google/wiki40b huggingface dataset:
Glienicken linna

Glienicken linna on Berliinin Wannseen kaupunginosassa sijaitseva entinen Hohenzollernien pienehkö palatsi. Se sijaitsee Berliinistä Potsdamiin johtavan maantien varrella, vain kivenheiton päässä Potsdamin rajasta, Haveljoesta ja Glienicker Brücke -sillasta.
Glienicken linna tehtiin Preussin prinssi Kaarlen asunnoksi ja sen suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel vuonna 1825. Schinkel suunnitteli tarvittavat muutostyöt paikalla sijainneeseen kartanoon, jonka oli aiemmin omistanut kansleri Karl August von Hardenberg. Rakennukseen lisättiin vielä 1829 kaksi lisäsiipeä palvelusväkeä varten. Arkkitehtuuri perustuu italialaisiin esikuviin, sillä prinssi Kaarle oli kiinnostunut Italiasta. Kaikkiaan 116 hehtaaria käsittävän englantilaistyylisen puiston suunnitteli Peter Joseph Lenné. Glienicken linnassa toimii nykyään hieno ravintola.
Alvajärvi (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 209 hehtaaria eli 2,1 neliökilometriä, se on 4,5 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se on pitkän muotoinen järvi, jonka keskikohdassa se saa suurimman leveytensä. Muualla järvi on enimmillään vain 400 metriä leveä. Järvi on muodostunut Sakarinmäen ja Lintukankaan itäpuolelle alavaan maastoon. 
Sillä on yksi keskellä järveä sijaitseva saari Lammassaari , jonka pinta-ala on 0,44 hehtaaria. Saaressa on laavu. 
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 7,92 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00792 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 16,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lammassaaren lounaispuolella. Pohjoispäässä on alle metrin syvää. Järven rantaviivan pituus on 12,5 kilometriä, josta saaren rantaviivan pituus on 300 metriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, jota peltopalstat ja asuinalueet rikkovat. Asuinalueita ovat etelässä Palokan Kirri, Haukkamäki, Palokan keskusta ja Heikkilä sekä muualla Perä-Palokassa hajanaisemmat asuinalueet. Järven länsipuolelta sen ohittaa valtatie 4. Järveä kiertävät lännessä yhdystie 16711 ja etelässä 16685. Järven eteläpäässä on kaksi uimarantaa.

Säännöstely

Järven vedenpinnan korkeus on 94,4 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 93,74 metriä ja 94,64 metriä mpy.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Alvajärven–Korttajärven alueeseen (14.292) järvi kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 94,4 metriä mpy.
Laajoen kautta saapuu Alvajärveen suuri osa siihen tulevasta vedestä. Korttajärvi (44 ha) kokoaa ensin itseensä Vasarajoen valuma-alueen (14.294), Autiojoen valuma-alueen (14.295) ja Makkarajoen valuma-alueen (14.296) vedet ja laskee ne sitten yhdessä Laajokea myöten. Kilometrin mittainen Makkarajoki laskee Lehesjärvi-Vähäjärvestä (86 ha), johon vuorostaan laskevat Tervajoki Alasesta (56 ha) ja Lapiojoki Iso-Kuukkasesta (180 ha). Vasarajoki laskee Korttajärven eteläpäähän ja sen suurin järvi on Iso-Vasarainen (53 ha). Vasarajokea suurempi on Autiojoki, joka laskee Korttajärven pohjoisrantaan. Sen laskujärvi on Tikkakoskella sijaitseva Luonetjärvi (217 ha), joka on samalla valuma-alueensa suurin järvi. Valuma-alueella on yli 50 järveä. Suoraan Alvajärveen laskee pieni Karhupuro, jonka valuma-alueella ovat Alalampi (3 ha), Ylälampi (4 ha) ja Karhujärvi (11 ha).
Alvajärven laskujoki Pappilanjoki saa alkunsa järven eteläpäästä ja se laskee 950 metrin mittaisena Palokkajärveen.

Historiaa

Alvajärvi kuului vuoden 2008 loppuun asti Jyväskylän maalaiskuntaan. Järvellä on viranomaistiedoissa yhdistelmänimi Alvajärvi–Korttajärvi, mutta tässä artikkelissa molemmat järvet käsitellään erikseen.
Polttopiste

Polttopiste eli fokus (lat. focus) on optiikassa piste, jonka kautta kaikki linssin läpi tai peilin kautta tulevat säteet kulkevat. Valepolttopisteeksi kutsutaan polttopistettä, joka on peilin takana. Polttopisteen etäisyys peilin keskipisteestä on polttoväli, joka on noin puolet peilin säteestä.
Yhdensuuntaisesti kuperaan peiliin tulevat valonsäteet muodostavat peilin tai linssin taakse (jos niitä jatkettaisiin) valepolttopisteen (F), kun taas miinus-silmälasit muodostavat valepolttopisteen eteen. Polttopiste on aina polttotasolla, jolle eri suunnista tulevat yhdensuuntaiset valonsäteet muodostavat suuntakohtaiset polttopisteet.
Vastaavat käsitteet toimivat myös mikroaaltojen ja siten ns. satelliittilautasten kanssa.
Tie 12 (Viro)

Kantatie 12 kulkee Pohjois-Virossa kantatieltä 13 valtatielle 2. Se alkaa Anijan kunnan Partsaaren kylästä ja kulkee Kehran kaupungin kautta Kosen pienkauppalaan. Tien pituus on 36,8 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 12 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Herschel (avaruusobservatorio)

Satelliitti

Herschel satelliitti on 7,5 metriä korkea ja poikkileikkaukseltaan 4 m × 4 metriä. Se painaa 3 300 kilogrammaa. Satelliittin hyötykuormaan kuuluu infrapunateleskooppi ja kolme tieteellistä instrumenttia. Se teki havaintoja infrapuna- ja alimillimetrialueella joka kattoi aallonpitudet 55–672 µm. Herschelin toiminta-aika oli kolme vuotta. Vuosittain se saattoi tehdä 7 000 tuntia mittauksia.
Herschel sijoittui avaruudessa toiseen Lagrangen pisteeseen L2, joka on Maa-Aurinko-järjestelmässä 1,5 miljoonaa kilometriä Maasta, poispäin Auringosta.
Ruth Bishop

Ruth Frances Bishop (s. 12. toukokuuta 1933 Dandenong, Victoria, Australia) on australialainen virologi, joka löysi rotaviruksen. Hän tutki vuonna 1973 Australiassa Melbournessa Royal Children’s Hospitalissa soluja lapselta, joka sairasti gastroenteriittiä. Elektronimikroskoopin avulla hän havaitsi viruksia, jotka hän nimitti duoviruksiksi, koska ne nähtiin pohjukaissuolessa (duodenum) ja niissä oli kaksinkertainen kapsidi. Nimitystä rotavirus esitti myöhemmin irlantilainen Thomas Henry Flewett. Rotavirukset aiheuttavat ripulia ja oksetusta pienillä lapsilla, ja ne ovat merkittävä kehittyvien maiden lasten kuolinsyy.
Tansaniitti

Tansaniitti on zoisiittimineraalin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos, jota esiintyy vain Tansaniassa. Kivi on luonnostaan voimakkaan pleokroinen muuttaen väriään sinisestä punaviolettiin ja vihertävään tai ruskeaan katselusuunnan mukaan. Lämpökäsittelyn seurauksena kiven väri muuttuu tummemmaksi ja kauttaaltaan violetinsiniseksi. Tansaniitti on suosittu jalokivi. Tansaniitti on zoisiitin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos,

Historia

Tansaniitti löydettiin Meralanin kukkuloilta Tansanian pohjoisosasta läheltä Arushan kaupunkia vuonna 1967. Pian tämän jälkeen amerikkalainen korualan yritys Tiffany & Co. antoi sille nykyisin vakiintuneen kaupallisen nimensä. Tansaniitista tuli nopeasti suosittu pääosin Tiffanyn voimakkaan markkinoinnin kautta. Nykyisin kiven suppealla esiintymisalueella sijaitsevat kaivokset ovat alkaneet vähitellen ehtyä samalla, kun louhitut kivet ovat olleet yhä heikkolaatuisempia, mikä on nostanut syvänsinisten kivien hintaa viime vuosina. Kaivokset ovat tuottaneet Tansanian hallitukselle vuosittain noin 20 miljoonaa euroa, ja hiottujen kivien vuosittainen kokonaismyynti on ollut 500 miljoonaa euroa. Kesäkuussa 2003 hallitus ilmoitti kieltävänsä raakakivien viennin Intiaan, sillä tähän asti useimmat kivet oli hiottu Jaipurissa. Päätöksellään hallitus halusi tukea Tansanian omien käsittelylaitosten kehittymistä.

Ominaisuudet

Tansaniitin kovuus Mohsin asteikolla on 6,5, joten se on pehmeämpää kuin kvartsi ja siten altis hitaalle kulumiselle pölyn vaikutuksesta. Kivi on usein puhdas eikä sisällä sulkeumia, ja tummimmillaan sen väri on verrattavissa hienoimpaan safiiriin. Luonnostaan tummansiniset kivet ovat erityisen haluttuja, sillä niissä pleokroismi on selvemmin havaittavissa ja synnyttää hiotussa kivessä punertavia välähdyksiä, kun sitä tarkastellaan eri kulmissa. Valtaosa tansaniiteista lämpökäsitellään niiden vaaleansinisen tai punaruskean värin parantamiseksi. Myös synteettistä tansaniittia on markkinoilla, ja sen arvo on vain murto-osa luonnonkiveen verrattuna.
Urho Ollikainen

Urho Ollikainen (9. kesäkuuta 1901 Soini – 1986) oli suomalainen kirjailija.
Brest (Valko-Venäjä)

Historia

Kaupunki on mainittu ensimmäisen kerran nimellä Berestje vuonna 1017 Novgorodin ensimmäisessä kronikassa, jolloin se oli osa Kiovan Venäjää. Keskiajalla kaupungin valloittivat vuorotellen Puola, Liettua ja mongolit (1241). Kaupunki liitettiin Puola-Liettuaan vuonna 1569. Vuosina 1595–1596 siellä syntyi Brestin unioni, jonka kautta enemmistö Puola-Liettuan alaisuuteen kuuluneista ortodokseista siirtyi paavin alaisuuteen. Tämä synnytti myös Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon.
Vuonna 1795 kaupunki siirtyi Puolan kolmannen jaon jälkeen Venäjän keisarikuntaan. Brest oli Grodnon kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Venäjän valta päättyi vuonna 1915. Maaliskuussa 1918 kaupungissa solmittuun Brest-Litovskin rauhansopimukseen päättyi ensimmäinen maailmansota Venäjän ja keskusvaltojen välillä. Vuonna 1919 kaupunki liitettiin jälleen Puolaan.
Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti Neuvostoliitto valtasi kaupungin toisen maailmansodan sytyttyä 1939. Saksa hyökkäsi Brestiin operaatio Barbarossan alussa 1941. Kaupunki pystyi vastustamaan hyökkäystä kuukauden. Brestin juutalaiset tuhottiin natsimiehityksen aikana. Brestin linnoituksen saksalaisia vastaan 1941 osoittaman vastarinnan kunniaksi kaupunki nimettiin Neuvostoliitossa sankarikaupungiksi.
Neuvostoliitto valtasi Brestin 1944, ja Jaltan konferenssin mukaan se liitettiin vuonna 1945 Valko-Venäjän neuvostotasavaltaan. Neuvostoliiton hajottua kaupunki on kuulunut Valko-Venäjään.

Korkeakouluja

Brestissä on kaksi Valko-Venäjän valtiollista yliopistoa: Brestin valtiollinen A. S. Puškinin yliopisto ja Brestin teknillinen valtionyliopisto.
Galaxy (yhtye)

Galaxy on suomalais-senegalilainen yhtye, joka soittaa senegalilaiseen mbalax-musiikkiin perustuvaa populaarimusiikkia. Yhtye koostuu pääasiassa senegalilaisista maahanmuuttajamuusikoista. Musiikissa on vaikutteita senegalilaisen musiikin lisäksi muun muassa salsasta, reggaesta ja bolerosta. Pääasiassa ovat silti länsiafrikkalaiset sabar-, tama- ja djemberummuilla tuotettavat rytmit. Koko Mbalax-musiikki perustuu aika pitkälti improvisoinnille, vaikka rytmikuviot ovatkin perinteisiä ja soitto kurinalaista.
Musiikki on rytmikästä ja tanssittavaa ja se on saavuttanut suurta suosiota Senegalin ja Suomen lisäksi mm. Ruotsissa ja Virossa. Yhtye vierailee lähes joka talvi toisessa kotimaassaan Senegalissa.
Galaxya pidetään yhtenä Euroopan korkeatasoisimpana afrikkalaisyhtyeenä. Yhtye aloitti Suomessa vuonna 1992. Yhtyeen alkuna oli Hasse Wallin perustama Asamaan-yhtye, joka aloitti jo 1980-luvun lopulla senegalilaisen populaarimusiikin esittämisen.
Alkuaikojen jäsenistä Rane Diallo on ollut mukana Youssou N'Dourin kuuluisassa Super Etoile De Dakar -bändissä. Eräs Asamaanin alkuperäisjäsenistä, senegalilainen Badu Ndjay käytännössä myös perusti Youssou N'dourin yhtyeen ennen Suomeen muuttoaan.
Yhtye on tehnyt yhteistyötä myös kosketinsoittaja Seppo Kantosen ja saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa yhtyeessä Senegalese Drums.
Yhtyeen esiintymiseen on kuulunut spontaani ja suora yhteys yleisöön ja soiton ja musiikin ilo. Yhtyeen keikoilla on esiintynyt myös monia vierailevia artisteja mm. Hasse Walli, Sakari Kukko, Ismaila Sane, Christer Hackman, Carl-Johan Häggman ja moni muu.
Galaxylle myönnettiin 2005 kulttuuriministeriön Suomi-palkinto. Alajärven kaupunki myönsi yhtyeeseen kuuluvalle Yamar Thiamille kaupungin kulttuuripalkinnon 2006. Ismaila Sane on saanut Kalevala korun kulttuurisäätiön tunnustuspalkinnon 2005 sekä Vuoden Lempon 2003, Lempäälän kunnan antaman tunnustuksen.
Tulilakkiorneero

Levinneisyys

Tulilakkiorneeroa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia tavataan myös Uruguayssa, mutta siellä kannan alkuperästä ei ole tietoa. Tulilakkiorneeroa on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eddie Brigati

Elämä ja ura

Edward Brigati syntyi Garfieldin kaupungissa New Jerseyssä 22. lokakuuta 1946. Hänen isoveljensä David Brigati oli myös muusikko. Eddie oli kiinnostunut soulista ja R&B-musiikista ja esiintyi laulajana useiden yhtyeiden kanssa New Jerseyssä ja New Yorkissa ennen pääsyään Joey Dee & The Starliters -ryhmään veljensä Davidin tilalle. Yhtyeessä soittivat myös muun muassa laulaja-urkuri David Cavaliere ja kitaristi Gene Cornish.
Vuonna 1964 Brigati, Cavaliere ja Cornish lähtivät The Starlitersistä perustaakseen oman yhtyeensä. Kokoonpanoon liittyi Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä soittanut rumpali Dino Danelli, ja yhtyeen nimeksi otettiin The Young Rascals (suom. Nuoret riiviöt). Pääasiallisiksi lauluntekijöiksi tulivat Brigati ja Cavaliere. Ahmet Ertegün hankki yhtyeelle levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta.
The Young Rascalsin ”Good Lovin’” nousi listaykköseksi vuonna 1966. Seuraavana vuonna julkaistiin ”A Girl like You” sekä Brigatin ja Cavalieren yhteistyösävellykset ”Groovin’” ja ”How Can I Be Sure?”. Jälkimmäinen kappale nousi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Vuonna 1968 yhtye lyhensi nimensä muotoon The Rascals. He saavuttivat menestystä singleillä ”A Beautiful Morning”, ”People Got to Be Free”, ”See” ja ”Carry Me Back”, mutta alkoivat sitten menettää suosiotaan. Brigati jätti yhtyeen vuonna 1970.
The Rascalsin jälkeen Brigati on nauhoittanut sooloalbumin Lost in the Wilderness. Hän ei ole yhtyeestä lähtemisen jälkeen esiintynyt Cavalieren kanssa, mutta on tehnyt yhteistyötä Cornishin ja Danellin kanssa The Rascalsin hajoamisen jälkeen. Eddie ja David Brigati ovat nauhoittaneet yhdessä nimellä Brigati.
The Rascals valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Yhtyeen lauluntekijät Brigati ja Cavaliere valittiin vuonna 2009 Songwriters Hall of Fameen.
Esko Jurvelin

Esko Olavi Jurvelin (s. 23. tammikuuta 1935) on oululainen tenori ja laulunopettaja. Hän on opettanut useita suomalaisia oopperalaulajia ja alan harrastajia. Tunnetuimpia hänen oppilaistaan ovat Aki Alamikkotervo, Hannu Jurmu, Anna-Maria Jurvelin, Jyrki Anttila, Tuomas Katajala, Lassi Virtanen, Jarmo Ojala ja Petrus Schroderus.  Toukokuussa 2015 tasavallan presidentti myönsi Jurvelinille director musices -arvonimen.
Jurvelin lauloi Suomen Kansallisoopperan solistina 1963–1967. Hänen roolejaan olivat muun muassa nimiosa Gounod’n Faustissa, Arturo Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor, Tamino Mozartin Taikahuilussa, Nemorino Donizettin Lemmenjuomassa, Fenton Verdin Falstaffissa, toinen poika Wolf-Ferrarin Il campiellossa ja Andres  Bergin Wozzeckissa.
Jurvelinin ansiosta suomalaisen klassisen laulutaiteen opetusta on ollut mahdollista saada muuallakin kuin Sibelius-Akatemiassa. Hän aloitti tuntiopettajana vuonna 1967 ja jäi eläkkeelle Oulun konservatorion laulun yliopettajan virasta vuonna 1998.
Esko Jurvelinin lauluoppilaat ry järjestää konsertteja Oulun seudulla, muun muassa vuosittain 21.12. perinteisen Tuomaanpäivän joulukonsertin.
Petter Lyytikäinen

Petter Lyytikäinen (1828 Karttula – 1914) oli savolainen maakauppias ja myöhemmin teollisuuden ja liikenteen kehittäjä.
Lyytikäinen aloitti kaupallisen toimintansa kiertävänä voinostajana eli voisaksana ja lumpunkerääjänä. Tällöin hänen kumppaninaan on jonkin aikaa toiminut pielavetissyntyinen Herman Saastamoinen, myöhempi tehtailija ja kauppaneuvos, Saastamoinen-yhtymän perustaja. Ensimmäisen pysyvän kaupan Lyytikäinen perusti tilalleen Pielaveden Saarelaan ja aluksi myyntivarastona toimi tähän tarkoitukseen varattu kaappi.
Vaikka maakauppojen perustaminen oli ollut sallittua vuodesta 1859 lähtien, Lyytikäisellä ei ollut tarvittavia lupia. Tähän saattoi vaikuttaa, että Alasen (1957) mukaan Lyytikäinen oli kirjoitustaidoton. Hänen myöhempi menestyksensä perustui apulaisten taitavaan valintaan ja kouluttamiseen. Näiden kanssa hän solmi koeajan jälkeen pitkät sopimukset taatakseen toiminnan jatkuvuuden.
Lyytikäisen liiketoiminta ja omistukset käsittivät laajimmillaan neljän myymälän lisäksi neljä maatilaa, neljä meijeriä, tuhansia hehtaareja maata sekä laivoja ja laivaosuuksia, sahoja ja tiilitehtaan,
Jontte Valosaari

Yksityiselämä

Valosaari on toiminut myös muun muassa palomiehenä, sairaankuljettajana, pelastussukeltajana ja puuseppänä. Hän avioitui fitnessmalli Mari Valosaaren (o.s. Kasvi) kanssa 8. kesäkuuta 2013. Parille syntyi tytär elokuussa 2013.
Sirkumfleksi

Englannin kielessä

Brittienglannissa sirkumfleksia käytettiin 1700-luvulla yleisesti eräissä lyhennysmerkinnöissä, ennen kuin halpa Penny Post tuli käyttöön ja kun paperia verotettiin. Niinpä kirjainyhdistelmä ough lyhennettiin muotoon ô, kun gh:ta ei äännetä: esimerkiksi though lyhennettiin muotoon thô, 'thorouhg muotoon thorô ja brought muotoon brôt.

Italian kielessä

Italiassa î esiintyy joskus lyhennysmerkintänä eli crasiksena sellaisten -io -loppuisten (jo) substantiivien ja adjektiivien monikkomuodoissa. Muut mahdolliset kirjoitustavat ovat -ii sek vanhentuneet -j ja -ij. Esimerkiksi sanan "vario" ('va:rjo, "erilainen", "monenlainen") monikkomuoto voidaan kirjoittaa vari, varî tai varii, ja se lausutaan yleensä ˈvaːri, minkä lopussa on vain yksi lyhyt i. Sanojen principe (ˈprintʃipe, "prinssi") japrincipio (prinˈtʃipjo, "periaate", "alku") monikkomuodot voivat olla hämääviä. Lausuttuina ne erottaa toisistaan se, onko paino ensimmäisellä vai toisella tavulla, mutta molemmat voidaan kirjjoittaa principi. Mikäli sekaannuksen vaaraa on, on suositeltavaa käyttää sanan principio monikkomuodossa sirkumfleksia tai kaksois-i:tä: principî tai principii.

Norjan kielessä

Norjan kielessä sirkumfleksi erottaa sanan fôr ("rehu") prepositiosta for. Historiallisesti se osoittaa myös, että sanaan on muinaisnorjassa kuulunut kirjain ð. Esimerkiksi sanat fôr, lêr ("nahka") ja vêr ("sää") on alkujaan kirjoitettu fóðr, leðr ja veðr. Ennen kuin ð lopullisesti katosi, se oli välillä korvautunut d:llä: (fodr, vedr). Nykyisin kirjoitusasut lêr ja vêr ovat käytössä vain nynorskissa, kun taas kirjanorjassa nämä sanat kirjoitetaan lær ja vær.

Käyttö matematiikassa

Matematiikassa sirkumfleksia, jota nimitetään myös "hatuksi", käytetään eräissä tapauksissa osoittamaan toisista muuttujista tai funktiosta tietyillä säännönmukaisilla tavoilla johdettuja muuttujia tai funktioita. Esimerkiksi funktion  Fourier-muunnokselle käytetään usein merkintää  ("f-hattu").
Joukko-opissa hattu alkion merkin yläpuolella osoittaa, että alkio on poistettu joukosta.
Vektorilaskennassa hattua käytetään yksikkövektorien tunnuksina. Esimerkiksi ,  ja  tarkoittavat x-akselin suuntaisia yksikkövektoreita karteesisessa koordinaatistossa. Vastaavasti y-akselin suuntainen yksikkövektori merkitään ,  tai  ja z-akselin suuntainen ,  tai .
Tilastotieteessä hattua käytetään estimaattorin merkkinä erotukseksi teoreettisesta vastineestaan. Esimerkiksi hattu merkinnässä  osoittaa, että kyseessä on havaintoihin perustuva arvio sellaisenaan ei-havaittavalle muuttujalle, tilastolliselle virheelle, jolle käytetään merkintää . Se lausutaan x-hattu tai x-katto, missä x korvataan sillä merkillä, jonka päällä hattu kulloinkin on.

Musiikissa

Musiikin teoriassa ja musikologiassa sirkumfleksia käytetään numeroiden päällä osoittamaan asteikon eri säveliä.
Nuottikirjoituksessa sirkumfleksin muotoinen merkki nuotin yläpuolella merkitsee marcatoa eli erityisesti korostettua, muita voimakkaammin soitettavaa säveltä.
Juhani Kokko

Heikki Juhani Kokko (s. 11. maaliskuuta 1921 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Krimin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Krimin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (ven. Крымская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli Neuvostoliittoon kuulueen Venäjän SFNT:n autonominen osa Krimin niemimaan alueella vuosina 1921–1945, lukuun ottamatta vuosia 1941–1944, jolloin alueetta hallinnoi saksalaisvalloittajien Ukrainan valtakunnankomissariaatti (Krimin päähallintopiiri).
Krimin ASNT oli olemassa vielä uudelleen muutaman kuukauden ajan vuosina 1991-1992 osana Ukrainan SNT:tä, ennen Ukrainan itsenäistymistä. 
Krimin ASNT perustettiin 18 lokakuuta 1921. Krimin ASNT:n alue oli aiemmin muodostanut vajaat puolet Venäjän keisarikunnan Taurian kuvernementin maista. Krimin ASNT:n pääkaupunki oli Simferopol ja viralliset kielet krimintataarin kieli ja venäjä. Krimin tataarit olivat toivoneet autonomian suojaavan heitä Stalinin vainoilta, mutta toiveet eivät toteutuneet. Myös alueen etniset kreikkalaiset kohtasivat syrjintää.
Maailmansodan aikana jotkut Krimin tataarit toimivat saksalaisten hyväksi, ja rangaistuksena Krimin koko tataariväestö karkotettiin keväällä 1944 Keski-Aasiaan.
Tasavallan autonomia lakkautettiin 30. kesäkuuta 1945, ja Krim liitettiin suoraan osaksi Venäjän neuvostotasavaltaa Krimin alueena. Alue siirtyi osaksi Ukrainan SNT:tä 1954.
Kalastussatama

Kalastussatama eli kalasatama on satama, jota ammattikalastajat käyttävät saaliin purkupaikkanaan ja josta se kuljetetaan eteenpäin.
Kalasatamia pitävät kotisataminaan erilaiset kalastusalukset, kuten troolarit. Lisäksi niissä sijaitsee usein kalan käsittelyä ja jatkojalostusta harjoittavia toimijoita sekä kalan tukku-ja vähittäismyyntipisteitä. Kalasatamat ovat pääosin syntyneet luonnostaan paikkoihin, joista käsin on kalastettu jopa vuosisatojen ajan.

Kalasatamat Suomessa

Maa- ja metsätalousministeriö on jakanut Suomen kalasatamat neljään eri kategoriaan; keskuskalasatamat, aluesatamat, paikalliset rannikkokalastussatamat sekä muut kalasatamat. Luokiteltuja kalasatamia on yhteensä vajaat 50, joista keskuskalasatamia oli alun perin seitsemän. Hangon troolisatama joutui kuitenkin lopettamaan toimintansa vuonna 2005 sen aiheuttamien hajuhaittojen vuoksi. Suomen suurin kalasatama on Porissa sijaitseva Reposaaren kalasatama.
Peter de Lacy

Peter de Lacy (1678 Limerick, Irlanti – 1751 Liivinmaa) oli irlantilais-ranskalainen ammattisotilas sotamarsalkka. Hän palveli ensin Ranskan, Itävallan ja Puolan armeijoissa. Vuonna 1719–1721 hän johti Venäjän laivaston hyökkäyksiä Ruotsin rannikolle. Hattujen sodan aikana hän oli Suomessa taistelleiden venäläisten joukkojen ylipäällikkö.