Maleficent – Pahatar

Juoni

VAROITUS:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.
Pahatar on nuori keijutyttö, joka asuu salaperäisessä keijujen taikamaailmassa Moorsissa. Moorsin asukkaat eivät tarvitse lainkaan hallitsijaa, sillä heidän välillä vallitsee harmonia ja he luottavat toisiinsa. Moorsin lähellä sijaitsee ihmisten kuningaskunta, jonka kanssa Moorsilla on hyvin riitaisat suhteet. Niin riitaisat, että tarinan mukaan valtakuntien välille voisi tuoda rauhan ainoastaan suuri sankari taikka kamala konna.
Eräänä päivänä kuningaskunnasta kotoisin oleva nuori maalaispoika Stefanus tunkeutuu Moorsiin ja yrittää pihistää sen joesta jalokiven. Pahatar kuitenkin saapuu paikalle ja kehottaa Stefanusta palauttamaan jalokiven takaisin jokeen. Pahatar lähtee tämän jälkeen saattamaan Stefanusta Moorsin rajalle. Stefanus kertoo Pahattarelle halustaan asua jonain päivänä linnassa. Kun Stefanus yrittää tämän jälkeen kätellä Pahatarta hyvästiksi, tämän sormessa oleva rautasormus satuttaa Pahatarta (rauta vahingoittaa keijuja). Stefanus heittää sormuksensa menemään ja Pahatar liikuttuu, kun Stefanus luopui kaiketi ainoasta omaisuudestaan vain kätelläkseen häntä. Stefanus kysyy odottaisiko Pahatar Moorsissa, jos hän tulisi uudelleen käymään. Pahatar vastaa "ehkäpä".
Niin Stefanus ja Pahatar alkavat tavata ja heidän välilleen kehkeytyy ystävyyssuhde. Päivät pitkät he viettävät leikkien Moorsissa. Pahattaren täytettyä kuudentoista, Stefanus suutelee häntä. Stefanus sanoo sen olevan todellisen rakkauden suudelma. Sellaiseksi se ei kuitenkaan jää...
Vuodet kuluu ja Stefanus alkaa viettää enemmän aikaa ihmisten seurassa valtakunnassa, samalla kun Pahattaresta kasvaa Moorsin suojelijatar. Eräänä päivänä ihmisten valtakunnan kuningas yrittää sotajoukkoineen vallata Moorsin ja ryöstää sen rikkaudet, mutta Pahatar saapuu paikalle ja päihittää heidät ylivoimaisesti. Taistelusta uupunut sekä kuolemansairas kuningas palaa linnaan ja joutuu vuodelepoon. Linnassa hän lupaa kruunua kenelle tahansa, joka onnistuu surmaamaan Pahattaren. Stefanus, joka on lapsesta lähtien unelmoinut elämästä linnasta, lähtee etsimään Pahatarta aikeina tappaa tämä. Stefanus kohtaakin pian Pahattaren ja esittää tulleensa varoittamaan tätä ja viettää aikaa tämän kanssa. Pahattaren nukahdettua hänen vierelleen Stefanus yrittää tappaa tämän, muttei pysty siihen. Hän kuitenkin leikkaa Pahattaren siivet irti ja vie nämä kuninkaan luokse, väittäen surmanneensa Pahattaren. Stefanuksesta tulee valtakunnan uusi kuningas.
Herättyään Pahatar huomaa kauhistuksekseen siipiensä olevan poissa ja itkee katkerasti. Hän poimii maasta tikun ja loihtii siitä taikasauvan, jot hän käyttää kävelykeppinään, sillä hän ei ole tottunut kävelemään. Saapuessaan eräälle niitylle Pahatar huomaa, kuinka kaksi miestä yrittää pyydystää mustaa korppia. Pahatar pelastaa korpin muuttamalla tämän ihmiseksi. Korppi sanoo nimekseen Diaval ja kiitollisuuden osoituksena lupautuu Pahattaren palvelijaksi. Pahatar pyytää Diavalia siivikseen. Diavalin on siis määrä lentää kuningaskuntaan vakoilemaan Stefanusta. Pahatar raivostuu saatuan selville Stefanuksen teot ja katkeroituu syvästi. 
Jonkin ajan kuluttua Stefanuksen kuningatarvaimo synnyttää lapsen, jonka he nimeävät Auroraksi. Lapsen syntymän kunniaksi järjestetään suuret juhlat, jonne on kutsuttu koko kuningaskunnan väki. Juhliin saapuvat myös kolmee hyvää haltiatarta antamaan vastasyntyneelle prinsessalle lahjoja. Ennen kuin kolmas haltiatar ennättää antamaan lahjansa, saapuu Pahatar paikalle.
Kuningas Stefanus kertoo Pahattarelle, ettei tämä ole tervetullut juhliin. Pahatar väittää kuitenkin, ettei kanna tästä kaunaa ja ilmoittaa antavansa myös prinsessalle lahjan. Pahatar lupaa prinsessan kasvavan kauniiksi ja kaikkien rakastamaksi, mutta ennen kuin aurinko laskisi tämän kuusitoistavuotispäivänään, haavoittaisi tämä sormensa rukin värttinään ja vaipuisi kuolemankaltaiseen uneen, josta tämä ei ikinä heräisi. Stefanus anoo kauhistuneena armoa Pahattarelta ja tämä muuttaa kiroustaan niin, että prinsessan voisi herättää kuolonunestaan, mutta vain todellisen rakkauden suudelmalla. Pahatar sanoo kirouksen olevan voimassa ajan loppuun asti ja ettei mikään maallinen voima muuttaisi sitä. Lausuttuaan kirouksensa loppuun Pahatar poistuu paikalta ilkeästi nauraen.
Kuningas Stefanus määrää miehensä keräämään valtakunnan jokaisen rukin. Rukit suljettiin linnan syvimpään vankityrmään, jossa ne rikottiin ja poltettiin. Tämän jälkeen Stefanus luottaa tyttärensä kolmen hyvän haltijan huomaan, jotka huolehtisivat lapsesta salaisessa piilopaikassa kuusitoista vuotta. Tällä välin kuninkaan sotilaat yrittävät vallata Moorsin ja surmata Pahattaren, mutta Pahatar loihtii Moorsin ympärille orjantappuramuurin, jottei yksikään ihminen enää vahingottaisi Moorsia. Pahatar hekumoi sille tuskalle, mitä hänen kirouksensa on aiheuttanut.
Hyvät haltiattaret vievät Aurora-vauvan hylätylle mökille ja asettuvat taloksi. He eivät kuitenkaan osaa lainkaan huolehtia vauvasta ja tämä on vähällä nääntyä nälkään huolenpidon puutteessa. Pahatar, joka oli löytänyt heidän piilopaikkansa ja tullut vakoilemaan heitä, käskee Diavalia viemään linnunhahmossaan vauvalle syötävää. Eräänä päivänä haltiattaret vievät Auroran eväsretkelle, mutta haltiattarien kinastellessa Aurora lähtee pois heidän luotaan ja on vähällä pudota kuolemaansa jyrkänteeltä, mutta Pahatar pelastaa tämän. 
Vuodet kuluu ja Aurorasta kasvaa todella kaunis ja iloinen nuori neitokainen. Eräänä päivänä varttunut Aurora löytää Moorsia ympäröivän tappuramuurin, samalla kun lähistöllä sotilaat valmistelevat hyökkäystä. Pahatar saapuu paikalle ja päihittää sotilaat. Sitten hän loihtii Auroran tajuttomaan tilaan ja vie tämän mukanaan Moorsiin.
Aurora ja Pahatar tutustuvat toisiinsa ja ennen pitkää heidän välille syntyy jonkinmoinen ystävyyssuhde ja Pahatar alkaa kiintymään Auroraan. Hän alkaa katua langettamaansa kirousta ja yrittää eräänä iltana perua sen, muttei pysty siihen, sillä hän oli vauva Auroraa kirotessaan sanonut, ettei mikään maallinen voima voisi perua kirousta - mukaan lukien hänen omat voimansa.
Sinä päivänä, kun Aurora täyttää kuudentoista, hän saa hyviltä haltijattarilta selville Pahattaren kirouksesta ja lähtee tämän luo kysymään asiasta. Pahatar myöntää kironnensa Auroran ja tämä juoksee itkien pois ja lähtee ihmisten valtakunnan linnaan. Pahatar lähtee etsimään Philip-nimistä nuorukaista, jonka Aurora oli kerran kohdannut metsässä. Löydettyään Philipin, Pahatar loihtii tämän tajuttomaan tilaan ja vie tämän kuninkaan linnalle.
Tällä välin Aurora on jo saapunut linnalle ja kirouksen voima alkaa ottaa hänessä vallan. Kirous johdattelee hänet alas linnan tyrmään, jossa rikottujen rukkien osista muodostuu ehjä rukki. Aurora pistää sormensa rukin värttinään ja vaipuu tajuttomana maahan. Pahatar tuntee tämän, muttei ehtinyt linnalle ajoissa.
Pahatar vie Philipin sisälle linnaan ja piiloutuu itse seinien taakse. Hyvät haltiattaret vievät Philipin uinuvan Auroran luokse ja käskevät tätä suutelemaan Auroraa. Philipin suudelma ei kuitenkaan herätä Auroraa ja haltiattaret hätistelevät Philipin pois ja poistuvat itsekin paikalta.
Pahatar saapuu surullisena Auroran luo ja pyytää anteeksi tekojaan. Tämän jälkeen hän suutelee Auroraa otsalle ja tehdessään lähtöä, Aurora herää kuolonunestaan. Pahattaren aito, äidillinen rakkaus oli tarpeeksi täyttämään todellisen rakkauden suudelman vaatimukset. Aurora päättää lähteä Pahattaren mukaan Moorsiin, mutta heitä odottaa väijytys. Kuninkaan sotilaat hyökkäävät Pahattaren kimppuun ja syntyy iso kahakka. Kahinan aikana Aurora löytää Stefanuksen salaisen huoneen, missä tämä oli säilyttänyt Pahattaren irtileikattuja siipiä kaiken tämän ajan isoissa lasisissa kehyksissä. Aurora rikkoo lasikehykset ja siivet lentävät Pahattaren luo, kiinnittyen uudelleen tämän selkään. Kahinan päätteeksi Stefanus putoaa linnan muurilta alas kuolemaansa, yrittäessään tarttua Pahattareen. 
Taistelun jälkeen Pahatar vie Auroran Moorsiin, jossa hän kruunaa tämän merkiksi siitä, että kaksi riitaisaa valtakuntaa on yhdistetty. Elokuvan lopussa kertoja kertoo, kuinka valtakuntia ei yhdistänyt sankari eikä konna, vaan joku, joka oli sekä sankari että konna - Pahatar. Pahatar ja linnunhahmoinen Diaval lentelevät yläilmoihin ja elokuvan lopputekstit alkavat.
Juonipaljastukset päättyvät tähän.

Tuotanto

12. toukokuuta 2009 julkaistiin tieto, että Brad Bird kehittelee Walt Disneyn vuoden 1959 animaatioelokuvaan Prinsessa Ruusunen perustuvaa elokuvaa Pahattaren (engl. Maleficent) näkökulmasta. Tammikuussa 2010 Tim Burtonin huhuttiin ohjaavan elokuvan. Burtonin lähdettyä projektista toukokuussa 2011 Disney alkoi etsiä sille uutta ohjaajaa. Neljä viimeistä Harry Potter -elokuvaa ohjannutta David Yatesia harkittiin ohjaajaksi tämän fantasiaelokuvatuntemuksen vuoksi. 6. tammikuuta 2012 Disney ilmoitti elokuvan ohjaajaksi Robert Strombergin. Hän on kahdella Oscarilla palkittu elokuvalavastaja ja on lavastanut muun muassa elokuvat Avatar, Liisa Ihmemaassa ja Mahtava Oz. Elokuvan käsikirjoittaa Linda Woolverton, joka tunnetaan vuoden 2010 Liisa Ihmemaassa -elokuvan ja Disney-klassikoiden Kaunotar ja hirviö ja Leijonakuningas käsikirjoittajana.
Suomalainen modisti Hannu Viitala teki pääsuunnittelija Justin Smithin kanssa kuusi päähinettä Angelina Jolielle.

Musiikki

James Newton Howard valittiin elokuvan säveltäjäksi lokakuussa 2012. 23. tammikuuta 2014 kerrottiin, että Lana Del Rey coveroisi elokuvaa varten kappaleen "Once Upon a Dream" vuoden 1959 elokuvasta Prinsessa Ruusunen. Angelina Jolie valitsi Del Reyn esittämään kappaleen. Kappale julkaistiin 26. tammikuuta 2014 ja se oli hetken aikaa ladattavissa ilmaiseksi Google Playstä.

Vastaanotto

Elokuva on saanut kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 159 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 49 prosenttia oli positiivisia.
Helsingin Sanomien Anna Möttölä antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja kehui erityisesti Angelina Jolien roolisuoritusta ja elokuvan visuaalisuutta. Myös MTV:n Outi Heiskanen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sanoi elokuvan olevan suurenmoinen. Heiskanen kirjoitti että, ”Siinä missä satujen pahikset ovat usein yksiulotteisia hirviöitä, Jolie on kaikkea muuta: vereslihainen, vivahteikas, pirullisen hauska. Hänen eleensä, äänenpainonsa, tapansa liikkua ja hallita kuva-alaa ovat jo itsessään erikoistehosteita elokuvassa, joka on visuaalisesti huikaiseva ja taianomainen.”
Episodin Jouni Vikman antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja sanoi elokuvan näyttävän paikoin hämärästä 3D:stä huolimatta mahtavalta ja että puolitoistatuntiseksi tiivistetty elokuva olisi hyötynyt pitemmästä kestosta. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kritisoi elokuvan hahmoja latteiksi ja myös Jolien ulkoisesti upeana jäävän elottomaksi.