google/wiki40b huggingface dataset:
Ida Königsmark

Ida Henningintyär Königsmark (kuollut 1450) oli ruotsalainen ylhäisönainen ja Kastelholman linnaläänin haltija. 
Ida Königsmarkin ponnistelut Kastelholman linnan puolustamiseksi mainitaan Kaarlenkronikassa kertomuksessa Engelbrektin kapinasta, joka johti linnan piirityksen vuonna 1433. Siihen aikaan hän hallitsi linnaa, jonka hänen toinen miehensä Bengt Pogwisch oli jättänyt hänelle läänityksenä kuollessaan vuonna 1432. On esitetty, että läänitys on ollut pantti, jota leski on pitänyt hallussaan, kunnes luovutuksesta on sovittu.
Linnaa piirittivät talonpojat, jotka olivat lähteneet hakemaan oikeutta Joan Folkenpojan johdolla Etelä-Pohjanmaan rannikolta osana kapinaliikettä. Königsmarkin  pojan linnanvouti ja lääninherra Otto Pogwischin sanotaan antautuneen kompromissina ainoana ehtonaan, että saa säilyttää henkensä. Ida Königsmarkin vierailuista Kastelholmassa ei ole mitään tietoa. 

Riimikronikka kertoo tästä: 
Thet Slottet hade i thet sinne
Frv Yda en uthländsk Qvinne
Bätter Konungen henne trodde
Än nakon then i Sverike bodde
Thet var nu Svenskom til spott
At Qvinna skulle rada Rijksens Slott
Linnassa oli siihen aikaan
Rouva Yda ulkomainen Nainen;
Paremmaksi kuningas häntä luuli
Kuin jotakuta Ruotsissa asunutta;
Siinä nyt pilkattiin Ruotsalaista
Kun Nainen saattoi hallita Valtakunnan Linnaa
Kaarlenkronikan ideoija Kaarle Knuutinpoika Bonde on halunnut runossa korostaa Ruotsin ylimystön suuttumusta siitä, että saksalainen Eerik Pommerilainen oli syrjäyttänyt heidät kuninkaaksi tullessaan ja kuinka naisen hallitsema linna loukkasi lisäksi miehistä ylpeyttä.

Perhe ja suku

Königsmarck oli saksalaisen aatelismiehen ja kuningas Eerik Pommerilaisen neuvonantaja Henning Königsmarckin tytär ja naimisissa ensin Thomas von Vitzenin ja myöhemmin tanskalaisen valtaneuvoksen Bengt Pogwischin kanssa. Hänen lapsiaan olivat mainitun Otto Pogwischin lisäksi tytär Sigrid (van Vitzen) ja vanhoilla päivillään karkotettu holsteinilainen aatelisjohtaja Henning Pogwisch (s. noin 1418, k. 1481). Idan veli Bengt Königsmark (k. aik. 1431) oli ainakin 1415–23 voutina Kalmarissa.
Arjun Kapoor

Perhe

Kapoor on elokuvatuottaja Boney Kapoorin ja Mona Shourie Kapoorin poika, näyttelijä Anil Kapoorin ja Sanjay Kapoorin veljenpoika, ja Sonam Kapoorin serkku. Hänellä on sisar Anshula Kapoor ja kaksi sisarpuolta, Jhanvi ja Khushi Kapoor. Hänen äitipuolensa on näyttelijä Sridevi.
HMCS Chicoutimi

Rakentaminen

Alus tilattiin Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin marraskuussa 1983 ja alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1986. Alus valmistui 9. kesäkuuta 1990 ja se otettiin palvelukseen Britannian kuninkaallisessa laivastossa saman vuoden lopulla 7. joulukuuta.

Britannian kuninkaallisessa laivastossa

Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruuttamisen jälkeen alus poistettiin palveluksesta 29. huhtikuuta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadan hallintaan lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

Kanadan laivastossa

Alus sai pian Kanadalle luovutuksen jälkeen lokakuussa 2004 Donegalin rannikolla vuodon, joka aiheutti tulipalon aluksella. Onnettomuus aiheutti keskustelua käytettyjen alusten hankinnan mielekkyydestä sekä vastaanottoon liittyvistä tarkastuksista. Onnettomuustutkinta totesi myöhemmin onnettomuuden johtuneen inhimillisestä virheestä. Alustavien korjausten valmistuttua Faslanessa alus lähti Halifaxiin Eide Marine Servicen Eide Transporterilla 13. tammikuuta 2005 saapuen määränpäähänsä 1. helmikuuta, minkä jälkeen vaurioitunut alus siirrettiin telakalle.
Aluksen korjaustöiden suunniteltiin vuodelle 2010, jolloin se piti olla modernisoitavana. Alus siirrettiin 1. huhtikuuta 2009 kuljetusalus Ternille, jonka mukana se lähti 5. huhtikuuta  Halifaxista. Se saapui Esquimaltiin 29. huhtikuuta, jolloin alus siirrettiin telakalle odottamaan korjaustöiden ja modernisoinnin aloittamista.
Imperatiivi

Ruotsi

Ruotsissa on yksi imperatiivimuoto, joka merkitsee sekä yksikön että monikon toista persoonaa. (Vanhassa ruotsissa joskus myös yksikön 3. persoonaa) Se on useimmilla verbeillä infinitiivin kaltainen (titta!, gå!), joillakin verbeillä kuitenkin infinitiivin loppu-a jätetään pois (esimerkiksi: läs!, kom!) Ruotsinkielessä on myös Låt-verbin avulla muodostettava imperatiivimuoto. Sillä voidaan muodostaa kaikki persoonat järjestyksellä Låt + objekti (+ kieltosana) + verbin perusmuoto (esimerkiksi: Låt oss inte gå! = Älkäämme lähtekö!)

Englanti

Englannissa imperatiivi on kaikilla verbeillä infinitiivin kaltainen, mutta ilman to -partikkelia. Sama muoto merkitsee sekä yksikön että monikon toista persoonaa. Sitä voidaan käyttää myös yksikön kolmannessa persoonassa, jossa tällöin ei ole päätettä '-s'. Kolmannessa persoonassa se on kuitenkin vanhahtava ja esiintyy etupäässä runokielessä sekä eräissä vakiintuneissa toivotuksissa kuten "long live".
Monikon ensimmäisen persoonan infinitiivimuotoa vastaa englannissa rakenne "let us" tai lyhennettynä "let's" lisättynä verbin infinitiivimuodon eteen. Let-muodolla voidaan tehdä kaikkiin persooniin imperatiivi. (LET + akkusatiivi + perusmuoto)

Ranska

Ranskassa imperatiivi esiintyy yksikön toisessa sekä monikon ensimmäisessä ja toisessa persoonassa. Imperatiivi on muutoin samankaltainen kuin vastaavat persoonamuodot indikatiivin preesensissä, paitsi että subjektina olevat persoonapronominit jätetään pois, samoin I konjugaation (-er -päätteisillä) verbeillä myös yksikön toisen persoonan ääntymätön pääte -s. Esimerkiksi: tu écoutes = kuuntelet, écoute = kuuntele, vous écoutez = te kuuntelette, écoutez = kuunnelkaa. Muutamilla harvoilla epäsäännöllisillä verbeillä imperatiivi on kuitenkin subjunktiivin kaltainen.

Saksa

Saksassa imperatiivia käytetään yksikön toisessa, monikon toisessa, yksikön tetittelymuodossa ja monikon ensimmäisessä persoonassa. Yksikön toinen persoona päättyy e:hen (töte), mutta monilla verbeillä e jää pois ainakin arkikielessä. Monikon toinen persoona päättyy t-kirjaimeen aina tavalla tai toisella (tötet). Teitittelymuoto ja monikon ensimmäinen persoona muodostetaan rakenteella perusmuoto + vastaava persoonapronomini (töten sie & töten wir).
Blaster Master 2

Juoni

On kulunut neljä vuotta siitä, kun Jason Frudnick taisteli SOPHIA-taistelutankkinsa avulla maanalaisia mutantteja ja niitä kontroloivaa "Plutonium Bossia" vastaan. Eräänä päivänä 19-vuotias Jason joutuu oudon salamaniskun kohteeksi ja hän menettää tajuntansa. Kun hän myöhemmin herää, on SOPHIA palasina ja suurin osa osista on viety. Pian Jason ymmärtää, että mutantit ovat palanneet ja tällä kertaa ne pyrkivät varastettujen osien avulla rakentamaan robottiarmeijan, jolla ne voivat tuhota koko maailman. Jasonin on pysäytettävä ne jälleen, mutta ilman SOPHIA:a se ei voi onnistua. Hän joutuu siis rakentamaan SOPHIA:a uudestaan ja ehostaa samalla sen ulkonäköä. 29 päivää myöhemmin tankki on taisteluvalmis ja Jason on valmiina ajamaa vuorille, josta seikkailu voi alkaa.

Pelaaminen

Pelissä sivupersoonasta kuvattu tasohyppelyosuus on enimmillään kuin aikaisemmissa peleissä. Myös Jasonin sisätiloissa käymät taistelut ovat kuvattu sivusta päin ja näissä Jason voi ampua aseellaan mihin suuntaan tahansa. Ainoastaan tasojen välissä tapahtuvat tunnelikohtaukset, joissa käytetään ainoastaan SOPHIA:a, on kuvattu ylhäältä päin.
Pelissä on paljon uudistuksia aiempiin osiin verrattuna. Jokaisessa tasossa (lukuun ottamatta viimeistä) on peräti kaksi vastustajaa, jotka on hoidettava, ennen kuin seuraavaan tasoon voi lähteä. Pelissä on myös enemmän uusia hankittavia lisätarvikkeita, joista tunnetuimmat ovat Tankkiin kytkettävä jättiläispora ja Jasonin suihkureppu.
Elokuvateatteri Scala

Elokuvateatteri Scala sijaitsi Tampereella Hämeenkatu 26:ssä. Yksikerroksinen jugendrakennus valmistui 1911 ja sen suunnitteli arkkitehti Birger Federley. 
Pohjoismaisen Biografikomppanian omistama elokuvateatteri oli valmistuessaan Tampereen suurin 468 katsojapaikalla. Teatterin avajaiset olivat tammikuussa 1912.
Teatterirakennus purettiin 1930-luvun lopulla ja sen paikalle valmistui 1938 arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema funkkistyylinen Pohjoismaiden Yhdyspankin pankkitalo.
Jukka-Pekka Vuorenmaa

Jukka-Pekka Vuorenmaa on entinen suomalainen lentopalloilija. Hän on pelannut Vammalan Lentopallossa. Vuorenmaan kunniaksi on myös nostettu pelipaita Vilppulan salin kattoon.
Hän on pelannut maajoukkueessa 26 maaottelussa.
Käpyjaakonkukka

Ulkonäkö ja koko

Kukat ovat pienet. Ne ovat valkoisia, mutta niillä on punaruskeat suojuslehdet, jotka ovat koristeellisia.

Levinneisyys

Onnenkäpy on kotoisin Meksikosta.

Elinympäristö

Kasvi viihtyy aurinkoisella paikalla viileähkössä huoneessa.

Käyttö

Onnenkäpyä käytetään huonekasvina.
Passiivi

Passiivi (lat. passivum) on yksi verbin pääluokista, muita ovat aktiivi ja medium. Indoeurooppalaisissa kielissä passiivi on verbin muoto, jossa transitiiviverbin tekeminen kohdistuu lauseen subjektiin. Suomen kielessä passiivi taas kuvaa verbimuotoja, joissa tekijä jää taka-alalle.

Kaksoispassiivi

Kaksoispassiiviksi eli passiivikongruenssiksi kutsutaan verbin liittomuotoja koskevaa ilmiötä, missä passiivin tunnus on lisätty liittomuodossa kahteen osaan, esimerkiksi ollaan katseltu, ei oltu menty. 
Kongruenssin (eli samaan rakenteeseen kuuluvien sanojen ja lausekkeiden toisiinsa mukautumisen ja kieliopillisen yhdenmukaisuuden) takia liittomuodossa passiivin tunnus on liitetty kahteen eri verbinmuotoon: ollaan menty, ei oltu jaksettu. Tavallisesti passiivikongruenssia käytetään kielteisessä pluskvamperfektissä (Hänelle ei oltu viestitty asiasta) sekä kielteisessä konditionaalin perfektissä (Tapahtumaa ei oltaisi voitu välttää). Passiivikongruenssi on yleisempää puhutussa kuin kirjoitetussa kielessä. Puheessa sitä esiintyy myös silloin, kun passiivimuoto on monikon 1. persoonan tehtävässä: Me ollaan jo syöty, Me ei olla nähty Tomia moneen vuoteen.
Maria Luisa (Espanjan kuningatar, 1688–1714)

Maria Luisa (esp. María Luisa Gabriela; 17. syyskuuta 1688 Torino, Savoiji – 14. helmikuuta 1714 Madrid, Espanja) oli Espanjan kuningas Filip V:n ensimmäinen puoliso.
Maria Luisan vanhemmat olivat Savoijin herttua Viktor Amadeus II ja tämän puoliso Anne Marie d’Orléans. Maria Luisa naitettiin marraskuussa 1701 vain 13-vuotiaana valtapoliittisista syistä Espanjan kuninkaaksi vastikään tulleelle ranskalaiselle prinssille Filip V:lle, joka oli Ranskan kuningas Ludvig XIV:n pojanpoika. Varmistaakseen Ranskan vaikutusvallan Espanjan hovissa Ludvig XIV kielsi Maria Luisaa tuomasta Madridiin omia italialaisia hovineitojaan ja valitsi sen sijaan hänen pääkamarineidokseen ranskalaissyntyisen Marie Anne de la Trémoillen, ”Ursinsin prinsessan”. Maria Luisa sai nopeasti suuren vaikutusvallan pehmeäluontoiseen Filip V:een, mutta rouva Ursinsilla oli vähintään yhtä suuri vaikutusvalta kuningattareen ja siten epäsuorasti myös kuninkaaseen. Maria Luisan kautta kuningattarena leimasi vuosia riehunut Espanjan perimyssota. Maria Luisa oli vuonna 1706 sijaishallitsijana Filip V:n ollessa sotaretkellä.
Maria Luisa synnytti Filipille neljä poikaa, joista kaksi eli aikuisiksi. Heistä tuli molemmista aikanaan Espanjan kuninkaita, Ludvig I ja Ferdinand VI. Maria Luisa sairastui vuonna 1711 risatautiin ja kuoli helmikuussa 1714 tuberkuloosiin vain 25-vuotiaana. Filip V nai vielä saman vuoden aikana Elisabet Farnesen, josta tuli edeltäjäänsäkin vaikutusvaltaisempi.
José Callejón

Ura

Callejón teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan toukokuussa 2007 Real Madrid Castillan paidassa. Hän pelasi kauden 2006–2007 lopussa yhteensä neljä ottelua. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Castillassa hän pelasi 37 ottelua ja teki niissä 21 maalia, ollen sarjan paras maalintekijä.
Vuonna 2008 Callejón siirtyi pääsarjajoukkue Espanyoliin neljävuotisella sopimuksella. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa 20. syyskuuta 2008 kotiottelussa Getafea vastaan. 15. maaliskuuta 2009 Espanyolin taisteltua tiukasti sarjapaikasta Callejón onnistui maalinteossa ensimmäistä kertaa tärkeässä ottelussa Mallorcaa vastaan, joka päättyi lopulta 3–3-tasapeliin.
Kaudeksi 2011–2012 Callejón palasi Real Madridiin.
Shōkō Asahara

Shōkō Asahara (jap. 麻原 彰晃, syntyjään 松本 智津夫,  2. maaliskuuta 1955 – 6. heinäkuuta 2018) oli japanilaisen Korkein totuus (nykyisin Aleph) -kultin perustaja. Hänet tuomittiin kuolemaan sariinikaasuhyökkäyksestä Tokion metroon, jossa kuoli 12 ihmistä.
Hän syntyi nimellä Chizuo Matsumoto köyhään tatamimatonkutojan perheeseen Yatsushirossa Kumamoton prefektuurissa Kyūshūn-saarella Etelä-Japanissa. Synnynnäisen glaukooman vuoksi hänen toinen silmänsä oli sokea ja toisessa oli vain osittainen näkö. Asahara kävi sokeiden koulua, ei päässyt yliopistoon vaan alkoi opiskella kiinalaista lääketiedettä, josta siirtyi new age -filosofiaan.
Vuonna 1987 hän kävi pyhiinvaelluksella Himalajalla, jonka jälkeen hän muutti nimensä ja perusti Korkeimman totuuden. Hän väitti olevansa uudelleen syntynyt Shiva-jumala ja lupaa seuraajilleen pelastuksen tulevan harmageddonin jälkeen. Hän opetti levitaatiota ja telepatiaa, ja hänellä oli ajoittain 10 000 seuraajaa, jotka joivat hänen kylpyvettään ja vertaan.
Korkein totuus saavutti maailmanlaajuista huomiota päästettyään sariinia Tokion metroon 20. maaliskuuta 1995. Tutkimuksissa selvisi, että ryhmä oli käyttänyt kaasua jo edellisenä vuonna seitsemän ihmistä tappaneessa hyökkäyksessä ja että CIA oli tutkinut sen yrityksiä hankkia ydinaseita.
Asahara pidätettiin toukokuussa 1995 lahkon päämajasta Fujin läheltä. Oikeudenkäynti kesti pitkän aikaa, koska Asahara ei suostunut puhumaan joitain epäselviä lauseita lukuun ottamatta. Hänet tuomittiin kuolemaan helmikuussa 2004. Korkein oikeus hylkäsi vetoomuksen tuomion muutoksesta syyskuussa 2006. Tällä välin yhteensä 11 kultin johtohahmoa tuomittiin kuolemaan.
Oikeudenkäynti oli ennennäkemätön Japanin historiassa. Asaharan oikeudenkäynti kesti 7 vuotta ja 10 kuukautta ja oikeus kokoontui 257 kertaa. Joulukuussa 2011 kaikki oikeusjutut oli saatu päätökseen. Saman kuun aikana yksi karkuteillä olleista syytetyistä antautui poliisille ja kaksi muuta saatiin kiinni, ja oikeuskäsittely oli aloitettava uudelleen. Nämä käsittelyt kestivät vuoden 2018 alkuun asti.
Asahara teloitettiin hirttämällä 6. heinäkuuta 2018.
Seututie 349

Seututie 349 oli vuoteen 1996 asti Virtain ja Ähtärin välinen tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa seututiet 349, 708, 706 ja 742 muutettiin kantatieksi 68 niiden liikenteellisen merkittävyyden kasvettua.
Missionsprovinsen

Historia

Eniten julkisuutta Missionsprovinsen on saanut helmikuussa 2005, kun se ensimmäistä kertaa alkoi vihkiä piispoja ja muita pappeja ilman Ruotsin kirkon suostumusta. Pappisvihkimyksen suoritti evankelisluterilainen piispa Walter Obare Keniasta. Piispa Obare vihki Arne Olssonin Missionsprovinsenin piispaksi; samassa yhteydessä hän vihki muutamia ruotsalaisia ja yhden suomalaisen miehen papiksi. Ruotsin kirkko ei hyväksy näitä pappeja työhönsä, eikä Suomen evankelis-luterilainen kirkkokaan hyväksy heitä omiksi papeikseen. Ruotsin kirkko erotti piispa Arne Olssonin Ruotsin kirkon papin tehtävästä, ja Ruotsin kirkon silloinen arkkipiispa K. G. Hammar ilmoitti, että Missionsprovinsen ei enää ole osa Ruotsin kirkkoa.
Suomessa Missionsprovinsenin tukijäseniin lukeutui muun muassa Luther-säätiö vuosina 2005–2013. Missionsprovinsenin Suomen piispana toimi vuosina 2010–2013 Matti Väisänen. Tänä aikana Missionsprovinsenin virallinen nimi oli Missionsprovinsen i Sverige och Finland. Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta perustettiin keväällä 2013, ja sen piispaksi tuli Risto Soramies. Soramies menetti nimityksen jälkeen luterilaisen kirkon pappisoikeudet.

Teologia

Missionsprovinsenin mukaan Ruotsin kirkko ei enää opeta oikeaa kristinuskoa, koska se niin monella kohdalla poikkeaa Raamatun apostolisesta opista. Eniten julkisuutta ovat saaneet kysymykset naispappeuden sekä samaa sukupuolta olevien liittojen osalta. Missionsprovinsen ei hyväksy naispappeutta, ei-selibaatissa elävien homoseksuaalien pastorien toimimista Ruotsin kirkon työntekijöinä, Ruotsin kirkon vuonna 2006 käyttöön ottamaa samaa sukupuolta olevien parien siunauskaavaa eikä Ruotsin kirkon ja valtion yhteistä hanketta samaa sukupuolta olevien parien vihkimiseksi kirkollisesti avioliittoon. Myös se, kuinka Ruotsin kirkon piispat ovat ottaneet etäisyyttä kristinuskon opetuksiin, on herättänyt kritiikkiä. Teologinen linja on sama Suomenkin puolella.

Piispat

Missionsprovinsen käyttää johtavasta piispastaan nimitystä missionsbiskop (suom. lähetyspiispa). Lisäksi Missionsprovinsenilla on avustavia piispoja (ruots. biträdande biskop).
Osmo Kalpala

Osmo Yrjö Teuvo Pentti Kalpala, ent. Sarlin (9. heinäkuuta 1925 Helsinki – 12. syyskuuta 2016 Espoo) oli Jyväskylän suurajojen kolminkertainen voittaja 1950-luvulla. Ensimmäisen voiton vuonna 1954 hän ajoi Panhardilla, vuonna 1956 DKW Donaulla ja 1958 Alfa Romeo Giuliettalla. Kartanlukijana toimi hänen veljensä Eino Kalpala. Vuosina 1955 ja 1957 he sijoittuivat toiseksi. Veljekset osallistuivat myös Hankiralliin ja kotimaan rallimenestyksen innoittamina myös vuoden 1959 Monte Carlon ralliin.
Osmo Kalpala toimi Kalpaloiden perheyrityksen Radiotukku Oy:n johtokunnan puheenjohtajana. Loppuvuodesta 1959 hän siirtyi muiden kiireidensä vuoksi sivuun aktiivisesta kilpailutoiminnasta. Kalpala toimi Suomen Urheiluautoilijoiden Liiton puheenjohtajana vuosina 1963–1967, 1968–1970 ja 1972–1973.
Veljensä Einon tavoin myös Osmo Kalpala kilpaili alppihiihdossa, jossa hän saavutti viisi akateemista Suomen mestaruutta vuosina 1949–1953 ja edusti Suomea Holmenkollenin kisoissa vuosina 1951 ja 1956.
Veljekset olivat vuodesta 1963 kehittämässä Kalpalinnan laskettelukeskusta. Osmo Kalpalan poika Asmo Kalpala toimi vuosina 1987–2012 Tapiola-ryhmän pääjohtajana.
Florian Kohfeldt

Ura

Kohfeldtin oma jalkapalloura jäi vaatimattomaksi. Hän pelasi juniorina TV Jahn Delmenhorstissa ja Werder Bremenin juniorijoukkueessa maalivahtina. Kohfeldt opiskeli Bremenin yliopistossa liikunta- ja terveystieteitä valmistuen maisteriksi vuonna 2013. Vuonna 2015 hän suoritti Saksan jalkapalloliiton valmentajalisenssin.
Kohfeldtin valmennusura alkoi vuonna 2006 Werder Bremenin organisaatiossa juniorivalmentajana. Hän työskenteli organisaatiossa sekä juniorivalmentajana että Viktor Skrypnykin apuvalmentajana. Lokakuussa 2014 Kohfeldt siirtyi Skripnikin apuvalmentajaksi Bremenin edustusjoukkueen valmennustiimiin. Syyskuussa 2016 Skrypnyk sai potkut tehtävistään ja lokakuussa Kohfeldtin ura jatkui Bremenin II-joukkueen valmentajana 3. Ligassa.
Lokakuussa 2017 Werder Bremen erotti Alexander Nourin päävalmentajan tehtävästä ja Kohfeldt nousi väliaikaisesti seuran päävalmentajaksi. Kohfeldtin johdolla Bremen voitti 10 Bundesliiga-ottelua ja nousi putoamiskamppailusta sijalle 11 ja säilytti sarjapaikkansa. Huhtikuussa 2018 Kohfeldt teki vuoteen 2021 ulottuvan jatkosopimuksen Bremenin kanssa. Kaudella 2018/19 Bremen aloitti Kohfeldtin alaisuudessa vahvasti ja oli parhaimmillaan Bundesliigan kolmantena. Lokakuun lopusta talvitaukoon Bremen ei kuitenkaan voittanut kuin yhden ottelun ja vajosi Bundesliigan kärkitaistelusta keskikastiin. Talvitauon jälkeen Kohfeldt johdatti Bremenin vahvaan kevätkauteen ja joukkue hävisi Bundesliigassa vain kolme ottelua. Tasapelien myötä pistepotti ei kuitenkaan karttunut riittävästi ja Bremen sijoittui kahdeksanneksi jääden europelien ulkopuolelle pisteen erolla Eintracht Frankfurtiin. Kauden jälkeen Bremen jatkoi Kohfeldtin sopimusta kesään 2023.
Timo Aho (jalkapalloilija)

Alaviitteet

¹ TuTon tilastoissa on mukana 8 maalia II divisioonan kaudella 1987, mutta ei kyseisen kauden ottelumäärää.

² TPV:n tilastoissa on mukana 5 maalia II divisioonan kaudella 1991, mutta ei kyseisen kauden ottelumäärää.
Bill Masterton

William ”Bill” Masterton (16. elokuuta 1938 Winnipeg, Kanada – 15. tammikuuta 1968) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on toistaiseksi ainoa pelaaja, joka on kuollut NHL-ottelussa saamiinsa vammoihin. Hänen muistonsa kunniaksi perustettiin Bill Masterton Memorial Trophy -palkinto.
Masterton pelasi urallaan yhden kauden, kauden 1967–1968, Minnesota North Starsissa. Hän nousi NHL:ään North Starsin liityttyä sinne liigan historian ensimmäisessä laajennuksessa vuonna 1967.
Mastertonin kohtalokas onnettomuus sattui 14. tammikuuta 1968 Minnesota North Starsin ja Oakland Sealsin välisessä ottelussa. Tultuaan kentälle hän kaatui Larry Cahanin ja Ron Harrisin taklauksen takia päin laitaa ja löi päänsä menettäen tajuntansa. Masterton myös vuosi verta nenästä ja korvista iskun seurauksena.. Masterton vietiin sairaalaan, mutta hän menehtyi 30 tuntia myöhemmin aivosiltavammaan palaamatta enää tajuihinsa.
Mastertonista tuli ensimmäinen NHL-ottelussa saadun vamman seurauksena kuollut pelaaja. Hänen kuolemaansa vaikutti osin se, ettei NHL:ssä ollut koskaan pidetty kypäriä, vaikka liigaa oli pelattu jo 50 vuotta. Mastertonin kuolemasta huolimatta kypärien käyttö yleistyi vasta 1970-luvun loppupuolella.
Mastertonin kuolinkaudella alettiin jakaa urheilutomittajayhdistys PHWA:n perustamaa palkintoa, jonka nimeksi annettiin Bill Masterton Memorial Trophy. Se annetaan pelaajalle, jolla osoittaa sisukkuutta, urheiluhenkeä ja omistautumista jääkiekolle. Ensimmäisenä palkinnon sai Montreal Canadiensin Claude Provost.
Jaakko Tervo

Jaakko Tervo (aik. Herman Jakob Nyström) (4. syyskuuta 1871 Oulu – 1. joulukuuta 1931 Kuopio) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän käytti nimimerkkiä Samppa.
Tervon vanhemmat olivat vahtimestari Jakob Nyström ja Maria Tervo. Hän kävi Oulun lyseota kuusi luokkaa, mutta ei kirjoittanut ylioppilaaksi. Tervo aloitti toimittajan uransa oululaisen Louhi-lehden toimittajana. Oulusta Tervo siirtyi Kuopioon Uusi Savo-lehteen mutta palasi vielä kotikaupunkiinsa ensin Sanomalehti Kalevan toimitussihteeriksi, myöhemmin myös päätoimittajaksi ja lehden omistajaksi. Kalevan palveluksessa Tervo oli yksitoista vuotta. Kalevan tehtävät jätettyään Tervo muutti Helsinkiin Suomen Tietotoimiston palvelukseen. Jonkin aikaa hän ehti työskennellä lehtialalla myös Lahdessa mutta muutti sitten 1928 Kuopioon, jossa ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Vuoteen 1931 mennessä Tervo oli kirjoittanut neljä nuorten kirjaa ja yhden aikuisten romaanin.