google/wiki40b huggingface dataset:
Aulangon näkötorni

Historia

Ensimmäinen puinen näköalapaviljonki Aulangon huipulle rakennettiin jo 1800-luvun lopussa, jolloin alue oli suosittu retkikohde. Näkötornin rakennuttajana toimi Aulangolla sijainneen Karlbergin kartanon omistaja eversti Hugo Standertskjöld. Aulangonvuoren laki on 150 metriä merenpinnan ja 70 metriä viereisen Aulangonjärven pinnan yläpuolella. 33 metriä korkeasta tornista avautuu näkymä Vanajaveden laaksoon, joka on yksi Suomen kansallismaisemista. 
Näkötornin juurella on kahvilarakennus sekä vuonna 1934 valmistunut näköalatasanne, josta on näkymä Aulangonjärvelle päin. Näköalatasanteen alapuolella on Lennart Segerstrålen samana vuonna maalama metsästysaiheinen fresko. Lisäksi sen vierestä lähtevät kiviportaat Aulangonvuoren jyrkänteelle, jossa sijaitsevassa luolassa on kuvanveistäjä Robert Stigellin karhuperheveistos vuodelta 1905.
Juutalais-kristillinen jumalakäsitys

Monoteismi

Monoteismiksi eli yksijumalisuudeksi kutsutaan käsitystä, jonka mukaan on olemassa yksi persoonallinen jumala. Juutalainen ja kristillinen jumalakäsitys on ehdottoman yksijumalinen. Tosin kristinuskossa Jumalan olemus sisältyy kolminaisuusoppiin.
Juutalaisten ja kristittyjen pyhä kirja Vanha testamentti kuvaa, kuinka heprealainen monoteismi syntyi käyden jatkuvaa ja koskaan täysin ratkeamatonta taistelua monijumalisuuden ja monolatrian kanssa. Heprealaiset palvoivat jumalaansa Jahvea alun perin monien jumalien joukkoon kuuluvana heimojumalana, joka vastusti esimerkiksi filistealaisten Dagonia ja moabilaisten Kemosia.

Ääretön, itseolevainen

Kristillisen ajattelun mukaan jumala on ääretön, rajaton ja riippumaton. Jumalaa ei ole luonut kukaan muu olento. Jumalan yläpuolella ei ole ketään, joka voisi tuhota hänet. Täten kristinuskon jumala on ikuinen, vailla alkua ja loppua.

Luoja

Jumala on luonut kaiken muun kuin oman itsensä. Aikaisemmin on ollut vain Jumala, mutta hän on luonut kaikkeuden tyhjästä. Täten Jumala ja hänen luomakuntansa eli kaikkeus ovat täysin erillään toistaan. Luotu ei voi tulla luojaksi, ihminen Jumalaksi. Toiseksi kaikkeus on riippuvainen Jumalasta, joka on kaikkeuden valmistaja ja ylläpitäjä. Hickin mukaan usko ei vaadi mitään tiettyä kaikkeuden synnyn selitystä, joskin hänen mukaansa jotkin käsitykset, kuten tyhjästä ainutkertaisesti syntynyt kaikkeus, antavat juutalais-kristilliselle luomisopille jonkin verran ulkoista tukea
Matti Vähänäkki

Matti Kalervo Vähänäkki (26. maaliskuuta 1938 Kotka – 29. heinäkuuta 2012 Hamina) oli suomalainen varatuomari, virkamies ja sosialidemokraattinen kansanedustaja. 
Vähänäkki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1958, oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 ja varatuomariksi vuonna 1967 ja työskenteli toimittajana Eteenpäin-lehdessä Kotkassa vuonna 1960, Ilta-Sanomissa vuosina 1960–1962, nimismiehenä Nummella vuosina 1963–1964, apulaispoliisitarkastajana Kymen lääninhallituksessa vuosina 1966–1967, II kaupunginsihteerinä Lappeenrannassa vuosina 1967–1969 ja Vehkalahden kunnanjohtajana vuosina 1969–1999. 
Kansanedustajana hän toimi neljä kautta vuosina 1987–2003 edustaen vuosina 1987–1999 Kymen läänin vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Kymen vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.  
Vähänäkki oli sotalapsena Ruotsissa.
Limaani

Limaani (ven. liman < turk. < kreik. limenion) on tyrskyjen ja rannikkovirtausten jokien suuhun muodostaman vallisärkän erottama suppilomainen merenlahti. Limaani muistuttaa paljon laguunia. Limaaneja on Mustanmeren pohjois- ja etelärannikolla sekä Asovanmeren rannikolla.
Mondo Minerals

Mondo Minerals on talkkiin erikoistunut kaivosyhtiö. Se on perustettu vuonna 1967 nimellä Suomen Talkki Oy, lisäksi yhtiö tunnettiin aikanaan myös nimellä Finnminerals Oy. Yhtiön omistaa Advent International, aikaisempia omistajia ovat olleet HG Capital ja Omya. Mondo Minerals on maailman toiseksi suurin talkin tuottaja Rio Tinton jälkeen.
Mondo Mineralsilla on talkkilouhoksia Sotkamossa ja Polvijärvellä sekä toimintaa myös Alankomaissa ja Saksassa.

Kritiikkiä

Mondon kaivokset Paltamon Mieslahdessa ja läheisessä Kajaanin puolella sijaitsevassa Jormuan kylässä ovat herättäneet myös kritiikkiä vakinaisten ja kesäasukkaiden mielissä.
BitTorrent (ohjelmisto)

Historia

Ohjelmoija Bram Cohen suunnitteli  protokollan huhtikuussa 2001 ja julkaisi ensimmäisen toteutuksen BitTorrent-asiakasohjelmasta 2. heinäkuuta 2001. Sitä ylläpitää nyt Cohenin yhtiö BitTorrent, Inc.
BitTorrent oli ohjelmoitu Pythonilla ja oli vapaa ohjelmisto. Versio 3.4.2 ja sitä aiemmat versiot julkaistiin MIT-lisenssin alaisuudessa. 4.x- ja 5.x-versioiden lähdekoodi julkaistiin BitTorrent Open Source License-lisenssillä. Versiot 4.0 ja 5.3 uudelleenjulkaistiin GPL-lisenssillä.
BitTorrent Inc. nimesi 4.20-version Allegroksi viittauksena yhtiön protokollaan kehittämiin laajennuksiin, jotka paransivat latausnopeutta ja antoivat internet-palveluntarjoajille mahdollisuuden hallinnoida BitTorrent-verkkoliikennettä.
6.0-versiosta lähtien BitTorrent-asiakasohjelma on ollut uudelleennimetty versio µTorrentista. Tämän vuoksi ohjelmisto ei ole enää avointa lähdekoodia.
Galician lippu

Galician lippu ilmestyi ensi kertaa 1800-luvulla. Se perustuu todennäköisesti keskiaikaisen Galician kuningaskunnan lippujen väreihin. Lippu oli todennäköisesti alun perin sininen pyhän Andreaksen risti valkoisella taustalla. Valkoinen, sininen ja kultainen ovat aina liittyneet Galiciaan. Malja ja kultaiset ristit sinisellä taustalla ovat olleet Galician tunnuksia keskiajasta lähtien.

Legenda

1800-luvulla monta tuhatta galicialaista muutti Amerikkoihin. Galicialaiset luulivat muuttolaivoissa liehuvia A Coruña -lippuja Galician lipuiksi. Saavuttuaan uuteen maahan galicialaiset alkoivat käyttää A Coruña -lippuja. Vuosia myöhemmin lippu ylitti Atlantin takaisin kotimaahan, ja siitä tuli Galician virallinen lippu.
Eric Batty

Eric Batty (s. 1930 / 1931) oli englantilainen jalkapallotoimittaja ja -kirjailija. Hän kirjoitti muun muassa englantilaiseen World Soccer -lehteen sekä toimitti International Football Book -nimistä vuosikirjaa. Suomessa Batty muistetaan pitkäaikaisena Veikkaaja-lehden kolumnistina. 
Vaikka Battylla ei ollut omaa pelaajauraa tai merkittävää valmentajataustaa, kirjoitti hän useita jalkapallon valmennusoppaita sekä taktiikka-analyyseja. Battyn tunnetuin teos on vuonna 1969 ilmestynyt Soccer Coaching the Modern Way. Se julkaistiin samana vuonna myös suomeksi Yrjö Lautelan toimittamana nimellä Hyökkäävä jalkapallo.
Filippiinienmetsäkerttunen

Levinneisyys

Filippiinienmetsäkerttusta tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajin on raportoitu olevan yleinen 2 000–3 600 metrin korkeudella. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kanadaneskimokoira

Ulkonäkö

Kanadaneskimokoira on suurikokoinen, pitkäselkäinen ja vahvarakenteinen pystykorva. Sillä on kiilamainen pää ja vinot silmät. Uroksen säkäkorkeus on 55-60 cm ja nartun 50-57 cm. Uros painaa 30-50 kg ja narttu 25-40 kg. Rodusta on kaksi eri muunnosta, lyhyt- ja pitkäkarvainen. Lyhytkarvaisen karva on 2,5-5 cm pitkää ja pitkäkarvaisen 12-20 cm pitkää. Molempien karvapeite on säänkestävä ja tiheä. Kaikki värit sallitaan, mutta harmaa, mustavalkoinen ja kastanjanruskea ovat niistä tavallisimpia.

Luonne ja käyttäytyminen

Kanadaneskimokoira on vahvatahtoinen koira, joka tarvitsee itsevarman ja johdonmukaisen omistajan. Se on rohkea, uskollinen ja omistajaansa kiintynyt. Se on laumakoira, mutta se tulee vain harvoin toimeen vieraiden koirien kanssa. Se on vieraita kohtaan varautunut, muttei aggressiivinen. Tutuille ihmisille se on yleensä ystävällinen. Kanadaneskimokoiran tyypillisin ääntelytapa on ulvominen eikä se juurikaan hauku. Se on sitkeä ja kestävä, minkä vuoksi se pärjää hyvin ankarissa ja kylmissä olosuhteissa. Se tarvitsee paljon liikuntaa ja onkin parhaimmillaan työkoirana. Sen luontevin elinympäristö on erämaa tai maaseutu. Kerrostaloon se ei sovi.

Alkuperä ja historia

Kanadaneskimokoira on erittäin vanha rotu. Eskimot käyttivät sitä aiemmin paitsi taakan ja reen vetoon, myös karhun ja hylkeen metsästykseen. Se liikkui heidän mukanaan alueelta toiselle ravinnon perässä. 
Vuonna 1959 Amerikan kennelliitto (AKC) poisti kanadaneskimokoiran virallisista roduista, johtuen koirien pienestä lukumäärästä. 1970-luvulla rotua alettiin kuitenkin elvyttää uudestaan.

Terveystilanne

Kanadaneskimokoira on säilynyt hyvin terveenä, sillä sen jalostuksessa tärkeintä ovat olleet hyvät työskentelyominaisuudet ja luonne.
Vesala (Hollola)

Vesala on Hollolan kylä, joka sijaitsee Salpakankaan ja Kukonkoivu välissä valtatie 12:n entisen linjauksen kohdalla. Vesalasta muodostui Soramäki ja Tiilikangas asuinalueiksi, joten Vesalaksi käsitetään enää vain varsinaisesti Hollolan kirkonkylän tien liittymän lähellä oleva alue, jossa on peltoja.

Soramäki

Soramäki on valtatie 12:n entisen linjauksen, nykyisen yhdystie 2955:n varrella sijaitseva soraharjulle perustettu asuinalue, jossa on matalia kerrostaloja. Soramäki sijaitsee harjulla ja sinne on rakennettu 1970-luvulla matalia tiilisiä kerrostaloja, joita toteuttamassa oli Salpausselän Säästöpankki. Tästä johtuu Soramäestä vanhinta valtatie 12:n linjausta pitkin Salpakankaan keskustaan kulkevan Kolmenässäntien nimi (SSS - Salpausselän Säästöpankki).
Soramäen näkyvin tunnusmerkki oli myöhemmin konkurssiin mennyt Esko Järvisen suksitehdas, joka on purettu ja jonka tontille rakennettiin kerros- ja rivitaloja, Hollolan paloasema sekä pieni Soramäen ostoskeskus.  Paloaseman takana on Hollolan kunnan entinen teknillinen varikko, jonka toiminta on siirretty Terveystien varrelle. Varikko toimi kymmenen vuoden ajan Hollolan työttömät ry:n ylläpitämänä kierrätyskeskuksena. Tien pohjoispuolella on Soramäen ostoskeskus. Soramäestä länteen jatkuu varsinainen nykyinen Vesala, joka muuttuu idempänä Työtjärven alueeksi.
Koska alue asutusalueena jatkuu suon itäpuolta pitkin Iso-Tiilijärven rantaan pientaloalueena, on pientaloalue nimitetty Tiilikankaaksi. Tiilikankaan eteläpuolella on Tiilikankaan koulu. Koulun länsipuolella Tiilikankaantien länsipuolella on pienehkö suo.

Työtjärvi

Työtjärvi on asuinalue, joka on saanut nimensä Työtjärven mukaan ja joka sijaitsee Vesalasta Hälvälään päin mentäessä. Se on asuinalue, josta on pyörätieyhteys Salpakankaan kuntakeskukseen. Alue on pientalo- ja rivitaloaluetta.
Hannu Salmi

Hannu Juhani Salmi (s. 14. toukokuuta 1961 Turku) on suomalainen filosofian tohtori, yleisen historian dosentti ja kulttuurihistorian professori Turun yliopistossa. Hänet tunnetaan laaja-alaisena historioitsijana, joka on erikoistunut 1800-luvun kulttuurihistoriaan sekä audiovisuaalisen kulttuurin historiaan.
Salmi valmistui Turun yliopistosta yleisestä historiasta filosofian maisteriksi 1987 ja lisensiaatiksi 1990. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1993 saksankielisellä väitöskirjalla ”Die Herrlichkeit des deutschen Namens...” Die schriftstellerische und politische Tätigkeit Richard Wagners als Gestalter nationaler Identität während der staatlichen Vereinigung Deutschlands. Samana vuonna ilmestyi teos Elokuva ja historia, joka oli pioneerityö elokuvan haasteesta historiantutkimukselle.
Salmi on toiminut Turun yliopistossa kulttuurihistorian apulaisprofessorina vuodesta 1997, määräaikaisena professorina vuodesta 1999 ja vakituisena professorina vuodesta 2012. Akatemiaprofessuuri (Suomen Akatemia) hänelle on myönnetty kaudeksi 2017-2021.
Salmi on kirjoittanut laajasti wagnerismin historiasta, populaarikulttuurista, suudelman kulttuurihistoriasta sekä suomalaisen mykkäelokuvan historiasta. Elokuvahistorian dosentti Veijo Hietala on pitänyt tutkimusta Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916 (2002) ”suomalaisen elokuvakulttuurin kannalta Suomen kansallisfilmografiaan vertautuvana kulttuuritekona”.
Salmi oli International Institute for Popular Culturen johtaja vuosina 2006–2012.
Lokakuussa 2013 Salmi palkittiin Tietokirjailijapalkinnolla. Salmen, Marjo Kaartisen ja Marja Tuomisen toimittama teos Maamme – itsenäisen Suomen kulttuurihistoria (2016) valittiin ilmestymisvuonnaan Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Salmi johtaa yhdessä puolisonsa Heli Paalumäen kanssa kustannusyhtiö Faros-kustannusta.
Årjängin kunta

Vaakuna

Årjängin nykyinen vaakuna luotiin kuntauudistuksen jälkeen ja rekisteröitiin Patentti- ja rekisterihallituksessa vuonna 1974. Aikaisemmista kunnista vain Årjängin kauppalalla ja Töcksmarkin maalaiskunnalla oli vaakunat. Molemmat vaakunat perustuivat Nordmarkin kihlakunnan sinettiin, jossa esiintyi karhu. Nykyinen kuntavaakuna on yhdistelmä näistä kahdesta vaakunasta:
Joe Son

Joseph Hyungmin Son (s. 22. marraskuuta 1970) on korealaissyntyinen näyttelijä ja vapaaottelija.
Son syntyi Koreassa, mutta muutti Kaliforniaan nuorena. Hänet tunnetaan vapaaottelijana erityisesti ottelustaan Keith Hackneyta vastaan. Hackney voitti ottelun lyötyään Sonia useaan otteseen nivusiin, mikä oli tuolloin sallittua. Son jättäytyi vapaaottelemisesta hävittyään neljä ottelua voitoitta. Hän otteli itse luomallaan tyylillä, jota hän kutsui nimellä ”Joe Son Do”.
Sonin tunnetuin elokuvarooli oli vuoden 1997 elokuvassa Austin Powers – kumma jätkä, jossa hän näytteli roistoa nimeltä Random Task. Hän on esiintynyt myös useissa muissa elokuvissa, kuten Bloodfist V: Human Target.
Syyskuussa 2011 Son tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen vuonna 1990 tehdystä väkivaltaisesta joukkoraiskauksesta. Tuolloin Son ja Santiago Lopez Gaitan kaappasivat 19-vuotiaan naisen jouluaattona, ja raiskasivat tämän useita kertoja auton takapenkillä.
Lokakuussa 2011 elinkautisrangaistustaan suorittanutta Sonia syytettiin sellitoverinsa surmasta.
Fukae (1943)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti 1. joulukuuta kotiutuvien sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 16. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle.
Vallan linnake

Juoni

Kahdessa ensimmäisessä jaksossa käydään vaalit ja muodostetaan uusi hallitus. Päähenkilö Birgitte Nyborg Christensen neuvottelee sekä oikeiston että vasemmiston kanssa ja lopulta nousee aiemmasta oppositiosta muodostetun vasemmistohallituksen pääministeriksi. Lisäksi sarjassa päästään seuraamaan pääministerin työtä ja hänen perhe-elämäänsä, ja kuinka työ pääministerinä vaikuttaa Nyborgin perhe-elämään. Ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa Nyborg ja hänen miehensä päätyvät avioeroon.

Puolueet

Lehdissä sarjan alun tapahtumien on spekuloitu olleen ennakointia syyskuun 2011 parlamenttivaaleista. Esimerkiksi ”Vapauspuolue” muistuttaa Tanskan maahanmuuttovastaista kansanpuoluetta, hallitseva pääministeripuolue ”Liberaalit” vuosien 2001–2011 liberaalia pääministeripuoluetta Venstreä, vasemmistoblokkia johtava suuri ”Työväenpuolue” sosiaalidemokraatteja, ”Solidarisk Samling” äärivasemmiston Yhtenäisyyslistaa, konservatiivinen ”Ny Højre” konservatiivipuoluetta ja niin edelleen. 
Päähenkilön ”Maltilliset” (De Moderate) muistuttaa sikäli maahanmuuttomyönteistä sosiaaliliberaalia Radikale Venstreä, että puolue sijaitsee oikeiston ja vasemmiston välissä vaikka onkin mukana vasemmistoblokissa, sillä on naispuheenjohtaja ja se on maahanmuuttomyönteinen. Tämä yhteys ei silti ole yhtä selvä kuin yllä mainitut.
Aarne Kauhtio

Aarne Kauhtio, sukunimi aik. Lindstedt (26. lokakuuta 1888 Hämeenlinna – 19. tammikuuta 1950) oli suomalainen Hämeenlinnassa ilmestyneen Hämeen Sanomat-lehden päätoimittaja.
Kauhtio tuli Hämeen Sanomien palvelukseen vuonna 1913. Hän oli lehden toimitussihteerinä 1914 ja päätoimittajana 1914–1945. Hän kirjoitti myös pakinoita lehteen nimimerkillä Antti. Kauhtio oli 1930-luvulla aktiivisesti mukana Lapuan liikkeen ja IKL:n toiminnassa ja lehti omaksui sen myötä äärioikeistolaisen linjan. Tämä johti lopulta Kauhtion riitoihin lehtiyhtiön hallituksen enemmistön kanssa ja hän oli erotettuna päätoimittajan tehtävistä ensin lyhyen aikaa vuonna 1938 ja sitten pitempään 1939–1941. Sotien jälkeen Kauhtio joutui lopullisesti eroamaan paikaltaan.
Kauhtio on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.
Kreikan provinssit

Kreikan provinssit (kreik. επαρχίες, eparchíes; yksikössä επαρχία, eparchía) olivat hallinnollisia alueita, jotka jakoivat jotkut Kreikan prefektuureista pienempiin hallinnollisiin osiin. Hallinnollisten alueiden hierarkiassa provinssit sijoittuivat näin prefektuurien ja kuntien väliin. Kaikissa prefektuureissa ei ollut provinsseja.
Provinssit lakkasivat toimimasta varsinaisina hallinnollisina alueina vuonna 1887, mutta eräät valtion tehtävät säilyivät edelleen niiden vastuulla. Provinssit lakkautettiin kokonaan vuonna 2006 osana Kapodistrias-suunnitelmana tunnettua aluehallintouudistusta ja korvattiin laajennetuilla kunnilla.
Osa vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä luoduista alueyksiköistä varsinkin saaristossa vastaa alueeltaan ja nimeltään jotakin aiempaa provinssia; näin erityisesti tapauksissa, joissa lakkautettu prefektuuri pilkottiin useammaksi alueyksiköksi.
Geo Böckerman

Geo Johannes Böckerman (13. toukokuuta 1921 Helsinki – 25. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen urkutaiteilija ja teologi.
Hän suoritti kanttoriurkurin tutkinnon Helsingin kirkkomusiikkiopistossa 1942 sekä urkudiplomin Sibelius-Akatemiassa 1952. Hän opiskeli urkujensoittoa myös Kööpenhaminassa. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä 1949. Lisäksi hän on konsertoinut myös Tanskassa ja Ruotsissa.
Böckerman suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1956 ja toimi 1959–1969 Helsingin hiippakunnan tuomiokapitulin notaarina sekä Ruotsissa Villandsvängen papiston apulaisena.
Aarne Möttönen

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Oskar Möttönen ja Ulrika Heikkinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Suoma Esteri Vitelin kanssa.

Opinnot

Möttönen kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Lappeenrannan yhteiskoulussa vuonna 1921. Hän suoritti tykistöupseerien täydennyskurssin vuonna 1919 ja komppanianpäällikkökurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1929 sekä tykistön ampumakoulun vuonna 1933 ja asekurssin vuonna 1934.

Jääkärikausi

Möttönen työskenteli liikeapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 13. joulukuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Möttönen saapui Suomeen (Vaasaan) vääpeliksi ylennettynä 3. maaliskuuta 1918 aselaiva SS Virgon mukana. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 1. patteriin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin ensin Vöyrin sotakoulun 6. komppanian mukana Sorilassa, josta hänet komennettiin 21. maaliskuuta 1918 alkaen Mäntän pataljoonaan liitetyn Hämeen ryhmän 8. komppanian päälliköksi. Hän otti komppanianpäällikkönä osaa Takahuhdin-Messukylän taisteluihin, missä hän haavoittui jälkimmäisessä 25. maaliskuuta 1918. Hänet siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteristoon, jonka mukana hän otti osaa taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Möttönen palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 25. elokuuta 1918 alkaen päälliköksi Kenttätykistörykmentti l:n 6. patteriin, mistä hänet komennettiin edelleen 4. tammikuuta 1919 niin ikään päälliköksi Kenttätykistörykmentti 3:n 3. patterin ja 26. toukokuuta 1919 alkaen päälliköksi 7. patteriin. Hän toimi Porajärvelle komennetun 9. patterin päällikkönä 19. maaliskuuta - 12. syyskuuta 1920 välisen ajan. Hänet määrättiin 24. helmikuuta 1921 Kenttätykistön aliupseerikoulun opettajaksi ja 24. syyskuuta 1923 alkaen Kenttätykistörykmentti 3:n 3. patterin päälliköksi. 
Möttönen erosi armeijasta 12. joulukuuta 1923 ja siirtyi seuraavan vuoden alusta Suojeluskuntajärjestön palvelukseen, ja hänet sijoitettiin päälliköksi Viipurin suojeluskuntapiirin VIII alueelle, missä tehtävässä hän oli 29. helmikuuta 1924 saakka. Seuraavaksi hän toimi 1. helmikuuta 1929 - 1. maaliskuuta 1930 välisen ajan päällikkönä Satakunnan suojeluskuntapiirin VII alueella ja myöhemmin niin ikään päällikkönä uudelleen Viipurin suojeluskuntapiirin XIII alueella. Suojeluskunnasta hän erosi 30. marraskuuta 1931 ja astui takaisin vakinaiseen palvelukseen armeijaan 30. toukokuuta 1932, ja hänet sijoitettiin Kenttätykistörykmentti 1:een, mutta komennettiin takaisin suojeluskuntajärjestöön Viipurin suojeluskuutapiirin päällikön käytettäväksi. Viipurista hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1932 alkaen päälliköksi Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin VII alueelle (Lohja), josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1935 edelleen III alueen päälliköksi.
Paraskeví Patoulídou

Barcelona 1992

Patoulídou juoksi 100 metrin aitojen alkuerissä ennätyksensä 12,96. Välierissä hän paransi ennätystään tuloksella 12,88 ja hänestä tuli ensimmäinen kreikkalaisnainen, joka oli selvinnyt olympiafinaaliin juoksulajissa.
Aitojen selvä ennakkosuosikki oli Gail Devers, joka johti kilpailua viimeiselle aidalle asti, mutta löi jalkansa pahasti, horjahti ja kaatui maaliviivalle jääden viidenneksi ajalla 12,75. Patoulídou juoksi elämänsä juoksun ja teki uuden, edelleen voimassa olevan Kreikan ennätyksen 12,64 voittaen kultaa. Hän tuuletti onnellisena luullen saaneensa hopeaa. Kun hän sitten näki hidastuksen stadionin suurelta taululta, hän putosi hämmästyksestä polvilleen tajuttuaan voittaneensa. Patoulídousta tuli Kreikan ensimmäinen naispuolinen olympiavoittaja.

Seuraukset

Yllätysvoitto teki Patoulídousta kansallissankarin yhdessä painonnoston olympiavoittaja Pirros Dimasin kanssa. Heidän katsottiin aloittaneen uuden ajan Kreikan urheilussa ja tämä pitikin paikkansa ainakin mitalitilastojen valossa. Kreikka sai mitaleja seuraavasti: kaksi vuonna 1992, kahdeksan vuonna 1996, 13 vuonna 2000 ja 16 vuonna 2004. Tosin vuonna 2008 Kreikka voitti neljä mitalia, joista yksikään ei ollut kultainen.

Jälkeenpäin

Olympiakullan jälkeen Patoulídou päätti vaihtaa lajia ja palasi alkuperäiseen urheilumuotoonsa pituushyppyyn. Hän pääsi olympiafinaaliin karsinnan viimeisenä mukaan selvinneenä Atlantassa 1996 ja sijoittui kymmenenneksi. Hän otti osaa pituushyppääjänä myös seuraaviin olympialaisiin ja Ateenan kotikisoissa 2004 hän oli 39-vuotiaana mukana 4×100 metrin viestijoukkueessa. Hän oli yksi viidestä kreikkalaisesta urheilusankarista, jotka valittiin olympiasoihdun viimeisiksi viestinviejiksi.
Veit Harlan

Perhe

Harlanin veljentytär on näyttelijä Christiane Kubrick, ohjaaja Stanley Kubrickin leski.
Felix Moellerin dokumenttielokuva Veit Harlan ja Jud Süssin varjo (2008) käsittelee Harlania sekä hänen lastensa ja lastenlastensa suhdetta taiteilijan jälkimaineeseen.
Kloaakki

Kloaakki eli yhteis- tai viemärisuoli on useimpien lintu- ja matelijalajien sekä sammakkoeläinten peräaukon allas, jonne suoli, virtsatiet sekä sukupuolielinten tiehyet avautuvat. Se siis hoitaa samanaikaisesti sekä ulostamisen että parittelun tehtäviä, jotka lähes kaikilla nisäkkäillä ovat erilliset. Myös haikaloilla ja nokkaeläimillä on kloaakki. Myös muutamailla nisäkkäillä (tanrekit, kultakontiaiset, pussikontiaiset) on kloaakki. Sammakoilla ja matelijoilla kloaakki sijaitsee eläimen vatsapuolella ja se tyhjenee takajalkojen välissä olevan peräaukon kautta.
Myös ihmisellä voi olla kloaakki, jolloin on kyse synnynnäisestä kehityshäiriöstä.

Kloaakki parittelussa

Paritellessaan linnut asettavat kloaakit toisiaan vasten, jolloin siemenneste kulkeutuu kloaakkiin. Käärmeet käyttävät kloaakissa sijaitsevaa hemipenistä paritteluun.