google/wiki40b huggingface dataset:
De Havilland D.H.88 Comet

Konetyypin kehittäminen

MacRobertson International Air Race, lentokilpailu Lontoosta Melbourneen esiteltiin 1933 vuotta aikaisemmin itse kilpailun alkamista. Siitä huolimatta, että britit olivat menestyneet edellisissä kilpailuissa (kuten Schneider Trophy 1931), heillä ei ollut MacRobertson-kilpailun laajoja maa-alueita ylittävälle reitille sopivaa konetta. Tammikuussa 1934 de Havilland ehdotti suunnittelevansa koneen kilpailua varten, joka pystyisi lentämään 320 kilometrin tuntivahdilla. Yhtiö lupasi kehittää ja valmistaa kolmeen koneeseen rajatun sarjan yhden koneen hinnaksi tullessa 5 000 puntaa. Hinnalla ei pystytty tosin millään tavoin kattamaan koneen kehittämiskuluja.
Saatuaan kolme tilausta konetyypistä, de Havilland aloitti Cometin suunnitelemisen. Koneen runko oli puurakenteinen ja vanerilla pinnoitettu siipien ollessa puurakenteiset ja kangaspinnoitteiset. Pitkään virtaviivaiseen nokkaan sijoitettiin polttoainesäiliöt, joiden takana oli tilat miehistölle. Vaikka muut kilpailuun osallistuvat yritykset valmistivat koneensa metallista, de Havilland teki erikoisen valinnan käyttää kokopuurakennetta kilpakoneessaan. Koneen onnistuminen yllätti monet lentokoneteollisuudessa palvelleet.
Cometin moottorit olivat yleisen Gipsy Sixin parannellut versiot, joiden suorituskyky oli hienosäädetty nostamalla puristussuhdetta. D.H. 88 pystyi pitämään 1 200 metrin lentokorkeutta yhdelläkin moottorilla. Koneen päälaskutelineet vetäytyivät siipiin.
de Havilland onnistui koneiden valmiiksi saamisessa ajoissa, jolloin niiden koekäyttämiseen ja -lentämiseen jäi vielä kuusi viikkoa ennen kilpailun alkua.
Emmerich Kálmán

Emmerich Kálmán (24. lokakuuta 1882 Siófok – 30. lokakuuta 1953 Pariisi), myös Imre Kálmán, oli unkarilainen säveltäjä. 
Kálmán syntyi Siófokissa juutalaiseen perheeseen. Hän haaveili konserttipianistin urasta, mutta tämän esti varhain puhjennut artriitti. Hän päätyi opiskelemaan musiikin teoriaa ja sävellystä Franz Liszt -musiikkiakatemiaan Budapestiin. 
Kálmán oli tuottelias operettisäveltäjä. Hän asettui Wieniin, jossa hän työskenteli vuoteen 1938. Saksan miehítettyä Itävallan Kálmán siirtyi Pariisiin. Hän pakeni toisen maailmansodan aikaisesta Euroopasta ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1942. Hän palasi Eurooppaan vuonna 1949 ja kuoli Pariisissa 71-vuotiaana. Kálmánia pidetään Franz Lehárin ohella ns. wieniläisen valssioperetin etevimpänä edustajana.
Radeon 8000 -sarja

Radeon R200 on ATI Technologiesin toisen sukupolven Radeon-näytönohjainpiiri.
R200 oli suunniteltu tukemaan Microsoftin DirectX 8.0 ja OpenGL 1.3 -rajapintoja.
Ensimmäinen piiriin perustuva näytönohjain oli Radeon 8500, ja se tuotiin markkinoille lokakuussa 2001. Alkuvuonna 2002 tuli markkinoille Radeon 8500 LE (jonka nimi muutettiin myöhemmin Radeon 9100 -malliksi). Kun 8500 oli "täysi näytönohjain", sen LE-version coren ja muistin kellotaajuudet olivat alhaisemmat.

Arkkitehtuuria

Radeon 8500:ssa on 4 pikseliliukuhihnaa, jotka sisälsivät pikselivarjostinsuodattimen sekä kaksi tekstuuriyksikköä.
Pikselivarjostin kykeni ajamaan Microsoftin pikselivarjosinmäärittely versio 1.4n mukaista koodia, eli se oli kehittyneempi kuin kilpailevien Nvidian piirin vain versioon 1.3 kykenevä suodatin. Oleellinen ero näiden välillä oli se, että R200n kehittyneempi pikselivarjostin kykeni kierrättämään saman datan kolme kertaa piirin läpi, mikä mahdollisti esimerkiksi tekstuurihaut siten että toisen tekstuurin osoite saatiin ensimmäisen tekstuurin sisältämästä datasta.
Lisäksi piirillä oli kaksi verteksivarjostinsuoritinta, sekä yksikkö joka kykeni pilkkomaan kolmioita pienemmiksi kolmioiksi ja täten pyöristämään liian vähäisen kolmiomäärän takia liian kulmikkaita muotoja. Tätä ominaisuutta ei kuitenkaan kovin moni peli käyttänyt.
Piiri ei tukenut monisamplaus-reunanpehmennystä minkä takia sen suorituskyky reunanpehmennys päällä oli selvästi huonompi kuin kilpailevilla Nvidian piireillä.

Halpamallit

Samalla kun seuraavan sukupolven Radeon R300-piiriin perustuva Radeon 9700 tuli markkinoille, ATI julkaisi R200:sta kehitettyyn RV250:een perustuvan Radeon 9000 -näytönohjaimen, joka korvasi halpamallina edellisen sukupolven Radeon 7500:n (R100). Tästä versiosta puuttuu toinen tekstuuriyksikkö sekä toinen verteksivarjostin. Myöhemmin 9000 päivitettiin Radeon 9200 -malliksi (piirisarja rv280), jonka ainoa ero on AGP 8× tuki. Tästä on vielä olemassa halvempi Radeon 9200SE -malli, jossa on vain 64-bittinen muistiväylä ja 200 MHz:n kellotaajuus (vs. 250 MHz)
Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue

Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue edusti Böömin ja Määrin protektoraattia jalkapallomaaotteluissa vuonna 1939.

Historiallinen tausta

Sotienvälisen Tšekkoslovakian jalkapalloliitto koostui viidestä kansallisuuksiin perustuvasta liitosta: tšekkoslovakialaisten, saksalaisten, juutalaisten, puolalaisten ja unkarilaisten jalkapalloliitoista. Slovakian julistauduttua itsenäiseksi kevättalvella 1939 Böömin ja Määrin jalkapalloliitto pysyi FIFA:n jäsenenä, mitä se on vielä tänäkin päivänä, vaikka alue olikin Saksan miehittämä.
Böömin ja Määrin maajoukkue pelasi vuonna 1939 kuusi ottelua, joista FIFA laskee virallisiin tilastoihinsa kolme: Jugoslaviaa vastaan Prahassa 7-3, Ostmarkia eli Saksaan liitettyä Itävaltaa vastaan Prahassa 5-5 sekä Wrocławissa Saksaa vastaan 4-4. Vuonna 1940 astui voimaan matkustuskielto, minkä johdosta joukkue ei enää voinut pelata otteluita.
Joya de Cerén

Joya de Cerén on arkeologinen nähtävyys El Salvadorissa. Se on mayojen maalaiskylä ajalta ennen Kolumbusta, joka on säilynyt vulkaaniseen tuhkaan hautautuneensa kuten Pompeji Euroopassa. Se on Keski-Amerikan merkittävimpiä arkeologisia kohteita, koska siinä on säilynyt tietoa tavallisen kansan elämästä. Noin vuonna 600 läheinen Loma Calderan tulivuori purkautui ja hautasi kylän neljäntoista tuhkakerroksen alle. Se löydettiin 1976.
Kylä on UNESCOn maailmanperintökohde.
Korallieläimet

Ravinto

Ravinnokseen korallieläimet käyttävät pääasiassa planktonia. Jotkut korallit kuitenkin saalistavat selkärangattomia eläimiä ja pikkukaloja suulonkeroiden polttiaissoluilla. Suulonkeroiden välissä on putkimainen nielu, joka jakautuu ruoansulatuslokeroihin osittaisilla tai täydellisillä väliseinillä, jolloin ravintoa sulattava pinta on suurempi. Väliseinissä on myös ruoansulatusentsyymejä erittäviä soluja, polttiaissoluja sekä puolustamiseen tarkoitettuja lihaksia ja sukupuolirauhaset.

Lisääntyminen

Lisääntyessään korallieläimet vapauttavat sukusolut ontelovatsan ja nielun kautta. Hedelmöittyneistä munasoluista muodostuu planula-toukkia, jotka kiinnittyvät meren pohjaan ja joista muodostuu uusia polyyppejä. Korallieläinpolyyppi voi lisääntyä myös sekä suvuttomasti jakautumalla kahtia että silmikoimalla uusia yksilöitä, jotka jäävät emonsa luo kasvattamaan runkokuntaa.
Koralliriuttojen laaja kasvu perustuu monilta osin niissä eläviin symbioottisiin zooksantellileviin , jotka saavat koralleilta suojaa ja fotosynteesiin tarvittavia ravinteita, kuten hiilidioksidia. Isäntänä koralli hyötyy levien tuottamasta energiasta ja saa näin paremmat kasvumahdollisuudet. Korallit sijaitsevat suhteellisen matalilla alueilla, joten riutoilla olevat levät saavat hyvin valoa ja näin myös korallieläimet hyötyvät valon määrästä.

Uhat

Ilmaston lämpeneminen uhkaa koralliriuttoja sekä merenpinnan nousun että varsinkin pintaveden lämpötilan nousun kautta. Jos merivesi lämpenee 1–2 astetta, lämmönsietokykynsä äärirajoilla elävät korallit  vaalenevat.  Jos lämpötila nousee 3–4 astetta, koko riutta voi tuhoutua.
Yksi koralliriuttoja uhkaavista tekijöistä on rantojen ja rantavesien voimakas muokkaaminen ja sen seurauksesta syntynyt eroosio. Eroosion seurauksena rantavesistöt samentuvat. Korallieläimen kanssa symbioosissa elävä levä tai bakteeri, tarvitsee yhteyttääkseen kirkasta vettä. Vesistön samentuessa korallieläin ei enää kykene yhteyttämään ja kuolee.
Myös meriveden happamoituminen uhkaa koralliriuttoja. Ilmakehän hiilidioksidi liukenee veteen ja saa aikaa veden happamoitumista. Happamissa olosuhteissa korallieläimen kalkkikuoren muodostuminen estyy.
Étroubles

Étroubles on noin 500 asukkaan kunta Italian luoteiskulman Aostanlaaksossa. Se sijaitsee 20 kilometriä alueen suurimman kaupungin Aostan luoteispuolella.
1280 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva Étroublesin kylä kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön I Borghi più belli d’Italia. Kylässä on noin 150 asukasta.
Vuonna 2005 keskiajalta peräisin olevassa kylässä toteutettiin projekti, jossa sen ulkotiloihin sijoitettiin pysyvästi 21 taideteosta italialaisilta ja muunmaalaisilta taiteilijoilta. Heihin lukeutuvat Italo Bolano, Brenna Charles, Yves Dana, Hans Erni, Michel Favre, Albert Féraud, Alberto Gambale, Guido Magnone, Assaf Mekhtiev, Eveline ja Bacchi Fabrizio Verzotti Otis, Giulio Schiavon, Salvatore Sebaste, Siro Vierin ja Sergio Zanni.
Haarapyrstömedestäjä

Levinneisyys

Haarapyrstömedestäjää tavataan Kiinan kaakkoisosissa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
CA-luokka

Suunnittelu

Kahden ensimmäisen Capronin suunnitteleman aluksen uppouma oli pinnalla 13,5 ja sukelluksissa 16,4 tonnia. Niiden pituus oli kymmenen, leveys 1,96 ja syväys 1,60 metriä. Alusten voimanlähteenä oli pinta-ajossa 60 hevosvoiman dieselmoottori ja sukelluksissa 25 hevosvoiman sähkömoottori. Aseisuksena aluksilla oli kaksi 450 millimetrin torpedoputkea, joihin aluksilla ei ollut lisätorpedoita. Alukset oli alun perin suunniteltu rannikkokohteiden suojaamiseen, mutta myöhemmin ne siirrettiin iskemään suojattuihin kohteisiin kuten sotasatamiin.
Toiset kaksi alusta olivat kooltaan hieman suurempia, mutta niiden uppouma oli hieman pienempi ollen pinta-ajossa 12,6 ja sukelluksissa 13,8 tonnia. Alusten pituus oli 10,47, leveys 1,90 ja syväys 1,83 metriä. Alusten voimanlähteenä oli ainoastaan 25 hevosvoiman Marelli-sähkömoottori, joka mahdollisti pinnalla seitsemän ja sukelluksissa kuuden solmun nopeuden. Ne oli nimenomaan suunniteltu satamiin suunnattuihin hyökkäyksiin kuten kahdella ensimmäisellä oli tehty 1941-1942, joten alusten aseistuksena oli kahdeksan 100 kilogramman ja kaksikymmentä 20 kilogramman räjähdyspanosta.
Gueorgui Makharadze

Gueorgui Makharadze (syntynyt noin vuonna 1962) on entinen georgialainen diplomaatti. Hän työskenteli 1990-luvulla diplomaattina Georgian Yhdysvaltain suurlähetystössä, jossa hän toimi lähetystön toiseksi korkea-arvoisimpana diplomaattina.
Yhdysvalloissa ollessaan Makharadze tuli tunnetuksi ongelmistaan paikallisten viranomaisten kanssa. Elokuussa 1996 Makharadzea epäiltiin Washington D.C.:ssa rattiojuopumuksesta, mutta diplomaattisen koskemattomuuden vuoksi hänet vapautettiin. 3. tammikuuta 1997 Makharadze ajoi 1,5 promillen humalassa huomattavaa ylinopeutta ja joutui tämän seurauksena onnettomuuteen, jossa yksi ihminen kuoli ja neljä muuta loukkaantui. Onnettomuuden jälkeen Georgian silloinen presidentti Eduard Shevardnadze päätti Yhdysvaltain ulkoministeriön pyynnöstä luopua Makharadzen diplomaattisesta koskemattomuudesta, minkä seurauksena Makharadze voitiin viedä oikeuteen yhdysvaltalaisessa tuomioistuimessa. Oikeudenkäynnissä Makharadze myönsi syyllisyytensä kuolemantuottamukseen ja hänet tuomittiin 7-21 vuoden vankeusrangaistukseen.
Makharadze istui tuomiotaan vuoteen 2000 asti yhdysvaltalaisessa vankilassa, jonka jälkeen hänet siirrettiin georgialaiseen vankilaan. Makharadze vapautettiin Georgiassa vankilasta alkuvuodesta 2002. Yhdysvaltain ulkoministeriö kritisoi julkisesti vapauttamispäätöstä, sillä Yhdysvaltojen mielestä Makharadzen olisi pitänyt istua tuomionsa loppuun saakka vankilassa.
Mâlain

Nähtävyyksiä

Kylän näkymää hallitsee korkealla mäellä oleva linna Château de Mâlain. Linnaa on entisöity vuodesta 1984 lähtien.
Klaus Lydekenpoika Djäkn

Klaus Lydekesson Diekn (k. 1435) oli saksalaissyntyinen Turun linnan vouti (n. 1409–1435) ja ilmeisesti erityisen varakas mahtimies.
Klaus Lydekenpojan isä Lydeke, patronymikoniltaan ehkä Olavinpoika, on ollut saksalaisperäinen henkilö ja jossakin virka-asemassa Suomessa. Lisänimen djäkn, teini, herra Klaus ilmeisesti sai siitä, että opiskeli kohtalaisen pitkälle. Hänen menestyksensä virkaurallakin saattaa selittyä kirjallisten taitojen kautta.
Klaus Djäkn meni naimisiin Kerstin Jonnesdotterin, isänsä Laitilan Isonkartanon herran Jöns Anderssonin ja veljiensä tulevan perijättären kanssa ja sai ainakin yhden pojan, Henrikin, joka opiskeli Pariisin yliopistossa. Hänellä oli mahdollisesti peräti kolme poikaa, ja useimmat heistä ainakin opiskelivat tullakseen kirkonmiehiksi. Ilmeisestikään kukaan pojista ei jättänyt jälkeläisiä.
Heillä oli useita tyttäriä, joille kaikille Klaus järjesti mittavat myötäjäiset: iso kartano kullekin. Nämä tyttäret naivat Suomen keskiaikaisia kotimaisia mahtisukujen perillisiä, ja heistä polveutuvat monet myöhäiskeskiajan ja varhaisen uuden ajan johtavat suomalaiset aatelissuvut.

Triviaa

Balladien kuvaama Elinan surma kertoo mahdollisesti Djäknistä: Klaus-niminen mahtimies poltti (ensimmäisen) vaimonsa Elinin ja ainoan lapsensa. Sovittaakseen tekoaan hän lahjoitti huomattavasti omaisuutta kirkolle. Joskus surmaajaksi on kerrottu Klaus Kurki.
Halikkoon tarina on varmaan periytynyt Djäknin tyttären Cecilian kautta, ja perimätiedon mukaan Cecilia edesauttoi isänsä syntien sovitusta kustantamalla Halikon, Perttelin ja Salon kirkkojen rakentamisen. Myöhemmin tarinaan on sekoittunut paikallisia hahmoja, ja jopa Djäkn on vaihtunut joissakin versioissa Kärkän kartanonherraksi.
Ferdynand Ruszczyc

Ferdynand Ruszczyc (1870-1936) oli puolalainen taidemaalari, yksi nuorpuolalaisen liikkeen keskeisiä hahmoja. Hän maalasi ennen kaikkea maisemia.
Ruszczyc nousi maineeseen jo nuorena. Pavel Tretjakov osti hänen teoksensa Kevät 1897, ja kaksi vuotta myöhemmin Ruszczyc osallistui Mir iskusstva -liikkeen näyttelyyn teoksella Maa, josta tuli hänen ensimmäinen todella kuuluisa teoksensa. Se edusti ennennäkemätöntä tyyliä, jossa oli piirteitä realismista ja ekspressionismista.
Vuonna 1908 Ruszczyc lopetti taulujen maalaamisen ja keskittyi tekemään teatterilavastuksia ja teollista muotoilua. Hänestä tuli Vilnan yliopiston professori. Sotien välisenä aikana hän kuului kaupungin arvostetuimpiin asukkaisiin.
Edison-kanta

Edison-kanta on hehkulamppujen kiinnitystapa ja standardi, jonka kehitti Thomas Edison vuonna 1909 työskennellessään GE:n Mazda-tuotemerkille. Edison-kantojen tyyppimerkinnät ovat muotoa Exx, jossa xx tarkoittaa kannan leveyttä millimetreissä.
Maissa, joissa verkkovirtana käytetään 220–240-volttista vaihtovirtaa, yleisimmät käytetyt hehkulamppujen Edison-kannat ovat koot E27 ja E14. Suomessa tavallisen hehkulampun kanta on kokoa E27, eli kanta on 27 millimetriä leveä. Yhdysvalloissa tavallisen kokoisessa hehkulampussa on Edison-kanta E26.
Pienempiä kokoja käytetään muun muassa koristevaloissa. Esimerkiksi yleinen joulukuusen koristeiden lamppu on kokoa E10.
Takeda Pharmaceutical Company

Takeda Suomessa

Takedan Suomessa toimiva tytäryhtiö on nimeltään Takeda Oy. Takeda Oy:n juuret Suomessa ovat lääkeyhtiö Leiraksessa, joka perustettiin alun perin suomalaisen Huhtamäki-konsernin lääketehtaaksi vuonna 1946. Vuonna 2011 Takeda osti Leiraksen silloisen emoyhtiö Nycomedin, ja Leiras siirtyi osaksi Takedaa.
Takeda kuuluu Suomessa kymmenen suurimman lääkeyhtiön joukkoon.
One Love (David Guettan albumi)

Taustatietoa

Albumin ensimmäinen single "When Love Takes Over" julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Singlellä vieraili R&B-laulaja Kelly Rowland. Singlestä muodostui suuri hitti ympäri maailmaa ja Britanniassa se saavutti virallisen singlelistan ykköspaikan. Kappale toi Guettalle hänen ensimmäisen Grammy-palkintonsa. Albumin toinen single "Sexy Bitch" (sensuroituna "Sexy Chick") julkaistiin saman vuoden heinäkuussa. Singlellä vieraili Akon. Tämäkin single menestyi hyvin saavuttaen ykköspaikan Britanniassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Kolmannella "One Love" -nimisellä singlellä vieraili Estelle. Se julkaistiin elokuussa 2009. Myös "Gettin' Over" (mukana Chris Willis) ja "Memories" (mukana Kid Cudi) julkaistiin singlenä.
Savon etappipataljoona

Savon etappipataljoona oli länsiarmeijalle kuuluva apujoukko, jonka komentajana oli reservikapteeni V. G. Lagerstedt.
Pietarsaaren vesitorni

Pietarsaaren vesitorni on arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema vesitorni Pietarsaaressa. Se otettiin käyttöön vuonna 1931. Korkeudeltaan torni on 60 metriä ja se sijaitsee kaupungin historiallisessa keskustassa, Etelänummikadun päässä. Vesitornin korjaus alkoi 2014 ja valmistui maaliskuussa 2015. Yleisö ei enää pääse sisälle rakennukseen.
Tornin sisällä on 272 porrasaskelmaa.
Hudson Hawk – varkaista parhain

Juoni

Mestarivaras Hudson Hawk (Willis) on vankilatuomionsa jälkeen päättänyt siirtyä kaidalle tielle, mutta rikollissisarukset Darwin ja Minerva Mayflower tarvitsevat varasta varastamaan Leonardo da Vincin veistoksen. He uhkaavat muuten tappaa tämän ystävän Tommyn.

Vastaanotto

Hudson Hawk sai Golden Raspberry -palkinnon vuoden huonoimpana elokuvana.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi aloittaa elokuvan esittelyn lauseella ”Täydellinen katastrofi!". Hän moittii etenkin Bruce Willisin tolkuttoman sekavaa käsikirjoitusta ja antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Pietari III (Portugali)

Pietari III (5. heinäkuuta 1717 Lissabon – 25. toukokuuta 1786 Ajuda) oli Portugalin kuningatar Maria I:n puoliso ja kanssahallitsija vuosina 1777–1786. Hän oli myös Marian setä.
Pietari III oli kuningas Juhana V:n poika ja kuningas Joosef I:n nuorempi veli. Hän liittyi vuonna 1736 fransiskaaneihin, mutta luopui myöhemmin hengellisestä säädystä. Hän nai heinäkuussa 1760 veljentyttärensä Marian, joka oli myös kruununperillinen. Kun Maria kuningas Joosefin kuoltua helmikuussa 1777 tuli hallitsijaksi, Pietarista tuli Marian kuningaspuoliso ja kanssahallitsija omaan kuolemaansa asti. Hän ei juuri osallistunut maan hallintoon, vaan keskittyi uskonnollisiin asioihin. Heidän poikansa Juhana VI tuli Marian jälkeen kuninkaaksi.
Pietari III oli vuodesta 1743 Johanniittain ritarikunnan Portugalin suurpriori.
Cembrit

Historia

Itävaltalainen Ludvig Hatscheck patentoi kehittämänsä asbestipitoisten kuitusementtilevyjen Hatscheck-valmistusmenetelmän vuonna 1900. Asbestia sisältävät levyt olivat kaikkiin muihin tunnettuihin levyihin verrattuina ylivoimaisina muun muassa palamattomuutensa ansiosta. Tuote nimettiin Eterniitiksi latinankielisen ikuisuutta tarkoittavan sanan mukaan. 1917 Suomen Mineraali Oy osti Paakkilan kaivosalueen ja aloitti siellä asbestin louhinnan ja rikastuttamisen. 1922 tehtaalla tehtiin ensimmäiset koeajot eterniittilevyillä.
1930 Suomen Mineraalin oma tehdas valmistui ja tuotanto muutti Helsingin Tapanilaan. Tapanilan tehtaassa valmistettiin sileitä seinä- ja kattolevyjä sekä asbestipahvia. Vuonna 1955 Lohjan maalaiskunta tarjosi Suomen Mineraalille 15 hehtaarin tonttia vuokralle Tapanilan tehtaan tuotantotilojen jäätyä liian pieniksi ja tuotanto aloitettiin Muijalassa tammikuussa 1959.  Asbestipitoinen sementtilevy sai nimityksen mineriitti. Saman vuoden marraskuussa Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö osti Muijalan ”mineriittitehtaat” Suomen Mineraalilta.
Kysynnän kasvaessa Muijalan tehdasta laajennettiin vuosina 1959-1961 uudella konelinjalla, ruokalalla, raaka-aine- ja tuotevarastoilla, konttorilla sekä värjäyskoneella. Luja-levyn tavaramerkki rekisteröitiin joulukuussa 1966. Nimi viittasi levyn lujuuteen, mutta myös tehtaan sijainnin kaksikieliseen nimipariin Lojo – Lohja. Sijaintikuntana oli tarkkaan ottaen ennen vuoden 1997 kuntaliitosta Lohjan kunta (vuoteen 1977 nimeltään Lohjan maalaiskunta).
Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö – Pargas Kalkbergs Aktiebolag muutti nimensä lyhyempään muotoon Paraisten Kalkki Oy – Pargas Kalk Ab elokuussa 1969. Paraisten Kalkki Oyn markkinointitunnukseksi otettiin vuonna 1971 Partek, joka oli lyhennys sanoista Paraisten tekniikka. Nimi Partek rekisteröitiin virallisesti 1. tammikuuta 1979.
1979 Muijalan tehtaalla otettiin ensimmäisinä maailmassa käyttöön uusi Flow-On-valmistusmenetelmä vanhan Hatschek-menetelmän tilalle. Tuotantomenetelmä oli aikaisemmin ollut käytössä lähinnä paperiteollisuudessa. Uusi Flow-On-teknologia mahdollisti entistä nopeamman reagoinnin asiakkaan tarpeisiin lyhentäen vaihtoaikoja ja lisäten joustavuutta. Samalla asbestin käyttö sileissä levyissä lopetettiin, ja tilalle otettiin ympäristöystävällinen sellukuitu. Vuonna 1988 asbestin käytöstä luovuttiin myös aaltolevyissä, eikä sitä käytetty enää yhdenkään tuotteen valmistuksessa.  Asbestin kysynnän hiivuttua Tapanilan tehtaan tuotanto lopetettiin kokonaan.
Vuonna 1992 tanskalainen Dansk Eternit Holding A/S osti Muijalan ”mineriittitehtaan” Partekilta. Yhtiön nimeksi tuli Oy Minerit Ab. Tehtaalla valmiiksi vedeneristetyn Kaakeliluja-märkätilalevy lanseerattiin vuonna 1995. Levyllä ennakoitiin Ympäristöministeriön rakennusmääräysten tiukentumista rakenteiden kosteussuojauksessa (1.1.1999 SRMK C2). Vuosina 2003 ja 2004 lanseerattiin uudet läpivärjätyt julkisivulevyt, joissa väripigmentti oli sekoitettu suoraan sementtimassaan ja uusi tuulensuojalevy.
Lopulta vuonna 2008 Oy Minerit Ab:n nimi muuttui Cembrit Oy:ksi samalla kun Dansk Eternit Holding A/S muuttui Cembrit Holding A/S:ksi.
Bernhard Ericsson

Bernhard Ericsson (24. huhtikuuta 1864 Rautu – 5. helmikuuta 1927 Lahti) oli suomalainen metsänhoidon asiantuntija.
Ericssonin vanhemmat olivat tullipäällikkö August Ericsson ja Karolina Vilhelmina Lagerstam ja puoliso vuodesta 1891 Hilma Hedvig Halonen. Hän tuli ylioppilaaksi 1884 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui metsänhoitajaksi 1886. Metsätieteellisiä opintoja Ericsson harjoitti vielä Münchenissä 1894-1895.
Ericssonin toimittua Sodankylän ja Ounasjoen hoitoalueilla vuodesta 1886 hänet määrättiin Evon metsäopiston vt. opettajaksi 1891 ja nimitettiin vakinaiseen opettajan virkaan 1893. Hän toimi myös Evon kalastuskoeaseman johtajana vuodesta 1892 ja sen yhteyteen perustetun kalastuskoulun johtajana 1901. Evon metsäopiston vt. johtajaksi Ericsson määrättiin 1903, opiston vakinaisena johtajana hän toimi 1904-1907. Tämän jälkeen hän toimi Hjalmar Linderin metsäomaisuuden hoitajana, Evon-Vesijaon hoitoalueen metsänhoitajana, Evon metsänvartijakoulun johtajana vuodesta 1912 sekä Pohjan tarkastuspiirin ylimetsänhoitajana 1915-1922. Sittemmin Ericsson työskenteli vielä muun muassa omistamansa Lahden Sahan toimitusjohtajana.
Ericsson kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen metsänarvioinnin oppikirjan Oppi- ja käsikirja metsätalouden järjestelyssä (I 1903, II 1906), samoin kuin julkaisi alansa kirjoituksia lehdissä. Metsä- ja kalastusasioihin hän perehtyi useilla matkoilla Keski-Euroopassa ja Pohjoismaissa.
Kaajärvi (Luumäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 45 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,2 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,4 metriä mpy.