Mika Kujanpää

Ura

Kujanpää on Vaasan Sportin oma kasvatti. Hän voitti joukkueen C-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin kaudella 2004–2005 tehoilla 16+20 sekä B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin kaudella 2006–2007 tehoilla 14+15=29. Kujanpää debytoi miesten peleissä kaudella 2007–2008 pelattuaan yhden ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue KoMu HT:ssa. Hän voitti A-nuorten I-divisioonan hopeaa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäisenä keväänä Sportin varakapteenina toiminut Kujanpää oli myös nostamassa joukkuetta A-nuorten SM-liigaan.
Kaudeksi 2009–2010 Kujanpää teki vuoden mittaisen sopimuksen Sportin Mestis-joukkueen kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä seuran SM-liigaan nousseissa A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä Kujanpää oli tehoilla 9+17=26. Hän pelasi kauden aikana Mestiksessä 13 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua jääden ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2010 Kujanpää teki kaksivuorisen jatkosopimuksen Sportin kanssa. Ensimmäisellä kokonaisella Mestis-kaudellaan 2010–2011 hän teki 40 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Kujanpää jakoi runkosarjassa joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Mika Halavan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei kuitenkin Pelicans otteluvoitoin 4–0. Kaudella 2011–2012 Kujanpää teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+19=38, joilla hän oli Sportin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kujanpää voitti kauden päätteeksi taas Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei Tampereen Ilves otteluvoitoin 4–1. Hänet valittiin kauden päätteeksi Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2012 Kujanpää teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Sportin kanssa.
Kauden 2012–2013 Kujanpää aloitti myöhemmin syksyllä kesällä 2012 operoidun olkapään takia. Hänen rikkonainen kautensa lähti kunnolla käyntiin vasta loppupuolella, eikä Kujanpää saanut myöskään tarpeeksi tukea ketjukavereiltaan vastatakseen häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Hänen sopimuksessaan ollut optio SM-liigaan siirtymisestä jäi lopulta käyttämättä ja Kujanpää teki Sportin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen huhtikuun 2013 lopulla. Kaudella 2013–2014 hän teki runkosarjassa 35 tehopistettä ja oli kevään 2014 pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan.
Sport nostettiin kaudeksi 2014–2015 SM-liigaan. Kujanpää jatkoi joukkueessa try-outilla. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 12. syyskuuta 2014 vieraissa JYPiä vastaan. Kujanpää sai ottelussa jääaikaa 6.40 minuuttia ja hän sai myös syöttöpisteen Charles Bertrandin tekemään ottelun avausmaaliin. Syyskuun 2014 lopulla Kujanpää sai 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Sportiin. Hän pelasi joukkueessa 12 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja kävi myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssa, kunnes Kujanpään sopimus Sportin kanssa purettiin hänen omasta aloitteestaan joulukuussa. Tammikuussa 2015 Kujanpää siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän jakoi kevään 2015 pudotuspeleissä kymmenellä syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Iivo Hokkasen kanssa ja voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden.
Kujanpää ei pelannut missään kaudella 2015–2016 ja kaudella 2016–2017 II-divisioonan KoMu HT:ssä.

Pelityyli

Kujanpään vahvuuksiin kuuluu sähäkkyys, näppäryys, tehokkuus, tilanteisiin hakeutuminen, peliäly ja sijoittuminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu pieni koko. Kujanpäätä on verrattu Patrik Westerbackiin, jota hän pitää myös esikuvanaan.