google/wiki40b huggingface dataset:
Metaani

Metaani kasvihuonekaasuna

Metaani on  ihmisen maailmanlaajuisesti tuottamista ilmastoa lämmittävistä kasvihuonekaasuista toiseksi tärkein heti hiilidioksidin jälkeen, ja sen osuus globaaleista kasvihuonepäästöistä on arviolta 14 prosenttia. Suomessa metaani on kasvihuonevaikutukseltaan kolmanneksi yleisin kasvihuonekaasu 6 prosentin osuudellaan.
Metaanin pitoisuus ilmakehässä on yli kaksinkertaistunut esiteollisen ajan jälkeen. Metaanin elinikä ilmakehässä on vain noin kymmenen vuotta, mutta sen ilmakehää lämmittävä vaikutus on 25 kertaa suurempi kuin hiilidioksidilla. Metaanilla on myös otsonia heikentävä vaikutus, joka on kuitenkin paljon pienempi kuin klooria ja bromia sisältävillä kaasuilla.
Suomessa metaanin päästöistä on puolet peräisin kaatopaikoilta ja jätevedenpuhdistuksesta, kakkossijalla päästölähteenä on karjatalous.  
Fossiilisten polttoaineiden hankinta ja käyttö aiheuttavat 26 % maailman metaanipäästöistä ja kaatopaikkojen sekä jäteveden puhdistuksen yhteydessä vapautuu 20 prosenttia. Biomassan polton metaanipäästöt muodostavat noin 11 prosenttia ihmisen toiminnan aiheuttamista metaanipäästöistä. 
Metaanipäästöjen arvellaan tulevaisuudessa syntyvän enenevissä määrin kaatopaikoille kasaantuvasta jätteestä. Suomen kaatopaikkojen metaanipäästöt kuitenkin laskivat voimakkaasti vuosivälillä 1995-2006. 
Karjatalouden metaanipäästöt syntyvät nurmirehua syövien märehtijöiden ruoansulatuksessa sekä lannan varastoinnissa ja käsittelyssä. Metaanin muodostumista pyritään vähentämällä kohottamalla rehun hyötysuhdetta ja sen kautta vähentämällä sen kulutusta. Yli viisi prosenttia rehun energiasta muuttuu metaaniksi, ja sen talteenotto on vaikeaa sisätiloissakin. Kehitteillä on rehu, jonka ansiosta metaanin muodostuminen vähenisi.
Siperian turvesoiden ikiroudan sulamisesta voi aiheutua jopa 70 000 miljoonan tonnin metaanipäästöt, jotka edelleen kiihdyttäisivät ilmastonmuutosta.
Kaksi kolmasosaa metaanipäästöistä on ihmisen aiheuttamaa.
Ilmakehän metaanipitoisuus nousi poikkeuksellisen paljon vuonna 2007. Syytä ei tiedetä. Pohjoisessa epäillään Siperian soiden vapauttavan metaania ikiroudan sulaessa ilmaston lämmettyä.
Baron Davis

Baron Walter Louis Davis (s. 13. huhtikuuta 1979, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa tällä hetkellä ammattilaisena NBA:ssa, joukkueessa Cleveland Cavaliers. Hän siirtyi sinne helmikuussa 2011 Los Angeles Clippersistä. Charlotte Hornets (nyk. New Orleans Hornets) varasi Davisin vuoden 1999 NBA Draftissa 1. kierroksen kolmantena valintana. NBA-debyytissään vuonna 1999, 100-86-voitossa Orlando Magicia vastaan Davis kirjautti yhdeksän pistettä, viisi levypalloa, kaksi syöttöä ja kaksi riistoa. Baron Davis on valittu NBA:n tähdistöotteluun kahdesti vuosina 2002 ja 2004.
Aino Voipio

Aino Voipio (sukunimi vuoteen 1901 Åkerman (4. huhtikuuta 1883 Viipuri – 10. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kansanopiston johtaja ja kirjailija. 
Voipio toimi 1907-1915 Länsi-Suomen kansanopiston johtajana Huittisissa ja 1920-1928 Itä-Hämeen kansanopiston johtajana Hartolassa. Hän oli Järvenpään kotitalousopettajaopiston ensimmäinen johtaja 1929–1950. Voipio sai kouluneuvoksen arvon 1943.
Voipio kirjoitti sanat Aksel Törnuddin säveltämään Satakunnan lauluun joka tehtiin alun perin Länsi-Suomen kansanopiston 20-vuotisjuhliin juhannuspäivänä 1912. Voipio sanoitti myös Itä-Hämeen laulun.
Nikolai Abramov (kestävyysjuoksija)

Nikolai Abramov (ven. Николай Абрамов; s. 10. joulukuuta 1933) on Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän osallistui maratonille Tokion olympialaisissa 1964 ja sijoittui kilpailussa 26:nneksi ajallaan 2.27.09.
Lehmuskeltayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Keskikokoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Tyvipoikkiviiru sekä sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selvinä, punertavanruskeina juovina siiven poikki. Keskivarjo muodostaa siiven tyvestä laskien kolmannen, muita voimakkaamman poikkiviirun ja yhtyy sisempään poikkiviiruun siiven takareunassa. Sisemmän poikkiviirun ja keskivarjon väliin jää kookas, rengasmainen rengastäplä, ja heti keskivarjon ulkopuolella on punertavanruskea munuaistäplä. Keskivarjon ja siiven ulkosyrjän välisellä alueella siipisuonet erottuvat punaruskeina pitkittäisjuovina. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset. Siipiväli 36–38 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lehmuskeltayökköstä tavataan laajalti Euroopassa, pois lukien pohjoisosat. Idässä levinneisyys ulottuu Uralille ja Kaukasukselle. Suomessa se on eteläinen laji, jonka havainnot rajoittuvat pääasiassa Pori–Joensuu-linjan eteläpuolelle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena elokuun alkupuolelta lokakuun alkuun huipun ollessa elo–syyskuun vaihteessa.

Elinympäristö ja elintavat

Harvinaisehko ja varsin paikoittain esiintyvä laji, jota tavataan yleensä vain yksitellen. Elinympäristönä ovat puistot ja lehmuksia kasvavat metsät ja metsänreunukset. Perhoset lentävät illan tullen ja tulevat hyvin syötille, heikommin valolle. Toukka elää ainoastaan lehmuksilla ja piilottelee alkuvaiheessa yhteensitomiensa lehtien välissä ja koteloituu lopulta löyhään kotelokoppaan maahan. Muna talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää lehmuksilla (Tilia).
Pintavesimuodostuma

Pintavesimuodostuma (engl. body of surface water) on maanpinnalla virtaavan tai varastoituneena olevan veden muodostama alue. Se on pintavesien merkittävä osakokonaisuus. Nimitys on peräisin vuonna 2000 annetusta Euroopan Unionin vesipolitiikan puitedirektiivistä (2000/60/EY). Pintavesimuodostumia ovat esimerkiksi järvi, tekoallas, joki, kanava, puro tai näiden osa, jokisuun vaihettumisalue tai rannikkovesien osa, kuten laguuni. Merta ei pidetä pintavesimuodostumana. Nimitystä ei pidä sekoittaa vesistöön tai vesistöalueeseen. Pintavesimuodostuman lähikäsite on pohjavesimuodostuma.
Martín Lasarte

Valmentajaura

Pelaajauransa jälkeen Lasarte siirtyi valmentajaksi. Hänen ensimmäinen seurana päävalmentajana oli Rampla Juniors, jonne hän meni vuonna 1996. Vuonna 2002 hän lähti ensimmäistä kertaa valmentamaan Etelä-Amerikan ulkopuolelle, siirryttyään arabiemiraattiseura Al Wasl Club Dubain päävalmentajaksi. Kohtalaisesti sujuneen kauden jälkeen hän palasi kotimaahansa Uruguayihin ja valmensi maan seuroja seuraavat kuusi vuotta (River Plate, Nacional, Millonarios ja Danubio).
Vuonna 2009 Lasarte sai ensimmäistä kertaa valmentajaurallaan mahdollisuuden valmentaa Euroopassa, kun hänelle tarjottiin päävalmentajan paikkaa espanjalaisseura Real Sociedadissa. Hän otti työn vastaan ja nosti joukkueen jo ensimmäisellä kaudellaan Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin. Elokuussa 2010 hän allekirjoitti seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Lasarten valmennusuran debyyttikausi Primera Divisiónissa alkoi hyvin ja Sociedad oli syyskauden jälkeen tukevasti liigan keskikastissa. Keväällä vauhti kuitenkin hyytyi ja seura sijoittui lopulta sijalle 15, vain kahden pisteen päähän putoamisviivasta. Tulos ei tyydyttänyt seurajohtoa ja Lasarte sai kauden päätteeksi potkut.
Kesäkuussa 2012 Lasarte palasi valmentamaan Etelä-Amerikkaan, kun hänestä tuli chileläisen Universidad Católican päävalmentaja. Lasarten johdolla Universidad Católica eteni loppuotteluun Chilen cupissa 2012 ja Torneo Transicionissa 2013 sekä jäi toiseksi Chilen liigassa kaudella 2013. Mestaruuksitta jäänyt Lasarte jätti seuran joulukuussa 2013.
Toukokuussa 2014 Lasartesta tuli CF Universidad de Chilen päävalmentaja. Universidadissa Lasarte onnistui voittamaan Chilen Apertura-mestaruuden 2014 sekä Católicassa häviämänsä Chilen cupin mestaruuden 2015. Hän jätti seuran menestyskauden jälkeen joulukuussa 2015.
David Garrick

David Garrick (19. helmikuuta 1717 Hereford, Englanti – 20. tammikuuta 1779) oli englantilainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, teatterinjohtaja ja teatterituottaja, joka vaikutti lähes kaikilla teatterin aloilla koko 1700-luvun ja oli Samuel Johnsonin oppilas ja ystävä. Hän esiintyi useilla amatöörinäyttämöillä. Hänen esiintymisensä Shakespearen näytelmässä Rikhard III herätti yleisön ja teatterinjohtajien huomion. Hän oli syntyperältään Ranskan hugenotteja.
Näytelmäkirjailijana hän ei sen sijaan kriitikoiden mukaan ollut erityisempi, mutta sitä arvostetaan, että hän toi Shakespearen näytelmät aikalaistensa tietoisuuteen. Hänen ansiostaan teatterin taso ja teatterilaisten arvostus kohosi. Samuel Johnson sanoi hänestä: "Ammatti teki hänestä rikkaan, ja hän teki ammatista arvostetun".
Jodiasetamidi

Käyttö

Proteiinien rakenteen selvittämisessä käytetään apuna alkylointireagensseja, kuten jodiasetamidia tai jodietikkahappoa, estämään disulfidisidosten muodostuminen, jolloin proteiinien yhteenliittymistä ei tapahdu. Reaktio on tyypiltään nukleofiilinen substituutioreaktio kysteiiniaminohapon sulfhydryyliryhmien kanssa. Proteiinien alkyloimiseen voidaan käyttää jodiasetamidin tai jodietikkahapon sijasta muun muassa N-etyylimaleimidia.

Myrkyllisyys

Jodiasetamidi on myrkyllistä. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää ja polttavaa tunnetta kurkussa. Nieltynä se aiheuttaa huonovointisuutta ja oksentelua. Jodiasetamidin on todettu olevan karsinogeeninen ja mutageeninen. Jodoasetamidi on genotoksisempi kuin bromiasetamidi tai klooriasetamidi.
Kakarilammi (Tammela)

Maantiede

Lammen pituus on 100 metriä ja leveys 50 metriä. Se sijaitsee keskellä ojittamataonta ja lähes puutonta suota, mutta lammelle on kaivettu yksi 700 metriä pitkä purkausoja, joka laskee Herttuanjärveen. Lammen lähiympäristö on avosuota eikä sinne ole rakennettu mitään. Lähin rakennus seisoo keskellä suota 60 metrin etäisyydellä. Viereinen Kakarlamminmäki kohoaa 32 metriä suonpintaa ylemmäksi.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Kakkarala".
Amerikkalainen lyhytkarva

Historia

Amerikkalaisen lyhytkarvan esi-isiä olivat varmasti sitkeät ja ahkerat tuholaisten pyydystäjät, jotka tulivat uudisasukkaiden mukana Atlantin ylitse Amerikkaan. Kissasiirtolaiset sopeutuivat uuden maan ilmastoon, ympäristöön ja elämäntapaan, viihtyivät ja kukoistivat ja kehittivät omat erityispiirteensä. Parhaita ominaisuuksia vaaliva valikoiva kasvatus alkoi 1900-luvun alkupuolella.

Luonne

Ihana, rohkea, älykäs, tarmokas ja kestävä kissa.

Muunnokset

Kaikki värit ja kuvioinnit hyväksytään.
Noyen-sur-Seinen ruuhet

Vanhempi ruuhi

Vuonna 1984 löysivät Daniel ja Claude Mordant pelastuskaivauksilla osia vanhasta ruuhesta. Sen pituus on ollut 5−6 metriä, mutta siitä on säilynyt 4,05 metrin katkelma. Leveydeksi arvellaan 50−55 senttimetriä. Ruuhi on mäntyä, jota työstettiin todennäköisesti kivikirveellä ja polttamalla. Sen radiohiiliajoitus antoi 7960 ± 100 BP eli noin 7190−6450 eaa., mikä sijoittaa sen mesoliittiselle kivikaudelle.
Ruuhen vierestä tavattiin myös jäänteitä rysistä (engl. bow net) ja katiskoista sekä ankeriaan ja hauen luita. Ruuhi on konversoitu upottamalla se polyetyleeniglykoliin ja se on esillä Nemoursin museossa (Musée départemental de Préhistoire d’Île-de-France de Nemours).

Nuorempi ruuhi

Vuonna 1993, noin 500 metriä vanhemmasta ruuhesta, löydettiin tietyön aikana toinen ruuhi, joka on veistetty tammesta. Ruuhen jäänteiden pituus on 11,80 metriä, mutta alkuperäinen pituus lienee ollut noin 14−15 metriä, leveys 90 senttimetriä ja syväys 30−40 senttimetriä. Sekin on esillä Nemoursin museossa.
Ruuhen radiohiiliajoitus antoi tulokseksi 1305 ± 65 BP eli noin 632−871 jaa., joka varmistettiin dendrokronologisesti puun vuosirenkaista vuodelle 834 jaa..
Ruuhen työstämisen jäljet näkyvät yhä. Työ on ollut taitavaa ja kokemuksella tehtyä. Talttojen jäljet ovat tasaisia ja ruuhen muoto on harkittua. Vanhemman ja uudemman ruuhen rakenteissa on paljon yhtäläisyyksiä. Nuoremman ruuhen pohja on kuitenkin veistetty tasaiseksi ja laidat nousevat pohjasta lähes suoraan ylös. Keula on nousee loivasti kapenematta sivusuunnassa. Keulan sisäpohjaan on uurrettu poikittaisia syvennyksiä kulkemisen helpottamiseksi. Samanlaisia jälkiä on veistetty myös ruuhen perään. Ruuhen muotoilussa on eräitä piirteitä, joiden merkitystä ei vielä tunneta.
RN Antoniotto Usodimare

Palvelus

Alus upotettiin 8. kesäkuuta 1942.
Smalltalk

Olioperustaisuus

Smalltalkilla kirjoitetut ohjelmat ovat olioperustaisia. Smalltalkia pidetään puhtaana olio-ohjelmointikielenä.  Muiden ohjelmointikielten tapaan Smalltalk on syntaktiselta ytimeltään hyvin pieni ja koko kielen voima perustuu varsin laajaan luokkakirjastoon. 
Useimmat olio-ohjelmointikielet, esimerkiksi Java ja COBOLin olioversio, ovat ottaneet mallia Smalltalkista. Java onkin rakenteeltaan hyvin lähellä Smalltalkia. Kummassakin kieltä ajetaan tulkkaavasti virtuaalikoneessa, mikä tekee niistä suhteellisen hitaita.

Dynaaminen tyypitys

Smalltalkissa muuttujat on tyypitetty dynaamisesti, eli käännösajan sijaan ajoaikana. Smalltalk ei vaadi muuttujien ja argumenttien tietotyyppien määrittelyä. Joidenkin mukaan tyypitys tekisi ohjelmista luotettavampia, mutta Smalltalkin käyttäjien mukaan tyypin määrittely vain sotkee ohjelmia ja hidastaa työtä.
Smalltalkin kehitysympäristö on graafinen.

Historia

Smalltalk on 1970-luvulla kehitetty ohjelmointikieli, joka on kehitetty Xerox-yhtiön tutkimuskeskus PARC:issa Yhdysvalloissa. Kehittäjiin kuuluivat muun muassa Alan Kay, Dan Ingalls, Dave Robson, Adele Goldberg, Peter Deutsch, Ted Kaehler ja Scott Wallace. Smalltalk sai runsaasti vaikutteita Norjassa kehitetystä Simula-kielestä, jota pidetään kaikkien olio-ohjelmointikielten kantamuotona.
Xerox julkaisi Smalltalk-kielen nimellä Smalltalk-80. Sen jälkeen Hewlett-Packard tuotti ensimmäisen kaupallisen version. Vuonna 1986 Digitalk-yhtiö julkaisi Smalltalk/V:n, joka oli ensimmäinen laajasti saatavilla ollut versio PC-ympäristöön. Digitalk päätyi myöhemmin ParcPlacen omistukseen.
Kielen kehittäminen siirtyi Xerox PARCin tutkimuskeskuksesta ohjelmoijien perustamalle ParcPlace-yhtiölle, joka kehitti siitä VisualWorks-nimisen tuotteen. VisualWorks on samalla sekä kieli että kehitysympäristö, samaan tapaan kuin Eclipse ja Java ovat yhdessä Javan kehitysympäristö. Tuotetta myydään edelleen ja sen omistaa nykyään Cincom.  1990-luvulla VisualWorks-kehitysympäristöllä kehitettiin lukuisia pitkään yritysten käytössä olleita sovelluksia.
Vuonna 1996 muun muassa Apple-yhtiöllä Alan Kay kehitti Smalltalkin pohjalta Squeakin. Squeakiä seurasi vuonna 2008 tiiviimpi versio Pharon.
Smalltalkin ANSI-standardi valmistui vuonna 1998. 
Kielen käyttö on vähentynyt sen alkuajoista.

Nykyinen käyttö

Smalltalkia käyttävät verkkotietokantaohjelma DabbleDB sekä CMS-järjestelmät Cmsbox ja Pier.

Versioita

Smalltalkin versioita ovat Smalltalk MT; Dolphin Smalltalk; Cincom Smalltalk; Instantiations VA Smalltalk (uudelleenbrändätty IBM VisualAgeSmalltalk); GNU Smalltalk. Squeak on Smalltalk-80-versioon perustuva ilmainen avoimen lähdekoodin kehitysympäristö eri käyttöjärjestelmille. SmallScript toimii osana Microsoftin NET-alustaa.
HTML5

HTML5-kieli

HTML5-kieli on uusi versio verkkosivujen tekemiseen yleisesti käytetystä HTML-merkintäkielestä. HTML5 julkaistiin virallisesti 28. lokakuuta 2014 eli siitä tuli W3C:n suositus.
Uudistuksina HTML5:ssä ovat mm. uudet <canvas>-, <video>- ja <audio>-elementit sekä SVG-muotoisen sisällön näyttäminen ilman <object>-tunnisteen käyttöä. Muita lisäyksiä HTML:ssä ovat dokumentin semanttisuutta rikastuttavat <section>-, <article>-, <header>- ja <nav>-tunnisteet ja uudet attribuutit tunnisteiden määrittelyyn ja selkeyttämiseen.
Toisin kuin aiemmat HTML-kielen määrittelyt, HTML5:n määrittely kuvaa tarkasti dokumenttioliomallin (DOM). Määrittely kuvaa HTML-dokumentin ensisijaisesti oliona, jolla on puurakenne ja jota voidaan käsitellä ohjelmallisesti (etenkin JavaScriptillä). HTML-tunnisteet ovat tällöin vain väline, jolla puurakenne esitetään tekstimuodossa eli sarjallistetaan. Sarjallistus voidaan tehdä myös XML:n sääntöjen mukaan, jolloin esitystavasta käytetään nimitystä XHTML5.
Määrittelyyn sisältyy myös sovellusliittymiä (API), etenkin sellaisia, joilla voidaan toteuttaa vuorovaikutteisuutta ja tuoda dokumentteihin sovellusmaisuutta. Lisäksi varsinaisen HTML5-määrittelyn ulkopuolella on lukuisia erillisiä määrittelyjä, jotka laajentavat tällaisia mahdollisuuksia.

HTML5 iskusanana

HTML5 viittaa nykyisin usein yleisesti moderneihin web-tekniikoihin. Niihin kuuluvat HTML5-kielen uutuuksien ohella esimerkiksi CSS:n uudet piirteet (CSS3) sekä sovellusliittymät kuten File API ja Geolocation API. HTML5:llä tässä mielessä ei ole selviä rajoja, ja tulkinnat vaihtelevat.
Modernien web-tekniikoiden yleisnimityksenä HTML5 vastaa suunnilleen W3C:n käyttämää ilmausta Open Web Platform, joka määriteltiin laajaksi kattotermiksi
kattamaan kaikki W3C:n alaan kuuluvat selaimen kautta tapahtuvat asiat (”all the W3C work that deploys through the browser of the future”). HTML5-nimityksellä kuitenkin viitataan usein myös W3C:n ulkopuolella määriteltyihin asioihin kuten 3D-grafiikan rajapinta WebGL.

HTML5-sovellukset

Sovelluskehityksen alalla HTML5 tarkoittaa nykyisin yleisesti sovellusten toteuttamista webin avoimilla tekniikoilla. Ohjelmointikielenä on tällöin JavaScript ja muotoilun perusvälineenä CSS. HTML:n osuus on melko pieni, eikä siinä ole yleistä tarvetta käyttää HTML5-kielen uutuuksia.
Jotkin HTML5-kielen uudet tekniikat kuten paikallinen muisti (localStorage) ja sovellusvälimuisti (application cache) voivat kuitenkin olla avuksi HTML5-sovellusten toteutuksessa. Merkittävämpiä ovat käytännössä CSS:n uudet piirteet, joilla voidaan toteuttaa mm. visuaalisesti näyttäviä esityksiä tehokkaasti.
HTML5-sovellukset voidaan tekniikoidensa ansiosta tehdä hyvin erilaisilla laitteilla toimiviksi. Tämä on niiden keskeinen etu kilpailussa eri laitteille (mm. älypuhelimille ja tableteille) kehitettyjen ns. natiivien sovellusten kanssa. 
HTML5-sovellus voi toimia itsenäisenä ohjelmana paikallisesti, tai se voi olla yhteydessä verkkoon. Myös verkkosivustoja voidaan korvata HTML5-sovelluksilla, etenkin pyrittäessä vahvasti vuorovaikutteiseen palveluun.
Ida Engvoll

Elämä ja ura

Engvoll varttui Stråtjärassä Hälsinglandissa. Hän kävi teatteri- ja musiikkipainoitteista Torsbergsgymnasietia Bollnäsissä, Wendelsbergin kansanopistoa ja Birkagårdenin kansanopiston klassisen musiikin linjaa. Vuosina 2007–2010 hän opiskeli Tukholman teatterikorkeakoulussa. Vuodesta 2010 hän on näytellyt useita tunnettuja rooleja Tukholman kaupunginteatterissa ja Dramatenissa. Teatterin lisäksi hän on esiintynyt monessa elokuvassa. Vuosina 2015–2016 hän näytteli asianajaja Rebecka Martinssonia TV4:n samannimisessä rikosdraamasarjassa, joka perustuu Åsa Larssonin dekkareihin.
Näyttelimisen lisäksi Engvoll on myös toimittanut yhdessä Gunilla Edemon kanssa vuonna 2009 teatteriteoreettisen antologian Att gestalta kön. Berättelser om scenkonst, makt och medvetna val, joka perustuu teatterikorkeakouluissa järjestettyyn valtakunnalliseen teatteritutkimushankeeseen.
Jetro Stavén

Jetro Stavén on vuonna 1989 syntynyt valokuvaaja Taipalsaarelta. Hän valmistui valokuvaajaksi Pekka Halosen akatemiasta vuonna 2014. Siitä lähtien hän on työskennellyt freelancer-kuvaajana Helsingissä. 
Stavén on tullut tunnetuksi erityisesti uniikeista hääkuvistaan, joilla hän on voittanut useita palkintoja myös kansainvälisesti. Vuonna 2018 hän voitti Fotofinlandian hääkuva- ja yleisösarjat. Stavén on niittänyt mainetta myös hardcore punk- ja skeittikuvillaan, sekä lehtikuvauksen parissa.
Alfred Büchi

Alfred Büchi (11. heinäkuuta 1879 Winterthur – 27. elokuuta 1959 Winterthur) oli sveitsiläinen keksijä, joka kehitti ensimmäisen turboahtimen. Hän patentoi keksintönsä ja Saksan keisarikunta hyväksyi patentin (Nr. 204630) vuonna 1905. Büchi työskenteli konepäällikkönä Sulzer AG:ssa ja kehitti siellä turboahdinta.
Tulikotinga

Levinneisyys

Tulikotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille

Historia

Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille oli todennäköisesti ensimmäinen kaikista Paavalin kirjoittamista kirjeistä ja samalla ensimmäinen kaikista Uuden testamentin kirjoista. Se on todennäköisesti kirjoitettu joko vuonna 48 Jerusalemin kirkolliskokouksen jälkeen tai vuoden 52 lopulla. Paavali kirjoitti kirjeen sen jälkeen, kun hänen työtoverinsa apostoli Timoteus oli palannut Makedoniasta, ja pystyi kertomaan Paavalille uutisia Thessaloniken seurakunnan tilasta (Ap. t. 18:1-5; 1 Tess. 3:6). Vaikka Timoteuksen tuomat uutiset olivatkin enimmäkseen rohkaisevia, kävi myös ilmi, että seurakunnassa oli syntynyt erilaisia väärinkäsityksiä Paavalin kristinuskosta antamasta opetuksesta. Paavali pyrkii kirjeessä korjaamaan näitä väärinkäsityksiä ja kehottaa thessalonikelaisia noudattamaan puhtautta kaikessa elämässä. Paavali muistuttaa, että heidän pyhittymisensä on Jumalan tahto heidän elämäänsä kohtaan.
Kadmiumasetaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kadmiumasetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin ja etanoliin. Kidevedettömän kadmiumasetaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset monohydraatti ((CH₃CO₂)₂Cd·H₂O), dihydraatti ((CH₃CO₂)₂Cd·2H₂O) ja trihydraatti ((CH₃CO₂)₂Cd·3H₂O). Muiden kadmiumyhdisteiden tavoin myös kadmiumasetaatti on myrkyllistä ja karsinogeenista.

Valmistus ja käyttö

Kadmiumasetaattia valmistetaan kadmiumnitraatin ja etikkahappoanhydridin välisellä reaktiolla tai liuottamalla metallista kadmiumia, kadmiumoksidia, -hydrksidia tai -karbonaattia etikkahappoon. Kadmiumasetaattia voidaan käyttää keramiikan lasitteiden valmistukseen, kadmiumia sisältävien pigmenttien ja muiden kadmiumyhdisteiden valmistukseen, kadmiumsyanidin asemasta pinnoitettaessa metalleja kadmiumilla elektrolyyttisesti sekä nikkelikadmiumakkujen valmistamiseen.
Lasse Koskela

Lasse Koskela (9. elokuuta 1955 Virrat – 18. kesäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, kirjallisuuskriitikko ja Helsingin yliopiston kirjaston tietoasiantuntija. Hän kirjoitti useita teoksia kielen ja kirjallisuuden alalta.
Koskela opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa. Myöhemmin hän työskenteli kirjastoamanuenssina ja kotimaisen kirjallisuuden laitoksen assistenttina. Hänen kritiikkejään ilmestyi muun muassa Parnassossa 1980-luvun alusta alkaen.
Koskela oli toimitussihteeri Suomalaisen Kirjallisuuden Seura SKS:n Suomen kirjallisuushistoria -projektissa vuosina 1998–1999. Hän sai vuonna 2000 työstä Lauri Jäntin säätiön palkinnon yhdessä Liisi Huhtalan, Pertti Lassilan ja Yrjö Varpion kanssa. Koskela oli kulttuurilehti Hiidenkiven päätoimittaja 2002–2005. Hän osallistui myös useiden äidinkielen ja kirjallisuuden oppikirjojen tekemiseen ja oli vuodesta 1992 Ylioppilastutkintolautakunnassa uudistamassa äidinkielen ylioppilaskoetta, joka muuttui vuonna 2007.
1990-luvulla Koskela oli perustamassa aloittelevien kirjailijoiden Nobelistiklubia Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopiston kirjaston tietoasiantuntijana hän oli kokoamassa vuoden 2015 alussa avattua Suomalaista klassikkokirjastoa, joka on yliopiston ja Kansalliskirjaston ylläpitämä digitaalinen kokoelma suomalaista kaunokirjallisuutta ja sen tutkimusta.
Musculista senhousia

Ulkonäkö ja koko

Laji saavuttaa 30 mm pituuden. Se on väriltään oliivinvihreä, kellanvihreä tai vihreänruskea. Kasvukeskuksesta lähtee säteittäin ohuita vaaleanpunertavia juovia. Kuori on sileä ja kiiltävä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Musculista senhousia on alun perin kotoisin Aasiasta: Siperian, Kuriilien, Japanin ja Korean rannikoilta sekä Kiinasta Singaporeen asti. Nykyisin lajia tavataan monin paikoin eri osissa Tyyntämerta sekä Italiasta. Se on levinnyt Australiaan ja Tasmaniaan ilmeisesti laivojen painolastiveden mukana. Se tavattiin Etelä-Australiassa 1988 ja Pohjois-Australiassa 1999. Välimerelle se lienee päätynyt viljeltyjen simpukoiden mukana.
Lajia saattaa tavata 5000–10000 yksilöä neliömetrillä. Kaliforniasta löytyi jopa 15 000 yksilöä neliömetriltä. Näin tiheä simpukkamatto saattaa tukahduttaa alla olevan merenpohjan hapettomaan tilaan.