Fluoridi

Fluoridi-ioni on fluorin ionimuoto. Halogeeneille tyypillisesti fluori muodostaa yksiarvoisen, negatiivisen ionin F⁻. 
Fluorideiksi kutsutaan myös orgaanisia tai epäorgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät fluoria. Monet epäorgaaniset fluoridit ovat ioniyhdisteitä, joissa jokin metalli-ioni on kationina ja fluoridi-ioni anionina. Fluoridiyhdisteitä ovat muun muassa fluorivetyhappo (HF) ja natriumfluoridi (NaF).

Käyttö

Fluoridia sisältäviä yhdisteitä lisätään hammastahnaan Suomessa mm. natriumfluoridia 0,32 % ja muihin suunhoitotuotteisiin (mm. fluoritabletit ja hammashuuhteet), sillä sen on tutkittu vahvistavan hammaskiillettä. Natriumfluoridi ja natriummonofluorofosfaatti ovat yleisimpiä hammashoitotuotteisiin lisättäviä fluorideja. Fluoksetiinia, joka on fluoridi, käytetään myös masennuslääkkeenä, joka on tullut tunnetuksi amerikkalaisella valmistenimellä Prozac.
Fluorivetyhappoa käytetään muun muassa lasin etsauksessa ja muissa teollisuuden sovelluksissa, kuten mikropiirien valmistuksessa.
Fluoridiyhdisteet ovat suurempina pitoisuuksina haitallisia, ja niiden joutuminen iholle tai silmiin on vaarallista.

Fluoridia vedessä

Suomessa on ennen paikoin lisätty fluoria juomaveteen mutta nykyään vesilaitokset suodattavat sitä pois. Mm. Irlannissa fluoria yhä lisätään. Suomessa ja EU:ssa fluoria saa olla korkeintaan 1,5 mg litrassa. Vesiasiantuntijan mukaan fluori on hyväksi pienissä pitoisuuksissa ja haitallista suurissa. Kansanterveyslaitoksen Hannu Komulaisen mukaan myös hammashoidon fluorituotteet ovat turvallisia. 
Suomessa valtio on ollut veden fluoridoimisen myönteisellä kannalla ja Kuopiossa talousveteen lisättiin fluoridia yli 30 vuoden ajan (24. maaliskuuta 1959 – 31. joulukuuta 1992). Sen on arvioitu vaikuttaneen 70 000 ihmiseen. Kuopiosta mitattiin vuonna 2011 0,057–0,18 mg/l fluoridipitoisuudet kraanavedestä.  Kokkolassa fluoridin pitoisuus kraanavedessä on nykyisin 0,5–0,7 mg/l. Pääkaupunkiseudulla veden fluoridipitoisuus oli alle 0,1 mg/l vuonna 2011.
Fluoridista on haittaa hampaille ja se haurastuttaa luustoa, mikäli sen arvo on yli 1,2 mg litrassa. Arvon ollessa välillä 0,7–1,2 mg/l sen on kuvattu vahvistavan hammaskiillettä kariesta vastaan. Raja-arvona pidetään Suomessa 1,5 mg/l talousvedelle, jota ei juoda, ei päädy suoraan elintarvikkeeseen, ei joudu suoraan kosketukseen elintarvikkeen tai sen valmistuksen kanssa. Yksityisissä kaivoissa arvojen tarkastus tulee tehdä perheenlisäyksen yhteydessä tai kuuden vuoden välein. Veden fluoridiarvo osoittaa myös maaperän vaikutusta veteen ja usein pitoisuudet ovat porakaivoissa korkeampia kuin rengaskaivoissa.
National Geographic -lehden artikkelin mukaan vallitsee tieteellinen konsensus siitä, että fluoridin käyttö juomavedessa pieninä pitoisuuksina on turvallinen keino parantaa hammasterveyttä.

Fluoridi ja aivot

27 epidemiologisen tutkimuksen (lähinnä Kiinasta) meta-analyysi Harvardissa (2012) totesi, että korkeat fluoriditasot lapsuudessa olivat yhteydessä alhaisempaan älykkyyteen. Tutkijat huomauttivat, että tämä ei kerro veden fluoraamisen vaikutuksista, koska vaikutus älykkyyteen todettiin paljon korkeammilla fluoridipitoisuuksilla. Tutkijat pitivät kuitenkin lisätutkimusta tarpeellisena. Tätä meta-analyysiä on arvosteltu yhteistekijöiden ohittamisesta. Esimerkiksi joissain tutkijoissa korkeampi fluoridipitoisuus johtui altistumisesta fluoripitoisen hiilen polton päästöille ja vertailuryhmän alueella poltettiin hiilen sijaan puuta. Tuoreempi, yksilöitä 38 vuotta seurannut tutkimus (2014) totesi, että fluorialtistuksen ja älykkyysosamäärän välillä ei ole yhteyttä.