google/wiki40b huggingface dataset:
Pantomiimi

Pantomiimi on sanaton esitys tai näytelmä, joka perustuu esittäjiensä eleisiin, ilmeisiin ja liikkeisiin. Sen esiintyjät maalaavat usein kasvonsa liidunvalkoisiksi. Modernilla pantomiimilla on hyvin vahva kytkentä italialaiseen commedia dell'arteen. Pantomiimikkoja näkee suurkaupunkien kaduilla katutaiteilijoina. Monet heistä toistavat Marcel Marceaun kuuluisaksi tekemiä liikesarjoja: tuulta vasten kävely, banaanin kuoriminen, suuren näkymättömän laatikon sisään joutuminen.
Isossa-Britanniassa sana pantomiimi kuitenkin tarkoittaa perinteistä näytelmää, johon liittyy tanssia, laulua ja humoristinen käsikirjoitus. Pantomiimikiertueet esiintyvät erityisesti joulunaikaan, mutta jotkut niistä kiertävät ympäri vuoden. Pantomiimin pohjana käytetään usein perinteistä lasten satua, Tuhkimon ollessa suosituin. Prinsessa Ruusunen, Jaakko ja Pavunvarsi ja Aladdin ovat kaikki suosittuja pantomiimisatuja. Pantomiimissä sekoitetaan usein sukupuoliroolit, ja erityisesti paha siskopuoli on lähes poikkeuksetta miehen esittämä rooli ja prinssinä nähdään nuori nainen.
Ganggye

Maantiede

Ganggye sijaitsee Pohjois-Korean sisämaan vuoristoisessa Jagangin maakunnassa jonkin matkan päässä maan Kiinan vastaisesta rajasta. Kaupungin rakennettu alue in kapeassa laaksossa ja kaupungin läpi virtaa Jalujokeen lopulta laskeva Changjajoki. Idässä kohoavat Rangnimvuoret ja pohjoisessa Kangnamvuoret. Kaupungin korkein vuori on 1 123 metrin korkeuteen merenpinnasta kohoava Taeung rakennetusta alueesta länteen. Kaupungin keskikorkeus merenpinnasta on 300 metriä. Kaupunkiin hallinnollisesti kuuluvan alueen pinta-ala on 263,667 km². 
Vuoden keskimääräinen lämpötila Ganggyessa on 7°C. Tammikuussa keskilämpötila on -12,4°C ja elokuussa 22,5°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 882,7 mm.

Historia

Ganggyen kaupunki on kasvanut sotilaallisesti merkittävälle paikalle. Aluetta kaupungista pohjoiseen asuttivat džurtšenit. Vuonna 1413 paikasta tuli oman alueensa hallinnollinen keskus ja sen kaupunginmuuri rakennettiin vuonna 1436. Historiallisesti kaupunki tunnettiin esimerkiksi paikallisiin gisaengeihin liitetyistä tarinoista. Imphungin paviljonki rakennettiin vuonna 1472 ja jälleenrakennettiin palon jälkeen vuonna 1680. 
Japanin miehitettyä Korean kaupungista tuli japanilainen sotilastukikohta. Pohjoiskorealaisessa historiankirjoituksessa alue on liitetty Kim Hyong-jikin eli sittemmän Pohjois-Korean johtaja Kim Il-sungin isän johtamaan sissisotaan japanilaisia vastaan. Vuonna 1939 valmistui rautatie Ganggyesta Manpoon ja Suncheoniin. 
Pohjois-Korean itsenäistyttyä valtio pyrki kehittämään japanilaisaikana heitteille jääneitä sisämaan alueitaan. Osana tätä kehitystä muodostettiin Jagangin maakunta, jonka pääkaupunki Ganggyesta tuli vuonna 1949. Korean sodan aikana lokakuussa 1950 Pohjois-Korean hallitus muutti väliaikaisesti ensin Sinuijuun ja sitten Ganggyeen heidän menetettyään pääkaupunki Pjongjangin hallinnan. Kaupunki joutui tästä syystä Yhdysvaltain ilmavoimien tekemien suurten ilmapommitusten kohteeksi. Kim Il-sungin sanotaan oleskelleen kaupunkgissa ja sittemmin pohjoiskorealaisessa propagandassa on mainittu ns. "Ganggyen henki" sosialismia puolustettaessa. Kaupungissa on myös Kim Il-sungin muistomerkki.

Talous

Kaupunki on teollistunut etenkin vuoden 1945 jälkeen, jota ennen alue oli pääosin maatalousvaltaista. Sittemmin kaupunkiin kasvoi kevyttä ja raskasta teollisuutta, kuten tekstiili- ja koneteollisuutta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi traktoreita, kenkiä ja viiniä. Kaupungissa on myös aseteollisuutta ja Pohjois-Korean asevoimilla sanotaan olevan alueella useita maanalaisia laitoksia. Teollisuuden etuna alueella ovat lähistön monet vesivoimalat. Lähistöllä on myös kupari-, sinkki-, kivihiili- ja nikkeliesiintymiä.

Väestö

Ganggyen asukasluku oli vuonna 2008 yhteensä 251 971.
Nuori lurjus rakastuu

Juoni

Nuori lurjus rakastuu kertoo Robert Dabneysta (Taylor), joka palaa hänen perheensä luo lain kanssa tulleihin ongelmien jälkeen. Seriffi hankkii hänelle työpaikan katsomassa taloa ja leski Crystal Wetherbyn (Harlow) huonekaluja.

Muuta

Harlow ja O'Connor näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa Lentäjän viimeinen urotyö vuonna 1936. Samoin Harlow ja Owen näyttelivät viimeksi yhdessä komediassa Platinapommi vuonna 1931. Ja Harlow ja Harvey näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa Saigonin kaunotar vuonna 1932 ja Harlow ja Witherspoon näyttelivät viimeksi yhdessä Kahdesti vihitty vuonna 1936.
Elokuvassa Harlow koko ajan käytti safiirikihlasormusta, jonka hänelle antoi hänen miesystävänsä William Powell, jonka kanssa hän on näytellyt yhdessä elokuvissa Trocadero (1935) ja Kahdesti vihitty.
Nuori lurjus rakastuu on uudelleenfilmatisointi vuoden 1931 elokuvasta, The Man in Possession, jossa Irene Purcell näytteli Harlowin roolin ja Robert Montgomery näytteli Taylorin roolin.
Nuori lurjus rakastuu jäi Harlowin toiseksi viimeiseksi elokuvaksi.
Guarneri

Guarneri on italialainen viulunrakentajasuku, joka toimi Cremonassa 1600- ja 1700-luvuilla. Suvun soittimien maine hipoo Amatin ja Stradivarin soittimien tasoa.
Andrea Guarneri (n. 1626 – 7. joulukuuta 1698) sai oppinsa Nicolo Amatin viuluverstaalla. Hänen soittimensa noudattavatkin Amatin rakennetta. Andrea Guarneri teki erityisesti hienoja alttoviuluja, joista yksi oli William Primrosen soitin.
Andrean poika Pietro Giovanni Guarneri (18. helmikuuta 1655 – 26. maaliskuuta 1720) tunnetaan myös nimellä Pietro da Mantova erotuksena samannimisestä serkustaan. Hän sai oppinsa isänsä verstaalla, mutta toimi itse Mantovassa muusikkona ja viulunrakentajana. Hänen soittimiaan pidetään isän instrumentteja etevämpinä, mutta ne ovat sangen harvinaisia. Joseph Szigetillä oli Andrean tekemä soitin.
Andrean nuorempi poika, Giuseppe Giovanni Battista Guarneri (25. marraskuuta 1666 – 1739 tai 1740), jatkoi isänsä verstaan toimintaa Cremonassa. Häntä pidetään yhtenä viulunrakentamisen suurista nimistä, vaikka hän elinaikanaan jäikin Stradivarin varjoon. Kaksi Giuseppen poikaa jatkoi suvun perinteitä.
Heistä vanhempi Pietro Guarneri (Pietro da Venezia) (14. huhtikuuta 1695 – 7. huhtikuuta 1762), toimi soitinrakentajana Venetsiassa ja omaksui sikäläisiä työmenetelmiä. Hänen harvinaisia soittimiaan pidetään suuressa arvossa.
Bartolomeo Giuseppe Guarneri (del Gesù) (21. elokuuta 1698 – 17. lokakuuta 1744) sai liikanimensä siitä että hän merkitsi kaikki soittimensa kirjaimilla I.H.S. (iota-eta-sigma) ja ristisymbolilla. Hän kehitti oman persoonallisen tyylinsä joka poikkeaa muista suvun soittimista. Guarneri del Gesù -soittimia pidetään Stradivarin vertaisina, ja jotkut asettavat ne niiden edellekin. Virtuoosi Niccolò Paganinin mielisoitin Cannone Guarnerius oli Guarneri del Gesù vuodelta 1743. Yehudi Menuhin soitti "Lord Wilton" Guarneri del Gesù -viulua vuodelta 1742. Muihin del Gesù -viulujen soittajiin lukeutuvat myös Corey Cerovsek, Arthur Grumiaux, Jascha Heifetz, Leonid Kogan, Isaac Stern ja Henryk Szeryng.
Mansour Boutabout

Maajoukkueura

Boutabout pelasi Algerian maajoukkueessa yhteensä 22 ottelua ja onnistui maalinteossa seitsemän kertaa vuosien 2003-2008 aikana. Hän edusti maataan yksissä arvokisoissa vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Algeria selvisi puolivälieriin.
RN Giovanni Bausan

Valmistus

Alus tilattiin Englannista Sir W G Armstrong Mitchell & Co:n Low Walkerin telakalta. George Rendellin suunnitteleman aluksen köli laskettiin 24. elokuuta 1882 telakkanumerolla 453 ja alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1883. Alus liitettiin laivastoon 9. toukokuuta 1885.

Palvelus

Alus aloitti 21. toukokuuta matkansa Italiaan liittyäkseen Regia Marinan vakinaisessa palveluksessa olevaan laivueeseen (ital. Squadra Permanente). Vuosina 1887-1888 alus osallistui Eritrean valtaukseen ollen pääosan ajasta Punaisenmeren laivueen lippulaivana. Sotatoimien päätyttyä alus oli pääosan ajasta Amerikassa vieraillen muun muassa vuonna 1892 New Yorkissa ollen ensimmäinen ulkomainen sotalaiva, joka korjataan Brooklynin laivastontelakalla. Vuonna 1899 aluksen 5,9 tuuman tykit vaihdettiin QF kuuden tuuman tykkeihin.
Vuoden 1902 lopulla Venezuelan kriisissä Giovanni Bausan oli Venezuelan aluevesillä osana kansainvälistä laivasto-osastoa, joka esti Venezuelan meriliikenteen maan kieltäydyttyä ulkomaisten lainojen maksusta. Regia Marinan osastoon kuuluivat lisäksi Elba ja Carlo Alberto. Vuotta myöhemmin Giovanni Bausan, Etna ja Dogali edustivat Italiaa New Yorkissa kansainvälisessä laivastokatselmuksessa, joka järjestettiin Chicagossa pidettyjen Kolumbuksen maailmannäyttelyn avaijaisissa. Maailmannäyttely järjestettiin Kolumbuksen Amerikan löytämisen 400-vuotistilaisuutena.
Alus palasi vuonna 1904 Italiaan, jossa se siirrettiin reserviin. Kaksi aluksen kuuden tuuman tykkiä poistettiin. Aluksen tehtävät siirrettiin syyskuussa 1905 valmistuneelle panssariristeilijä Francesco Ferrucciolle. Vuodesta 1905 alkaen Giovanni Bausan oli lämmittäjien ja mekaanikkojen koululaivana aina Italian-Turkin sodan alkamiseen vuonna 1912. Alus palautettiin palvelukseen Kyrenaikan laivueen lippulaivana, missä tehtävässä se tulitti tykeillään maajoukkojen tukena maakohteita. Sotatoimien päätyttyä alus palasi toisarvoisiin tehtäviin vedenpuhdistusaluksena. Alukselle asennettiin neljä tislaamoa, jotka tuottivat 200 tonnia puhdasta vettä vuorokaudessa. Tehtävässä alus oli aina ensimmäisen maailmansodan alkuun.
Italian maavoimien tykistön tarpeen vuoksi aluksen kymmenen tuuman sekä kaksi kuuden tuuman tykkiä siirrettiin vuonna 1915 maihin. Myöhemmin  sodan aikana loputkin aluksen aseista poistettiin ja se siirrettiin Brindisiin vesilentokoneiden emälaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi maaliskuussa 1920.
Julkisasiamies

Julkisasiamies on ranskalaisessa oikeusperinteessä käytetty tuomioistuinta avustava korkea virkamies (Avocat général), joka rinnastetaan tuomareihin.
Julkisasiamiehen tehtävänä on laatia asian käsittelyn loppuvaiheessa oma ratkaisuehdotuksensa, joka on pohjana varsinaisten tuomarien päätösharkinnalle. Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus on julkisasiamiehen itsenäinen kannanotto oikeuden oikeasta tulkinnasta, eikä se sido tuomioistuinta sen laatiessa tuomiota.
Julkisasiamiehen päätösehdotus eroaa suomalaisesta ylemmissä oikeusasteissa käytössä olevasta esittelyjärjestelmästä siten, että julkisasiamiehen ehdotus on julkinen ja asianosaiset voivat sitä kommentoida. Sen sijaan suomalaisen tuomioistuimen esittelijän laatima päätösehdotus on osa tuomioistuimen salaista päätösharkintaa, eikä edes asianosaisilla ole oikeuttaa saada esityksen sisällöstä tietoa.
Myös Euroopan unionin tuomioistuimessa on kahdeksan julkisasiamiestä. Ensimmäinen suomalainen julkisasiamies on Niilo Jääskinen.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 222 artiklan mukaan julkisasiamiesten tehtävänä on täysin puolueettomina ja riippumattomina esittää julkisessa istunnossa perustellut ratkaisuehdotukset asioissa, jotka yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön mukaan vaativat heidän myötävaikutustaan.
Stereoääni

Stereoääni, 2-kanavainen ääni tai yleisemmin pelkkä stereo, tarkoittaa äänentoistossa kahden kaiuttimen, vasen ja oikea sekä vähintään kahden äänikanavan käyttämistä. Stereolla tyypillisimmin lisätään musiikin tilavaikutelmaa sijoittamalla instrumentit, kaiut ja muut efektit stereokuvan eri kohtiin.
Ensimmäiset stereoäänilevyt ilmestyivät Yhdysvalloissa vuonna 1958. Ensimmäiset stereofonisten radiolähetysten standardit hyväksyttiin vuonna 1961, ja tv-lähetysten standardit vuonna 1984. Nykyisin stereoääntä käytetään lähes kaikessa sähköisessä mediassa, kuten CD-musiikissa, televisiossa ja äänenpakkaustiedostoissa.
Ryan Bertrand

Seurajoukkueura

Bertrand pelasi juniorina Gillinghamissa, josta siirtyi Chelsean alle 18-vuotiaiden joukkueeseen 2005, ja edelleen edustusjoukkueeseen 2006. Hän oli lainalla Bournemouthissa kaudella 2006–2007 ja Oldhamissa syyskauden 2007. Tammikuussa 2008 Bertrand siirtyi lainasopimuksella Norwichiin kauden 2007–2008 loppuun saakka. Hän liittyi Norwichiin uudella lainasopimuksella kauden 2008–2009 loppuun saakka. Kauden 2009–2010 hän pelasi lainasopimuksella Readingissa. Kauden 2010–2011 alussa hänet lainattiin Nottingham Forestiin vuoden loppuun kestäneellä sopimuksella.
Bertrandista tuli toukokuussa 2012 ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt debyyttinsä nykymuotoisessa Mestarien liigassa suoraan loppuottelussa Chelsea voittaessa kauden 2011–2012 finaalissa Bayern Münchenin. Bertrand pelasi samana keväänä neljä ottelua, ei kuitenkaan finaalia, Chelsean voittaessa FA Cupin. Seuraavalla kaudella hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua Chelsean edetessä mestariksi.
Bertrand pelasi kevätkauden 2014 lainalla Aston Villassa. Samana kesänä hän siirtyi lainalle Southamptoniin ja siirto vakinaistettiin runsaan 11 miljoonan punnan siirtosummalla helmikuussa 2015.

Maajoukkueura

Bertrand edusti Englantia alle 17-, 18-, 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua Britannian joukkueessa Lontoon olympialaisissa 2012. Hän debytoi Englannin maajoukkueessa 15. elokuuta 2012 Italiaa vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi saman vuoden syyskuussa MM-karsintaottelussa Ukrainaa vastaan. Ensimmäisen, ja toistaiseksi ainoan, arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Slovakiaa vastaan EM-kilpailuissa 2016.
Venus Doom

Katsaus

Venus Doom on ottanut enemmän doom metal -vaikutteita kuin yksikään aiempi HIM-albumi ja kitarat ovat levyllä todella suuressa osassa. Suuri osa kappaleista on viritetty alas, jopa H:hon asti jotta albumin soundi muistuttaisi ensimmäistä levyä. Moni kappaleista pohjautuu Linden mukaan hänen raskaisiin riffeihinsä. Albumin lyrismi on tuomioenteistä ja epätoivoista. Kappaleiden keskipituus on yli viisi minuuttia ja ne ovat vahvasti mollivoittoisia. Albumin kappalejärjestys on omintakeinen alkaessaan ns. Tuomion alkusoitosta ja päättyy herkkään toivonkaipuuseen. Kaikki albumin yhdeksän kappalettä käsittelevät helvetin yhdeksää piiriä Jumalten näytelmästä.

Kansikuva

Albumin kansikuvana on David Harounin tekemä maalaus. Ville Valo näki Harounin maalauksen New Orleansissa ja kysyi Harounilta, voisiko HIM käyttää sitä Venus Doomin kantena. Harouni suostui ja sanoo itseään nykyään HIM-faniksi. Special Edition ja Special Limited Edition sisältää erilaisen kansikuvan kuin perusversio. Levy on myynyt kultaa Suomessa. Venus Doomin Special Edition/Special Limited Edition ulkoasu oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi vuonna 2008 Paras erikoisversion pakkaus (Best Boxed or Special Limited Edition Package) -kategoriassa.
Trompe l’œil

Trompe l’œil  on maalaustaiteen keino, jolla pyritään harhauttamaan katsojaa illuusion keinoin. Ranskankielinen termi merkitsee silmää harhauttavaa. Trompe l’œil kehittyi varhaisrenessanssin maalauksissa esiintyneistä yksityiskohdista suuriksi, arkkitehtuuriin liittyviksi elementeiksi. 
Suuntaus kukoisti myös 1800-luvulla naturalismin ja realismin aikana. Nykyisin trompe l’œil  on yleisesti käytetty tehokeino muun muassa seinämaalauksissa ja museoiden dioraamoissa. Esimerkiksi tunnettu katutaiteilija Banksy käyttää tekniikkaa osassa teoksistaan.

Taustaa

Vastaava käsite on italiankielinen sotto in su eli di sotto in su (suom. alhaalta ylös). Se tarkoittaa illusionistista maalaustekniikkaa, jolla alhaalta käsin katsottavaksi tarkoitettujen kattomaalausten perspektiiviä tehostettiin. Sitä käytettiin Italian barokin freskojen kausina. Sen ensimmäisenä käyttäjänä pidetään Andrea Mantegnaa Camera degli Sposissa, Mantovassa. Sen muita huomattavia käyttäjiä olivat Antonio da Correggio Parman tuomiokirkossa, Pietro da Cortona Palazzo Barberinissa ja Andrea Pozzo Sant’Ignazion kirkossa, Roomassa.
Vaikka trompe l’oeil nimityksenä saikin alkunsa barokkiajalla, itse tekniikkaa käytettiin jo antiikin Kreikan ja Rooman seinämaalauksiin. Tyypillinen trompe l’oeil -seinämaalaus on ikkuna, ovi tai eteinen, joka luo optisen vaikutelman todellista laajemmasta tilasta. 
Usein kerrottu kreikkalainen tarina kertoo kahden tunnustetun maalarin kilpailusta. Zeuksis kykeni tekemään niin vakuuttavan asetelman, että linnut tulivat nokkimaan siihen maalattuja viinirypäleitä. Hän pyysi sitten kilpakumppaniaan Parrhasiusta vetämään verhot maalauksensa edestä ja näin paljastamaan sen. Parrhasius voitti kilpailun, koska hänen maalauksensa oli itse verhot.
Lassana Diarra

Seurajoukkueura

Diarra aloitti ammattilaisuransa Ranskan Ligue 2:n Le Havressa, jossa pelatessaan hänet valittiin Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi englantilaisseura Chelseaan, joka etsi seuraajaa ikääntyvälle Claude Makélélélle. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2005 Mestarien liigan ottelussa Real Betisiä vastaan.
Kaudella 2005–2006 Diarra valittiin Chelsean vuoden nuoreksi pelaajaksi. Kaudella 2006–2007 hän pelasi joukkueen loukkaantumisongelmien vuoksi myös oikeana laitapuolustajana, mutta peliaika jäi kokonaisuudessaan vähiin. Diarran sopimus oli umpeutumassa tammikuussa 2008 eikä hän ollut halukas jatkamaan sitä, joten kesällä 2007 hänet myytiin ranskalaismanageri Arsene Wengerin luotsaamaan Arsenaliin. Myös Arsenalissa peliaika oli vähissä, minkä vuoksi hän halusi vaihtaa seuraa ja tammikuussa 2008 hän teki 3,5-vuotisen sopimuksen Portsmouthin kanssa. Hän nousi pian Harry Redknappin luotsaaman joukkueen avauskokoonpanoon ja oli mukana toukokuussa 2008, kun joukkue voitti FA Cupin loppuottelussa Cardiff Cityn maalein 1–0. Elokuussa liigamestari Manchester Unitedia vastaan pelatussa Community Shield -ottelussa hän oli rangaistuspotkuissa yksi Portsmouthin kolmesta epäonnistujasta, kun United vei pokaalin rangaistuspotkuin 3–1.
Pelattuaan Portsmouthissa vain vajaan vuoden espanjalainen Real Madrid hankki Diarran korvaamaan pitkäaikaisloukkaantunutta Mahamadou Diarraa. 20 miljoonan euron kauppa ja Diarran kesään 2013 asti ulottuva sopimus vahvistettiin 21. joulukuuta 2008, ja virallisesti hän siirtyi seuraan siirtoikkunan auettua tammikuussa 2009. Diarra peri sukunimikaimansa pelinumeron 6, mutta erottuakseen tästä hän päätti käyttää muun muassa pelipaidassaan nimeä Lass.

Maajoukkueura

Ensiesiintymisensä Ranskan maajoukkueessa Diarra teki 24. maaliskuuta 2007 EM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuissa, mutta ei pelannut minuuttiakaan.
Asekoulu

Historia

Joukko-osasto aloitti toimintansa nimellä Aseseppäkolu Helsingin Katajanokalla. Jatkosodan loppuun asti koulun johtajana toimi tunnettu jääkäriupseeri, myöhempi jääkärieverstiluutnantti John V.Rosenbröijer.
Kesällä 1963 Asekoulu siirtyi Kuopioon. Silloinen Kuopion Asevarikko luovutti Asekoululle asehuoltolan tilat ja sijoitti asehuoltolan vanhaan puukasarmiin. Suuren Neulamäen alueella toimi tuosta lähtien sekä asevarikko että Asekoulu.
Asekoulu muutti Kokkolaan vuonna 1973 Pikiruukin kasarmille.
Koulu siirrettiin Lahden varuskuntaan Lahteen puolustusministeri Anneli Tainan päätöksellä kesäkuun 1996 ja vuoden 1997 välillä. Asekoulusta tuli osa silloisen Hämeen Rykmentin Teknistä Koulutuskeskusta (TeknKoulK/HämR). Samalla alueella toiminut Keskusvarikko 8 siirtyi Senaatti-kiinteistöjen (Valtion kiinteistölaitos) hallintaan.

Nykyhetket

Nyttemmin koulun toiminnot on yhdistetty muihin huollon koulutuksiin puolustusvoimissa, lähinnä Hämeen Rykmentin Huoltokouluun. Aseseppäaliupseerit koulutettiin Hämeen Rykmentissä. Rykmentti lakkautettiin 31.12.2014.

Heraldiikka

Koulun joukko-osastolipussa on punaisella pohjalla Suomen vaakunaleijona miekkoineen alasimen päällä.
GT by Citroën

GT by Citroën on ranskalaisen autovalmistaja Citroënin valmistama superauto, joka on kehitetty yhteistyössä pelitalo Polyphony Digitalin kanssa. Polyphony Digital osallistui auton tuotantoon saadakseen sen mukaan Gran Turismo 5 Prologue -peliin. Auton suunnittelu alkoi vuonna 2003, ja sen ensiesittely oli vuonna 2008 Pariisin autonäyttelyssä.
GT by Citroën maksaa kolme miljoonaa puntaa ja kiihtyy nollasta sataan 3,6 sekunnissa. Auto painaa 1 400 kilogrammaa, ja se on rakennettu pääosin alumiinista. Mallin on suunnitellut Takumi Yamamoto yhdessä Jean Pierre Plouén tiimin kanssa. Yamamoto on Polyphony Digitalin ohjaajan ja Gran Turismo -pelisarjan luojan, Kazunori Yamauchin lapsuudenystävä. GT by Citroën on vain yksi monista autoista, joiden suunnitteluun Polyphony Digital on osallistunut.
Ruskomyrkkyluikero

Koko ja ulkonäkö

Ruskomyrkkyluikero kasvaa noin 9 cm pitkäksi.  Se on ruskeansävyinen keltaista pyrstöä lukuun ottamatta.

Alkuperä

Ruskomyrkkyluikero elää luonnossa Intian valtameren länsiosassa: Itä-Afrikan, Komorosaarten ja Madagaskarin rannikolla. Se pysyttelee koralliriuttojen läheisyydessä, etenkin sellaisissa osissa joissa korallit kasvavat melko hitaasti ja niistä on irronnut kiviä ja korallisoraa.

Käyttäytyminen

Ruskomyrkkyluikero on rauhallinen kala. Jos petokala nappaa sen suuhunsa, ruskomyrkkyluikero puraisee myrkkyhampaillaan petoa suuhun ja pelastuu. Kalan purema on myrkyllinen ja voi aiheuttaa allergisen reaktion.

Vesiolot ja ravinto

Ruskomyrkkyluikero syö lihapitoista ruokaa: massiäyriäisiä, artemiaa ja kuivaruokia. Sitä tulisi ruokkia useita kertoja päivässä. Se elää 24-28-asteisessa merivedessä.
Petri Ahoniemi

Petri Uolevi Ahoniemi (23. maaliskuuta 1959 Helsinki – 8. huhtikuuta 2018 Fidži) oli suomalainen liikemies, sijoittaja ja toimittaja.  Ahoniemi aloitti toimittajan työt lukiolaisena 1970-luvulla ja oli pian Kauppalehden ja Uuden Suomen palveluksessa. 
Ahoniemi toimi 1980- ja 1990-luvuilla Tamperelaisen päätoimittajana. Hän omisti lehden kustannusoikeudet vuosina 1988–1998, jolloin hän myi lehden viestintäkonserni Jantonille. Vuonna 2016 Ahoniemi liittyi Thaimaassa toimivan suomalaisen matkailuyritys Raya Divers yhdeksi pääomistajaksi.
Robert Mellin (lauluntekijä)

Robert Mellin (1902–1994) oli englantilainen lauluntekijä ja musiikkikustantaja. Hän sävelsi ja sanoitti 1950- ja 1960-luvulla useita menestyneitä kappaleita ja perusti oman musiikkikustantamonsa 1950-luvun loppupuolella. Mellin teki tunnusmusiikin TV-sarjoihin The Adventures of Robinson Crusoe ja Don Quijote. Hän työskenteli 1960-luvulla myös elokuvamusiikkin parissa.
Johan Haartman (vanhempi)

Johan Haartman vanhempi (1682–1737) oli suomalainen filosofi, Turun akatemian professori. Hänet nimitettiin 1722 logiikan ja metafysiikan professoriksi ja 1735 teologian professoriksi.
Hänen poikiaan olivat professorit Johan Haartman (nuorempi) ja Jakob Haartman.
Profilointi (ohjelmointi)

Profilointi tarkoittaa ohjelmointiterminä menetelmää, jossa profilointityökalu analysoi ohjelmaa suorituksen aikana samalla tallentaen sen muistin kulutusta, suorituskykyä ja niin edelleen. Näin saadaan selville esimerkiksi mahdollisia pullonkauloja, virheitä, ylimääräistä virran ja muistin kulutusta ohjelmasta. Profiloinnin lisäksi tai vaihtoehtona sille voidaan tehdä staattista analyysiä.
Amdahlin lain mukaan nopeiden ja tehokkaiden ohjelmien kehittämisessä on keskityttävä ohjelman kalleimpaan (raskaimpaan) kohtaan.

Profilointityökaluja

Profilointityökalut voivat toimia eri periaatteilla kuten suorituksen mittauksilla, simuloimalla ja instrumentoimalla. Instrumentoinnilla tarkoitetaan ohjelman muokkaamista lisäämällä siihen itseensä laskureita. Profilointi voi käyttää mittauksiin laskureita kuten funktiokutsujen laskureita tai aikaperusteisia mittauksia.
Tyypillisesti mittaukset suoritukset paljastavat "kuumia kohtia" (engl. hot spot) kahdella tavalla: paikkoja, joita kutsutaan usein, sekä paikkoja, joissa vietetään paljon suoritusaikaa. Molemmissa tapauksissa on arvioitava erikseen onko koodin suoritusta muutettava, muutettava kutsukohtia vai onko suoritus normaalia maksimikapasiteetin hyödyntämistä. Profilointiohjelmat voivat tallettaa kerätyn tapahtumajoukon (engl. trace) tai yhteenvedon (engl. profile) profiloinnista.
Alustasta riippuen myös laitteistotason laskureita voi olla mahdollista käyttää profilointiin.