google/wiki40b huggingface dataset:
Gary Hocking

Moottoripyöräura

Hocking lähti Rhodesiasta vuonna 1958 kilpaillaakseen Euroopassa ja teki vaikutuksen saavuttaessaan kolmannen sijan MV Agustalla Nürburgringillä. Hockingia sponsoroi manchesterilainen välittäjä Reg Dearden, joka toimitti hänelle uudet 350- ja 500-kuutioiset Manx Norton -pyörät. Hän vietti talven 1958–1959 Castletownissa opetellen ajamaan Man-saaren Snaefell Mountain Coursea Senior Manx Grand Prixin vuonna 1954 voittaneen ja Dearden-tallin perustaneen George Costainin johdolla. Hocking sijoittui vuonna 1959 Junior TT:ssa 22. lähtöruudusta startanneena kymmenenneksi, mikä oli suuri saavutus vasta-alkajalle. Vuonna 1959 hän sijoittui 250-kuutioisten MM-sarjassa toiseksi. Vuoden 1959 Junior TT -harjoitusten aikana hänen kuten myös tallikavereidensa Terry Shepherdin ja John Hartlen pyöriin asennettiin huippusalaiset 350-kuutioiset Desmodromic-moottorit mutta itse kilpailussa he ajoivat tavallisilla moottoreilla. MV Agusta tarjosi täyden tukensa MM-kaudelle 1960, jossa Hocking sijoittui toiseksi niin 125-, 250- kuin 350-kuutioisissakin. 
Kun seitsenkertainen maailmanmestari John Surtees siirtyi vuonna 1961 moottoripyöräilystä Formula 1:een, tuli Hockingista MV Agustan ykköskuljettaja ja hän voitti maailmanmestaruuden sekä 350- että 500-kuutioisissa.

Autourheilu-ura

Hockingin ystävä, vuoden 1961 125-kuutioisten maailmanmestari Tom Phillis, kuoli vuonna 1962 Mansaaren osakilpailussa, mikä sai Hockingin jättämään moottoripyöräilyn ja palaamaan Rhodesiaan. Hän piti moottoripyöräilyä turhan vaarallisena ja siirtyi turvallisempana pitämänsä autourheilun pariin. Samana vuonna hän kuitenkin kuoli Natal Grand Prixin harjoituksissa, kun hänen Lotus 24 -autonsa pyörähti ympäri nopeassa mutkassa ja iskeytyi ojaan. Hocking oli kuollessaan 25-vuotias.
Buron

Buron on nimitys kivestä rakennetuilla matalille rakennuksille Ranskan keski- ja eteläosien vuoristoalueella.
Buroneja rakennettiin juuston valmistusta ja säilöntää varten karjan kesälaitumille Aveyronin, Cantalin, Lozèren ja Puy-de-Dômen departementtien alueella. Buronit rakennettiin alun perin puusta, mutta maanviljelijöiden vaurastuessa suositummaksi tuli palkata muurari rakentamaan buron kivestä. Kivi on puuta vankempaa, mutta se mahdollistaa myös tasaisemman lämpötilan rakennuksen sisällä. Kiviset buronit yleistyivät etenkin 1800-luvulla.
Karjapaimenten oli tapana viedä lehmänsä korkealla sijaitseville laitumille toukokuun lopulla ja takaisin alas ne tuotiin lokakuun puolivälissä. Lehmät lypsettiin kahdesti päivässä ja maidosta valmistettiin juustoa. Juusto kypsyi viileissä kivirakennuksissa, kunnes ne vietiin karjan mukana alas laidunkauden lopussa. Tähän tapaan valmistettiin esimerkiksi cantal-, laguiole- ja Saint-Nectaire -juustot. Nykyisin vain pieni osa buroneista on edelleen juustonvalmistuksen käytössä. Niitä on kuitenkin edelleen pystyssä satoja. Osaan on perustettu esimerkiksi ravintoloita tai museoita ja muutamat toimivat myös autiotupina.
Akropolis

Akropolis (m.kreik. ἀκρόπολις, ”yläkaupunki”) oli monissa antiikin Kreikan kaupungeissa linnavuoren nimitys. Alkujaan akropoliilla sijaitsi usein hallitsijoiden linnoja tai linnoituksia, jonne myös alakaupungissa asuva kansa pystyi pakenemaan vihollisen uhatessa. Akropoliilla sijaitsi usein kaupungin suojelijana pidetyn jumalan temppeli ja muita merkittäviä pyhäköitä. Tunnetuin akropolis on Ateenan Akropolis, josta kehittyi ajan mittaan tärkeä uskonnollinen keskus ja Ateenan mahdin symboli.
Nigerian liittovaltio

Nigerian liittovaltiosta Nigerian liittotasavallaksi

Nigerian liittotasavalta syntyi 1. lokakuuta 1963. Tällöin monarkia lakkautettiin ja entisestä kenraalikuvernööristä Nnamdi Azikiwestä tuli Nigerian ensimmäinen presidentti.
Mark Antokolski

Mark Matvejevitš Antokolski (ven. Марк Матвеевич Антокольский; 2. marraskuuta (J: 21. lokakuuta)  1843 Vilna – 9. heinäkuuta (J: 26. kesäkuuta) 1902 Bad Homburg vor der Höhe) oli venäläinen kuvanveistäjä, joka on tunnettu teostensa psykologisesta monimutkaisuudesta.

Elämä

Mark Antokolski syntyi Vilnassa köyhään, seitsemänlapsiseen juutalaisperheeseen. Antokolski opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pietarissa (1862–1868). Hänen ensimmäiset työnsä käsittelivät juutalaisaiheita, kuten Juutalainen räätäli, Nathan Viisas, Juutalaisten tutkinta. Mark Antokolski piti kuvanveistoa inhimillisenä ja sosiaalisena ideaalina.
Vuosina 1868–1870 Antokolski oleskeli Berliinissä. Hän viimeisteli vuonna 1870 teoksensa Iivana Julma, jonka Eremitaašin taidemuseo hankki kokoelmiinsa keisari Aleksanteri II:n aloitteesta. Keisari palkitsi taiteilijan 8 000 ruplan suuruisella summalla ja nimittämällä tämän Venäjän taideakatemian jäseneksi.
Heikkoa terveyttään hoitaakseen Antokolski matkusti vuonna 1871 Italiaan nuoren oppilaansa Ilja Gintsburgin kanssa, ja kuusi vuotta myöhemmin hän asettui Pariisiin.
Roomassa Antokolski viimeisteli Pietari I Suuren patsaan Pietarhoviin vuonna 1872, kuten myös kopiot Taganrogin ja Arkangelin kaupunkeihin. Vuonna 1878 Antokolski asetti näytteille kaikki työnsä Pariisin maailmannäyttelyyn, jossa hän sai kultamitalin. Vuonna 1880 Pietarissa järjestettiin taiteilijan yksityisnäyttely, jonka ansiosta taiteilijalle myönnettiin professorin arvonimi. 
Taiteilijan sairaus paheni, ja hän vietti enimmän osan ajastaan Italian Lago Maggiorella, mutta kävi elämänsä loppuun asti usein Pariisissa. Pariisissa hän työsti seuraavat teoksensa: Spinoza, Mefistoteles, Jaroslav Viisas, Nestor Kronikoitsija ja Jermak Timofejevitš.
Antokolski kuoli Bad Homburgissa lähellä Frankfurtia.
Once Upon a Time in Mexico

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Robert Rodriguezilla on visuaalista silmää, mutta hukuttaa ideansa ”viihdekulttuurin kliseitä turruttavasti matkiviin vyörytyksiin”.
Tummapunavarpunen

Levinneisyys

Tummapunavarpusta tavataan Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Taiwanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lorenz Lindelöf

Lorenz Leonard Lindelöf (13. marraskuuta 1827 Karvia – 3. maaliskuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, yliopiston rehtori, kouluhallituksen ylijohtaja ja kolmea säätyä edustanut valtiopäivämies.

Elämäkerta

Kappalaisen poikana ja suomenkielisen talonpojan pojanpoikana syntynyt Lindelöf oli lahjakas, mutta vähävarainen, ja ponnisteli saadakseen kunnon koulutuksen. Niinpä hän menestyi ja nousi säädystä toiseen. Suvustaan poiketen hän omaksui äidinkielekseen ruotsin ja oppi myös täydellisen saksan ja ranskan. Opinnoissaan Lindelöf keskittyi alkuun astronomiaan, mutta saatuaan vuonna 1855 jo tähtitieteen dosentuurin vaihtoi yllättäen matematiikkaan. Matematiikan professorina yliopistossa hän oli 1857–1874. Vuosina 1869–1872 hän oli myös yliopiston rehtori, ja sitä kautta hän suuntautui myös politiikkaan. Lindelöfin virkauran huippu oli kouluylihallituksen ylijohtajuus 1874–1902. Fennomaanien vaatimuksiin suomenkielisten koulujen lisäämisestä hän suhtautui maltillisesti ja pyrki välttelemään äkillisiä muutoksia – koululaitoksen suomenkielistymiseen vaikuttikin enemmän senaatin kirkollistoimituskuntaa johtanut Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen. Lindelöf työskenteli matemaattikona myös henkivakuutusyhtiö Kalevassa, jonka hallitusta johti vuodesta 1880.
Lindelöfin valtiopäivämiesura alkoi pappissäädyssä Yliopiston edustajana valtiopäivillä 1872. Myöhemmin hän oli Helsingin edustaja porvarissäädyssä 1877–78 ja 1882. Vuonna 1883 säätykierto huipentui Lindelöfin aatelointiin. Aatelissäädyssä hän oli valtiopäivillä 1885–1906, vuonna 1900 vieläpä maamarsalkkana eli aatelissäädyn puhemiehenä. Hän oli Suomen säätyvaltiopäivien ensimmäinen maamarsalkka, joka ei ollut syntyjään aatelinen, vaan aateloitu eläessään – samaan ylsi myöhemmin myös Ossian Wuorenheimo. Lindelöf myös johti säätyjen pankkivaltuustoa vuodet 1885–1900. Valtioneuvoksen arvon hän sai 1871 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1886. Lindelöf oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja 1881–1882 sekä Suomen Tiedeseuran sihteeri vuodesta 1867 kuolemaansa asti.
Lorenz Lindelöfin pojasta Ernst Lindelöfistä tuli vielä isäänsä kuuluisampi matemaatikko. Helsingin yliopiston Lorenz Leonard Lindelöfin yliopistollinen stipendirahasto perustuu professori Ernst Lindelöfin lahjoitukseen vuodelta 1908. Myös professori Uno Lindelöf ja konserttimestari, viulisti Carl Lindelöf olivat Lorenz Lindelöfin ja hänen puolisonsa Gabriella Krogiuksen lapsia.
Alessandra Ambrosio

Yksityiselämä

Alessandran kihlattu on Jamie Mazur. Parilla on yksi tytär, Anja Louise Ambrósio Mazur (s. 24. elokuuta 2008) ja vuonna 2012 syntynyt poika, Noah Phoenix Ambrósio Mazur.
Aron Kangeqilainen

Aron Kangeqilainen (syntyi Kangeqissa 9. huhtikuuta 1822; kuoli 12. maaliskuuta 1869) oli grönlantilainen inuitti-metsästäjä, taiteilija ja suullisen perinteen osaaja. Hänen maalauksensa kuvailivat inuitien kulttuuria ja historiaa. Hänen tarinansa ovat tunnettuja grönlantilaisessa lastenkirjallisuudessa.
Shigeru Ishiba

Shigeru Ishiba (jap. 石破 茂; s. 4. helmikuuta 1957) on japanilainen liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on maansa nykyinen maa-, metsä- ja kalatalousministeri. Aiemmin hän on toiminut maansa puolustusministerinä. Hän on kertonut pohtivansa toimia mahdollisen UFO:jen saapumisen varalta. Hän uskoo, että UFO:jen olemassaoloa ei ole syytä kiistää.
Kaitjärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,9 metriä mpy.
Gibson Guitar Corporation

Historia

Orville Gibson aloitti mandoliinien valmistamisen 1894 Yhdysvalloissa Michiganin Kalamazoossa. Orville Gibsonin soittimia markkinoimaan perustettiin vuonna 1902 Gibson Mandolin-Guitar Mfg. Co, Ltd, mutta Gibson itse lopetti toimintansa yrityksessä vuoden kuluttua.
Gibson kehitti 1920- ja 1930-luvuilla kitarasuunnittelua useilla tavoilla. Mallistossa oli esimerkiksi Gibson L5. Vuonna 1936 yritys esitteli ensimmäisen "Electric Spanish" -mallin ES-150, jota pidetään ensimmäisenä kaupallisesti menestyneenä sähkökitarana.
Gibson teki ensimmäisen umpirunkoisen kitaransa (Les Paul Model) Vuonna 1952 yhteistyössä kitaristi Les Paulin kanssa. Vuonna 1958 mallistoon tulivat muun muassa Gibson Explorer, Flying V ja puoliakustinen ES-335. Kaksikelainen "humbucker"-mikrofoni esiteltiin vuonna 1957. Les Paul -mallin valmistus päättyi 1961 SG-mallin vuoksi, mutta valmistusta jatkettiin 1960-luvun lopulla, kun kitaran ottivat käyttöön esimerkiksi Eric Clapton ja Peter Green. Sekä Les Paul että SG tulivat myöhemmin hyvin suosituiksi heavy metal -kitaristien käytössä. Gibson Firebird esiteltiin vuonna 1963.
Gibsonin ja Fenderin kitaroiden välille syntyi lopulta perinteinen kilpailuasetelma: Fenderin Stratocaster- ja Telecaster-malleissa on yksikelaiset mikrofonit, joiden tuottama ääni on terävämpi ja kireämpi kuin Gibsonin humbuckerien tuottama, joka puolestaan on täyteläisempi ja pehmeämpi.
Gibson-kitaroiden tuotanto siirrettiin 1970-luvulla Kalamazoosta Nashvilleen Tennesseehin.

Tytäryhtiöt

Gibsonin tytäryhtiö Epiphone valmistaa Gibsonin myydyimmistä malleista edullisempia versioita. Epiphonen tuotteiden Gibsonia alhaisemmat myyntihinnat ja valmistuskustannukset johtuvat huokeampien raaka-aineiden käytöstä, suuremmista sarjavalmistuseristä ja osin kiinalaisten ja korealaisten soitintehtaiden käytöstä.
Muita Gibsonin omistamia soitinvalmistajia ovat kitaravalmistajat Kramer ja Steinberger, bassokitaroihin erikoistunut Tobias, pianovalmistaja Baldwin Piano Company, tehoste- ja MIDI-laitevalmistaja Oberheim ja rumpuja valmistava Slingerland. Gibson valmistaa myös Gibson-merkkisiä vahvistimia. Gibsonilla on tehdas myös Memphisissä, missä valmistetaan ja myydään Custom Shop -kitaroita. 
Gibsonilla webbisivusto MusicYo!, josta voi ostaa kaikkia Gibsonin alabrändien tuotteita. Sivuston osoite johtaa nykyisin sivulle The Guitar Magazine.

Muuta

Heritage Guitars Company on itsenäinen kitaravalmistaja, jonka perustivat Gibsonin entiset työntekijät Gibsonin siirryttyä Nashvilleen.
Valokuvavedos

Valokuvavedos valmistetaan joko valottamalla valokuva suoraan vedostusmateriaalille tai vedostamalla kuva negatiivista tai positiivistä. Vedostusmateriaali on usein paperipohjaista, mutta se voi olla muovia tai "immateriaalinen" digitaalinen tiedosto. Digitaalisesta tiedostosta voidaan tehdä myös digitaalinen printti esimerkiksi portable document format (pdf) -muotoon. Digitaalisia vedostusta kutsutaan yleisesti tulostamiseksi. Valokuvavedos voidaan tehdä myös painomenetelmällä.
Ensimmäisen säilyneen valokuvan vedosti Joseph Nicéphore Niépce suoraan asfaltille. Tämän kuvan valottaminen kesti kahdeksan tuntia, minkä vuoksi kuvaan eksyi outoja valoja ja varjoja. Useimmat vedostusmenetelmät ovat epäsuoria. Aiemmin käytettiin välivaiheena negatiivia. Vuoden 2000 jälkeen välivaiheena on yleistynyt digitaalinen tiedosto.Median uudistuessa valokuvauksen käytänteet ovat moninaistuneet. Valokuvavedos voi olla paitsi valoherkälle materiaalille vedostettu, myös esimerkiksi painomusteella eri materiaaleille siirretty painokuva, digitaalinen tuloste tai valokopio. Digitaalinen valokuva voidaan tuottaa myös "aineettomana" "immateriaalisena" vedoksena valkokankaalle tai näyttöpäätteelle.
KNM Ellida (1880)

Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 59. Alus  laskettiin vesille 28. elokuuta 1880 ja se otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1882.

Palvelus

Alus modernisoitiin vuonna 1896, jolloin siihen asennettiin höyrykone. Modernisoinnin jälkeen alus luokiteltiin uudelleen höyrykorvetiksi. Alus siirrettiin vuonna 1898 koululaivaksi, jolloin se aseistettiin kahdella 76 millimetrin, yhdellä 75 millimetrin, kahdella 65 millimetrin ja kahdella 37 millimetrin tykillä. Samalla aluksen torpedoputket poistettiin.
Alus modernisoitiin vuonna 1914, jolloin siitä tehtiin A-luokan sukellusveneiden emälaiva. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin vuonna 1925.
Kaija Siren

Katri (Kaija) Anna-Maija Helena Siren (o.s. Tuominen; 23. lokakuuta 1920 Kotka – 15. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli arkkitehti Heikki Sirenin aviopuoliso.
Kaija Siren valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1948. Hän perusti miehensä Heikki Sirenin kanssa oman arkkitehtitoimiston vuonna 1949. Sirenit työskentelivät koko uransa ajan yhdessä.
Kaija ja Heikki Siren saivat Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1984.
Kaija ja Heikki Sirenillä on neljä lasta, joista vanhin, teatteritaiteen maisteri Kirsi Siren (ent. Aropaltio, s. 1945) on Teatteri Hevosenkengän johtaja. Tytär Sara Siren (ent. Popovits, 1947–2002) oli lavastaja ja  teollinen muotoilija, koulutukseltaan taiteen maisteri. Sirenien poika Jukka Siren (s. 1950) on arkkitehti  ja toinen poika Hannu Siren (s. 1953) on kuvanveistäjä. Kaija Sirenin sisar Sirkka Vennamo oli naimisissa SMP:n kansanedustajan Veikko Vennamon kanssa.
Kuntalippu

Kuntalippu on joukkoliikenteen tukijärjestelmä, jossa kunta tukee lippujen edullista hintaa julkisella tuella maksamalla liikennöitsijän tariffin ja kunnan tarjoaman edullisen lipun hintaeron. Kuntalippujärjestelmäksi nimitetään yleensä järjestelmää, joka ei ole täydellinen yhteistariffi, vaan kattaa vain osan lippulajeista, esimerkiksi vain kuukausi-, eläkeläis- ja opiskelijaliput.
Kuntalippujärjestelmä on joukkoliikenteen perusjärjestämistapa mm. Oulussa, Jyväskylässä, Lahdessa ja Kuopiossa. Kuntalippujärjestelmä on käytössä myös Turun seutulinjoilla, joilla liikennöitsijät pitävät kertalipputulot, jolloin järjestelmä ei ole varsinainen yhteistariffi.
Kuntalippujärjestelmän etuna on se, että kunta ei joudu kantamaan kokonaan taloudellista vastuuta joukkoliikenteen järjestämisestä. Ongelma on puolestaan se, että kuntalippujärjestelmässä myös kannattavia linjoja tuetaan.
Will Eno

Will Eno (s. 1965 Lowell, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, joka asuu Brooklynissa, New Yorkissa. Ennen näytelmäkirjailijan uraansa hän oli maalarina rakennuksilla.
Enon näytelmiä on esitetty pääasiassa Britanniassa, muun muassa lontoolaisessa National Theatressa, jolle hän kirjoittaa parhaillaan tilausnäytelmää. Viime aikoina hän on saanut menestystä myös New Yorkissa. The New York Timesin kriitikko Charles Isherwood on sanonut Enosta, että tämä on "Jon Stewartin sukupolven Samuel Beckett." Maineikas näytelmäkirjailija Edward Albee on sanonut: "Will Eno on hienoimpia nuoria näytelmäkirjailijoita, joita olen vuosiin tavannut". Enon tuorein näytelmän on mukaelma Henrik Ibsenin Peer Gyntistä.
Eno kävi Suomessa marraskuussa 2006 Yhdysvaltojen lähetystön rahoittamalla matkalla tutustumassa näytelmiensä esityksiin Helsingissä Teatteri Takomossa ja Tampereella Tampereen Teatterin teatterikahvilassa.
C. S. Lee

Elämä

Lee kiinnostui koulussa näyttelemisestä, minkä jälkeen hän valmistui Cornish College of the Artsista. Hän jatkoi opiskelujaan Yalen yliopistossa. Myöhemmin hän muutti New York Cityyn näytelläkseen erilaisissa teatteri-, elokuva- ja televisiorooleissa.
Leen aviopuoliso on Lara Cho.
Kevin McKenna

Ura

McKenna aloitti jalkapallon vuonna 1980 Calgary Foothillsin akatemiassa, josta hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1991. McKennan pelattua Calgary Foothillsissä amatöörinä, hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Energie Cottbusiin. Kauden 2000–2001 ensimmäisessä pelissä McKennasta ja hänen maajoukkuetoverista Paul Stalterista tuli ensimmäisen kanadalaiset Saksan Bundesliigassa, kun McKennan edustama Cottbus kohtai Stalterin Werder Bremenin.
Vuonna 2001 McKenna siirtyi Skotlannin valioliigassa pelaavaan Heart of Midlothianiin. Hän pelasi seurassa myös hyökkääjänä ja oli kaudella 2001–2002 seuran toiseksi paras maalitekijä 9 maalillaan 35 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän ei pelannut niin paljon hyökkääjänä ja teki kuusi maalia. Hän palasi Energie Cottbusiin vuonna 2005 ja hänestä tehtiin seuran kapteeni.
Kesällä 2007 McKenna teki nelivuotisen sopimuksen 1. FC Kölnin, joka oli pudonnut 2. Bundesliigassa. Hän debytoi seurassa elokuussa 2007 FC St. Paulia vastaan. McKenna teki ensimmäisen maalinsa seurassa lokakuussa Kickers Offenbachia vastaan. Seura nousi takaisin Bundesliigaan kaudeksi 2007–2008.

Maajoukkueura

McKenna debytoi Kanadan maajoukkueessa toukokuussa 2000 Trinidad ja Tobagoa vastaan. Hän on ollut Kanadan maajoukkueen vakiojäseniä vuodesta 2002, jolloin hän oli mukana CONCACAF Gold Cupissa. McKenna teki turnauksessa kolme maalia ja tuli valituksi tähdistökentälliseen. Hän pelasi vuonna 2015 päättyneellä maajoukkueurallaan 63 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Rui Machado

Tennisura

Vuonna 2008 Machado pääsi Yhdysvaltain avoimissa karsintojen kautta pääsarjaan. Pääsarjan ensimmäisellä kierroksella hän voitti Rik de Voestin, mutta hävisi toisella kierrokselle viisieräisen ottelun Fernando Verdascolle luvuin 7–6(5), 6–7(5), 4–6, 7–6(6), 0–6. Seuraavana vuonna hän pääsi Ranskan avoimissa toiselle kierrokselle voitettuaan Kristof Vliegenin viisieräisessä ottelussa. Toisella kierroksella hän hävisi Fernando Gonzálezille. Vuonna 2010 hän saavutti yhden puolivälieräpaikan ATP-kiertueella. Vuonna 2011 Machado saavutti niin ikään yhden puolivälieräpaikan.
WordPress

Historia

WordPressin edeltäjä oli b2/cafelog. Toukokuussa 2003 b2/cafelogilla luotuja blogeja arvioitiin olleen noin 2 000. Myös b2/cafelog oli ohjelmoitu PHP:llä ja se käytti MySQL-tietokantaa. Ohjelmiston pääkehittäjä oli Michel Valdrighi. WordPressin ohella b2/cafelogista haarautui toinenkin vielä nykyisin aktiivisesti kehitteillä oleva blogiohjelmisto, b2evolution.
WordPressiä on kehitetty vuodesta 2003 asti. WordPress-nimen keksi pääkehittäjä Matt Mullenwegin ystävä Christine Selleck.
Vuonna 2005 julkaistujen versioiden 1.5 ja 2.0 myötä WordPressiä kehitettiin sisällönhallintajärjestelmän suuntaan, siihen lisättiin ns. staattiset sivut ja kehittyneempi pohjatiedostojärjestelmä. Versio 2.7:n myötä WordPressiin tuli mm. lisäosien automaattinen asennus ja kokonaan uudistettu hallintapaneeli. WordPress on saatavilla myös Android sekä iOS-mobiililaitteille.
Kesäkuussa 2010 julkaistusta versiosta 3.0 alkaen WordPressissä on ollut sisäänrakennettu tuki useiden blogien ylläpitoon. Ennen 3.0:n julkaisua kahden tai useamman blogin luonti edellytti joko erillisiä WordPress-asennuksia tai WordPressin varsinaisesta koodikannasta haarautetun WordPress MU:n käyttöä. 3.0:n tuki useammille blogeille periytyy WordPress MU:sta.
Anonyymi

Anonyymius ja tekijänoikeus

Suomen tekijänoikeuslain mukaan tekijällä on oikeus tekemäänsä teokseen, vaikka teoksessa ei ole hänen nimeään. Kun teoksesta valmistetaan kappale tai teos kokonaan tai osittain julkistetaan, tekijänoikeuslain mukaan sen tekijä on ilmoitettava sillä tavoin kuin hyvä tapa vaatii.
Anonyymin tekijän tekijänoikeuksista vastaa julkaisija ja  teoksen suoja-aika 70 vuotta lasketaan alkaneeksi teoksen julkaisemisvuodesta.
Laskutuspalvelu

Laskutuspalvelut yksityishenkilöille

Verkossa toimivien laskutuspalveluiden avulla yksityishenkilö voi laskuttaa oman työsuorituksensa ilman omaa yritystä. Laskutuspalveluiden käyttö on yleistynyt viime vuosina Suomessa ja alan yrityksiä on syntynyt useita Ruotsin esimerkin mukaisesti. Käytännössä työsuorituksia tarjoava henkilö vastaa itse omasta asiakashankinnasta, päättää millä ehdoilla tekee työsuorituksia ja sopii työn teettäjän kanssa työsuorituksen sisällöstä, aikataulusta ja hinnasta. Asiakkaita voivat olla yritykset, yhteisöt sekä kotitaloudet. Kun työsuoritus on siinä vaiheessa, että asiakasta voi laskuttaa, laskutuspalveluyritys lähettää laskun työn teettäjälle. Useat laskutuspalveluyritykset myös hyväksyvät käteismaksut sekä maksulaitteilla tapahtuneet maksut.  
Useilla alan yrityksillä on käytössä palkkalaskureita, joilla laskutettava hinta voidaan määrittää niin, että laskutettava hinta muodostuu halutusta bruttoansiosta, johon lisätään työnantajan lakisääteiset sivukulut sekä laskutusyrityksen palvelupalkkio, joka tyypillisesti on 2–7 prosenttia laskun verottomasta loppusummasta. Työn teettäjän maksaessa laskun, laskutuspalveluyritys tilittää maksetusta summasta arvonlisäveron sekä muut lakisääteiset kulut sisältäen työn teettäjän verokortin mukaisen ennakonpidätyksen ja maksaa loppusumman työn teettäjän osoittamalle tilille sekä toimittaa palkanmaksusta palkkatodistuksen.
Suurimmalla osalla laskutuspalkkio on prosenttipohjainen perustuen laskun verottomaan kokonaismäärään. Osalla yrityksistä palkkioprosentti pysyy samana vaikka laskutuksen kokonaismäärän kasvaa, osalla yrityksistä palkkioprosentti pienenee laskutuksen kokonaissumman kasvaessa. Kokonaisarvio taloudellisimmasta laskutuspalveluyrityksestä kannattaa tehdä oman arvioidun vuosi- ja kokonaislaskutuksen perusteella sekä luvatun palvelulupauksen perusteella.
Laskutuspalveluyritykset ovat joko osakeyhtiötä tai osuuskuntia. Toinen nimitys toiminnalle on sateenvarjoyritys. Lisäksi kevytyrittäjyys on yleistynyt terminä kuvaamaan yksityisille suunnattujen laskutuspalveluyritysten toimintaa. Isoimpia toimijoita alalla Suomessa on SLP Group Oy (UKKO.fi), Eezy Osk sekä Odeal Oy.

Laskutuspalvelut yrityksille

Laskutuspalvelut yrityksille kuuluvat asiakashallinnan palvelukokonaisuuteen. Laskutuspalvelun toimintoihin sisältyy tavallisesti myyntilaskujen lähettäminen, ostolaskujen käsittely ja maksuvalvonta. Laskutuspalvelu voi olla myös osittainen, jolloin osa toiminnoista hoidetaan laskutuspalvelussa ja osa joko itse yrityksen sisällä tai sen hoitaa ulkopuolinen. Laskutuspalvelu toimii usein verkkopalveluna ja sähköisen taloushallinnon mahdollistajana. 
Laskutuspalvelun käyttäminen vähentää organisaation laskutuksen rutiinitöitä, mikä voi hyödyttää palvelun käyttäjiä vapauttamalla yrityksen omia resursseja muihin asioihin. Laskutuspalvelun hyödyiksi voidaan lukea kustannussäästöt, laskutuksen kiertonopeus, prosessien automatisointi ja sähköistämiseen liittyvät lisäpalvelut.