google/wiki40b huggingface dataset:
Olneyn leesiot

Olneyn leesiot eli vauriot ovat hermovaurioiden muoto, jotka aiheutuvat hermoston NMDA-reseptoreiden (NMDAR) toimintaa hillitsevien aineiden eli antagonistien vaikutuksesta, jonka aineet aiheuttavat sitoutumalla näihin reseptoreihin. Siksi ilmiötä kutsutaan myös NMDAR-antagonistien neurotoksisuudeksi (NAN).
Tarkka mekanismi, jolla vauriot aiheutuvat, on kiistanalainen.
Olneyn leesiot ovat merkittävä tutkimuskohde, koska NMDA-reseptorien (NMDAR) antagonisteja käytetään yleisesti lääkkeinä ja päihteinä. Lääketieteessä esimerkiksi memantiinia käytetään Alzheimerin taudin etenemisen hidastamiseen, ketamiinia anestesia-aineena ja dekstrometorfaania yskänlääkkeenä. Leesioita on havaittu eläinkokeissa useilla eri eläinlajeilla tietyillä NMDAR-antagonisteilla. Leesioista ei kuitenkaan ole yhtä selkeitä viitteitä ihmisillä. Siksi leesioiden esiintyvyys ihmisissä on kiistanalaista ainakin NMDAR-antagonistien lääkekäytössä. Jos niitä havaitaan esiintyvän ihmisillä lääketieteellisessä käytössä, saatetaan antagonistien lääkekäytöstä luopua joissain hoitomuodoissa potilasturvallisuuden vuoksi; erityisesti jos kyse on lapsien tai raskaana olevien naisten hoidosta (lasten ja sikiöiden hermostot ovat kehitysvaiheessa).
Huolimatta NMDAR-antagonistien mahdollisesta kyvystä aiheuttaa hermovauroita ihmisillä, suojaavat ne eräältä toiselta hermomyrkyllisyyden muodolta, jota kutsutaan eksitotoksisuudeksi. NMDAR-antagonisteja kutsutaan siksi näennäisen ristiriitaisesti välillä neuroprotektanteiksi, eli hermostoa suojaaviksi aineiksi. Memantiinia esimerkiksi käytetään suojaamaan hermostoa Alzheimerin taudissa esiintyvää NMDA-reseptorivälitteistä eksitotoksisuutta vastaan.
Olneyn leesiot ovat saaneet nimensä ne 1989 löytäneen tutkija John Olneyn mukaan. J. Olney ja kollegat suorittivat tutkimuksia rotilla eri NMDAR-antagonistien avulla (ketamiini, fensyklidiini, ditsosilpiini ja tiletamiini) ja havaitsivat aineiden aiheuttavan hermovaurioita. Olney ei kuitenkaan nimennyt havaittua ilmiötä itsensä mukaan ja nimitys Olneyn leesiot on yleistynyt vasta 1989 julkaistun tutkimuksen jälkeen. Nimitystä kuitenkin käytetään harvoin tieteellisissä julkaisuissa.

Vauriot ihmisillä

1999 tutkittiin kahdeksan henkilön ruumit, jotka käyttivät pitkään NMDAR-antagonisteihin kuuluvaa amantadiinia lääkkeenä. Ruumiinavauksissa heidän aivoissaan ei havaittu olevan Olneyn leesioita.
2013 tutkittiin 21:n ketamiinin päihdekäyttäjän aivoja magneettikuvauksella. Varhaisessakin vaiheessa havaittiin vaurioita, jotka olivat yli 4 vuotta kestäneen runsaan ja jatkuvan käytön jälkeen levittäytyneet kattamaan käyttäjän koko aivot. Käyttäjien sairashistoriasta ilmeni muistiongelmia, ahdistusta ja pisimpään käyttäneillä esiintyi selkeästi myös pakkoliikkeitä (ataksiaa). 2009 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin 150:stä tutkitusta henkilöstä niillä, ketkä käyttivät usein ketamiinia, heikentynyt muisti ja muun muassa masennusta. Nämä vaikutukset eivät kuitenkaan olleet merkittäviä ketamiinia harvoin käyttävillä.
Lissabon

Historia

Maurien vaikutus on yhä havaittavissa Lissabonissa. Esimerkiksi Lissabonin vanhin kaupunginosa Alfama sai nimensä arabian sanasta al-hamma. Lissabonista tuli Portugalin pääkaupunki vuonna 1255 keskeisen sijaintinsa vuoksi. Kaupunkiin perustettiin yliopisto vuonna 1290. Lissabonissa on ollut maanjäristyksiä muun muassa vuosina 1531 ja 1755. Ensimmäinen maanjäristys tappoi tuhansia ihmisiä, toinen aiheutti 60 000–90 000 ihmisuhria ja tuhosi 85 % koko kaupungista. Toisen maanjäristyksen jälkeen luotiin Lissabonin alakaupungin, Baixan, ruutuasemakaava leveine katuineen kokoamaan keskiaikaista sokkeloista kaupunkirakennetta ja estämään tuhoisan järistyksen toistumista. Taloissa käytettiin ensimmäisenä maailmassa tekniikkaa järistystuhojen estämiseksi käyttämällä järistyksessä joustavia puuperustuksia. Kaupunki jälleenrakennettiin varsin nopeasti Portugalin senaikaisen vahvan miehen, Markiisi de Pombalin, johdolla.
Lissabon oli Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 1994. Vuonna 1998 kaupungissa pidettiin maailmannäyttely, jonka pitopaikkana toimi arkkitehtonisesti kiinnostava näyttelyksi valmistunut moderni keskusta Orientessa kaupungin pohjoispuolella.  Alueen rautatieasema on erityisen huomattava.

Nähtävyydet

Lissabonin kaupunkikuva on varsin monipuolinen ja kaupunginosat sinänsä muodostavat kukin omanlaisensa nähtävyyden.
Melko kattavan kuvan Lissabonista saa tutustumalla maurilaisvaikutteiseen, keskiaikaista asemakaavaa noudattelevaan vanhaankaupunkiin eli Alfamaan, 1700-luvulla luotuun ruutuasemakaavaiseen liikekeskustaan Baixaan sekä moderniin keskustaan Tejojoen rannalla Orientessä kaupungin pohjoispuolella. Myös yläkaupunki Bairro Alto sekä vauras, pääasiassa muotiin ja ylellisyystavaroihin keskittyvä Chiado ovat matkailijalle antoisia.
Alfamassa kaupunkikukkulan huipulla sijaitseva maurilinnoitus Castelo de São Jorge on nähtävyys jo upeiden maisemiensa ansiosta. Parque das Naçõesin puistossa voi tutustua valtavaan meriakvaarioon (Oceanário) alueen vaikuttavan arkkitehtuurin ohella.
Kaupunkikeskustan monet aukiot patsaineen ovat näkemisen arvoisia. Aukioista huomattavimpia ovat Praça do Comércio kaupungin etelärannassa (sen hallintorakennukset, riemukaari ja kuningas Joosefin patsas), Rossio (kuningas Pedro IV:n patsas), Praça da Figueira sekä Restauradores (ja sen Habsburgien vallan päättymistä juhlistava obeliski). Kuljettaessa jonkin matkaa Liberdaden puistokatua keskustasta poispäin tullaan markiisi de Pombalin valtavalle muistomerkille.
Kaupungista löytyy upeita kirkkoja.
Kaupungin keskustassa sijaitsee myös Lissabonin eläintarha ja sen yhteydessä toimiva huvipuisto Animax. Belémissä, muutaman kilometrin päässä keskustasta, sijaitsee Unescon maailmanperintölistalta löytyvä Belémin torni.

Urheilu

Lissabonista ovat kotoisin jalkapalloseurat SL Benfica, Sporting Clube de Portugal ja CF Os Belenenses. Benfican kotistadion on Estádio da Luz, Sportingin Estádio José Alvalade ja Belenensesin Estádio do Restelo. Sportingilla on jalkapallon lisäksi paljon muutakin urheilutoimintaa.
Tarja Mankkinen

Tarja Mankkinen (s. 1954) on suomalainen virkamies ja sisäministeriön poliisiosaston kehittämispäällikkö.

Koulutus

Tarja Mankkinen valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1986. Hän teki poliittisen historian pro gradu -työnsä Englannin radikaalista älymystöstä ja Neuvostoliitosta 1930-luvulla.

Virkaura

Tarja Mankkinen on toiminut Suomen sisäministeriön poliisiosaston kehittämispäällikkönä poliisitoiminnan ohjausyksikössä, sisäministeriön sisäisen turvallisuuden sihteeristön päällikkönä, ekstremismin kansallisen yhteistyöverkoston puheenjohtajana sekä väkivaltaisen radikalisoitumisen kansallisena koordinaattorina.
Tarja Mankkinen tuo työssään esille väkivaltaisen ekstremismin ja radikalisoitumisen ennalta ehkäisyn merkitystä. Hänen työnsä käsittelee väkivaltaista radikalisoitumista ja ekstremismiä, niiden muodostamaa uhkaa ihmisille ja yhteiskuntien turvallisuudelle, väkivaltaista äärioikeistoa, uusnatsismia, väkivaltaista äärivasemmistoa, radikaalia vaihtoehtoliikehdintää, anarkismia, uskonnolla perusteltua väkivaltaista ekstremismiä, yksittäisiä toimijoita, terrorismia, islamofobiaa, rasismia, syrjintää ja vihapuhetta.
Paavo Piskonen

Paavo Kalle Juhani Piskonen (26. kesäkuuta 1944 Mikkeli – 15. syyskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Piskonen tuli tunnetuksi 1970- ja 1980-luvulla erityisesti Anssi Mänttärin, Timo Linnasalon ja Mika Kaurismäen ohjaamista elokuvista sekä useista televisiosarjoista, kuten Hepskukkuu (1979), Tatsia, tatsia ja Ulosmittaajat.
Paavo Piskonen oli nuorena kiinnostunut kuvataiteesta ja kävi Suomen Taideakatemian koulua, mutta ajautui kuitenkin pian näyttämötaiteiden pariin Hurjan Joukon ja Penniteatterin riveissä. Sen jälkeen hän teki uran elokuvien ja televisiosarjojen parissa. Hän toimi myös pariin otteeseen käsikirjoittajana Timo Linnasalon ohjaamissa elokuvissa. 
Piskonen jättäytyi elokuva- ja televisiotyöstä 1990-luvun alun jälkeen. Opetusministeriö myönsi hänelle täyden taiteilijaeläkkeen vuonna 2006.
Messenia

Historia

Messenia on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Huomattavin Messenian neoliittisista ja pronssikauden rakennelmista on vuonna 1939 löydetty mykeneläiseltä kaudelta peräisin oleva Nestorin palatsi, joka on omistettu kreikkalaisen mytologian Nestorille.
Vuoden 735 eaa. tienoilla spartalaiset valloittivat alueen. Taisteluita oli myöhemminkin ja monet messenialaiset joutuivat orjiksi Spartaan. Spartan hävittyä Leuktran taistelun vuonna 371 eaa. Messenia vapautui. Vapaan Messenian keskukseksi perustettiin Messenen kaupunki. Myöhemmin alue oli myös roomalaisten hallinnassa ja keskiajalla monien muiden kansojen taistelukenttänä.
Australianbandogge

Ulkonäkö

Australianbandogge on melko voimakasrakenteinen. Karva on lyhyttä. Uros painaa ainakin 40 kg ja sen säkäkorkeus on ainakin 28 tuumaa. Narttu painaa ainakin 35 kg ja sen säkäkorkeus on ainakin 26 tuumaa.

Luonne

Australianbandogge on luonteeltaan uskollinen ja suojelevainen. Se puolustaa perhettään, mutta päästää vieraita perheensä lähelle. Rotu liikkuu mielellään etenkin metsästäessään.
Emma Juslin

Emma Juslin (s. 1985) on suomenruotsalainen kirjailija. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana Borgåbladetissa.
FS Champlain (L9030)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 2004.
Milan Melindo

Ammattiura

Melindo aloitti ammattinyrkkeilyuran 17-vuotiaana vuonna 2005. Voitettuaan 29 ensimmäistä ottelua Melindo pääsi haastamaan kärpässarjan mestari  Juan Francisco Estradan mutta hävisi ottelun kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2015 Melindo kohtasi Javier Mendozan IBF liiton mestaruusottelussa mutta hävisi teknisellä päätöksellä kuudennen erän jälkeen haavojen vuoksi. Melindolta myös vähennettiin piste viidennessä erässä vyön alle lyömisestä. Vuonna 2016 Melindo kohtasi Maximino Floresin voittaen ottelun seitsemännessä erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun vahingossa tapahtuneen päiden yhteentörmäyksen vuoksi. Melindo voitti väliaikaisen IBF liiton mestaruuden voittamalla  Teeraphong Utaidan kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi yksimielisesti tuomariäänillä. Melindo virallisti mestaruuden voittamalla Akira Yaegashin ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla. Melindo on puolustanut mestaruutta kerran voittaen Hekkie Budlerin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi hajaäänituomiolla.
Herrängen

Herrängen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu hallinnollisesti Älvsjön kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Fruängenin, Långbron ja Långsjön kaupunginosat sekä Huddingen kunta. Herrängen on saanut nimensä Herrängenin kartanosta, joka rakennettiin 1780-luvulla. Kaupunginosa on maa-alaltaan 1,36 neliökilometrin suuruinen, ja siellä asuu noin 3130 ihmistä.
Suleiman Kerimov

Suleiman Abusaidovitš Kerimov (Lezgi, ven. Сулейман Абусаидович Керимов, s. 22. maaliskuuta 1966 Derbent, Dagestan, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän omistaa finanssikonserni GNK:n (ven. ГНК). Kerimov on myös Venäjän parlamentin duuman jäsen. Hän edustaa Liberaalidemokraattista puoluetta.
Suleiman Kerimov on opiskellut Dagestanin yliopistossa. Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 35. rikkaimmaksi henkilöksi. Kerimov on naimisissa ja hänellä kolme lasta.
Kerimov loukkaantui vakavasti syksyllä 2006 auto-onnettomuudessa Ranskan Nizzassa. Helmikuussa 2007 hän listasi metalliyrityksensä Lontoon pörssiin.
Suleiman Kerimov omistaa GNK-yhtiön kautta 5 prosenttia Gazprom maakaasu- ja öljyjätistä, 6 prosenttia valtiojohtoisesta Sberbank pankista ja 75 prosenttia Polymetal kultakaivosyhtiöstä.
Chicomoztoc

Chicomoztoc ("seitsemän luolan paikka") on tarunomainen luola-asumus, josta Texcocojärven ympärille asettuneet seitsemän Keski-Amerikan nahuatl-heimoa olivat tarinoiden mukaan lähtöisin. Asteekkien perimätiedon mukaan luolasto sijaitsi heimojen myyttisessä alkukodissa Aztlánissa, koilliseen Meksikon laaksosta. Jokainen heimoista asui yhdessä luolassa, ja täältä he aloittivat yhteisen vaelluksensa kohti etelän maita. Luolaston heimot olivat: Xochimilca, Tlahuica, Acolhua, Tlaxcalan, Tepaneca, Chalca ja Mexica (sittemmin asteekit).
Édouard Lartet

Elämäkerta

Lartet syntyi eteläranskalaiseen tilanomistajasukuun. Hän opiskeli oikeustiedettä vuosina 1820-1830 Toulousessa sekä Collège de Francessa luonnonhistoriaa. Opiskelun lopetettuaan hän toimi hetken asianajajana. Tutkimustyö viehätti häntä kuitenkin enemmän. Hänestä tuli johtava vaikuttaja paleoliittisessa tutkimusperinteessä.
Lartet teki ensimmäisen fossiililöytönsä vuonna 1834 lähellä Auchia Lounais-Ranskassa. Vuonna 1836 hän löysi ihmisapinan Pliopithecus fossiilin. Hänen työtään tuki englantilainen Henry Christy, kun hän alkoi tutkia luolia ja asuinsijoja Dordognessa vuonna 1863. Hän sai muun muassa selville, että varhaisimmat ihmiset elivät samaan aikaan kun mammutit, luolakarhut ja villasarvikuonot. He löysivät suuren määrän poron luita ja sarvia, joihin oli kaiverrettu hevosia, peuroja ja poroja. Vuonna 1864 La Madeleine luolasta Lartet löysi mammutin luunpalan johon oli kaiverrettu elävän mammutin kuva niin taitavasti että se osoitti että ihmisten ja mammuttien on täytynyt elää samalla ajalla.
Hän ymmärsi, että paleoliittinen kausi ei ollut samanlainen koko ajan. Yhdessä Christyn kanssa Lartet ymmärsi että kivikausi koostui ihmisen kulttuurin vaiheista ja he julkaisivat tutkimuksen ensimmäisen osan Reliquiae Aquitanicae, vuonna 1865; (engl. Aquitanian Remains). Massiivinen tutkimus julkaistiin kokonaisuudessaan vasta Lartetin kuoleman jälkeen vuonna 1875 nimellä Reliquiae Aquitanicae; Being Contributions to the Archaeology and Palaeontology of Périgord and the Adjoining Provinces of Southern France
Vuoteen 1869 kuolemaansa asti professorina Pariisilaisessa Jardin des Plantes museossa joka alaa on paleontologia.
Alain Berset

Alain Berset (s. 9. huhtikuuta 1972 Fribourg) on sveitsiläinen poliitikko. Hän on ollut vuodesta 2012 lähtien Sveitsin liittoneuvoston jäsen ja johtanut sisäministeriötä. Hän oli liittopresidentti vuonna 2018. Berset oli Sveitsin liittokokouksen ylähuoneen jäsen vuosina 2003–2011.
Hippodamos

Hippodamos (m.kreik. Ἱππόδαμος, 498–408 eaa.) oli antiikin kreikkalainen arkkitehti, jota pidetään ruutuasemakaavan kehittäjänä ja kaupunkisuunnittelun isänä. Hippodamos oli kotoisin Miletoksesta Vähästä-Aasiasta. 
Hippodamos suunnitteli muun muassa Ateenan satamakaupungin Pireuksen, Rhodoksen kaupungin sekä Suur-Kreikan Thurioin asemakaavat. Hippodamoksen kehittämän kaupunkityypin ominaispiirteitä olivat säännöllinen suorakulmainen katuverkko, erilaisia tehtäviä varten varatut vyöhykkeet (poliittinen, uskonnollinen, taloudellinen) ja monumentaalisuus.
Kvichakjoki

Kvichakjoki sijaitsee Lounais-Alaskassa Alaskan niemimaan ja manner-Alaskan yhtymäkohdassa. Joki laskee Iliamnajärvestä Kvichakinlahteen, joka on osa Beringinmeren Bristolinlahtea. Joki on noin 97 km pitkä ja sen varrella sijaitsevat Levelockin ja Igiugigin yhdyskunnat. Kvichakjoki on merenkulkukelpoinen koko pituudeltaan ja sitä käytetään siirtymiin Cookinvuonon (Cook Inlet) ja Bristolinlahden välillä.
Kvichak tarkoittaa keski-alaskan yupikiksi "tulee suuresta vedestä", joka viittaa Iliamnajärveen - Alaskan suurimpaan makeavetiseen järveen.
Viron maakunnat

Viron maakunnat (viroksi maakond) ovat osa Viron aluehallintoa. Viro jakaantuu nykyään viiteentoista maakuntaan. Jokaisen maakunnan hallitusta (maavalitsus) johtaa maaherra (maavanem), ja joka edustaa Viron hallitusta alueellisella tasolla. Viron hallitus valitsee kuvernöörin viideksi vuodeksi kerrallaan. Maakunnat jakaantuvat kuntiin, jotka ovat kaupunkeja (linn) tai maalaiskuntia (vald).
Kurkijärvi (Pälkäne, Ämmätsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,3 metriä mpy.
Resorsinoli

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata myös vaikutuksia veressä, johtaen methemoglobiinin muodostumiseen veressä eli methemoglobinemiaan. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.
Hank Snow

Clarence Eugene ”Hank” Snow (9. toukokuuta 1914 Brooklyn, Queens County, Nova Scotia – 20. joulukuuta 1999 Madison, Tennessee) oli kanadalainen countrymuusikko, laulaja-lauluntekijä. Hän on kaikkien aikojen menestynein kanadalainen countryartisti ja levytti urallaan vuosina 1936–1985 noin 840 laulua, joista vuosien 1949–1980 välisenä aikana 85 nousi Billboardin listoille.
Snow’n 1950- ja 1960-lukujen Billboard-ykköshittejä olivat ”I’m Moving On” (1950), ”The Golden Rocket” (1950), ”I Don’t Hurt Anymore” (1953), ”Let Me Go, Lover!” (1954) ja ”I’ve Been Everywhere” (1962). 1960-luvun loppupuolella hänen uransa kääntyi selvään laskuun. Hän ei kyennyt muuttamaan tyyliään ajan suositun uuden, raskaasti orkestoidun country-popin suuntaan. Snow sai vielä yhden listaykkösen vuonna 1974, ”Hello Love”. Se ei kuitenkaan nostanut häntä takaisin suosion huipulle, vaan se jäi hänen viimeiseksi isoksi hitikseen. 
Snow valittiin Nashville Songwriters International Hall of Fameen vuonna 1978 ja Country Music Hall of Fameen vuonna 1979. Vuonna 1994 julkaistiin Snow’n omaelämäkerta The Hank Snow Story.
Medford

Historia

Medford perustettiin vuonna 1630. Siitä tuli kaupunki vuonna 1892 ja se oli teollisuuskeskus, jossa valmistettiin mm. tiiliä, rommia ja laivoja.

Lehtinunna

Vuonna 1868 ranskalainen astronomi ja luonnonhistorioitsija Leopold Trouvelot yritti jalostaa paremman mulperiperhosen käyttämällä lehtinunnia. Useat näistä perhosista pääsivät karkuun hänen kotoaan. Kymmenessä vuodessa hyönteinen tuhosi kasvillisuuden naapurustossa. Se levisi ympäri Pohjois-Amerikkaa.

Laulut

1800-luvulla Simpsonin tavernassa, High Streetillä, paikallinen asukas James Pierpont kirjoitti "Kulkuset" ("Jingle Bells") kelkkakilpailun jälkeen. Toinen paikallinen asukas, Lydia Maria Child (1802–1880), kirjoitti runon, matkasta kaupungin toiselle puolelle isovanhempiensa talolle, joka nykyään tunnetaan klassikkolauluna nimeltä "Over the River and Through the Woods".

Muuta merkittävää

Medford oli maailmankuulujen keittokirjojen kirjoittajan Fannie Farmerin koti. Se oli myös James Plimptonin koti; miehen, joka vuonna 1863 keksi ensimmäisenä neljäpyöräisen rullaluistimen.
"Musta Dahlia", häpeällisen Hollywood murhan uhri, syntyi ja eli Medfordissa ennen kuin meni länsirannikolla etsimään julkisuutta.
Peter Tuftsin talo (350 Riverside Ave.) on luultavasti vanhin tiilitalo Uudessa-Englannissa. Toinen tärkeä paikka on "Slave Wall" Grove Streetillä.
Medford on lähettänyt monia urheilijoita NHL:ään; Shawn Bates, vaikka syntyikin Melrosessa, kasvoi Medfordissa, kuten Keith Tkachuk, Mike Morrison ja Joe Sacco.
Medfordissa on Uuden-Englannin tunnetuimpia leipomoita sekä italialaisia ravintoloita.
Medford oli amerikkalaisen liikemiehen, Michael Bloombergin koti. Bloomberg toimii nykyään New Yorkin pormestarina. Hän kävi koulua Medford High Schoolissa, kunnes valmistui collegesta. Hänen äitinsä on yhä Medfordin asukas.
Mehran Karimi Nasseri

Tausta

Nasseri syntyi Anglo-Persian Oil Company-yhtiön siirtokunnassa, joka sijaitsee Masjed Soleimanissa, Iranissa. Hänen isänsä oli iranilainen lääkäri, joka työskenteli Anglo-Persian Oil Companylle. Nasserin äiti oli englantilainen sairaanhoitaja, joka myös työskenteli yhtiölle. Nasseri saapui Britanniaan syyskuussa vuonna 1973 ja aloitti opinnot Bradfordin yliopistossa.
Britanniassa ollessaan Nasseri otti osaa mielenosoitukseen Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavia vastaan marraskuussa vuonna 1974. Nasseri palasi Iraniin 7. elokuuta vuonna 1975. Nasserin oman raportin mukaan Iranin salainen poliisi SAVAK pidätti hänet Teheranin lentokentällä. Hänet vietiin pahamaineiseen Evinin vankilaan, jossa häntä kidutettiin, ja hänet lopulta karkotettiin maasta.

Vaellus Euroopassa

Nasseri palasi Eurooppaan vuonna 1977, jossa hän anoi poliittista turvapaikkaa Länsi-Berliinistä, Länsi-Saksasta ja Alankomaista, mutta kummassakaan maassa hänen anomustaan ei hyväksytty. Vuonna 1978 hän yritti anoa poliittista turvapaikkaa Ranskasta, mutta anomus hylättiin. Samoin kävi myös Jugoslaviassa. Vuonna 1979 hän anoi poliittista turvapaikkaa Italiasta ja vuonna 1980 Ranskasta, mutta tuloksetta. Hän yritti muuttaa Britanniaan, mutta hänet käännytettiin Heathrow'n lentokentältä. Nasseri yritti hakea turvapaikkaa Länsi-Saksasta, mutta hänet lähetettiin Belgian rajalle, jolloin Belgia antoi hänelle turvapaikan.

Henkilöllisyysongelma

7. elokuuta vuonna 1980 Belgian UNHCR:n antoi Nasserille turvapaikan. Nasseri asui Belgiassa vuoteen 1986 asti. Nasseri väitti, että hänet mukiloitiin ja hänen olkalaukkunsa varastettiin RER:ssa, kun hän oli matkustamassa junalla Charles de Gaullen kansainväliselle lentoasemalle ja oli sitä kautta matkustamassa Heathrow’n lentoasemalle. Nasseri pääsi lennolle, mutta kun hän saapui Heathrow'hun, hänet pantiin ensimmäiselle lennolle takaisin Pariisiin. Nasseri ei onnistunut todistamaan henkilöllisyyttään eikä pakolaisstatustaan ranskalaisille virkamiehille. Ranskan viranomaiset veivät Nasserin odotusaulaan.
Vuonna 1999 Ranskan hallitus antoi Nasserille väliaikaisen viisumin ja pakolaispassin ja antoi hänelle luvan lähteä lentokentältä. Mutta Nasseri vaati, että hänen nimekseen tulisi Sir Alfred. Nasseri sai kirjeen Britannian viranomaisilta, jonka mukaan hän ei saa käyttää nimeä, koska Sir on englantilainen aatelisarvonimi ja ainoastaan Britannian kruunu antaa sellaisia arvonimiä.
Monen vuoden jälkeen Nasseri tottui elämään lentokentällä. Hän peseytyi yleisissä suihkuissa ja heräsi kello 5.00, jolloin ensimmäiset matkustajat saapuivat kentälle. Lentokentän henkilökunta pesi joskus Nasserin vaatteita ja antoi hänelle sohvan käyttöön. Nasseri vietti päivänsä kuuntelemalla radiota, lukemalla kirjoja ja kirjoittaen päiväkirjaansa. Hänen päiväkirjansa muuttui elämäkerraksi nimeltään The Terminal Man, Terminaalimies (ISBN 0-552-15274-9). Elokuun 2006 jälkeen Nasseri ei enää ole ollut lentokentällä. 6. maaliskuuta 2007 hän siirtyi Emmaus-liikkeen vastaanottokeskukseen Pariisissa.
Nasserin tapauksen inspiroimana Steven Spielberg teki menestyselokuvan Terminaali (2004).
Vähäjärvi (Multia)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,4 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 361 200 kuutiometriä eli 0,361 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 7,8 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Sarajoen alueeseen (35.674) se kuuluu.