google/wiki40b huggingface dataset:
Tampereen Pyrintö (pikaluistelu)

Tampereen Pyrinnön pikaluistelujaosto on yksi tamperelaisen urheiluseura Tampereen Pyrinnön lajijaostoista. Jaosto toimi ensimmäisen kerran vuosina 1903–1970 ollen nopeasti perustamisensa jälkeen Suomen parhaita pikaluisteluseuroja ja tuottaen arvokisaedustajia aina toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan saakka. Jaoston toimintaa on jatkettu jälleen vuodesta 2015 eteenpäin. Pyrintöläisiä pikaluistelijoita ovat olleet muun muassa olympiamitalistit Jaakko Friman ja Pentti Lammio, Arvo Tuomainen, Asser Wallenius, Liisa Salmi, Jorma Ruissalo ja Keijo Lehdikkö.

Historia

Tampereella oli avattu yleisölle luistinrata jo 1880-luvulla, ja paikkakunnalla oli ollut myös luistelun seuratoimintaa. Pyrintö liitti luistelun lajivalikoimaansa vuonna 1903 ja vaikutti ensimmäisinä vuosikymmeninään voimakkaasti maan pikaluistelujärjestötoimintaan. Alkujaan pyrintöläinen Johan Wikander saavutti 1900-luvun alkuvuosina menestystä helsinkiläisseuran jäsenenä kansainvälisten kilpailumahdollisuuksien vuoksi. Pyrintö oli jo 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä maan parhaita pikaluisteluseuroja ja voitti useasti seurojen välisen kiertopalkinnon. Vuonna 1918 Pyrintö siirtyi SVULista Suomen Luistinliiton jäseneksi.
1920-luvulla pyrintöläistaustainen Asser Wallenius kilpaili arvokisatasolla, ja 1920- ja 1930-lukujen taitteessa Pyrintöä edustivat arvokisoissa Sankt Moritzissa 1928 500 metrillä jaetun olympiapronssin voittanut Jaakko Friman ja Bertel Backman. 1930-luvulla Pyrinnön parhaimpiin luistelijoihin kuului olympiakävijä Jorma Ruissalo. Ruissalo voitti 500 metrillä matkakohtaisen Suomen mestaruuden vuonna 1935 mutti kärsi tuomarivääryyksistä, jotka korjattiin vasta 56 vuotta myöhemmin. Pyrintö toimi Tampereella järjestettyjen vuoden 1939 yleisluistelun naisten MM-kilpailujen järjestäjänä. Pyrinnön edustaja Liisa Salmi voitti kisoissa MM-hopeaa ja luisteli muutenkin hyvin 1930-luvun jälkipuoliskolla: hän muun muassa piti hallussaan naisten 500 metrin Suomen ennätystä vuodet 1935–1955.
Toisen maailmansodan molemmin puolin seuraa edusti menestyksekkäästi Pentti Lammio, joka voitti 10 000 metrillä olympiapronssia Sankt Moritzissa 1948. Samoissa talviolympialaisissa kilpaili pyrintöläispikaluistelijoista myös Keijo Lehdikkö. Pikaluistelu poistui Pyrinnön lajivalikoimasta vuonna 1970. Laji palasi seuraan vuonna 2015, kun laji-ihmiset innostuivat vuosikymmenten odotusten jälkeen Tampereelle suunnitellusta tekojääradasta.
Nadya Suleman

Nadya Denise Doud-Suleman (syntymänimeltään Natalie Denise Suleman; 11. heinäkuuta 1975), tunnetaan mediassa nimellä Octomom, on yhdysvaltalainen nainen, joka tuli kansainväliseen julkisuuteen monisikiöraskaudestaan tammikuussa 2009. Hän synnytti kahdeksan lasta (kuusi poikaa, kaksi tyttöä) hedelmöityshoitojen avulla. Sulemanin kahdeksikko on toinen Yhdysvalloissa ja kolmas koko maailmassa syntynyt. Edellinen ja ensimmäinen elossa syntynyt kahdeksikko syntyi Yhdysvalloissa vuonna 1998. Maailman ensimmäinen vauvakahdeksikko syntyi vuonna 1967 Méxicossa, mutta kaikki vauvat menehtyivät 14 tunnin sisällä syntymästään.

Lapset

Suleman aloitti hedelmöityshoidot 21-vuotiaana vuonna 1997. Vuonna 2001 hän synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan nimeltä Elijah. Ensimmäisen tyttärensä synnyttyä vuonna 2002 Suleman kärsi stressistä, paranoidisista taipumuksista ja masennuksesta, mutta hän päätti jatkaa hoitoja, jotka johtivat vielä kolmeen peräkkäiseen raskauteen. Hedelmöityshoitojen tuloksena hän sai yhteensä kuusi lasta (neljä poikaa, kaksi tyttöä).

Kahdeksikko

Vuonna 2008 Sulemanilla oli kuusi alkiota jäljellä edellisistä hedelmöityshoidoista. Hän halusi istuttaa kohtuunsa ne kaikki, vaikka hänellä oli jo ennestään kuusi lasta. Yhdysvalloissa maksimimäärä alkioita, joita yleensä istutetaan hedelmöityshoidoissa, on kolme. Suleman perusteli valintaansa myöhemmin sillä, ettei hän halunnut pakastettuja alkioita tuhottavan ja ettei hän uskonut kaikkien alkioiden kiinnyttävän kohdun seinämään. Oletettavasti kuusi alkiota istutettiin ja kaksi niistä jakautui aiheuttaen yhteensä kahdeksan alkiota. Aika on kuitenkin osoittanut, etteivät ketkään lapsista olisi identtisiä kaksosia.
Uutiset Sulemanin kahdeksikosta ovat aiheuttaneet mediasensaation. Suuren yleisön vastaanotto on ollut suurelta osin negatiivista ja sisältänyt jopa tappouhkauksia. Tilannetta ei ole auttanut se, että yleisö tietää Sulemanin saaneen jo ennen kahdeksikkoa kuusi lasta hedelmöityshoitojen avulla. Monet ovat ilmaisseet huolensa siitä, että Sulemanin päätös kahdeksikosta luo vain uutta rasitusta veromaksajille. Suleman on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, kuten Oprah-talk show'ssa sekä Dr. Philissä. Lisäksi hän on antanut useita haastatteluita eri medioille saadakseen rahat lastensa elättämiseen.
Kahdeksikon juhliessa ensimmäistä syntymäpäiväänsä 26. tammikuuta 2010 Suleman kertoi People-lehdelle "En saa paljoa unta, noin kaksi tai kolme tuntia yössä. Mutta jatkan eteenpäin elämässäni ja yritän olla niin hyvä äiti kuin pystyn".
Borneonpitta

Levinneisyys

Borneonpittaa tavataan Malesiassa, Bruneissa ja Indonesiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 608 000 km². Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Wally Judge

Pelaajaura

Arlingtonin high schoolissa opiskellut Judge pelasi vuonna 2008 Yhdysvaltain epävirallisessa alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa Albert Schweitzer -turnauksessa, jota pidetään ikäluokan epävirallisina MM-kilpailuina. Hänen peliotteitaan turnauksessa kehuttiin, mutta Yhdysvallat jäi turnauksessa neljänneksi hävittyään välierässään Turkille ja pronssiottelussa Australialle.
Judge edusti yliopistotasolla Kansasin osavaltionyliopistoa vuosina 2009–2011 ja Rutgersin yliopistoa vuosina 2012–2014.
Yliopistouransa päätyttyä Judge siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan, Italian pääsarjajoukkue Victoria Libertas Pesaroon, jossa hän pelasi kauden 2014–2015 noin 24 peliminuutin, 9,0 pisteen ja 7,0 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Kaudella 2015–2016 Judge ei kyennyt kunnolla pelaamaan vamman vuoksi. Hän pelasi lokakuussa kaksi ottelua Israelin pääsarjajoukkue Hapoel Tel Avivissa ja joulukuussa kolme ottelua Argentiinan pääsarjajoukkue Peñarol Mar del Platassa, ja kävi vielä tammikuussa 2016 unkarilaisjoukkueessa pelaamatta otteluakaan kunnes keskittyi polvivammansa kuntouttamiseen loppukauden ajaksi. Kesällä 2016 hän pelasi Yhdysvalloissa turnausmuotoista kesäsarjaa.
18. elokuuta 2016 Judge siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Ensimmäisissä kymmenessä pelaamissaan Korisliiga-otteluissa hän teki kahdeksan tupla-tuplaa. Parhaimmillaan hän teki 2. marraskuuta 2016 pelatussa vierasottelussa Salon Vilpasta vastaan 20 pistettä ja otti 16 levypalloa. Judge pelasi Pyrinnössä 17 ottelua 10,9 pisteen ja 9,3 levypallon keskiarvoilla, mutta hän sai joulukuun alussa pelaamisen käytännössä estäneen alaraajavamman. Judge ei toipunut vammastaan, ja Pyrintö irtisanoi hänen sopimuksensa tammikuussa.

Pelityyli ja ominaisuudet

Judge on hyvä levypallopelaaja, mitä hänen kokonsakin tukee. Valmentaja Ilkka Palviaisen mukaan Judge liikkuu kentällä kokoisekseen hyvin. Judge ei ole juuri heittänyt urallaan kolmen pisteen heittoja vaan tekee koreja kahden pisteen alueelta noin 50 prosentin tarkkuudella. Vapaaheitoissaan hän onnistuu korinaluspelaajalle tyypillisesti vain noin 50-prosenttisesti.
Uzbekistanin islamilainen liike

Historia

Uzbekistanin islamilainen liike perustettiin vuonna 1999 ja aluksi se toimi lähinnä Uzbekistanin rajojen sisällä ja etenkin Ferganan laakson alueella lähellä Kirgisian rajaa. Perustamisvuotensa helmikuussa järjestö teki viisi autopommi-iskua, sekä otti useita panttivankeja vuosina 1999 ja 2000. Panttivangeiksi joutui muun muassa yhdysvaltalainen vuorikiipeilijä, neljä japanilaista geologia ja kahdeksan kirgiisisotilasta. Vuoden 2000 marraskuussa järjestön johtajat Tahir Yuldashev ja Juma Namangani tuomittiin Uzbekistanissa poissaolevina kuolemaan vuoden 1999 pommi-iskujen johdosta. Molemmat olivat kuitenkin jo vuonna 1999 siirtyneet Afganistaniin, jossa he kouluttivat ja rekrytoivat taistelijoita maata hallinneen Taliban-liikkeen suojissa. Afganistanin sodan alettua vuonna 2001 koalition joukot ovat ottaneet kiinni ja tappaneet useita järjetön taistelijoita. Järjestö on kokenut koalition joukkojen toiminnan takia iskukyvyn heikkenemistä, mutta se on samalla levinnyt myös Uzbekistania ympäröiviin maihin. Sillä on sotilastukikohtia Tadžikistanissa ja Afganistanissa. Uzbekistan on saanut tukea järjestön vastaiseen taisteluun Venäjältä, Kiinasta ja Yhdysvalloista. Järjestöä komentanut Yuldashev sai surmansa Yhdysvaltojen ohjusiskussa vuonna 2009 ja hänen jälkeensä johtoon on ilmeisesti noussut Usman Jan-niminen mies.
Toimintapotentiaali

Lepojännite

Solun täytyy pitää yllä aktiivisesti sille ominaista tasapainotilaa pystyäkseen toimimaan oikein ja reagoimaan muutoksiin. Lepojännitteessä solukalvon yli kulkee jännite, joka aiheuttaa solun sisäpuolelle negatiivisen varauksen verrattuna solun ulkopuoleen. Lepojännite syntyy monesta osatekijästä, kuten solun sisällä olevista, solukalvoa läpäisemättömistä varauksellisista makromolekyyleistä (esimerkiksi proteiineista), sekä solukalvon pinnalla olevien passiivisten natrium (Na) -, kalsium (Ca) - ja kalium (K) -ionien vuotokanavien ominaisuuksista. Tärkeässä osassa lepojännitteen ylläpidossa on aktiivinen kalvoproteiini Na-K-ATPaasi, joka pumppaa samalla kolme natriumionia solusta ulos ja kaksi kaliumionia solun sisään käyttäen ATP:n hydrolyysissä vapautuvaa energiaa.

Toimintajännitteen alkuvaihe

Hermosolun jännite voi purkautua esimerkiksi hermovälittäjäaineen vaikutuksesta. Hermovälittäjäainetta sitoutuu solukalvon pinnalla oleviin ionikanaviin saaden ne aukeamaan. Ioneja virtaa soluun ja ne rikkovat lepojännitteen. Jännitteen muuttuminen aiheuttaa joidenkin Na-kanavien aukeamisen, jolloin natriumioneja virtaa soluun.

Toimintajännitteen eteneminen

Joidenkin Na-kanavien aukeaminen aiheuttaa myös viereisten Na-kanavien aukeamisen. Natriumionit ovat varaukseltaan positiivisia, joten Na-ionien virtaus muuttaa solukalvon sisäpinnan varauksen positiiviseksi.

Huippu

Kun kalvojännite on noin +30 mV, Na-kanavat sulkeutuvat ja pysyvät hetken toimimattomina pystymättä heti osallistumaan mahdollisiin uusiin signaaleihin. Na-kanavien sulkeutuessa kaliumkanavat aukeavat.

Loppu

Kaliumionit ovat natriumionien tavoin positiivisia ja kaliumkanavien avauduttua kaliumionit siirtyvät ulos positiivisesti varautuneelta solukalvon sisäpinnalta. Näin kalvojännite palautuu negatiiviseksi, mitä kutsutaan repolarisaatioksi. Lopuksi Na-K-ATPaasi palauttaa ionikonsentraatiot ennalleen pumppaamalla kaliumioneja solun sisään ja natriumioneja ulos, minkä jälkeen solu on valmis uuteen depolarisaatioon.
Winglet

Winglet (siipiuloke) on lentokoneen siiven kärjessä oleva (jokseenkin) pystysuora osa, joka parantaa siiven nostovoimaa estämällä ns. vortex- eli kärkipyörteen aiheuttamaa siiven ala- ja yläpuolen paine-eron tasoittumista. Tällä tavoin se myös parantaa lentokoneen polttoainetaloutta ja vähentää jättöilman pyörteisyyttä.
Useat lentokoneet, kuten Boeing 747-400 ja Airbus A340, varustetaan wingleteillä rakennusvaiheessa, ja esimerkiksi Boeingin 737-, 757- ja 767-koneisiin ne voidaan asentaa jälkikäteen. Finnair asensi Boeing 757-koneisiinsa wingletit vuoteen 2007 mennessä.
Viherkeijukolibri

Koko ja ulkonäkö

Viherkeijukolibri voi kasvaa noin 10–13 cm pitkäksi. Naaras on hieman koirasta kookkaampi. Lajin pää ja selkä ovat väriltään kirkkaan vihreät. Otsa ja silmäkulmajuova ovat mustat ja silmäkulmajuova päättyy sinisenviolettiin laikkuun. Viherkeijukolibrikoiraan vatsa on valkoinen ja naaraalla se on harmaaviiruinen. Linnun pyrstö on pitkähkö ja sen pituus vaihtelee hieman alalajeittain. Väriltään se on valkoinen lukuun ottamatta keskimmäisiä sinimustia sulkia. Viherkeijukolibrin nokka on muihin kolibreihin verrattuna suhteellisen lyhyt ja suora.

Levinneisyys ja elinympäristö

Viherkeijukolibria tavataan hyvin suuresta osaa Amazonin allasta ja Brasilian itäosista Bahiasta São Paulon osavaltioon asti. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät. Linnun ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi ja se syö myös hyönteisiä. Viherkeijukolibrin pesimäkausi kestää todennäköisesti läpi vuoden. Naaras rakentaa kuppimaisen pesän sammalista ja muista kasvimateriaaleista.
Kehnämittari

Koko ja ulkonäkö

Kehnämittarin siipien kärkiväli on Suomessa keskimäärin 28-33 millimetriä ja Britanniassa 36–41 milliä. Lajin siivet ovat vaalean harmaan ja tummemman harmaan kirjomat, kehnäiset. Siivissä on myös useita tummempia viiruja, jotka kulkevat melko suorina siipien poikki. lajista tavataan myös tummempia värimuotoja.

Levinneisyys ja lentoaika

Kehnämittaria tavataan Euroopassa ja Venäjällä. Laji on levinnyt Espanjasta ja Irlannista Fennoskandiaan, Venäjälle ja Etelä-Eurooppaan asti. Suomessa lajia tavataan pääasiassa vain maan eteläosissa, Rauma-Imatra linajn eteläpuolella. Lajin lentoaikaa Suomessa on kesäkuun loppu ja heinäkuun alkupuoli, Britanniassa kesä-heinäkuu.

Elinympäristö ja elintavat

Kehnämittarin elinaluetta ovat lämpimät, kanervaa kasvavat paikat. Tyypillisiä elinpaikkoja ovat rämeiden reunat, harjut ja erilaiset avoimet kentät, kuten hakkuuaukeat. Laji talvehtii melkein täysikasvuisena, ravintokasviin kiinnitetyssä verkossa sijaitsevassa kotelossa. Laji lentää iltahämärästä alkaen, mutta varsinkin kuivalla säällä kehnämittarit lähtevät häirittynä helposti lentoon myös päivällä.

Ravintokasvi

Kehnämittarin toukat käyttävät ainoastaan Suomessa ainoastaan kanervaa ravintonaan. Britanniassa laji syö myös muita kanervakasveja.
Misionesin maakunta

Misionesin maakunta (esp. Provincia de Misiones) on Argentiinan koillisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 29 801 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1 097 829. Maakunnan pääkaupunki on noin 338 000 asukkaan Posadas (2010).
Maakunta on Argentiinan keskeisintä teenviljelyn aluetta. Siellä tuotetaan erityisesti mustaa teetä, josta pääosa päätyy Yhdysvaltain markkinoille.
Rikkasinappi

Ulkonäkö ja koko

Rikkasinappi kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat karheita ja kasvavat kierteisesti. Alimmissa lehdissä on ruoti, ylimmät ovat ruodittomia. Kukat ovat keltaisia. Suomessa tavataan rikkasinapin muunnoksina sekä kaljulituista kaljurikkasinappia (var. arvensis) että karvalituista karvarikkasinappia (var. orientalis).

Levinneisyys

Rikkasinappia kasvaa koko Euroopassa ja laajoissa osissa Pohjois-Amerikkaa, mihin se on levinnyt ihmisen mukana.
Myös Suomessa se on muinaistulokas, ja yleisin Ahvenanmaalla.

Käyttö

Rikkasinappi tuottaa paljon siemeniä, joista voisi tehdä sinappia, mutta nykyisin ruoanvalmistusta varten viljellään muita lajeja.
Rikkasinappia käytetään usein kiinalaisessa lääketieteessä.
Anne-Marie Snellman

Anne-Marie Snellman (o.s. Frostell; 23. huhtikuuta 1897 Helsinki – 17. marraskuuta 1976 Karjaa) oli suomalainen toimittaja ja kirjeenvaihtaja, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla seurustelustaan pääministeri ja myöhemmin presidentti Urho Kekkosen kanssa.
Snellman oli valmistunut ekonomiksi Svenska Handelshögskolanin diplomikirjeenvaihtajalinjalta vuonna 1917 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1930-luvun puolivälissä. Hän oli ensin naimisissa Björn Damsténin kanssa ja heille syntyi yksi lapsi, mutta tämä liitto päättyi eroon. Oleskeltuaan parin vuoden ajan Italiassa hän meni naimisiin Suomen Rooman lähestystön sotilasasiamiehenä 1930-luvulla toimineen eversti Gustaf Snellmanin kanssa, joka kuoli syyskuussa 1944 Kannaksen taisteluissa saamiinsa haavoihin. Ann-Marie Snellman avusti 1930-luvulla Italian Helsingin-lähetystöä lehdistökatsauksilla ja toimitti sodan aikana vuoteen 1943 jatkuneita Italiaan suunnattuja radion uutislähetyksiä. Hän toimi 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla amerikkalaisen uutistoimiston Associated Pressin (AP) kirjeenvaihtajana Helsingissä.
Kekkonen ja Snellman tutustuivat vuonna 1948. Heidän suhteensa tuli julkisuuteen, kun Helsingin Sanomat kertoi 29. joulukuuta 1950 Snellmanin kuuluneen kahdeksi viikoksi Italiaan matkustaneen pääministeri Kekkosen matkaseurueeseen. Snellman puhui suomen ja ruotsin lisäksi italiaa, venäjää, englantia ja ranskaa, ja hän toimi lehden mukaan Kekkosen tulkkina. Kekkosen suhdetta alettiin nyt käsitellä muidenkin lehtien juorupalstoilla, ja tapaus johti myös Helsingin Sanomien omistajan Eljas Erkon ja Kekkosen välien rikkoontumiseen, sillä Kekkonen uskoi Erkon olleen itse laatimassa tätä uutista.
Kekkosen ja Snellmanin seurustelu jatkui aina 1960-luvun alkuun, siihen saakka kunnes Kekkonen 1963 Jugoslavian-matkansa aikana tutustui Suomen silloisen Moskovan-suurlähettilään Jaakko Hallaman puolisoon Anita Hallamaan.
Presidentti Kekkonen myönsi Snellmanille Suomen Leijonan komentajamerkin vuonna 1974.
Rafael Holmström

Anton Rafael Leopold Holmström (19. joulukuuta 1899 Helsinki – 1. joulukuuta 1967) oli suomalainen teologian tohtori, filosofian maisteri ja rehtori.
Holmströmin vanhemmat olivat Uudenmaan lääninhallituksen lääninkirjanpitäjä Anton Wilhelm Holmström (1864–1945) ja Edla Holmgren (k. 1930). Hän oli naimisissa vuodesta 1926 Aino Olivia Alhon kanssa. 
Holmström pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1918. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1923 sekä suoritti teologian erotutkinnon 1924 sekä kasvatusopillisen tutkinnon 1927. Holmström vihittiin papiksi 1924. Myöhemmin Holmström valmistui vielä teologian kandidaatiksi 1930, teologian lisensiaatiksi 1937 ja teologian tohtoriksi 1940. Hänen väitöskirjansa käsitteli piispa Eerikki Eerikinpoika Sorolaista.
Holmström oli aluksi väliaikaisena pappina Sahalahdella, Pornaisissa, Vanajalla ja Tyrvännöllä sekä Hattulassa. Hän oli sitten 1926–1937 Hämeenlinnan lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina ja Hämeenlinnan tyttökoulun uskonnon opettajana. Tämän jälkeen Holmström toimi Helsingin suomalaisessa  normaalilyseossa vanhempana lehtorina 1937–1939, yliopettajana 1939–1959 ja rehtorina 1942–1959. 
Holmström oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1933–1937, Helsingin kaupungin raittiuslautakunnan puheenjohtaja 1949–1951 ja Raittiuden Ystävien puheenjohtaja 1947–1965.
Seututie 198

Seututie 198 oli vuoteen 1996 asti Laitilasta Uuteenkaupunkiin kulkenut tie. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa seututiet 198, 205 ja 219 yhdistettiin kantatieksi 43 niiden liikenteellisen merkityksen suurennuttua.
Samuel Ersson

Seuraura

Ersson on Falu IF:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa vain 15-vuotiaana kaudella 2014–2015, jolloin Ersson pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Brynäs IF:n J18-junioreihin. Kauden 2016–2017 hän valittiin J18 Allsvenskanin parhaaksi maalivahdiksi. Ersson pelasi osan kaudestaan myös Brynäsin J20-junioreissa, jossa hän pelasi lähinnä Oliver Dackellin kakkosmaalivahtina.
Kaudella 2017–2018 Ersson nousi Brynäsin J20-joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Ersson puki viiteen runkosarja-, yhteen playoff- ja kahteen Mestarien liigan otteluun. Hän myös pelasi joukkueessan SHL-uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 26. lokakuuta 2017 Färjestad BK:ta vastaan. Ersson vaihdettiin Brynäsin maalille Felix Sandströmin tilalle ottelun toiseen erään. Hän torjui kahdessa erässä 15 kertaa ja päästi kaksi maalia. Brynäs hävisi ottelun lopulta lukemin 1–4.
Philadelphia Flyers varasi Erssonin viidennellä kierroksella 143. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Västerås IK:hon.

Maajoukkueura

Ersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Ruotsin pääasiallisena ykkösmaalivahtina. Valmennus valitsi Erssonin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös sekä Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Sveitsiä vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Ersson edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahtina, eikä pukenut yhteenkään otteluun. Yhteensä Ersson on pelannut yhdeksän nuorten maaottelua.
Hannu Lauerma

Elämä ja ura

Lauerma on suorittanut ylioppilastutkinnon 1980, lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1987 Turun yliopistossa ja väitellyt lääketieteen tohtoriksi 1994. Hän on suorittanut psykiatrian erikoislääkärin opinnot 1994. Lauermalle on myönnetty psykiatrian dosentuuri 1998. 
Lauerma on naimisissa, ja hänellä on kolme poikaa. Hänen isänsä oli professori Matti Lauerma ja äitinsä opettaja.
Minnesota-malli

Minnesota-malli on alun perin Yhdysvalloissa kehitetty alkoholismin hoitofilosofia. Se sai alkunsa Minnesotan osavaltion alueella käynnistyneistä kokeiluista. Hoidon tavoitteena on päihteetön elämä. Suomeen hoitomallin toi Toivo Pöysä.

Hoito Suomessa

Terveyskeskuslääkäri voi antaa lähetteen hoitopaikkaan. Lähete mahdollistaa matkakorvausten saamisen Kelalta. Kela ei maksa itse hoitoa mutta voi kustantaa kuukauden kestävän perushoitojakson aikaisen sairausloman. Hoito alkaa yleislääkärin arviolla alkoholistin tilanteesta, kunnosta ja mahdollisesta muiden päihteiden tai psyykenlääkkeiden käytöstä.
Suomessa Minnesota-mallin mukaisia hoitopaikkoja on noin 100. Ruotsissa hoitopaikkoja on noin 3 000.
Laajasti Minnesota-mallia soveltavia hoitoyksikköjä Suomessa ovat esimerkiksi, Lammilla toimiva päihdehoitokeskus Maivita Oy, Kauniaisissa toimiva Kalliolan Setlementin Kalliolan Klinikka, Naantalissa toimiva Rehappi Oy, Ähtärissä toimiva Fenix-klinikat, Kärkölässä toimiva Päihdehoitokeskus Kantamo ja Lapualla toimiva Minnesota-Hoito Oy. Minnesota-Mallin filosofian mukaan hoidon tarjoajat ovat käyneet itse läpi hoidon. Minnesota-Hoito Oy:n perusti vuonna 1992 yksityishenkilö, joka itse on Minnesota-mallin mukaisella hoidolla toipunut alkoholisti. Ensimmäiset potilaat otettiin hoitoon vuonna 1993. Väitöstutkimuksen mukaan Minnesota-Hoito Oy:n potilaista kaksi kolmasosaa saavutti raittiuden. Tutkimuksen perusteella ei voida antaa tyhjentävää vastausta Minnesota-hoidon yleisistä raitistumistuloksista.