google/wiki40b huggingface dataset:
Nanny

Juoni

Tavallisesta työläisperheestä kotoisin oleva Fran Fine, joka on äskettäin saanut potkut poikaystävältään, lähtee myymään kosmetiikkaa rikkaaseen kortteliin. Hän ilmestyy rikkaan, englantilaisen Broadway-tuottajan, Maxwell Sheffieldin oven taakse. Sheffield saa idean palkata Franin hoitamaan kolmea lastaan, Maggieta, Brightonia ja Gracea, koska hän on yksinhuoltaja, eikä voi pitää heitä silmällä.
Fran antaa lapsille kyseenalaisia neuvoja ja pari kertaa Maxwell erottikin tämän, mutta otti hoitajan aina takaisin, koska hän lapsineen olivat kiintyneet naiseen. Fran oli aina ollut kiinnostunut Maxwellistä, mutta mies ei ollut tajunnut sitä. Franin kanssa Maxwellin huomiosta ja rakkaudesta kilpaili C.C. Babcock, Maxwellin liikekumppani. Maxwellin hovimestari Niles pilkkasi aina C.C:tä, mutta tajusi lopulta, että hän vain pitää hänestä. Lopulta sarjan lopussa monen vastoinkäymisen ja onnenpotkun jälkeen lähentyneet Max ja Fran menevät naimisiin, sen jälkeen kun Maxwellin kuolleen vaimon aave antaa siihen luvan. Fran ja Maxwell saavat kaksoset.

Ulkomaiset versiot

Nannyä on esitetty yli 80:ssä eri maassa, ja sarjasta on tehty myös useita paikallisia versioita, kuten Maja prekrasnaja njanja Venäjällä, jota Nelonen lähetti tammikuusta 2010 alkaen arkipäivisin nimellä Venäläinen Nanny. Versiot ovat noudattaneet Yhdysvaltalaista alkuperäisversiota usein hyvin tarkasti, mutta joissakin maissa sarjaa on muutettu paikalliseen kulttuuriin sopivaksi.
Eisner-palkinto

Historia

Eisner-palkintojen edeltäjiä olivat Jack Kirbyn mukaan nimetyt Fantagraphics Books -kustantamon palkinnot, joita jaettiin Comic-Conissa vuosina 1985–1987. Fantagraphicsilla palkintoasioista vastasi Dave Olbrich. Kun hän siirtyi yhtiöstä muihin tehtäviin vuonna 1987, palkintojen tulevaisuudesta syntyi erimielisyyttä. Sen seurauksena Kirby-palkinnot tulivat tiensä päähän ja syntyi kaksi uutta palkintoa: Fantagraphics aloitti Harvey-palkintojen jakamisen, kun taas Olbrich loi Eisner-palkinnot.
Ensimmäiset Eisner-palkinnot jaettiin vuoden 1988 Comic-Conissa vuonna 1987 ilmestyneille sarjakuville. Palkinto jaettiin 11 kategoriassa. Vuoden menestyjiä olivat Alan Mooren ja Dave Gibbonsin Vartijat, joka sai neljä palkintoa, ja Paul Chadwickin Concrete-sarja, joka keräsi kolme palkintoa.
David Olbrich johti palkinto-organisaatiota onnistuneesti kahden vuoden ajan, mutta vuonna 1990 palkinnonjako täytyi perua kokonaan, sillä äänestyksissä ilmeni tapahtuneen useita virheitä, joita ei olisi ehditty korjata ennen Comic-Conia. Olbrichin mukaan ongelmat johtuivat hänen uudesta työstään Malibu Graphicsin julkaisijana, minkä vuoksi hän ei ollut ehtinyt paneutua tarvittavissa määrin palkintoihin. Tämän seurauksena Eisner-palkintojen jakaminen päätettiin siirtää Comic-Conin vastuulle, ja uudeksi vastuuhenkilöksi nimettiin Jackie Estrada.

Valintaprosessi

Nykykäytännön mukaan palkintokategorioiden finalistit valitsee viisihenkinen raati. Ehdokkaita voivat ilmoittaa niin kustantajat kuin itse tekijätkin, mutta raati voi halutessaan valita finalisteja myös näiden heille lähetettyjen ehdokkaiden ulkopuolelta. Finalistien tultua valituiksi äänestyslomakkeet lähetetään sarjakuvatuotannon ammattilaisille käsikirjoittajista ja piirtäjistä kustantajiin, toimittajiin ja kauppiaisiin. Heidän äänensä ratkaisevat lopulliset voittajat, jotka ilmoitetaan Comic-Conin juhlaseremoniassa.
Finalistit valitsevan komitean perusti Jackie Estrada vuoden 1992 palkintojenjakoa varten. Sitä ennen myös finalistit oli valittu valtavan äänestysprosessin kautta. Kyseinen menetelmä ei kuitenkaan ollut erityisen tasapuolinen, sillä vähemmän huomiota saaneilla julkaisuilla ei välttämättä ollut juurikaan mahdollisuuksia menestyä.
Heinrich Glarean

Heinrich Glarean (kesäkuu 1488 Mollis, Glarusin kantoni – 28. maaliskuuta 1563 Freiburg) oli sveitsiläinen musiikki­teoreetikko, runoilija ja humanisti.
Opiskeltuaan nuorena perusteellisesti musiikkia hän kirjoittautui Kölnin yliopistoon, jossa hän opiskeli teologiaa, filosofiaa ja matematiikkaa sekä myös musiikkia Siellä hän kirjoitti kuuluisan runon keisari Maksimilian I:n kunniaksi. Vähän myöhemmin hän tapasi Baselissa toisen humanistin, Erasmus Rotter­damilaisen, josta tuli hänen eli­nikäinen ystävänsä.
Ensimmäisen musiikkia koskevan teoksensa Isagoge in musicen hän julkaisi vuonna 1516. Siinä hän käsitteli musiikin perustekijöitä, ja todennäköisesti teos oli tarkoitettu opetusta varten. Hänen kuuluisin teoksensa, joka samalla oli yksi kaikkein huomattavimmista musiikin teoriasta renessanssiaikana kirjoitetuista teoksista, oli kuitenkin Dodecachordon, jonka hän julkaisi Baselissa vuonna 1547. Tämä laaja teos käsittelee musiikin teorian lisäksi myös filosofiaa ja elämäkertoja, ja se sisältää myös 120 kokonaista edellisen sukupolven säveltämää musiikki­teosta, muun muassa Josquin des Prez'n, Johannes Ockeghemin, Jacob Obrechtin ja Heinrich Isaacin teoksista.  Kolmiosaisen teoksen alussa käsitellään Boethiusta, joka 500-luvulla oli kirjoittanut laajasti musiikista. Teoksessa johdetaan musikaalisten moodien käyttö laulusta, erityisesti gregoriaanisesta laulusta ja yksi­äänisyydestä. Teoksen lopussa käsitellään laajasti moodien mäyttöä moniäänisessä eli polyfonisessa musiikissa.
Teoksen Dodecachordon nimi tarkoittaa sanan­mukaisesti 12-kielistä soitinta. Teoksen tärkein merkitys on Glareanin ehdotuksessa, että moodeja eli kirkko­sävel­lajeja oli itse asiassa kaksi­toista, ei kahdeksan niin kuin kauan oli oletettu ja kuten vielä Glareanin aikalaisen Pietro Aronin teoksissa sanottiin. Glareanin lisäämät neljä uutta moodia olivat autenttinen ja plagaalinen aiolinen (9. ja 10. moodi) sekä autenttinen ja plagaalinen jooninen moodi (11. ja 12. moodi). Nämä uudet moodit vastasivat mollia ja duuria ja luonnollista mollia, jotka ennen pitkää lähes täysin syrjäyttivät vanhat kirkko­sävel­lajit. Jo Glarean väitti, että jooninen sävellaji oli yksi hänen aikansa säveltäjien eniten käyttämistä.
Teoksella oli suunnaton vaikutus. Monet myöhemmät teoreetikot kuten Zarlino hyväksyivät 12 moodia. Nykyisin eroa moodien plagaalisen ja autenttisen muodon välillä ei tosin enää pidetä merkityksellisenä, mikä on vähentänyt moodien lukumäärän kuuteen, mutta muutoin Glareanin selvitystä musikaalisista moodeista pidetään vielä nykyäänkin pätevänä.
Glarean saavutti merkittäviä ansioita myös runouden ja maantieteen aloilla.
Blanco Encalada (1875)

Valmistus

Alus tilattiin Britteinsaarilta Hullista Earle's Shipbuilding Companyltä ja sen köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1875 nimellä Valparaiso ja se valmistui vielä samana vuonna.

Palvelus

Valparaiso osallistui Tyynenmeren sotaan, jolloin sen tärkein saavutus oli Angamosin taistelussa Perun laivaston monitorin Huascarin valtaus.
Alus modernisoitiin Britteinsaarilla Armstrongin telakalla vuosina 1885-1886, jolloin sen aseistukseksi vaihdettiin kuusi kahdeksan tuuman ja neljä neljäntoista naulan BLR-tykkiä sekä kolme kuuden naulan pikatykkiä. Lisäksi keulaan asennettiin kaksi neljäntoista tuuman torpedoputkea. Valparaiso nimettiin vuonna 1890 Blanco Encaladaksi.
Chilen sisällissodassa alus liittyi laivaston mukana kongressin kannattajiin. Alus upposi tykkivene Almirante Lynchin torpedoimana 23. huhtikuuta 1891, jolloin siitä tuli maailman ensimmäinen torpedoimalla upotettu sotalaiva.
Chronoform

Historia

Kauhajoelta kotoisin olevan Chronoformin perustivat rumpali Vänni Panula ja kitaristi Aapo Hakamaa vuonna 2013. Jäsenistössä on sen jälkeen tapahtunut kaksi muutosta: alkuperäisen solistin Aki Haikosen korvasi Niko-Petteri Westerholm syksyllä 2017, ja syksyllä 2019 Lassi Mäntymäki liittyi yhtyeeseen kitaristiksi Eero Mäkirannan tilalle. Chronoformin debyyttialbumi julkaistiin keväällä 2019 Inverse Recordsin kautta.
Makedonialaiset

Makedonialaiset (joskus kutsutaan myös nimellä Makedonian slaavit) on slaavilainen kansa joka asustaa pääosin Pohjois-Makedoniassa, jonka väestöstä se muodostaa yli 60 %. Makedonialaisia arvioidaan olevan kahdesta kahteen ja puoleen miljoonaan. Suurin osa makedonialaisista on ortodokseja, muslimeita ja protestantteja. Makedonialaisten äidinkieli on makedonia.
Ray Benge

Raymond Adelphia Benge (22. huhtikuuta 1902 Jacksonville, Texas – 27. kesäkuuta 1997 Centerville, Texas) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä. Hänen koulunsa oli Huntsvillen Sam Houston State University. Hänen seuroinaan olivat Cleveland Indians (1925–1926), Philadelphia Phillies (1928–1932, 1936), Brooklyn Dodgers (1933–1935), Boston Bees (1936) ja Cincinnati Reds (1938). Benge on haudattu Concordin hautausmaalle Texasiin.
Edenred

Yritys

Edenred Finland Oy (ent. Delicard Oy) on toiminut Suomessa vuodesta 2005 alkaen, jolloin sen päätuote oli yrityslahjana toimiva Delicard-lahjakortti. Nykyään Edenred Finland tunnetaan työsuhde-eturatkaisuistaan, joiden parissa yritys on toiminut vuodesta 2011 alkaen. Edenred Finlandista tuli Suomen suurin työsuhde-etumaksuvälineiden tarjoaja vuonna 2014, kun Edenred osti lounas- ja virike-etuun tarkoitetut maksuvälineet Lounasseteli ja Virikeseteli sekä näiden korttivastineet Nets Oy:ltä .
Suomessa Edenred Finlandilla on noin 60 työntekijää. Edenred Finland on osa Pariisin Euronext-pörssiin listattua Edenred-ryhmää, joka toimii 45 maassa noin 8 000 työntekijän voimin. Edenred-ryhmän toimialaan kuuluvat työsuhde-etuihin, kulujen hallinnointiin sekä motivointi- ja palkitsemisohjelmiin tarkoitetut ratkaisut. Sillä on lähes 770 000 asiakasta yksityiseltä ja julkiselta sektorilta, 1,5 miljoonaa palveluntarjoajaa ja 43 miljoonaa edunsaajaa.
Niilo Saarinen (alus)

Pelastusristeilijä Niilo Saarinen on kapteeni Niilo Saarisen mukaan nimetty pelastusristeilijä.
Alus on teräsrunkoinen, jääkeulalla ja ns. risteilijänperällä varustettu ja sen alkuperäinen koneteho oli 320 hevosvoimaa.
Kapteeni Saarisen jäätyä eläkkeelle valmistui seuraavana vuonna Haminan telakalla Kotkaa varten uusi teräsrunkoinen pelastusristeilijä, joka sai hänen nimensä. Se oli ensimmäinen jäätä murtava pelastusalus ja sillä ajettiinkin runsaasti kelirikkoajoa Haapasaareen. Aluksessa on myös alusta alkaen ollut keulakannelle sijoitettu kiinteä vesitykki jolle voimaa antaa 8000 litran minuuttitehoinen palopumppu. Varustukseen kuuluu myös mastoon liitetyt sumusuuttimet, joiden luoman suojaverhon turvin alus voi mennä aivan kiinni palavaan laivaan. Varustusta tarvittiin vuonna 1963 kun Rankin saarella syttyi tulipalo sotilaskotirakennuksessa: Niilo Saarinen toi paikalle sammuttajia ja tuki sammutustyötä vesitykkinsä avulla. Alus vapautui Kotkasta vuonna 1968 kun pelastusristeilijä Wilhelm Wahlforss valmistui. 
Saarinen siirtyi vuonna 1968 aluksi Tornioon, mutta osoittauduttuaan liian suureks Tornion ahtaille vesille sen uudeksi sijoituspaikaksi tuli Raahe. Alus katsastettiin jo varhain kotimaanliikenteen lastilaivaksi ja hinaajaksi, ja sitä on pidetty liikenteessä ympärivuotisesti.  Sitä on toisinaan käytetty myös saaristoristeilyaluksena. Lisäksi alus on jo Raaheen tulostaan asti toiminut lisähinaajana Rautaruukin satamassa.  Sen työparina toimi ensin Rautaruukin hinaaja m/s Rautaluoto (Myöh. Jyry)  ja nykyään Raahen Meriapu oy:n Isbjörn .
Jokeri (pelikortti)

Jokeri on pelikortti, joka vastaa peleissä mitä tahansa korttipakassa olevaa korttia. Pelaaja, joka käyttää kortin pelissä, saa itse valita, mitä korttia jokeri edustaa. Jokeria ei saa käyttää joissakin peleissä. Joissakin peleissä jossa jokeria saa käyttää on 2-3 jokeria pakassa. Jos pokerissa käytetään jokeria, se on yleensä arvoltaan mikä tahansa kortti. Jokerilla on useita kutsumanimiä, kuten joksu, jokru, jokka, nikke ja narri.
Mos Def

Yksityiselämä

Smith varttui Brooklynissa Bedford-Stuyvesantin alueella.
Smith oli naimisissa Maria Yepesin kanssa vuodet 1996–2006. Smithillä on yhteensä 6 lasta joista 2 Maria Yepesin kanssa.
Uusmaalainen

Uusmaalainen oli Helsingissä vuosina 1905–1913 ilmestynyt sanomalehti.
Uusmaalainen perustettiin Uudenmaan nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi, mutta sen taustalla oli myös helsinkiläistä puoluejohtoa. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Jaakko Laurila (1906–1908), Artur Candolin (1908–1911) ja Erik Vihtori Linnankallio (1912–1913). Sen kannattavuutta heikensivät Lahdessa ilmestyneet nuorsuomalaisten Lahden Lehti ja Lahden Sanomat. Vuoden 1914 alusta Uusmaalainen ja Lahden Sanomat yhdistettiin Etelä-Suomen Sanomiksi.
Jouko Toiviainen

Jouko Toiviainen  (s. 1946 Lappeenranta) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut Taideteollisessa ammattioppilaitoksessa vuosina 1964–1966. Sieltä valmistuttuaan hän työskenteli kuvanveistäjien, kuten Heikki Häiväojan, Aimo Tukiaisen ja Kain Tapperin, apuna. Hän oli Oulun läänintaiteilija vuosina 1975–1977.
Toiviainen sairastaa ms-tautia, joka estää raskaampien töiden tekemistä, joten hän teettää ne ulkopuolisella. Hän asuu Oulussa.
Dragon Quest VIII: Journey of the Cursed King

Pelaaminen

Pelin taistelut ovat vuoropohjaisia.

Vastaanotto

Pelin Nintendo 3DS -versio on saanut V2.fin arvostelussa 3,5/5 tähteä.
Käy Muumilaaksoon

Käy Muumilaaksoon (alkuperäiseltä nimeltä Dat Zijn De Moomins) on tunnetun animaatiosarjan Muumilaakson tarinoita tunnuskappale. Alkuperäisen kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut hollantilainen säveltäjä Pierre Kartner. Suomen kielelle kappaleen käänsi Yleisradion kääntäjänä ja ohjaajana toiminut Jertta Ratia-Kähönen. Kappaleen televisiosarjassa esittää Benny Törnroos. Törnroos on esittänyt myös sarjan lopputunnuskappaleen Hei Muumit sekä myöhemmin tehnyt ja esittänyt muitakin Muumi-aiheisia kappaleita. 
Kesällä 1990 tuottaja Dennis Livson yhdessä hollantilaisen Telecable -yhtiönsä kanssa etsi sopivaa esittäjää syksyllä 1991 Suomen televisiossa ensiesityksen saavaan Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjan tunnuskappaleille. Kartnerin säveltämään ja sanoittamaan tunnuskappaleisiin haluttiin sama esittäjä niin suomen- kuin ruotsinkieliseen sarjaversioon. Livson etsi tunnusmusiikin esittäjäksi pehmeä-äänistä mieslaulajaa.
Yleisradio ehdotti tunnuskappaleen esittäjäksi lastenmusiikkia entuudestaankin tehnyttä Benny Törnroosia, joka tosin ensimmäisellä kerralla kohteliaasti kieltäytyi tehtävästä vedoten, että hänellä oli samaan aikaan muita projekteja. Myöhemmin hän kuitenkin otti tehtävän vastaan. Törnroos kertoo, että tunnuskappale äänitettiin studiossa yhden päivän aikana ja lyhyellä varoitusajalla ennen kuin sarjan ensiesitys tapahtui televisiossa. Kappaleen sanat suomen kielelle kääntäneen Jertta Ratia-Kähkösen kertoman mukaan sanat tehtiin "nopeaan tahtiin", joita Törnroos viime kädessä hieman muokkasi. 
Tv-ensi-illan jälkeen Törnroos sai tarjouksen viideltä levy-yhtiöltä Muumi-aiheista musiikkia sisältävän levyn tekemiseen. Tunnuskappale levytettiin K-telin vuonna 1992 julkaistulle Lasten ikioma Muumi -albumille.
Kappaleen on Törnroosin lisäksi levyttänyt muun muassa Jukka Heino ja Maija Salo lapsikuoron kanssa.
Foliinihappo

Foliinihappo eli leukovoriini on eräs lääkeaine joka kuuluu happojen ryhmään. Foliinihappo kehiteltiin vuonna 1945. Sitä voidaan käyttää metotreksaatin ja pyrimetamiinin vastavaikuttajana eli antagonistina.  Leucovorin amp. -nimistä lääkeainetta on voitu annostella parenteraalisti, eli sitä ei anneta suun kautta. Lääkeampulli sisältää 3mg vaikuttavaa ainetta. Foliinihappo toimii vastamyrkkynä, antidoottina. Siten se kumoaa esimerkiksi liikaa saadun tai annostellun metotreksaatin vaikutuksia. Metotreksaattia käytetään sytostaattina syöpä- ja reumahoidoissa.
Foliinihapolla on voitu hoitaa lisäksi aneemisia sairauksia. Foliinihapolla voidaan hoitaa metanoli-myrkytyksiä osana muita hoitoja. Sitä voidaan myös käyttää eräänlaisena apuaineena eli tukihoitona fluorourasiililla tehdyissä syöpähoidoissa.
Foliinihappo on kiteistä kiinteää ainetta, joka liukenee niukasti veteen. Sen sulamispiste on 245 °C ja moolimassa 473,446 g/mol. Foliinihapon kemiallinen kaava on C₂₀H₂₃N₇O₇ ja CAS-numero 58-05-9. Foliinihappo on foolihapon metaboli, jota syntyy elimistössä C-vitamiinin eli L-askorbiinihapon ja B₁₂-vitamiinin (syanokobalamiini) myötävaikutuksella. Foliinihapolla on optisesti aktiiviset d- ja l-enantiomeerit sekä optisesti tehoton raseeminen dl-muoto.
Gelderlandinhevonen

Ominaisuudet

Gelderlandinhevosella on pitkä ja suora pää. Kaula on lihaksikas ja hieman kaartuva, säkä leveä. Selkä on suorahko ja pitkä, häntä kiinnittyy ylös. Rinta on syvä ja leveä, lavat lihaksikkaat ja joskus pystyt. Jalat ovat lihaksikkaat ja lyhyehköt. Liikkeet ovat sulavat ja ravi näyttävän korkeaa. Väritys on yleensä rautias, joskus ruunikko, musta tai kimo. Säkäkorkeus on 157–168 cm.

Historia

Gelderlandinhevonen kehitettiin 1800-luvulla Alankomaiden Gelderlandin maakunnassa monikäyttöiseksi maatilan hevoseksi, joka soveluisi myös ratsastuskäyttöön. Jalostuksessa risteytettiin paikalliseen hevoskantaan andalusian- ja norfolkin-, napolin- ja normaninhevosta, ja myöhemmin myös arabian-, orlovin- ja holsteininhevosta sekä angloarabia ja furiosoa. 1800-luvun lopulla rotuun lisättiin englannintäysiveristä, hackneyhevosta ja oldenburginhevosta. Vaikutteiden moninaisuudesta huolimatta tyyppi vakiintui.

Käyttö

Gelderlandinhevonen soveltuu kestävänä ja rauhallisena erinomaisesti valjakkoajoon, jossa se kilpailee kansainvälisellä tasolla. Se on myös hyvä, joskin hitaanpuoleinen hyppääjä. Rotua käytetään myös runsaasti hollanninpuoliverisen jalostamiseen.
Kalevan kisat 1945

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1945 Turussa 11.–12. elokuuta. Kalevan maljan voitti Tampereen Pyrintö. Naisilla oli omat yleisurheilun Suomenmestaruuskilpailut Turussa 22. elokuuta.

Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1945

Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1945 järjestettiin Turussa 22. elokuuta. Ne olivat ensimmäiset viralliset naisten mestaruuskilpailut vuosien 1913–1923 jälkeen, jolloin oli kilpailtu vain 100 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestissä. Vuoden 1945 kilpailuiden ohjelmassa oli seitsemän lajia ja pisin juoksumatka oli edelleen 100 metriä.
Käärmesaari (Ukraina)

Käärmesaari (ukr. Острів Зміїний, Ostriv Zmijinyi, romaniaksi Insula Şerpilor, vanhan kreikan kielellä Leuke) on Mustallamerellä sijaitseva kalkkikivisaari, joka kuuluu Ukrainalle, ja jota Ukraina haluaa käytettävän perusteena aluevesirajansa määrittelyssä, mitä Romania vastustaa kansainvälisessä oikeudessa.
Saari on puuton, 17 hehtaarin laajuinen ja kohoaa 41 metriin merenpinnasta. Saarella on majakka vuodelta 1843.
Fototropismi

Fototropismi on kasvin ominaisuus. Fototroofisen kasvin lehdet ja yläosa kääntyvät kohti valoa ja juuret pois päin valosta. Tämän vuoksi sanotaan, että kasvin yläosa on positiivisesti fototroofinen ja juuristo negatiivisesti fototroofinen. Lehtien kääntymisen valoon päin aiheuttaa auksiinihormoni. Varjon puolella on enemmän auksiinia, joka kiihdyttää kasvua varjon puolella ja täten varsi kääntyy varjosta pois päin.
Lekuttelijamonarkki

Levinneisyys

Lekuttelijamonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Emil Vesa

Emil Onerva Vesa (19. maaliskuuta 1912 Viipuri – 19. kesäkuuta 1964 Säkylä) oli suomalainen ylikersantti ja jatkosodan ajan hävittäjälentäjä.
Vesa saavutti 29,5 ilmavoittoa kesäkuun 1942 ja heinäkuun 1944 välillä Brewster F2A Buffalo- ja Messerschmitt Bf 109G -hävittäjillä. Näistä 12 tuli kahden viikon kuluessa juhannuksen aikaan 1944. Vesa palveli Lentolaivue 24:ssä.
Vesa työskenteli yksityiskauppiaana Viipurissa ja sotien jälkeen Kauttualla. Viimeksi hän oli Lännen Sokerin ostopäällikkönä. Vesa oli mukana perustamassa vuonna 1948 Kauttuan ilmailukerhoa. Hänet on haudattu Säkylään. Kuollessaan hän oli sotilasrvoltaan vääpeli.
Colombes

Historia

13. maaliskuuta 1896 Colombesista irtautui alue, joka otti nimen Bois-Colombes. 2. toukokuuta 1910 irtautui hieman suurempi alue, joka otti nimen La Garenne-Colombes.

Liikenne

A86-moottoritie kulkee Colombesin läpi. Kunnassa on kaksi rautatieasemaa: Gare de Colombes ja Gare du Stade.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2014 – miesten turnaus

Pudotuspelit

Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja (UTC+4).

Dopingkäryt

Turnauksessa dopingista kiinni jäivät latvialaiset Vitālijs Pavlovs ja Ralfs Freibergs, myös ruotsalainen Nicklas Bäckström jäi kiinni pseudoefedriinin käytöstä.
Keskusvankila

Keskusvankila oli aiemmin Suomessa käytössä olleen vankeinhoidon laitosten tehtävienjaon mukainen vankila.

Keskusvankilat 1930-luvun Suomessa

Suomen vankilat oli jaettu 1930-luvulla keskusvankiloihin, lääninvankiloihin, varavankiloihin ja vankimielisairaaloihin.
Keskusvankiloissa pidettiin 1930-luvulla kuritushuonerangaistusta kärsiviä vankeja.
Keskusvankilan samoin kuin lääninvankilan johtokuntaan kuuluivat johtaja, pastori ja lääkäri, joiden lisäksi johtaja saattoi kutsua jäseneksi apulaisjohtajan, talouspäällikön, opettajan, työliikkeenjohtajan tai työnjohtajan.
Vladimir Loskot

Vladimir M. Loskot (s. 24. elokuuta 1938) on lintutieteilijä.
Loskot opiskeli eläintiedettä Kiovan valtiollisessa yliopistossa vuosina 1955–1960. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Ukrainan tiedeakatemiassa 1974 ja Venäjän tiedeakatemiassa 1993. Vuodesta 1976 lähtien hän on työskennellyt Pietarissa Venäjän tiedeakatemiassa, nykyisin johtavana tutkijana lintutieteen osastolla.
Loskot on suorittanut kenttätutkimuksia Ukrainassa, Kaukasuksella, Kazakstanissa, Turkmeniassa ja Tadžikistanissa, Etelä-Siperiassa (Altai, Tuva, Transbaikal), Venäjän Kaukoidässä ja eteläisillä Kuriileilla.
Loskot on kirjoittanut yli 90 tieteellistä artikkelia eri tieteellisiin sarjoihin.
Loskot on nimennyt linnuista ainakin aasiantörmäpääskyn alalajin gavrilovi.
4 × 100 metrin viestijuoksu

Viestin kulku

Kapula täytyy luovuttaa juoksijan kädestä toiselle 30 metrin vaihtoalueen sisällä. Alue on merkitty rataan viivoilla, joista toinen on 20 metriä ennen kunkin viestivuoron lähtöviivaa, ja toinen 10 metriä lähtöviivan takana. Esimerkiksi ensimmäinen vaihtoalue ulottuu 80 metristä 110 metriin lähdöstä mitattuna. Vaihto suoritetaan niin sanottuna lentävänä lähtönä, jossa juoksija on kiihdyttänyt vauhdin saadessaan kapulan käteensä. Nykysääntöjen mukaan juoksija ei saa lähteä liikkeelle vaihtoalueen ulkopuolelta. Lentävän lähdön pyrkimyksenä on, että vauhti ei hidastuisi kapulan siirtyessä kädestä toiseen. 
Kapulaa ei saa heittää ja se on tuotava maaliin saakka. Mikäli vaihto ei tapahdu vaihtoalueella, joukkue hylätään. Kapulan putoaminen ei aiheuta hylkäystä, jos kapulan pudottanut juoksija itse nostaa kapulan ja jatkaa matkaa. Jopa viereiselle radalle pudonneen kapulan saa nostaa, mikäli se ei aiheuta muille juoksijoille haittaa ja kapulan nostava juoksija ei oikaise juoksumatkassa toisella radalla käydessään. 
Vanhojen sääntöjen mukaan vaihtoalue oli 20 metrin mittainen ja sitä edelsi 10 metrin mittainen ennakkoalue, jolta lähtevä juoksija sai kiihdyttää vauhtiin. Kapulan oli kuitenkin vaihduttava varsinaisen vaihtoalueen sisällä. Nykyiset säännöt poistivat ennakkoalueen ja ovat olleet voimassa 1.11.2017 alkaen. Tarkat säännöt löytyvät IAAF:n sääntökirjan luvusta 170.
Pikaviesti on hyvin herkkä laji, jossa sujuva vaihtotekniikka on olennainen osa hyvää loppusuoritusta. Vaihtorikot tai kapulan putoaminen ovat olennainen osa juoksua.

4 x 100 metrin viestijuoksu kansallisella tasolla

Pikaviestin Suomen-mestaruuksista ei kilpailla yleisurheilun Suomen-mestaruuskisoissa eli Kalevan kisoissa vaan vuosittain järjestettävissä SM-viesteissä. Suomalaiset yleisurheiluseurat muodostavat kilpailevat viestijoukkueet urheilijoistaan. Seurat saavat asettaa haluamansa määrän viestijoukkueita joka matkalle.
Allyyli-isotiosyanaatti

Terveysvaikutukset

Allyyli-isotiosyanaatti ärsyttää silmiä, ihoa, hengitysteitä ja aiheuttaa kyynelvuotoa. Pitkäaikainen tai toistuva altistus voi aiheuttaa ihotulehduksen. Palaessaan yhdiste muodostaa ärsyttäviä tai myrkyllisiä huuruja. Allyyli-isotiosyanaatille altistumisesta voi seurata vaikutuksia maksassa, munuaisissa, mahalaukussa, kilpirauhasessa ja virtsarakossa.