google/wiki40b huggingface dataset:
Käpypalmut

Esiintyminen

Nykyisin elävät käpypalmut jakautuvat kolmeen heimoon, yhteentoista sukuun ja 289 tunnettuun lajiin, jotka kaikki esiintyvät maapallon trooppisissa ja subtrooppisissa osissa. Keski- ja Etelä-Amerikassa lajimäärä on runsain; lisäksi useita lajeja esiintyy Australiassa, Tyynenmeren saarilla, Japanissa, Kiinassa, Intiassa, Madagaskarilla ja ainakin 65 lajia Afrikan mantereen eteläosassa ja trooppisessa keskiosassa.
Useimmat käpypalmut tarvitsevat elinympäristökseen suhteellisen valoisan ja lämpimän paikan, mutta muutoin ne eivät ole kasvupaikkansa suhteen vaativia. Jotkut lajit selviytyvät hiekalla tai jopa kalliolla tai suolaisella maaperällä. Jurakaudella käpypalmut olivat yksi hallitsevista kasvityypeistä, mutta nykyään ne muodostavat varsin pienen osan kasvikunnasta. Lisäksi monet lajit ovat käyneet uhanalaisiksi elinympäristön muutosten takia. Käpypalmut ovat nykyisin melko suosittuja koriste- ja huonekasveja, ja niitä voi myös kasvattaa suoraan siemenistä.

Kehityshistoria

Yhdessä neidonhiuspuiden kanssa käpypalmut ovat vanhin nykyään elävä siemenkasviryhmä. Ne kehittyivät todennäköisesti muinaisista siemensaniaisista myöhäisellä paleotsooisella maailmankaudella. Varhaisimmat Kiinasta tehdyt fossiililöydöt ovat peräisin alapermikaudelta 270–280 miljoonaa vuotta sitten. Ne levisivät mesotsooisella maailmankaudella kaikkialle maailmaan, ja yhdessä neidonhiuspuiden sekä havupuiden kanssa ne hallitsivat kauden kasvillisuutta. Kyseiset käpypalmut eivät kuitenkaan olleet läheistä sukua nykyään eläville kolmelle heimolle, jotka ilmestyivät tertiäärikaudella 50–60 miljoonaa vuotta sitten. Koppisiemenisten noustua hallitseviksi kasveiksi liitukaudella alkoivat käpypalmut vähitellen harvinaistua ja monet lajit kuolivat sukupuuttoon.

Käyttö

Käpypalmuista tehdään joissakin maissa saagon tapaista jauhoa ihmisravinnoksi. On olemassa hypoteesi, että mikrobien tuottama aminohappo beeta-N-metyyliamino-L-alaniini (BMAA) joutuisi käpypalmujen ravintokäytön vuoksi ihmisiin ja aiheuttaisi ainakin Guamin alkuperäisasukkaiden tšamorrojen keskuudessa motoneuronitaudin kaltaista dementiaa.
Villa Victor

Villa Victor on Oulun kaupungin monikulttuurikeskus. Monikulttuurikeskus järjestää kansainvälisiä kulttuuritapahtumia, neuvontaa maahanmuuttajille, suomen kielen opetusta ja pienimuotoista kurssitoimintaa. Monikulttuurikeskus Villa Victor muutti vuoden 2014 lopussa Oulun keskustassa sijaitsevaan Kirkkotorin koulutuskeskukseen (Asemakatu 5), jossa se toimi vuoden 2016 elokuuhun saakka. Villa Victor on elokuun 2016 alusta alkaen toiminut Oulun keskustassa osoitteessa Torikatu 23. Vuosina 2007-2014 Oulun kaupungin kansainvälinen toimintakeskus (myöhemmin monikulttuurikeskus) toimi Viktor J. Sucksdorffin suunnittelemassa jugendtyylisessä De Gamlas Hem -nimisessä rakennuksessa, jonka arkkitehdista toimintakeskus otti nimensä.

Historia

Kansainvälinen toimintakeskus aloitti toimintansa vuonna 2000 nimellä Kansainvälinen toimintakeskus Toppelius. Keskuksen nimi tuli Oulun keskustassa sijaitsevasta vanhasta Toppeliuksen talosta, jossa toiminta aloitettiin. Keskus siirtyi seuraaviin tiloihinsa Hollihakaan vuoden 2007 alussa. Uuden nimen Villa Victor toimintakeskus sai uusista toimitiloistaan, jotka sijaitsevat Viktor J. Sucksdorffin suunnittelemassa vanhassa jugendrakennuksessa. Nykyään entinen Kansainvälinen toimintakeskus tunnetaan Oulun kaupungin monikulttuurikeskuksena, ja se toimii edelleen Villa Victor -nimellä. Vuoden 2014 alusta se siirtyi Asemakatu 5:ssä sijaitsevaan Kirkkotorin toimintakeskukseen. Vuoden 2016 elokuun alusta alkaen Villa Victor on toiminut Oulun keskustassa, Torikatu 23:ssa, jossa toimii myös Oulun kaupungin kuntalaisvaikuttamisen ja yhteisötoiminnan yksikkö.
Havannalaiset

Havannalaiset ry on havannankoirien rotujärjestö. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää koiraharrastusta, tehdä havannankoira-rotua tunnetuksi sekä edistää puhdasrotuisten, rotumääritelmän mukaisten, terveiden ja käyttötarkoitukseensa soveltuvien havannankoirien jalostusta. Lisäksi tarkoituksena on ohjata jäseniä koiran pidossa, hoidossa ja kasvatuksessa.

Järjestön historia

Ensimmäiset havannankoirat tuotiin suomeen 1989. Tästä alkanut kehitys johti 1991 Havannalaiset ry:n perustamiseen. Ensimmäiset havannankoirat tulivat Suomeen Saksasta ja Hollannista. Rotujärjestöksi Havannalaiset ry. tuli 1.1.2011.
Kaveh Pahlavan

Kaveh Pahlavan on yhdysvaltalainen tietoliikennetekniikan professori. Hän on toiminut vuodesta 1990 professorina Worcester Polytechnic Institutessa Yhdysvalloissa ja johtanut samalla omaa tutkimusryhmäänsä. Hän on kansainvälisesti tunnettu tietoliikennetekniikan tutkija, joka on julkaissut kymmeniä artikkeleita alan kansainvälisissä tieteellisissä lehdissä. Pahlavan on myös perustanut julkaisusarjan The International Journal of Wireless Information Networks, jonka päätoimittajana hän toimii.
Ivan Albertovitš Korff

Ivan Albertovitš Korff eli Johann Albrecht Korff (1697–1766) oli venäläinen valtiomies. Hänen sukunsa oli siirtynyt Westfalenista Kuurinmaalle. Hän oli maansa lähettiläs vuodesta 1740 Kööpenhaminassa ja vuodesta 1745 Tukholmassa. Viimeksi mainitussa Korff puuttui Ruotsin sisäisiin asioihin ja loukkasi perintöruhtinas Adolf Fredrikiä. Vuonna 1748 hänet siirrettiin Kööpenhaminaan. Korffin kuoltua hänen laaja kirjastonsa ostettiin keisarilliselle perheelle. Sittemmin suuri osa sen aineistosta päätyi Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmiin.
Martti Kairinen

Martti Juhani Kairinen (s. 24. kesäkuuta 1947, Masku) on Turun yliopiston työoikeuden emeritusprofessori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1966, hänestä tuli oikeustieteen kandidaatti vuonna 1971, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1979. Vuodesta 1975 hän on ollut varatuomari. Hän oli Turun yliopiston assistentti vuosina 1972–1974, väliaikainen apulaisprofessori vuosina 1974–1980, työ- ja sosiaalioikeuden apulaisprofessori vuosina 1990–1998 ja työoikeuden professori vuosina 1998–2013.
Suomen Messut

Suomen Messut Osuuskunta on vuonna 1919 perustettu osuuskuntamuotoinen tapahtumajärjestäjä. Osuuskunta omistaa Messukeskuksen, joka on Suomen suurin messu-, kokous- ja kongressikeskus. Messukeskus sijaitsee Helsingin Itä-Pasilassa, Pasilan rautatieaseman läheisyydessä.  Messukeskus järjestää messuja, kokouksia, kongresseja, juhlia ja muita tapahtumia sekä vuokraa tilojaan muille tapahtumajärjestäjille. Messukeskuksessa järjestetään vuosittain noin sata eri alojen messutapahtumaa ja noin 1500 kokousta ja kongressia. Tapahtumiin osallistuu vuosittain noin 10 000 yritystä ja yli miljoona kävijää.

Suomen Messut -konserni

Suomen Messut -konsernin palveluksessa työskentelee noin 240 henkilöä. Konsernin muodostaa Suomen Messut Osuuskunta tytäryrityksineen. Audiovisuaalisia palveluja tarjoava Suomen Videoviestintä SVV Oy on Suomen Messujen tytäyritys. Konserniin kuuluvat myös Expomark Oy, joka järjestää messuja Tampereella, Jyväskylässä ja Oulussa sekä Helsingin Messut Oy, joka järjestää kohdennettuja ammattitapahtumia Wanhassa Satamassa Helsingin Katajanokalla.

Hallinto

Suomen Messut -konsernin toimitusjohtaja on Anni Vepsäläinen. Edellinen toimitusjohtaja oli Christer Haglund. Osuuskunnassa on jäseninä noin 200 suomalaisyritystä ja Helsingin kaupunki. Hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii Helsingin kaupunginjohtaja, ylipormestari Jussi Pajunen.

Historia

Suomen Messut perustettiin 19. lokakuuta 1919, ja Suomen ensimmäiset messut järjestettiin Helsingissä Johanneksenkirkon kentällä kesällä 1920. Omat tilat Suomen Messut Osuuskunta sai Messuhallin (nykyinen Kisahalli) valmistuessa vuonna 1935. Vuonna 1975 toiminta siirtyi avarampiin tiloihin Itä-Pasilaan, Helsingin Messukeskukseen.  Uusin laajennus, monitoimihalli 7, avattiin syyskuussa 2011. 18. syyskuuta 2013 Helsingin Messukeskuksen uudeksi nimeksi vahvistettiin aiempaa lyhyemmin Messukeskus. Vuoden 2013 aikana Messukeskus toteutti laajan saneerauksen uudistamalla Galleriansa, pohjoisen sisäänkäynnin, ravintolamaailman ja osan kokoustiloistaan. Samalla Messukeskus sai uuden digitaalisen mainos- ja opastenäyttöjärjestelmän.
Sako TRG

Sako TRG on Sakon valmistama pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Aseesta on useita malleja, joista yleisimmät TRG-22 ja TRG-42 ovat useiden maiden ase- ja poliisivoimien käytössä. Suomen puolustusvoimat käyttää mallia TRG-42 nimikkeellä 8,6 TKIV 2000. Ensimmäiset mallit olivat TRG-21 ja TRG-41. TRG perustuu enemmän Valmet Sniperiin kuin Sako Targettiin.
TRG-22 on saatavissa kaliiperissa .308 Winchester. TRG-42 on saatavilla .300 Winchester Magnum- ja .338 Lapua Magnum -kaliiperisena.
Riihimäellä valmistettua Sako TRG -tarkkuuskivääriä on käytetty myös salamurhan välineenä ulkomailla.
Suomi BV Cupissa 2006

Suomen jalkapallomaajoukkue osallistui Vietnamissa pelattavaan vuosittaiseen jalkapalloturnaukseen, BV Cupiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006. Suomi ei päässyt turnaukseen parhaalla miehistöllään, koska samaan aikaan pelattiin vuoden 2008 EM-kisojen karsintaottelu Suomen ja Armenian välillä. Suomen joukkue koostuikin lähinnä olympiajoukkueen pelaajista, vahvistettuna muutamalla kokeneemmella pelaajalla. 
Suomi voitti lopulta turnauksen maalieron perusteella. Toiseksi sijoittunut Kamerunin alle 23-vuotiaiden joukkue päästi yhden maalin Suomea enemmän, ja hävisi näin turnausvoiton. Turnauksessa Suomen kuudesta maalista neljä tehnyt FC Hongan hyökkääjä Roni Porokara valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Dom Sovetov

Dom Sovetov (ven. Дом Советов, suom. Neuvostojen talo) on stalinistiseen tyyliin rakennettu toimistorakennus Pietarin kaupungissa Moskovskaja ploštšadin aukiolla Venäjällä. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1936 ja se valmistui vuonna 1941. Rakennus on 51 metriä korkea. Dom Sovetovin edessä sijaitseva Lenin-patsas rakennettiin vuonna 1970, jolloin myös aukio uudistettiin. Vuonna 2006 Dom Sovetovin eteen lisättiin suihkulähteitä. Nykyään rakennuksen omistaa JSC Holding Company Leninets. Rakennuksen suunnitteli venäläinen arkkitehti Noi Trotski. Dom Sovetovin edessä sijaitsevan Lenin-patsaan on suunnitellut Mihail Anikušin.
Rakennus rakennettiin alun perin kommunistista puoluetta varten. Neuvostoliiton kaaduttua rakennus siirtyi toimistokäyttöön.
Dendi

Dendi on historiallinen alue Nigerjoen laaksossa nykyisessä Nigerin tasavallassa ja sen lähialueilla.
Songhaivaltakunnan kaakkoisosassa Kukiyan ja Tillabérin eteläpuolella sijainnut Dendi oli läntisen Kurminan ohella valtakunnan suurin maakunta. Sen käskynhaltija oli songhaivaltakunnan kolmanneksi tärkein mies ja vastuussa sen etelärajan puolustamisesta. Askia Muhammadin kaapattua vallan Sonni Alin jälkeläiset siirtyivät Dendiin vieden mukanaan islamia edeltäneet songhaiperinteet.
Marokon hyökättyä songhaivaltakuntaan vuonna 1591 sen hallitsija askia Ishaq vetäytyi Dendiin. Askia Dawudin poika Nuh jatkoi sissisotaa marokkolaisia vastaan, kärsi tappion Homborissa ja joutui veljensä Harunin syrjäyttämäksi vuonna 1599. Harun johdatti armeijansa Homborin kautta Macinaan vuonna 1608 ja voitti seuraavana vuonna marokkolaiset kapinoivassa Djennéssä.
Askia al-Amin (1612–1618) vakautti olot Dendissa ja hänen seuraajansa Dawud solmi rauhan Timbuktun paššan kanssa vuonna 1629. Dawudia kuvataan verenhimoiseksi hallitsijaksi, jonka veli Ismail pakeni murhayritystä Timbuktuun. Ismail palasi vuonna 1639 armojen kanssa Dendiin ja syrjäytti veljensä. Hän ei kuitenkaan halunnut luopua itsenäisyydestä, minkä johdosta armat valtasivat maan pääkaupungin Lulamin ja nimittivät uuden hallitsijan, jonka paikallinen väestö pian hylkäsi. Dendi oli jälleen itsenäinen, mutta hallitsijasuvun jäsenten kilpailu hajoitti sen joukoksi pikkuvaltioita. Tuaregit valtasivat Nigerjoen laakson 1700-luvun lopulla, mutta he eivät onnistuneet alistamaan lännestä nykyisen Niameyn ympäristöön muuttaneita songhainkielisiä djermoja.
Dendin valtakunnan hajottua 1600-luvun lopulla osa songhaista muutti djermojen eteläpuolelle nykyisten Nigerian, Nigerin ja Beninin rajojen yhtymäkohtaan. He alistivat alueen kantaväestön tiengat ja muodostivat uuden Dendin, josta ei kuitenkaan tullut yhtenäistä valtiota. Alue joutui sittemmin Borgun alaisuuteen ja yhteydet hausoihin voimistivat islamin vaikutusta.
Songhainkielisiä dendejä muutti 1700- ja 1800-luvuilla etelään Hausamaan ja Gonjan välisille karavaanireiteille. He muodostivat Djougoussa, Parakoussa ja Nikkissä vaikutusvaltaisen vähemmistön, jonka kieli toimii Pohjois-Beninin muslimien lingua francana.
WWE Fatal 4 Way

Fatal 4 Way (tunnetaan Ranskassa 4-Way Finalena) oli pay-per-view (PPV) tapahtuma, jonka tuotti World Wrestling Entertainment. Tapahtuma pidettiin 20. kesäkuuta, 2010 Nassau Veterans Memorial Coliseum areenalla Uniondale, New Yorkissa. Show’n konsepti pohjautuu kolmeen mestaruusotteluun, jotka kilpailtiin Fatal 4-Way-säännöillä.

Päätapahtumaottelut

Illan ensimmäinen päätapahtuma matsi oli World Heavyweight Champiobsip:stä käyty Fatal 4-Way-ottelu, Jack Swaggerin (mestari), CM Punkin, Big Show:n ja Rey Mysterion välillä. Big Show dominoi puolet matsista, kunnes muut kolme kilpailijaa piristyivät ja alkoivat pääasiassa ottamaan Show’ta pois pelistä. Ottelu oli päättymäisillään, kun Punk löi Swaggerlle G.T.S:n ja olisi voinut selättää hänet, mutta Kane sekaantui otteluun. Hän yritti työntää Punkia arkkuun, mutta Luke Gallows potkaisi Kanea päähän ja Punkin johtama Straight Edge Society pakeni paikalta. Samaan aikaan Big Show makasi kehän ulkopuolella. Mysterio hyödynsi tilanteen ja iski 619:n Swaggerille, ja Mysterio julistettiin uudeksi maailmanmestariksi. Viimeksi hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2006 WrestleMania 22:ssa.
Viidennessä matsissa, The Miz säilytti mestaruuden R-Truthia vastaan. Mizin tehtyä sisääntuloa hän räppäsi oman versionsa Truthin sisääntulomusiikista.
Hart Dynasty otteli The Usos-joukkuetta vastaan kuuden henkilön miksatussa tag team-matsissa, jonka Hart Dynasty voitti. Matsin panoksena olivat Yhdistetyt WWE Tag Team Mestaruudet.
Tapahtuman viimeisenä matsina oli Fatal 4-Way-matsi WWE Mestaruudesta John Cenan (mestari), Sheamuksen, Randy Ortonin ja Edgen välillä. Matsiin sekaantui WWE NXT 1. kauden rookiet (myöhemmin tunnettu nimellä The Nexus), jotka olivat jo aikaisemmin muodostaneet ryhmän RAW:n pukuhuonetta
vastaan. Ensin rookiet hakkasivat Cenan, sitten Edge yritti auttaa, mutta joutui itse heidän seuraavaksi kohteekseen. Sillä aikaa kun rookiet pieksivät Edgeä  muurin lähellä, Sheamus selätti jo valmiiksi pieksetyn Cenan ja voitti WWE-mestaruuden jo toisen kerran hänen uransa aikana.
Thabo Sefolosha

Ura

Sefolosha pelasi nuoruudessaan useita eri urheilulajeja, mutta innostui erityisesti koripallosta 1990-luvun puolivälissä. Hän pelasi sitä vanhemman veljensä kanssa Blonayn juniorijoukkueissa ja heidän avullaan joukkue voitti myöhemmin muun muassa nuorten Sveitsin-mestaruuden. Sefolosha nousi pääsarjatasolla pelanneeseen Tege Riviera Basket kaudeksi 2001–2002. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki 11,0 pistettä 26 ottelussa.
Sefoloshan hyvien peliesitysten ansiosta Ranskan pääsarjassa pelannut Élan Chalon kiinnostui hänestä. Koska hänen perheensä mielestä Sveitsi oli liian pieni maa kunnollisen uran aloittamiseen, siirtyi Sefolosha Chaloniin vuonna 2002. Ensimmäisen kautensa ajan hän pelasi lähinnä seuran juniorijoukkueessa, mutta jo toisella kaudella hän sai säännöllisiä peliminuutteja. Kaudella 2004–2005 hän nousi avausviisikkoon ja johdatti joukkueensa välieriin tekemällä 9,4 pistettä ottelua kohden.
Ennen kauden 2005–2006 alkua Chalonin ja Sefoloshan välille nousi kiista, eikä uutta sopimusta saatu aikaan. Tämän vuoksi hän siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Pallacanestro Biellaan. Hänelle annettiin paljon vastuuta ja Sefolosha teki 12,0 pistettä sekä otti 6,4 levypalloa ottelua kohden. Sefolosha ilmoittautui vuoden 2006 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Philadelphia 76ersin 13:s varaus. Hänen pelioikeutensa kaupattiin kuitenkin Chicago Bullsille, jossa hän aloitti NBA-uransa. Tulokaskaudellaan Sefolosha teki 3,6 pistettä ottelua kohden. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2009 asti, jolloin hänet myytiin Oklahoma City Thunderille. Loppukausi oli tilastollisesti hänen NBA-uransa paras, sillä hän teki keskimäärin 8,5 pistettä ottelua kohden. NBA:n vuoden 2011 työsulun ajaksi Sefolosha siirtyi pelaamaan turkkilaiseen Fenerbahçeen. Hän pelasi joukkueessa seitsemän Euroliiga-ottelua, joissa hän teki 11,4 pistettä ottelua kohden.
Heinäkuussa 2014 Sefolosha siirtyi Atlanta Hawksiin pelaajakaupassa, jossa Hawks sai lisäksi Giorgos Printezisin NBA-pelaajaoikeudet ja jossa Thunder sai vaihdossa Sofoklis Schortsanitisin NBA-pelaajaoikeudet. Huhtikuussa 2015 Sefolosha pidätettiin Pero Antićin kanssa hetkeksi New Yorkissa näiden saavuttua paikalle, missä NBA-pelaaja Chris Copelandia oli aiemmin puukotettu. Pelaajat olivat kieltäytyneet poistumasta rikospaikalta poliisin kehotuksesta huolimatta. Sefolosha loukkasi pidätystilanteessa jalkansa, mikä päätti hänen kautensa. Keväällä 2016 Sefolosha haastoi tapahtuneesta oikeuteen viisi poliisia mm. liiasta voimankäytöstä hakien jopa 50 miljoonan dollarin vahingonkorvauksia.
Kesällä 2017 Sefolosha siirtyi Utah Jazziin.
Marcus Thuresson

Seuraura

Thuressonin kasvattajaseura on Tyringe SoSS, josta hän siirtyi 16-vuotiaana kaudeksi 1987–1988 Västerås IK:hon. Thuresson pelasi kyseisellä kaudella ensimmäisen miesten pelinsä I-divisioonassa ja teki siinä yhden syöttöpisteen ja keräsi yhden kahden minuutin jäähyn. Kauden 1988–1989 hän pelasi kokonaan Västeråsin junioreissa. Thuresson voitti J20 SuperElitin mestaruuden keväällä 1989.
Kaudeksi 1989–1990 Thuresson siirtyi Leksands IF:n riveihin, jossa Elitserienin tulokaskausi toi 28 runkosarjaottelussa tehot 8+8=16 sekä kolmessa playoff-ottelussa kaksi maalia. Hän pelasi joukkueessa myös seuraavat viisi kautta. NHL-joukkue New York Islanders varasi Thuressonin 224. pelaajana kesällä 1991, mutta hän ei koskaan siirtynyt pelaamaan Pohjois-Amerikkaan. Kauden 1995–1996 Thuresson pelasi HV71:ssä. Kaudeksi 1996–1997 hän siirtyi SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan, jonka toiseksi paras pistemies ja syöttäjä Thuresson oli Kimmo Rintasen jälkeen tehoilla 14+25=39. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Thuresson pelasi kauden aikana myös EHL:ssä, jonka pudotuspelien syöttöpörssin voiton hän jakoi joukkuetoverinsa ja maanmiehensä Niklas Sundbladin kanssa viidellä syötöllään. Thuresson palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä.
Kaudeksi 1997–1998 Thuresson siirtyi Malmö Redhawksiin, jossa hän vietti kuusi kautta. Thuresson oli ensimmäisellä kaudellaan tehoilla 9+23=32 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1998–1999 hän teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+35=48, joilla hän voitti Malmön sisäisen pistepörssin. Thuresson jakoi Elitserienin pistepörssin kuudennen sijan Brynäs IF:n Pär Djoosin kanssa ja syöttöpörssin kolmannen sijan AIK IF:n Stefan Gustavsonin kanssa. Kaudella 1999–2000 hän oli Malmön kolmanneksi paras pistemies sekä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä kevään 2000 pudotuspeleissä kuudella syötöllään. Kaudella 2001–2002 Thuresson oli tehoilla 10+17=28 Malmön paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Juha Riihijärven jälkeen. Viimeisellä Elitserien-kaudellaan 2002–2003 hän oli tehoilla 18+14=32 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Thuresson jakoi kolmella osumallaan myös Elitserienin alivoimamaalipörssin voiton Leksandin Jens Nielsenin kanssa.
Thuresson aloitti pelaajauransa viimeisen kauden 2003–2004 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligan SC Riesserseessä, jonka hän jätti kuitenkin konkurssin takia ja siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa ylemmäs DEL-joukkue Düsseldorfer EG:hen.

Pelaajauran jälkeen

Kaudesta 2015–2016 Thuresson on toiminut SHL-joukkue Rögle BK:n presidenttinä.

Muuta

Thuressonin isoveli Patrick on pelannut Ruotsin alemmissa sarjoissa. Hänen veljenpoikansa Andreas ja Sebastian ovat pelanneet myös jääkiekkoa, heistä ensimmäisenä mainittu NHL:ssä saakka.
Horst Wessel

Horst Ludwig Wessel (9. lokakuuta 1907 Bielefeld, Saksa – 23. helmikuuta 1930 Berliini, Saksa) oli saksalainen kansallissosialisti ja SA-Sturmführer. Nuorena ammutusta Wesselistä tuli kansallissosialistisen liikkeen huomattavin marttyyri, ja hänen sanoittamansa Horst-Wessel-Lied toimi natsi-Saksan epävirallisena kansallislauluna. 
Horst Wessel oli pastorin poika ja oikeustieteiden opiskelija. Hän liittyi kansallissosialistisen puolueen rynnäkköosasto Sturmabteilungiin (SA) Weimarin tasavallan viimeisinä päivinä. Rynnäkköosaston jäseniä, Sturmmänner (tai SA-Männer), kutsuttiin heidän puolueasujensa värin vuoksi ruskeapaidoksi. Wessel herätti Joseph Goebbelsin huomion. Tämä lähetti hänet Wieniin vuonna 1928 organisoimaan kansallissosialistista nuorisoliikettä.
Wesselin palattua Saksaan hänen väitetään järjestäneen hyökkäyksen erääseen kommunistien toimitilaan Berliinissä. Myöhemmin hänen väitetään joutuneen riitaan vuokraemäntänsä kanssa mahdollisesti maksamattomien vuokrien takia. Vuokraemännän sanotaan kertoneen asiasta kommunisteille, jotka näkivät tässä mahdollisuuden kostoon. Kommunisti Ali Höhler ampui Wesseliä päähän, ja tämä kuoli sairaalassa muutamaa viikkoa myöhemmin. On väitetty, että Höhlerillä olisi lisäksi ollut henkilökohtaista kaunaa Wesselille naisasioista.
Wesselistä tehtiin kansallissosialistien marttyyri. Hän sai julkiset hautajaiset, joihin osallistui 30 000 ihmistä. Ruskeapaidat lauloivat hautajaisissa hänen muutamaa kuukautta aiemmin kirjoittamansa Horst-Wessel-Liedin, josta tuli myöhemmin kansallissosialistisen puolueen virallinen laulu ja myöhemmin natsi-Saksan toinen kansallislaulu.
Sodan jälkeen Horst Wesselin hauta päätyi osaksi Itä-Berliiniä. Hauta häväistiin monta kertaa, ja kivi katosi. Vieressä sijaitseva Clara Wesselin hauta on saanut olla rauhassa.  
Hanns Heinz Ewers kirjoitti Horst Wesselin elämäkerran Horst Wessel, eräs saksalainen kohtalo (WSOY, 1933), jonka suomensi Mika Waltari.
Viidanmäen kalliomaalaus

Löytäminen ja tutkimus

Viidanmäen kalliomaalaukset löysi Martti Koponen ja sen tarkasti Hannu Poutiainen vuonna 1992. Kuviot on inventoitu vuosina 2006 ja 2010.

Maalaukset

Maalauskallio aukeaa lounaaseen ja on korkea ja jyrkkä. Kalliosta ei ole lohjennut lohkareita, mutta pinta on pakkasrapautunut. Punaväriä on havaittu 83,5-86,7 metriä merenpinnan yläpuolella, mikä on noin 6-9 metriä maasta. Alhaalta erottaa helposti suuret punaväriläiskät, mutta kuvioiden näkeminen vaatii aikaa.
Vasemmalle katsovaa hirveä esittävä kuvio on 32 senttimetriä pitkä. Sillä on kaksi lyhyttä jalkaa ja niin sanottu sydänpiste. Ihmistä esittää 35 senttimetriä korkea ja 19 leveä tikku-ukko. Muitakin haalistuneita kuvioita on, mutta niitä ei olla vielä tunnistettu.
Kenttäkiitäjäinen

Tuntomerkit

Helppo tuntea vihreästä väristään ja siitä, että peitinsiivissä ei ole poikkivyötä. Sinertävät, jopa melkein mustat yksilöt ovat harvinaisia. Ylähuuli ja leukarihmojen tyvi ovat vaaleankeltaiset, huulirihmat ovat sen sijaan metallinkiiltoiset (vrt. hietikkokiitäjäinen C. hybrida ja rantakiitäjäinen C. maritima). Kenttäkiitäjäinen on kooltaan noin 15 mm.

Elintavat

Vähemmän riippuvainen hiekkaisista ja kuivista maista kuin suvun muut lajit, eikä myöskään vaadi niin lämpimiä paikkoja. Selväpiirteinen kevätlaji, joka jo ensimmäisinä lämpiminä päivinä näyttäytyy kaikenlaisilla avomailla, erityisen mielellään poluilla ja muilla kiinteillä mailla.

Esiintymisaika

Aikuiset Suomessa huhtikuun lopulta heinäkuun alkuun.
PEO-palvelu

PEO-palvelu (Professional Employer Organization) tarkoittaa yritystä, joka tuottaa työnantajille työnvoiman ulkoistuspalveluja. Käytännössä PEO-yritys ryhtyy työntekijöiden nimelliseksi työnantajaksi ja hoitaa muiden muassa rekrytoinnin, palkanlaskennan ja -maksun, työsuhde-etujen hallinnan, koulutuksen ja irtisanomisen. Tätä kutsutaan termillä työnantajakumppanuussuhde (co-employment).
PEO-palvelu on kehitetty alun perin Yhdysvaltojen yritysmaailman tarpeeseen ja PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on eniten Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 Yhdysvalloissa toimi noin 700 PEO-yritystä, 50 eri osavaltiossa, kattaen noin 2-3 miljoonaa työntekijää. Euroopassa PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on muun muassa Hollannissa ja Saksassa.

PEO-palvelut Suomessa

Suomessa ainoastaan PEO-palveluihin keskittyviä yrityksiä on Bremo Oy. Bremo aloitti PEO-palveluiden tarjoamisen vuoden 2012 alussa.