Korkeasaaren eläintarha

Eläintarhan historia

Korkeasaari vuokrattiin 1. toukokuuta 1883 kymmenen vuoden sopimuksella Helsingin Anniskeluyhtiölle, yhtiö aloitti heti saaren kunnostustyöt. Saarelle suunniteltiin tieverkosto ja istutukset kaupunginpuutarhuri L. A. Jernströmin johdolla. Arkkitehti Theodor Höijerin suunnittelema koristeellinen huvilatyylinen kesäravintola valmistui 1884. Seuraavina vuosina valmistuivat laivamatkustajien odotushuone, paviljonki, pesutupa ja puutarhurin asunto. 
 
Helsingin Anniskeluyhtiö suunnitteli eläintarhan perustamista useamman vuoden, jonka aikana asiamiehet kävivät muun muassa tutustumassa Tukholman ja Kööpenhaminan eläintarhoihin. Ensimmäinen virallinen ehdotus Alppilasta tarhan sijoituspaikkana hylättiin niukasti kaupunginvaltuuston äänestyksessä 19. marraskuuta 1889. Alkuperäisin suunnitelma eläintarhasta Korkeasaaressa tuli sen sijaan toteutumaan. Helsingin Anniskeluyhtiöllä oli taloudellisia vaikeuksia jo ensimmäisen maailmansodan aikana väliaikaisen alkoholin anniskelukiellon takia ja kun kieltolaki tuli voimaan vuonna 1919, yhtiön talous romahti ja eläintarha siirtyi 1920 Helsingin kaupungin omistukseen.

Säätiöksi muuttaminen

Korkeasaaren eläintarhan säätiö sr aloitti toimintansa 1.1.2018. Säätiö on osa Helsingin kaupunkikonsernia. Säätiö huolehtii Korkeasaaren alueesta ja siellä olevista kiinteistöistä, sekä kehittää eläintarhan palveluita. Säätiö ylläpitää eläintarhaa ja edistää luonnon monimuotoisuutta. Säätiönä Korkeasaari voi osallistua nykyistä laajemmin kansainväliseen lajiensuojelutyöhön, kehittää yritysyhteistyötä ja varainhankintaa.
Korkeasaaren säätiö on yleishyödyllinen yhteisö, eikä tavoittele taloudellista voittoa. Helsingin kaupunki tukee edelleen Korkeasaaren toimintaa. 
Helsingin kaupunki nimesi säätiölle hallituksen ja toimitusjohtajaksi valittiin eläintarhan johtaja Sanna Hellström.

Luonnon- ja eläinsuojelu

Korkeasaari pyrkii muiden eläintarhojen kanssa parantamaan eläinten hyvinvointia ja turvaamaan luonnon monimuotoisuutta. Eläintarhat pyrkivät turvaamaan luonnossa esiintyvien uhanalaisten eläinten sijoittamista tarhoihin, jossa ne voidaan saada lisääntymään. Onnistuneella projektilla voidaan myöhemmin päästää luontoon useita lajin edustajia.
Eläintarha voi kartoittaa lajin mahdolliset uhat ja elinympäristön. Keräämällä tietoa voidaan parantaa eläimen hyvinvointia ja selviytymistä luonnossa. Tarhaoloissa voidaan tutkia eläimen käyttäytymistä ja lajin biologiaa. Tarhaoloja kehittämällä voidaan myös parantaa eläimen viihtyvyyttä tarhaolosuhteissa.
Korkeasaaressa on kierteissarvivuohen kantakirja. 
Eläintarha ylläpitää myös villieläinsairaalaa, jossa se hoitaa sinne tuotuja orpoja ja loukkaantuneita villieläimiä.

Tarha ja eläimet

Korkeasaaren suurimpia vetonauloja ovat suuret kissaeläimet ja karhut. Näiden lisäksi siellä on myös visenttejä, kameleita, villihevosia, myskihärkiä, kenguruita, saukkoja,  pöllöjä, haisunäätiä, partakorppikotkia ja vesikkoja. 
Korkeasaaressa on useita eri ilmastoille ja ympäristötyypeille omistettuja eläintaloja. Africasia valmistui ja avattiin kesällä 2002. Siellä elää kääpiömangusteja, matelijoita, sammakoita, hyönteisiä, hämähäkkejä ja lintuja Afrikan aavikoilta ja Aasian sademetsistä. Amazoniassa elää Amazonin sademetsästä kotoisin olevia pikkueläimiä. Siellä on liskoja, käärmeitä, kilpikonnia, hämähäkkejä, hyönteisiä, suuria kaloja, sammakoita, pikkuapinoita sekä papukaijoja ja muita trooppisia lintuja. Sään salliessa linnut ja apinat ovat esillä ulkotarhoissa. 
Borealia-talo valmistui vuonna 1995. Siellä elää Suomen luonnon lintuja ja pikkunisäkkäitä. 
Vuonna 2016 avattiin hämärätalo, jossa asustaa aavikkokettu, nelivarvassiili sekä jemeninkameleontti. 
Korkeasaaren vanhin asukas on Coco-niminen laiskiainen, jolla on ikää yli 40 vuotta.  
Eläintarhan alueella on kolme ravintolaa, kahviloita, matkamuistomyymälöitä ja useita kioskeja.

Tapahtumat

Korkeasaaressa järjestetään vuosittain kaikenlaisia tapahtumia. Tällaisia ovat esimerkiksi Kissojen yö -tapahtumat, jolloin tarha on auki keskiyöhön asti ja paikalla järjestetään kissoihin liittyviä tapahtumia. Muita tapahtumia on esimerkiksi Pääsiäissaari pääsiäisen kynnyksellä. Korkeasaaressa on järjestetty myös Art meets Sand -hiekkaveistoskilpailu ja talvella Art meets Ice -jääveistoskilpailu.

Kulkuyhteydet

Helsingin seudun bussiliikenne ylläpitää bussilinjaa eläintarhan lipunmyynnin eteen Rautatientorilta. Kesällä Korkeasaareen on myös vesiliikenneyhteys Kauppatorilta ja Hakaniemestä. 
Korkeasaaren ja Mustikkamaan välille rakennettu silta valmistui 1972. Sitä ennen saareen oli vain lautta- ja vesibussiyhteys, ja eläintarha suljettiin yleisöltä talven ajaksi vesiliikenteen loppuessa syys-lokakuun vaihteessa. Eläintarhan henkilökunta alkoi käyttää moottorivenettä ja meren jäädyttyä jäätietä. Useiden vuosikymmenien ajan Korkeasaaren liikennettä hoiti Helsingin kaupungin liikennelaitoksen moottorilautta Korkea­saari-Hög­holmen. Aikoinaan se siirtyi joka syksy pariksi viikoksi hoitamaan Suomenlinnan liikennettä Suomenlinnan lautan vuosihuollon ajaksi. 1980-luvun lopulle saakka lautta lähti Pohjoissatamasta Aleksanterinkadun itäpäästä, mutta Pohjoisrannan uusien liikennejärjestelyjen vuoksi sen lähtöpaikka jouduttiin siirtämään Kauppatorille.
Elokuussa 2016 päätettiin toteuttaa Kruunusillat-hanke, joka toteutuessaan käsittää kymmenen kilometrin mittaisen raitiotieyhteyden ja kolme uutta siltaa Helsingin keskustan, Korkeasaaren ja Yliskylän välille. Yksi kolmesta uudesta sillasta Kruunuvuorensilta tulee Korkeasaaren ja Kruunuvuorenrannan välille ja siitä tulee valmistuttuaan Suomen pisin silta. Siltojen ja raitiotieyhteyden rakentaminen alkaa vuonna 2018.Korkeasaareen pääsee myös bussilla numero 16 ja lautalla.

Eläintarha mediassa

Näyttelijä Elina Salo levytti vuonna 1979 eläintarhasta kertovan lastenlaulun ”Lähdetään Korkeasaareen”. Myös PMMP on levyttänyt "Korkeasaari"-nimisen kappaleen.

Kohua nostattaneet tapahtumat

Lokakuussa 2004 Korkeasaari suunnitteli luopuvansa paviaaneista niiden asuttaman rakennuksen huonon kunnon takia. Rakennus olisi kunnostettu ja sinne olisi otettu toisenlaisia apinoita, esimerkiksi japaninmakakeja, jotka olisivat sopineet paremmin Suomen oloihin. Paviaaneja tarjottiin myös muihin eläintarhoihin, mutta missään ei ollut niille tilaa. Julkisuudessa asia oli paljon esillä, ja paviaanien lopettamista vastustettiin. Asian symboliksi nousi erityisesti lauman johtaja Repe. Loppujen lopuksi paviaanit jätettiin eloon, ja niiden tarhan kunnostukseen saatiin varoja yksityishenkilön eläintarhalle testamenttaamista varoista.
Uutisiin pääsi myös 11. marraskuuta 2006 lopetetun 13-vuotiaan amurintiikeri Mannisen kohtalo. Eläintarhan mukaan lopetuksen syynä oli se, että samaa sukulinjaa olevia eläimiä oli jo varsin paljon ja lajin monimuotoisuus haluttiin säilyttää. Manninen oli tullut Korkeasaareen parivuotiaana Leipzigistä. Eläintarhoissa tiikerit voivat elää jopa 20-vuotiaaksi, mutta luonnossa eivät yleensä näinkään vanhaksi kuin Manninen. Asia hoidettiin varsin huomaamattomasti eikä Mannisen puolesta ehtinyt tulla samanlaista kansanliikettä kuin paviaanien puolesta.
1. elokuuta 2007 sattui tapaus, jossa kameli puri aasianvilliaasin hengiltä. Aitauksessa eli kaksi kamelia, joista toinen uros ja toinen naaras. Kolmesta aasista kaksi oli naaraita ja yksi nuori uros. Korkeasaaren eläintarhan silloinen johtaja Seppo Turunen kertoi, että nuorempi aasiuros oli jo pidemmän aikaa häirinnyt vanhempaa kameliurosta. Aasin purtua kamelia syntyi tappelu. Kameli puri aasia takaisin, minkä seurauksena aasi kuoli. Aitauksen eläimet olivat eläneet yhdessä jo useamman vuoden aasiurosta lukuun ottamatta.
13-vuotias urosahma karkasi 8. maaliskuuta 2010 tarhastaan ilmeisesti poikkeuksellisen paksun lumikerroksen takia. Se saatiin kiinni samana päivänä kuuden kilometrin päästä, Laajasalon Santahaminasta.
Korkeasaaren kaikki 16 chilenflamingoa löydettiin 9. huhtikuuta 2010 kuolleina ulkoaitauksestaan. Linnut oli unohdettu yön ajaksi ulos ja saareen päässyt kettu raateli niistä ainakin kaksi muiden kuollessa šokkiin.