google/wiki40b huggingface dataset:
Johan Valli

Johan Albert Valli (24. elokuuta 1894 Ylistaro – 26. kesäkuuta 1966) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maalari Jaakko Valli ja Justiina Rintamäki.

Opinnot

Valli kävi kansakoulun ja Taistelukoulun jalkaväkilinjan vuonna 1934 sekä Armeijan moottoriajoneuvokoulun vuonna 1935.

Jääkärikausi

Valli työskenteli työmiehenä Ylistarossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 9. maaliskuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse – joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa – joella.

Suomen sisällissota

Valli saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonaan ja osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Valli siirrettiin sisällissodan jälkeen 5. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan varusmestariksi ja 2. elokuuta 1918 alkaen Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina eri komppanioissa. Savon rykmentistä hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1922 koulutusaliupseeriksi 5. Erilliseen konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi 30. huhtikuuta 1923, mutta pitkäksi ei hänen eronsa armeijasta muodostunut, sillä hän astui uudelleen armeijan palvelukseen jo 1. syyskuuta 1923 ja hänet sijoitettiin nyt Hyökkäysvaunurykmenttiin, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Hyökkäysvaunupataljoona ja Erillinen hyökkäysvaunukomppania.Hyökkäysvaunupataljoonassa hänet määrättiin 1. tammikuuta 1925 ensin apulaisasentajaksi ja 10. toukokuuta 1927 alkaen komppanianvääpeliksi ja 1. marraskuuta 1930 asentajaksi. Hyökkäysvaunukomppaniasta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1934 Polkupyöräpataljoona 2:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Jääkäripataljoona 2 ja hänet määrättiin moottoriajoneuvoaliupseeriksi.

Talvi- ja jatkosota

Valli osallistui talvisotaan moottoriajoneuvoaliupseerina Jääkäripataljoona 2:ssa ja osallistui taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi samassa joukko-osastossa ja kouluttajana II armeijakunnan autokoulussa sekä Ford Oy:llä. Hänet siirrettiin myöhemmin autojoukkueen päälliköksi 2. prikaatin esikuntaan. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin vääpeliksi Jalkaväkirykmentti 44:n konekiväärikomppaniaan. Hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja hän siirtyi työnjohtajaksi ja vuodesta 1943 alkaen johtajaksi Autokorjaamo Heikkilään, kunnes hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen suurhyökkäyksen jälkeen ja hänet sijoitettiin vääpeliksi Jalkaväkirykmentti l:een. Jatkosodan päätyttyä hän taistelunsa eivät olleet vielä ohi vaan hänet komennettiin Lapin sotaan autoupseeriksi Muonion Huoltokeskuksen Ryhmä P:n. Sotien jälkeen hän toimi komppanianvääpelinä Panssaripataljoonassa ja myöhemmin erikoismestarina ja työnjohtajana vuoteen 1953 saakka. Hänet haudattiin Hauholle.
Astrid Båhl

Astrid Båhl (s. Astrid Margarete Bål, 6. kesäkuuta 1959 Kaaresuvanto) on saamelainen taiteilija, joka tunnetaan vuonna 1986 suunnittelemastaan Saamen lipusta. Ruotsissa syntynyt Båhl muutti jo lapsena Norjan Yykeänperään ja opiskeli myöhemmin Norjan valtiollisessa käsi- ja taideteollisuuskoulussa (Statens håndverks- og kunstindustriskole).
Golliwog

Golliwog (alun perin Golliwogg) on lastenkirjallisuuden hahmo, joka esiintyi yhdysvaltalaisen Florence Kate Uptonin (1873–1922) kirjoissa. Hahmo esittää mustaa minstrelilaulajaa. Ensimmäisen kerran se nähtiin The Adventures of Two Dutch Dolls (1895) -kirjan kuvituksessa. Kirjan suosion myötä sille tehtiin 14 vuoden aikana kaksitoista jatko-osaa.
Golliwogille ei milloinkaan haettu tekijänoikeussuojaa, joten saksalainen Steiff alkoi 1909 tuottaa nukkeja ja hillovalmistaja Robertson otti sen tuotteittensa symboliksi. Suomessa hahmo on nähty Halvan lakritsi- ja salmiakkimattojen sekä lakritsipurkkien kyljessä ja Fazerin lakritsipatukoiden kuorissa. Englantia lukevat keskikoululaiset saivat tutustua Golliwogiin 1950-luvulla Ole Reuterin oppikirjassa Learn English, jossa oli Golliwog-runo ja sen kuvituksena Tove Janssonin karrikoitu piirros.
1980-luvulta lähtien hahmoa on alettu pitää rasistisena symbolina.
Säveltäjä Claude Debussyn pianolle sävelletyssä Children's Corner pianosarjassa on suosittu osa Golliwog’s Cakewalk, säveltämisen aikaan Florence Kate Uptonin suosio oli nousussa.
Tauno Korhonen

Tauno Korhonen (25. elokuuta 1931 Siilinjärvi – 22. elokuuta 2015 Nilsiä) oli suomalainen huonekalukauppias, joka perusti omaa nimeään kantavan huonekaluhallien ketjun.
Korhonen oli aikansa julkisuuden henkilö. Hän aloitti uransa Iskun myyjänä, mutta sai puolen vuoden kuluttua nimityksen päämyymälän johtajaksi. Hän tutustui Ruotsissa Ikean toimintaan ja toi sieltä ideoita Suomeen.
Korhonen käytti tehokkaasti hyväkseen mainontaa, kuten kokosivun ilmoituksia sanomalehdissä. Helsinki-Vantaan lentoaseman lähelle rakennettua suurmyymälää markkinoivan kampanjan harhauttavana teemana oli ”Tauno Korhonen on Seutulassa”, mikä silloisessa puheenparressa viittasi rattijuopumustuomion sovittamiseen lentokenttätyömaalla. Myöhemmin mainoslauseeksi vakiintui osamaksukauppaan kehottava ”Osta kerralla kunnon huonekalut”.
Omassa yrityksessä myymälöitä oli enimmillään yksitoista, ja Seutulan päämyymälässä oli satakunta työntekijää. Korhonen sairastui syöpään 1970-luvulla, mutta siitä parannuttuaan hän aloitti huonekaluviennin Yhdysvaltoihin, jossa hänellä oli parhaimmillaan kymmenen myymälää. 1980-luvulla yritystoiminta loppui, kun käyttöpääoma ei riittänyt ja pankki pani pisteen.
Renaldo Nehemiah

Renaldo "Skeets" Nehemiah (s. 24. maaliskuuta 1959, Newark, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen aitajuoksija, joka hallitsi 110 metrin aitoja vuodesta 1978 vuoteen 1981. Hänen hallussaan oli matkan maailmanennätys ja hän juoksi ensimmäisenä alle 13 sekunnin haamurajan.
Vuosina 1982–1985 Nehemiah pelasi kolmen kauden ajan NFL-liigan San Francisco 49ersissa jokseenkin keskinkertaisella menestyksellä, kunnes palasi takaisin yleisurheilun pariin. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä. 
Urheilu-uransa jälkeen Nehemiah on toiminut Octagon Sports Marketing -agentuurissa maailmanluokan yleisurheilijoiden, kuten Allen Johnsonin, Mark Crearin, Justin Gatlinin sekä Kirani Jamesin agenttina.
Nehemiah kuuluu myös Marylandin yliopiston alumneihin.
Antti Kuismala

Ura

Kuismala on Mikkelin Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen riveissä Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 1996 ottelussa Jaroa vastaan. Debyyttikausi, jolla Kuismala jakoi torjuntavastuun Timo Tarhilan kanssa, päättyi joukkueen putoamiseen Ykköseen. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän oli kaudella 1997 MP:n ykkösmaalivahti.
Kaudella 1998 Kuismala pelasi liigaa Jazzissa, mitä seurasi kolme kautta Ykkösessä kotikaupungin fuusioseurassa FC Mikkelissä, Tampereen Pallo-Veikoissa ja Jarossa. Jälkimmäisen kanssa hän nousi kauden 2001 päätteeksi liigaan. Vuonna 2004 oli vuorossa Kuismalan ainoa ulkomaankomennus, kun hän teki yksivuotisen sopimuksen monille jarolaisille tutun Tromsøn kanssa. Tromsøssä hän sai peliaikaa kuitenkin vain kolmessa cup-ottelussa.
Palattuaan Suomeen Kuismala pelasi kaudella 2005 muutaman ottelun Kakkosen TP-Seinäjoessa, kunnes siirtyi elokuun lopulla liigaseura IFK Mariehamniin. Ahvenanmaalla hän vietti kaksi täyttä kautta ennen paluutaan kasvattajaseuraansa MP:hen kaudeksi 2008. Vuonna 1996 tapahtuneen liigasta putoamisen jälkeen seura ei ollut pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa ylimmillä sarjatasoilla ja pelasi nyt Kakkosessa.
Yhden Mikkelin-kauden jälkeen Kuismalalle kävi jälleen kutsu liigajoukkueen maalille, ja hän siirtyi Myllykosken Palloon ennen kautta 2009. MYPAssa hän pääsi osallistumaan ensimmäistä kertaa urallaan myös kansainvälisiin seurajoukkuekilpailuihin, kun joukkue osallistui Eurooppa-liigan karsintoihin vuosina 2010 ja 2012. Hänet valittiin MYPAn vuoden pelaajaksi vuonna 2012.
Kaudeksi 2013 Kuismala palasi Mikkeliin.
Valtatie 19

Reitti

Valtatie 19 kulkee seuraavien kuntien kautta: Kurikka – Ilmajoki – Seinäjoki – Lapua – Kauhava – Uusikaarlepyy.
Valtatie 19 alkaa Jalasjärveltä, jossa se erkanee valtatie 3:sta. Tie kulkee Ilmajoen kunnan alueella ja kulkee Seinäjoen kaupungin läpi. Seinäjoelta tie jatkuu Lapuan ja Kauhavan kuntien läpi Uusikaarlepyyn Ytterjeppoon, jossa se yhtyy valtatiehen 8.

Historiaa

Vuoteen 1996 saakka valtatie 19 oli Iisalmen ja  Pulkkilan välinen tie. Nykyinen valtatie 19 oli Jalasjärven ja Seinäjoen välillä osa kantatietä 64 ja Seinäjoen ja Uudenkaarlepyyn välillä kantatietä 67. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 19 siirrettiin nykyiselle reitilleen ja Iisalmen ja Pulkkilan välisestä tiestä tuli osa kantatie 88:aa. Samalla kantatie 64 lakkasi kokonaan ja kantatie 67 lyheni kulkemaan Seinäjoen ja Kaskisten välillä.

Tiehankkeita

Aiemmin valtatie 19 kulki Seinäjoella keskustan katuverkolla. Tieosuuden parantaminen alkoi 2013 syksyllä, kun Seinäjoen itäisen ohikulkutien rakentaminen alkoi. Uusi 2+1-kaistainen ohituskaistatie alkaa Ilmajoelta Rengonharjulta ja päättyy Seinäjoelle Nurmon keskustan lähelle. Uuden tieosuuden pituus on noin 18,5 kilometriä. Rengonharjun ja Kuortaneentien välinen osuus avattiin liikenteelle marraskuussa 2015, ja kokonaisuudessaan uuden tien on määrä valmistua vuonna 2017. Hankkeen kustannusarvio on noin 75,5 miljoonaa euroa.
Tien parantamista suunnitellaan myös Nurmon ja Lapuan välillä. Ensimmäisessä vaiheessa tielle rakennettaisiin kaksi 2,8 kilometrin pituista nelikaistaista ohituskaistaosuutta. Lisäksi tielle rakennettaisiin yksi uusi eritasoliittymä ja kahta olemassa olevaa parannettaisiin. Tasoliittymiä parannettaisiin kanavoimalla ja porrastamalla. Toisessa vaiheessa Seinäjoelta alkavaa nelikaistaista osuutta jatkettaisiin noin viidellä kilometrillä Atrian eritasoliittymään. Ensimmäisen vaiheen kustannusarvio on 10,2 miljoonaa euroa ja toisen vaiheen 4,4 miljoonaa euroa. Hankkeen toteutuksesta tai rahoituksesta ei ole päätöstä.
Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on rakentaa vuoteen 2025 mennessä valtatie 19 nelikaistaiseksi Seinäjoelta Lapuan suuntaan. Suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia, ja niiden toteuttaminen edellyttäisi tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.
Lisäksi valtatietä 19 parannetaan Lapuan kohdalla. Lapualle rakennetaan yksi uusi eritasoliittymä ja toista vanhempaa eritasoliittymää parannetaan.
Tetsuya Nomura

Tetsuya Nomura (jap. 野村 哲也, Nomura Tetsuya, s. 8. lokakuuta 1970) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka työskentelee nykyään Square Enixille. Kuuluisaksi Nomura on tullut Final Fantasy -pelisarjan hahmosuunnittelijana. Hän myös ohjasi sarjan seitsemänteen osaan pohjautuvan Final Fantasy VII: Advent Children -elokuvan, joka julkaistiin vuonna 2005.

Ura

Tetsuya Nomura syntyi Shikokulla sijaitsevassa Kōchin kaupungissa. Ennen Squarelle siirtymistä hän kävi ammattikoulua ja hän teki mainoksiin tarkoitettuja taideteoksia. Vuonna 1992 Square palkkasi hänet hirviösuunnittelijaksi Final Fantasy V -peliin. Tätä seurasi grafiikkaohjaajan osa Final Fantasy VI:ssä, johon hän myös suunnitteli joitakin hahmoja. 
Siihen asti huomattavimman tehtävän hän sai ryhtyessään sekä kaupallisesti että arvosteluiltaan menestyneen Final Fantasy VII:n päähahmosuunnittelijaksi vuonna 1995. Samalla hän korvasi ensimmäisestä Final Fantasystä lähtien samassa työssä toimineen Yoshitaka Amanon. Hän myös laati pelin tarinan Hironobu Sakaguchin kanssa.
1990-luvun lopulla Nomuran projekteja olivat Parasite Eve, Brave Fencer Musashi, Ehrgeiz sekä Final Fantasy VIII.
PlayStation 2:n peleistä Nomura jatkoi hahmojen suunnittelua The Bouncerin, Final Fantasy X:n, Final Fantasy X-2:n ja Final Fantasy XI:n parissa. Jokaisessa tähän asti julkaistussa Kingdom Hearts -pelissä hän vastasi myös ohjauksesta ja konseptitaiteesta.
Nykyään Nomura työskentelee hahmosuunnittelijana kaikissa Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII -kokoelmaan kuuluvissa peleissä sekä Dissidia: Final Fantasyssä. Lisäksi hän toimii Final Fantasy Versus XIII:n ja kehitteillä olevien Kingdom Hearts -osien ohjaajana.
Joonas Jokela

Joonas Jokela (s. 12. joulukuuta 1998) on Hollolasta kotoisin oleva lentopalloilija. Hän debytoi kotimaisessa lentopalloliigassa kaudella 2016-17 oululaisen Lentopalloseura Ettan riveissä. Seuraavalla kaudella 18-vuotias Jokela voitti lentopalloliigan pistepörssin ensimmäisenä suomalaispelaajana sitten kauden 2012-2013. Lisäksi hänet valittiin valittiin kertaalleen lentopalloliigan kuukauden pelaajaksi.
Jokela debytoi miesten lentopallomaajoukkuessa toukokuussa 2018 Hollantia vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Syyskuussa 2018 hänelle oli kertynyt A-maaotteluita vajaat 20. Monen muun huippulentopalloilijan tavoin Jokelan tie miesten lentopallomaajoukkueeseen on kulkenut Lentopalloliiton Kuortaneen valmennuskeskuksen kautta. Kuortaneella hän vietti vuodet 2014-2016 ennen kuin solmi sopimuksen Lentopalloseura Ettaan. Jokela pelasi Ettassa myös kaudella 2018-19, jolloin Etta voitti SM-hopeaa. Kaudelle 2019-20 hän siirtyy pelaamaan Sveitsin mestarin, Lausanne UC:n riveihin. 
Kasvattajaseuransa Hollolan Salpiksen lisäksi Jokela on pelannut junioritasolla Blues Volleyn, Keimolan Kaiun ja Nurmon Jymyn riveissä.
Kristillinen vastakulttiliike

Kristillinen vastakulttiliike on valtavirran kristityistä koostuvia ryhmiä ja yksilöitä, jotka pyrkivät kumoamaan uusien uskonnollisten liikkeiden opetuksia ja osoittamaan ne harhaoppisiksi. Uusien liikkeiden vastustus alkoi 1900-luvun alussa, jolloin arvostelun kohteena olivat muun muassa Jehovan todistajat, Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko ja Kristillinen tiede.
Alex Kurtzman

Tausta ja ura

Kurtzman on kotoisin Santa Monicasta, Kaliforniasta. High schoolissa hän tutustui Roberto Orciin, josta tuli hänen pitkäaikainen ystävänsä ja työtoverinsa. Kurtzman opiskeli ensin New Yorkin yliopistossa ja sitten Wesleyan-yliopistossa Connecticutissa.
Vuonna 1997 Kurtzman pääsi assistentiksi Sam Raimin ja Robert Tapertin Renaissance Pictures -tuotantoyhtiöön, joka tuotti Hercules- ja Xena-televisiosarjoja. Kurtzman keksi ehdottaa Orcille, että he koettaisivat tehdä yhdessä käsikirjoitusnäytteen ja tarjota sitä yhtiölle. Näytteen jälkeen he saivatkin käsikirjoitettavikseen kaksi Herculeksen jaksoa, ja jo seuraavalla tuotantokaudella heidät nimettiin 24-vuotiaina sarjan pääkirjoittajiksi.
Herculeksen jälkeen Kurtzman ja Orci pääsivät käsikirjoittajiksi J. J. Abramsin luomaan Aliakseen. Vuonna 2005 saivat ensi-iltansa ensimmäiset elokuvat, joita he olivat olleet käsikirjoittamassa: Zorron legenda, Mission: Impossible III ja The Island. Viimeksi mainittu Michael Bayn ohjaus oli taloudellisesti tappiollinen, mutta Kurtzman ja Orci pääsivät siitä huolimatta käsikirjoittamaan myös Bayn seuraavaa elokuvaa, vuoden 2007 Transformersia. Se oli taloudellinen menestys ja synnytti kokonaisen elokuvasarjan.
Heidän seuraavia elokuviaan olivat Transformers-sarjan jatkon ohella vuoden 2009 Star Trek ja vuoden 2011 Cowboys & Aliens. Vuonna 2011 Forbes-lehti kuvasi Orcia ja Kurtzmania ”Hollywoodin salaisiksi aseiksi”, koska heidän viimeisten kuuden vuoden aikana yhdessä kirjoittamiensa tai tuottamiensa elokuvien lipputulojen laskettiin tuolloin olevan yhteensä kolme miljardia dollaria.
Kurtzmanin esikoisohjaus oli vuonna 2012 ensi-iltansa saanut pienen budjetin draamaelokuva People Like Us, jonka Orci ja Kurtzman kirjoittivat yhdessä Jody Lambertin kanssa. Käsikirjoittamiseen oli kulunut kaikkiaan kahdeksan vuotta.
Vuonna 2014 Kurtzman ja Orci irtautuivat toisistaan elokuvantekijöinä, vaikka jatkoivatkin yhteistyötä television puolella. He ovat olleet luomassa muun muassa televisiosarjoja Fringe – rajamailla, Havaiji 5-0 ja Sleepy Hollow.
Kesällä 2014 Kurtzman, joka oli jo mukana tuottajana, valittiin ohjaamaan Universalille ison budjetin toiminta-kauhuelokuva The Mummy. Se oli hänen toinen ohjauksensa, mutta käsikirjoittamiseen hän ei tällä kertaa osallistunut juurikaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2017. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai kriitikoilta valtaosin surkeat arvostelut. Variety-lehden mukaan yksi mahdollinen osatekijä elokuvan epäonnistumiselle on Kurtzmanin kokemattomuus ohjaajana sekä pääosassa näytelleelle Tom Cruiselle elokuvanteossa luovutettu erittäin laaja päätäntävalta.

Yksityiselämä

Vuonna 2002 Kurtzman meni naimisiin dokumenttiohjaaja Samantha Counterin kanssa.
Korven Honka

Korven Honka on vuonna 1915 perustettu urheiluseura Lappeenrannan Korvenkylästä.
1900-luvun alussa tuolloin Joutsenoon kuuluneessa Korvenkylässä toimi jo työväenyhdistys, raittiusseura, nuorisoseura ja vapaapalokunta. Oma urheiluseura perustettiin raittiusseura Korvenkuokan avulla vapaapalokunnan alaisuuteen 22. tammikuuta 1915 nimellä Korvenkylän VPK:n voimistelu- ja urheiluseura Honka. Vajaa kolme kuukautta aiemmin Joutsenon kirkonkylällä oli perustettu Joutsenon Kullervo. Hongan ensimmäinen puheenjohtaja oli Iivari Torkkeli. Seuran lajeihin kuuluivat muun muassa hiihto, nyrkkeily, paini, voimistelu ja yleisurheilu. Nimi lyhennettiin Korven Hongaksi vuonna 1930 seuran itsenäistyttyä vapaapalokunnasta.
Hongan tunnetuin urheilija oli painija Matti Simanainen, joka saavutti 73-kiloisten maailmanmestaruuden vuonna 1950. Hänen veljensä Mauno, Olavi ja Vaito painivat kansallisella tasolla. Myös Otto Kuvaja oli tunnettu Honkaa edustanut painija. Pikajuoksija Lyyli Porthén saavutti 100 metrin juoksun SM-hopeaa vuonna 1919. Hiihtäjä Matti Lähde oli Hongan kasvatti ja saavutti viestihiihdon olympiakultaa vuonna 1936.
2000-luvulla Hongalla on ollut toimintaa muun muassa hiihdossa, salibandyssä, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Seuralla on Korvenkylän Marttojen kanssa yhteinen seuratalo Korvenkylän Kurenmäentiellä.
Eve Torres

Eve Marie Torres (s. 21. elokuuta 1984) on yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja showpainija. Hän työskentelee tällä hetkellä WWE-promootion RAW-ohjelmassa.
Taloudellinen kestävyys

Taloudellinen kestävyys on yksi kestävän kehityksen osa-alueista. Se tarkoittaa uusiutumattomien luonnonvarojen kohtuullista käyttöä ja jätteiden synnyn minimointia. Taloudellinen kestävyys voidaan saavuttaa tehokkaan kierrätyksen ja uusiutuvien luonnonvarojen käytön avulla.
Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (engl. Roman Catholic Archdiocese of Louisville, lat. Archidioecesis Ludovicopolitana) on Kentuckyssa Yhdysvalloissa toimiva roomalaiskatolinen arkkihiippakunta, joka erotettiin Baltimoren hiippakunnasta vuonna 1808. Siihen kuului yli 200 000 jäsentä vuonna 2013.
Salvatore Adamo

Salvatore Adamo (s. 1. marraskuuta 1943 Comiso, Sisilia) on italialainen laulaja. Hänen albumeitaan on maailmanlaajuisesti myyty kymmeniä miljoonia kappaleita.
Adamo asuu nyt Belgiassa ja on aiemmin asunut lisäksi Ranskassa. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat 1960-luvun hitit "Tombe la Neige", "Vous permettez, Monsieur?" ja "Inch Allah".
Adamon viimeisin albumi, La part de l'ange, julkaistiin Polydor Recordsin kautta tammikuussa 2007. Laulaja on toipunut vaikeasta aivoverenvuodosta.
Kenneth III

Kenneth III oli Skotlannin kuningas vuosina 997–1005. Hänen isänsä oli Dub. Kerrotaan, että Kenneth yritti turvata poikansa Giricin aseman valtaistuimella, mutta kun hän sai surmansa taistelussa 1005, vallan vei Malcolm.
Thiego

Willian Thiego de Jesus (22. heinäkuuta 1986 Aracaju, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimillä Willian Thiego ja Thiego. Hänen seuransa oli Chapecoense. Thiego menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Dead or Alive 2

Juoni

Fame Douglasin kaltaisen merkittävän johtajan salamurhaa ei voi ohittaa olan kohautuksella. Douglas oli legendaarisen Dead or Alive - taistelumestaruuskilpailun taustavoima. Hänen kuolemansa on ajanut maailman kaaokseen ja avannut oven pahalle. Mikään ei ole pyhää, ei edes uusi Dead or Alive 2 - mestaruuskilpailu, sillä uusi promoottori on läpimätä ja turmeltunut nero, joka ei kaihda murhaakaan - hän on jo surmannut Fame Douglasin... Kilpailijat saapuvat paikalle kaikkialta maailmasta. Joillakin on salaisia tarkoitusperiä ja useimmat haluavat maksaa vanhoja kalavelkojaan, mutta kaikkia piiskaa sama päämäärä - he haluavat voittaa tavoitellun Dead or Alive 2 - mestaruuden.
John Keel

John A. Keel (25. maaliskuuta 1930 – 3. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen toimittaja, parapsykologi ja ufotutkija.
Keel alkoi tutkia ufoja 1966 ja oli 1970-luvun alussa yksi tunnetuimpia ja kiistellyimpiä ufotutkijoita. Keel julkaisi omat mielipiteensä ufoista muun muassa kirjassaan UFOs: Operation Trojan Horse vuonna 1970. Keelin mielestä ufot ja psyykkiset ilmiöt kytkeytyvät yhteen.
Keelin mukaan ufoilla, kansantarinoiden hahmoilla ja uskonnollisilla kohtaamisilla on yhteinen nimittäjä. Vampyyrien, henkiolentojen, kummituslentokoneiden, poltergeistin, valopallojen, ufojen ja muiden ilmiöiden takana on jokin suurempi vaikuttaja, joka ei suoraan näyttäydy näissä havainnoissa.
Keelin kokemuksista on tehty elokuva Mothman – sanansaattaja (2002).
Näyteikkunan koristelu (rahoitusmarkkinat)

Näyteikkunan koristelu (engl. Window dressing) on rahoitusmarkkinoilla toimivien asiantuntijoiden käyttämä todellisen taloudellisen aseman peittelyyn tai parantamiseen liittyvä toimenpide, jossa sijoitussalkun hoitaja pyrkii kalenterivuoden tai vuosineljänneksen lopun lähettyvillä hankkiutumaan eroon tappiollisista sijoituksista ja ostamaan viimeaikaisia voitokkaita sijoituksia ennen osakesalkun suoriutumiskyvyn esittelemistä asiakkaille ja osakkeenomistajille. Tällä ehostavalla toimenpiteellä pyritään raportoinnin yhteydessä saamaan portfoliosta houkuttelevamman näköinen ja peittelemään suurimpia salkun pitoajan aikana syntyneitä tappioita, mistä termi "näyteikkunan koristelu" juontaakin juurensa.