google/wiki40b huggingface dataset:
Ecaterina Teodoroiu

Elämäkerta

Teodoroiu syntyi 14. tammikuuta 1894 Vǎdenissa lähellä Târgu Jiun kaupunkia. Hän opiskeli opettajaksi, ja vuonna 1913 hän liittyi Romanian partioliikkeeseen. Romania liittyi ympärysvaltojen puolelle ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1916, ja Teodoroiun veljet päätyivät asepalvelukseen. Teodoroiu ilmoittautui vapaaehtoisena kenttäsairaanhoitajaksi ollakseen lähellä veljiään, ja lokakuussa hän otti osaa taisteluun Tonavan sivujoella Jiulla, jossa romanialaiset pysäyttivät saksalaisten joukkojen etenemisen joen ylittävällä sillalla. Teodoroiun taistelussa osoittaman rohkeuden takia hänet kutsuttiin vierailulle Romanian kuningasperheen luokse Bukarestiin.
Teodoroiun veli Nicolae sai surmansa taistelussa 1. marraskuuta, ja veljensä kuoleman takia Teodoroiu liittyi vapaaehtoisena sotilasyksikköön. Naisilla ei yleensä ollut tällaista mahdollisuutta, mutta Teodoroiu hyväksyttiin vapaaehtoiseksi ilmeisesti kuningasperheen tuen takia. Myöhempien taistelujen aikana hän oli jäädä saksalaisten vangiksi, mutta hänen onnistui ampua häntä vartioinut saksalainen piilotetulla revolverilla. Teodoroiu palasi riveihin ja haavoittui sirpaleista jalkoihinsa taisteluissa Filiasissa. Hän pääsi sairaalasta tammikuussa 1917, ja maaliskuussa Ferdinand I:n palkitsi hänet mitalilla ja ylensi hänet vänrikiksi. Teodoroiu johti uudessa asemassaan 25-henkistä jalkaväkijoukkuetta.
Elokuussa 1917 romanialaiset ja venäläiset joukot hyökkäsivät itävaltaunkarilaisia ja saksalaisia joukkoja vastaan Marasestin ja Siretjoen suunnalla. Teodoroiun yksikkö oli mukana ylittämässä jokea, ja se otti puolustusasemat Muncelun-Varnitan suunnalla. Romanialaiset osasivat odottaa vihollisen vastahyökkäystä, minkä takia romanialaisen 11. divisioonan komentaja kenraali Ernest Brosteanu määräsi Teodoroiun tämän propaganda-arvon vuoksi turvaan kenttäsairaalaan eturintaman taakse. Teodoroiu kieltäytyi kuitenkin lähtemästä, ja 3. syyskuuta saksalainen 115. divisioona hyökkäsi romanialaisten asemia vastaan. Teodoroiu sai surmansa konekivääritulessa johtaessaan vastahyökkäystä saksalaisia vastaan.

Kuoleman jälkeen

Teodoroiu haudattiin eturintaman tuntumaan, ja vuonna 1921 hänet haudattiin uudestaan lähelle siltaa, jota hän oli puolustamassa. Teodoroiu sai sankarimaineen, ja esimerkiksi monet romanialaiset taiteilijat kuvasivat häntä isänmaallisissa teoksissa. Yksi ensimmäisistä romanialaisista elokuvista oli 1920-luvun alussa valmistunut Ecaterina Teodoroiu. Romanian kommunistien kaudella Teodoroiu pyrittiin pyyhkimään historiasta hänen yhteyksiensä takia kuninkaalliseen perheeseen. Kommunistien vallan romahdettua vuonna 1989 häntä on alettu jälleen pitää kansallissankarina.
Ohjelman optimointi

Ohjelman optimointi on tietotekniikassa joukko menetelmiä, joilla ohjelmakoodin suoritusta tehostetaan. Tapauksesta riippuen optimointia voidaan tehdä esimerkiksi muistimäärän käytön, virran käytön tai suoritusajan suhteen. Optimointia voidaan tehdä kääntäjän asetuksilla ja itse ohjelmakoodin muokkaamisella.
Tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä on aina ohjelman oikea ja luotettava toiminta, mutta on useita tilanteita joissa optimointia voidaan tarvita.
Optimoinnin apuna voidaan käyttää profilointia "kuumien kohtien" (engl. hot spot) havaitsemiseen.
Kevyimmällä tasolla optimointi voi tarkoittaa selkeää ja yksinkertaista toteutusta ja syvemmällä tasolla toteutusmenetelmien muuttamista.
Ohjelmakoodin lisäksi tietorakenteita muuttamalla voidaan parantaa ohjelman suoritusta: kielestä riippuen ongelmakohtia voivat olla monimutkaiset varaukset yksinkertaisille rakenteille tai useita välituloksia suorituksen aikana. Muistiarkkitehtuurit kuten NUMA voivat vaatia erityistä suunnittelua.

Esimerkkitapaus

void twiddle1(int *xp, int *yp){
    *xp += *yp;
    *xp += *yp;}void twiddle2(int *xp, int *yp){
    *xp += 2* *yp;}
Esimerkkitapauksessa on kaksi vaihtoehtoa, joissa muuttujan arvo lisätään kahdesti toiseen muuttujaan. Jälkimmäinen voi vaatia vähemmän muistioperaatioita, mutta mikäli osoittimetxp ja yp osoittavat samaan muistipaikkaan jälkimmäinen voi antaa virheellisen tuloksen.
Temmes (taajama)

Temmes on Tyrnävän kunnassa sijaitseva kylä ja taajama. Taajama sijaitsee valtatien 4 varrella, noin 15 kilometriä etelään Tyrnävän kirkonkylältä. Aikaisemmin se oli vuoden 2001 alussa lakkautetun Temmeksen kunnan kuntakeskus. Vuoden 2016 lopussa taajaman väkiluku oli 247. Aiemmin tilastollisen taajaman nimenä on ollut Meijerinkylä, joka on yksi taajaman osa-alueista.
Kylässä sijaitsee vuonna 1767 valmistunut kirkko. 
Taajamassa on muun muassa kirjasto, sekä päivittäistavarakauppa, jonka yhteydessä asiamiesposti sekä ABC-kylmäasema. 
Temmekseltä lähtevät tieyhteydet Limingan Heinijärvelle, Siikajoen Paavolaan sekä Siikalatvan Kestilään ja Mankilaan.
Mihail Tomski

Mihail Pavlovitš Tomski (oik. Jefremov; 31. lokakuuta (J: 19. lokakuuta) 1880 Kolpino – 22. elokuuta 1936 Bolševo, lähellä Moskovaa) oli venäläinen bolševikkeihin kuulunut ammattiyhdistysjohtaja ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän kuului 1920-luvulla Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa (NKP) niin sanotun oikeisto-opposition johtajiin.
Tomski oli lähtöisin työläisperheestä ja työskenteli itsekin nuoruudessaan tehdastyöläisenä Pietarissa. Hän lähti nuorena mukaan ammattiyhdistystoimintaan ja menetti sen seurauksena työpaikkansa. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1904. Jouduttuaan työnantajien mustalle listalle hän muutti Tallinnaan, jossa hän osallistui työläisneuvoston ja metallityöläisten ammattijärjestön perustamiseen vuoden 1905 vallankumouksen aikana. Tomski pidätettiin ja karkotettiin Siperiaan, josta hän kuitenkin karkasi ja palasi Pietariin. Hänet valittiin kaivertajien ammattiliiton johtajaksi. Tomski osallistui sosiaalidemokraattien vuoden 1907 Lontoon-puoluekokoukseen bolševikkien edustajana. Hän oli poliittisen toimintansa vuoksi vangittuna 1908–1909 ja uudelleen joulukuusta 1909 aina vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Tomskista tuli valtakunnallisesti merkittävä ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi ammattiliittojen keskusneuvoston puheenjohtajana vuosina 1918–1921 ja 1922–1929. Hän oli jonkin aikaa kommunistisen ammattiyhdistysinternationaalin Profinternin pääsihteerinä. Tomski kuului myös kommunistisen puolueen keskuskomiteaan vuosina 1919–1934 ja politbyroohon vuosina 1922–1930 sekä puolueen Orgbyroon keskuskomiteaan vuosina 1921 ja 1922–1924. Lisäksi hän johti Neuvosto-Turkestanin kansankomissaarien neuvostoa ja toimeenpanevaa keskuskomiteaa vuonna 1921. Tomski kuului 1920-luvulla kommunistisen puolueen oikeistosiipeen, jonka johdon hän muodosti yhdessä Nikolai Buharinin ja Aleksei Rykovin kanssa. Oikeistoryhmä tuki aluksi Josif Stalinia tämän kamppailussa Lev Trotskin johtamaa vasemmisto-oppositiota vastaan, mutta vuosikymmenen lopussa Stalin kääntyi myös Buharinin ryhmää vastaan ja heidät julistettiin puolueen ”oikeistopoikkeamaksi”. Tomski syrjäytettiin asemistaan ammattiyhdistystoiminnan johdossa vuonna 1929 ja politbyroosta seuraavana vuonna. Hän oli tämän jälkeen vielä korkeimman kansantalousneuvoston varapuheenjohtajana 1929–1930 ja valtion kustannusliike OGIZin johtajana vuodesta 1932. Hänet pudotettiin vuonna 1934 keskuskomitean täysjäsenestä ehdokasjäseneksi.
Stalinin puhdistusten aikana Tomskin nimi nousi esille Zinovjevin ja Kamenevin näytösoikeudenkäynnin yhteydessä. Ennakoidessaan pidätyksen pian odottavan myös häntä hän teki itsemurhan ampumalla elokuussa 1936. Hänet tuomittiin postuumisti yhdessä Buharinin ja Rykovin kanssa vuonna 1938, mutta rehabilitoitiin vuonna 1988.
Koniini

Farmakologia

Koniini halvaannuttaa lihakset sulkemalla nikotiinireseptorin hermo-lihasliitoksessa aiheuttaen nopeasti eteneviä halvausoireita (en:flaccid paralysis). Tämä muistuttaa kuraren toimintaa. Halvausoireet ilmenevät puolen tunnin kuluttua ja kuolema voi tulla vasta usean tunnin kuluttua. Koska myrkky ei vaikuta keskushermostoon, henkilö on tajuissaan ja tietoinen kunnes hengityslihasten halvaantuminen aikaansaa hengityksen loppumisen. Lihasten halvaantuminen on etenevää ja alaruumiin lihakset halvaantuvat ensin. Kuoleman aiheuttaa hapenpuute aivoissa ja sydänlihaksessa. Myrkkyä saanut henkilö voidaan pelastaa, jos hengitystä voidaan ylläpitää keinotekoisesti, kunnes myrkky saadaan pois elimistöstä.

Historiassa

Sokrates kuoli vuonna 399 eaa. koniinimyrkytykseen, kun hänet oli tuomittu kuolemaan nauttimalla myrkkykatkosta tehtyä juomaa.
Ystävät hämärän jälkeen

Juoni

Kirjan päähenkilönä on 12-vuotias Oskar. Häntä kiusataan koulussa. Koska Oskaria kiusataan jatkuvasti, hän on kehittänyt itselleen harrastuksen: hän leikkaa lehdistä murha-artikkeleja. 
Pian Oskar ystävystyy Eli-nimisen naapurinsa kanssa. Eli asuu vanhemman miehen, Håkanin kanssa. Håkan esiintyy Elin isänä, jotta he eivät herättäisi huomiota. Oskarille selviää, että Eli ei ole aivan tavallinen ihminen, vaan vampyyri. Oskarista ja Elistä tulee hyviä ystäviä.
Håkan palvelee Eliä, jota hän rakastaa, hankkimalla hänelle verta murhaamalla ihmisiä. Eli maksaa hänelle verestä. Håkanin viimeisin yritys hankkia verta Elille kuitenkin epäonnistuu, ja hän jää kiinni. Kun Eli vierailee Håkanin luona sairaalassa, tämä tarjoaa hänelle vertaan. Eli kuitenkin epäonnistuu Håkanin imemisessä kuiviin. Håkan ei halua muuttua vampyyriksi, joten hän hyppää ikkunasta. Itsemurhayritys ei kuitenkaan onnistu.
Samaan aikaan paikallinen juoppo Lacke alkaa epäillä, että murhasarjan takana on lapsi ja yllättää Elin Virginian kimpusta.
Oravainen (mitta)

Oravainen eli oravas eli kolmannes on 1500-luvulla käytössä ollut kuivan tavaran astiamitta. Se on ollut 1500-luvulla käytössä Savossa ja Lappeen kihlakunnassa vuoteen 1602. Sen suuruus on 1/3 karpiota tai 1/12 tai 1/10 sen aikaista tynnyriä.
Näsinpuisto

Näsinpuisto on Tampereella Finlaysonin kaupunginosassa sijaitseva noin 6,2 hehtaarin laajuinen puisto, jonka on suunnitellut kaupunginpuutarhuri Onni Karsten ruotsalaisen puutarhuri Svante Olssonin konsultoimana. 
Näsinpuiston alue oli alun perin lähes paljasta kalliota, jonne 1900-luvun alussa tuotiin läheisestä Mustalahden satamasta ruopattua täytemaata. Kallion korkeimmalla kohdalla sijaitsee vuonna 1898 rakennettu Näsilinnan palatsi, joka nykyään toimii museona. Puistossa ovat myös Yrjö Liipolan tekemä HL Kurun muistomerkki (1940) sekä Birger Federleyn ja Wäinö Aaltosen Näsikallion suihkukaivo (1913). Puiston itäosassa Tammerkosken rannalla on Mältinrannan uimapaikka. Näsinpuiston kaakkoisosa rajoittuu Tallipihan ja Finlaysonin kirkon alueeseen. Vuonna 2013 Näsinpuiston entisen leikkikentän paikalle valmistui Kirsi Kunnaksen Tiitiäisen satupuun runoihin perustuva teemaleikkipaikka Tiitiäisen satupuisto. Puistossa on myös laululava, jossa on mahdollisuus järjestää pienimuotoisia tilaisuuksia.
Vuonna 2016 avattu Tampereen rantatunneli kulkee Näsinpuiston alla, ja suunnitelmissa on myös maanalainen liikenneympyrä, jonka kautta olisi yhteys Näsilinnankadun alla sijaitsevaan parkkihalliin.
Puiston nimestä on tamperelaisten keskuudessa ollut erimielisyyksiä. Kaupungin kartoissa on käytetty vuodesta 1953 lähtien muotoa Näsinpuisto, mutta myös Näsipuistolla on vankka kannattajakuntansa. Tampereen kadunnimitoimikunta käsitteli asiaa vuonna 2008, mutta ei saanut siihen selvyyttä.
Friikkisirkus (romaani)

Juoni

Darren Shan on tavallinen koulupoika, joka käy koulua parhaan ystävänsä Steve Leonardin kanssa. Eräänä päivänä he kuitenkin löytävät esitteen eriskummalliseen friikkisirkukseen, ja lähtevät sinne; kyseinen ilta sirkuksessa muuttaa poikien elämän painajaisuneksi.
Erityisesti numero Larten Crepsleystä ja tämän myrkkyhämähäkistä Madam Octasta kiinnostaa poikia. Darren kadehtii Crepsleytä tämän hämähäkin takia, mutta Steve vilkuilee koko ajan pelokkaasti Crepsleytä. Sirkuksen jälkeen Steve tapaa Larten Crepsleyn ja kertoo, että tietää tämän salaisuuden: herra Crepsley onkin oikeasti vampyyri, ja Steve uhkaa kertoa tämän maailmalle, jos Crepsley ei tee hänestä oppipoikaansa. Mutta kun Crepsley ei suostu siihen, Steve lähtee teatterista vannoen kostoa.
Darren kuulee Steven ja Crepsleyn keskustelun, ja lähtee hänkin teatterilta. Hän kadehtii valtavasti Crepsleyltä tämän lemmikkiä ja päätyy lopulta varastamaan Madam Octan uhaten viestissä kertoa totuudeen vampyyrista, jos tämä lähtee etsimään lemmikkiään.
Kun Darren ja Steve leikkivät Madam Octan kanssa, se yllättäen pureekin Steveä kaulaan, ja tämä joutuu kooman kaltaiseen tilaan. Kun myrkkyyn ei tunnu olevan vastalääkettä, Darren menee tapaamaan Crepsleytä ja suostuu tämän mielettömään ukaasiin: pelastaa Steve, jos Darren puolestaan ryhtyy hänen oppipojakseen! Darren suostuu pakon edessä vastahakoisesti, ja Crepsley verettää hänet.
Crepsley ja Darren lähtevät sairaalaan ja lääkitsevät tajuttoman Steven. Darren karkaa Crepsleyn luota kauhuissaan kotiinsa.
Päivien mittaan hän huomaa itsessään uusia puolia; hän haluaa juoda ihmisverta ja hänelle on kasvanut valtavat voimat ja yliluonnollinen nopeus! Peläten aiheuttavansa jotain vakavaa Darren lavastaa Crepsleyn kanssa kuolemansa, ja he lähtevät hautausmaalle. Siellä Steve sattuu yllättäen paikalle, ja uhkaa tappaa Darrenin. Hän ei niele Darrenin selityksiä pakollisesta hyväksynnästä Crepsleyn tarjoukseen, vaan luulee Darrenin suunnitelleen kaiken etukäteen saadakseen hämähäkin! Darren onnistuu pelastautumaan, ja Steve vannoo palaavansa vielä jonain päivänä ja tappavansa Darrenin ja hänen "opettajansa" Crepsleyn. Steve häipyy, ja Darren astuu Crepsleyn kanssa uuteen, pimeään maailmaan, uuteen elämäänsä... puolivampyyrina.
Ilmestysmaja

Ilmestysmaja eli tabernaakkeli (hepreaksi Mishkan, Ohel) oli siirrettävä pyhäkköteltta, jonka Mooses rakennutti Toisessa Mooseksen kirjassa kuvattujen ohjeiden mukaan. Maja oli juutalaisen uskonnon keskeisin palvontapaikka sinä aikana, kun juutalaiset pakenivat Egyptistä Luvattuun maahan, siihen saakka kun sen osat siirrettiin osaksi Salomon temppeliä, joka korvasi majan.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Jumala antoi Israelin kansalle käskyn rakentaa ilmestysmaja, jotta hän voisi asua kansansa keskuudessa (2 Moos. 25:8). Ilmestysmajasta käytettiin myös nimitystä "lain asumus" ja "lain maja", koska laintaulut oli laitettu liitonarkkuun. Kun Israelin kansa vaelsi erämaassa seuraten päivällä pilvenpatsasta ja yöaikaan tulipatsasta, he kuljettivat ilmestysmajaa mukanaan. Leeviläisten tehtävä oli kantaa ilmestysmajaa ja sen kaikkea kalustoa.

Uskonnollinen yhdyskunta

Ilmestysmaja on myös Suomessa vuonna 2016 rekisteröity kristillinen uskonnollinen yhdyskunta. Yhdyskunnalla oli 31 jäsentä vuonna 2018.
Óscar González Marcos

Seurajoukkueura

Óscar pelasi juniorivuosiensa jälkeen Real Valladolidin reservijoukkueessa Real Valladolid B:ssä vuoden verran. Kaudeksi 2001–2002 hänet nostettiin edustusjoukkueeseen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä 7. lokakuuta 2001 Las Palmasia vastaan. Yhteensä otteluja kertyi kauden aikana 14, mutta maalit jäivät vielä tekemättä. Toisella kaudellaan Óscar pelasi 30 ottelua ja teki kolme maaliakin, joista ensimmäinen syntyi 4. tammikuuta 2003 Real Betisiä vastaan. Kaudella 2003–2004 maaleja syntyi 37 ottelussa jo 10.
Valladolidin pudottua Segunda Divisióniin kaudeksi 2004–2005, Óscar siirtyi Real Zaragozaan. Hän pelasi Zaragozassa neljä kautta, joista ensimmäisenä teki 31 ottelussa kuusi maalia. Kaudella 2005–2006 Óscar teki kolme maalia 36 ottelussa, kaudella 2006–2007 jälleen kolme maalia 30 ottelussa ja kaudella 2007–2008 kaksi maalia 32 ottelussa. Kaudet 2008–2010 hän pelasi Olympiakosissa, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan 20 ottelussa kolme maalia ja toisella 25:ssä kaksi pudotuspelit mukaan lukien, ennen paluuta Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin kaudeksi 2010–2011.
Kaudella 2010–2011 Óscar pelasi 27 sarjaottelua tehden seitsemän maalia ja nousukarsinnoissa kaksi ottelua, joissa teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella syntyi 34 sarjaottelussa jopa 13 maalia, minkä lisäksi nousukarsintojen neljässä ottelussa yksi maali. Kauden päätteeksi Valladolid nousi pääsarjaan kaudeksi 2012–2013.
Susan Collins

Senaattorina

Collinsia on pidetty keskustalaisena republikaanina ja on vaikutusvaltainen senaatin jäsen.
Dick Lugarin perustaman Bipartisan Indexin mukaan Collins oli vuonna 2017 senaatin äänestyksissä useimmiten puoluerajojoja ylittävä senaattori.
Naistenlehti Ellen mukaan Collins oli vuonna 2014 Washington DC:n kymmenen vaikutusvaltaisimman naisen joukossa.

Näkemyksiä

Collins on kutsunut itseään maltilliseksi republikaaniksi. Häntä on myös kutsuttu liberaaliksi republikaaniksi. New York Timesin mukaan Collins oli vuonna 2017 senaatin republikaaneista ideologisesti liberaalein. GovTrackin mukaan hän on maltillisin republikaanisenaattori. Sivuston mukaan Collins oli 2018 vasemmistolaisempi kuin kaikki muut republikaanit, sekä neljä demokraattia.
The Tarjas

Taustaa

Yhtyeen ensimmäinen julkinen esiintyminen oli Puustock-festarien yhteydessä järjestetty Ramopunk-piknik Juvalla 21.7.2007. Tuolloin ilmestyi myös yhtyeen ensimmäinen CD-EP Tarjas on punk. Loppuvuodesta The Tarjas oli mukana eri esittäjien Jouluräyhää! -levyllä, ja teki myös levytyssopimuksen Killer Recordsin kanssa. Yhtyeen toinen julkaisu - 7" vinyylisingle The Tarjas - ilmestyi helmikuussa 2008.
Parhaillaan The Tarjas suunnittelee jo seuraavia levytyksiä. Bändiin on otettu myös neljäs jäsen: Kakka-hätä 77 -yhtyeen Juuso, kitaristi-laulaja Veskun, basisti Timon sekä rumpali Matin lisäksi. Juuso kumminkin on jo jättäytynyt pois yhtyeestä.
Yhtyeen esikuvia ovat mm. The Donnas, Ramones, The Queers ja Häiriköt. Yhtye on myös todennut: "Pyhä kolminaisuus tarkoittaa meille Ne Luupojat Surf -akselia".
The Tarjas sai nimensä The Donnas -yhtyeen debyyttialbumista, mikä oli yhteinen innoituksen lähde soittajille. Nimelle etsittiin suomenkielistä vastinetta ja bändi päätyi Tarjaan.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten supersuurpujottelu

Lähtökohdat kilpailuun

Kilpailu alkoi kello 11:00 paikallista aikaa. Lähtöpaikka sijaitsi 1580 metrin korkeudessa Devil's Spinen ja Forest Dropin välissä.
Talven aikana alppihiihdon maailmancupissa oltiin kilpailtu viidesti supersuurpujottelussa. Itävallan Lara Gut oli voittanut kolmesti, liechtensteinilainen Tina Weirather kerran ja itävaltalainen Elisabeth Görgl kerran. Supersuurpujottelucupia johti ennen olympialaisia Gut ennen Weiratheria, Fenningeria ja Görgliä. Weirather ei kuitenkaan pystynyt osallistumaan kilpailuun, sillä hän oli kaatunut viimeisessä syöksulaskuharjoituksessa ja saanut ruhjevamman sääreensä. Muista suosikeista puuttuivat Yhdysvaltojen Lindsey Vonn (ei pystynyt osallistumaan olympialaisiin, kaksi eturistisidevammaa vuonna 2013) ja Andrea Fischbacher (ei selvinnyt karsinnoista). Kilpailun ennakkosuosikiksi nousikin sloveeni Tina Maze, joka oli lajin hallitseva maailmanmestari, talviolympialaisten 2010 hopeamitalisti ja maailmancupkauden 2012–2013 voittaja.
Kaija Pakkanen

Kaija Pakkanen (11. joulukuuta 1915 Leppävirta – 12. syyskuuta 2003 Espoo) oli suomalainen lastenkirjailija ja kääntäjä. Koulutukseltaan Pakkanen oli sairaanhoitaja, mutta hän teki pitkän uran vapaana kirjailija. Esikoisteos Annikki, sairaanhoito-oppilas ilmestyi vuonna 1950. Kaija Pakkasella ja hänen puolisollaan Mauno Pakkasella on kolme lasta Timo, Outi ja Jukka. Myös Outi ja Jukka ovat kirjailijoita.
Pakkanen kirjoitti ylioppilaaksi Imatran yhteiskoulusta vuonna 1935. Neljä vuotta myöhemmin hän valmistui sairaanhoitajaksi Viipurin sairaanhoitajakoulusta. Pakkanen työskenteli sotasairaalassa vuosina 1939–1942. Kirjojen lisäksi Pakkanen kirjoitti myös lehtiartikkeleita. Hän oli Yhteishyvä-lehden lasten- ja nuortenosaston toimittajana 1955–1965 ja sen jälkeen saman lehden vakituisena pakinoitsijana vuoteen 1970 asti. Hän suomensi muun muassa yli kolmekymmentä Mikko Mallikas -kirjaa.
Pakkasen tyttöromaaneissa kehitellään ongelmia, jotka kietoutuvat jollain tapaa poikkeavan päähenkilön ympärille. Esimerkiksi Tuntematon Gisela kuvaa puhevikaisen tytön kamppailua oudossa ympäristössä. Aiheina Pakkanen on käyttänyt myös parantumatonta sairautta (Vimperin pihan Ilona) ja uudenlaista elämäntilannetta (Päivää, Amerikka!). Kuvauksissa on mukana runollisuutta ja salaperäistä jännittävyyttä. Pakkanen on julkaissut myös satuja ja lastenloruja. Meidän kylän lapset vuodelta 1980 edustaa muistelmakirjallisuutta, ja teos sai jatkoa.
Heimo Mäntynen

Heimo Henry Mäntynen on suomalainen muusikko ja sovittaja, joka on soittanut Tulipunaruusut-yhtyeessä. Mäntynen on toiminut säestäjänä ainakin seuraavien esiintyjien levyillä: Eino Grön, Teuvo Oinas, Lulu Tanhuanpää ja Jukka Ammondt.
Aso-jinja

Aso-jinja (jap. 阿蘇神社) on Japanin Kumamoton prefektuurin Asossa sijaitseva šintolainen pyhäkkö. Ensimmäisen paikalle rakennetun pyhäkön uskotaan olevan perustettu vuonna 281, mikä tekee Aso-jinjasta yhden Japanin vanhimmista pyhätöistä. Vuonna 2016 pyhäkön historiallinen rōmon-portti ja haiden eli rukoushalli tuhoutuivat täysin huhtikuun 16. päivän Kumamoton maanjäristyksessä.
Fraunhoferin viivat

Fraunhoferin viivat ovat sarja spektriviivoja, jotka on nimetty saksalaisen fyysikon Joseph von Fraunhoferin (1787–1826) mukaan. Ne havaittiin alun perin absorptioviivoina auringon värispektrissä.
Englantilainen kemisti William Hyde Wollaston oli vuonna 1802 ensimmäinen, joka havaitsi Auringon spektrissä tummia viivoja. Vuonna 1814 myös Fraunhofer löysi ne itsenäisesti, ja aloitti systemaattisen tutkimuksen sekä viivojen aallonpituuden huolellisen mittauksen. Kaiken kaikkiaan hän kartoitti yli 570 viivaa, ja nimesi vahvimmat kirjaimilla A:sta K:hon. Nykyisellä tekniikalla auringonvalosta voidaan havaita useita tuhansia viivoja.
Gustaf Kirchhoff ja Robert Bunsen totesivat 45 vuotta myöhemmin, että jokaiseen alkuaineeseen liittyivät tietyt spektriviivat, ja päättelivät, että aukot Auringon spektrissä johtuivat näiden aineiden aiheuttamasta absorptiosta Auringon ylimmissä kerroksissa kuten fotosfäärissä. Jotkut Auringon spektrin aukoista johtuvat myös hapen aiheuttamasta absorptiosta maan ilmakehässä.
Fraunhoferin viivojen avulla tähtitieteilijät ovat saaneet paljon tietoa Auringon sisälämpötilasta ja kemiallisesta koostumuksesta. Muita tähtiä voidaan myös tarkastella niiden spektreihin piirtyneitä absorptioviivoja. Tutkimalla niiden samalaisuuksia ja erilaisuuksia Fraunhoferin viivoihin, tähdistä voidaan sanoa kuinka samankaltaisia ne ovat Aurinkomme kanssa.
Amargasaurus

Fossiilit

Ainoan tunnetun fossiilin (MACN-N 15) löysi Guillermo Rougier Argentiinasta vuonna 1984 tutkimusretkellä, jota johti José Bonaparte.

Koko ja ulkonäkö

Amargasaurus oli pienikokoinen sauropodi. Sen pituus oli 9–12 metriä ja paino noin 7,2 tonnia. Sillä oli sauropodille tyypillinen ruumis: pitkä häntä ja kaula, pieni pää ja tynnyrimäinen runko, jota tukivat neljä vahvaa jalkaa. Amargasauruksen kaula oli lyhyempi kuin useimmilla muilla sauropodeilla. Dinosauruksen kaulan piikkien merkitystä ei tiedetä. Eräät tutkijat uskovat niiden olleen puolustautumista varten. Toiset taas uskovat, että niiden väliin oli pingottunut ihopoimu, jossa risteili verisuonia.
Amargasaurus saattoi olla laumaeläin. Ne mahdollisesti liikkuivat paikasta toiseen ravinnon loputtua muiden sauropodien tapaan.