google/wiki40b huggingface dataset:
SB-Pro

Historia

Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2003–2004 salibandyliigaa. Alkukaudesta joukkuetta valmensi Mika Santonen, mutta puolessa välissä kautta joukkue vaihtoi valmentajaa ja uudeksi valmentajaksi tuli Kai Ahlsted. Joukkue kuitenkin putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan. SB-Pro pelasi liigan kotiottelut Hyvinkäällä Martinhallissa. 
Kaudella 2005–2006 miesten joukkueen kumppaniksi liittyi salibandyseura Finnsta. Yhdistyneen joukkueen nimeksi tuli Finnsta Pro. Tavoitteena oli nousta takaisin liigaan, ja joukkue hankki nimekkäitä pelaajia. Nousu liigaan kuitenkin epäonnistui ja yhteistyö Finnstan ja joukkuetta valmentaneen Lars Eriksonin kanssa päättyi. SB-Pron perustaja ja monivuotinen manageri Aape Laitalainen muutti Vaasaan kesällä 2005, jonka jälkeen joukkue ei kyennyt säilyttämään resursseja I-divisioonan paikkaansa ja haki liitolta paikkaa II-divisioonaan kaudeksi 2006–2007. Kauden 2007–2008 joukkue pysyi paikallisilla pelaajilla II-divisioonassa, mutta anoi seuraavalle kaudelle paikkaa III-divisioonassa. Kaudella 2008–2009 joukkue putosi III-divisioonasta taas sarjaporrasta alaspäin.
Kausi 2009–2010 oli seuralle menestys. Naisten joukkue pelasi itsensä sensaatiomaisesti salibandyliigan loppuotteluun, mutta hävisi Classicille ottaen kuitenkin hopeaa. C-tytöt voittivat suomen mestaruuden pelaten Suomessa koko kauden tappiottomasti. B-pojat voittivat Etelä-Suomen Alueliigan kultaa. D-tytöt voittivat Etelä-Suomen Alueliigan kultaa sekä aluesarjan pronssia. C-poikien Sharks-joukkue täydensi SB-Pron saldon napaten Eteläisen alueen haastajasarjan hopeaa.
Kaudella 2011–2012 SB-Pron liiganaiset raivasivat peleissään tien salibandyn Suomen Cupin sekä salibandyliigan loppuotteluihin. Joukkue voitti Suomen Cupin pelattuaan loppuottelussa 21. tammikuuta 2012 Tampereen Classicia vastaan; voitto oli seurahistorian ensimmäinen salibandyn Suomen Cupissa. Joukkue sai myös liigan loppuotteluihin vastaansa Classicin, mutta hävisi tällöin joukkueelle sijoittuen hopealle.
SB-Pron naisten liigajoukkue saavutti kaudella 2013–2014 tuplamestaruuden: seura voitti talvella 2014 Suomen Cupin, ja 20. huhtikuuta 2014 pelatussa kotiottelussa Tampereen Classicia vastaan SB-Pron liiganaiset varmistivat seurahistorian ensimmäisen Suomen mestaruutensa.
Kaudella 2017–2018 SB-Pro sijoittui salibandyn Suomen Cupissa hopealle.  Naisten salibandyliigan Suomen-mestaruuden SB-Pro voitti Classicia vastaan maalein 3–2 Superfinaali-tapahtumassa Hartwall areenalla. Joukkueen päävalmentajana toimi Matti Kaipio.
Kaudella 2018–2019 SB-Pro aloitti Vesa Pulkkisen valmennuksessa mutta hän sai marraskuussa potkut ja hänen tilalleen tuli Sami Saarikoski. SB-Pro voitti runkosarjan (sijoitussarjan jälkeen) kahden pisteen erolla Porvoon Salibandyseuraan. Puolivälierissä joukkue voitti lahtelaisseura Pelicansin ja välierissä Turun Palloseuran, molemmat otteluvoitoin 3–0. SB-Pro voitti loppuottelusarjan Porvoon Salibandyseuraa vastaan otteluvoitoin 4–1 ja vei Suomen-mestaruuden toisena peräkkäisenä vuonna.

Tytöt

SB-Pro voitti kaudella 2008–2009 Tyttöjen Suomen-mestaruuden, kun finaaleissa kaatui SB-Naantali voitoin 2–0.
Sipulikirva

Koko ja ulkonäkö

Sipulikirvan siivettömät yksilöt ovat melko pieniä ruumiin pituuden ollessa vain 1,1–2,3 mm. Kirvat ovat kiiltäväpintaisia ja väriltään likaisen keltaisesta vaaleanvihreään. Raajat, tuntosarvet, vaharauhasputket ja takaruumiin kärjen cauda ovat vaaleat, mutta tuntosarvien kärkiosa, raajojen kärkiosat ja vaharauhasputkissa aivan kärki ovat tummat. Tuntosarvet ovat suunnilleen ruumiin pituiset. Caudan pituus on noin kolmasosa vaharauhasputkien pituudesta ja vaharauhasputket ovat lyhyemmät kuin tuntosarvien kolmas jaoke. Vaharauhasputket laajenevat hieman kärkeä kohti. Siivekkäiden yksilöiden pää ja keskiruumis ovat tummat.
Kromosomiluku 2n=12.

Levinneisyys

Sipulikirvan levinneisyys kattaa lähes koko maapallon ja sitä on tavattu jopa Etelämannerta lähellä olevilta saarilta. Suomessa laji esiintyy vain kasvihuoneissa tai muissa sisätiloissa.

Elinympäristö ja elintavat

Sipulikirvan tekee erikoiseksi se, että se oli täysin tuntematon ennen vuotta 1940 ja laji lienee syntynyt alkunsa toistaiseksi tuntemattomien kirvalajien risteymänä. Se on eräs moniruokaisimmista kirvalajeista, mutta varsinaista isäntävaihtoa ei tapahdu. Siivekkäät kirvasukupolvet kuitenkin lentävät etsimään uusia elinympäristöjä. Lisääntyminen on täysin neitseellistä eikä koiraita tai munivia naaraita esiinny lainkaan. Sipulikirva on kylmänarka ja viileämmän ilmanalan alueilla kirvat selviytyvät talvesta ainoastaan sisätiloissa.
Kirvat aiheuttavat ravintokasvien lehtiin, kukintoihin ja sipuleihin kasvihäiriöitä, minkä lisäksi sipulikirva levittää ainakin 16 kasvien virustautia. Suomessa laji on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi.

Ravintokasvit

Sipulikirva on erittäin polyfagi laji. Erityisen mieluisia ravintokasveja ovat kuitenkin laukkakasvit (Alliaceae), kohokkikasvit Caryophyllaceae, asterikasvit (Asteraceae), ristikukkaiskasvit (Brassicaceae), liljakasvit (Liliaceae) sekä ruusukasvit (Rosaceae).
Lohilahti (Sulkava)

Lohilahti on kylä Sulkavan kunnan eteläosassa, seututien 438 varrella. Kylä sijaitsee Saimaan vesistön Lohilahden pohjukassa. Kylästä on noin 30 kilometriä Sulkavan kirkonkylälle ja noin 60 kilometriä Imatralle. Postinumeroalueella 58620 Lohilahti asuu noin 290 asukasta.
Lohilahdella on vuonna 1934 rakennettu Lohikosken kirkko sekä hautausmaa. Kylässä toimii myös kyläkauppa, ravintola, leirintäalue ja ala-asteen koulu. Kesäisin kylässä järjestetään kesätori.
Freestylehiihto nuorten talviolympialaisissa 2016

Osallistujat

Osallistujamäärät määräytyivät vuoden 2015 nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden mukaan. Jokainen maa sai lähettää yhden osallistujan jokaiseen tapahtumaan. Kiintöpaikkoja oli 80, mutta vain 72 täytettiin.
Patagonianhaapana

Koko ja ulkonäkö

Patagonianhaapana kasvaa 43-54 cm pitkäksi ja painaa 828-939 grammaa. Sillä on mustavalkonen vartalo ja päässä hohtavan vihreä raita joka ulottuu silmistä niskaan.

Levinneisyys

Patagonianhaapanaa tavataan Argentiinassa, Chilessä, Paraguayssa, Uruguayssa ja Brasilian eteläisimmissä osissa.

Elinympäristö

Patagonianhaapana elää järvillä, soilla ja hitaasti virtaavien jokien varsilla. Se viihtyy tyypillisesti melko avoimessa ympäristössä.

Lisääntyminen

Patagonianhaapananaaras munii 5-9 munaa, jotka kuoriutuvat 24-26 päivän hautomisen jälkeen. Toisin kuin useimmilla muilla sorsalinnuilla, myös koiras osallistuu poikasten kasvattamiseen.

Ravinto

Patagonianhaapana syö lähinnä kasviravintoa: ruohoa, siemeniä ja vesikasvien vihreitä osia. Kesäkuukausina sen on nähty syövän myös matoja, toukkia ja kaloja.
International World Games Association

Historia

12 eri kanvainvälistä järjestöä perusti Etelä-Korean Soulissa vuonna 1981 World Games Council nimisen järjestön, jonka tarkoitus oli auttaa pienempien lajien tunnettavuutta. Vuonna 1996 kyseisen järjestön nimeksi vaihdettiin International World Games Association.
Valvira

Organisaatio

Valviran organisaatio on jaettu osastoihin prosessien mukaan. Omat osastonsa muodostavat myös hallinnon ja tietohallinnon tukitoiminnot. Kaikki osastot on vielä organisoitu sisäisesti ryhmiin.

Tehtävät

Valvira ohjaa, valvoo ja hoitaa lupahallintoa sosiaali- ja terveydenhuollossa, alkoholihallinnossa ja ympäristöterveydenhuollossa. Se tekee yhteistyötä aluehallintovirastojen kanssa mm. laatimalla yhteisiä valvontaohjelmia, joissa on myös tarkemmin sovittu työnjaosta aluehallintovirastojen ja Valviran kesken.

Aluehallintovirastojen ohjaus

Valviran tehtävänä on ohjata aluehallintovirastoja niiden sosiaali- ja terveydenhuoltoon liittyvissä tehtävissä. Tavoitteena on, että aluehallintovirastojen ohjaus-, lupa ja valvontakäytännöt ovat mahdollisimman yhdenmukaisia.
Valvira ja aluehallintovirastot hoitavat valvontatehtäviä yhdessä laatimiensa valvontaohjelmien mukaisesti.

Valtakunnallinen lääketieteellinen tutkimuseettinen toimikunta

Valviran yhteydessä toimii Valtakunnallinen lääketieteellinen tutkimuseettinen toimikunta (TUKIJA).

Ongelmia

Valelääkärikohun aikana ilmeni, että Valvira poistaa muidenkin lääkärien oikeuksia vuosittain yhä enemmän. Vuonna 2006 lääkäreistä ja hoitajista 16 menetti oikeuden toimia ammatissa, kun se vuonna 2010 oli 81, joista lääkäreitä oli 15 ja syynä oli perusteeton keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden määrääminen joko potilaalle tai itselle. Päihteiden käyttö ja mielenterveysongelmat olivat sekä lääkäreillä että hoitajille syynä oikeuksien menettämiseen. Vuonna 2014 tehtiin 24 päätöstä poistaa lääkärin ammatinharjoittamisoikeus ja 39 päätöstä rajoittaa lääkärin ammatinharjoittamisoikeutta.
Vanishing Point

Historia

Yhtyeen perustivat Melbournessa vuonna 1995 laulaja Silvio Massaro, kosketinsoittaja Pep Sammartino, kitaristit Chris Porcianko ja Tom Vucur, rumpali Jack Lukic ja basisti Joe Del Mastro. Heistä neljä viimeisintä olivat soittaneet jo aiemmin yhtyeessä nimeltä Eye. Vanishing Pointin ensimmäinen albumi In Thought nauhoitettiin vuonna 1996 ja sen julkaisi vuonna 1997 Euroopassa saksalainen levy-yhtiö Angular Records. Australiassa levyn julkaisi seuraavana vuonna melbournelaisyhtiö Metal Warriors.
Vuonna 1999 yhtye toimi Yngwie Malmsteenin ja yhdysvaltalaisen Nevermoren lämmittelijänä. Samana vuonna kosketinsoittaja Pep Sammartino päätti lähteä yhtyeestä, ja hänen tilalleen otettiin Danny Olding. Vuonna 2000 Vanishing Point esiintyi Wacken Open Air -festivaaleilla. Myöhemmin samana vuonna ilmestyi yhtyeen toinen studioalbumi Tangled in Dream. Vuonna 2001 yhtye oli mukana Gamma Rayn ja Sonata Arctican Euroopan-kiertueella. Kiertueen aikana Danny Olding soitti myös Gamma Rayn kosketinosuudet. Palattuaan Australiaan Vanishing Point toimi myös saksalaisyhtye Edguyn lämmittelijänä. Tämän jälkeen Olding lähti yhtyeestä.
Vuoden 2003 aikana yhtye työskenteli uuden albumin parissa. Äänitysten aikana Manic Opera -yhtyeen Leonard Kopilas liittyi Vanishing Pointiin Danny Oldingin korvaajaksi. Albumin julkaisu kuitenkin viivästyi johtuen ongelmista levy-yhtiö Metal Warriorsin kanssa, ja yhtye jäi siten hetkeksi tauolle. Vuonna 2005 yhtye teki paluun muutaman live-esiintymisen muodossa. Kolmas albumi, Embrace the Silence, saatiin myös lopulta julkaistua. Levy-yhtiöinä toimivat saksalainen Dockyard 1 ja australialainen Riot!. Albumin julkaisun jälkeen Joe Del Mastro päätti jättää yhtyeen. Hänen korvaajakseen löytyi Steve Cox melbournelaisyhtye Teargasista.
Vuonna 2006 Vanishing Point toimi Black Label Societyn ja Gamma Rayn lämmittelijänä yhtyeiden Melbournen konserteissa. Joulukuussa 2006 Jack Lukic ja Steve Cox lähtivät yhtyeestä. Lukicin korvasi Christian Nativo ja Coxin Adrian Alimic. Yhtyeen neljäs ja viimeisin albumi The Fourth Season ilmestyi elokuussa 2007. Alkuvuodesta 2008 yhtye toimi lämmittelijänä osassa Iron Maidenin ja Helloweenin Australian-kiertueiden konserteista. Viides studioalbumi julkaistaan 2010.
Valehtelija (elokuva)

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Valehtelijan aikoinaan vapauttaneen suomalaisen elokuvan kulttuurijäykistelyn ja pöljien puskafarssien kahtiajaosta. Hän sanoo sen sisältävän monia Aki Kaurismäen parhaista selityksistä, tokaisuista ja godardilaisista puuskista, joista tosin on paikoin vaikea saada selvää. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Saarijärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,3 metriä mpy.
Gustav Bonde (1620–1667)

Gustav Bonde (1620–1667) oli ruotsalainen valtiomies. Hän oli reduktiokollegion jäsen 1655 ja toimi valtiovaranhoitajana. Hän oli vuodesta 1660 Kaarle XI:n holhoojahallituksen jäsen. Hän kannatti rauhanomaista ulkopolitiikkaa.  Hänen isänsä oli Carl Filipsson Bonde
Kunniaritarien ritarikunta

Kunniaritarien ritarikunta (engl. Order of the Companions of Honour) on englantilainen, kuningas Yrjö V:n vuonna 1917 perustama yksiluokkainen kunniaritarikunta. Ritarikunta seuraa arvojärjestyksessä Brittiläisen imperiumin ritarikunnan suurristiä.
Kunniaritarien ritarikunnan jäseneksi voidaan valita henkilö, joka on erityisen ansioitunut taiteen, kirjallisuuden, musiikin, tieteen, politiikan, teollisuuden tai uskonnon alalla. Kunniamerkkien kantajien määrä on rajoitettu, ja heitä voi olla kerrallaan korkeintaan 65. Ritarikunnan jäsenyyksistä 45 on varattu Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, seitsemän Australian kansalaisille, kaksi Uuden-Seelannin kansalaisille ja 11 muille kansallisuuksille.
Kuuluisia ritarikunnan jäseniä ovat muun muassa entinen pääministeri John Major, historioitsija Eric Hobsbawm, David Attenborough, näyttelijä Judi Dench sekä Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Harold Pinter ja Doris Lessing. Myös Winston Churchill ja Clement Attlee olivat ritarikunnan jäseniä.
Ritarikunnan jäsenyys oikeuttaa jäsenet käyttämään kirjaimia CH nimensä perässä.
Dibentsepiini

Lääkkeen annostelumuodot ja lääkeainevahvuudet

Dibentsepiinia oli käytettävissä ainoastaan oraalisesti eli suun kautta otettavina tableteina. Deprexia (Novo) oli saatavilla 50 ja 100 mg vahvuisina tableteina. Neoditia (Sandoz) oli sitäkin kahtena eri vahvuutena: 80 ja 240 mg. Vuorokausiannostelun enimmäisraja oli suhteellisen korkea, muihin samaan lääkeryhmään kuuluviin verrattaviin tuotteisiin nähden: 720 mg/vrk. Normaalin lääkeaineannostelun terapeuttinen hoitovahvuus oli 3x 100 mg, eli 300 mg/vrk.

Vasta-aiheet lääkkeen käytölle

Lääkettä ei pitänyt käyttää epilepsiasta, eturauhasen liikakasvusta, sydämen vajaatoiminnasta taikka glaukoomasta kärsivillä potilailla. Raskaus oli sekin käytön esteenä tälle lääkkeelle. MAO:n estäjien suhteen tuli noudattaa 14 vrk mittaista varoaikaa, jottei pääsisi syntymään hengelle vaarallista serotoniinioireyhtymää.

Interaktiot eli yhteisvaikutukset

Lääke vahvisti eli oli potensoivaa adrenaliiniin ja noradrenaliiniin nähden. Adrenaliinin vaikutus kolminkertaistui ja noradrenaliinin vaikutus 9-kertaistui.

Lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset

Dibentsepiinin aiheuttamat haittavaikutukset olivat antikolinergisiä ja saman suuntaisia kuin muillakin tämän lääkeaineryhmän eli TCA-tyyppisillä tuotteilla.
Hernán Crespo

Seurajoukkueura

Crespo debytoi vuonna 1993 River Platessa, missä hän teki 25 ottelussa 13 maalia ja voitti syysmestaruuden (Apertura), kuten myös vuosina 1994 ja 1996. Vuonna 1996 hän voitti River Platen riveissä Copa Libertadoresin. Elokuussa 1996 Crespo voitti Argentiinan joukkueessa hopeaa Atlantan olympialaisissa ja siirtyi Italiaan Parmaan. Parmassa Crespo voitti vuonna 1999 sekä Italian cupin että UEFA Cupin. Vuonna 2000 hän siirtyi 35 miljoonan punnan siirtosummalla Lazioon, missä teki ensimmäisellä kaudellaan 26 maalia. Syyskuussa 2002 hän siirtyi 40 miljoonalla punnalla Internazionaleen.
Chelsean kanssa Crespo teki sopimuksen elokuussa 2003. Hän ei saanut joukkueessa kovinkaan paljon peliaikaa ja 2004 José Mourinhon tultua joukkueen manageriksi hän siirtyi vuodeksi lainalle Milaniin. Eräs Crespon muistettavimmista suorituksista Milanissa olivat kaksi maalia Mestarien liigan loppuottelussa Liverpoolia vastaan, vaikka Milan lopulta hävisikin ottelun.
Kaudeksi 2005–2006 Crespo siirtyi takaisin Chelseaan ja sittemmin vakiinnutti paikkansa Valioliigan mestaruuden voittaneessa joukkueessa. Crespon itsensä mukaan hän ei kuitenkaan sopeutunut kenttien ulkopuoliseen elämään Englannissa niin hyvin kuin Italiassa ja niinpä hän palasi Interin paitaan kahden vuoden lainasopimuksella kesällä 2006. Chelsea vapautti Crespon kesällä 2008 ja hän teki Interin kanssa vuoteen 2010 ulottuvan sopimuksen.
Kaudella 2007–2008 Crespon peliaika Interissä väheni ja miehen jatko sinimustissa on epävarmaa, sillä Interin käskyttäjäksi kesällä 2008 siirtynyt Mourinho ei muun muassa nimennyt Crespoa lainkaan Mestarien liigaan osallistuvaan joukkueeseen.
Tammikuussa 2010 Crespo palasi takaisin vanhaan seuraansa Parmaan edustettuaan kesästä 2009 lähtien Genoaa. 
Vuonna 2012 hänen pelaajauransa päättyi, ja hän suunnitteli valmentamista.

Maajoukkueura

Argentiinan maajoukkueessa Crespo pelasi 64 ottelua ja teki niissä 35 maalia vuosina 1995–2007. Hän osallistui vuosien 1998, 2002 ja 2006 MM-kilpailuihin. Vuoden 2002 kisoissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle Argentiinan kaikissa kolmessa ottelussa ja teki tasoitusmaalin viimeisessä ottelussa Ruotsia vastaan, mikä ei kuitenkaan riittänyt viemään Argentiinaa jatkoon. Vuoden 2006 kisoissa hän pelasi avauskokoonpanossa neljässä ottelussa mutta ei pelannut lainkaan viimeisessä alkulohko-ottelussa Argentiinan jo varmistettua jatkopaikkansa, ja maaleja hän teki alkulohkossa kaksi sekä neljännesvälieräottelussa Meksikoa vastaan yhden. Crespo päätti maajoukkueuransa vuoden 2007 Copa Américaan.
Huonomaalaus

Huonomaalaus tai kehnomaalaus (engl. Bad Painting) on maalaustaiteen suuntaus, jossa maalausjälki on karkeaa ja rosoista, usein piirrosmaista. Teokset ovat esittäviä. Kuvauskohteina yleisiä ovat lapsenomaiset ihmishahmot tai arkiset kitschiin ja populaarikulttuuriin viittavat aiheet, kuten tyttöestetiikka. Huonomaalaus on ollut osa esittävän maalauksen uutta tulemista.
Huonomaalausta on sanottu tavaksi välttää kaupallista pintakiiltoa ja teknisen taitavuuden harhoja. Tavoitteena voi olla esimerkiksi spontaani ilmaisu ja aito hetken tallentaminen.
Wienin modernin taiteen museossa (Museum Moderner Kunst) oli vuonna 2008 näyttely nimellä ”Bad Painting – good art”. Museon mukaan se oli ensimmäinen laaja katsaus aiheeseen. Näyttelyssä oli teoksia muun muassa Rene Magrittelta, Francis Picabialta ja Georg Baselitzilta. Myös Julian Schnabelia on sanottu huonomaalariksi, suomalaisista Ilkka-Juhani Takalo-Eskolaa ja Erkki Pirtolaa.
Joann Fletcher

Joann Fletcher (s. 30. elokuuta 1966) on egyptologi ja Yorkin yliopiston vieraileva kunniaprofessori. Fletcher on julkaissut useita egyptologiaa käsitteleviä kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita. Fletcher on myös esiintynyt runsaasti televisiossa ja radiossa. Vuonna 2003 hänen johtamansa tutkimusryhmä esitti tunnistaneensa Nefertitin muumion, mikä ei ole saanut täyttä egyptologikunnan hyväksyntää.
US Sassuolo Calcio

Historia

Jalkapalloseura luotiin vuonna 1922. US Sassuolo Calcio pääsi Serie C1:hen vuonna 2006 voitettuaan pudotuspeleissä A.C. Sansovino:n. US Sassuolo Calcio on pelannut Serie B:ssä vuodesta 2008 lähtien.
Francesco Filippini

Francesco Filippini  (18. syyskuuta 1853 Brescia, Italia – 6. maaliskuuta 1895 Milano, Italia) oli italialainen taidemaalari. Hän oli yksi 1800-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan.
Vesa Toijonen

Vesa Toijonen (s. 1951) on suomalainen televisiotoimittaja ja dokumentaristi, joka on työskennellyt 1970-luvun puolestavälistä Yleisradiossa. Hän on erikoistunut ulkomaanreportaaseihin ja työskentelee Ulkolinja-ohjelman tuottajana.
Toijonen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Hän aloitti uransa kotimaantoimittajana Ajankohtaisessa kakkosessa ja 1970-luvun puolivälin Tasavallassa tapahtuu -makasiiniohjelmassa talouden ja politiikan aiheilla. Hänen rohkea tyylinsä suututti joskus poliitikkoja, ja Toijonen siirtyi ulkomaantoimittajaksi. Vuosina 1987–1989 Toijonen oli Ylen kirjeenvaihtajana Madridissa.
Toijonen tuli tunnetuksi vuosien 1992–1995 raporteistaan Jugoslavian hajoamissodista, joista hänet palkittiin Kirkon viestintäpalkinnolla 1994. Sotien päätyttyä hän työskenteli vuoden verran Bosniassa Unescon media-asiantuntijana, ja hän on useasti palannut Balkanille tekemään seurantadokumentteja alueen kehityksestä.
Vuonna 2004 Vesa Toijonen ja muu työryhmä palkittiin Yleisradion Ulkolinja-ohjelmasarjasta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Vuoden 2014 lokakuussa Toijosen ja Ari Lehikoisen dokumenttielokuva Kasvot Syyrian sodalle voitti Berliinin Prix Europa -televisiofestivaaleilla parhaan ajankohtaisdokumentin palkinnon. Saman vuoden joulukuussa Toijonen sai Journalistiliitolta joka neljäs vuosi jaettavan Sananvapauden kunniastipendin. Sen perusteluissa sanotaan Toijosen aina kamppailleen vapaan ja korkeatasoisen journalismin ja dokumenttituotannon puolesta. ”Hän on kansainvälisen tason dokumentaristi, alallaan harvoja Suomessa.” Perusteluissa mainittiin myös Toijosen koulutustehtävät entisen Jugoslavian alueella.
Torinon asteikko

Torinon asteikolla mitataan asteroiditörmäyksen aiheuttamaa riskiä eli vaaraa. Torinon asteikon luku on tietenkin mielekästä arvioida vain Maan lähelle tulevalle asteroidille (NEO). Palermon asteikko on Torinon asteikkoa matemaattisempi. Torinon asteikko ulottuu nollasta kymmeneen.
Harmittomia ovat luokat 0 - 1, tarkkailua vaativia 2 - 4, uhkaavia 5 - 7 ja varmoja törmäyksiä 8 - 10.
Riski on tietty lokero asteroidin liike-energiaa ja törmäystodennäköisyyttä esittävässä taulukossa. Esimerkiksi 1 kilometrin läpimittainen asteroidi, joka törmää maahan yli 99 % todennäköisyydellä, saa luvun 10. Tällainen törmäys tapahtuu vain kerran 100 000 vuodessa ja se aiheuttaa maailmanlaajuisen ilmastollisen katastrofin.
Harmittomia ovat kaikki alle 10⁻⁸ todennäköisyydellä törmäävät asteroidit sekä yli 20 metrin läpimittaiset asteroidit, joiden liike-energia on alle 1 Mt.
Bristol Britannia

Bristol Type 175 Britannia (malliversiot 100-320) on nelimoottorinen Bristol Aeroplane Companyn valmistama potkuriturbiinikäyttöinen matkustajalentokone. Kone lensi ensilentonsa kesällä 1952.
Tämä siviili-ilmailuun tarkoitettu matkustajalentokone suunniteltiin ja kehitettiin aikana, jolloin Britannian määrällinen sotatarviketuotanto pieneni runsaasti. Syynä tähän kehitykseen oli juuri vasta voitettu sota Akselivaltoja vastaan. Siksi tällaisia uusia matkustajakonetyyppejä tarvittiin, lentokonetehtaiden pystyssä pitämiseksi taloudellisesti. Alkuun Bristol Britannia saavutti menestystä sillä lentomatkustus kasvoi suurin harppauksin, mutta tyyppi jäi lopulta varjoon suurempien ja nopeampien konetyyppien tieltä. Koneen hankintahinta on aikalaisiaan potkuriturbiinityyppisiä verrokkeja korkeampi: jotka olivat noin 2 milj. US-dollaria, se oli vuoden 1958 hintatason mukaan Britannia-koneen kohdalla: arviolta hieman yli 4 milj. USD. Suihkumatkustajakoneen hinta oli tuolloin, vertailun vuoksi: jonkin verran yli 5 milj. USD.
Matkanopeus oli 630 km/h ja matkustajamäärä 52–133. Koneen kantama oli merkittävän pitkä, mikä tarjosi sille kilpailuetua. Lentomatka oli jopa 8 850 km (täyteen tankattuna, tuulettomissa olosuhteissa). Se oli omana aikakautenaan huomattava saavutus. Koneen kiitoratavaatimus oli jonkin verran aikalaisiaan pidempi, mikä oli 2 200 metriä. Suurin lentoonlähtöpaino oli noin 84 tonnia.
Konetyyppi oli muun muassa El Al -lentoyhtiön ensimmäinen pitkän matkan matkustajakone. Yhtiön kone tunnuksella 4X-AGE tuli maailmankuuluksi, kun se kuljetti suoralla lennolla Adolf Eichmannin Argentiinasta Israeliin toukokuussa 1960.