google/wiki40b huggingface dataset:
Shakkiolympialaiset 1996

32. shakkiolympialaiset oli FIDE:n järjestämä tapahtuma, joka koostui avoimesta  ja naisten turnauksesta. Shakkiolympialaiset käytiin 15. syyskuuta – 2. lokakuuta 1996 Jerevanissa, Armeniassa.

Yleistä

Molemmat turnaussarjat virallisti kansainvälinen tuomari Alesha Hatšatrian (Armenia). Joukkueet pelasivat 14 kierrosta sveitsiläisen systeemin mukaan; avointa sarjaa pelattiin neljällä pöydällä samaan aikaan, kun taas naisten sarjaa pelattiin kolmella pöydällä.

Avoin turnaus

Avoimeen sarjaan osallistui 114 joukkuetta edustaen 111 valtiota; Armenia isäntänä pelasi kolmella joukkueella, kun taas Kansainvälinen pistekirjoituksen shakkijärjestö pelasi yhdellä joukkueella.

Naisten turnaus

Naisten sarjaan osallistui 74 joukkuetta edustaen 72 valtiota; Armenia isäntänä pelasi kahdella joukkueella, kun taas Kansainvälinen pistekirjoituksen shakkijärjestö pelasi yhdellä joukkueella.
21 Jump Street (elokuva)

Juoni

Kaksi valepukuista poliisia (Hill ja Tatum) soluttautuvat high schooliin hajottaakseen huumerenkaan.

Tuotanto

2008 toukokuussa Columbia Pictures kertoi kehitystiimin suunnittelevan 21 Jump Street -sarjaan perustuvaa elokuvaa.
Elokuva kuvattiin Louisianassa sijaitsevassa Metairien lähiössä. Koulun kohtaukset kuvattiin Riverdale High Schoolin tiloissa.
Ei enää panoksia

Juoni

Elizabeth ”Betty” (Isabelle Huppert) ja Victor (Michel Serrault) ovat ympäri Ranskaa kiertävä menestynyt huijaripariskunta, joka ei kyni uhrejaan putipuhtaiksi vaan jättää jäljelle sen verran, että uhri jää miettimään hukkasiko hän sittenkin rahansa itse. He tapaavat erään suuryrityksen rahoituspäällikön, Maurice Biaginin (François Cluzet), joka on siirtämässä huomattavaa summaa Sveitsistä yrityksensä tilille, mutta huijarit houkuttelevat häntä vetämään välistä.

Tuotanto

Ei enää panoksia -elokuvan kuvaukset alkoivat 25. marraskuuta 1996 ja päättyivät 1. helmikuuta 1997. Elokuva kuvattiin Ranskassa ja Sveitsissä 60 miljoonan frangin eli noin 9,1 miljoonan euron budjetilla. Ranskassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Pariisi, Savoiessa sijaitseva Aix-les-Bains, Val-d’Oisessa sijaitseva Roissy-en-France ja Guadeloupen saaristo Karibianmerellä. Sveitsissä elokuvaa kuvattiin Graubündenissa sijaitsevassa Sils-Marian pikkukylässä. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset MK2 Productions, TF1 Films Productions ja Rhône-Alpes Cinéma sekä sveitsiläiset CAB Productions, TSR ja Teleclub.

Julkaisu ja vastaanotto

Ei enää panoksia sai ensi-iltansa Sveitsissä 10. lokakuuta 1997 ja Ranskassa 15. lokakuuta 1997. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa MK2 Diffusion ja Sveitsissä Frenetic Films. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 458 125 katsojaa. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 23. maaliskuuta 2001.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 65 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 26 arviointiin. 365 käyttäjästä 49 % on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 1 695 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10.
Ei enää panoksia julkaistiin DVD:lle Ranskassa 20. helmikuuta 2001.
Phil Ochs

Philip David Ochs (s. 19. joulukuuta 1940 – 9. huhtikuuta 1976) oli yhdysvaltalainen folkartisti ja laulaja-lauluntekijä. Hän oli syntynyt El Pasossa Teksasissa. Syntytaustaltaan Phil Ochs oli amerikanjuutalainen.
Hänet muistetaan parhaiten yhteiskunnallisesti ja poliittisesti kantaa ottavista protestilauluistaan, esimerkiksi Vietnamin sodan vastaisista. Hän määritteli itsensä vasemmistolaiseksi ja sosiaalidemokraatiksi. Hän kirjoitti 1960-luvulla satoja lauluja ja julkaisi kahdeksan albumia. 
Tunnetuimpia Ochsin lauluja näiltä ajoilta ovat "I Ain't Marching Anymore", "Changes", "Crucifixion", "Draft Dodger Rag", "Love Me I'm a Liberal", "Outside of a Small Circle of Friends", "Power and the Glory", "There but for Fortune" ja "The War Is Over". Laulu "When I'm Gone" on suomennettu nimellä "Se kai täytyy tehdä nyt".
Ensimmäisillä albumeillaan 1964–1966 Ochs esitti sävellyksiään perinteiseen folktyyliin säestäen itseään vain akustisella kitaralla. Levyt menestyivät kohtalaisen hyvin, ja Ochsia arvostettiin folkmusiikin harrastajien keskuudessa, vaikka hän ei hittilistojen kärkeen noussutkaan. Parhaiten menestyi "There But For Fortune", joka nousi Britannian listalla kahdeksannelle sijalle vuonna 1965 – ei kuitenkaan Ochsin omana tulkintana vaan Joan Baezin versiona.
Vuosien 1967–1969 levyillä käytettiin muitakin soittimia, perinteisiä rockinstrumentteja sekä kokeiltiin myös klassisen musiikin puolelta lainattua pienoisorkesteria (kokeilusta käytettiin nimeä "barokkifolk"). Nämä levyt menestyivät aiempina huonommin.
Vuonna 1970 Ochs teki yllättävän suunnanvaihdoksen musiikissaan ja tyylissään. Hän alkoi esittää kantria ja 1950-luvun rock and rollia. Hänen itse tekemänsä laulut olivat yhä yhteiskunnallisesti kantaa ottavia. Konserteissa Ochs esitti omien laulujensa ohella vanhoja kantriklassikoita ja esimerkiksi Buddy Hollyn ja Elviksen vanhoja lauluja. Ochs halusi olla "osittain Elvis Presley ja osittain Che Guevara". Hän jopa teetti itselleen samanlaisen kultakankaisen puvun, jota Elvis oli käyttänyt. Temppu herätti hämmennystä Ochsin ihailijoissa. Jotkut kuitenkin pitivät uudenlaisesta Ochsista. Ochs julkaisi helmikuussa 1970 viimeisen studioalbuminsa Greatest Hits, joka ei nimestään huolimatta ole kokoelmalevy. Levyn viimeinen kappale ”No More Songs” oli hänen viimeisiä sävellyksiään. 
1970-luvulla Ochsia alkoivat vaivata mielenterveyden ongelmat: masennus, alkoholismi, dissosiatiivinen identiteettihäiriö ja kaksisuuntainen mielialahäiriö. Hän ei saanut juurikaan uusia lauluja aikaiseksi. Monet maailman tapahtumat, kuten Chilen vallankaappaus 1973 ja hänen ystävänsä Victor Jaran surmaaminen sen yhteydessä, pahensivat hänen masentuneisuuttaan. Hän oli välillä myös asunnoton. Tammikuussa 1976 hän muutti sisarensa luo asumaan, sai psykiatrilta diagnoosin mielialahäiriöstä ja lääkityksen siihen. Huhtikuussa hän kuitenkin teki itsemurhan hirttäytymällä.
Omninvest

Omninvest Kft. on unkarilainen lääkeyritys Pilisborosjenossa, jonka enemmistön omistaa kyproslainen Sumpter Pharmaceuticals Ltd. ja jonka kanssa Unkarin hallitus on solminut sopimuksen lintuinfluenssarokotteen tuottamisesta. Yrityksen arvellaan saavan 10 % maailmanlaajuisesta lintuinfluenssarokotteen myynnistä. Yksi rokote maksaa 5-6 dollaria, ja nykyisellään yritys kykenee valmistamaan 500 000 rokoteannosta viikossa. Unkarin kymmenmiljoonaiselle väestölle arvioidaan riittävän 3 500 000 rokotetta.
Unkari ja Venäjä ovat lisäksi neuvotelleet keskenään 30 000 000 dollarin arvoisesta lintuinfluenssarokotetehtaan rakentamisesta Tšeljabinskiin Siperiaan. Myös Yhdysvallat ja Britannia ovat osoittaneet kiinnostuksensa rokotetta kohtaan.
Terra Formars

Terra Formars on japanilainen sci-fi-toimintakauhu manga/animesarja, joka kertoo tulevaisuudesta, jossa ihmiskunta joutuu taistelemaan terraformarsseiksi kutsuttuja avaruusolioita vastaan.
Miehistö BUGS1
2000 - luvun alussa ihmiskunta oli lähettänyt torakoita Marsin pinnalle tieteellisiä tutkimuksia varten.
21.8.2577 - ensimmäiset ihmiset laskeutuivat Marsin pinnalle. Ihmisiä kyseisessä tutkimusaluksessa oli 6. BUGS1 miehistön oli tarkoitus kerätä Marsin pinnalta 10 uros- ja 10 naarastorakkaa ja lähettää ne sitten maapallolle tieteellisiä kokeita varten. Tämä koitui kuitenkin miehistön kohtaloksi. 500 vuoden aikana Marsin pinnalla torakoista oli kehittynyt eläinlaji, joka oli miltei yhtä viisas kuin ihminen mutta paljon vaikeampi tappaa.
Terraformarssit surmasivat väkivaltaisesti kaikki 6 miehistön jäsentä. Miehistön komentaja sai kuitenkin lähetettyä yhden Terraformarssin pään maapallolle analysoitavaksi.
Miehistö BUGS2
NASA alkoi kehittämään erikoisjoukkoja terraformarsseja vastaan. Ihmisistä alettiin luoda supersotilaita lisäämällä näihin ötököiden geenejä. Tämä tuli äärimmäisen kalliiksi, koska operaatio vaati leikkauksen, josta vain noin 30% selvisivät hengissä.
Lopulta NASA sai koottua 15 supersotilaan miehistön, jotka lähetettiin Marsiin vuonna 2599. Heidän tarkoitus oli tehdä lisätutkimuksia terraformarsseista ja mikäli mahdollista, tappaa ne kaikki sukupuuttoon. Ötököiden geenien ansiosta, ihmiset pystyivät taistelemaan torakoita vastaan, mutta vain 2 miehistön jäsentä selvisivät hengissä ja loput saivat surmansa. 2 - eloonjäänyttä supersotilasta pääsivät takaisin maapallolle.
Terraformarssit alkoivat tehdä itse tieteellisiä kokeita supersotilaiden ruumiilla, jolloin myös terraformarssit saivat ötököiden voimia kehoihinsa.
Annex I
Vuonna 2620 maapallolle levisi tappava virus, joka surmasi sekä eläimiä, että ihmisiä sukupuuton partaalle. Laboratoriotesteissä selvisi, että virus on peräisin Marsista. Jotta virukseen saataisiin rokote, Marsin pinnalta olisi tuotava sammalta, jossa virus on alun perin kehittynyt. Sen avulla ihmiskunta pystyisi ehkä löytämään lääkkeen tappavaa tautia vastaan. Koko maapallon ihmiskunta käytti kaikki yhteiset varansa vielä viimeiseen miehistöön.
Tällä kertaa supersotilaita luotiin myös muidenkin eläinlajien geeneistä. Nasa sai kokoon yhteensä 100 supersotilaan miehistön. Miehistö jaetaan kuuteen eri divisioonaan.
Teemu Elo

Teemu Elo on suomalainen muusikko, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Circle, Ektroverde, Office Building ja Teemu Elon Puhuvat Eläimet. Parhaiten hänet tunnetaan 1991 toimintansa aloittaneen Circlen jäsenenä, jonka kitaristi-laulajana Elo vaikutti vuoteen 2001 saakka. Lisäksi hän on muun muassa tuottanut Ville Leinonen & Valumon albumin Kimaltavia unelmia. 
Koulutukseltaan Elo on lääkäri ja hän työskentelee psykiatrian erikoislääkärinä Satakunnan sairaanhoitopiirissä.
Japaniniibis

Tuntomerkit

Japaniniibis on 56 senttimetriä pitkä. Pesimättömillä yksilöillä on valkoinen höyhenpuku, mutta pesivillä linnuilla on harmaa pää, kaula, selkä ja hartiat. Päässä on tuuhea töyhtö. Naama ja jalat ovat punaiset.

Levinneisyys

Japaniniibis pesi aiemmin Itä-Venäjällä, Japanissa ja Kiinassa, mutta on sittemmin hävinnyt melkein kaikilta tunnetuilta pesimispaikoiltaan. Ainoa tunnettu jäljellä oleva populaatio pesii Shaanxin  maakunnassa Keski-Kiinassa.

Lisääntyminen

Japaniniibis pesii helmi-kesäkuussa. Munia munitaan 3-4 ja niitä haudotaan keskimäärin 28 päivää.

Ravinto

Japaniniibis käyttää ravinnokseen taskurapuja, sammakoita, pieniä kaloja, kotiloita ja muita nilviäisiä ja kovakuoriaisia.
Kaksoiselämää (vuoden 1914 elokuva)

Juoni

Chaplin esittää elokuvassa Kaksoiselämää kabareetarjoilijaa, joka on aina ongelmissa pomonsa (Edgar Kennedy) ja taistelussa toisen tarjoilijan (Chester Conklin) kanssa. Chaplin pelastaa Mabelin hahmon puistossa ryöstäjältä, kun on ulkoiluttamassa mäyräkoiraansa. Chaplin esittäytyy Kreikan suurlähettilääksi,  O. T. Axleksi, ja hän saa kiitoksensa Mabelin kotona tämän vanhemmilta Mabelin poikaystävän (Harry McCoy) harmiksi. Chaplin saa myös kutsun perheen pihajuhliin, mutta Mabelin poikaystävä seuraa Chaplinia töihin ja näkee tämän oikean identiteetin.
Chaplin käyttäytyy huonosti Mabelin pihajuhlissa. Chaplinin palattua töihin Mabelin poikaystävä ehdottaa juhlien jatkamista läheisessä kabareessa. Kun Chaplin näkee juhlaväen kabareessa, hän piilottaa esiliinansa ja istuu Mabelin viereen. Kun Chaplinin johtaja näkee tämän istuvan pöydässä työaikana, Chaplin paljastuu tarjoilijaksi. Tästä seuraa taistelu, jossa Chaplin lyö pomoansa. Tämän jälkeen hän tunnustaa rakkautensa Mabeliin, joka kuitenkin hylkää Chaplinin.
Daniel Edward Pilarczyk

Daniel Edward Pilarczyk (s. 12. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen pappi, joka on toiminut Cincinnatin hiippakunnan katolisena arkkipiispana vuodesta 1982. Häntä edelsi Joseph Louis Bernardin.
Pilarczyk syntyi Daytonissa ja sai pappisvihkimyksensä 20. joulukuuta 1959.
NEMS

NEMS (tunnetaan myös nimillä NEMS International, NEMS Records & Tapes ja NEMS Records Ltd.) oli vuosina 1975-1983 toiminut englantilainen levy-yhtiö. Sen toiminta keskittyi mm. Black Sabbathin ja Nazarethin katalogien uusintajulkaisuihin Britanniassa, Euroopassa ja Japanissa. Yhtiö omisti myös aiemmin kaatuneen Immediate Recordsin katalogin. Muita artisteja merkillä olivat mm. UK Subs, The Boys ja Marianne Faithfull. Yhtiön kaaduttua vuonna 1983 Sanctuary Recordsiin kuuluva Castle Communications hankki yhtiön katalogin.
Tätä yhtiötä ei pidä sekoittaa Brian Epsteinin NEMS-yhtiöihin tai Nems Enterprises-nimiseen argentiinalaiseen heavy metal-levymerkkiin.
Karl Faulmann

Johann Christoph Karl Faulmann (24. kesäkuuta 1835 Halle (Saale) – 28. kesäkuuta 1894 Wien) oli pikakirjoittaja ja tietokirjailija. Hän vaikutti merkittävästi saksankielisten pikakirjoitusjärjestelmien kehitykseen ja julkaisi useita tietokirjoja muun muassa kirjoitusjärjestelmistä ja pikakirjoituksesta.
Karl Faulmann syntyi Hallessa vuonna 1835. Hän lopetti koulunkäynnin 13-vuotiaana ja meni latojaoppilaaksi kirjapainoon. Vuonna 1855 hän siirtyi latojaksi Wieniin, ja toimi myöhemmin myös pikakirjoituksen opettajana useissa kouluissa sekä vuodesta 1878 Wienin yliopiston pikakirjoituksen lehtorina.
Faulmann pyrki 1860-luvulla uudistamaan Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmää, sekä sovittamaan yhteen Gabelsbergerin ja Stolzen järjestelmiä, mutta ei saavuttanut kummassakaan menestystä. Hän laati oman järjestelmänsä, josta julkaistiin oppikirja vuonna 1875 nimellä Lehrbuch der Fonografie. Järjestelmästä ei tullut kovin suosittua, mutta sen yhtenäinen vokaalienkuvaustapa lainattiin lähes sellaisenaan merkittäviin myöhempiin järjestelmiin: Schreyn järjestelmään, Stolze–Schreyhyn ja Saksan yhtenäisjärjestelmään.
Jamal–Eurooppa-kaasuputki

Beltransgazilta Gazpromille

Valko-Venäjän Gazpromille kertyneiden velkojen vuoksi Valko-Venäjän osuus putkesta siirtyi Gazpromin valvontaan. Valko-Venäjä ja Venäjä tekivät sopimuksen, minkä mukaan. Valko-Venäjä sai velkojaan hoidettua sekä saa maakaasua 46,68 USD kuutiometriltä 27. joulukuuta 2005 allekirjoitetun sopimuksen mukaan. Jamal–Eurooppa -maakaasuputki kulkee Valko-Venäjän alueella Venäjältä Puolaan 575 kilometrin matkan, mikä valmistui joulukuussa 2002.

Hinnankorotusvaade ja toimituskatkaisu

Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka kieltäytyi myymästä Beltransgazia Venäjälle 2003, mistä seurasi Venäjän hinnankorotusvaade ja helmikuussa 2004 kaasuntoimitusten katkaiseminen siten, että Jamal–Eurooppa -putken päässä Alankomaat ja Saksa joutuivat turvautumaan maakaasuvarastoihinsa lyhytaikaisesti.

Gaz Trading vaa'ankieleksi

Puolan osuuden hallintaan liittyen viisi henkilöä sai syytteen valtuuksiensa ylittämisestä ja yleisen edun vastaisesta toiminnasta siksi, että vaikka Puolan valtiollinen PGNiG ja Venäjän valtiollinen Gazprom olivat sopineet omistavansa Yamal–Eurooppa-putken Puolaan rakentavasta EuRoPol -yhtiöstä puoliksi, sallittiin teollisuusministeri Waclaw Niewiarowskin ollessa Hanna Suchockan hallituksessa 1992–1993 järjestää siten, että yksityinen Gaz Trading sai omistukseensa 4%:n osuuden.
Skaalakorkeus

Skaalakorkeus H on planeetan kaasukehän tai sen osana olevan kaasun se korkeus, jossa kaasun osapaine pienenee e:nteen osaan pinnalla vallitsevasta paineesta. Tässä e on Neperin luku  eli noin 2,718. Maalle hapen skaalakorkeus on 7 kilometriä, typen 8 kilometriä ja vedyn 120 kilometriä. Koko ilmakehän skaalakorkeus on 8,5 kilometriä. Vedyn korkea skaalakorkeus merkitsee sitä, että vetykaasu karkaa Maan ilmakehästä.  Skaalakorkeus määräytyy kaasujen lämpöliikkeestä, eli lämpötilasta ja kaasuosasten massasta.
Satiinilavastaja

Koko ja ulkonäkö

Pituus 28–32 cm. Koiras sinimusta, naaras siniharmaan ja oliivinvihreän väliltä.

Levinneisyys

Satiinilavastajaa tavataan pääasiassa ainoastaan Itä-Australiassa.

Elinympäristö

Satiinilavastaja elää Australian sademetsissä ja eukalyptuspuiden muodostamissa metsissä.

Lisääntyminen

Koiras rakentaa risuista majoja, joita se koristelee sinisillä esineillä ja asettaa ne hyvään järjestykseen. Naaras valitsee majoista kauneimman, ja parittelee sen koiraan kanssa. Tämä johtaa siihen, että useat koiraat parittelevat monta kertaa ja jotkut eivät lainkaan. Naaras huolehtii poikasistaan yksin, ja pesä on puussa tai pusikossa, ja sinne munitaan 2–3 munaa.

Ravinto

Satiinilavastajat syövät marjoja, hedelmiä ja kukkien mettä sekä hyönteisiä.
Dunlop Tyres

Dunlop Tyres oli brittiläinen renkaita valmistava yritys, jonka John Boyd Dunlop perusti 1888 keksittyään ilmatäytteisen renkaan.
Vuosina 1985–86 yritys myytiin yhdysvaltalaisille sijoittajille ja japanilainen Sumitomo -yritys hankki oikeudet Dunlop merkkisiin katuautorenkaisiin. 
Goodyear osti Dunlop Tyresin vuonna 1999, mutta ei lentokoneiden renkaita valmistavaa itsenäistä yritystä Dunlop Aircraft Tyresiä. Nykyisin se tunnetaan nimellä Dunlop Rubber Company. Lisäksi samana vuonna Sumitomo ja Goodyear solmivat sopimuksen, jonka mukaan Sumitomo valmistaisi japanilaisvalmisteiset renkaat Dunlopin nimellä, ja Goodyear ostaisi Sumitomon Euroopan ja Pohjois-Amerikan osastoista 75% (yhteistyö päättyi 2015).
Dunlop valmistaa renkaiden lisäksi myös muun muassa elektroniikkaa, sekä tennis- ja golfvälineitä. Dunlop-jalkineita valmistaa Dunlop Protective Footwear.

Fort Dunlop

Dunlopilla oli moottoriurheilurenkaisiin keskittynyt tehdas Fort Dunlop Erdingtonissa Birminghamissa, jonka toiminta päättyi vuonna 2014.

Moottoriurheilu

Dunlop Tyres on toimittanut renkaita erilaisiin kilpasarjoihin, kuten BTCC, DTM, European Le Mans Series sekä Formula 1.
Leveänokkamaluri

Levinneisyys

Leveänokkamaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Juhannusturilas

Tuntomerkit

Aikuinen kuoriainen on noin 14–18 millimetrin mittainen. Juhannusturilas muistuttaa paljon kastanjaturilasta (Melolontha hippocastani), mutta on huomattavasti pienempi ja karvaisempi.

Levinneisyys

Laji on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, missä sitä esiintyy kesä-heinäkuussa.

Elintavat

Lajia tavataan yleensä lehtipuilla ja pensailla, joiden lehtiä se käyttää ravinnokseen. Iltaisin koirailla on usein tapana lennellä suurissa parvissa puiden ympärillä.
Juhannusturilaan toukat elävät maan sisässä juuria syöden. Puutarhoissa ja taimikoissa niistä on suurta haittaa vahingoittaen erityisesti männyn taimia. 20–30 millimetrin mittaisia toukkia on kutsuttu rasvamakkaroiksi. Juhannusturilaan kehitys munasta aikuiseksi kestää yleensä kaksi vuotta, joskus kolme.
Johanna Enckell

Olga Johanna Constance Enckell (o.s. af Forselles; s. 4. heinäkuuta 1933 Helsinki) on suomalainen kirjailija, dramaturgi ja ohjaaja.
Enckell valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1967. Sen jälkeen hän opetti Oulun yliopistossa kirjallisuutta vuosina 1967–1970, ja Helsingin yliopistossa estetiikkaa ja teatteritiedettä vuosina 1971–1974. Dramaturgina Enckell on toiminut muun muassa Svenska teaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa, sekä ohjaajana muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa, Åbo Svenska Teater -teatterissa ja Espoon teatterissa. Hän on myös ollut Teatterikorkeakoulun vararehtorina.
Enckell on kirjoittanut monia näytelmiä sekä lapsille että aikuisille. Hän on perehtynyt erityisesti ranskalaiseen teatteriin ja Antonin Artaud’n tuotantoon, jota käsittelevän laajan teoksen hän julkaisi vuonna 2003. Lisäksi Enckell on kirjoittanut ranskalaisesta teatterista monia artikkeleita alan julkaisusarjoissa. 
Enckellin sukunimi on perua hänen ensimmäisestä avioliitostaan. Enckellin avopuoliso oli dramaturgi ja kirjailija Gösta Kjellin (1936–2009), jonka kirjoittaman teoksen Sissi-Jaakko Enckell täydensi ja julkaisi vuonna 2011. Teos kertoo Enckellin esi-isän kauppaneuvos Jacob af Forsellesin (1696–1768) elämästä.
Zena Marshall

Zena Moyra Marshall (1. tammikuuta 1925 – 10. heinäkuuta 2009) oli Nairobissa, Keniassa syntynyt brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin roolista elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962). 
Lisäksi Marshall esiintyi muun muassa Ken Annakinin elokuvassa Nuo mainiot miehet lentävissä koneissaan (1965).
Chris Dickerson

Chris Dickerson (25. elokuuta 1939 New York) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka voitti vuonna 1982 Mr. Olympia -tittelin 43-vuotiaana ja oli siten vanhin tittelin voittaja. Hän on myös taitava oopperalaulaja.
Dickersonin kehonrakennusura kesti kolmisenkymmentä vuotta. Ensimmäiseen kilpailuunsa hän osallistui 1965, ja tässä Mr. Long Beach -kilpailussa hän tuli kolmanneksi.
Roland TR-909

TR-909 on Rolandin vuonna 1983 julkaisema osin analoginen, osin sample-pohjainen rumpukone. Sen suunnitteli Tadao Kikumoto, ja se oli tarkoitettu muusikoille apuvälineeksi soittoharjoitteluun. Kuitenkin sen tuottamat rumpuäänet ovat jokseenkin kaukana aidoista, joten muusikot hylkäsivät laitteen nopeasti. Nykyiseen suosioon laitteen nostivat 1980-luvun lopulla tekno- ja housemuusikot, jotka ihastuivat laitteen tuottamiin ääniin ja ohjelmoitavuuteen.
Ääninäyte
Roland TR-909 -rumpukoneella tuotettu garage-tyylinen komppi.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Moskovan suurmoskeija

Tarve rakentaa lisää moskeijoita

Vuonna 2012 tehdyn laajan Arena-arvokartoituksen perusteella Moskovan väestöstä vajaa neljä prosenttia oli islaminuskoisia. Noin 12 miljoonan ihmisen kaupungissa tämä tarkoittaa lähes puolta miljoonaa islaminuskoista. Lehdistössä esitetään tosin usein myös tuntuvasti suurempia arvioita (esim. 2 milj. tai joka kuudes moskovalainen), lähtien Venäjän keskimääräisestä islaminuskoisten määrästä. Tällöin unohdetaan islamin vahva keskittyminen erityisesti Venäjän eteläisiin alueisiin (kuten Pohjois-Kaukasian tasavaltoihin, Tatarstaniin ja Baškortostaniin) eikä nojauduta tutkittuun tietoon (kuten Arena-tutkimus). Noin 200 000 moskovalaista todetaan aktiivisesti islaminuskoa harrastavaksi.
Moskovassa toimi suurmoskeijan valmistuttua kaikkiaan vain viisi virallista moskeijaa. Tämän lisäksi kaupungissa toimi ainakin 40 epävirallista "kellarimoskeijaa". Tilannetta pidettiin ongelmallisena, sillä epävirallisten pienmoskeijoiden arvioitiin voivan edesauttaa radikaalin islamilaisuuden leviämistä. Tilanteen parantamiseksi Moskovaan haluttiin rakentaa useita uusia moskeijoita lähivuosina. Venäjän muftineuvosto kertoi, että Moskovan seudulle suunniteltiin vielä suurempaa, noin 20 000 rukoilijan moskeijaa Moskovan kehätien ulkopuolelle. Tälle oli uutisen mukaan saatu jo lupa. Lisäksi jokaiseen Moskovan piirikuntaan haluttaisiin rakentaa pienempi, noin 2 000 rukoilijalle soveltuva moskeija. Levada-tutkimuskeskuksen mukaan yli puolet (51 %) moskovalaisista oli kuitenkin uusien moskeijoiden rakentamista vastaan alkuvuodesta 2015.
Jokamiehenluokka

Jokamiehenluokka eli jokkis on suomalainen AKK:n alainen autourheilulaji. Autot ovat pääasiassa takamoottorisia Fiateja ja VW Kuplia, mutta etu- ja kardaanivetoiset autot (esimerkiksi Saab, Ford, Opel ja Volvo) ovat myös näkyvästi esillä lajissa. Jokamiesluokka pyritään pitämään edullisena. 
Yksi jokamiesluokan erikoistekijä on autonmyynti. Kilpailun jälkeen auto pitää myydä, jos siitä tehdään ostotarjouksia. Jokainen kuljettaja ilmoittautuessaan kilpailuun sitoutuu samalla myymään autonsa tuohon hintaan kilpailuun kuuluvan ostotarjousmenettelyn puitteissa. Ostotarjouksen saavat tehdä kilpailuun osallistuvat kilpailijat ja muutkin henkilöt, joilla on jokamiesluokkaan oikeuttava kilpailulisenssi ja JM-tutkinto. Mikäli samasta autosta on tehty useampi tarjous, ratkaistaan auton ostaja eli uusi omistaja arvalla. Autojen kilpailumyyntihinta on 1 500 euroa. Hinta pitää autojen rakentelua ja virittelyä kurissa hinnan kustannuksella.
Suoritettuaan JM-tutkinnon pääsee mukaan nuorten luokkaan jo sinä vuonna kun täyttää 15 vuotta, jolloin nuorelle annetaan debytanttikortti. Nuorten luokassa sekä pojat että tytöt ajavat yhdessä. Tutkinto täytyy uusia viiden vuoden välein.
Radat ovat joko sora-asfaltti- tai kokoasfalttiratoja ja talvisin ajetaan järvien jäällä tai maalle jäädytetyillä radoilla. Osallistujamäärät vaihtelevat 100-900 osallistujan välillä. Vuodessa on kilpailuja noin sata ympäri Suomea. Suomenmestaruudesta taistellaan yleisessä sarjassa, naisten sarjassa, nuorten sarjassa ja joukkueittain.
2014 ajettiin ensimmäinen EVK-autoilla ajettava suomenmestaruus. EVK-auto = etu- tai kardaanivetoinen.