google/wiki40b huggingface dataset:
Benjamin Burnley

Ura

Hänet tunnetaan Breaking Benjamin yhtyeen laulajana. Burnley soittaa myös kitaraa, jota hän on opetellut itse soittamaan. Hän on alkanut soittaa sitä 14-vuotiaasta lähtien kuuntelemalla Nirvanan Nevermindia. Ennen yhtyeensä perustamista Burnley soitti useissa kahviloissa nimellä Benjamin. Breaking Benjamin -nimen hän keksi ollessaan esiintymässä kahvilassa, jossa Burnley heitti mikrofonin lattialle Nirvanan kappaleen aikana. Kahvilan omistaja tuli lavalle sanoen "Thanks Benjamin for breaking my fucking mic'!", josta myös yhtyeen Breaking Benjamin sai nimensä.

Siviilissä

Burnley on hyvin kiinnostunut videopeleistä. Hän pitää mm. Halo 2 -pelistä. 3 hänen suurta mielipeliään ovat The Elder Scrolls IV: Oblivion, Call of Duty 4 ja Rainbow Six: Vegas. Hän myös fanittaa suuresti Hitman-videopelisarjaa. Burnley on tehnyt laulun Blow Me Away ihan Halo 2:ta varten, tämä laulu soi pelissä.
Burnleyllä on myös useita fobioita, joista hän kertonut pelkäävänsä muun muassa kissoja, autolla matkustamista ja lentämistä, jonka vuoksi heidän yhtyeensä tekee kiertueita vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 2016 kuitenkin bändi piti ensimmäisen kiertueensa Euroopassa.
Imidatsoli

Valmistus ja käyttö

Imidatsolia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1858 glyoksaalista ja ammoniakista. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös käsittelemällä viinihapon dinitraattiesteriä formaldehydin ja ammoniakin kanssa ja muodostuva dikarboksyylihappo dekarboksyloidaan kupari(II)oksidin katalysoimana. Yhdistettä käytetään viljan tuholaisten torjuntaan, hyönteismyrkkynä ja muiden kemikaalien synteesiin.
The Final Cut

Tausta ja teemat

Albumi sai innoituksensa Falklandin sodasta. Argentiina miehitti Britannialle kuuluvat Falklandinsaaret huhtikuussa 1982, ja Watersin inhoama Britannian pääministeri Margaret Thatcher vastasi miehitykseen lähettämällä paikalle heti brittiarmeijan. Syntyneessä sodassa kuoli yli tuhat brittiläistä ja argentiinalaista sotilasta. Waters vastusti sotilaallista ratkaisua ja muokkasi Pink Floydin edellisen albumin The Wallin aikana tekemästään materiaalista sodanvastaisen laulukokonaisuuden. Albumin toinen teema oli Watersin oman isän Eric Fletcher Watersin kuolema toisessa maailmansodassa. Tekstit käsittelevät myös maailman polittista tilaa 1980-luvulla sekä ydinsodan uhkaa.
Albumin tarina kerrotaan sotaveteraanin näkökulmasta. Hän on selvinnyt toisesta maailmansodasta ja työskentelee opettajana, pyrkien tukahduttamaan painajaisia yhä aiheuttavat rintamamuistonsa.

Tekeminen

The Final Cut äänitettiin kahdeksassa englantilaisessa studiossa vuoden 1982 viimeisten kuuden viikon aikana. Levyllä käytettiin argentiinalaisen fysiologin Hugo Zuccarellin kehittämää Holophonics-tekniikkaa, joka jäljitteli nelikanavatoistoa mahdollistaen vaikutelman äänen nousemisesta kuulijan yläpuolelle. Levyllä käytetään uudelleen joitain samoja ääniefektejä kuin Pink Floydin aiemmilla levyillä.
Waters suunnitteli itse levyn kannen. Kuvat siihen otti hänen lankonsa Willie Christie, joka oli Vogue-lehden valokuvaaja.

Vastaanotto

Levy nousi Britannian listan kärkeen ja USA:n listan sijalle kuusi.
Albumi sai kaksijakoisen vastaanoton kriitikoilta. Rolling Stone antoi sille täydet viisi tähteä. Pink Floydin fanilehti The Amazing Puddingin toimittajat pitivät sitä yhtyeen parhaana levynä, mutta lukijat yhtyeen huonoimpana. Waters itse on myöhemmin ollut tyytymätön omiin lauluosuuksiinsa, mutta on kuitenkin ylpeä levystä. Pink Floydin kitaristi David Gilmour on kritisoinut albumia siitä, että Waters otti mukaan ylijäämälauluja, jotka eivät olleet riittävän hyviä The Wallille. Waters myös syrjäytti Gilmourin kokonaan levyn tuottamisessa ja salli Gilmouren laulaa vain yhdessä kappaleessa, "Not Now John". Gilmour ja Nick Mason jäivät pelkiksi taustamuusikoiksi lyömäsoittaja Ray Cooperin ja urkuri Andy Bownin seuraan. Gilmourinkin mielestä levyllä on kuitenkin kolme "todella hienoa" kappaletta.

Julkaisun jälkeen

The Final Cutia ei seurannut kiertue kuten aikaisempia Pink Floyd -albumeita, vaikka sitä suunniteltiinkin. Waters tuotti kuitenkin video-ep:n, jolla oli neljä videota. Levyn julkaisun jälkeen Waters ei enää pitänyt paljon yhteyttä muihin jäseniin, ja hän ja Gilmour alkoivat työstää omia sooloprojektejaan. Waters ei enää tuntenut suurta kiinnostusta Pink Floydiin, mutta Gilmour suunnitteli jatkavansa yhtyeen kanssa.
Toni Duggan

Toni Duggan (s. 25. heinäkuuta 1991) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 75 maaottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2015 sekä kuului EM-kilpailuissa 2017 välieriin yltäneeseen joukkueeseen ja MM-kilpailuissa 2019 neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Duggan esiintyi ensimmäisen kerran Englannin naisten maajoukkueessa syyskuussa 2012. Hän kuului Englannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2013 ja teki viime hetken tasoitusmaalin alkulohkon ottelussa Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi Englannin kolmessa alkulohko-ottelussa, neljännesvälierässä sekä välierässä. EM-kilpailuissa 2017 hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa sekä välierässä. Hän teki turnauksen alkulohkossa kaksi maalia, yhden Skotlantia ja yhden Portugalia vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä alkulohko-ottelussa, neljännesvälierässä ja puolivälierässä.
Duggan pelasi nuorten maajoukkueissa 38 ottelua ja teki niissä 20 maalia. Hän kuului joukkueensa tähtiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 ja teki loppuottelussa maalin 18-vuotissyntymäpäivänään, kun Englanti voitti mestaruuden. Vuosina 2008 ja 2010 hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Duggan edustaa FC Barcelonaa, jonne hän siirtyi kesällä 2017 Manchester Citystä. Aiemmin hän edusti Evertonia. Manchester Cityn joukkueessa Duggan voitti Englannin naisten Superliigan mestaruuden vuonna 2016.
Mustalakkitanssija

Levinneisyys

Mustalakkitanssijaa tavataan Argentiinassa ja Brasiliassa. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.

Elintavat

Muatalakkitanssija elää vuoristometsissä. Sitä tavataan joskus sekaparvissa muiden lintujen kanssa. Laji käyttää ravinnokseen niveljalkaisia, erityisesti toukkia, ja hedelmiä.
Erkka Petäjä

Seurajoukkueet

Petäjä aloitti pelaajauransa TPS:n riveissä. Hän pelasi suurimman osan urastaan Ruotsissa, kunnes palasi kahdeksi kaudeksi Turkuun edustamaan liigaan noussutta FC Interiä.

Maajoukkue

Petäjä oli maajoukkueessa kantavia voimia vuosikymmenen ajan. Hän pelasi urallaan yhteensä 84 miesten A-maaottelua, jolla hän on tilastossa kuudennella tilalla. Petäjä on pelannut eniten otteluita Suomen maajoukkueessa tekemättä yhtään maalia. Tosin karsintapelissä Ruotsia vastaan Tukholmassa 1993 Petäjän keskitys näytti menevän suoraan Ruotsin maaliin koskematta keneenkään, mutta maali merkittiin kuitenkin Jari Litmaselle.
Jaakko Kujala

Jaakko Kujala (29. syyskuuta 1882 Ilmajoki – 17. kesäkuuta 1957 Ilmajoki) oli suomalainen pienviljelijä ja sosiaalidemokraattien kansanedustaja.
Kujala syntyi Ilmajoella vuonna 1882 pientilallinen Jaakko Kujalan ja Kaisa Välimäen perheeseen. Hän työskenteli erilaisissa sekatöissä vuoteen 1905, ja lähti Amerikkaan etsimään parempaa elämää.
Työskenneltyään Yhdysvalloissa maa-, metsä- ja teollisuustöissä joitakin vuosia Kujala palasi Ilmajoelle sekatöihin.
Kansanedustajana Kujala toimi vuosina 1919–1922. Luottamustoimen päätyttyä Kujala hankki pientilan Helsingin maalaiskunnasta, jota hän viljeli 1922–1926. Ilmajoelle hän palasi 1926, jossa hän hoiti uutta tilaansa kuolemaansa saakka. Hän oli myös synnyinkuntansa pitkäaikainen kunnanvaltuutettu.
Kujala avioitui vuonna 1916 Iida Maria Lindberg kanssa.
Ammunta kesäparalympialaisissa 2020

Karsinnat

Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan 12 urheilijaa siten, että korkeintaan kahdeksan edustaa samaa sukupuolta. Karsintatapahtumia on viisi: vuoden 2018 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailut sekä vuosien 2018, 2019 ja 2020 World Cup. Näiden lisäksi isäntämaa Japanille myönnetään yksi paikka kummallekin sukupuolelle. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsutaan neljä urheilijaa, joista kaksi on miehiä ja kaksi naisia.
Aivoinfarkti

Aivoinfarkti on sairaus, jossa osa aivokudoksesta jää ilman happea ja tuhoutuu. Syynä on aivovaltimoiden tukkeutuminen. Useimmiten tukkeuma johtuu hyytymästä ahtaassa valtimossa, mutta se voi syntyä myös muualta tulleesta hyytymäpalasesta.

Epidemiologia

Elintason nousuun liittynyt elintapojen muutos 1950- ja 1960-luvuilla aiheuttivat aivoverenkiertohäiriöiden ja aivohalvausten yleistymisen. Sairastuvuus lisääntyi aluksi ylemmissä sosiaaliryhmissä ja myöhemmin työväestön elintason parantuessa myös alemmissa sosiaaliryhmissä. Kilpailevat kuolinsyyt kuten tartuntataudikuolemat vähenivät samalla, mikä johti siihen, että aivoinfarktin osuus kuolinsyynä kasvoi.

Hoito

Liuotushoitoon soveltuva potilas tulisi kuljettaa suoraan liuotushoitoa antavaan sairaalaan. Verihyytymän tukkima verisuoni avataan liuotushoidolla, jos aivoinfarktin oireiden alkamisesta on kulunut alle 4,5 tuntia. Verisuoni voidaan myös onnistua avaamaan valtimonsisäisellä katetrihoidolla, jos kuvantamistutkimuksissa havaitaan kyseessä olevan suuren verisuonen tukos. Parhaan lopputuloksen varmistamiseksi sairaalassa aivoinfarktin sairastanutta hoidetaan useimmiten aivoverenkiertohäiriöyksikössä, joka on näiden sairauksien akuuttihoitoon ja varhaiskuntoutukseen erikoistunut yksikkö.
Laskimonsisäisen liuotushoidon keskeisimpiä vasta-aiheita ovat verenvuoto ja laaja-alainen infarkti. Suomessa liuotushoitovalmiutta ei ole kaikissa sairaaloissa etenkään virka-ajan ulkopuolella. Sen sijaan yliopistollisissa sairaaloissa on valmius vaativimpiinkin hoitomuotoihin kuten valtimonsisäiseen liuotukseen, leikkaukseen tai tukoksen mekaaniseen poistamiseen.
Aivoinfarktista kuntoutuminen on hidasta eikä toimintakyky välttämättä ikinä palaa entiselleen. Aivovaurion asteeseen vaikuttavat verenkiertohäiriön vaikeusaste, sijainti ja kesto. Kolmen kuukauden kuluttua aivoinfarktista noin 50–70 % on toipunut päivittäisissä toimissaan itsenäisiksi.
Kerran aivoinfarktin sairastaneella on korkeahko riski sairastua uudelleen. Kaikille sairastuneille aloitetaan uusien tukkeutumien ehkäisy joko veritulpan syntyä estävillä tai veren hyytymistaipumusta vähentävillä lääkkeillä. Jatkohoidossa potilaan jäljellä olevaa toimintakykyä pyritään ylläpitämään ja aktivoimaan esimerkiksi fysioterapialla, puheterapialla ja toimintaterapialla.

Riskitekijät

Aivoinfarktin riski suurenee iän myötä . Muita riskitekijöitä ovat esimerkiksi tupakointi, alkoholin ja huumeiden käyttö, epäterveellinen ruokavalio, vähäinen liikunta sekä henkinen kuormitus. Nuorilla potilailla voi syynä olla rakenteellinen poikkeama aivoverisuonissa tai verenhyytymistaipumusta lisäävä sairaus. Aivovaltimon tukkiva hyytymä voi myös lähteä liikkeelle esimerkiksi sydämestä, johon on syntynyt hyytymiä eteisvärinä-rytmihäiriön seurauksena.
Insuliiniresistenssiä on alustavasti epäilty myös aivoinfarktin, kuten sydän- ja verisuonitautienkin, riskitekijäksi. Kohonnut verenpaine on tärkein yksittäinen, hoidettavissa oleva riskitekijä.
Kazakstanin lippu

Kazakstanin lippu on Kazakstanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 4. kesäkuuta 1992, sitä ennen käytössä oli vielä Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. 
Lipussa on sinisellä pohjalla keskellä kultainen arokotka ja 32-säteinen aurinko. Lipun vasemmassa reunassa on kultainen ornamenttikuvio.
Kazakstanin lipun reunassa oleva kuvio kuvastaa kazakkien taidetta ja kulttuuriperinteitä. Vaaleansininen kuvastaa Kazakstania asuttavia turkkilaisia kansoja; tataareja, mongooleja ja uiguurejä. Väri edustaa myös taivaanjumala Tengriä sekä vettä ja Kazakstanin yhtenäisyyttä. Aurinko symboloi elämän lähdettä ja energiaa sekä varallisuutta ja yltäkylläisyyttä, auringon säteet ovat kuin viljan jyviä. Kultainen arokotka symboloi Tšingis-kaanin valtakuntaa.
IAI Lavi

IAI Lavi (hepr. לביא , suom. Leijona, tark. Nuori leijona) on suihkukäyttöinen sotilaslentokone, jota valmisti Israel Aerospace Industries (IAI). 
Konetyyppi tarkoittiin lähinnä korvaamaan Israelin ilmavoimien vanhentuneita konetyyppejä, kuten F-4E Phantom II:ta ja A-4 Skyhawkia, ja Kfiriä. Mallin jatkosuunnittelu peruutettiin todennäköisesti Yhdysvaltain keskushallinnon painostuksesta. Prototyyppikoneita valmistui kolme kappaletta.
Erään arvion mukaan Yhdysvalloissa pelättiin Israelin tekemän sen hävittäjäkoneita paremman mallin. Toisen, ja ehkä uskottavamman selityksen mukaan kehitystyöhön vaadittujen määrärahoja oli vain niukasti. Tuotantotarve olisi ollut 300 konetta. Israel päätyi hankkimaan yhdysvaltalaisia F-15- ja F-16-koneita ja tekemään F-4 Phantom II:een käyttöikää pidentäneitä päivityksiä.
Konetyypin kiinteänä aseistuksena oli yksi 30 mm  DEFA-lentokonetykki. Ulkopuolisissa ripustimiin voitiin sijoittaa noin 7 000 kilogrammaa pommeja ja ohjuksia.
Kiinalaisen Chengdu J-10 -monitoimihävittäjän on esitetty perineen joitakin IAI Lavin ominaisuuksia.
Magnesiumseokset

Magnesiumseokset ovat tiheydeltään alhaisempia konstruktiometalleja. Niitä käytetään tyypillisesti ilmailuteollisuudessa, liikennevälineteollisuudessa, kannettavissa laitteissa ja työkaluissa. Koska magnesium  on hyvin epäjalo metalli, se sopii myös käytettäväksi uhrianodina. Tämä pitää muistaa huomioida, ettei synny ei-toivottua galvaanista korroosiota. Magnesiumin heksagonaalisesta kiderakenteesta johtuen sitä on vaikea muokata kylmänä. Näin ollen tuotteiden valmistus tehdään yleensä valamalla. Seostamalla siitä saadaan kuitenkin kylmämuokkausta paremmin kestävää.

Ilmailuteollisuus

Seosta RZ5 on käytetty jo monia vuosia esimerkiksi helikoptereiden vaihteistojen kotelointiin. Se tarjoaa hyvät mekaaniset ominaisuudet ja on kevyttä. Paremman korroosionkestävyyden ja pidempien huoltovälien saamiseksi valmistajat ovat alkaneet tutkia paremmin kestäviä seoksia. Niinpä esimerkiksi Eurocopter EC 120-, NH90- ja Sikorsky S92 -helikoptereiden pääroottorin vaihdelaatikoitten kotelot on valmistettu WE43 seoksesta.  Se kestää hyvin korroosiota ja korkeita lämpötiloja, joten vanhojen koptereiden RZ5 -osia korvataan uusilla WE43:sta tehdyillä osilla.
Lentokoneiden moottoreissa ja vaihdelaatikoissa käytetään yleensä RZ5, ZRE1, MSR ja EQ21 seoksia. WE43 tulee todennäköisesti korvaamaan tulevaisuudessa osan näistäkin parempien ominaisuuksiensa takia. Edellä mainituista voidaan valmistaa valamalla isojakin osia. Tällaisia ovat esimerkiksi turbiinin kompressorin kotelo. Esimerkiksi Rolls-Royce käyttää MSR-seosta näissä osissa. 
Valun jälkeen työstettyjä osia käytetään myös vaihdelaatikkojen kriittisissä osissa ja laskutelineissä. Työstettyjä magnesiumosia tullaan tulevaisuudessa enemmän käyttämään osissa, joiden pitää kestää korkeita lämpötiloja.

Ajoneuvoteollisuus

Moottoriurheilussa RZ5 on yleisesti käytetty seos. Sitä käytetään esimerkiksi vaihdelaatikoiden koteloinnissa. MSR- ja EQ21-seosten käyttöä on lisätty niiden hyvien lämmönkesto-ominaisuuksien takia. Myös WE54 kestää hyvin korkeita lämpötiloja, joten siitä valmistettuja osia käytetään esimerkiksi Formula 1 – autojen moottoreissa ja joissakin katuautoissa. Siitä valmistetaan esimerkiksi mäntiä.
Moottoripyörissä käytetään Merlam 072 -seosta, joka on piikarbidilla vahvistettu sinkki-kupari-mangaani-magnesiumseos. Se on hyvin sitkeä ja alumiinia kevyempi seos.

Muita käyttökohteita

Useissa muissakin tuotteissa käytetään magnesium seoksia. Elektroniikka­teollisuudessa laitteiden rungoissa käytetään usein näitä kevyitä seoksia. Myös joissakin urheilutuotteissa, toimistotuotteissa ja työkaluissa käytetään magnesiumia. Magnesiumanodeita käytetään suojaamaan muita materiaaleja galvaaniselta korroosiolta.
Suunnattu syklitön verkko

Suunnattu syklitön verkko eli DAG (engl. directed acyclic graph) on suunnattu verkko, jossa ei ole suunnattuja syklejä. Se koostuu solmuista ja solmujen välisistä suunnatuista kaarista siten, että kaaria pitkin ei ole mahdollista kulkea suunnattua polkua joka päätyisi lähtöpisteeseensä. 
Suunnattuja syklittömiä verkkoja käytetään matematiikkassa tai tietojenkäsittelytieteessä mallintamaan erilaisia rakenteita. Esimerkiksi osittaisjärjestys voidaan esittää DAGin avulla ja koneoppimisessa käytetyt Bayes-verkot ovat rakenteeltaan DAGeja.
Sąjūdis

Taustaa

1980-luvun puolivälissä Liettuan Kommunistisen Puolueen johto epäröi ottaa vastaan Mihail Gorbatšovin tekemiä uudistuksia, perestroikaa ja glasnostia. Vuonna 1987 puolueen pääsihteeri kuoli, ja hänen tilalleen valittiin samaa kommunistista linjaa kannattava Ringaudas Songaila. Samaan aikaan Neuvostovalloissa oli valloillaan nationalistinen ilmapiiri. Samaan aikaan myös Puolassa solidaarisuusliike sai vahvaa kannatusta, ja kun länsimaiset valtiot tukivat itsenäistymistä, radikaalit itsenäisyysaktivistit aloittivat liikehdinnän Baltian maissa.

Sąjūdiksen luominen

Kesäkuun kolmantena päivänä vuonna 1988 joukko intellektuelleja kokoontui yhteen ja päätyivät perustamaan ”Sąjūdiksen aloiteryhmän”. Heidän tarkoituksenaan oli organisoida liike, joka tukisi glasnostia, perestroikaa ja demokratisointia. Ryhmä koostui 35 ihmisestä, joista 17 oli Kommunistisen Puolueen jäseniä. Liikkeen nimeksi tulisi ”Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis”, Liettuan uudistusliike, joka tunnetaan nykyään nimellä Sąjūdis.
Eräs suurista tapahtumista jonka liike sai aikaan oli noin 250 000 ihmisen mielenosoitus Molotov–Ribbentrop-sopimusta ja sen salaista lisäpöytäkirjaa vastaan 23. elokuuta 1988.

Toiminta

Liike kannatti Gorbatšovin politiikkaa, mutta samaan aikaan puhui Liettuan kansallisten asioiden, kuten liettuan kielen palautuksen viralliseksi, puolesta. Sen toimintaan kuului totuuden julkituominen Josif Stalinin hallintovuosilta, luonnonsuojelu, kolmannen ydinreaktorin rakentamisen estäminen Ignalina–ydinvoimalaan ja salaisen Molotov–Ribbentrop-sopimuksen lisäpöytäkirjan paljastaminen.
Yleensä Sąjūdis käytti joukkokokoontumisia päästäkseen tavoitteisiinsa. Aluksi kommunistinen puolue vierasti näitä kokouksia, mutta lopulta poliittisen tarpeen kasvaessa sen läsnäolo tuli pakolliseksi. Kommunistiset johtajat uhkasivat lopettaa tapaamiset väkivalloin, mutta taipuivat massiivisten mielenosoituksien alla. Liikkeen ehdokkaat pärjäsivätkin hyvin vaaleissa, ja etenivät kohti parlamenttia hyvää vauhtia vuoden 1989 aikana.
23. elokuuta 1989 Sąjūdis oli järjestämässä ehdottomasti suurinta mielenosoitusta Molotov–Ribbentrop-sopimusta vastaan. Tällöin oli sopimuksen kirjoittamisesta kulunut täsmälleen 50 vuotta. Baltian ketjuksi kutsuttuun tapahtumaan otti Baltian maista osaa arviolta kaksi miljoonaa ihmistä. He muodostivat katkeamattoman ihmisketjun Tallinnasta Riian kautta Vilnaan ja matkaksi kertyi noin 600 kilometriä.
Joulukuussa 1989 Liettuan kommunistinen puolue sanoi itsensä irti Neuvostoliiton Kommunistisesta Puolueesta antaen kaiken valtansa parlamentille. Helmikuussa 1990 vaaleissa Sąjūdiksen edustajat saivat ylivoimaisen enemmistön parlamentissa. Maaliskuussa 1990 Liettua julistautui itsenäiseksi.

Itsenäisyyden jälkeen

Sąjūdis on vieläkin olemassa ja aktiivinen, mutta on menettänyt melkein kaiken vaikutusvaltansa. Sen suosio laski selvästi sen epäonnistuessa pitämään yhtenäisyyttä erilaisten poliittisten näkemysten omaavien ihmisten välillä, ja ollessaan tehoton taloudellisen tilanteen parantamisen kanssa. Demokraattinen työväenpuolue (ent. Liettuan kommunistinen puolue) voittikin parlamenttivaalit helmikuussa 1992.
Arsen Galstjan

Ura

Galstjan saavutti olympiakultaa 60-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista hänellä on yksi pronssi vuodelta 2010. EM-kilpailuista Galstjan on saavuttanut yhden kullan vuodelta 2009 sekä pronssia vuosilta 2011 ja 2016. Joukkuekilpailussa hän sai EM-hopeaa 2016. Vuonna 2013 hän voitti hopeaa kesäuniversiadeista Kazanista.
Galstjanin isä on entinen jalkapalloilija. Hän pelasi jalkapalloa Armenian jalkapalloliigassa.
Laakkonen-yhtiöt

Historia ja omistus

Veljekset Laakkonen Ky syntyi vuonna 1966 isän ja pojan Tauno ja Reino Laakkosen (1932–2005) perustaman Joensuun Autokalusto Ay:n seuraajaksi vuonna 1960. Omistajiksi tulivat veljekset Reino, Erkki ja Yrjö Laakkonen. Erkki Laakkonen myi osuutensa Reino ja Yrjö Laakkoselle vuonna 1980, jolloin hän muutti Kanadaan ja aloitti siellä uuden uran rakennusalan yrittäjänä. Vuonna 1986 yhtiöstä tuli osakeyhtiö, ja veljekset Reino Laakkonen ja Yrjö Laakkonen jakoivat omistusosuudet tasan 50/50. 
Vuonna 1995 yhtiössä tehtiin sukupolvenvaihdos, kun Yrjö Laakkonen myi osakkeidensa enemmistön lapsilleen Jyrkille ja Reetalle ja Reino Laakkonen lapsilleen Hannulle, Mikolle ja Päiville. Laakkosen yritysryppään liikevaihto ylitti vuonna 1996 miljardin markan rajan.
Vuonna 2002 Yrjö Laakkosen sukuhaarasta tuli enemmistöomistajia, kun Reinon poika Mikko Laakkonen myi osakkeet Yrjö Laakkoselle. Vuonna 2006 luopui Hannu Laakkonen autokauppaosakkuudestaan.  Näin Veljekset Laakkonen Oy on täysin Yrjö Laakkosen ja hänen lastensa omistama yhtiö. 
Veljekset Laakkonen on aloittanut toimintansa Volkswagen-kauppiaana Joensuun Torikadulla ja levittäytynyt pikkuhiljaa useiden merkkien jälleenmyyjäksi lähinnä Etelä-, Itä- ja Keski-Suomeen.  Yhtiö toimii 19 paikkakunnalla ja sillä on 25 autoliikettä; edustettuna on 16 automerkkiä.
Autotalo Laakkonen Oy on Volkswagenin ja Audin myyntiin erikoistunut ketju, joka toimii 12 paikkakunnalla.
Kauppahuone Laakkosen hallituksen puheenjohtaja on Yrjö Laakkonen. Autotalo Laakkonen Oy:n ja Veljekset Laakkonen Oy:n toimitusjohtaja on Tero Panhelainen. 
Vuonna 2014 päättyneellä tilikaudella Laakkonen-konsernin liikevaihto oli noin 600 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 1 300 henkilöä.

Muita omistuksia

Vuonna 1986 Laakkoset hankkivat osake-enemmistön Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oy:stä.
Vuonna 1994 Laakkoset ostivat Kytäjän kartanon Hyvinkäältä. Kytäjän kartano on vuonna 2006 tehtyjen yrityskauppojen jälkeen Yrjön ja hänen lastensa Jyrkin ja Reetan omistuksessa.
Laakkosten puoliksi omistama Pohjois-Karjalan Arvopaperi Oy omistaa useita kiinteistöyhtiöitä muun muassa Joensuussa.

Palkintoja

Veljekset Laakkosen Oy:lle myönnettiin vuonna 1995 Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto.

Tuki presidentinvaaleissa 2012

Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Laakkonen-yhtiöt tuki Kokoomuksen Sauli Niinistön kampanjaa 10000 eurolla Kauppahuone Laakkonen Oy kautta sekä 5000 eurolla Autotalo Laakkonen Oy kautta.
Metsäpirtti (Inkeri)

Metsäpirtti (ven. Нечеперть, Netšepert) oli inkeriläinen kylä entisessä Järvisaaren luterilaisessa seurakunnassa Inkerissä.  Kylän paikka sijatsee nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.
Kylä sijaitsi Huorolanjoen ja Ihalaistenjoen risteyksessä, josta alkoi Voittolanjoki. Perimätiedon mukaan kylän ensimmäinen asukas oli Voittolanjoelle synkkään metsään pirttinsä perustanut Rietrikki. Kylän vanhempi osa oli Voittolanjoen oikealla rannalla ja uudempi vasemmalla rannalle. Ruotsin vallan aikana kylässä asui jo inkeriläisiä, mutta Suuren Pohjan sodan jälkeen osa asukkaista pakeni muualle. Kylä mainitaan asuinpaikkana uudelleen jo vuoden 1727 kartassa. 1800-luvulla Metsäpirtti paloi poroksi, mutta rakennettiin uudelleen. Vuonna 1856 siellä oli 23 taloa ja 62 asukasta, vuonna 1860 taloja oli 29 ja talonpoikia 63. Vuonna 1885 oli kylässä 30 taloa ja 216 asukasta sekä kauppa. 1800-luvun puolivälissä kylään muutti muutama sukua Suomesta. Vuonna 1926 kylässä oli 96 taloa ja 338 asukasta, joista 320 inkeriläistä.
Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Husu, Mustonen, Peuhkuri, Pyysiäinen (kotoisin Uukunimestä), Siippalainen, Suni, Särki, Tani, Vainonen, Woltter (kotoisin Jaakkimasta).
Toisen maailmansodan aikana kylä oli miehitetty saksalaisjoukoilla. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen.  Sodan jälkeen osa niistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylälle, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää. Kylän paikalla on nyt puutarhapalsta-alueita.