google/wiki40b huggingface dataset:
Jennifer Beals

Ura

Jennifer Beals teki läpimurtonsa elokuvassa Flashdance vuonna 1983. Hän sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden. Hän esiintyi Flashdancessa opiskellessaan ensimmäistä vuottaan Yalen yliopistossa amerikkalaista kirjallisuutta. Elokuvan jälkeen hän keskittyi opintoihinsa ja teki näyttelijän töitä 1980-luvulla harvakseltaan. Vuonna 1989 hän esitti vampyyriä elokuvassa Vampyyrin suudelma.
1990-luvulla Beals esiintyi useissa elokuvissa, mutta vain muutama niistä menestyi kaupallisesti. Beals näytteli Denzel Washingtonin kanssa elokuvassa Sinipukuinen paholainen vuonna 1995. Samana vuonna hän esiintyi silloisen aviomiehensä Alexandre Rockwellin elokuvassa Neljä huonetta. Beals sai Golden Satellite Award -palkinnon roolistaan elokuvassa The Twilight of the Golds vuonna 1997.
Bealsin ura lähti uuteen nousuun hänen saatuaan roolin lesbojen elämää kuvaavasta televisiosarjasta L-koodi. Beals näytteli sarjassa taidekuraattori Bette Porteria vuosina 2004–2009. Sarjan päättymisen jälkeen hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa The Book of Eli ja televisiosarjassa Paljastavat valheet. Hän näyttelee poliisipäällikkö Teresa Colvinia rikossarjassa The Chicago Code.

Yksityiselämä

Bealsin isä on afroamerikkalainen ja äiti irlantilainen. Beals oli naimisissa Sundancen elokuvafestivaaleilla palkitun ohjaaja Alexandre Rockwellin kanssa vuosina 1986–1996. Beals ja Rockwell ovat työskennelleet yhdessä useissa elokuvaprojekteissa.
Beals on ollut naimisissa Ken Dixonin kanssa vuodesta 1998 lähtien. Pariskunnalla on yksi tytär. Lisäksi Dixonilla on kaksi lasta aiemmasta liitostaan. Vapaa-ajallaan Beals harrastaa valokuvausta.
Visigoottien valtakunta

Liittolaiskuningaskunta

Visigoottien kuningas Alarikin kuoltua vuonna 411 hänen seuraajansa Ataulf johdatti visigootit laajoille alueille Etelä-Galliaan ja 415 Hispaniaan. Valloittamilleen alueille he perustivat visigoottien valtakunnan. Vuonna 418 roomalainen patriisi, sittemmin keisari Constantius III kutsui visigootit Akvitaniaan Rooman foederateiksi eli liittolaisiksi. Sinne siirtyneiden visigoottien päällikkö Wallia kuoli kuitenkin pian heidän asetuttuaan Akvitaniaan. Hänen seuraajansa oli Teoderik I, joka johti vuonna 451 visigootit Katalaunien kenttien taisteluun roomalaisten liittolaisina. Teoderik I sai taistelussa surmansa.

Toulousen kuningaskunta

Visigootit säilyivät Rooman foederateina vuoteen 475, jolloin Teoderik I:n poika Eurik julistautui itsenäiseksi kuninkaaksi. Visigootit perustivat kuningaskunnan eteläiseen Galliaan, jonka pääkaupungiksi tuli Toulouse. Espanjassa visigootit työnsivät sveebit takaisin Galiciaan ja valloittivat Tarraconensisin ja osan Lusitaniaa. Eurikin aikana visigoottien valtakunta saavutti suurimman laajuutensa, ja ulottui Loiresta Pyreneille. Eurikia seurasi valtaistuimella hänen poikansa Alarik II, joka sai surmansa Vouillén taistelussa vuonna 507, jolloin Klodvigin johtamat frankit löivät Gallian visigootit lopullisesti.

Hispanian kuningaskunta

Kun frankit olivat valloittaneet visigoottien Gallian alueet, joutuivat visigootit työntymään syvemmälle Espanjaan. Lopulta visigoottien hallituspaikaksi vakiintui Toledo (Toletum). Samaan aikaan Bysantin keisari Justinianus käytti hyväkseen germaanikansojen keskinäistä kamppailua ja otti Bysantin valtakunnan haltuun Espanjan itä- ja etelärannikot.
Raúl Bobadilla

Seurajoukkueura

Bobadilla aloitti ammattilaisuransa River Platessa, jossa hän ei pelannut yhtään ottelua. Vuosina 2006-2007 Bobadilla oli lainassa Sveitsin kakkostason Concordia Baselissa, jossa hän pelasi 28 ottelua tehden 18 maalia. Heinäkuussa 2007 Bobadilla siirtyi Sveitsin Raiffeisen Super Leaguen Grasshoppersiin, jota hän edusti vuodet 2007-2009 tehden 47 ottelussa hienot 26 maalia.
Heinäkuussa 2009 Bobadilla siirtyi Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachiin, jossa debyytti tapahtui elokuussa 2009 VfL Bochumia vastaan. Avausmaali syntyi vielä samassa kuussa Mainzin verkkoon. Bobadilla pelasi Mönchengladbachissa 59 ottelua onnistuen kahdeksan kertaa maalinteossa. Vuonna 2011 hän kävi lainalla Kreikan Superliigan Aris FC:ssä, jonka paidassa hän debytoi myös Eurooppa-liigassa.
Tammikuussa 2012 Bobadilla siirtyi Raiffeisen Super Leaguen BSC Young Boysiin. Hän edusti seuraa vuoden ajan tehden 24 ottelussa 12 maalia. Loppukauden kaudesta 2012-2013 Bobadilla pelasi saman sarjan FC Baselissa, jossa hän voitti liigamestaruuden.
Elokuussa 2013 Bobadilla siirtyi Bundesliigan FC Augsburgin riveihin. Debyytti seuran paidassa tapahtui samassa kuussa Werder Bremeniä vastaan ja avausmaali syntyi joulukuussa 2013 Hamburger SV:n verkkoon. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa Bobadilla teki 17 ottelussa kolme maalia.

Maajoukkueura

Bobadilla valitsi maajoukkueekseen Argentiinan sijasta Paraguayn, jonka edustusoikeuden hän sai maasta kotoisin olevien vanhempiensa kautta. Bobadilla debytoi Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2006 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan.
Möläkkä

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,7 ha ja se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Tullinkankaalla Selkjärven itäpuolella. Sen rantaviivan pituus on 300 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsää. Lampi on autio ja sen pohjoispuolelta kulkee yhdystie 14112.

Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Mustajoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,7 metriä mpy. Suolle on kaivettu muutama oja, joista kolme on johdettu lampeen. Yksi ojista toimii laskuojana, joka virtaa aluksi itään ja yhtyy pian Arranjokeen, joka päättyy lopulta Pääjärveen.
Ari Palolahti

Ari Palolahti (s. 9. syyskuuta 1968 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Alatornion Pirkkoja. Palolahti oli parhaimmillaan sprinttihiihdossa. Hän on moninkertainen hiihdon arvokisaedustaja. Rajavartijana työskentelevä Palolahti on osallistunut myös sotilaiden MM-hiihtoihin.

Kansainväliset saavutukset

Ari Palolahti edusti Suomea Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002. Lahden MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui sprintissä neljänneksi, vaikka kolaroi radalla. Maailmancupissa Palolahti on ottanut yhden osakilpailuvoiton, joulukuussa 1997 Milanossa. Lisäksi hän on sijoittunut maailmancupin sprinttikilpailuissa kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenissä joulukuussa 1998 ja Nové Městossa helmikuussa 2001. Palolahti oli sprintissä neljäs sotilaiden vuoden 2001 MM-kilpailuissa Jerichossa, Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Kevin Jörg

Kevin Jörg (s. 11. syyskuuta, 1995) on sveitsiläinen moottoriurheilija. Jörg aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2011 Jörg ajoi yksittäisiä kilpailuja Formula BMW Talent Cup, Formula Lista Junior ja Formula Abarth -sarjoissa. Vuonna 2012 Jörg ajoi täyden kauden Formula Abarth -sarjassa saavuttaen yhden paalupaikan ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2013 Jörg siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttaen kaksi pistettä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa saavuttaen kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2014 Jörg jatkoi Eurocup -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi seitsemän kilpailua Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja kaksi paalupaikkaa sijoittuen 13:ksi. Vuonna 2015 Jörg ajoi kolmannen kauden Eurocup -sarjassa saavuttaen yhden voiton yhden paalupaikan ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä kolmanneksi. Vuonna 2016 Jörg siirtyi GP3-sarjaan ajaen DAMS-tallissa. Hän keräsi kauden aikana 26 pistettä ollen parhaimmillaan neljäs Abu Dhabin pitkässä kilpailussa. Kaudella 2017 Jörg jatkoi GP3:ssa Trident Racing-tallissa ollen parhaimmillaan kolmas Unkarin sprinttikilpailussa. Hän keräsi kaudella 28 pistettä.
Federico Peluso

Alkuvuodet

Peliso aloitti uransa lapsena ASD Petriana nimisessä joukkueessa, mutta siirtyi Lazioon jo juniorina.
Vuonna 2001 liittyi Pro Vercelli, jossa hän pelasi 3 täyttä kautta. Vuoden 2004 kesällä hän liittyi Ternanaan kahdeksi kaudeksi, kunnes hänet osti AlbinoLeffe. Toisella kaudellaan AlbinoLeffessä Pelusolla oli vaikeuksia mahtua joukkueen pelaavaan kokoonpanoon, ja tammikuussa 2009, siirtyi pelaamaan Atalantaan,  josta toiseensuuntaan siirtyi Karamoko Cissé
8. Maaliskuuta vuonna 2009, Peluso teki Serie A debyyttinsä, kun Atalanta pelasi AC Milania vastaan.  25. lokakuuta, teki Peluso ensimmäisen maalinsa Parmaa vastaan.

Juventus

Vuoden 2013 alussa Peluso siirtyi Juventukseen lainalle kuudeksi kuukaudeksi. Kesäkuussa 2013 Juventus käytti optionsa Pelusosta ja osti tämän pysyvästi joukkueeseensa noin 4,8 miljoonan euron hinnalla. Peluso allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen. Kesällä 2014 Peluso siirtyi Sassuoloon.

Maajoukkue

10. Elokuuta 2012, Italian manageri Cesare Prandelli kutsui Peluson (kuten myös Andrea Consiglin, Manolo Gabbiadinin ja Ezequiel Schelotton) mukaan Italian jalkapallomaajoukkueen kokoonpanoon.  5 päivää myöhemmin, Peluso teki maajoukkuedebyyttinsä ottelussa Englantia vastaan, jonka Italia hävisi. 
Ensimmäisen maaottelumaalinsa Peluso teki 11. syyskuuta, kun Italia kohtasi Maltan
Nina Waidacher

Ura

Waidacher on kolminkertainen Sveitsin mestari. Ensimmäisen mestaruutensa hän voitti ZCS Lions Frauenin paidassa kauden 2010–2011 päätteeksi. Tämän jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin pelaamaan yliopistokiekkoa. Waidacher edusti St. Scholastican yliopistoa neljän kauden ajan vuoteen 2015 asti. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän oli joukkueen kapteeni.
Kaudeksi 2015–2016 Waidacher palasi Lionsiin, jossa voitti heti paluukaudella mestaruuden tehtyään 17 runkosarjaottelussa tehot 17+17=34 sekä seitsemässä pudotuspeliottelussa tehot 3+6=9. Myös seuraavalla kaudella joukkue voitti mestaruuden Waidacherin tehtyä 18 ottelussa 48 tehopistettä, jotka oikeuttivat liigan pistepörssin kolmanteen sijaan.
Waidacher on edustanut Sveitsin maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa kolmesti vuosina 2012, 2015 ja 2016. Hänen ensimmäisellä edustuskerrallaan joukkue voitti pronssia. Waidacher on voittanut Sveitsin paidassa myös olympiapronssia vuonna 2014. Hän oli olympiajoukkueessa mukana myös vuonna 2018.
Ex tempore

Ex tempore on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa ”hetkestä”. Sitä käytetään erityisesti, kun joudutaan pitämään esitelmä, puhe tai muu esitys yleisön edessä täysin valmistautumatta. Tällaista puhe-esitystä kutsutaan myös impromptu-esitykseksi.
Ex-tempore-esitys voi tarkoittaa myös ennalta sovittua tai suunniteltua puhe-esitystä, joka pidetään tukisanalistan tai muistiinpanojen avulla. Puheen sisältö voi olla tarkkaan harkittua, mutta esitystä ei ole kirjoitettu sanasta sanaan. Tällöin puhuja voi käyttää luontevaa puhekieltä ja muuttaa esityksen sisältöä ja tyyliä yleisön reaktioiden perusteella.
Muissa tapauksissa sanonta tarkoittaa nopeasti harkittua, päätettyä tai toteutettua asiaa.
Burnley FC

Historia

Burnley putosi 1. divisioonasta kaudella 1896–1897, kun se jäi sarjassa 19 pisteellä jumboksi. Se nousi myöhemmin takaisin 1. divisioonaan, mutta putosi jälleen kaudella 1899–1900. Burley oli sarjan toiseksi viimeinen 27 pisteellä, kun Glossop jäi viimeiseksi 19 pisteellä. Se nousi takaisin 1. divisionaan kauden 1912–1913 päätteeksi. Se voitti vuonna 1914 FA Cupin, kun se oli loppuottelussa Liverpoolia vahvempi lukemin 1–0. Kaudella 1919–1920 Burnley sijoittui 1. divisioonan toiseksi, kun se jäi 9 pisteen päähän mestaruuden voittaneesta West Bromwich Albionista.
Frans de Waal

Frans B.M. de Waal (s. 1948, 's-Hertogenbosch, Alankomaat) on psykologi, etologi ja kädellisten tutkija. Hän on kädellisten käyttäytymisen professori Emoryn yliopistossa, Atlantassa, Yhdysvalloissa. de Waal on myös kirjoittanut lukuisia kirjoja kädellisten käyttäytymisestä, joista on suomennettu ainakin Hyväluontoinen : oikean ja väärän alkuperä ihmisessä ja muissa eläimissä (alkuteos Good natured : the origins of right and wrong in humans and other animals). Hänen tutkimuksensa keskittyy kädellisten sosiaaliseen käyttäytymiseen, kuten ristiriitojen ratkaisuun, yhteistyöhön ja ruuan jakamiseen.

Koulutus

de Waal valmistui biologian tohtoriksi Utrechtin yliopistosta vuonna 1977. Väitöskirjaansa varten hän tutki makakien aggressiivista käytöstä ja liittoumia.

Ura

Vuonna 1975 de Waal aloitti kuusivuotisen tutkimuksen maailman suurimmasta vankeudessa elävästä simpanssilaumasta Arnhemin eläintarhassa. Tutkimus poiki useita opinnäytteitä, ja johti de Waalin ensimmäisen kirjan, Chimpanzee Politics (suomeksi Simpanssien politiikka), julkaisemiseen vuonna 1982.
Vuonna 1981 hän muutti Yhdysvaltoihin ottaakseen vastaan viran Wisconsin National Primate Research Centerissä. Vuonna 1991 hän otti vastaan nykyisen virkansa Yerkes National Primate Research Centerissä.
de Waal on tutkinut kädellisten luontaista empatiakykyä ja tullut siihen johtopäätökseen, että ihmisapinat ja ihmiset ovat vain erityyppisiä apinoita ja että lajien välillä on vain pieniä eroja.
Kirjassaan Our Inner Ape (suomeksi Sisäinen apinamme) hän tutkii ihmisten käyttäytymistä kädellistutkijan näkökulmasta, käyttäen simpanssien ja kääpiösimpanssien käyttäytymistä vertauskuvana ihmisen psykologialle.
Aikakauslehti Time nimesi hänet yhdeksi vuoden 2007 sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
de Waal työskentelee myös sosiaalipsykologian parissa, ja julkaisee artikkeleita Kalifornian yliopiston Greater Good Science Centerin julkaisemassa Greater Good-aikakauslehdessä. Hän kirjoittaa myös kolumnia suosittuun hollantilaiseen Psychologie-aikakauslehteen.
Cappuccino

Cappuccino [kapputˈtʃiːno] on juoma, jossa espressokahviin on lisätty kuumaa maitoa ja maitovaahtoa.  Cappuccino on vakiinnuttanut asemansa länsimaisissa kahviloissa suosittuna kahvijuomana. Perinteinen cappuccinon määritelmä on kolmasosa espressoa, kolmasosa kuumaa maitoa ja kolmasosa maitovaahtoa.

Valmistus

Maito vaahdotetaan espressokoneen kyljessä olevalla höyryputkella. Maitoa höyrytettäessa barista yrittää saada aikaiseksi mikrovaahtoa. Hyvällä mikrovaahdolla taitava barista voi luoda latte-artia. Mikrovaahto on rakenteeltaan silkkipintaista, hyvin juoksevaa, pienen pieniä ilmakuplia sisältävä neste. Höyrytettäessä maidon proteiinit denaturoituvat ja osaltaan luovat vaahtokuplia. Höyrytetyn maidon ja mikrovaahdon maku on makeampi kuin esimerkiksi sauvasekoittimella luodun vaahdon. Tämä johtuu höyrytyksen johdosta tapahtuneisiin muutoksiin maidon rakenteessa.
Cappuccinon ei tule olla pinnaltaan täysin valkoista, vaan cremaa pitää näkyä laidoilla. SCAA:n baristamestaruuskilpailujen tuomarin käsikirjan mukaan: "Maun pitää olla tasapainoinen, maidon makeuden ja espresson perustan luoma harmonia. Juoma ei saa olla liian maitoinen, espresson maun tulee olla selkeästi erottuva".

Tarjoilu

Cappuccino tarjoillaan posliinikupista sekä esteettisistä että käytännöllisistä syistä. Posliinikuppi säilyttää lämmön paremmin kuin esimerkiksi pahvinen kertakäyttökuppi. Juoman päällä oleva mikrovaahto toimii eristeenä ja pitää juoman pidempään lämpimänä. Hyvä cappuccinokuppi on pyöreäpohjainen ja ylöspäin levenevä. Tällöin vaahdotettu maito pyörähtää ideaalisesti kahvin sekaan ja sekoittuu siihen hyvin. Ylöspäin levenevä reuna helpottaa myös cappuccinon pintaan maitovaahdolla tehtävää kuviointia, latte-arttia.
Kotimaassaan Italiassa cappuccinoa nautitaan vain aamupäivisin, esimerkiksi voisarven kera.

Valmiscappuccino

Kaupoissa on saatavilla myös valmispusseihin tai rasioihin pakattua cappuccinojauhetta, joka sekoitetaan kuumaan (yleensä noin 80 °C) veteen.

Cappuccino-sanan alkuperä

Sana 'cappuccino' tarkoittaa kapusiiniveljeskuntalaista (ital. Frati Minori Cappuccini) ja yleisen uskomuksen mukaan juoma on nimetty näin, koska veljeskunnan käyttämä ruskea kaapu on juoman värinen.
Kvanttimekaniikka

Kvanttimekaniikan vaihtoehtoisia formalismeja

Kvanttimekaniikkaa voidaan esittää useilla vaihtoehtoisilla tavoilla. Historiallisesti ensimmäisenä kehiteltiin matriisimekaniikka, jossa havaittavia suureita kuvataan ääretönulotteisilla matriisioperaattoreilla.
Seuraava versio oli niin sanottu aaltomekaniikka, jossa hiukkasen tilaa kuvataan aaltofunktiolla, joka toteuttaa keksijänsä mukaan nimetyn Schrödingerin yhtälön ja joka antaa täydellisen kuvauksen hiukkasen tilasta. Aaltofunktion itseisarvon neliö jossain kohdassa avaruutta kuvaa todennäköisyyttä löytää hiukkanen kyseisestä paikasta. Paul Dirac paranteli teoriaa johtamalla nimeään kantavan yhtälön, joka täyttää myös suppean suhteellisuusteorian vaatimukset.
Kolmas vaihtoehtoinen tapa kuvata kvanttimekaniikkaa on niin sanottu polkuintegraaliformalismi. Siinä todennäköisyys lasketaan olettamalla hiukkasen etenevän kaikkia mahdollisia reittejä pitkin. Kutakin reittiä vastaa tietty amplitudi ja kunkin tapahtuman todennäköisyys saadaan yhdistämällä eri polkujen vaikutukset.
MetroAuto

MetroAuto on suomalainen perheyritys, jonka päätoimiala on autojen jälleenmyynti, huolto ja korjaus. Metroauto Oy edustaa Suomessa Opel, Toyota, Škoda, Mazda, Subaru, Hyundai ja Fiat automerkkejä. 
Pääkaupunkiseudulla MetroAutolla on yksi täyden palvelun autotalo MetroAuto Espoo Koskelo. Toinen täydenpalvelun autotalo on Tampereella, MetroAuto Hatanpää. MetroAuto Airport Vantaalla on Skoda -merkkihuollon toimipiste. MetroAutolla on myös kaksi Toyota -autotaloa, Toyota Airport Vantaalla ja Toyota Itäkeskus Helsingissä.
MetroAuto aloitti toimintansa 17.1.1925 Helsingissä Kaisaniemenkadulla myymällä Fordeja toimitusjohtajanaan Gerdt H. Wrede. Sotien jälkeen Kuortaneenkadulle perustettiin aikanaan Pohjolan suurin autokorjaamo, jossa oli 200 työntekijää. Nykyään yritystä johtaa perheen neljäs sukupolvi.
Vuonna 2012 konsernin liikevaihto oli 383 miljoonaa euroa, työntekijöitä oli yli 800 ja myynti yli 19 000 autoa.
Raseiniain kunnallispiiri

Aluejako

Raseiniain kunnallispiiri jakautuu kahteen kaupunkiin ja seitsemään kunta-alueeseen. Kaiken kaikkiaan Liettuassa lasketaan olevan 594 kunta-aluetta, jotka hallinnollisesti kuitenkin sisältyvät kunnallispiireihin.
Kunta-alue, liettuaksi seniūnija, on nimitykseltään historiallinen ja tarkoittaa lähinnä kylää, jota Liettuan suuriruhtinakunnassa johti kylänvanhin. Koska Liettua on tasavalta ja koska suurimman osan kunnista muodostavat pikkukaupunkien ja kyliä vastaavien kunta-alueiden yhdessä muodostamat kunnallispiirit, joilla on kunnallisvaaleilla valittu valtuusto, ei kylänvanhinta vastaavaa järjestelmää ole, vaan kunnanjohtaja. Kylänvanhin kuuluu feodaalistiseen hallintojärjestelmään, jossa ortodoksinen tai katolinen kirkko ei vastannut paikallishallinnosta niin kuin evankelisluterilainen kirkko Ruotsin kuningaskunnassa tai Suomen suuriruhtinaskunnassa vuoden 1865 kunnallisasetuksen sisältämään siirtymäkauteen saakka.
Helena Kesäniemi

Helena Kesäniemi (vuoteen 1906 Kiljander, s. 5. toukokuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kääntäjä.
LPR-arkkitehdit

LPR-arkkitehdit Oy (alkujaan Arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen & Raunio Oy) on turkulainen, vuonna 1976 perustettu arkkitehtitoimisto. Toimiston perustajaosakkaat ovat arkkitehdit Ola Laiho, Mikko Pulkkinen ja Ilpo Raunio. Toimiston palveluksessa on kaikkiaan 18 henkilöä (joulukuu 2013).
Perustajaosakkaat luopuivat omistuksestaan yhtiössä vuonna 2013 ja siirtyivät eläkkeelle. Yhtiön uudet osakkaat ovat jo pitkään toimistossa työskennelleet arkkitehdit Pauno Narjus, Veera Rautaheimo ja Jaakko Rautanen. Arkkitehti Ola Laiho jatkaa kuitenkin yhtiössä vanhempana asiantuntijana. Omistusjärjestelyt tapahtuivat kesällä 2013.

Historia

Ola Laihon ja Ilpo Raunion yhteistyö alkoi jo vuonna 1973, jolloin he suunnittelivat yhdessä professori Pekka Pitkäsen kanssa Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho & Raunio:n nimissä useita merkittäviä töitä, kuten Eduskuntatalon  laajennuksen (1978) ja Turun tuomiokirkon (1979) peruskorjauksen.
Mikin Inferno

Mikin Inferno (ital. L’Inferno di Topolino) on vuonna 1949 julkaistu Disney-sarjakuvaversio Danten runoelman Jumalainen näytelmä ensimmäisestä osasta. Se aloitti tähän päivän jatkuneen perinteen, jossa italialaiset ankkapiirtäjät tekevät mukaelmia kirjallisuuden klassikoista. Tarinan käsikirjoitti Guido Martina ja piirsi Angelo Bioletto. Tarina oli myös siinä mielessä ainutlaatuinen, että sen tekijät vastoin Disney-yhtiön käytäntöä ilmoitettiin lukijoille jo ensipainoksessa.
Tarina on kunnianhimoinen ja graafisesti loistelias. Sitä ei pitkään aikaan julkaistu kuin italiaksi. Nyttemmin sarja on julkaistu lyhennettynä saksaksi (2001) ja lyhentämättömänä englanniksi (2006). Tarinassa mm. opettajat roikkuvat köysissä oppilaiden kiusattavana; latinanopettajia heitetään mustepulloilla ja matematiikanopettajaa ammutaan ritsalla ja jousipyssyllä, lyödään lekalla päähän ja nipistetään pihdeillä takapuolesta. Myöhemmin tarinassa on mm. kidutusta hammaslääkärin tuolissa ja kohtaus, missä kanat nokkivat Sepe Suden luurankoa.
Toinen syy, miksi tarinaa ei olla suomennettu on todennäköisesti se, etteivät sen vitsit aukea ilman Danten ja klassisen kirjallisuuden tuntemusta. 1940-luvun italialaisille koululaisille pakkosyötettiin Dantea ja latinaa. Martina, joka itsekin oli koulutukseltaan opettaja, halusi kirjoittaa tarinan jossa Jumalaista näytelmää käsitellään huumorilla. Kertomuksen lopussa Martina ja Bioletto seisovat paaluun sidottuina itsensä Danten syytettävinä. He puolustautuvat sillä, että koululaiset saadaan näin pitämään runoelmasta, jota he muuten hylkisivät.
Nykyään tarina on legendaarisessa maineessa.
Israel Reinius

Israel Reinius (30. huhtikuuta 1699 Laihia – 12. maaliskuuta 1771 Laihia) oli Rein-suvun edustaja, suomalainen pappi ja paikallishistorioitsija.
Reiniuksen vanhemmat olivat kappalainen Matthias Reinius ja Klara Alfthan. Opiskeltuaan Uppsalassa Reiniuksesta tuli isänsä jälkeen Laihian kappalainen vuonna 1724. Hän joutui syytetyksi Laihialla tuona vuosikymmenenä kyteneisistä separatistisista ajatuksista ja vapautui syytöksistä vasta 1734. Vuonna 1733 hän oli laatinut pitäjästä historiallis-maantieteellisen esityksen, mukaan lukien ison vihan tapahtumat ja muistiinpanot pikkuvihasta. P. N. Mathesius hyödynsi edellistä tutkimuksessaan De Ostrabothnia ja H. G. Porthan molempia vuonna 1789 ja 1791.
Vuonna 1756 Reinius julkaisi kirjasen Yxikertaiset kysymyxset juopumisesta. Hän teki omasta maatilastaan mallitilan esimerkiksi muille, viljellen muun muassa perunaa, tupakkaa ja ulkomaisia heinälajikkeita.
Reiniuksen puoliso oli Elisabeth Collin (k. 1734). Heidän poikansa Israel Reinius toimi kappalaisena samoin kuin isänsä mutta hän kävi 1740-luvulla myös Kiinassa ja laati matkasta selonteon.
Aarne Karvo

Aarne Johannes Karvo (5. tammikuuta 1896 Tervola – 22. joulukuuta 1927) oli suomalainen reservinvänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Aukusti Ollitervo 1. Karvo ja Kaisa Matilda Karvo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Eveliina Toivosen kanssa.

Opinnot

Karvo kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922. Hän kävi Reserviupseerikoulu vuosina 1925–1926.

Jääkärikausi

Karvo työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Karvo saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianvääpeliksi ja joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui pahasti 28. maaliskuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika

Karvo määrättiin sisällissodan jälkeen 20. kesäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Kaartin jääkäripataljoonan l. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, missä hän toimi koulutusaliupseerina ja 3. komppanian vääpelinä. Radiokoulun vääpeliksi hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1921, mistä hänet siirrettiin edelleen 1. huhtikuuta 1925 Uudenmaan rykmenttiin, missä hän toimi 1. pataljoonan adjutanttina ja nuorempana upseerina. Karvo kuoli työtapaturmassa Suomenlinnassa 22. joulukuuta 1927. Hänet haudattiin Tervolaan.