Đắk Tôn taistelu

Tausta

Đắk Tôn tukikohta sijaitsi Kon Tumin maakunnassa lähellä Etelä-Vietnamin Laosin vastaista rajaa. Rajan toisella puolella kulki Hồ Chí Minhin huoltotie.Tukikohdat olivat tarkoitettu estämään kommunistien soluttautuminen Etelä-Vietnamin puolelle. Pohjois-Vietnamissa kenraali Võ Nguyên Giáp ja muu sodanjohto olivat alkaneen suunnitella yleishyökkäystä etelässä, joka tuli myöhemmin tunnetuksi tet-hyökkäyksenä. Suunnitelman mukaan etelävietnamilaiset ja yhdysvaltalaisjoukot houkuteltaisiin pois etelän kaupungeista sarjalla hyökkäyksiä syrjäisempiä tukikohtia vastaan, jotta tet-hyökkäyksen iskut itse kaupunkeihin helpottuisivat.

Taistelut

Ensimmäiset yhteenotot Đắk Tôn tuntumassa alkoivat 17. kesäkuuta 1967 kranaatinheitiniskuilla tukikohtaa vastaan. Yhdysvaltalaisjoukot aloittivat vihollisen etsinnän kukkula 1338:n alueella ja 22. kesäkuuta he kohtasivat Pohjois-Vietnamin asevoimien pataljoonan. Kukkulpoiden tiheä viidakko vaikeutti huomattavasti yhdysvaltalaisten toimintaa. Omien joukkojen asemat olivat vaikeasti havaittavissa ja tykistön kranaatit räjähtivät jo puiden latvoissa. Kukkulan 1138:n yhteenotoissa sai surmansa 76 yhdysvaltalaista ja 23 haavoittui. Pohjois-Vietnamin asevoimien tappioiksi arvioitiin 475 kaatunutta ja haavoittunutta, mutta arviot olivat kiistanalaisia.
Heinäkuun puolella yhdysvaltalaisjoukot olivat löytäneet pohjoisvietnamilaisia asiakirjoja näiden joukkojen tukikohdista. Asiakirjat viittasivat Pohjois-Vietnamin keskittäneen alueelle kolme rykmenttiä, joiden tehtänä oli tehdä iskuja Yhdysvaltojen tukikohtia vastaan. 7. heinäkuuta käytiin raskaita taisteluita kukkulan 830 alueella. 24 yhdysvaltalaista kaatui ja 62 haavoittui.
Pohjois-Vietnam oli alkanut keskittää yhä enemmän joukkoja etelään tulevan yleishyökkäyksen valmisteluina loppuvuodesta 1967. Yhdysvaltalaiset ja Etelä-Vietnamin asevoimat lähettivät vahvistuksia Đắk Tôn alueelle. Yksiköitä tuli esimerkiksi 173. maahanlaskuprikaatista, 4. jalkaväkidivisioonasta ja 12. ratsuväendivisioonasta. Pohjois-Vietnamilla oli alueella neljä 1. divisioonan rykmenttiä esimerkiksi Ia Đrăngissa pohjoisvietnamilaisia johtaneen Nguyễn Hữu Anin alaisuudessa. Marraskuun ensimmäisellä viikolla alkoivat uudet raskaat taistelut kukkula 823:n alueella. Ensimmäisen yhdeksän päivän aikana noin 125 pohjoisvietnamilaisen arvioitiin kaatuneen. Yhdysvaltalaiset menettivät 15 miestä kaatuneina ja 48 haavoittuneina. 11. mkarraskuuta alkoivat yhteenotot kukkula 724:n luona ja 18 yhdysvaltalaista kaatui 188 haavoittuessa. Pohjoisvietnamilaisten tappiot olivat 92 kaatunutta. Joukko yhdysvaltalaisia joutui myös piiritetyksi kukkula 223:n luona. 29 yhdysvaltalaista kaatui ja 184 haavoittui. Pohjoisvietnamilaiset menettivät 80–175 miestä kaatuneina.
Erityisen raskaita taisteluita käytiin kukkula 875:n hallinnasta. Yhdysvaltalaiset etenivät kukkulalle 19. marraskuuta, jossa he törmäsivät pohjoisvietnamilaisten bunkkereihin, juoksuhautoihin ja tunneleihin. Kaksi yhdysvaltalaiskomppaniaa päätyi saarretuksi. Iltapäivällä 42 yhdysvaltalaista kaatui ja 45 haavoittui ilmavoimien tehtyä erehdyksessä iskun heidän omiin asemiinsa. Harhaisku oli yksi sodan pahimmista omien tulituksen tapauksista. Selviytyneet joutuivat torjumaan useita hyökkäyksiä 20. marraskuuta. Samaan aikaan etelävietnamilaiset joukot kävivät taisteluja Đắk Tôn länsi-, etelä- ja koillispuolella. 22. marraskuuta yhdysvaltalaisten oli viimein onnistunut vallata kukkula 875:n huippu. Taisteluissa oli kaatunut 115 yhdysvaltalaista ja 253 haavoittui. Marraskuun alusta lähtien pohjoisvietnamilaisten tappioiksi arvioitiin noin tuhat kaatunutta.

Seuraukset

Yhdysvaltojen joukot veivät lopulta voiton Đắk Tôssa. Pohjoisvietnamilaisten asemat kukkuloilla vallattiin maavoimien hyökkäyksillä ja ilmavoimien iskujen tuella. Pohjosivietnamilaiset eivät saavuttaneet tavoitettaan yhdysvaltalaisjoukkojen tuhoamisesta ja kolme taisteluihin osallistunutta rykmenttiä oli kärsinyt niin pahat tappiot, että ne eivät pystyneet osallistumaan seuraavana vuonna seuranneeseen tet-hyökkäykseen. Toisaalta yhdysvaltaisetkin olviat kärsineet voitostaan huolimatta huomattavat tappiot. Kolme 173. maahanlaskuprikaatin jäsentä saivat kaatumisensa jälkeen Medal of Honor-mitallit.