google/wiki40b huggingface dataset:
Vesimäkärä

Vesimäkärä on suomalainen lähinnä nuorisolle tarkoitettu kilpavene 1960-luvulta.
Ajatus vesimäkärän kehittämisestä syntyi 1960-luvun alussa Tekniikan Maailma-lehden toimituksessa. Esikuvana oli ruotsalaisen Åke Sundstedtin suunnittelema Speedy-pikavene. Insinööri Kai Osara laati piirustukset ja keväällä 1962 piirustukset julkaistiin. Ensimmäisen kuuden vuoden aikana piirustuksia myytiin 1 500 kappaletta. Aivan yhtä paljon veneitä ei kuitenkaan rakennettu. Moni vesimäkärä jäi vain haaveeksi.

Kilpailutoiminta

Ensimmäiset kilpailut vesimäkärillä ajettiin Sipoon Spjutsundin salmessa kesällä 1962 Kitöloppet-nimisen moottoriveneregatan yhteydessä. Varsinainen kilpailutoiminta alkoi seuraavana vuonna, jolloin Helsinkiin perustettiin Vesimäkäräkerho, joka myöhemmin sai nimekseen Veneurheilijat ry. Suomen mestaruudesta alettiin kilpailla vuonna 1966. Kitössä vesimäkärillä on kilpailtu paikallisesti aina 2000-luvun puolelle asti.

Kilpailuluokat

Vesimäkärillä kilpailtiin kolmessa luokassa. Luokat olivat: JM,AM ja BM.
Transsendenttiluku

Transsendenttiluku (myös transkendenttiluku) on kompleksiluku, joka ei ole algebrallinen luku. Transsendenttisia ovat siis kaikki ne luvut, jotka eivät toteuta mitään kokonaiskertoimista polynomiyhtälöä (jossa vähintään yksi polynomin kertoimista eroaa nollasta). Transendenttiluku voi kuulua myös reaalilukuihin, jotka sisältyvät kompleksilukuihin.
Tunnettuja transsendenttilukuja ovat ympyrän kehän ja halkaisijan pituuksien suhde π eli pii, Neperin luku e sekä Liouvillen luku L. Luvun transsendenttisuuden testaamiseen ei tunneta mitään yleistä menetelmää. Kuitenkin joidenkin lukujen transsendenttisuus voidaan todistaa mm. Liouvillen lauseen avulla.
Suurin osa reaaliluvuista on transsendenttilukuja, sillä transsendenttilukujen joukko on ylinumeroituvasti ääretön kun taas algebrallisten lukujen joukko on numeroituvasti ääretön. Mikäli kompleksitasosta tai reaalilukusuoralta valitaan satunnainen luku, sen teoreettinen todennäköisyys olla algebrallinen luku on nolla.
Hugh McVay

Hugh McVay (1. tammikuuta 1766 Etelä-Carolina – 9. toukokuuta 1851) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman yhdeksäntenä kuvernöörinä heinäkuusta marraskuuhun 1837. Lisäksi hän työskenteli pitkään Alabaman osavaltionkongressissa ja toimi myös jonkin aikaa Alabaman senaatin puheenjohtajana.
Aquarela do Brasil

Aquarela do Brasil ([akwaˈɾɛlɐ du bɾaˈziw], ”Akvarelli Brasiliasta”), paremmin tunnettu nimellä Brazil, on yksi brasilialaisen musiikin tunnetuimmista sambakappaleista, jonka on säveltänyt Ary Barroso vuonna 1939.
Jo monia hittejä Carmen Mirandalle kirjoittanut Barroso voitti iloisella sävelmällään ensimmäisen palkinnon eräässä sävellyskilpailussa. Brazil aloitti Brasiliassa uuden riemukkaiden ja kotimaata ylistävien sambasävelmien aallon, jonka sanottiin hyödyttäneen silloista yksinvaltaista presidenttiä Getúlio Vargasia. Vargas valitsi tietoisesti politiikkansa välineiksi kolme Brasilian suosituinta ilmiötä: samban, jalkapallon ja karnevaalit. Sävelmä on vuodesta toiseen yksi Rion sambakarnevaalin eniten soitettuja. 
Walt Disney kuuli kappaleen erään brasilialaishotellin ravintolassa ja otti sen pari vuotta myöhemmin mukaan lyhyeen piirroselokuvaan Oppitunti (Saludos Amigos, 1942), mistä alkoi sävelmän suosio aluksi Yhdysvalloissa ja vähitellen ympäri maailmaa sekä laulettuna että erilaisina instrumentaalisovituksina.
Kappaleesta on satoja levytyksiä, tunnetuimpina esittäjinä Carmen Miranda, Xavier Cugat orkestereineen 1943, Frank Sinatra 1956 sekä myöhemmin muun muassa Bing Crosby, Ray Conniff, Django Reinhardt ja Paul Anka. Suomessa siitä tehtiin vuonna 1956 sekä Matti Viljasen yhtyeen instrumentaaliversio että Sacy Sandin laulettu versio Kari Tuomisaaren sanoin.
Sävelmää on käytetty yli 20 elokuvassa, muun muassa Rioon sijoittuvassa Alfred Hitchcockin jännityselokuvassa Kohtalon avain (1946) ja Terry Gilliamin dystopiassa Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985), joka sai nimensäkin kappaleesta.
Black Mask (elokuva)

Black Mask (kiin. 黑俠) on vuonna 1996 julkaistu hongkongilainen toimintaelokuva, joka perustuu vuonna 1992 ilmestyneeseen samannimiseen kiinalaiseen manhua-sarjakuvaan. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Lau Ching-Wan, Karen Mok, Anthony Wong Chau-Sang, Patrick Lung ja Françoise Yip. Elokuvan on ohjannut Daniel Lee. Elokuva sai myöhemmin jatko-osan Black Mask 2: City of Masks.
HMS Victoria (1887)

Palvelus

HMS Camperdown törmäsi Victoriaan 22. kesäkuuta 1893 Tripolin edustalla Libanonin rannikolla. Victoria upposi kolmessatoista minuutissa vieden mukanaan 358 miestä.
Florence Nightingale -mitali

Florence Nightingale -mitali on Punaisen Ristin kansainvälisen komitean jakama mitali, joka luotiin 1912 Florence Nightingalen muiston kunniaksi. Mitali on korkein kansainvälinen huomionosoitus hoitotyössä.
Aluksi mitali voitiin myöntää vain naisille, mutta vuoden 1991 sääntöuudistuksen jälkeen myös miehet ovat voineet saada mitalin. Mitali myönnetään "erityisestä rohkeudesta ja omistautumisesta loukkaantuneille, sairaille ja vammaisille tai konfliktien tai onnettomuuksien siviiliuhreille". Lisäksi sen voi saada "esimerkillisestä palveluksesta tai pioneerityöstä julkisen terveydenhuollon ja hoitajakoulutuksen aloilla". Mitalia jaetaan joka toinen vuosi korkeintaan 50 henkilölle.
Mitali on myönnetty yli 1300 henkilölle. Suomalaisia mitalin saajia on 21.
Francisco Reinoso Baeza

Francisco Reinoso Baeza (4. lokakuuta 1534 – 23. elokuuta 1601) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Córdoban piispaksi 11. kesäkuuta 1597, ja hänet konsekroi Pedro Portocarrero, jota avustivat Fernando Suárez Figueroa ja Juan Fonseca. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa.
Artturi Aarre

Artturi Anshelm Aarre (ent. Tilhimaa ja sitä ennen Fihlman, 31. lokakuuta 1887 Tampere – 10. syyskuuta 1922 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.
Aarteen vanhemmat olivat räätäli Anton Fabian Fihlman ja Gustava Filander. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905-1908 ja teki myös opintomatkan Pietariin 1906. Aarre osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910, 1911, 1912, 1913 ja 1920. Hän maalasi maisemia, kaupunkilaiselämää, henkilömuotokuvia ja asetelmia ekspressionistiseen tyyliin. Aarre työskenteli myös mainos- ja koristemaalarina sekä kuvittajana ja toimi lisäksi taidekriitikkona. Aarre kuoli keuhkotautiin 35-vuotiaana syksyllä 1922.
Reivaus

Reivaus tarkoittaa purjealuksen purjeen pinta-alan pienentämistä ja tuulipinnan keskipisteen laskemista alaspäin. Reivaus tehdään veneen käyttöohjeissa annetun tuulennopeuden mukaan tai veneen kallistumisesta päätellen. Reivauksen ansiosta purjeveneen nopeus vastatuuleen yleensä kasvaa ja luovikulma (veneen keskilinjan ja tuulensuunnan välinen kulma) pienenee kallistumisen vähentyessä. Reivauksen etuja ovat myös turvallisuuden lisääntyminen ja lisäksi purje ei veny ja veneen osat (esimerkiksi masto, vantit ja köydet eli rikaus ja takila) eivät rikkoonnu liian suurista voimista. Yleensä huviveneissä reivattavia purjeita ovat isopurje ja genua tai fokka.
Isopurjeen reivaus tapahtuu laskemalla purjetta alaspäin (nostoköydestä) sekä kiinnittämällä etualanurkka ja taka-alanurkka (reivi)köydellä puomiin kiinni. Tämän jälkeen purje kiristetään jälleen suoraksi nostimella (nostoköydellä). Etupurjeen (genua tai fokka) reivaus tapahtuu yleensä vaihtamalla tilalle pienempi purje. Rullalaitteella (rullapurjeella) varustetussa veneessä reivaus tehdään rullaamalla purje osittain kiinni, rullaaminen voi tapahtua isopurjeessa maston sisälle, puomin ympärille tai etupurjeessa etuliikin ympärille.
Sana reivata juontaa juurensa ruotsinkieliseen sanaan reva.
Matti Hoikka

Matti Wihtori (Matts Wiktor) Hoikka (25. helmikuuta 1859 Rovaniemi – 15. heinäkuuta 1939 Oulujoki) oli suomalainen seppä ja yksi ensimmäisistä kansanedustajista. Hoikka toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1913 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Matti Hoikka työskenteli sepän opissa ja seppänä eri puolilla maata, kunnes 1890 sai pysyvän paikan Åströmin korjauspajalta Oulusta. Pajalla hän työskenteli vuoteen 1934. Vuonna 1918 hänen tuomittiin vankeuteen poliittisista syistä, taisteltuaan punaisten puolella Suomen sisällissodassa.
Hoikka oli naimisissa Maria Arfmanin kanssa.
Lumimies

Lumimies eli Jeti on tuntematonta lajia edustavaksi väitetty olento, jonka kerrotaan liikkuvan Himalajan vuoristossa. Lumimiehen sanotaan useimmiten kulkevan kahdella jalalla ja olevan punertava- tai oranssikarvainen ja muistuttavan ihmisapinoita, esimerkiksi gorillaa.
Aasiassa lumimiehen legenda on tunnettu jo kauan, ja se kuuluu Himalajan seudun alkuperäisväestön mytologiaan. Se mainitaan 3 000 vuotta vanhassa kiinalaisessa tietosanakirjassa, ja paikallisväestö pitää olennon olemassaoloa varmana. Länsimaalaiset ovat tehneet siitä havaintoja 1800-luvun lopulta lähtien. Väitettyjä havaintoja ja jalanjälkiä tutkineet kryptozoologit ovat päätelleet, että Himalajalla elää kolme erilaista lumimieslajia.
Vuonna 2017 ryhmä tiedemiehiä teki DNA-testejä erilaisille jetille kuuluneiksi väitetyille näytteille ympäri maailmaa ja totesivat, että ne olivat eri eläimistä lähtöisin. Tutkimus julkistettiin Proceedings of the Royal Society B -julkaisussa. 
Lumimiestä kutsutaan usein Jetiksi, mutta länsimaisella nimellä Jeti viitataan myös niin sanottuun kiinalaiseen villimieheen, Almaan sekä Pendek-mieheen, jotka ovat samantyyppisiä legendoja Aasian syrjäisissä kolkissa asustavista ihmisen sukulaisista.

Arveluja lumimiehen lajista

Ne tutkijat, jotka eivät täysin tyrmää lumimiehen olemassaolon mahdollisuutta, ovat esittäneet, että kyseessä voisi olla jokin sukupuutolta välttynyt Gigantopithecus-laji. Toisen teorian mukaan jeti on vuoristo-oloihin sopeutunut orankilaji.

Lumimies kirjallisuudessa ja viihteessä

1950-luvun jälkeen lumimiehestä on tullut merkittävä hahmo länsimaiseen viihdeteollisuuteen. Armand Lohikosken ohjaama ja Reino Helismaan käsikirjoittama suomalainen elokuva Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä vuodelta 1954 sisältää useita lumimieskohtauksia. Nimihenkilöä esitti Vihtori Välimäki, joka valittiin rooliin pituutensa takia lehdistöhaun jälkeen (Välimäki esiintyi myöhemmin myös kolmessa muussa Pekka ja Pätkä -elokuvassa muissa rooleissa).
Kansainvälisesti levinneistä lumimiesaiheisista sarjakuva-albumeista kuuluisin on Tintti Tiibetissä. Tintti-sarjakuvan piirtäjän Hergén kerrotaan piirtäneen kannessa näkyvät lumimiehen jäljet käyttäen mallina lehdissä julkaistuja valokuvia.
Britannian menestyneimpiin popartisteihin lukeutuva Kate Bush hyödynsi Himalajan lumimieslegendoja singlekappaleellaan ”Wild Man” albumilta 50 Words for Snow.
Sven Nordqvist

Sven Nordqvist (s. 30. huhtikuuta 1946 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja kuvittaja. Tunnetuin hänen teoksistaan on Viiru ja Pesonen -lastenkirjasarja. Hän on tehnyt myös esimerkiksi kirjan Miinus lähtee suureen maailmaan ja Nasse-kirjoja. Nordqvist sai Astrid Lindgren -palkinnon 2003.
Nordqvist syntyi Helsingborgissa 1946. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 5-vuotias ja hän muutti äitinsä kanssa isovanhempiensa luokse Halmstadiin. 15-vuotiaana hän kävi kuvittamisen kirjekurssin ja haki moniin taidekouluihin muttei päässyt sisään. Nordqvist opiskeli Lundin teknisessä korkeakoulussa arkkitehdiksi ja toimi ammatissa kaksi vuotta. Hän kuitenkin kyllästyi ammattiin ja alkoi freelance-taiteilijaksi. 
Hänen ensimmäinen kirjansa Agaton Öman och alfabetet ilmestyi 1982. Ensimmäinen Viiru ja Pesonen -kirja, Pannkakstårtan (suom. Viirun syntymäpäivät) ilmestyi 1984.
Valeri Sokolov

Valerian (Valeri) Sergejevitš Sokolov (ven. Валериан Сергеевич Соколов, s. 30. elokuuta 1946) on entinen neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sokolov voitti Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa alle 54 kilogramman sarjassa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti ecuadorilaisen R. Anchundian tuomaripistein 3–2, brittiläisen M. Carterin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä, kenialaisen Samuel Mbuguan pistein 5–0, japanilaisen Eiji Moriokan pistein 5–0 sekä loppuottelussa ugandalaisen Eridari Mukwangan kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Reichswehr

Taustaa

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Saksan keisarikunnan joukot hajaantuivat ja niiden miehistö palasi kotiin yksin tai pienissä ryhmissä. Monet liittyivät vapaaehtoisista koottuihin puolisotilaallisiin vapaajoukkoihin, joiden tehtävänä oli turvata yhteiskuntarauhaa vallankumouksellisessa Saksassa sekä turvata valtakunnan raja-alueita 1918-1923.
Natalil Lintala

Natalil Lintala (s. 1987 Seinäjoki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Syksyllä 2013 hänet palkittiin Vuoden musiikkiteatteritulokkaana Helsingin Kaupunginteatterin Ensi Linja -palkinnolla. Hän näytteli Marian roolia Lahden kaupunginteatterin West Side Storyssa 2013–2014.
Musiikkineuvos Lasse Lintalan ja laulupedagogi Helena Porkka-Lintalan tytär Natalil valmistui Teatterikorkeakoulusta keväällä 2012. Jo ennen Teatterikorkeakoulua hän näytteli muun muassa useissa Seinäjoen kaupunginteatterin produktioissa, kuten Viulunsoittaja katolla (2004), Saituri (2004) ja Meno Mäntsälään (2005). Ilmajoen Musiikkijuhlilla hän esiintyi vuosina 2002–2004 muun muassa Pohjanmaan kautta -oopperassa sekä Suomalaisen Kamarioopperan tuotannossa Sevillan parturi.
Hänellä oli vakituinen kiinnitys Tampereen Teatteriin syksystä 2010 kevääseen 2012, jolloin hän siirtyi freelance-näyttelijäksi Helsinkiin. Tampereen Teatterissa Lintala esitti Pollyn roolia Kolmen pennin oopperassa, jonka ensi-ilta oli syksyllä 2010. Hän esiintyi Tampereen kiinnityksensä aikana myös näytelmissä Särkelä itte, Pesulan likat, Hämähäkkimiehen kosto, Onnen maa ja I love you, because.
Vuonna 2012 Lintala alkoi esiintyä Kristal-nimisenä laulajana, jonka Rähinä Recordsin kanssa tuotettu single ”Rahaa palaa” nousi internet-ilmiöksi. Vähitellen selvisi, että kyseessä oli Saunalahti-puhelinoperaattorin mainoskampanja, johon Lintala oli palkattu esittämään uutta artistia. Vuonna 2013 Lintala jatkoi Kristalin hahmossa yhteistyössä Majurin ja Stigin kanssa kappaleessa ”Kultaa”. Saman vuoden marraskuussa hän lauloi kappaleen ”Vihdoin vapaa” yhdessä Mikael Gabrielin kanssa.
Lokakuusta 2012 alkaen Lintala oli mukana Marco Bjurströmin ohjaamassa musikaalissa Rent Helsingin Aleksanterinteatterissa, ja syksyllä 2013 Lintala teki Marian roolin Lahden kaupunginteatterin musikaalissa West Side Story.
Myöhemmin Lintala on näytellyt useissa musikaaleissa kuten Annie Mestariampuja ja Housut pois. Hänen pääinstrumenttinsa laulun lisäksi on viulu.
Atlantropa

Atlantropa oli saksalaisen arkkitehdin Herman Sörgelin (1885–1952) jättisuunnitelma rakentaa pato Gibraltarin salmen poikki, jolloin Välimeren pinta laskisi ja saataisiin vesivoimaa, uutta maata ja Afrikkaan vettä, jolloin Saharan autiomaa voitaisiin ottaa viljelykäyttöön. Pato olisi yhdistänyt myös Euroopan ja Afrikan ja Atlantropa tarkoittikin yhdistynyttä Eurooppaa ja Afrikkaa. Padon rakennustöiden oli määrä vähentää myös työttömyyttä. Padolla ajateltiin olevan myös maailmanpoliittista merkitystä, koska se yhdistäisi valtioita ja edistäisi maailmanrauhaa. Sörgel esitti suunnitelmansa vuonna 1928 ja työskenteli sen parissa aina kuolemaansa saakka.
Suunnitelma oli utopistinen ja epärealistinen, eikä ympäristövaikutuksia otettu juurikaan huomioon. Suunnitelma herätti kuitenkin runsaasti kiinnostusta, mutta erityisesti Välimerenmaissa sitä vastustettiin, koska vedenpinnan laskeminen olisi johtanut satamakaupunkien uudelleenrakentamiseen ja veden pilaantumiseen. Natsit vastustivat suunnitelmaa, koska se oli liian rauhanomainen ja tekivät aiheesta jopa propagandafilmin. Sodan jälkeen suunnitelma sai uutta tulta, ja Sörgel perusti erityisen Atlantropa-yliopiston viemään hanketta eteenpäin. Yliopisto jatkoi toimintaansa vielä Sörgelin kuoleman jälkeenkin, mutta 1950-luvun lopulla suunnitelma haudattiin lopullisesti. Eräänä syynä suunnitelman hautautumiseen oli se, että sodan jälkeen teknologisia ponnisteluja suunnattiin ydinenergian kehittämiseen ja sen rauhanomaiseen käyttöön.
Oulaisten Nuorisokuoro

Oulaisten Nuorisokuoro on oulaistelainen nuorisokuoro, jossa laulaa noin 25 peruskoulu- ja lukioikäistä laulajaa. Kuoro on perustettu vuonna 1972, ja sitä on alusta asti johtanut Tapani Tirilä.
Kuoro on tehnyt 36 ulkomaanmatkaa, muun muassa festivaaleihin ja kuorokilpailuihin, ja vastaavasti 20 ulkomaista kuoroa on vieraillut Oulaisissa. Vuosina 2000 ja 2008 kuoro esiintyi kutsuttuna Kansainvälisen musiikkikasvattajien järjestön maailmankonferenssissa ja vuonna 2010 Britannian kuoronjohtajien yhdistyksen seminaarissa. Kuoro on kantaesittänyt muun muassa Pekka Kostiaisen, Juhani Komulaisen, Olli Kortekankaan, Herman Rechbergerin, Harri Wessmanin, Seppo Pohjola, Riikka Talvitien, Reijo Kekkosen ja David Hamiltonin musiikkia ja osallistunut lukuisiin yhteistyöproduktioihin.
Vuonna 1975 kuorolle myönnettiin Yleisradion harrastemusiikin kunniapunnus. Yleisradion vuoden nuorisokuoro se on ollut kausilla 1989–1990 ja 2018–2019.
Yhteisötalous

Yhteisötalous tarkoittaa julkisen sektorin ja yksityisen sektorin väliin jäävää talouden sektoria, jossa toimii esimerkiksi osuuskuntia sekä sellaisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka harjoittavat havaittavissa määrin liiketoimintaa. Osa niistä on sosiaalisia yrityksiä. Niina Immosen tutkimuksen mukaan yhteisötalous työllisti Suomessa vuonna 2003 noin 5 % kaikista palkansaajista, ja se muodosti myös 5 % nettokansantulon palkkojen ja palkkioiden määrästä.
Yhteisötalous ei tähtää ensisijaisesti taloudelliseen voittoon, vaan taloudellisen ja sosiaaliseen hyvinvoinnin yhdistämiseen.
Anca Parghel

Anca Parghel (16. syyskuuta 1957 Câmpulung Moldovenesc – 5. joulukuuta 2008 Timișoara) oli romanialainen jazzlaulaja, joka julkaisi useita albumeita 1980-luvulta alkaen. Hän valmistui Iașin konservatoriosta. Hän myös itse opetti sekä Romaniassa että ulkomailla. Hänellä sanotaan olleen neljän oktaavin ääniala. Hän kuoli munasarjasyöpää sairastettuaan.
Ghauri (ohjus)

Ghauri (urduksi  غوری, tai myös Hatf-V eli "kuolettava 5" ) on Pakistanin keskimatkan ohjus (MRBM), joka voidaan varustaa 12–25 kilotonnin ydinkärjellä. 
Ghauri I:n kantomatka on 1350–1500 km,  taistelukärki 12–25 kt ydinräjähde ja tarkkuus jopa 190 metriä. Ghauri I on  kehitetty   Pohjois-Korean No-Dong-1 pohjalta. 
Pakistan ostaa ohjusteknologiansa Pohjois-Koreasta ja Kiinasta. Ghauri II:lla on sama tausta kuin Iranin Shahab-3:llä, molemmat pohjautuvat Pohjois-Korean teknologiaan.
Max Richter

Max Richter (s. 22. maaliskuuta 1966) on Saksassa syntynyt brittiläinen säveltäjä, jota on kuvailtu yhdeksi sukupolvensa merkittävimmistä säveltäjistä. Hän yhdistää musiikissaan klassisia, elektronisia ja rock-vaikutteita.
Richter syntyi Saksassa ja kasvoi Britanniassa. Hän opiskeli pianonsoittoa ja säveltämistä Edinburghin yliopistossa, Lontoon Royal Academy of Music -korkeakoulussa sekä Luciano Berion opissa. Opintojensa jälkeen hän perusti menestyksekkään kuuden pianistin klassisen musiikin yhtyeen Piano Circuksen, joka soitti muun muassa Terry Rileyn, Steve Reichin, Philip Glassin ja Arvo Pärtin musiikkia.
1990-luvun puolenvälin jälkeen Richter aloitti yhteistyön Future Sound of London -yhtyeen kanssa, ja toimi muun muassa pianonsoittajana ja lauluntekijänä yhtyeen albumeilla Dead Cities (1996) ja The Isness (2002).
2000-luvun vaihteessa Richter alkoi keskittyä enemmän omiin sävellyksiinsä ja teki musiikkia mainoksiin, televisioon ja elokuviin. Richterin ensimmäinen oma kokopitkä julkaisu Memoryhouse äänitettiin BBC:n filharmonisen orkesterin kanssa ja julkaistiin vuonna 2002 BBC:n Late Junction Label -levy-yhtiön kautta. The Independent -lehti on kuvaillut albumia nykytaidemusiikin virstanpylvääksi. Levy-yhtiö Fat Cat Label julkaisi Richterin toisen albumin The Blue Notebooks vuonna 2004. Albumilla näyttelijä Tilda Swinton lukee musiikin seassa Czesław Miłoszin ja Franz Kafkan kirjoituksia.
Vuonna 2006 julkaistiin Richterin kolmas albumi Songs from Before, jolla Robert Wyatt lukee Haruki Murakamin tekstejä.
Neljäs albumi, soittoäänistä koostuva 24 Postcards in Full Colour julkaistiin vuonna 2008, ja samana vuonna Richter sävelsi musiikin elokuvaan Waltz with Bashir. Samoin vuonna 2008 Richter sävelsi musiikin balettiin Infra, jonka ensiesitys oli marraskuussa 2008 Royal Opera House -oopperatalossa Lontoossa. Kaksi vuotta myöhemmin Richter muokkasi baletin 25-minuuttisen musiikin ja julkaisi sen viidentenä albuminaan Infra vuonna 2010. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard Classical Albums -listan sijalle 12.
Richter sävelsi uudelleen Antonio Vivaldin teoksen Neljä vuodenaikaa; hän hylkäsi noin 75 prosenttia alkuperäisestä materiaalista. Recomposed by Max Richter: Vivaldi, The Four Seasons julkaistiin lokakuussa 2012 Deutsche Grammophon -levy-yhtiön kautta.
Richter sävelsi musiikin HBO-kanavan vuoden 2014 sarjaan The Leftovers.
Vuonna 2015 Deutsche Grammophon julkaisi Richterin kahdeksantuntisen albumin Sleep digitaalisena latauksena, ja samalla julkaistiin tunnin pituinen albumi From Sleep. Sleep esitettiin suorana lähetyksenä BBC Radio 3:lla 26. – 27. syyskuuta 2015. Se on pisin yhtäjaksoinen musiikkiteos, jonka BBC on lähettänyt suorana. Sleep nousi Billboardin Classical Albums -listalla sijalle yksi ja From Sleep sijalle kolme.
Claudiuksen temppeli

Claudiuksen temppeli (latinaksi Templum Divi Claudii) oli temppeli, joka rakennettiin Roomaan jumalaksi korotetulle keisari Claudiukselle. Rakennuttamisen aloitti vuonna 54 Agrippina nuorempi. Keisari Nero määräsi työt lopetettaviksi. Tultuaan valtaan keisari Vespasianus antoi määräyksen, että temppeli pitää rakentaa valmiiksi. Valmistuttuaan se oli Rooman suurin temppeli. Sen raunioita on nähtävissä nykyajan Via Claudialla.

Rakennuksen historiaa

Temppeli päätettiin rakentaa paikalle, missä oli sijainnut Claudiusten suvun (gens Claudia) kotitalo. Temppelin jalustaksi rakennettiin 180 kertaa 200 metrin suuruinen terassi, jolle rakennettiin temppeli ja pylväskäytävä ja istutettiin myös puutarha. Terassilla oletetaan olleen Claudiuksen ratsastajapatsaan. Siihen kuului myös nymfaion. Neron aikaisen temppeliin kuuluneen suihkulähteen jäännöksiä on Musei Capitolinissa näytteillä.
Temppelin myöhemmät vaiheet eivät ole tiedossa. Viimeisen kerran se mainitaan asiakirjoissa vuonna 1217, paavi Honorius III:n bullassa. 
Parhaiten nykymaailmalle on säilynyt osa temppelin terassin itäpuolista osaa. Lisäksi sen jäänteitä voi nähdä osana Santi Giovanne e Paolon kirkon rakenteita. Osa temppelin jäännöksistä on Passionistien luostarin puutarhassa.
Christy Turlington

Lapsuus ja uran alku

Turlington syntyi Walnut Creekissä, Kaliforniassa lentäjäisän ja El Salvadorista kotoisin olevan lentoemäntä-äidin tyttäreksi. Hänellä on kaksi sisarta.
Turlington aloitti uransa mallina työskennellen 14-vuotiaasta 16-vuotiaaksi mallina koulun jälkeen. Valmistuttuaan high schoolista hän muutti New York Cityyn ja alkoi työskennellä täyspäiväisenä mallina.

Ura

Turlington on menestyksekkään mallinuransa aikana toiminut muun muassa Maybellinen, Chanelin ja Calvin Kleinin mallina. Hän on esiintynyt yli 500 lehden kannessa.
2000-luvulla Turlington on ollut mukana erilaisissa liiketoimissa. Hän on esimerkiksi suunnitellut Pumalle vaatteita.
Turlington tunnetaan terveellisten elämäntapojen kannattajana. Hän on ollut mukana keuhkosyöpää ehkäisevässä työssä ja nuorten työllisyyttä edistävässä projektissa. Turlington on myös afrikkalaisen terveydenhoitoprojektin lähettiläs.

Yksityiselämä

Vuonna 1994 Turlington aloitti opinnot New York Universityssä. Hän valmistui vuonna 1999 pääaineenaan vertaileva uskonto ja filosofia. Vuonna 2009 Turlington aloitti maisterin tutkintoon johtavan koulutuksen Columbian yliopistossa, New Yorkissa.
Turlington avioitui näyttelijä Edward Burnsin kanssa 7. kesäkuuta 2003. Heillä on kaksi lasta, tytär Grace (25. lokakuuta 2003) ja poika Finn (s. 11. helmikuuta 2006).