google/wiki40b huggingface dataset:
Rantakäsipallo

Joukkue

Joukkue koostuu 8 pelaajasta. Ottelun alkaessa tulee joukkueella olla paikalla vähintään 6 pelaajaa. Joukkueella saa samanaikaisesti olla kentällä enintään 4 pelaajaa (3 kenttäpelaajaa ja 1 maalivahti). Joukkueen muut pelaajat ovat vaihtopelaajia.

Pelikenttä

Pelikenttä on suorakaiteen muotoinen, 27 metrin pituinen ja 12 metrin levyinen. Se koostuu pelialueesta ja kahdesta maalialueesta. Kentän ympärillä on 3 metrin levyinen turvavyöhyke. Sekä kentällä että turvavyöhykkeellä tulee olla vähintään 40 senttimetrin paksuinen kerros hiekkaa. Keskelle kentän takarajaa sijoitettava maali on 3 metrin levyinen ja 2 metrin korkuinen. Pelikentän rajat merkitään tavallisesti värillisin nauhoin. Sallittu vaihtoalue on maalialueiden välinen alue. Joukkueet ovat kentän vastakkaisilla puolilla.

Otteluaika

Ottelussa pelataan kaksi puoliaikaa, joista kumpikin kestää 10 minuuttia. Näiden välillä on enintään 5 minuutin pituinen väliaika. Kumpikin puoliaika aloitetaan keskeltä kenttää erotuomaripallolla.

Pelaaja vastaan maalivahti -jakso

Pelaaja vastaan maalivahti -jaksolla valitaan viisi pelaajaa kummastakin joukkueesta yrittämään maalin tekoa yksinään tehtävällä hyökkäyksellä. Kunkin hyökkäyksen alussa puolustavan joukkueen maalivahti seisoo maaliviivallaan. Hyökkäävän joukkueen pelaaja taas aloittaa hyökkäyksen kohdasta, missä hänen oman maalialueensa raja kohtaa sivurajan. Tuomarin annettua merkin pelaaja syöttää pallon omalle maalivahdilleen, jonka tulee kolmen sekunnin kuluessa palloon koskettamisestaan syöttää se takaisin pelaajalle, joka on tällä välin edennyt kohti vastustajan maalia. Tällöin pallo ei saa pudota maahan. Tämän jälkeen pelaajan tulee yrittää maalin tekoa normaalien sääntöjen mukaisesti. Toinen vaihtoehto on, että maalivahti yrittää itse tehdä suoraan maalin. Maalipisteitä annetaan tällöin normaalitilanteen mukaisesti.
Jakson voittaa joukkue, jolla on viiden hyökkäyksen jälkeen enemmän pisteitä. Jos pisteet ovat tasan, ratkaistaan jakso kultaisella maalilla.

Pelivarusteet

Pelaajien tulee olla ilman jalkineita. Sukkien ja nilkkatukien käyttö on kuitenkin sallittu. Terveydelle vaaraa aiheuttavien esineiden kuten korujen tai kellon käyttö on kielletty.

Taktiikka

Rantakäsipallo eroaa tavallisesta käsipallosta siinä suhteessa, että pallon pomputtelu ei ole mahdollista. Kolmen askelen sääntö on kuitenkin käytössä. Pelissä pyritään teknisiin hienouksiin erityisesti maalia tehtäessä, koska näyttävästä maalista annetaan enemmän pisteitä kuin tavallisesta. Koska myös maalivahdin tekemä maali on arvokkaampi, vaihtaa hyökkäävän joukkueen kenttäpelaaja joskus kesken hyökkäyksen maalivahdin asuun, mikä on pelissä sallittua. Tällöin hänen on luonnollisesti hyökkäyksen epäonnistuessa palattava salamannopeasti omalle maalilleen, jotta vastustaja ei saisi heitetyksi palloa tyhjään maaliin.
Meilahden pesäpallokenttä

Meilahden pesäpallokenttä on Helsingin Meilahden liikuntapuistossa sijaitseva pesäpallokenttä. Kenttä on valmistunut vuonna 1968. Valmistumisvuodestaan asti kenttä on toiminut nykyään Ykköspesiksessä pelaavan Puna-Mustien kotikenttänä.
Kentällä on pelattu Itä-Länsi-ottelu yhteensä 12 kertaa. Miesten Itä-Länsi on pelattu vuosina 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1974 ja 1983. Naisten Itä-Länsi on pelattu vuosina 1970, 1971, 1972, 1984 ja 1985.
Lisäksi kentällä on pelattu myös yksi Superpesiksen ottelu.
Mänty (puupiirros)

Mänty taiteilija Kalle Carlstedtin puupiirros vuodelta 1936. Kooltaan teos on 29,5×22,3 cm. Vedos kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin
Mänty on valoisa beigellä, valkoisella ja ruskealla värillä toteutettu puupiirros. Se on yksinkertainen tyylitelty työ, jossa talvisen luonnon keskellä on yksi mänty. Maassa näkyy lumen alta muutamia männyn pudonneita oksia ja kauempana näkyy metsäalueen reunaa. Carlstedt merkitsi piirroksensa vasempaan alalaitaan beigeen suorakulmioon selkeät valkoiset allekkain olevat K- ja C-kirjaimet.
Bertha von Suttner

Elämä ja toiminta

Bertha von Suttner oli köyhtyneen itävaltalaisen sotamarsalkan tytär ja varakkaan Suttnerin perheen kotiopettajatar vuodelta 1873 lähtien. Hänet palkkasi insinööri ja kirjailija, paroni Arthur Gundaccar von Suttner, mutta perhe vastusti asiaa. Bertha Suttnerin vastaus oli hakeutuminen Alfred Nobelin palvelukseen 1876, ja näin hänestä tuli Nobelin Pariisin asunnon sihteeri ja taloudenhoitaja. Tästä tehtävästä hän luopui hoidettuaan sitä vain viikon ennen kuin palasi Wieniin ja nai salaisesti Arthur Gundaccar von Suttnerin.
Bertha von Suttnerista tuli johtava hahmo Itävallan sodanvastaisessa toiminnassa, kun hän julkaisi teoksen Die Waffen nieder! (suom. Aseet pois!, 1895) vuonna 1889. Hän perusti kotimaahansa pasifistiorganisaation vuonna 1891. Hän saavutti kansainvälistä kuuluisuutta toimittamalla kansainvälistä pasifistista julkaisua, joka oli saanut nimensä Bertha von Suttnerin teoksen Die Waffen nieder! mukaan. Hän toimitti lehteä vuosien 1892 ja 1899 välisen ajan.
Von Suttnerin pasifismi sai vaikutteita H. T. Bucklen, Herbert Spencerin sekä Charles Darwinin teoksista. Vaikka hänen henkilökohtainen kontaktinsa Alfred Nobeliin oli varsin lyhytaikainen, niin he jatkoivat kirjeenvaihtoa aina Nobelin kuolemaan 1896 saakka. On hyvin uskottavaa, että Bertha von Suttnerilla oli merkittävä vaikutus Nobeliin, kun tämä asetti rauhanpalkinnon testamenttisäädöksensä palkintojen joukkoon. Tämän palkinnon hän sai vastaanottaa vuonna 1905. Hänet on ikuistettu myös Itävallan käyttämiin kahden euron kolikkoihin.
Bertha von Suttner kuoli Wienissä 71-vuotiaana. Viikko hänen kuolemansa jälkeen serbinationalisti Gavrilo Princip ampui arkkiherttua Frans Ferdinandin Sarajevossa, mikä johti välillisesti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen heinäkuun lopulla 1914.
Tuovi Nousiainen

Tuovi Nousiainen (12. joulukuuta 1908 Tervo – 24. joulukuuta 1989 Vihti) oli suomalainen elo- ja valokuvaaja.
Nousiainen toimi jatkosodassa TK-miehenä ja kuvasi muun muassa Puolustusvoimain katsaukset numero 8, 9 ja 10 vuonna 1941. Pisimmän uran Nousiainen teki aikakauslehtikuvaajana Yhtyneissä Kuvalehdissä, jossa hän toimi muun muassa Kotiliesi-lehden päävalokuvaajana useita vuosikymmeniä. Hän oli Suomen ensimmäinen aikakauslehden palkkalistoille otettu valokuvaaja aloitettuaan uransa Yhtyneissä sotien jälkeen.
Nousiaiselle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1977 ansioistaan aikakauslehtien kuvittajana.
Vesiväylä

Vesiväylä tarkoittaa sellaista vesistössä olevaa reittiä, joka mahdollistaa vesiliikenteen harjoittamisen. Suomessa merikarttoihin merkityt yleiset kulkuväylät ovat julkisia kulkuväyliä (myös laivaväylä) tai yleisiä paikallisväyliä (myös venereitti). Ne ovat viranomaisen vesilain pohjalta määräämiä vesiväyliä, jotka opastavat reitin kapeissa paikoissa, salmissa, saarien lomitse, syväväylää pitkin tai satamaan. Julkisilla kulkuväylillä on nimellissyvyydet, joihin ne on tarkistusmitattu, luodattu tai harattu.

Kelluvat turvalaitteet

Kelluvia turvalaitteita eli merimerkkejä ovat poijut ja viitat ja majakkalaivat. Poijut ja viitat on sijoitettu väylän reunoille. Majakkalaivat toimivat uivina, siirrettävinä majakkoina.

Kiinteät turvalaitteet

Kiinteitä turvalaitteita ovat majakat, loistot, saarien erottamiseen tarkoitetut kummelit ja tunnusmajakat, väylien jommassakummassa päässä olevat linjataulut, kallioon maalatut merkit ja reunamerkit.
Reunamerkit ovat väylän reunalinjaa osoittavia kiinteitä reunamerkkejä, jotka sijaitsevat väylän reunalinjalla tai sen välittömässä läheisyydessä. Reunamerkin etäisyys väylän reunalinjasta on enintään 50 metriä. Reunamerkit on varustettu yhdistetyn kardinaali- ja lateraalijärjestelmän mukaisilla tunnuksilla. Merkeissä käytetään aina väritunnusta. Niissä voi lisäksi olla valo-, valoheijastin- ja huippumerkkitunnus. Reunamerkit on yleensä varustettu tutkaheijastimella.
Adam Olearius

Adam Olearius (16. elokuuta 1603 – 22. helmikuuta 1671) oli saksalainen oppinut, matemaatikko, maantieteilijä ja kirjastonhoitaja. Kun Gottorpin herttua Frederick III lähetti Persiaan suurlähettilään, hänestä tuli lähettilään sihteeri. Olearius julkaisi elinaikanaan kaksi teosta, joissa hän kuvaili matkakokemuksiaan.
Linja 9 (Pariisin metro)

Tulevaisuus

Kahden aseman pituinen laajennus itään Montreuil-Mur-à-Pêchesiin saatetaan rakentaa tulevaisuudessa.
Kielen liikehermo

Kielen liikehermo (lat. nervus hypoglossus) eli kahdestoista aivohermo. Sen useat juuret yhdistävät kielen lihaksiston ydinjatkeeseen.
Digimon Zero Two

Juoni

Kolme vuotta myöhemmin ensimmäisen kauden Valitut Lapset eivät enää mene niin usein Digimaailmaan, vaan he keskittyvät enemmän harrastuksiin ja koulunkäyntiin. Poikkeuksina ovat joukon kuopukset Takeru ja Hikari, jotka ovat nyt samanikäisiä kuin muut alkuperäiset lapset olivat kolme vuotta sitten. Alkuperäisten Valittujen Lasten tilalle tulee Hikarin ja Takerun lisäksi kolme uutta lasta Digimoneineen tekemään töitä Digimaailman pelastamiseksi, jota hallitsee pahamaineinen Digimonkeisari, joka lopulta muuttuu hyväksi ja liittyy lasten joukkoon Digimon-kumppaninsa kanssa. Vaan uusi uhka nostaa jo päätään, kun Archnemon ja Mummymon alkavat kylvätä kauhua Digimaailmassa. Seuraavaksi valitut kohtaavat omassa maailmassaan Yukio Oikawan nimisen miehen, joka lapsesta asti on halunnut digimaailmaan. Vanhojen valittujen Digimonien onnistuu lopulta saada Ultimate- ja Mega-muotonsa takaisin. Todellinen vihollinen paljastuu lopulta kolmanneksi viimeisessä jaksossa ja se on Vamdemon, joka ykköskaudelta oli VenomVandemon-muotonsa tuhoutumisen jälkeen selvinnyt datana Oikawan sisällä, ja hän palaa BelialVamdemonina. Vandemon saadaan kuitenkin lopulta tuhottua kaikkien valittujen lasten avulla. Mukana on Toivon, Valon ja itäisen alueen vartija Qinglongmon.

Digi-Eggit

Kaikki Valitut lapset omistavat tunnustensa mukaiset Digi-Eggit, paitsi Ken. Lisäksi Daisuke sai käyttöönsä parin jakson ajaksi kultaisen Ihmeiden Digi-Eggin, jonka avulla V-mon kultahaarniskoitui Magnamoniksi.
Reijo Lantto

Perhe

Reijon lisäksi perheeseen kuuluvat vaimo Helvi ja lapset. Helvi Lantto muistetaan pitkästä opettajan urasta Ollikkalan koulussa Salossa.
Aki Ruotsala

Aki Ruotsala (s. 20. maaliskuuta 1985 Alahärmä) on suomalainen poliitikko. Hän edustaa kristillisdemokraatteja.

Poliittinen ura

Ruotsala on Suomen Kristillisdemokraattisen puolueen puoluevaltuuston puheenjohtaja. Hän on toiminut Suomen Kristillisdemokraattisten nuorten puheenjohtajana vuosina 2011–2012 ja Kauhavan kaupunginvaltuutettuna 2008–2013. Ruotsala on ollut ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2011 ja 2019 Vaasan vaalipiirissä muttei ole tullut valituksi. Jälkimmäisellä kerralla hän ylsi kansanedustajan varaedustajaksi. Koulutukseltaan Ruotsala on hallintotieteiden maisteri Vaasan yliopistosta ja kauppatieteiden maisteri Turun yliopistosta.
Ruotsala on toiminut Siikaisten kunnan kunnansihteerinä sekä Merikarvian kunnan hallintopäällikkönä ja kehittämispäällikkönä. Vuonna 2018 Ruotsala valittiin Kuortaneen elinkeinovastaavaksi. Hänet valittiin myös Rauman kaupunkikehitysjohtajaksi kaupunginjohtaja Kari Kosken vastustuksesta huolimatta, mutta hän ei ottanut virkaa vastaan.

Kesän 2018 kohu

6. kesäkuuta 2018 Satakunnan Kansan Porilainen-liite julkaisi Altti Papinsaaren kirjoittaman kolumnin, jossa kirjoitettiin Pori Jazzin toimitusjohtajaksi valitun Ruotsalan edistäneen kampanjaa, jonka "pääviestin mukaan homoseksuaalisuudesta voi parantua." Satakunnan Kansa julkaisi samana päivänä Ruotsalan haastattelun, jonka mukaan hän ei kyseenalaista homoseksuaalisuudesta eheytymistä. Ruotsalaan liitettyjen kommenttien vuoksi monet muusikot ja kansanedustajat ilmoittivat boikotoivansa Pori Jazz -tapahtumaa. Pori Jazz ry piti Ruotsalaan liitettyjä kommentteja festivaalin arvojen vastaisina ja purki nimityksen. Aki Ruotsala lähetti Satakunnan Kansalle uutisesta oikaisupyynnön. Satakunnan Kansan vastaavan päätoimittajan mukaan Ruotsala olisi halunnut muuttaa haastattelusta kahta kohtaa. Päätoimittajan mukaan Ruotsalan haastattelu nauhoitettiin, hän oli saanut tarkistaa jutun ennen sen julkaisua ja myöntänyt sanoneensa asiat niinkuin ne oli kirjoitettu. 
Ruotsalan mukaan hänen sanomisensa on ymmärretty väärin ja hän on pahoillaan, jos joku seksuaalivähemmistöön kuuluva on pahoittanut mielensä häneen liitetyistä kommenteista.
Sid Hudson

Sidney Charles ”Sid” Hudson (3. tammikuuta 1915 – 10. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (aloittava syöttäjä).
Hudson syntyi Tennesseessä ja pelasi toisen maailmansodan alussa sekä sen jälkeen Washington Senatorsissa ja Boston Red Soxissa. Hän oli All-Star-pelaajana vuosina 1941 ja 1942.
Päätettyään vuonna 1954 ammattilaisuransa pelaajana, Hudson jatkoi työskentelyään baseballin parissa kykyjenetsijänä ja valmentajana.
Tom Askey

Ura

Askey pelasi seitsemän ottelua NHL:ssä Mighty Ducks of Anaheimissa. Kaudella 2005-2006 hän siirtyi Suomeen HIFK:iin, josta hänet kaupattiin paikallisvastustaja Jokereihin tammikuussa 2006. Jokereiden epäonnistuttua pudotuspeleissä, Askey siirtyi sveitsiläiseen HC Fribourg-Gottéroniin. Myöhemmin kesällä 2006 Askey siirtyi UHL-joukkue Kalamazoo Wingsiin. Hän siirtyi myöhemmin italialaiseen Alleghe Hockeyhyn, josta vielä EIHL-joukkue Nottingham Panthersiin, jossa hän päätti uransa.
Meksikonsieppari

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan meksikonsieppari on noin 14 cm. Väritykseltään laji on päästään ja selästään harmahtavan ruskea ja silmien ympärillä on vaaleat renkaat. Päälaella on pitkähkö töyhtö. Rinnastaan laji on väriltään ruskea ja vatsastaan valkoinen. Keskivatsassa on myös keltaista väriä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Meksikonsiepparia tavataan Meksikon keski- ja eteläosista sekä Guatemalasta Laguna del Tigren kansallispuistosta. Linnun elinympäristöä ovat kuivat ja puolikuivat metsämaat. Erityisesti laji liikkuu tiheiköissä. Meksikonsiepparin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 900–2 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Meksikonsiepparin elinympäristöä uhkaavat laidunmaiden ja kahvi- sekä hedelmäviljelmien leviäminen.

Elintavat

Meskikonsiepparit liikkuvat yleensä pareittain. Laji käyttää ravintonaan hyönteisiä. Niitä se pyydystää ilmasta tai matalien pensaiden lehdiltä. Linnun pesä on kuppimainen ja rakennetaan heinistä ja risuista pensaaseen ja vain naaras hoitaa pesän rakentamisen. Naaras munii kahdesta kolmeen kellertävän valkoista punaruskeapilkullista munaa ja hautoo niitä noin kaksi viikkoa.
Meksikonsiepparikannan kooksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä.
Robert Bartlett

Robert Abram Bartlett (15. elokuuta 1875 Brigus, Newfoundland, Kanada – 28. huhtikuuta 1946 New York, Yhdysvallat) oli kanadalainen kapteeni ja napaseuturetkeilijä.
Äiti pani 15-vuotiaan Bartlettin metodisticollegeen pappiskoulutukseen, mutta poika lähti kuitenkin kouluttautumaan kapteeniksi saadakseen oikeuden työskennellä laivan kapteenina, kuten enonsa, joka oli osallistunut naparetkikuntiin, Enonsa kautta Bartlett tutustui Robert Pearyyn ja pääsi tämän mukana 1898 tutkimusretkelle, jolla pyrittiin pohjoisnavalle. Vuonna 1905 Bartlett lähti Pearyn mukana S. S. Rooseveltin kapteenina matkaan, mutta retki oli päätyä tuhoisasti. Retkikunta onnistui kuitenkaan palaamaan New Yorkiin. Vuonna 1908 Peary lähti Bartlettin kanssa toiselle ja viimeiselle yritykselle saavuttaa Pohjoisnapa. Sillä kertaa päästiin 150 mailin päähän pohjoisnavasta, loppumatka koiravaljakoilla, ennen kuin oli pakko kääntyä takaisin. Suorituksensa ansiosta Bartlett sai 1909 National Geographic Societyn korkeimman mitalin Hubbard-mitalin.
Bartlett osallistui vuonna 1913 matkaan lähteneelle napaseutututkija Vilhjalmur Stefanssonin johtamalle Kanadan arktisen tutkimusretkikunnan tutkimusmatkalla lippulaivan brigantiini Karlukin kapteenina. Tavoitteena oli päästä Beringinsalmen kautta Kanadan arktisille vesille. Seuraavan vuoden puolella alus juuttui jäihin Kanadan pohjoispuolella Beaufortinmerellä. Stefansson hylkäsi laivan ja sen miehistön. Pian alus lähti ajelehtimaan jäissä, ja lopulta se murskaantui jäiden paineessa. Miehistö ehti kuitenkin pelastaa siitä miehet ja tarvikkeet ennen kuin se upposi.
Osa miehistä lähti Bartlettin mukana kohti Wrangelinsaarta ja onnistui pääsemään perille. Bartlett itse ja kuusi eskimometsästäjää lähtivät koiravaljakolla kohti mannerta hakemaan apua ja pääsivät Jakaninniemelle.
Bartlett lähetti kuunari King and Wingen pelastamaan saarella jääneitä, joista osa oli ehtinyt kuolla, Se saapui perille 7. syyskuuta 1914. Bartlett itse saapui seuraavana päivänä barkentiini Bearilla. Wrangelinsaaren omistus oli tuolloin vielä epäselvä, ja kanadalaiset nostivat sinne Kanadan lipun.
Bartlett osti 1925 toiselta enoltaan pienen kuunarin Morrisseyn ja teki sillä vuodesta 1926 kuolemaansa saakka 20 matkaa arktisille alueille, joilta hän keräsi näytteitä, teki arkeologissa havaintoja, korjasi karttoja ja myös keräsi eläimiä eläintarhoihin. Matkoilla oli mukana kuvaajia dokumentoimassa retkiä filmille.
J-P Pirinen

Juha-Pekka "J-P" Pirinen (s. 1980) on kouvolalainen ammattitaikuri ja stand up -koomikko. Pirinen on työskennellyt päätoimisena taikurina vuodesta 2006 lähtien. Hän kiertää Suomea kahden eri "hahmon" voimin: taikuri-koomikko J-P Pirinen, sekä lastentaikuri JiiPee. Pirinen on myös ainut suomalainen taikuri, joka kiertää stand up -klubeilla esiintymässä niin koomikkona kuin taikurinakin.
Pirinen on vieraillut myös monissa TV-ohjelmissa Suomen pääkanavilla kuten Ne Salmiset (MTV3), Buusteri (Nelonen) ja Hiki (TV2).
J-P Pirinen on myös Mökkitaikurit Ry:n perustajajäsen.
Mathias Bromé

Seuraura

Bromé on Huddinge IK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 kahdeksalla osumallaan seuran J18-junioreiden paras maalintekijä J18 Allsvenskanissa. Kaudeksi 2011–2012 Bromé siirtyi VIK Västerås HK:n J18-junioreihin. Hän oli J18 Elitissä joukkueen paras pistemies tehoilla 9+15=24. Kaudella 2012–2013 Bromé oli tehoilla 10+9=19 Västeråsin J20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Flavio Schumutzin kanssa. Kaudella 2013–2014 Bromé oli Västeråsin toiseksi paras pistemies Albin Ljunggrenin jälkeen tehoilla 17+22=39. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Bromé pelasi 37 runkosarja- neljä Kvalserien-ottelua tehopistein 3+6=9. Marraskuussa 2013 hän teki Västeråsin kanssa kevääseen 2014 asti ulottuvan ammattilaissopimuksen.
Kaudeksi 2015–2016 Bromé siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Asplöven HC:hen. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 10+17=27. Asplövenin kausi päättyi putoamiseen Hockeyettaniin. Bromé siirtyi kaudeksi 2016–2017 kuitenkin jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Mora IK:hon. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 18+31=49, joilla Bromé sijoittui koko sarjan pistepörssissä kolmanneksi edellään vain BIK Karlskogan Victor Ejdsell ja Alex Lavoie. Hän voitti myös Allsvenskanin tehotilaston lukemalla +23. Moran kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Huhtikuussa 2017 Bromé teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Bromén tulokausi 2017–2018 toi hänelle SHL:ssä 52 runkosarjaottelussa tehot 9+12=21 ja viidessä karsintasarjan ottelussa kaksi maalia. Hän oli runkosarjassa Moran toiseksi paras pistemies David Kašen jälkeen. Bromé teki SHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.36 minuuttia. Bromé avasi maalitilinsä SHL:ssä heti kypärätempulla 25. lokakuuta 2017 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. SHL:n karsintasarjan viidennessä ottelussa 3. huhtikuuta 2018 Leksands IF:ää vastaan hän teki Moran 3–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaalin ylivoimalla ja samalla Mora varmisti sarjapaikkansa säilyttämisen otteluvoitoin 4–1. Tammikuussa 2018 Bromé teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Bromé on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa neljä ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2018 Venäjän Moskovan VTB-jääpalatsissa Suomea vastaan. Bromé merkittiin heti Ruotsin ykkösketjun vasempaan laitaan Davidssonin veljesten Marcusin ja Jonathanin viereen.

Muuta

Bromén isoveli David on entinen alempien sarjojen jääkiekkohyökkääjä.
Minna Vehmasto-Sulander

Minna-Riitta Vehmasto-Sulander (o.s. Vehmasto, s. 28. maaliskuuta 1962 Kuusjoki) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti ulkoradoilla kolme Suomen mestaruutta. Vehmasto hyppäsi ennätystuloksensa ja silloisen Suomen ennätyksen 191 cm Kalevan kisoissa 1983. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä 22 vuotta. Vehmasto on edelleen (vuonna 2018) Suomen kaikkien aikojen tilastossa neljänneksi parhaan tuloksen hypännyt. Seuratasolla hän edusti vuonna 1980 Salon Viestiä ja muulloin Kuusjoen Humua. Häntä valmensi Matti Mettala.
Salvador Giménez Valls

Salvador Giménez Valls (s. 31. toukokuuta 1948 Muro de Alcoy) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valencian arkkihiippakuntaan 9. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abulan titulaaripiispaksi 11. toukokuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín García-Gasco y Vicente, jota avustivat Ricardo María Carles Gordó ja Jaume Pujol Balcells.
Giménez Valls sai 21. toukokuuta 2009 nimityksen Menorcan piispaksi.
Giménez Vallsista tuli vuonna 2005 Espanjan piispainkonferenssissa piispojen koulutus- ja katekeesikomission jäsen.
Artis Gilmore

Elämä ja ura

Gilmore pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1967–1971 Gardner–Webb Universityn ja Jacksonvillen yliopiston joukkueissa. Yliopistosta Gilmore siirtyi ABA-joukkue Kentucky Colonelsiin, missä hänestä tuli sarjan parhaita pelaajia: Gilmore valittiin ABA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1972 ja ABA:n pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1975, jolloin hän voitti myös sarjan mestaruuden. ABA:ssa Gilmore saavutti myös useita muita palkintoja kuten viisi valintaa sarjan ykköstähdistöjoukkueeseen ja neljä valintaa sarjan ykköspuolustusjoukkueeseen.
ABA:n yhdistyttyä NBA:han Gilmore pelasi pitkään Chicago Bullsissa ja San Antonio Spursissa sekä lyhyesti Boston Celticsissä. Hän päätti pelaajauransa italialaisessa Fortitudo Bolognassa. NBA:ssa Gilmore valittiin kuudesti tähdistöotteluun ja oli neljällä kaudella sarjan tarkin korintekijä. Vuonna 2011 Gilmore nimettiin Basketball Hall of Fameen.
Annise Parker

Elämä

Annise Parker syntyi ja varttui Houstonin Spring Branchin kaupunginosassa. Hänen äitinsä oli kirjanpitäjä ja hänen isänsä työskenteli Punaiselle Ristille. Vuonna 1971, Parkerin ollessa 15-vuotias, perhe muutti kahdeksi vuodeksi Saksan Mannheimissa sijaitsevaan Yhdysvaltojen armeijan tukikohtaan. Saksassa Parker työskenteli vapaaehtoisena Punaisen Ristin nuorisojärjestössä.
Parker aloitti opiskelun Ricen yliopistossa vuonna 1974 ja valmistui vuonna 1978.
Ennen poliittisia virkatehtäviä Parker työskenteli öljy- ja kaasualalla lähes 20 vuotta, joista 18 Mosbacher Energyssä. 1980-luvun loppupuolelta vuoteen 1997 asti hän oli myös osakkaana Inklings Bookshop -kirjakaupassa. Vuosina 1995–1997 Parker toimi Neartownin kaupunginosayhdistyksen puheenjohtajana.
Parker on ollut yhdessä puolisonsa Kathy Hubbardin kanssa vuodesta 1990 lähtien. He ovat adoptoineet kaksi lasta.
Iso-Kuorikka

Maantietoa

Iso-Kuorikan pinta-ala on 80 hehtaaria, ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä. Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0011 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys 7,8 metriä. Siinä on ilmoitettu olevan kaksi saarta. Niiden yhteispinta-ala on 0,05 hehtaaria, mikä on noin 0,07 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista toinen on yli aarin ja toinen alle aarin kokoinen.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6). Sen sisällä se kuuluu Kertejoen valuma-alueella (35.69) ja tämän sisällä edelleen Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696).
Pama-nyungalaiset kielet

Pama-nyungalaiset kielet eli pama nyungan kielikunta on australialaisten kielten kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Ryhmään kuuluu noin 240 tunnettua kieltä. Se on australialaisiin kieliin kuuluvista kieliryhmistä suurin ja kattaa suurimman osan Australian aboriginaalien kielistä.