google/wiki40b huggingface dataset:
Brett Sutter

Junioriura

Sutter pelasi vuodet 2003–2007 WHL-juniorisarjaa. Hän aloitti siellä Kootenay Icen joukkueessa, mutta siirtyi kesken kauden 2005–2006 Red Deer Rebelsiin. Calgary Flames varasi Sutterin kuudennella kierroksella 179. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2005. Tuolloin joukkueen toimitusjohtajana toimi hänen isänsä Darryl. 
Sutter pelasi varauksensa jälkeen vielä kaksi kautta WHL:ssä. Kaudella 2005–2006 hän pelasi ensin 16 ottelua Kootenayssa tehoin 8+7=15 ja siirryttyään Rebelsiin Sutter teki siellä 57 ottelussa tehot 9+26=35, joilla hän sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Rebelsin paras pistemies oli hänen serkkunsa Brandon ja joukkueen päävalmentajana toimi Brettin setä ja Brandonin isä Brent Sutter. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2006–2007 Brett Sutter toimi Rebelsin kapteenina. Hän teki WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 28+29=57, jolla Sutter jakoi Rebelsin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan serkkunsa Brandonin kanssa. Brett oli myös joukkueen toiseksi paras maalintekijä Kirill Starkovin jälkeen.

Ammattilaisura

Kaudeksi 2007–2008 Sutter siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Calgary Flamesin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Quad City Flamesissa, jossa Sutter teki 75 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10. Kaudella 2008–2009 hän teki 71 ottelussa tehot 10+15=25. Sutter debytoi NHL:ssä 23. joulukuuta 2008 Anaheim Ducksia vastaan ja teki ottelussa maalin. Yhteensä hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua.
Sutter pelasi kauden 2009–2010 suurimmaksi osaksi Flamesin uudessa farmijoukkueessa, Abbotsford Heatissa. Hän teki AHL:n runkosarjassa 24 pistettä, mutta kevään 2010 pudotuspeleissä Sutter oli tehoilla 4+7=11 joukkueen paras pistemies. Kauden aikana hän pelasi myös kymmenen NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Sutter teki heinäkuussa 2010 yksivuotisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa. Kesän 2010 harjoitusleirin jälkeen Sutter otti paikkansa Flamesin NHL-miehistöstä ns. "extra-hyökkääjänä". Hän kuitenkin kärsi jo alkukaudella 2010–2011 loukkaantumisista ja pelasi Flamesin 16 ensimmäisestä ottelusta vain neljä. Sutter teki niissä yhden syöttöpisteen.
11. marraskuuta 2010 Sutter pidätettiin Arizonan Scottsdalessa hänen lyötyä humalassa taksikuskia. Hän oli viettämässä iltaa paikallisessa yökerhossa Phoenix Coyotesia vastaan pelatun ottelun jälkeen. Sutter oli myöhemmin pyytänyt anteeksi tekoaan, mutta hänen isänsä Darryl kuitenkin myi Sutterin Ian Whiten kanssa Calgary Flamesista Carolina Hurricanesiin vaihdossa Tom Kostopoulosiin ja Anton Babtšukiin noin viikkoa myöhemmin. Loppukauden hän pelasi suurimmaksi osaksi Hurricanesin farmijoukkue Cahrlotte Checkersissä, jonka paras pistemies ja syöttäjä Sutter oli kevään 2011 pudotuspeleissä tehoilla 4+10=14. Hän pelasi kauden aikana myös yhden NHL-ottelun Hurricanesissa.
Sutter siirtyi Minnesota Wildiin kahden vuoden sopimuksella kesällä 2014.
Raimo Ristilä

Raimo Kaarlo Antero Ristilä (s. 1946 Seinäjoen maalaiskunnassa) on seinäjokelainen kunnallisneuvos sekä monipuolinen kunnallis- ja järjestötoimija. 
Työuransa Ristilä aloitti nuorukaisena rakennustyömailla ja myöhemmin hän palveli viiden vuoden ajan Valtion Rautateillä mm. asemamiehenä. Poliisina hän aloitti vuonna 1972 toimien ensin 10 vuoden ajan Liikkuvassa Poliisissa ja vuodesta 1983 lähtien Seinäjoen poliisilaitoksella. Hän jäi eläkkeelle ylikonstaapelina vuonna 2004.
Ristilällä on laaja kokemus kunnallishallinnosta ja kuntien välisestä yhteistyöstä. Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen hän on ollut yhtäjaksoisesti vuodesta 1993 lähtien. Hän on myös istunut kaupunginhallituksen pöydän ääressä yhtäjaksoisesti samasta vuodesta lähtien joko hallituksen puheenjohtajana, jäsenenä tai valtuuston puheenjohtajana. Mikäli valtuustokausi jatkuu normaalisti, hänelle kertyy vaikuttajan vuosia kaupunginhallituksen pöydän ääressä peräti 28.
Kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen puheenjohtajuuden lisäksi Ristilä on toiminut kymmenissä muissa Seinäjoen kaupungin luottamustehtävissä. 
Ristilällä on mittava kokemus myös kuntien yhteistoiminnasta mm. Etelä-Pohjanmaan maakuntavaltuutettuna, Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuutettuna ja valtuuston puheenjohtajana, Seinäjoen seudun terveysyhtymän hallituksen puheenjohtajana sekä E-P:n aluepelastuslaitoksen johtokunnan puheenjohtajana.
Tasavallan Presidentti myönsi Ristilälle kunnallisneuvoksen arvon vuonna 2010.
Puoluetoimintaan Ristilä on osallistunut mm. Kokoomuksen Seinäjoen kunnallisjärjestön ja Seinäjoen Kokoomuksen puheenjohtajana sekä Pohjanmaan Kokoomuksen piirivaltuutettuna. Eduskuntavaalien ehdokkaana hän oli vuoden 1999 vaaleissa.
Poliisien ammattiyhdistystoimintaan Ristilä on osallistunut mm. Suomen Poliisijärjestöjen liiton aluetoimikunnan puheenjohtajana, Seinäjoen Poliisiyhdistyksen puheenjohtajana sekä Seinäjoen poliisilaitoksen SPJL:n jäsenten luottamusmiehenä.
Ristilä on toiminut monissa liikuntaa ja kansanterveyttä tukevassa tehtävässä, kuten mm. Seinäjoen Hiihtoseuran puheenjohtajana. 
Lisäksi Ristilä on ollut aktiivinen maanpuolustustoiminnassa mm. Seinäjoen Sotilaspiirin killan puheenjohtajana ja Seinäjoen Reservin aliupseerien hallituksessa. Sotilasarvoltaan hän on reservin sotilasmestari.
Chen Pi-hsien

Chen Pi-hsien (kiin. 陳必先; s. 1950 Taiwan) on taiwanilainen pianisti. Hän aloitti soittamisen 4-vuotiaana ja esiintyi ensi kertaa julkisesti viiden vuoden iässä. Hän lähti sittemmin Kölnin musiikkikorkeakouluun opiskelemaan Hans Otto Schimdtin johdolla ja sai diplominsa vuonna 1970. Hän täydensi opintojaan vielä Hans Leygrafin johdolla ja osallistui lisäksi Wilhelm Kempffin, Tatjana Nikolajevan ja Géza Andan kursseille.
Chen Pi-hsienin levytysten joukkoon lukeutuu tulkintoja Bachin, Boulez'n ja Barraquén teoksista. Orkestereita, joiden kanssa hän on työskennellyt, ovat olleet muiden muassa Lontoon sinfoniaorkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri ja Concertgebouw-orkesteri.
Chen Pi-hsienistä tuli vuonna 1983 Kölnin ja vuonna 2004 Freiburgin musiikkikorkeakoulun pianonsoiton professori.
Sähköruoska

Sähköruoska on taskulamppua muistuttava sähköinen laite, joka käytetään karjanohjaukseen. Sähköruoskassa on katkaisimella ja tehonsäätimellä varustettu kahva ja varren päässä kaksi metallista kosketuspintaa. Usein virranlähteenä ovat paristot, vaikka myös verkkovirralla toimivia versioita on kehitetty. Niitä käytetään pääasiassa karjan ajamiseen.

Kidutusväline

Sähköruoskia on käytetty yleisesti myös kidutusvälineenä. Kun sähköruoskan kosketuspinnat painetaan uhrin kehoa vasten ja sähkö kytketään, sähkövirta kulkee kosketuspintojen välillä aiheuttaen (voimakkuudestaan riippuen) kipua ja mahdollisesti palovammoja. Useimmat sähköruoskat yltävät myös vaatteiden läpi ja paljaaseen ihoon ne aiheuttavat selvästi näkyviä jälkiä. Sähköruoska on "turvallinen", sillä sen sähkövirta ei ulotu syvälle kudoksiin. Se voi kuitenkin aiheuttaa sydänpysähdyksen suoraan sydämen kohdalla selässä tai rintakehässä käytettynä. Sähköruoskia on väitetty käytettävän jopa uhrin suuhun tai sukupuolielimiin.
Amnesty International on vaatinut länsimaita, varsinkin Yhdysvaltoja ja EU:ta, kieltämään kidutusvälineiksi luokiteltujen sähköruoskien, karjapiiskojen ja sähköaseiden viennin. Niiden käyttö tiedetään yleiseksi monissa Lähi-idän valtioissa sekä Tiibetissä ja Kiinassa. Eräissä maissa sähköruoskia ja karjapiiskoja väitetään käytetyn mellakantorjuntaan.
Fritz Wintersteller

Fritz Wintersteller (s. 21. lokakuuta 1927) on itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän saavutti 9. kesäkuuta 1957 ensimmäisenä Broad Peakin (8 047 m) yhdessä Hermann Buhlin, Kurt Diembergerin ja Marcus Schockin kanssa.
Peuranta

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16 hehtaaria. Se on 950 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,4 metriä mpy.
Keijunmekko

Ulkonäkö ja koko

Keijunmekko kasvaa 2–3 metriä korkeaksi. Sen kukassa verholehdet muodostavat vaaleanpunaiset kellot, teriö on tummemman punainen tötterö, joka roikkuu kellon sisällä. Lehdet ovat sydämenmuotoisia.

Alkuperä

Keijunmekko on kotoisin Meksikosta. Siellä se on monivuotinen, mutta koska se ei kestä alle +5 °C lämpötiloja, sitä kasvatetaan Suomessa yleensä yksivuotisena.

Kasvatus

Keijunmekon siemenet itävät valossa, joten niitä ei peitetä. Esikasvatuksen voi aloittaa jo helmikuussa. Kasvi jaksaa silti kukkia koko kesän – tummat teriöt karisevat, mutta verholehtikellot säilyvät pitkään.
Gaius Antonius

Gaius Antonius (k. 42 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli preettori vuonna 44 eaa. Hänen vanhempansa oliva Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja konsuli Lucius Antonius olivat Gaiuksen veljiä.
Gaius oli aina Julius Caesarin ja vanhemman veljensä Marcuksen kannattaja. Vuonna 49 eaa. Gaius toimi Caesarin legaattina. Gaius oli preettori (praetor urbanus) vuonna 44 eaa. Samana vuonna Marcus Antonius oli konsuli ja Lucius Antonius oli kansantribuuni. Gaius nimitettiin samana vuonna Makedonian maaherraksi. Hän joutui kuitenkin Marcus Brutuksen vangiksi. Brutus antoi tappaa Gaiuksen vuonna 42 eaa. Tämä tapahtui Hortensiuksen ansiosta, ja teko oli tarkoitettu kostoksi siitä, että Marcus Antonius oli määrännyt Ciceron tapettavaksi proskriptioiden yhteydessä.
Valsamítiksen Pyhän Yrjön luostari

Oraakkeli

Luostari sijaitsee paikassa, jossa on paljon lähteitä ja vesivirtoja. Luostarin ominaispiirteet samoin kuin antiikin aikainen pyhäkkö liittyvät juuri sen veteen. Paikalla oli jo antiikin aikana mahdollisesti Apollonin vesioraakkeli. Toiminta vaikuttaa jatkuneen luostariaikana. Vesioraakkeli toimi niin, että luostarissa asunut Chozoviótissan luostarin munkki täytti oraakkelilta neuvoa kysyneille astiaan vettä lähteestä, päätellen samalla erilaisia ennusmerkkejä muun muassa veden kirkkaudesta ja siinä mahdollisesti olleista aineksista, kuten kasvien lehdistä tai hyönteisistä.
Oraakkeli oli Amorgóksella ja lähisaarilla hyvin suosittu, ja sanotaan, etteivät amorgóslaiset solmineet avioliittoja tai kauppoja tai tehneet muuta merkittävää ilman, että olisivat ensin kysyneet asiasta oraakkelilta. Thíran, Amorgóksen ja saarten hiippakunnan piispa kielsi oraakkelitoiminnan vuonna 1967, ja vesilähde tukittiin sementillä. Tämä ei kuitenkaan onnistunut lopettamaan vuosisataista käytäntöä ainakaan heti, sillä paikalliset tekivät sementtiin reiän, jonka jälkeen ennusmerkit tunteneet maallikot jatkoivat toimintaa salaa niin kauan kuin vielä elivät.
Pohjois-Suomi (1905–1909)

Pohjois-Suomi oli Kemissä vuosina 1905–1909 ilmestynyt sanomalehti.
Toimittaja ja kirjapainonomistaja Vilho Jämsén perusti Pohjois-Suomen Kemi-yhtiötä lähellä olleen Perä-Pohjolaisen kilpailijaksi. Se oli linjaltaan nuorsuomalainen ja perustuslaillinen. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Sen päätoimittajina työskentelivät Vilho Jämsén (1905–1908), Heikki Hyppönen (1908–1909) ja Eemeli Salminen (1909).
Paksu juttu

Juoni

Tukeva perheenisä (Juhani Kumpulainen) saa postitse vaimonsa (Riitta Degerholm) hänelle salaa lähettämän kirjan Kuta pitempi vyö, sitä lyhyempi elämä. Kirja innoittaa perheenisän Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:n asiantuntijoiden pakeille ja harkitsemaan laihduttamista.
Emilio Nsue

Seurajoukkueura

Nsue Mallorcan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. helmikuuta 2008 ottelussa Villarrealia vastaan. Hän pelasi myös viikkoa myöhemmin ottelussa Almeríaa vastaan.
Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi lainasopimuksella Castellóniin. Hän sai kauden aikana kiitettävästi vastuuta ja teki muun muassa kaksi maalia ottelussa Levantea vastaan.
17. heinäkuuta 2009 Nsue lainattiin jälleen, tällä kertaa Real Sociedadiin. Hän aloitti kauden ailahdellen, mutta sen edetessä hän nousi joukkueensa hyökkäyspään luottopelaajaksi. Joukkue nousi kauden päätteeksi maan pääsarjaan Primera Divisióniin kolmen vuoden tauon jälkeen.
Cornelius Drebbel

Cornelius Drebbel (1572–1633) oli hollantilainen keksijä, joka kehitti   tiettävästi ensimmäisen tunnetun toimivan sukellusveneen, joka rakennettiin noin 1620. Sitä testattiin Thamesjoella useampaan kertaan. Laite oli soutukäyttöinen ja se sukelsi 3,5–4,5 metrin syvyyteen. Puurakenteinen sukellusvene oli päällystetty rasvatulla nahalla, ja airojen aukot oli tiivistetty nahkaläpillä sukellusta varten.
Drebbel suoritti perusopinnot (mm. latinan kieltä) mutta ei mitään yliopisto-opintoja kotimaassaan Hollannissa. Englannin kuningas Jaakko I kutsui hänet hoviinsa 1604 ja alkoi rahoittaa Drebbelin kokeiluja keksintöjen parissa. Hän kehitti myös kellon, jota ei tarvinnut vetää, koska se sai voimansa ilmakehän paineen vaihteluista, ja mikroskoopin jossa oli kaksi peräkkäistä linssiä. Drebbel keksi myös kirkkaanpunaisen väriaineen, josta tuli suosittu gobeliinien valmistuksessa.
Drebbel rakensi kaiken kaikkiaan kolme sukellusvenemallia, joita Englannin laivasto testaili ahkerasti, mutta ei koskaan käyttänyt taistelussa.
Näin mitä teit

Juoni

Näin mitä teit kertoo kahdesta teinitytöstä (Garrett ja Lane), jotka lapsenvahteina ollessaan päättävät huvittaa itseään soittamalla pilapuheluita. Epäonnekseen he tulevat soittaneeksi juuri vaimonsa murhanneelle miehelle (Ireland), joka luulee tyttöjen päässeen perille rikoksestaan.
Perttu Pertamo

Bertel (Perttu) Abraham Petrelius myöh. Pertamo (26. tammikuuta 1892 Helsinki – 17. joulukuuta 1956) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Albert Abraham Petrelius ja Agnes Maria Rönnqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Irma Inkeri Engelbergin kanssa.

Opinnot

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1910 ja liittyi Eteläsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1910–1915. Hän suoritti diplomitutkinnon 1. osan vuonna 1921 ja diplomi-insinööri tutkinnon Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1923.

Jääkäriaika

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa Suomen armeijan ensimmäisen sotilaskäsikirjan toimitustyöhön. Hänet komennettiin Suomeen jääkäsien etukomennuskunnan mukana 8. joulukuuta 1917 aselaiva S/S Equityllä ja hän rantautui Apuskäriin Merikarvialle, mistä hän matkusti Helsinkiin saamaan Uudelta metsätoimistolta toimintaohjeita johtamalleen jääkärikomennuskunnalle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Pertamo määrättiin sisällissodan jälkeen Helsingissä uudelleen toimintansa aloittaneen Vöyrin sotakoulun päälliköksi. Hänet siirrettiin sotakoulusta 1. Divisioonan käytettäväksi 19. kesäkuuta 1918 ja määrättiin Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een ensin konekiväärikomppanian päälliköksi ja myöhemmin konekivääriupseeriksi rykmentin esikuntaan. Hänet komennettiin 14. syyskuuta 1918 alkaen opettajaksi Viipurin (Markovillan) upseerikokelaskursseille, josta hänet siirrettiin 25. huhtikuuta 1919 alkaen Suojeluskuntain yliesikunnan koulutusosaston päälliköksi, josta tehtävästä hän sai 25. heinäkuuta 1920 alkaen kahden vuoden opintoloman. Hän toimi opintolomansa aikana Malmin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuosina 1920–1921. Pertamo erosi armeijan palveluksesta 11. lokakuuta 1922. Hän astui 1. maaliskuuta 1924 Suojeluskuntain yliesikunnan palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin radioupseeriksi. Yliesikunnasta hänet siirrettiin puolustusministeriön insinööriosastolle 6. toukokuuta 1925 ja puolustusministeriön radiolaboratorion johtajaksi vuoden 1926 alusta. Radiolaboratorion johtajan paikalta hänet nimitettiin sähkölaboratorion johtajaksi 1. toukokuuta 1927 alkaen. Pertamo kirjoitti vuonna 1924 teoksen: Elektroniputki ja sen käytäntö radiotekniikassa.
HMS Audacious (S122)

Rakentaminen

Alus tilattiin 21. toukokuuta 2007 BAE Systems Submarine Solutionsilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli on laskettu 24. maaliskuuta 2009 ja se on suunniteltu otettavaksi palvelukseen 2018.
FS Maillé Brézé (1931)

Palvelus

Maille Brézè muodosti 5. viirikön yhdessä Tartun ja Chevalier Paulin kanssa. Viirikkö osallistui Norjan taisteluihin, joiden aikana sen kotisatamana oli Greenock.
Iltapäivällä 30. huhtikuuta 1940 aluksen ollessa ankkurissa Greenockissa aluksen torpedoputki laukaisi torpedon kannelle, mikä sytytti polttoaineen ja etummaisen ammusvaraston, joka ei kuitenkaan räjähtänyt. Tuntia myöhemmin miehistön käskettiin jättää alus lukuun ottamatta messiin lukkojen taakse jääneitä. Reilua tuntia myöhemmin muutama merisotilas palasi alukselle täyttääkseen taaemman ammusvaraston vedellä, ja illalla Greenockin palomiehet saivat palon hallintaan.
Alus oli kuitenkin jo vajonnut niin syvälle, että se upposi ennen hinauksen aloittamista ja vei mukanaan vangeiksi jääneet. Onnettomuudessa sai surmansa 25 ja loukkaantui 48 henkeä. Alus nostettiin 1954 ja romutettiin 1956.
Kolmiloppi (Uurainen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 199,3 metriä mpy.
Bonifatius III

Bonifatius III oli paavina 19. helmikuuta 607 – 12. marraskuuta 607. Hänen paavikautensa alkoi 19. helmikuuta ja loppui 12. marraskuuta 607, eli hän toimi paavina alle vuoden.
Bonifatiuksen syntymänimeä tai -aikaa ei tiedetä, mutta hän syntyi Roomassa, Italiassa, John Cataadiocen poikana. Diakonina toimiessaan Bonifatius teki vaikutuksen paavi Gregorius I:een, joka nimitti hänet vuonna 603 diplomaatiksi Konstantinopoliin. Bonifatius osoittautuikin taitavaksi diplomaatiksi.
Paavi Sabinianus kuoli helmikuussa 606, ja Bonifatius valittiin hänen seuraajakseen. Bonifatius ei kuitenkaan palannut Konstantinopolista Roomaan kuin vasta seuraavana vuonna. Paavikautensa aikana Bonifatius teki kaksi uudistusta paavien valintaan: paavin seuraajasta keskusteleminen paavin vielä eläessä kiellettiin, ja uuden paavin valinnan sai aloittaa vasta kolmen päivän kuluttua kuolleen paavin hautajaisista. Tarkoituksena oli pitää paavinvaalit vapaina ja riippumattomina.
Bonifatius kuoli Roomassa 12. marraskuuta 607. Hänet on haudattu Pietarinkirkkoon.
Eerik Lagerspetz

Yrjö Eerik Lagerspetz (s. 5. maaliskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen käytännöllisen filosofian professori Turun yliopistossa.
Lagerspetz valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1984. Hän opiskeli vuosina 1985–1986 Oxfordin yliopistossa ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1989 väitöskirjalla A Conventionalist Theory of Institutions. Lagerspetz työskenteli uransa alkuvaiheessa Turun yliopiston assistenttina (1985–1987), Suomen Akatemian nuorempana tutkijana (1987–1990) ja Turun yliopiston yliassistenttina (1992–1994). Vuonna 1994 hänestä tuli yhteiskuntafilosofian dosentti.
Vuosina 1994–2004 Lagerspetz oli käytännöllisen filosofian professori Jyväskylän yliopiston ja vuodesta 2004 Turun yliopistossa. Hän toimi Suomen Akatemian varttuneena tutkijana vuosina 1998–1999 ja 2005–2006. Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 2006.
Eerik Lagerspetzin vanhemmat olivat eläintieteen emeritusprofessori Kari Lagerspetz ja psykologian professori Kirsti Lagerspetz (o.s. Ahlman). Sosiologian professori Mikko Lagerspetz, pianisti Juhani Lagerspetz ja filosofi Olli Lagerspetz ovat hänen veljiään. Hänen äidinisänsä oli filosofi Erik Ahlman.
Alli Wiherheimo

Alli Oivikki Wiherheimo (vuoteen 1906 Grönhag; 27. maaliskuuta 1895 Helsinki – 15. kesäkuuta 1978 Helsinki) oli Kotilieden toimittaja ja päätoimittaja 1922–1963. Hän oli filosofian maisteri ja sai opetusneuvoksen arvonimen 1963. Hän oli Suomen Naisten Kansallisliiton puheenjohtaja 1937–1938 ja Suomen Akateemisten Naisten Liiton puheenjohtaja 1938–1945.
Alli Wiherheimon veli oli ministeri T. A. Wiherheimo.
Hieroduuli

Hieroduuli (kreik. hiero's, pyhä ja dūlos, orja) oli antiikin aikana mies- tai naispuolinen temppeliorja, jonka katsottiin olevan jumalien omaisuutta. Nämä erityisesti Astarten pyhäköissä palvelleet henkilöt harjoittivat temppeliprostituutiota. Sukupuoliyhteys hieroduulin kanssa oli edellytyksenä pääsystä osalliseksi jumalallisesta vallasta. Kreikkalainen maantieteilijä Strabon (noin 63 eaa–24 jaa) kertoo eräässä Kappadokian maakunnan kaupungissa olleen 6 000 hieroduulia ja Korintin kaupungin Afroditen temppelissä heitä oli tuhat. Hieroduulien olemassaolo ei ollut yleistä eikä vakiintunut tapa, mutta prostituutiota ainakin Korintin Afroditen temppelissä on pidettävä todistettuna.
Hellenismin kaudella hieroduuliksi kutsuttiin vapautettua orjaa, jonka vapaus perustui hänen myymiseensä tai lahjoittamiseensa jumalille.
Simas Jasaitis

Seurajoukkueet

Jasaitis aloitti koripallon Marciulionis BS:n juniorijoukkueissa, kunnes teki vuonna 2000 sopimuksen BC Sakalain kanssa. Hän pelasi joukkueessa yhden kauden ajan, jonka jälkeen hän päätti liittyä BC Lietuvos Rytasiin. Jasaitis pelasi joukkueessa viisi kautta ja hänen paras kautensa Euroliigassa oli kaudella 2005–2006, jolloin hän teki 10,7 pistettä ja otti 5,0 levypalloa ottelua kohden. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Maccabi Tel Aviviin, jossa hän pelasi yhden kauden ajan.
Seuraavaksi kaudeksi Jasaitis siirtyi Tau Ceramicaan. Hän pelasi joukkueessa pienemmässä roolissa kuin aikaisemmin ja tekikin ACB:ssä ainoastaan 3,6 pistettä ottelua kohden Euroliigassa. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Joventut Badalonaan vuoden sopimuksella, jolloin hän sai pelata suuremmassa roolissa. Kesällä 2009 Jasaitis siirtyi Galatasaray Café Crowniin. Kauden 2010–2011 alkaessa Jasaitis ei pelannut missään joukkueessa, mutta joulukuussa 2010 hän siirtyi takaisin Rytasiin loppukauden mittaisella sopimuksella.

Maajoukkue

Jasaitis on edustanut Liettuan maajoukkuetta Pekingin olympialaisissa 2008, vuoden 2007 EM-kilpailuissa, MM-kilpailuissa 2006 ja 2010. Mitalit hän on voittanut vuosien 2007 EM-kisoista ja 2010 MM-kisoista.
Mpanda

Ilmasto ja topografia

Mpandan piirikunnassa keskilämpötila vaihtelee vuosittain +26–30 °C välillä. Sademäärän vuosittainen keskiarvo vaihtelee välillä 920-1200 mm. Alue on ylänköä, jossa sijaitsee pienehköjä vuoren huippuja, mäkiä ja tasankoja.

Väestö

Suurimmat etniset ryhmät kaupungin alueella ovat Bende, Konongo, Fipa ja Nyakarema.

Koulutus

Mpandan piirikunnassa on 50 ala-astetta ja 8 yläastetta. Kaupungissa ei sijaitse korkeakoulua.

Pankki- ja postipalvelut

Mpandan kaupungissa on kaksi pankkia; NMB ja CRDB. Kaupungissa on myös toiminnassa oleva postitoimisto.

Terveydenhuolto

Mpandan piirikunnan alueella on yksi sairaala, joka on rakennettu vuonna 1957 sekä 3 terveyskeskusta.

Liikenne

Kaupungista on junayhteys Taboraan, joka kuljettaa henkilö- ja tavaraliikennettä kolme kertaa viikossa. Mpandassa on lentokenttä, jolla on pienimuotoista reittiliikennettä.

Elinkeinoelämä

Mpanda on Katavin alueen maatalouden keskittymä ja tärkeä riisin sekä maissin kauppapaikka. Alue on ollut kasvavan kiinnostuksen kohteena myös mineraaliteollisuudelle, eritoten kullan suhteen. Katavin kansallispuistoon kohdistuva matkailu lisää turismia Mpandassa.

Media

Kaupungissa toimii kaksi paikallisradiota; Mpanda FM ja Pamoja FM.
Sigbjørn Obstfelder

Sigbjørn Obstfelder (1866–1900) oli norjalainen kirjailija sekä koneinsinööri. Hän oli vapaarytmisen runouden edeltäjä. Hän oli maansa uusromantikoista merkittävin. Hänen lyriikassaan on mystiikkaa (mm. Digte), proosassaan taas intiimiä sielukuvausta. Hän kehitti jyrkän symbolisen, vapaan runotyylin. 1890-luvulla hän pääsi esiin hyvin merkittävänä lyyrisenä kykynä.