Eliel Wartiainen

Eliel Johannes Wartiainen (19. helmikuuta 1875 Kurkijoki – 5. lokakuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, eräkirjailija ja Karjalan kulttuurin puolestapuhuja. Hän käytti myös nimimerkkiä Sissonpoika.

Lapsuus ja nuoruus

Eliel Wartiaisen vanhemmat olivat agronomi, virkatalontarkastaja August Wartiainen (1849–1893) ja Amanda Lampén (1850–1933). Elielin lapuudessa perhe muutti usein isän työpaikkojen perässä. Kurkijoen lisäksi perhe asui Jyväskylässä, Pieksämäellä, Helsingissä sekä Mustialassa.
Oppikoulun Eliel Wartiainn kävi Helsingissä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti voimistelunopettajatutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1898.

Työura

Valmistumisensa jälkeen Eliel Wartiainen toimi vuosina 1898–1900 voimistelunopettajana Kuopion lyseossa. Vuonna 1900 hän siirtyi voimistelun ja terveysopin lehtoriksi Sortavalan lyseoon, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1940. Vuosina 1912–1932 hän toimi lyseossa myös matematiikan tuntiopettajana. Talvisodan jälkeen Wartiainen toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon voimistelun nuorempana lehtorina vuosina 1940–1945.

Yhteiskunnallinen toiminta ja järjestötyö

Pian Sortavalaan muutettuaan Wartiainen liittyi Sortavalan Vapaapalokuntaan ja toimi sen päällikkönä vuosina 1901–1905. Hän oli myös mukana  Kagaalin toiminnassa, joka pyrki vastustamaan venäläistämistoimia. Sisällisodan syttyessä Eliel Wartiainen liittyi Sortavalan suojeluskuntaan ja toimi sodan aikana Karjalan armeijan Sortavalan esikunnan päällikkönä vuonna 1918. Sortavalan suojeluskunnan päällikkönä hän oli vuosina 1918–1921. 
Sortavalassa Wartiaisella oli kunnallisia luottamustoimia ja hän oli vuosina 1929–1930 kaupunginvaltuuston jäsen. Talvisodan aikana hän toimi Sortavalan I alueen aluepäällikkönä.
Eliel Wartiainen oli innokas laulumies. Jo opiskeluaikanaan hän oli aktiivisesti mukana Ylioppilaskunnan laulajien ja Muntra Musikanter -kuoron toiminnassa. Sortavalaan muutettuaan hän kuului sekä mieskuoroon että sekakuoroon. Hän oli merkittävä vaikuttaja Sortavalan Laulujuhlien järjestelyissä, kuuluen juhlien päätoimikuntaan ja toimien työvaliokunnan sihteerinä. Wartiaisen aikana Sortavalassa järjestettiin laulujuhlat vuosina 1906, 1926 ja 1935. 
Wartiainen tuli Karjalassa kuulisaksi erämiehenä ja erityisesti karhunkaatajana. Elämänsä aikana hän kaatoi kaikkiaan 15 aikuista karhua eräretkillään Laatokan ja Vienan Karjalassa sekä Aunuksessa. Eräretkillään ja Sortavalan laulujuhlilla hän tutustui myös Karjalan kulttuuriin, erityisesti runonlaulantaan ja loitsuihin. Hänestä tuli ahkera Karjalan kulttuurin puolestapuhuja ja kirjoitti useita Karjaan liittyviä teoksia. Wartiainen kuului myös Raja-Karjalan säätiön ja Kalevalaseuran perustajiin. Eliel Wartiaista onkin luonnehdittu sekä Karjalan Liitossa että Kalevalaseurassa "viimeiseki suureksi kareliaaniksi".

Perhe

Eliel Wartiainen meni vuonna 1905 naimisiin Karin Lindbergin (1887–1920) kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: Veijo (1908), Eila (1910) ja ilmari (1913). Karinin kuoleman jälkeen Elien Wartiainen meni vuonna 1921 naimisiin Katri Moliisin (1893–1948) kanssa. Jäätyään jälleen leskeksi hän meni kolmannen kerran naimisiin vuonna 1953 Kerttu Olsosen (1896–1982) kanssa.