google/wiki40b huggingface dataset:
Maustekrassi

Käyttö

Maustekrassi on japanilaisen keittiön tärkeimpiä mausteita. Kasvaakseen se vaatii puhtaan, virtaavan veden, ja sitä viljellään pääasiassa Japanin pääsaaren pohjoisosissa, esimerkiksi lähellä Tonon kaupunkia, missä on erityinen kasvibiologinen laboratorio vain maustekrassin kasvatusta varten. Maustekrassin kasvaminen poimintakelpoiseksi vie puolitoista vuotta. Sen varren hyvin voimakas, polttava maku muistuttaa läheisesti piparjuurta, mutta siinä on lisäksi omintakeinen, hieno aromi. Myös lehdet maistuvat hieman polttavilta, ja niitä syödään salaattina.
Maustekrassin varsi valmistetaan mausteeksi raastamalla se hyvin hienoksi tahnaksi erityisellä raastinraudalla (oroshigane) tai perinteisellä hainnahasta valmistetulla raastimella. Tahna on suojattava ilmalta, sillä se pilaa tahnan maun, minkä vuoksi se on käytettävä tuoreeltaan. Maustekrassista valmistettua tahnaa tarjotaan sushin ja sashimin kanssa, jolloin se usein sekoitetaan soijakastikkeen kanssa dippikastikkeeksi.
Maustekrassin polttavan maun aiheuttavat isotiosyanaatit, jotka muistuttavat sinapin ja piparjuuren sisältämiä limakalvoja ärsyttäviä öljyjä. Suuhun pannun liian suuren maustekrassimäärän aiheuttama polttava tunne voi olla varsin tukala, mutta toisin kun voimakkaiden chilien polte, se menee nopeasti ohi. Koska aito maustekrassi on erittäin kallista, useimmiten sen asemesta käytetään vihreäksi värjättyä piparjuuritahnaa.
Koripallon Mestarien liiga 2016–2017

Sarjajärjestelmä

Karsintavaiheeseen kuului kaksi kaksiosaista kierrosta, joiden häviäjät jatkoivat euro-otteluitaan FIBA Europe Cupin lohkovaiheessa. Karsinnan läpäisseet kahdeksan joukkuetta pelasivat Mestareiden liigan alkulohkovaiheessa muiden 32 joukkueen kanssa. Alkulohkovaihe pelattiin viidessä kahdeksan joukkueen lohkossa. Alkulohkoissa kuudensiksi ja seitsemänsiksi sijoittuneet joukkueet jatkoivat euro-otteluitaan FIBA Europe Cupin pudotuspelivaiheesta. Alkulohkojen kaksi parasta joukkuetta etenivät suoraan pudotuspelien toiselle kierrokselle, kun taas lohkojensa kolmansiksi, neljänsiksi ja osa viidensiksi sijoittuneista etenivät pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Puolivälierät pelattiin maaliskuussa 2017 kaksiosaisina. Välierät ja loppuottelu pelattiin ns. final four -turnauksena huhtikuussa 2017.

Karsinta

Karsintakierrosten alkuperäiset otteluparit arvottiin 21. heinäkuuta 2016. Ensimmäinen osaottelu pelattiin ensin mainitun joukkueen kotona.
Karilampi (Ylitornio)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Portimojärven alueella (67.91), jonka Kallijoen valuma-alueeseen (67.918) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy.
Trifluorietikkahappoanhydridi

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa trifluorietikkahappoanhydridi on väritön neste. Se liukenee dietyylieetteriin, mutta reagoi veden kanssa trifluorietikkahapoksi ja alkoholien kanssa estereiksi.
Trifluorietikkahappoanhydridiä käytetään hiilihydraatti-, aminohappo- ja peptidikemiassa tuomaan molekyyleihin suojaryhmäksi trifluoriasetyyliryhmä, joka voidaan poistaa suhteellisen helposti. Lisäksi sitä voidaan käyttää valmistettaessa erittäin voimakasta hapetinta trifluoriperetikkahappoa ja katalyyttinä esteröintireaktioissa ja aromaattisten yhdisteiden asyloinnissa. Trifluorietikkahappoanhydridi on myös suositeltu kuivausaine trifluorietikkahapolle.
Liberaaliteologia

Liberaaliteologiaksi kutsutaan teologian suuntausta ja siihen liittyvää uskonnollista ajattelua, joka syntyi valistusajattelun myötä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alkupuolella. Liberaaliteologiaan kuuluu keskeisenä perinteisten uskonnollisten opinkappaleiden ulkopuolinen lähestymistapa uskonnollisiin kysymyksiin. Aivan kuten poliittinen liberalismi, myös uskonnollinen liberalismi korostaa yksilökeskeisyyttä ja yksilön arvoa.

Historia

Liberaaliteologia sai alkunsa 1700-luvun lopussa, ja levisi laajalle uusissa protestanttisissa tulkinnoissa ja vapaassa juutalaisuudessa. Vastaavia katolisen kirkon virtauksia on kutsuttu modernismiksi.
Friedrich Schleiermacheria kutsutaan usein liberaaliteologian isäksi. Hän esitti, että uskonnolliset kokemukset ovat introskeptiivisiä (itseään havainnoivia), ja että todellinen ymmärrys Jumalasta koostuu ”absoluuttisesta riippuvuuden tunteesta”. William Ellery Channing arvosteli kolminaisuusoppia ja kirjallisten auktoriteettien asemaa, ja suosi järkiperäisempiä ja enemmän historiaan tukeutuvia lähestymistapoja.
Liberaaliteologia kehittyi edelleen 1800-luvun kuluessa, ja sai uutta tukea uudesta raamattukritiikistä ja nykyaikaisesta eksegetiikasta. Se muotoutui lopullisesti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa sellaisten teologien kuin Albrecht Ritschlin ja Adolf von Harnackin vaikutuksesta. He halusivat siirtää kristinuskon polttopisteen Jeesuksen opetuksiin, pois Jeesusta ja uskoa koskevista monimutkaisista tulkinnoista. Varsinaisena polttopisteenä oli löytää historiallinen Jeesus. Useista yrityksistä huolimatta historiallisen Jeesuksen löytäminen ohi Uuden testamentin tekstien on epäonnistunut.
Adobe Photoshop

Historia

Thomas Knoll kehitti tietojenkäsittelytieteen jatko-opiskelijana omaan käyttöönsä Display-nimisen harmaasävykuvien näyttöohjelmiston vuonna 1987. Hänen elokuva-alalla Industrial Light and Magic -yhtiössä työskennellyt veljensä John Knoll kannusti kehittämään ohjelmaa pitemmälle. Ohjelmiston ensimmäistä kaupallista versiota toimitettiin filmiskannerin oheistuotteena nimellä Barneyscan XP. Adobe kiinnostui tuotteesta ja Photoshop 1.0 esiteltiin Macintoshille helmikuussa 1990.
Kojak

Kojak on yhdysvaltalainen televisiosarja poliiseista, jota tehtiin 118 osaa vuosina 1973–1978 ja 7 tv-elokuvaa 1985-1991. Pääosassa kaljuna rikosetsivä Theo Kojakina oli Telly Savalas. Sarja sijoittui New Yorkiin. Sarjan alussa Kojak poltti ketjussa, mutta myöhemmin hän lopetti tupakoinnin ja alkoi sen sijaan imeskellä tikkukaramellejä joista tuli sarjan tunnus. Savalas palkittiin Emmy-palkinnolla.
Kojak-sarjaa tehtiin uudelleen vuonna 2005, jolloin pääosaa esitti Ving Rhames.
Tappara on terästä

Syntyhistoria

Vainio oli esiintymässä Vaasassa, kun Tapparan silloinen manageri Mikko Westerberg tilasi Vainiolta joukkueelleen kannatuslaulun. Westerbergin mukaan laulussa oli oltava lause ’Tappara on terästä’ ja sana ’ruisrievä’. Vainio otti tehtävän hoitaakseen ja kirjoitti ensimmäiset säkeet ravintolassa syödessään kankaiseen lautasliinaan. Tekijäpalkkioista hän kävi neuvottelun Tapparan silloisen puheenjohtajan kanssa, joka oli myös pankinjohtaja. Lopulta Vainio sai työstään palkkiota 5 000 markkaa. Hänestä tuli laulun myötä loppuiäkseen Tappara-fani, mikä aiheutti keskustelua hänen perheensä sisällä, sillä hänen poikansa kannatti HIFK:ta.  Laulun kertosäkeistö sisältää tunnetun fraasin ”Tappara on terästä, toiset tulee kaukaa perästä”.
Jon Dahl Tomasson

Ura pelaajana

Tomasson aloitti ammattilaisuransa Køgessä, josta hän siirtyi alankomaalaisen Heerenveenin riveihin vuonna 1994. Vuonna 1997 hän siirtyi englantilaiseen Newcastleen, mutta ei onnistunut tekemään läpimurtoa. Hän palasikin vain vuoden jälkeen takaisin Alankomaihin tehdessään sopimuksen Feyenoordin kanssa. Feyenoordin riveissä Tomasson voitti Alankomaiden-mestaruuden kaudella 1998–99 ja UEFA Cupin vuonna 2002. Kesällä 2002 hän siirtyi ilmaisella siirrolla italialaiseen Milaniin ja voitti seuran riveissä Mestarien liigan ja Italian Cupin vuonna 2003 sekä Italian-mestaruuden vuonna 2004. Kesällä 2005 Tomasson siirtyi Saksaan Stuttgartin paitaan, ja tammikuussa 2007 kuusikuukautisella lainasopimuksella espanjalaiseen Villarrealiin. Kevätkauden jälkeen Tomasson siirtyi Villarrealiin miljoonan euron siirtosummalla.  Kausi 2007/08 ei kuitenkaan sujunut tanskalaiselta hyvin ja kauden jälkeen hän palasi ilmaissiirrolla Feyenoordiin. Hän pelasi Feyenoordissa kolme kautta, kunnes lopetti pelaajauransa vuonna 2011. 
Ensimmäisen maaottelunsa Tomasson pelasi vuonna 1997. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa sekä vuosien 2002 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa Tomasson teki neljä maalia ja vuoden 2004 EM-kilpailuissa kolme. Hänet on valittu Tanskan vuoden pelaajaksi vuosina 2002 ja 2004.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Tomasson aloitti heinäkuussa 2011 SBV Excelsiorin apulaisvalmentajana. Seura putosi kauden päätteeksi Eerste Divisioniin. Kaudella 2012/13 Excelsior pelasi surkean kauden myös sarjaporrasta alempana ja kauden jälkeen Tomasson nousi seuran päävalmentajaksi.  Tapaninpäivänä 2013 hän jätti Excelsiorin ja siirtyi Eredivisiessä pelaavan Rodan päävalmentajaksi.  Rodan kausi sujui Tomassonin alaisuudessakin heikosti ja lopulta joukkue putosi Eredivisiestä. Kauden jälkeen Tomasson sai potkut seurasta. 
Kesäkuussa 2015 Tomassonista tuli SBV Vitessen apuvalmentaja. Pesti jäi odotettua lyhyemmäksi, sillä jo maaliskuussa 2016 hän siirtyi Åge Hareiden valmennustiimiin Tanskan maajoukkueeseen.
EU INTCEN

EU INTCEN (European Union Intelligence and Situation Centre) on Brysselissä sijaitseva Euroopan unionin tiedusteluvirasto, jonka tehtäviin kuuluu analysoida EU:n jäsenmaiden tiedustelupalveluiden tuottamaa vakoiluaineistoa. EU INTCEN toimii Euroopan ulkosuhdehallinnon ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan alaisuudessa.

Toiminta

Tiedustelupalvelujen tavoin EU INTCENin tehtäviin kuuluu analysoida ja tuottaa vakoiluaineistoa. Keskuksen tehtäviin kuuluu muun muassa terrorismin, verkkoturvallisuuden ja konfliktialueiden tarkkailu.

Historia

EU INTCEN perustettiin maaliskuun 18, 2012. Aikaisemmassa muodossaan se tunnettiin nimellä SITCEN (EU Situation Centre).
Vuodesta 2011 alkaen keskus on toiminut Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisuudessa. Lissabonin sopimuksella vuonna 2009 perustettu Euroopan ulkosuhdehallinto toimii EU:n ulkoministeriönä jolla on oma diplomaattikuntansa. Se toteuttaa EU:n yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) ja edustaa EU:ta suhteissa muuhun maailmaan. Euroopan ulkosuhdehallintoa johtaa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja eli EU:n ulkoministeri.
Samuel Clason

Samuel ”Sam” Clason (23. kesäkuuta 1867 Uppsala - 19. joulukuuta 1925 Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja poliitikko.
Hän oli professori Edward Clasonin och Clara Ulffin poika, joka meni naimisiin Elin Sebardtin kanssa 1895.
Clason aloitti opintonsa Uppsalan yliopistossa 1884, ja vuonna 1887 hänestä tuli filosofian kandidaatti. Vuonna 1895 hänestä tuli filosofian tohtori. Clasonista tuli historian professori Lundin yliopostossa 1904 vuoteen 1916, jolloin hänestä tuli Riksarkivetin arkistonhoitaja (riksarkivarie).
Poliittisen uransa hän aloitti ensimmäisessä kamarissa 1907, missä hän istui kuoleman päiviinsä saakka. Hän oli oikeistomies, kansallismielinen ja uskovainen, ja oli Ernst Tryggerin hallituksen kirkkoministeri (ecklesiastikminister). Hän oli myös mukana perustamassa Riksföreningen för svenskhetens bevarande i utlandet vuonna 1908.
Jacqueline Ogeil

Jacqueline Ogeil on australialainen cembalisti. Hän sai musiikin kandidaatin, musiikkipedagogiikan kandidaatin ja musiikin maisterin arvot Melbournen yliopistosta. Hänen opettajinaan ovat olleet Gustav Leonhardt (Amsterdam, 1993), Colin Tilney (Toronto) ja John O'Donnell (Melbourne). Opiskeluaikoinaan hän voitti pianistina Royal South Street Competitionin Ballaratissa ja Heidelbergin Eisteddfodin. Vuonna 1989 hän sai Rotaryn stipendin nuorimpana sen 40:een vuoteen saaneena. Vuonna 1995 hänelle myönnettiin Queen Elizabeth II Silver Jubilee Trust Award ja hän eteni semifinalistiksi Young Achiever of the Year -kilpailussa. 
Ogeililla on ollut huomattava kysyntä säestäjänä. Hän on soittanut continuota muiden muassa Gerald Englishin, Cynthia O'Brienin, Ruth Wilkinsonin, Ensemble Gombertin, Fonte Musicalen, Lucinda Moonin, Gary Ekkelin ja nokkahuiluvirtuoosi Susanne Ehrhardtin kanssa. Ehrhardtin kanssa Ogeil kiersi Euroopassa heinäkuussa 1998 ja julkaisi levyn La Follia. Ogeil on myös esiintynyt Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa. 
Ogeil on vieraillut Victorian College of the Artsin musiikkikoulun luennoitsijana vuonna 1996. Hän on myös Keski-Queenslandin musiikkikonservatorion nimikkotaiteilija. Solistina Ogeil on esiintynyt Australiassa, Euroopassa ja Kanadassa. Hänen julkaisemiinsa levytyksiin kuuluvat The Virtuoso Harpsichord (1995), Buxtehude at the Harpsichord (1997) ja La Follia (1998). 
Varhaisen ohjelmiston ohella Ogeil on tulkinnut myös cembalolle sävellettyjä nykymusiikkiteoksia. Hän muun muassa esitti ensimmäistä kertaa Australiassa Naji Hakimin teoksen Shasta (Five movements for harpsichord) vuonna 1994 ja teki tästä sävellyksestä maailman ensimmäisen levytyksen, jota Hakim itse ylisti. Ogeilin soittama instrumentti on Marc Nobelin vuonna 1988 Melbournessa rakentama cembalo. Kyseinen soitin on kopio 1600-luvun flaamilaisesta soittimesta, jonka rakensi Jean Couchet.
Pallo–Tyysterniemi

Pallo

Pallo (aik. Paldo) on vanhaa pientä esikaupunkia, joka muodostui 1700-luvun lopulla, kun sen koillispuolella sijaitsevan Lappeenrannan linnoituksen siviiliasutusta siirrettiin linnoituksen ulkopuolelle. Kaakossa oli Suuri esikaupunki, joka vuonna 1857 jaettiin nykyisiksi Keskuksen ja Kylpylän kaupunginosiksi.
1880-luvulta alkaen Pallossa on ollut myös teollisuutta. Vuonna 1886 perustettiin Lappeenrannan konepaja, jonka tiloissa ovat myöhemmin toimineet Larox ja Outotec. Valtion rikkihappotehdas perustettiin Tyysterniemen ja Pallon rajalle vuonna 1922. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1963. Tehtaasta muistuttaa Pallonlahden ”kiisutorni”, jonka avulla materiaaleja siirrettiin laivoista tehtaalle. Nykyisin rakennuksissa on Saimaan ammattiopisto Sampon toimipiste. Vuosina 1970–2007 Pallossa toimi Pola Oy:n vaatetehdas.
Pallon asutus on kerrostalovaltaista. Alueen palveluihin kuuluvat muun muassa liikuntahalli, päiväkoti, huoltoasema ja päivittäistavarakauppa. Rakuunamäen kupeessa sijaitseva vuonna 1924 valmistunut Lappeenrannan kirkko kuuluu myös Palloon.

Tyysterniemi

Tyysterniemi on saanut nimensä Carl Dysterin mukaan. Dyster oli pitäjän nimismies ja Lappeenrannan vouti, joka omisti talon alueella 1600-luvun lopulla. Tyysterniemi oli vuonna 1778 perustetun Venäjän Saimaan laivaston tukikohta. 1800-luvulla alueelle kehittyi huvila-asutusta.
Tyysterniemen etelärannalle perustettiin vuonna 1937 Viipurin vaneritehdas, jonka myöhemmin omistivat vuorollaan Jens Zachariassen, Rauma-Repola ja Kymi-Strömberg. Viimeksi tiloissa toimi Puukeskus, joka muutti toukokuussa 2011 Myllymäkeen. Tehdasalue on sittemmin purettu, puhdistettu ja muutettu asuinalueeksi.
Tyysterniemessä on sekä pien- että kerrostaloasustusta. Tyysterniemen kärki on luonnontilainen, mutta myös sinne on suunniteltu asutusta. Tyysterniemen lounaispuolella avautuu Sunisenselkä ja vastarannalla sijaitsee Skinnarila ja saaria. Tyysterniemen koillispuolella salmen toisella puolella on Kariniemi. Kariniemen eteläpuolella näkyy myös Pikisaari.
Toivo Tulev

Toivo Tulev (s. 1958) on virolainen säveltäjä. Tulev on saanut sävellyksiinsä vaikutteita muun muassa gregoriaanisesta laulusta  ja vanhasta musiikista, jota edustavissa yhtyeissä hän on ollut mukana. 
Tulev opiskeli Tallinnan konservatoriossa professori Eino Tambergin johdolla. Valmistuttuaan hän oli Tukholman ja Kölnin musiikkikorkeakouluissa jatko-opiskelijana ja mukana Viron musiikkiakatemian järjestämässä maisteriohjelmassa. Viron musiikkiakatemiassa hän on sävellyksen opettaja ja työstää väitöskirjaansa.
Pistis, Elpis ja Agape

Pistis, Elpis ja Agape olivat 2. vuosisadalla Roomassa eläneitä ja uskonsa tähden kidutettuja marttyyreja. Pistis oli iältään 12 vuotta, Elpis 10 ja Agape 9 vuotta, kun heitä keisari Hadrianuksen aikana kidutettiin julmalla tavalla ja lopuksi mestattiin. Myös heidän äitinsä Sofia, joka ei varsinaisesti kokenut fyysistä kidutusta on korotettu kristinuskossa marttyriuteen.
Slaavilaisessa perinteessa nämä nimet ovat muodossa Veera, Nadežda ja Ljubov ja Suomessa käytetään nimiä Usko, Toivo ja Lempi.
Ortodoksinen kirkko muistelee näitä marttyyreja vuosittain syyskuun 17. päivänä.
Helsingin Hämeentiellä olevassa hoivakoti Helenassa on näiden neljän marttyyrin muistolle pyhitetty kirkko vanhainkodin asukkaita varten.
Neuchâtel

Kulttuuri ja nähtävyydet

Kaupungin nähtävyyksiä ovat muun muassa Neuchâtelin linna, La Collégiale -luostari, Tour des Prisons -vankilatorni, Maison des Halles ja Hotel DuPeyrou -museo. Chaumontin vuorelle on rakennettu näköalatorni ja useita retkeily- ja patikointireittejä.
Musée d'ethnographie Neuchâtel on etnografian museo, jossa esitellään erityisesti Afrikan kulttuuria. Museo on perustettu vuonna 1904, ja sen kokoelmat perustuvat kenraali Charles Daniel de Meuronin Neuchâtelin kaupungille vuonna 1795 luovuttamaan aineistoon.
Musée d'art et d'histoire on taiteen ja historian museo, jossa on esillä Neuchâtelin seutuun liittyvää historiaa ja taidetta. Museon erikoisuus ovat Jaquet-Drozin suvun 1700-luvulla valmistamat mekaaniset automaattilaitteet, esimerkkinä kirjoittava nukke.
Centre Dürrenmatt Neuchâtel (CDN) on Friedrich Dürrenmattin tuotantoa esittelevä näyttely- ja tapahtumatila kaupungin länsipuolella paikalla, jossa Dürrenmatt asui valtaosan aktiivivuosistaan. Keskus on osa Sveitsin kansalliskirjaston toimintaa, ja rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Mario Botta.

Historia

Preussi hallitsi Neuchâtelia vuoteen 1848 asti.

Liikenne

Moottoritie A5 kulkee Neuchâtelin kautta. Kaupungista on rautatieyhteys viiteen suuntaan: Berniin, Biel/Bienneen, Yverdon-les-Bains’n kautta Lausanneen, La Chaux-de-Fonds’iin sekä Pontarlieriin, Ranskaan.

Koulutus

Vuonna 1838 kaupungissa avattiin Académie de Neuchâtel, josta vuonna 1910 tuli Neuchâtelin yliopisto.
Tokyo Motor Show

Tokyo Motor Show (jap. 東京モーターショー) on joka toinen vuosi loka–marraskuussa Makuhari Messessa Chibassa Japanissa järjestettävä näyttely, jossa esitellään autoja, moottoripyöriä ja hyötyajoneuvoja. Näyttelyn järjestää Japanin autonvalmistajien liitto (Japan Automobile Manufacturers Association, JAMA), ja se on Organisation Internationale des Constructeurs d’Automobiles -järjestön hyväksymä kansainvälinen näyttely. Yleensä siellä esitellään enemmän konseptiautoja kuin varsinaisia tuotannossa olevia autoja, ja siksi autoalan lehdistö pitää näyttelyä yhtenä autonäyttelyjen viidestä suuresta, joista muut ovat Detroitin, Geneven, Frankfurtin ja Pariisin autonäyttely.
Orthos

Orthos tai Orthros oli kreikkalaisessa mytologiassa kaksipäinen koira, jolla oli käärme häntänä. Se vahti isäntänsä Geryon-jättiläisen punakarjaa Erytheian saarella.
Herakles saapui saarelle saatuaan kymmenenneksi tehtäväkseen noutaa Eurystheukselle Geryonin karja. Orthoksen saatua vainun Herakleesta se lähti tämän perään, mutta Herakles tappoi Orthoksen nuijallaan.
Orthos oli Tyfonin ja Ekhidnan jälkeläinen ja siten Kerberoksen ja Khimairan veli. Sen itse sanotaan siittäneen Ekhidnan kanssa sfinksin ja Nemean leijonan.
Orthos on mahdollisesti edustanut mytologiassa alun perin Ison koiran ja Pienen koiran tähdistöjä.
Tihkovitsa

Tihkovitsa (ven. Ти́хковицы, Tihkovitsy) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Suuren-Kolppanan maalaiskunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suijanjoen varrella 19,5 kilometriä Hatsinasta lounaaseen. Asukkaita on 280 henkeä.
Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Vuonna 1848 siellä asui 171 inkerinsuomalaista savakkoa ja 30 inkerikkoa. Suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen ja inkerikot Sivoritsan ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän asukkaat olivat keisarillisen hovin apanaasimaiden talonpoikia.
Nykyään Tihkovitsa koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Niistä noin 80 % on asuttuja vain kesällä. Puolentoista kilometrin päässä kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Kylästä on linja-autoyhteys Hatsinaan. Muita palveluja ei ole. Lähistöllä sijaitsee Inkerin kirkon leirikeskus.
Hr. Ms. Eland Dubois (1936)

Palvelus

Aluksen miehistö upotti aluksensa lähellä Gili Gentengiä 8. maaliskuuta 1942, kun vuotavat vesiputket tekivät paon Australiaan mahdottomaksi. Miehistö siirtyi Hr. Ms. Jan van Amstelille, jonka japanilaiset upottivat pakomatkalla.
Hvoinyi

Hvoinyi (ven. Хвойный, Hvoinyi) on Belomorskin piiriin kuuluva kylähallintoalue (ven. Хвойнинская сельская администрация, Hvoininskaja selskaja administrtsija) ja sen keskuskylä Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Hvonyin kylähallintoalue käsittää suunnilleen entisen Laapinan kunnan alueen. Hvoinyin kylähallintoalue sijaitsee Belomorskin piirin eteläosassa Segežan piirin vastaisella rajalla. Se rajoittuu pohjoisessa Suman kylähallintoalueeseen, idässä Virantajärven asutushallintoalueeseen ja lännessä Kesäjoen asutushallintoalueeseen. Vuonna 1987 kylähallintoalueella oli 600 asukasta. Kylähallintoalueeseen kuuluvat kylät ovat Hvoinyi (keskuskylä), Vorensi, Laapina ja Sumajärvi.
Hvonyin kylä sijaitsee Ala-Sumajärven pohjoisrannalla Sumajoen niskassa. Matkaa piirin hallintokeskukseen Belomorskiin tulee 87 kilometriä. Vuonna 1996 kylässä oli 500 asukasta, jotka saavat elantonsa pääasiassa metsätöistä. Hvoinyin kylä on varsin nuori, se on perustettu vuonna 1951.
Pasi Räty

Pasi Räty (s. 1965) on suomalainen rikollinen. Räty on Suomessa pisimpään elinkautistaan istunut rikollinen. Siinä missä keskimääräinen elinkautisvanki saa armahduksen istuttuaan hieman vajaa 15 vuotta, Rädyn ensimmäinen elinkautinen kesti 22 vuotta.  Tuolloin 25-vuotias Räty tuomittiin vuonna 1990 tehdystä murhasta ja ryöstöstä elinkautiseen vankeuteen. Vapauduttuaan vankilasta 2012 Räty ehti olla vapaalla vain reilun kuukauden ennen kuin hakkasi samaan ryyppyporukkaan kuuluneen miehen hengiltä käteen osunutta rautaputkea käyttäen. Hänet tuomittiin toistamiseen elinkautiseen vankeuteen murhasta. Motiivia teolle ei löydetty.
Arginiinimeripihkahappolyaasi

Arginiinimeripihkahappolyaasi on entsyymi, joka osallistuu eliöissä ureakiertoon. Entsyymi katalysoi arginiinimeripihkahapon hajottamista arginiiniksi ja fumaarihapoksi. Arginiinimeripihkahappolyaasin EC-numero on EC 4.3.2.1 ja CAS-numero 9027-34-3.

Ominaisuudet ja toimintamekanismi

Ihmisen arginiinimeripihkahappolyaasi on rakenteeltaan tetrameeri eli koostuu neljästä alayksiköstä. Molekyylimassaltaan se on 200 kDa painoinen. Arginiinimeripihkahappolyaasin katalysoima reaktio on mekanismiltaan E1cB-reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa entsyymin aktiivisen keskuksen histidiiniaminohappo vastaanottaa arginiinimeripihkahapon sukkinyyliosalta protonin, jolloin muodostuu välituotteena karbanioni. Tämä karbanioni hajoaa muodostaen kaksoissidoksellisen yhdisteen fumaarihapon, ja hiilen ja typen välinen sidos katkeaa, jolloin toisena tuotteena muodostuu arginiinia. Tämä vaihe on reaktiossa reaktionopeuden määräävä vaihe.
Harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa ASA-uriassa potilailla on resessiivisesti autosomien kautta periytyvä arginiinimeripihkahappolyaasin puutos. Tämän vuoksi ureaa ei muodostu normaalisti ja arginiinimeripihkahapon pitoisuus virtsassa on suuri. Myös elimistön ammoniakkipitoisuus on tällöin suuri. Taudin oireita voivat ole eriasteinen kehitysvammaisuus tai epilepsia. Arginiinimeripihkahappolyaasin puutoksen esiintyvyys on noin 1:70 000. Taudin hoito on ruokavalio, jossa proteiinien määrä on rajoitettu, ja arginiinikorvaushoito.
Duel of the Fates

”Duel of the Fates” on John Williamsin Tähtien sota -sarjaa varten säveltämä kappale.
Kappaletta soitetaan ensisijaisesti Tähtien sota: Episodi I – Pimeä uhka -elokuvassa kohtauksessa, jossa Qui-Gon Jinn, Obi-Wan Kenobi ja Darth Maul taistelevat. Se on lisätty Kloonien hyökkäykseen kohtaukseen, jossa Anakin Skywalker etsii kaapattua äitiään Tatooinella, ja pätkiä soi myös Sithin kostossa Yodan ja Palpatinen taistelun ja yhtäaikaisessa Obi-Wanin ja Anakinin taistelussa.
Se esiintyy myös muutamissa peleissä, kuten Lego Star Wars: The Video Gamessa ja Battlefrontissa, sekä Kloonisodat-piirretyssä. ”Duel of the Fates” on Tähtien sota -sarjassa sikäli epätavallinen kappale, että se ei edusta mitään tiettyä hahmoa, paikkaa tai ryhmää, vaan ainoastaan hyvän ja pahan taistelua. Se on myös yksi suosituimpia Tähtien sota -kappaleita.