google/wiki40b huggingface dataset:
Duane Eddy

Duane Eddy (26. huhtikuuta 1938 Corning, New York) on Grammy-palkittu kitaristi, joka on otettu Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1994.
Hän alkoi jo viiden vuoden iässä soittamaan kitaraa matkien cowboy-idoliaan Gene Autryä. Hänen perheensä muutti länteen, Arizonaan 1951. Vuoden 1954 alussa Eddyn tuli tavata Coolidgessä paikallinen tiskijukka Lee Hazlewood, josta myöhemmin tuli Eddyn pitkäaikainen partneri ja tuottaja. Yhdessä he kehittivät uniikin tyylinsä, joka perustui Eddyn kitaransoittoon ja Leen pitkäaikaiseen kokemukseen levytysstudiossa. Eddyn tunnetuimmaksi kappaleeksi tuli "Rebel Rouser". Toinen tunnettu kappale on Henry Mancinin säveltämä Peter Gunn -televisiosarjan teema. Hän teki siitä uuden version Art of Noise -yhtyeen kanssa 1986.
Guild Guitars esitteli 1960-luvulla Duane Eddy nimikkomallit DE-400 ja DeLuxe DE-500. 2003 Gibson Custom Shop teki Eddylle oman nimikkomallikitaransa, nimeltään Duane Eddy Signature Model.
Eddyltä on ilmestynyt muun muassa kokoelma-albumi The Best of Duane Eddy vuonna 1972.
HMS Gudur (1894)

Palvelus

Vuoden 1905 unionikriisin jälkeen aluksen numerointi muuttui Minbåt N:o 11:stä tuli Minbåt N:o 10. Alus luokiteltiin 1918 yhteysalukseksi runkonumerolla V22, jolloin sille asennettiin miinanraivauskalusto. Lisäksi alusten torpedoputket poistettiin ja 25 millimetrin konekiväärit korvattiin yhdellä 37 millimetrin kanuunalla M/98B. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1922 alkaen ja se poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926. Alus romutettiin ennen vuotta 1930.
Supermatrix

Supermatrix on kehitteillä oleva kuluttajille ja yhteisöille suunnattu pilvipalvelu. Supermatrix sisältää virtuaalisen tietokoneen palveluna sekä siihen liittyvän henkilökohtaisen tietovaraston.
Virtuaalista tietokonetta palveluna käytetään tyypillisesti thin client-laitteella, jolloin sen käyttö muistuttaa tavallisen pöytätietokoneen käyttöä. Sitä voidaan myös käyttää esimerkiksi tavallisella tietokoneella tai mobiililaitteella. Henkilökohtainen tietovarasto on tietoverkon palvelimella sijaitseva verkkolevy, jonne käyttäjän tiedot tallennetaan. Tietoihin pääsee käsiksi virtuaalisen tietokoneen palvelun kautta kuten myös tavallisen tietokoneen tai mobiililaitteen kautta.
Supermatrix vaatii toimiakseen nopean Internet-yhteyden. Supermatrix on toteutettu virtualisointiteknologian avulla: Käyttäjä käyttää kotoa käsin datakeskuksen palvelimilla olevia ohjelmistoja ja tietoja.
Supermatrix-tuotteet ovat saaneet alkunsa Supermatrix-tutkimushankkeessa. Palvelua on koekäytetty syksystä 2011.
The Oxford Companion to Chess

The Oxford Companion to Chess on David Hooperin ja Kenneth Whyldin kirjoittama shakkiaiheinen tietosanakirja. Kirjan vuonna 1992 julkaistu toinen painos sisältää yli 2 500 hakusanaa. Näihin kuuluu sääntöjä, shakkitermejä, strategiaa, taktiikkaa ja yli 500 lyhyttä shakinpelaajan elämäkertaa sekä yli 700 nimettyä avausta ja muunnelmaa. Kirja käsittelee myös eri shakkivariantteja ja satushakkia.
Kirja on osa Oxford Companions -sarjaa.

Painokset

Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1984. Kolmen vuoden päästä julkaistiin uusi painos korjauksineen taskukirjana. Viimeisin painos julkaistiin vuonna 1992.
Juninho (jalkapalloilija, 1989)

Ura

Juninho kasvoi São Paulossa, ja pelasi São Paulon juniorijoukkueessa, jossa voitti U-17 Paulista Championshipin vuonna 2006. Hän teki yhden esiintymisen São Paulon edustusjoukkueessa. Hänet lähetettiin lainalle Major League Soccerissa pelaavaan Los Angeles Galaxyyn yhdessä Alex Cazumban ja Leonardon kanssa.
Hän teki debyyttinsä siellä 27. maaliskuuta 2010 Galaxyn MLS-kauden 2010 avausottelussa New England Revolutionia vastaan, ja teki ensimmäisen maalinsa 2-0-voitossa AC St. Louisia vastaan 2010 US Open Cupin kuudennentoista kierroksen ottelussa 29. kesäkuuta 2010.
Hän teki ensimmäisen MLS-maalinsa Seattle Soundersia vastaan 4. heinäkuuta 2010.
Yvonne Hill

Yvonne Avis Hill (s. 24. heinäkuuta 1937 Stirling) on australialainen entinen ampuja. Hän edusti seuratasolla Hahndorf Rifle Clubia ja berliiniläistä BRC:tä. Hill osallistui Moskovan olympialaisissa 1980 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailuun, jossa hän sijoittui yhdenneksitoista.
Eddie Kramer

Eddie Kramer (s. 1942 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja ääniteknikko. Hänet tunnetaan monen pop- ja rockartistin sekä -yhtyeen taustavaikuttajana ja tuottajana. Kramer on työskennellyt muun muassa Jimi Hendrixin, Kissin, Led Zeppelinin, The Beatlesin, The Rolling Stonesin, David Bowien, Peter Framptonin, Joe Cockerin, Mott the Hooplen, Familyn, Curtis Mayfieldin, Santanan, Triumphin, Anthraxin, Carly Simonin ja Robin Trowerin kanssa.
Kvadit

Kvadit tai quadit (lat. Quadi) olivat kansainvaellusajan germaaniheimo, jonka katsottiin lukeutuvan sveebeihin, joskin arkeologisten löytöjen perusteella he olivat lähempänä langobardeja. Kvadit asuivat Mainin keski- ja alajuoksun pohjoisrannalla. Kvadit liittoutuivat markomannien kanssa Roomaa vastaan vuosina 166–180.  Heimo muutti 400-luvun alussa vandaalien mukana Espanjaan, jonne he perustivat kuningaskunnan. Visigootit valloittivat kvadien kuningaskunnan 585.
Johan Cajanus

Johan Andreae (Juhana) Cajanus vanhempi (19. joulukuuta 1626 Paltamo – 13. toukokuuta 1703 Paltamo) oli Paltamon kirkkoherra ja suomalaisen kansanperinteen tallentaja. Cajanus oli ankaran kirkkokurin ylläpitäjä ja häntä kutsuttiin sen vuoksi Kainuun kansan keskuudessa Lylyhampaaksi. Cajanus käytti ensimmäisenä Kainuu nimeä nykyisestä Kainuun maakunnasta vuonna 1663 kirjoittamassaan Paltamon pitäjänkertomuksessa. 
Cajanuksen vanhemmat olivat Kajaanin vapaaherrakunnan vouti Anders Eriksson (k. 1657) ja Agneta Mattsdotter. Hän kävi Oulun pedagogiota ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1642. Cajanus vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1648.
Cajanus toimi synnyinpitäjässään Paltamossa ensin pitäjänapulaisena, sitten vuodesta 1651 kappalaisena ja viimein vuodesta 1660 alkaen kirkkoherrana. Cajanus sai rovastin arvon vuonna 1665. Lisäksi hän oli saarnaajana pappeinkokouksessa Oulussa vuonna 1670 sekä toimi lääninrovastina ja valtiopäivämiehenä vuoden 1672 valtiopäivillä. Hänen aikanaan seurakunnassa noudatettiin vielä monia pakanallisia tapoja, joita hän pyrki kitkemään. Cajanus hävitti muun muassa pyhiä puita että muita pakanauskonnon uhripaikkoja. Åbo Tidningar julkaisi vuonna 1777 hänen kirjoituksensa vuodelta 1683 Paltamon seurakunnan kirkollisista oloista (Om Paldamo).
Cajanus oli naimisissa 1649–1650 Kristina Samuelsdotter Paldaniuksen (k. 1650) kanssa, 1652–1668 Anna Johansdotter Mathesiuksen (k. 1668) ja 1669–1692 Elisabet Gustafsdotter Wittingin (k. 1692) kanssa tämän toisessa avioliitossa. Hänen poikiansa toisesta avioliitosta olivat Turun akatemian ylimääräinen filosofian professori Johan Cajanus (1655–1681) sekä Paltamon ja Kemiön kirkkoherra Erik Cajanus (1658–1723). Johan Cajanuksen veli oli Sotkamon kirkkoherra Erik Cajanus vanhempi (1628–1691).
Typpitrifluoridi

Kasvihuonekaasu

Typpitrifluoridin GWP-indeksi on 17 200 kertaa suurempi kuin hiilidioksidin ja sen elinajaksi ilmakehässä arvioidaan 740 vuotta. Toisissa tutkimuksissa sen elinajaksi arvioidaan 550 vuotta, mikä pudottaa sen GWP-indeksin 16 800:een. Käytön jälkeen suurin osa kaasusta tuhotaan ja vain 2–3 % pääsee ilmakehään.

Turvallisuus

Aine tulee pitää erillään palavista ja pelkistävistä aineista. Se voi imeytyä elimistöön hengitysteitse ja pitkäaikaisella altistuksella saattaa olla vaikutuksia maksaan ja munuaisiin.
Alexander von Weissenberg

Alexander Bernhard von Weissenberg (1. joulukuuta 1822 Helsinki – 28. syyskuuta 1901 Viipuri) oli suomalainen virkamies, joka toimi 1885–1886 senaattorina senaatin oikeusosastossa sekä Suomen suuriruhtinaskunnan prokuraattorina 1886–1890. Hän johti niin sanottua Weissenbergin komiteaa ja profiloitui aluillaan olevassa oikeustaistelussa Suomen perustuslaillisen aseman puolustajana.
Von Weissenbergin isä oli todellinen valtioneuvos Ernst Bernhard von Weissenberg (ent. von Witte), joka toimi Suomen kenraalikuvernöörin kansliapäällikkönä vuoteen 1840 ja aateloitiin vuonna 1835. Alexander von Weissenberg työskenteli samassa kansliassa kielenkääntäjänä, kunnes valmistui tuomariksi 1844. Sen jälkeen hän loi uran Viipurin hovioikeudessa 1845–1857 ja 1860–1863 sekä Viipurin läänin lääninsihteerinä 1863–1885, työskennellen välillä myös virkailijana senaatin talousosastossa ja Suomen asiain komiteassa. Von Weissenberg oli myös sukunsa edustajana aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864 ja 1882–1894.
Tsaari Aleksanteri III:n määräyksestä kenraalikuvernööri Fjodor Heiden asetti 1885 suomalaisista lainoppineista koostuneen komitean kokoamaan Suomen perustuslaintasoiset lait. Sen johtoon asetettiin von Weissenberg, joka samana vuonna nimitettiin senaatin oikeusosastoon, ja sieltä pian edelleen prokuraattoriksi eli ylimmäksi lainvalvojaksi. Heidenin ja muiden venäläisten pettymykseksi Weissenbergin komitean enemmistö asettui kannattamaan Leo Mechelinin oppia Suomen ja Venäjän valtiounionista, ja komitean mietinnöstä tuli "separatistinen" esitys Suomen hallitusmuodoksi.
Von Weissenberg yritti estää vuoden 1890 Postimanifestin julkaisemisen, koska piti sitä laittomana. Kun manifesti kuitenkin julkaistiin, hän jätti kesällä eronpyyntönsä, ja ero astui voimaan lokakuun alussa. Loppuikänsä hän vietti yksityishenkilönä Viipurissa.
Alexander von Weissenbergin poika oli kansanedustaja ja sotaylioikeuden puheenjohtaja Arthur von Weissenberg.
Kalaksue

Kalaksue on kylä Iitissä Koskenniskan eteläpuolella. Se rajoittuu lännessä Kymijokeen ja siihen liittyviin järviin. Itäpuolella on Jaalan (nykyisin Kouvolan) Kimolan kylä.
Kylän syntynä voidaan pitää Isovihan jälkeistä aikaa, jolloin Vuolenkosken talolliset alkoivat laajentaa viljelyksiään. Mustilan, Heiskalan ja Pappilan talot ulottivat maitaan Kymijoen itäpuoelle. Mustilan sivutila Kyöri oli Koukkuojan tuntumaan syntyneen tytärkylän suurin talo. Myöhemmin Kyöri jakautui Kyöriin, Metsäpeltoon (Suvikumpu), Syrjälään ja Honkkilaan. Vuosien myötä taloista lohkottiin uusia tiloja ja paikalliset rakennuttivat kesämökkejään lähivesistöjen rannoille.
Kalaksuen kylä rajoittuu etelässä kolmen järven muodostamaan ketjuun. Kettujärvi, Keskimmäinen ja Ylimmäinen erottavat Kalaksuen Mankalan kylästä.
Barrikadimarssi

Barrikadimarssi on Suomessa tunnettu, mutta mahdollisesti venäläistä alkuperää oleva vanha työväenlaulu, jossa on huomiota herättävän sotaisat sanat.
Kappaleen sävelenä on vanha venäläinen sotilasmarssi Kaipaus isänmaahan (Тоска по родине, Toska po rodine). Kappaleen ensimmäinen suomennos ilmestyi nimellä Venäläisten barrikaadien marssi kööreille ja soittokunnille vuonna 1909 eräässä työväenlaulukokoelmassa. Kappaletta ei tunnettu Neuvostoliitossa, mutta tyylinsä perusteella sitä on arveltu alkuaan venäläiseksi. On pidetty myös mahdollisena, että sen ovat saattaneet tehdä pietarinsuomalaiset tai Viaporin kapinalliset vuosina 1905–1906.
Barrikadimarssi tuli arkkiveisuna suosituksi sisällissodan aikana. Ludvig Kososen mukaan 1920-luvulla kappaletta yhteislauluna esitettäessä tuli jättää pois tiettyjä sanoja, kuten avaus "Veikot, siskot, barrikadein luo!".
Jakob Algot Gadolin

Jakob Algot Gadolin (27. marraskuuta 1797 Turku – 29. toukokuuta 1848 Espoo) oli suomalainen eksegetiikanprofessori.

Lapsuus ja nuoruus

Jakob Algot Gadolin syntyi Johan Gadolinin poikana Turussa. Pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815.

Työura

Gadolin valmistui yliopistosta 1819. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1832. Hänet nimitettiin Turun akatemian (Aleksanterin yliopiston) teologian dosentiksi vuonna 1822, virkaa tekeväksi teologian apulaiseksi vuonna 1828 ja vakinaiseksi vuonna 1834. Lisäksi hän toimi ajoittain virkaa tekevänä teologian professorina. Samalla hän oli palkkapitäjänsä Espoon kirkkoherrana vuonna 1834. Professorin arvonimi Gadolinille myönnettiin vuonna 1845. Eksegetiikan professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1846.
Teki uransa aikana useita matkoja esimerkiksi Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan.
Saturaatiosukellus

Saturaatiosukellus eli kestosukellus on sukellustekniikka, joka mahdollistaa sukeltajille pitkään kestävän oleskelun suurissa syvyyksissä. Saturaatiosukellus on etupäässä öljyteollisuuden rakennus- ja huoltotöissä käytetty sukellustapa.
Kun ihminen hengittää paineen alaisena, osa hengityskaasusta imeytyy hänen kudoksiinsa. Kokeellisesti havaittiin, että tietyn rajan jälkeen ihmisen kudoksiin ei imeydy lisää kaasua ja on saavutettu ns. kyllästymispiste tai saturaatiopiste. Tästä ilmiöstä tulee sukellustavan nimi.
Ensimmäiset kestosukelluskokeet tehtiin pohjaan sijoitettujen asuttavien painekammioiden avulla. Merkittävimpiä olivat USA:n laivaston SEALAB I ja II sekä Jacques Cousteaun Conshelf I—III-kokeet. Hengityskaasuna käytettiin helioxia eli heliumin ja hapen sekoitusta. Conshelf III -kokeessa seossuhde oli 98:2 (helium 98 %, happi 2 %). Kokeet osoittivat selvästi, että jopa 300 metrin syvyydessä pystytään tekemään tarkkaa asennustyötä, mistä ratkaiseva näyttö oli rautalangan pujottaminen vedenpitävien tiivisteiden läpi maksimisyvyydessä. Tästä alkoi kehitys, jonka tuloksena kestosukeltajat hitsaavat metallia, asentavat erilaisia liitoksia ja yleensä työskentelevät jopa 500 metrin syvyydessä. 
Asumukset ovat vain hankalia monin tavoin, joten pian kehitettiin ns. kaskelottijärjestelmä. Sen nimi tulee ensimmäisen tällaisen kokonaisuuden erisnimestä CACHALOT. Tällaisen järjestelmän avainkohta on emälaivan kannella oleva asuttava painekammio. Sukeltajat paineistetaan etupäässä heliumkaasukehässä tarvittavaan työsyvyyteen. Kun sukellustehtävä alkaa, heidät viedään tarvittavaan syvyyteen erillisellä painesukelluskellolla, johon mennään ilmalukon läpi. 
Menetelmä on tehokas, joskin se on hiljalleen syrjäytymässä. Ihmisen terveys kestää saturaatiota vain rajallisen ajan. Siksi saturaatiota on korvattu hiljalleen kauko-ohjattujen välineiden ja pienoissukellusveneiden avulla.
Syvimmälle on jo kohta puolen vuosisadan ajan sukeltanut ranskalais-norjalainen Stolt Comex Seaway a.s. -sukellusyhtiö.
Maailmanloppu (vuoden 1916 elokuva)

Juoni

Maahan iskeytyvä komeetta lähestyy pohjoiseurooppalaista kaivoskaupunkia. Kansa keräytyy rukoilemaan kiertävän saarnamiehen johdolla, työläiset kapinoivat ja keinottelulla rikastunut teollisuusmies juhlii menestystään. Komeetan aiheuttamasta hävityksestä selviytyvät vain Edith ja hänen rakastettunsa Reymers, jotka onnistuvat lopulta löytämään toisensa.

Tuotanto ja vastaanotto

Nordisk Films Kompagnin tuottama Maailmanloppu on elokuvahistorian ensimmäinen pitkä apokalyptinen elokuva. Sen taustalla ovat tuhatvuotinen eskatologinen perinne, tieteisfiktion tulevaisuudennäyt, ihmiskuntaa vuonna 1910 säikäyttänyt Halleyn komeetta ja ensimmäisen maailmansodan synnyttämä huoli maailman tuhoutumisesta. Sodan aiheuttamat rajoitukset saivat tanskalaiset elokuvatuottajat kiinnostumaan näyttäviä erikoistehosteita sisältävien katastrofi- ja tieteiselokuvien tekemisestä.
Maailmanloppu oli aikanaan valtava menestys etenkin poikkeuksellisen vaikuttavien erikoistehosteidensa ansiosta. Sen rakkausjuonet, uskonnolliset ainekset ja yhteiskuntakritiikki tuntuvat nykynäkökulmasta vähemmän onnistuneilta. Apokalyptisen elokuvan tiennäyttäjän vaikutus on havaittavissa varsinkin Abel Gancen La fin du mondessa (1931).
Elokuvaa esitettiin Suomessa alkuvuodesta 1917. Sen suomenkielisiä nimiä olivat Suuri hävitys, Suuri katastroofi, Suuri hävityksen päivä  ja Suuri pyrstötähti eli Hävityksen päivä.

DVD-julkaisu

Tanskan elokuva-instituutissa vuonna 2006 restauroitu Maailmanloppu on julkaistu DVD:llä yhdessä Holger-Madsenin Avaruuslaivan (1918) kanssa. Elokuvat on varustettu englanninkielisellä tekstityksellä ja Ronen Thalmayn pianomusiikilla.
Iivo Hallakorpi

Iivo Artur Hallakorpi, vuoteen 1935 Schröder, (3. syyskuuta 1873 Liperi – 5. lokakuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen agronomi, maanviljelystekniikan insinööri ja Teknillisen korkeakoulun maanviljelysteknologian professori.
Hallakorven vanhemmat olivat sotakomissaari Aron Schroeder ja Mathilde Emilie Jankowsky. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1891. Hallakorpi valmistui maanmittausinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1891, agronomiksi Mustialasta 1894 ja maanviljelystekniikan insinööriksi 1897.
Hallakorpi oli asutusneuvoksena 1917–1923 ja toimi Teknillisen korkeakoulun kulttuuritekniikan opettajana 1907–1922. Hän oli maanviljelystknologian virkaatekevänä ja sittemmin vakinaisena professorina 1923–1940.
Hallakorpi oli naimisissa 1900–1940 Elin Aschanin (k. 1940) kanssa.
Porfiri Voinaralski

Porfiri Ivanovitš Voinaralski (ven. Порфи́рий Ива́нович Войнара́льский, 27. elokuuta (J: 15. elokuuta) 1844 Penzan läänin Linovkan kylä – 29. heinäkuuta (J: 17. heinäkuuta) 1898 Harkovan läänin Kupjansk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Porfiri Voinaralski oli tilanomistajan ja ruhtinattaren avioton lapsi. Hän opiskeli Penzan kymnaasissa sekä Moskovan yliopistossa, josta hänet vuonna 1861 erotettiin opiskelijalevottumuuksiin osallistumisen takia ja karkotettiin Glazoviin. Myöhemmin hänet lähetettiin Ust-Sysolskiin, Jarenskiin, Velskiin, Pinegaan ja lopulta Mezeniin, josta hänen vuonna 1868 sallittiin palata äitinsä maatilalle Penzan lääniin.
Vuosina 1873–1874 Voinaralski toimi yhtenä narodnikkien maaseudulla suorittaman vallankumouksellisen propagandakampanjan (ns. hoždenije v narod) johtajista. Helmikuussa 1874 hän siirtyi Moskovaan, jossa hän perusti propagandatyön keskuksina toimineita verstaita ja rahoitti Ippolit Myškinin kirjapainoa. Keväällä 1874 hän lähetti Johannes Pelkosen Saratoviin johtamaan suutarinverstasta, joka toimi vallankumouksellisen propagandan keskuksena Volgan alueella.
Voinaralski toimi eri puolilla Venäjää, kunnes hänet heinäkuussa 1874 pidätettiin Samarassa. Hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Špalernajan tutkintavankilassa. Ns. 193:n oikeudenkäynnissä tammikuussa 1878 hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi pakkotyöhön. Vuodesta 1880 häntä pidettiin eristettynä Harkovan läänin Novoborisoglebskin keskusvankilassa, josta hänet vuonna 1882 siirrettiin Karan pakkotyövankilaan. Vuonna 1884 hänet lähetettiin karkotusvangiksi Verhojanskin piirikuntaan. Verhojanskissa ja Jakutskissa Voinaralski opiskeli jakuutin kieltä, tutki alueen historiaa, taloutta ja kulttuuria, toimi asianajajana, kauppiaana, lääkärinä ja maatilan johtajana. Maaliskuussa 1897 hän sai luvan palata Euroopan-puoleiselle Venäjälle.
Kapteeni Oranki

Kapteeni Oranki (engl. Doctor Vulter) (tunnetaan myös nimellä tohtori Kauhu) on Disneyn eläinmaailmaan kuuluva suuruudenhullu merirosvo ja yksi Mikki Hiiren vanhimmista ja vaarallisimmista – sekä hulluimmista – vihollisista. Sukellusveneellään operoiva Kapteeni Oranki on kuin kieroutunut Kapteeni Nemo. Mikki kohtasi hänet ensi kerran Floyd Gottfredsonin klassikkotarinassa The Pirate Submarine (Mikki Hiiri ja merten kauhu), joka ilmestyi Suomessa Minä Mikki Hiiri -kirjassa.
Kapteeni Oranki ei ensiesiintymisensä jälkeen esiintynyt vuosiin, mutta palasi kuvioihin Guido Martinan käsikirjoittamassa ja Giulio Chierchinin piirtämässä tarinassa Kapteeni Oranki (Aku Ankan taskukirja 64). Tämän jälkeen hän on esiintynyt muutamissa italialaisten tarinoissa.
Extremely high frequency

EHF (Extremely High Frequency) on mikroaaltojen taajuusalue välillä 30–300 GHz. EHF-alueella aallonpituus on 10–1 millimetriä. Tästä johtuu alueen toinen nimi, millimetrialue.
Voimakkaasti suuntaava antenni on mahdollista saada erittäin pieneen tilaan. Tämä tekee täsmäaseisiin (ammuksiin) sijoitetut aktiiviset (ja passiiviset) tutkahakupäät mahdollisiksi. Alueen radioaaltojen etenemistä vaikeuttavat merkittävästi sääilmiöt, lähinnä sade. Myös perusvaimennus ilmakehässä on niin suuri, että lähinnä vain tietyt ikkuna-alueet soveltuvat esimerkiksi viestinsiirtoon.
Sähkömagneettisen spektrin ensimmäinen suuri ilmakehän aiheuttama lisävaimennus on 60 GHz:n kohdalla. Sitä voidaan käyttää myös hyödyksi. Kyseisellä alueella toimivat yhteydet jäävät lyhyiksi (muutama kilometri), mutta samalla niiden havaitseminen, kuuntelu ja häirintä on lähialuetta lukuun ottamatta lähes mahdotonta. Lisäksi tällä alueella olevat yhteydet eivät häiritse merkittävästi toisiaan.
Alueen käyttökelpoisuutta lisää ratkaisevasti mikropiirien valmistuksen siirtyminen 1980-luvun lopulla kyseiselle alueelle (vrt. MIMIC).
Eläinten hyvinvointi

Eläinten hyvinvointi on käsite, jolla tarkoitetaan eläimen kokemusta sen psyykkisestä ja fyysisestä olotilasta mutta käytännössä usein pikemminkin ihmisen näkemystä tästä. Käsitettä käytetään lähinnä kesytetyistä tai vangittuina pidetyistä eläimistä, varsinkin tuotantoeläimistä.
Eläimen hyvinvointiin vaikuttavat sen mahdollisuudet sopeutua ympäristön tapahtumiin ja olosuhteisiin. Jos sopeutuminen ei onnistu, tai aiheuttaa eläimelle jatkuvaa tai voimakasta stressiä, rasitusta tai patologisia muutoksia, eläimen hyvinvointi heikkenee. Eläinten hyvinvointiin voidaan vaikuttaa pito-olosuhteilla, hoidolla ja eläinjalostuksella.
Eläinten hyvinvointia tutkii mm. Helsingin yliopiston Eläinten hyvinvoinnin tutkimuskeskus. Eläinten hyvinvoinnin valvontaa ohjataan eläinsuojelulailla maa- ja metsätalousministeriön alaisuudessa. Elintarviketurvallisuusvirasto Evira on keskeinen valvontaviranomainen.  Eläinten hyvinvoinnin edistämistyötä tekee Eläinten hyvinvointikeskus (EHK), joka on Helsingin yliopiston, Eviran ja maa- ja metsätalousministeriön yhteinen kansallinen eläinten hyvinvoinnin asiantuntijaverkosto. MMM perusti 2009 Tuotantoeläinten hyvinvoinnin neuvottelukunnan (ensimmäinen puheenjohtaja prof. Hannu Saloniemi) ja 2011 Seura- ja harraste-eläinten hyvinvoinnin neuvottelukunnan (ensimmäinen puheenjohtaja OTK Risto Rydman). Neuvottelukunnan jäseninä on eläinten omistajia, tutkijoita, eläinsuojelujärjestöjä, kotieläintuottajien ja eläinharrastusjärjestöjen edustajia, kuluttajia ja viranomaisia.
Suurin osa suomalaisista sanoo maksavansa enemmän lihasta, jos se lisäisi eläinten hyvinvointia, vaikka vain pieni osa harkitsee lihansyönnin vähentämistä.
Jessica Fox

Ura

Foxin ura alkoi kahdeksanvuotiaana Persil-mainoselokuvassa Espanjassa. Sen jälkeen hän näytteli musikaaleissa Sound of Music, Les Misérables ja Oliver!. Fox opiskeli Redroofs Theatre Schoolissa Maidenheadissa. Myöhemmin hän oli yksi The Muppet Christmas Carol -elokuvan näyttelijöistä. Hieman myöhemmin hänen uransa televisiossa eteni rooleilla sarjoissa The Angel of Nitshill Road, May and June, Trial and Retribution ja The Bill. The Phoenix and the Carpet -sarjassa hän näytteli pääroolia, Antheaa.
Sittemmin Fox näytteli "tuhmaa mutta mukavaa" Enid Nightshadea The Worst Witch -sarjassa.
Myöhemmin hän alkoi näytellä saippuasarjoissa kuten Crossroads sekä lastensarjassa Powers.
Heinäkuusta 2005 asti Fox on näytellyt Nancy Haytonia brittiläisessä saippuasarjassa Hollyoaks.

Yksityiselämä

Foxilla on vanhempi sisko Hannah, joka toimii draaman opettajana Thomas Bennett Community Collegessa West Sussexissa.
King shepherd

Ominaisuudet

King shepherd on suurikokoinen alsatian-tyypin koira. Siitä on olemassa yleisempi pitkä- ja harvinaisempi lyhytkarvainen muunnos. Tyypillisimpiin väreihin lukeutuvat saksanpaimenkoiran värit. Säkäkorkeus on 63–74 cm ja paino 40,5–67,5 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

King shepherdin tulee olla itsevarma, rohkea, voimakasluonteinen, tottelevainen ja kestävä. Se on lapsirakas ja perhettään kohtaan lempeä. Se vahtii isäntänsä taloa ja omaisuutta, ja sen ainoa käyttötarkoitus onkin toimia seura- ja vahtikoirana. Nimitys king shepherd eli sananmukaisesti ”kuningaspaimenkoira” viittaa saksanpaimenkoirataustaan ja alsatian-tyyppiin sekä perinteisiin paimenkoiriin verrattuna suureen kokoon.

Alkuperä

Rodun loivat Shelly Watts-Cross ja David Turkheimer, jotka käyttivät jalostukseen shilohinpaimenkoiraa (joka vastaavasti on tulos saksanpaimenkoiran ja alaskanmalamuutin välisestä risteytyksestä), amerikkalaislinjaista saksanpaimenkoiraa ja pyreneittenkoiraa. Vuonna 1995 perustettiin ensimmäinen rotujärjestö.