Nigeria

Maantiede

Nigerian pinta-ala on 923 768 neliökilometriä. Sillä on 853 kilometriä rantaviivaa. Korkein kohta on Chappal Waddi 2 419 metrissä.
Nigerian maasto vaihtelee etelärannikon suoalueista trooppisiin metsiin, avoimiin puusavanneihin, ruohikkoihin ja pohjoisen puoliaavikkoihin. Korkeimpia alueita on Josin ylänkö 1 200 – 1 400 metrin korkeudessa ja vuoristot Kamerunin vastaisella rajalla.
Vuodenaikojen vaihtelua säätelee pasaatien kohtaamisvyöhyke joka kulkee maan poikki säännöllisesti ja aiheuttaa muualla kaksi sadekautta, mutta maan pohjoisosassa vain yhden pitkän sadekauden heinäkuusta syyskuuhun. Kamerunin rajan vuoristossa vuotuinen sademäärä ylittää 2 500 mm, muualla sataa yleensä 1 000 – 1 500 mm ja pohjoisosassa paikoin vain 600 mm vuodessa.
Pasaatien kohtaamisvyöhykkeen pohjoispuolella sää on kuumaa ja kuivaa. Pohjoisosassa kuiva kausi jatkuu lokakuusta huhtikuuhun asti. Sen aikana koillisesta puhaltaa usein harmattan-tuuli, joka tuo mukanaan pölyä.
Nigeriasta on kaksi kohdetta Unescon maailmanperintöluettelossa: Sukurin kulttuurimaisema ja Osun-Osogbon koskematon lehto.
Matkailijoita houkutellaan Nigeriaan hienoilla hiekkarannoilla ja luontokohteilla. Maassa on kahdeksan kansallispuistoa ja kymmenen riistansuojelualuetta.

Politiikka

Nigerian presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen johdossa. Pääministerin virkaa ei ole. Presidentti valitaan neljän vuoden kaudelle yleisillä vaaleilla. Parlamentti on kaksikamarinen. Senaatissa on 109 jäsentä (kolme joka osavaltiosta ja yksi Abujasta), edustajainhuoneessa 360 edustajaa. Molempien kausi on nelivuotinen.
Nigeria on Isosta-Britannian kolonialismista itsenäistymisen (1. lokakuuta 1960) jälkeen ollut pitkään poliittisesti epävakaa. Kylmän sodan aikana molemmat Yhdysvallat ja Neuvostoliitto olivat kiinnostuneet maasta sen koon, väkiluvun, potentiaalin ja öljyvarojen takia. Maa oli huonoissa väleissä Yhdysvaltojen kanssa 1960-luvulta alkaen kylmän sodan loppumiseen asti lukuun ottamatta Jimmy Carterin presidenttikautta.
Maa on suurelta osin epäonnistunut aiemmilta vuosikymmeniltä tavaksi periytyneen korruption kitkemisessä valtion työntekijöiden ja byrokraattien keskuudesta. Maassa on arvioitu varastetun 400 miljardia dollaria itsenäisyyden jälkeen; summa on sama kuin koko Afrikan samana aikana saama kehitysapu.
Maan poliittisen vakauden on spekuloitu olevan suoraan riippuvainen öljyn hintatasosta, 2/3 valtion budjettituloista tulee öljyntuotannosta. Nigeria toimittaa noin 14 % Yhdysvaltain tarvitsemasta öljystä. Maan öljyntuotantoalueet Nigerin deltassa ovat jatkuvassa kriisitilassa ja pääuskontoa edustavien muslimien ja länttä lähellä olevien vähemmistönä olevien kristittyjen välit ovat kireät.
Helmikuussa 2012 Nigerian senaatti kriminalisoi homoavioliitot.
Vuoden 2015 presidentinvaaleissa olivat ehdokkaina istuva presidentti, etelän kristitty Goodluck Jonathan ja pohjoisen muslimi, entinen asevoimien päällikkö Muhammadu Buhari.  Boko Haramin levottomuuksien taki vaaleja siirrettiin maaliskuun loppuun. Buhari voitti ja aloitti presidenttinä Jonathanin kauden päätyttyä 29. toukokuuta.

Talous

Nigeria on eteläisen naapurivaltionsa Kamerunin kanssa tärkeä öljyntuottaja, pääosa öljystä saadaan Guineanlahden rannalta. Nigerian (väkiluku 182 miljoonaa) bruttokansantuote (PPP) kasvoi vuonna 2014 8,1 prosenttia 1,1 biljoonaan dollariin. Sen perusteella Nigeria on hieman Hollantia (väkiluku 17 miljoonaa) suurempi talous. Noin 70 % väestöstä elää absoluuttisessa köyhyydessä, alle 1 US-dollarilla päivässä. Silti vuonna 2003 tehdyn globaalin tutkimuksen perusteella nigearialaiset olivat maailman onnellisin kansa.
Maan rahayksikkö on naira (NGN). Vaikka arviolta 70 % työvoimasta työskentelee maanviljelyn parissa, Nigeria kuluttaa ruokaa enemmän kuin tuottaa. Moniin kehitysmaihin verrattuna valtionvelka on toistaiseksi suhteellisen pieni ongelma, vuonna 2016 se oli vain 13,2 % BKT:stä.
Nigeria on Länsi-Afrikan talousyhteisön (ECOWAS) jäsen. Yhdessä Gambian, Ghanan, Sierra Leonen ja Guinean kanssa Nigeria on perustanut Länsi-Afrikan rahaliiton (WAMZ), joka valmistelee yhteisvaluutta Econ käyttöönottoa 2020.
Nigerian merkittävimmät luonnonvarat ovat öljy, maakaasu, tina, rautamalmi, kivihiili, kalkkikivi, sinkki, lyijy ja niobium. Vientituotteista tärkein on öljy. Niinpä maan taloustilanteeseen vaikuttavat öljyn hinnan vaihtelut.

Liikenne

Nigeriassa on 54 lentokenttää, joista yhdeksällä on yli kolmen kilometrin kiitotie.  Vesiväyliä on 8 600 kilometriä, Nigerillä ja Benuella sekä pienemmillä joilla. Rautatietä on 3 500 kilometriä. Pääradat kulkevat Lagosista Kanoon ja Port Harcourtista Maiduguriin. Rautatieliikennettä ei kuitenkaan juuri ole. Maantiet ovat suhteellisen hyvässä kunnossa.

Väestö

Nigerian väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 ylittäneen 198 miljoonaa henkeä. Nigeria on asukasmäärältään Afrikan väkirikkain ja maailman 7. väkirikkain valtio. YK:n World Population Prospects -väestöennusteen vuoden 2017 version mukaan Nigerian väestö yli kaksinkertaistuisi vuoteen 2050 mennessä. Nigeria nousisi näin vuoteen 2050 mennessä maailman kolmanneksi väkirikkaimmaksi maaksi 411 miljoonalla asukkaallaan Yhdysvaltojen ohi. Vuonna 2015 CIA:n arvio maan väestönkasvusta on 2,45% %. 
Väestöstä arvioidaan olevan 50 % muslimeja, 40 % kristittyjä ja 10 % paikallisten uskontojen kannattajia. Väestöryhmien osuudet ovat poliittisesti arka asia, koska niistä riippuu poliittinen vaikutusvalta. Niinpä viimeisten 30 vuoden aikana jokainen väestönlaskenta on johtanut kiistoihin.
Lapsikuolleisuus on erittäin korkea, sillä 10,9 prosenttia nigerialaisista lapsista kuoli ennen viidettä ikävuottaan. Myös äitiyskuolleisuus on eräs maailman korkeimmista, ja vuonna 2015 keskimääräinen äitiyskuolleisuus oli maassa 814 menehtynyttä äitiä 100 000 synnytystä kohden. Vuonna 2014 3,17 %:lla aikuisväestöstä oli HIV/AIDS.
Maassa on kolme pääasiallista kansanryhmää: Igbot, joita on noin 18 %, elävät maan kaakkoisosassa öljyalueilla, ja monet heistä ovat katolisia. Jorubat (21%) elävät kaakaota kasvattavassa länsiosassa, ja noin puolet heistä on kristittyjä, puolet muslimeita. Paimentolaisina perinteisesti eläneet, enimmäkseen islaminuskoiset hausat ja fulbet eli fulanit (29%) asuvat pohjoisessa. Muita suuria väestöryhmiä ovat idžot (10 %) sekä kanurit (4 %), ibibiot (3,5 %) ja tivit (2,5 %). Kaikkiaan etnisiä ryhmiä on yli 250.

Kulttuuri

Nigerian rajat ovat brittien siirtomaahallinnon tulosta, eikä eri kansojen kesken ole syntynyt yhteistä nigerialaista identiteettiä. Vaihtuvat hallitsijat, jotka ovat usein suosineet omia heimoveljiään, ja jatkuvat etniset levottomuudet johtavat ajoittain verisiin yhteenottoihin.
Öljyn tuoman vaurauden myötä nigerialaiset suurkaupungit muistuttavat länsimaisia suurkaupunkeja ostoskeskuksineen ja liikenneruuhkineen. Koska ne ovat kasvaneet hyvin vanhoista kaupungeista, asemakaava on varsin sokkeloinen. Maaseudun rakennukset ovat sopeutuneet paikallisiin oloihin. Nigerjoen deltassa, missä kuivaa maata on vähän, idzojen talot rakennetaan paaluille ja niihin saavutaan veneillä. Talot rakennetaan puusta ja bambusta ja katetaan palmunlehvillä. Igbojen talossa on bamburunko, jota pitävät kasassa savi ja köynnökset. Talot peitetään banaanin lehdillä ja ne sulautuvat hyvin ympäröivään metsään. Maan pohjoisosan taloissa näkyvät islamilaiset vaikutteet, ne ovat kulmikkaita savitaloja. Hausat rakentavat talonsa vallihaudan ympäröimäksi ryhmäksi.
Nigerian pohjoisosassa Kanon lähistöllä on satoja vuosia vanha perinne värjätä sinisiä kankaita suurissa, maahan upotetuissa sammioissa. Niihin laitetaan indigoa, lipeää ja tuhkaa ja kankaita liotetaan kahdesta kuuteen tuntia, halutusta tummuusasteesta riippuen. Kano oli aikoinaan Saharan alueen värillisten kankaiden kaupan keskus.
Nigerialainen musiikki nojaa voimakkaisiin rytmeihin joita tuotetaan monilla rummuilla ja lyömäsoittimilla. Highlifeksi kutsuttu musiikkityyli yhdistää afrikkalaisia aineksia amerikkalaiseen big band-musiikkiin. Afro-beatissa afrikkalaiseen musiikkiin yhdistyy jazz ja soul.
Juju on joruboiden kansanmusiikista kehittynyttä populaarimusiikkia.
Nobel-palkittu kirjailija Wole Soyinka on syntyisin nigerialainen, mutta asuu maanpaossa Yhdysvalloissa.
Amos Tutuolan teos Palmuviinijuoppo ja hänen kuollut palmuviininlaskijansa on suomennettu vuonna 1963 ja Chinua Acheben Kansan Mies vuonna 1969. Ken Saro-Wiwa toimi kirjailijan uransa lisäksi ympäristöaktivistina. Hänen Vankilapäiväkirjansa ilmestyi suomeksi vuonna 1996. Saro-Wiwa teloitettiin vuonna 1995.
Nykykirjailijoista Chimamanda Ngozi Adichie on voittanut useita kansainvälisiä kirjallisuuspalkintoja romaaneillaan Purple Hibiscus ja Half of the Yellow Sun. Jälkimmäinen kuvaa Nigerian levotonta 60-lukua.
Maa on valitettavan tunnettu myös niin sanotuista nigerialaiskirjeistään (419-huijauskirjeet), joita lähetetään perinteisen kirjeen sijasta nykyään sähköpostitse.

Koulutus

Koulunkäynti aloitetaan Nigeriassa kuusivuotiaana. Peruskoulu (primary school) kestää kuusi vuotta. Sitä seuraa kuusivuotinen oppikoulu (secondary school), jossa suoritetaan tasokoe kolmen ja kuuden vuoden jälkeen. Oppikouluja ylläpitävät sekä yksityiset, osavaltiot että liittovaltio. Yksityiskoulujen lukukausimaksu on noin kymmenkertainen liittovaltion kouluihin verrattuna. Vajaa kolmannes väestöstä - 32 % pojista ja  27 % tytöistä - jatkaa oppikouluun. Vuonna 2003 arvioitiin, että noin 68 % yli 15-vuotiaista oli lukutaitoisia.
Maassa toimii 27 liittovaltion yliopistoa, 36 osavaltion yliopistoa ja 41 yksityistä yliopistoa. Nsukkassa toimiva University of Nigeria on niistä vanhin, perustettu vuonna 1960. Suurin osa osavaltioiden ja yksityisten ylläpitämistä yliopistoista on perustettu 2000-luvulla.

Urheilu

Nigerian suosituin urheilulaji on jalkapallo, joka on yli 6,5 miljoonan maan kansalaisen harrastus. Nigerian miesten maajoukkue on ollut FIFA-rankingissa parhaimmillaan viidentenä ja ollut mukana MM-kisoissa neljästi. Joukkue voitti olympiakultaa Atlantan kisoissa 1996.
Nigeria on osallistunut olympialaisiin yhteensä 14 kertaa vuodesta 1952 lähtien ja on voittanut yhteensä 23 mitalia.
Ehkä tunnetuimmat nigerialaiset urheilijat ovat jalkapalloilijoita, sillä maasta ovat kotoisin muun muassa Nwankwo Kanu, Jay-Jay Okocha, Celestine Babayaro ja Taye Taiwo. Yleisurheilijoista tunnettuja ovat muun muassa Chioma Ajunwa, myöhemmin Espanjaa edustanut Glory Alozie, Nigerian lisäksi Portugalia edustanut Francis Obikwelu sekä Blessing Okagbare. Nyrkkeilijä Samuel Peter on  WBC-ammattilaisliiton raskaan sarjan entinen maailmanmestari.