1871 tuli yhdistyneen Saksan osavaltio. Vuonna 1937 se menetti asemansa erillisenä osavaltiona ja liitettiin Schleswig-Holsteinin hallintoalueeseen. Toisen maailmansodan jälkeen se tuli kuulumaan samannimiseen Saksan liittotasavallan osavaltioon. Saksan ollessa vuosina 1949–1990 kahtia jaettuna Lyypekki sijaitsi kuitenkin aivan Saksojen välisen rajan tuntumassa.

Nähtävyydet ja kulttuuri

Lyypekissä on useita nähtävyyksiä, kuten Marienkirche (n. 1260–1350), goottilainen raatihuone (alk. 1200-luvulta) ja goottilaiseksi uudistettu alkujaan romaaninen tuomiokirkko (1173). Lyypekkiä ympäröineistä vanhoista kaupunginporteista ovat jäljellä Burgtor (1515) ja Holstentor (1478).
Lyypekissä on tehty 1700-luvulta lähtien marsipaania ja paikallinen marsipaani (Lübecker Marzipan) on saanut Euroopan unionin suojan.
Vuonna 2016 Universität zu Lübeck valittiin maailman 20 lupaavimman joukkoon konsultti­yritys Firetailin raportissa yliopistoista, jotka voivat nousta maailman eliittiin vuoteen 2030 mennessä. (Suomesta listalle pääsi Lappeen­rannan teknil­linen yli­opisto.)

Teollisuus

Lyypekin satama on Saksan suurin Itämeren satama. Vuonna 2003 sen kautta kulki noin 150 alusta viikossa, kaikkiaan 600 000 matkustajaa ja 25,4 miljoonaa tonnia rahtia. 
Lyypekin satamaan kuuluvasta Travemünden Skandinavienkai-terminaalista on autolauttayhteys muun muassa Helsinkiin. Lyypekissä on telakoita ja muun muassa metalli-, kone- ja kalasäilyketeollisuutta.
Nuori MacGyver

Crossover-jakso

Useita hahmoja Havaiji 5-0 -sarjasta vierailee MacGyverin apuna jaksossa "Flashlight". Crossover-jaksoilla on yhdistetty sarjojen Nuori MacGyver, Havaiji 5-0 ja NCIS: Los Angeles tapahtumat toisiinsa.
Sergei Anohin

Sergei Nikolajevitš Anohin (ven. Сергей Николаевич Анохин, 1. huhtikuuta 1910 Moskova – 15. huhtikuuta 1986) oli neuvostoliittolainen koelentäjä.
Anohin tutustui vuonna 1924 purjelentoon. Vuonna 1934 hänestä tuli lennonopettaja Koktebelissa toimivaan purjelentokouluun. Siellä hän teki uuden koneen koelennot. Suuren isänmaallisen sodan aikana hän lensi useita eri koneita. Hän oli kehittämässä myös rahtikoneversiota liitokoneesta.
Anohin joutui pahaan lento-onnettomuuteen 17. toukokuuta 1945. Onnettomuudessa hän menetti toisen silmänsä. Tästä huolimatta lentoura jatkui. 1950-luvulla hänestä tuli koelentäjien kouluttaja.
Anohin oli naimisissa purjelentäjä Margarita Rasenskajan kanssa.
Suhumi

Historia

Paikalle perustettiin kreikkalainen Dioscuriaan siirtokunta 500-luvulla eaa. Plinius vanhemman ja Arrianoksen aikana se tunnettiin nimellä Sebastopolis. Diouscuriaan tornit on löydetty Mustanmeren alta, ja sen asukkaiden epäillään joutuneen muuttamaan merta pakoon Sebastopolikseen. Venäjän valloittaessa alueen 1810 paikalla oli turkkilainen Sukhum-Kalen linnoitus.
Suhumi oli Georgian ja Abhasian välisen sodan keskeinen tapahtumapaikka 1990-luvun alussa. Konflikti vaurioitti suurta osaa kaupungista, ja monet tärkeät rakennukset, kuten kansallisarkisto, tuhoutuivat kokonaan. Vaikka suuri osa Suhumista on jälleenrakennettu, kaupunki kärsii yhä sodasta ja on nykyään etnisesti yksipuolisempi kuin aikaisemmin.

Väestö

Abhasian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Suhumissa on 62 914 asukasta. Heistä abhaaseja on 67,3 prosenttia eli yli 40 000 henkeä, venäläisiä 14,8 prosenttia ja armenialaisia 9,8 prosenttia. Georgialaisia kaupungin väestöstä on vain 2,8 prosenttia, alle 1 800 henkeä. Vuonna 1989 ennen Neuvostoliiton hajoamista ja Abhasian sotaa kaupungissa oli vielä 119 150 asukasta, joista georgialaisia oli 41,5 prosenttia eli lähes 50 000 henkeä, venäläisiä 21,6 prosenttia eli yli 25 000 henkeä ja abhaaseja 12,5 prosenttia eli lähes 15 000 henkeä. Encyclopædia Britannican mukaan vuonna 2002 Suhumissa olisi ollut 43 716 asukasta.
1900-luvun alkupuolella Suhumi oli vieläkin monikulttuurisempi kaupunki; vuonna 1926 siellä oli 21 568 asukasta, joista suurimman väestöryhmän muodostivat venäläiset, mutta hekin vain 23,7 prosenttia väestöstä. Georgialaisia kaupunkilaisista oli 23,3 prosenttia, kreikkalaisia 10,7 prosenttia, ukrainalaisia 10,4 prosenttia, armenialaisia 9,4 prosenttia ja abhaaseja 3,1 prosenttia.

Nähtävyydet

Suhumin tärkein nähtävyys on 1100-luvulla rakennettu Besletin kaarisilta. Jäljellä on myös roomalaisia muureja, 1100-luvun kuningas Bagratin linna, useita Suuren Abhasian Muurin torneja, genovalainen linnoitus 1300-luvulta ja ottomaanilinnoitus 1700-luvulta.
Suhumin ympäristössä on useita monumentteja, kuten Johannes Krysostomoksen haudan päälle 1000-luvulla rakennettu Kamanin kirkko (12 kilometriä Suhumista). 22 kilometriä kaupungista sijaitsee Uusi Athos, keskiaikainen Abhasian pääkaupunki 700-luvun linnoituksineen ja kirkkoineen. Venäjän tsaari Aleksanteri III rakennutti Uuteen Athokseen luostarin 1880-luvulla. Pohjoisessa vuorilla on maailman syvin Voronjan luola.

Tunnettuja asukkaita

Kolmiloikan kolminkertainen olympiavoittaja Viktor Sanejev on syntyisin Suhumista.