Laskuperustekorko

Laskuperustekorolla tarkoitetaan Sosiaali- ja terveysministeriön vahvistamaa laskennallista korkoprosenttia, joka määrittelee eläkerahastojen korkotuottovaatimuksen. Laskuperustekorko on työeläkeyhtiön vuotuinen rahastoonsiirtovelvoite, ja korko määrittää mikä osa eläkeyhtiön sijoitustuotoista käytetään eläkkeiden rahastoituihin osiin.

Yleistä

TEL:n laskuperustekorkoa käytetään ennakkomaksun ja lopullisen vakuutusmaksun korkouttamisessa. YEL:n laskuperustekorko vahvistetaan koko vuodeksi, TEL laskuperustekorko tyypillisesti puolivuosittain. Laskuperustekorko määrittelee osuuden, joka siirretään kunakin vuonna kasvattamaan eläkerahastoja. Laskuperustekorko on sitä korkeampi, mitä suurempi on eläkelaitosten keskimääräinen toimintapääoma eli laskuperustekorko määrittyy eläkelaitosten vakavaraisuuden perusteella.
Laskuperustekorolla on tarkoitus kattaa sen hetkinen eläkemeno ja eläkejärjestelmän hallinnosta aiheutuneet kulut. Laskuperustekorko määrittelee eläkeyhtiön vakavaraisuutta: eläkeyhtiön/-säätiön tuoton on pysyttävä nk. tavoitevyöhykkeellä. Eläkeyhtiön vakavaraisuus määrittyy sijoitusjakaumasta: mitä enemmän eläkeyhtiön sijoituksista on riskipitoisissa sijoituksissa (johdannaiset, osakkeet) sitä suurempi on vakavaraisuusvaatimus. 
Laskuperustekorolla ajatellaan olevan eläkeyhtiöiden sijoitustoimintaa ohjaava vaikutus. Kuitenkin laskuperustekoron taso ei vielä riitä ratkaisemaan, miten sijoitustuottojen vaikutus kanavoituu työeläkemaksuun. Ratkaisevaa eläkkeiden turvaamisen kannalta on, että työeläkemaksun taso säilyy kansantalouden kantokyvyn puitteissa.

Lakimääritelmä

Laskuperustekorko määritellään työeläkelaissa: TEL 12 a § ja  TYEL 171 §. 
TEL 12 a §: ”Vastuuvelan tai eläkevastuun perusteissa käytettävä korko on määriteltävä ottaen huomioon eläkkeiden turvaamisesta johtuvat vaatimukset sekä vastuuvelan tai eläkevastuun katteena oleville varoille saatavissa oleva tuotto”
TYEL 171 §:”Vanhuuseläkkeen rahastoituja osia täydennetään rahastoinnin lisäämiseksi vuosittain määrällä, joka lasketaan 166 §:n mukaisiin laskuperusteisiin sisällytettävän eläkevastuun täydennyskertoimen avulla. Täydennyskerroin on määriteltävä ottaen huomioon eläkkeiden turvaamisesta johtuvat vaatimukset ja eläkelaitosten vakavaraisuus.”

Laskuperustekoron laskentamalleista

Yksinkertaistettuna laskentamenetelmät voidaan jakaa kahteen ryhmään. Ensimmäiseen kuuluvat ne, joissa korko perustuu eläkejärjestelmän ulkopuoliseen tekijään, esimerkiksi johonkin viitekorkoon, inflaatioon, ansiotasoindeksiin tai tuottoindeksiin. Toisen ryhmän malleissa koron peruste on järjestelmän sisältä saatava tieto, joka voi olla esimerkiksi sijoitusten toteutunut tuotto tai vakavaraisuusaste.
Vakiokorkomalli
Korolle määritellään vakiomalli, joka voimassa useita vuosia. Malli on selkeä, mutta ei ota huomioon sijoitusmarkkinoita ja eläkeyhtiön tuottoja. 
Reaalikorkomalli
Inflaatioon lisätty kiinteäsuuruinen reaalikorko. 
Viitekorkomalli
Kuten reaalikorko, mutta viitekorkomallissa lasketaan lisäämällä valittuun viitekorkoon (esimerkiksi Euribor) kiinteä korkopreemio. 
Ansiotasomalli
Ansiotasomallissa laskuperustekorko saadaan lisäämällä ansiotasoindeksin muutokseen sopivan suuruinen preemio. Vaihtelun vähentämiseksi indeksin muutos voidaan laskea usean vuoden keskiarvona. Malli on yksinkertainen, mutta koska ansiotason vaihtelut ovat vielä kauempana
sijoitustuotoista kuin reaalikorko- ja viitekorkomalleissa. 
Sijoitussalkkumalli
Laskuperustekorko perustuu sijoitussalkkumallissa annetun sijoitussalkun tuottoihin. Kullekin sijoituslajille käytettäisiin sopivaa markkinoilta saatavaa tuottoa kuvaavaa tilastolukua.
Vakavaraisuusmalli
Korkotason perusteena on eläkelaitosten vakavaraisuusaste. Tällainen malli perustuu
menettelyyn, jolla valitulla laskentamenettelyllä arvioidaan kunkin vakavaraisuusaseman
mahdollistama sijoitustuottojen taso.
Tuottoprosenttimalli
Laskuperustekorko määritetään käyttämällä eläkelaitosten sijoitussalkkujen keskimääräistä
todellista tuottoprosenttia. Tuotto voi olla esimerkiksi joko edellisen vuoden toteutunut
tuotto tai jokin ennuste.
Yhdistelmämallit
Sovellettu korkomalli voi olla myös yhdistelmä erilaisista puhtaista vaihtoehdoista. nykyinen malli perustuu vakavaraisuuteen (vakavaraisuusmalli), mutta siihen lisätään korjaustermi, joka perustuu korkoinstrumenttien osuuteen yhtiöiden keskimääräisessä sijoitussalkussa (tuottoprosenttimalli) ja niille viitekorkojen pohjalta laskettuihin tuottoihin (viitekorkomalli).