google/wiki40b huggingface dataset:
Nathalie Delon

Nathalie Delon (alun perin Fancine Canovas, s. 1. elokuuta 1941 Oujda, Marokko) on ranskalainen näyttelijä. Hän oli vuosina 1964–1968 naimisissa näyttelijä Alain Delonin kanssa.
Nathalie Delon sai vuonna 1967 ensimmäisen elokuvaroolinsa Jean-Pierre Melvillen filmissä Le samourai (Ajojahti), vaikka hänellä ei ollut näyttelijäkoulutusta. Seuraavana vuonna hän sai naispääosan elokuvassa La leçon particulière (Yksityistunteja, 1968) ja sen jälkeen 1970-luvun lopulle asti useita isoja rooleja siitä huolimatta, että avioero Alain Delonin kanssa vei häneltä työmahdollisuuksia. Tähän kauteen kuuluu muun muassa ranskalais-belgialainen kauhuelokuva Le moine (Munkki ja paholainen, 1972).  
Nathalie ja Alain Delonin poika Anthony Delon (s. 1964) on näyttelijä.
Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus

Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus (ransk. Déclaration des droits de l'homme et du citoyen) annettiin Ranskan suuren vallankumoksen yhteydessä 26. elokuuta 1789. Sen laati ja julisti Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous, ja siinä määriteltiin vallankumouksen tavoitteet, eli vapauden, veljeyden ja tasa-arvon toteuttaminen. Keskeisiä julistuksen periaatteita olivat sananvapaus, ihmisten tasa-arvo lain edessä (ei kuitenkaan sukupuolten välillä), uskonnonvapaus ja yksityinen omistusoikeus.

Historiaa

Moni ranskalainen oli taistelemassa Amerikan vallankumouksessa (1775–1783), ja kotiin tultuaan he halusivat levittää vapauden aatetta kotimaassaankin. Tästä ja yhteiskunnallisista epäkohdista puhkesi Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789–1799.
Molempien kumousten juuret olivat paitsi epäoikeudenmukaiseksi koetussa tilanteessa myös valistusaatteen liberalismissa, jonka pohjalta Thomas Jefferson, Benjamin Franklin ym. muotoilivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen (1776) ja myöhemmin ranskalaiset Ranskan ihmisoikeuksien julistuksen. Jälkimmäinen ennen hyväksymistä tarkastutettiin tuolloin Pariisissa suurlähettiläänä olleella Jeffersonilla.
Molemmissa julistuksissa taattiin muun muassa uskonvapaus, sananvapaus ja omaisuudensuoja, etuoikeudet lakkautettiin ja ihmiset olivat tasa-arvoisia lain edessä. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksessa toteutui ensimmäistä kertaa se ajatus, että hallitus saa hallita vain hallittujen suostumuksella, ja tämäkin toisinnettiin Ranskassa. Myös monessa muussa Euroopan ja Amerikan maassa syntyi Amerikan vallankumouksen innoittamia vallankumouksia ja ihmisoikeusjulistuksia.
Marija Judina

Marija Veniaminovna Judina (ven. Мария Вениаминовна Юдина; 9. syyskuuta (J: 28. elokuuta) 1899 Nevel – 19. marraskuuta 1970 Moskova) oli vaikutusvaltainen venäläinen pianisti.
Marija Judina syntyi  juutalaiseen perheeseen Nevelissä Venäjällä. Hän opiskeli Petrogradin konservatoriossa Anna Jesipovan ja Leonid Nikolajevin johdolla. Hän sai myös yksityisopetusta Felix Blumenfeldilta. Hänen luokkatovereihinsa lukeutuivat Dmitri Šostakovitš ja Vladimir Sofronitski. Judinaa arvostetaan erityisesti J. S. Bachin musiikin esittäjänä. Joidenkuiden mielestä Judinan Bach-soitto oli esikuvana Glenn Gouldin tyylille. Vaikka myös Judinan Beethoven-tulkinnat saivat tunnustusta, ei hän karttanut oman aikansakaan säveltäjien, kuten ystävänsä Šostakovitšin, esittämistä. Hän toimi pianonsoiton opettajana mm. Leningradin konservatoriossa, Tbilisin konservatoriossa ja Moskovan konservatoriossa.
Marija Judina oli harvoja avoimesti kommunistivaltaa vastaan asettuneita neuvostotaiteilijoita. Hän olikin useasti esiintymis- ja opetuskiellossa. Hänet luetaan myös 1900-luvun suurien venäläisten kristillisten ajattelijoiden joukkoon: hänen ystäviinsä kuuluivat filosofit Pavel Florenski ja Mihail Bahtin.
Mariko

Ura

Hän on myös näytellyt muun muassa saippuasarjassa Salatut elämät Virpi Hurmeen roolia vuonna 2000.
Mariko kilpaili Tanssii tähtien kanssa -sarjan kaudella 2007 parinaan tanssinopettaja Aleksi Seppänen. Mariko voitti kilpailun parinsa kanssa. Mariko kävi 6. huhtikuuta 2007 tuomaroimassa Suomen Idolsin kolmannen tuotantokauden viimeisessä, kuudennessa finaalissa. Mariko oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018. 
Kwan-yhtyeessä hän on tehnyt sanoituksia yhtyeen toisen laulajan Tidjân Ban kanssa. Lisäksi Fabulous Tonight -albumin kappaleet ovat suuremmaksi osaksi Marikon ja albumin tuottajan Pauli Rantasalmen yhdessä tekemiä. Mariko vierailee myös KMA-yhtyeen kappaleella ”Kuuma kissa” jonka tekemiseen hän myös osallistui.
Sanasepot

Seuran toimintamuodot

Seura julkaisee neljä kertaa vuodessa Sanaseppo-nimistä lehteä seuran jäsenille. Lehdessä on paljon sanaristikoita sekä ristikkoaiheisia artikkeleita. Lehteä tuotetaan vapaaehtoispohjalta.
Sanasepoilla oli 13 paikalliskerhoa vuonna 2017. Paikalliskerhot toimivat seuraavissa kunnissa: Helsinki, Hämeenlinna, Kajaani, Kiuruvesi, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Mikkeli, Pori, Tampere, Turku, Uusikaupunki ja Vantaa. Kerran vuodessa Sanasepot järjestää eri puolella Suomea kesäpäivät.
Seuraan läheisesti liittyvää sanaseppoilua  on harrastettu myös Yleisradion radiokanavilla. Radiomafiassa Antti Skyttä ja Erkki Vuokila kilpailuttivat puhelinsoittajia Pressiklubin Sanaseppoloosi-osiona vuosina 1992–1994. Myöhemmin Radio Suomessa vuosina 1995–2002 lähetetyssä Sanasepot-ohjelmassa oli kolmantena juontajana Heli Mattsson. Ohjelmassa kuulijat pääsivät mm. vastailemaan juontajien esittämiin sana-arvoituksiin ja keksimään omiakin arvoituksia. Osioita olivat mm. Anagrammi, Hönötys, Ventti ja Saattakaa sanasepot satimeen.
Sanasepot perustivat vuonna 2014 Ristikkoakatemian, joka järjestää laatija- ja ratkojakursseja sekä tutkii ristikoita. Akatemialla on viikoittainen palsta viikonlopun Ilta-Sanomissa.

Palkinnot

Sanasepot-seura on perustanut ristikkopalkinnon, jota myönnetään ansioituneille ja arvostetuille alan ihmisille. Palkinnon ensimmäinen saaja oli laatija Pekka Joutsi. Palkinto, tässä tapauksessa nimeltään Baobab-pähkinä, luovutettiin Porissa hänen 60-vuotispäivänään 1.11.2009 tunnustuksena suuresta vaikutuksesta suomalaisen kuvaristikon kehittämiseen ja laadun nostamiseen. Antti Skytälle seura myönsi kunniaylisanasepon arvonimen tunnustuksena hänen merkittävästä työstään seuran ja ristikoiden hyväksi. Skyttä on ollut seuran hallituksen jäsen 1987–2011, josta ajasta puheenjohtajana vuosina 1991–2000. Hän on myös mm. toiminut ristikonratkonnan SM-kisojen tuomariston puheenjohtajana. Titteli ja siihen liittyvä lasiesine annettiin Skytälle 30.12.2010 Helsingissä, kaksi päivää Skytän 60-vuotispäivän jälkeen. Varsinainen luovutustilaisuus järjestettiin 29.1.2011 Sanaseppojen vuosikokouksen yhteydessä Helsingissä. Vuonna 2017 Erkki Vuokila nimitettiin vähän ennen 60-vuotispäiväänsä seuran neljänneksi kunniaylisanasepoksi.
Aiemmin kunniaylisanasepon arvonimen ovat seuralta saaneet Veikko Nurmi (1920–2010) ja Paavo I. Lukkaroinen (s. 1930).
George Beverly Shea

George Beverly Shea (1. helmikuuta 1909 – 16. huhtikuuta 2013) oli gospel-musiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Kanadassa, mutta loi työuransa Yhdysvalloissa.
Shea aloitti laulamisen kirkkokuorossa Ontariossa. Hän julkaisi kymmeniä albumeja, ja vuonna 1978 hän pääsi Gospel Music Hall of Fameen. Hänellä oli lukuisia Grammy-ehdokkuuksia, ja hänelle myönnettiinkin kyseinen palkinto 1966.
Shea asui vaimonsa Karlenen kanssa Pohjois-Carolinassa. Billy Graham on nimennyt hänet suosikkilaulajakseen.
Dick Savitt

Richard ”Dick” Savitt (s. 4. maaliskuuta 1927 Bayonne, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Savitt pelasi alun alkaen koripalloa. Hän ei saanut tennisvalmennusta, vaan oli lajin suhteen täysin itseoppinut. Hän valmistui Cornellin yliopistosta. Hän voitti vuonna 1951 mestaruuden sekä Wimbledonissa että Australian avoimessa tennisturnauksessa. Molemmilla kerroilla hänen loppuotteluvastustajansa oli australialainen Ken McGregor.
Savitt keskeytti uransa kesken sen kukoistuksen vuonna 1953, mutta jatkoi sitä osa-aikaisesti saman vuosikymmenen lopulla. Hän on juutalainen ja pääsi vuonna 1976 International Tennis Hall of Fameen.
Barbara Acklin

Varhaiset vaiheet

Barbara Acklin oli Herman ja Hazel Acklinin ainoa lapsi. Hän syntyi 28. helmikuuta 1943 Oaklandissa Kaliforniassa. Acklin vanhempineen muutti Chicagoon vuonna 1948. Hän lauloi 11-vuotiaana solistina New Zion Baptist Churchissa. Viisi vuotta myöhemmin Acklin alkoi esiintyä yökerhoissa.

Ura

Acklinin suurin hitti oli musiikkialbumi Love Makes a Woman (1968). Kyseisen musiikkialbumin, sekä kaikki muut Acklinin vuoteen 1973 asti julkaisemat musiikkialbumit levytti Brunswick Records. Vuonna 1975 ilmestyneen A Place in the Sun-musiikkialbumin levytti Capitol Records.

Kuolema

Acklin menehtyi keuhkokuumeeseen 27. marraskuuta 1998 ollessaan 55-vuotias. Hänellä oli ollut ennen kuolemaansa uuden albumin levyttäminen kesken.
Die Wacht am Rhein

Die Wacht am Rhein (Alpo Nopolan suomennoksena Reinin vartio) on saksalainen patrioottinen laulu. Se on alun perin Max Schneckenburgerin 1840 kirjoittama runo, johon Karl Wilhelm loi sävelmän 1854. Sillä oli Saksan keisarikunnassa kansan parissa kansallislaulun asema Heil dir im Siegerkranzin rinnalla.
Runossa viitataan aikaan, jolloin Saksassa pelättiin Ranskan aikovan liittää Reinin länsipuoliset alueet, kuten jo Napoléonin aikana oli tehty, sillä muun muassa Adolphe Thiers piti Reiniä Ranskan luonnollisena itärajana. Runossa kehotetaan saksalaisia puolustamaan Reiniä.
Laulun nimellä tunnetaan myös saksalaisten ja liittoutuneiden välinen ”operaatio Wacht am Rhein” eli Ardennien taistelu vuodenvaihteessa 1944–1945. Laulusta sai nimensä myös Lillian Hellmanin näytelmä Vartio Reinillä (Watch on the Rhine, 1941).
Hans Aall

Hans Jacob Aall (1869–1946) oli norjalainen museonjohtaja. Hän työskenteli Trondheimin taideteollisuusmuseon perustamisen hyväksi. Hän oli museon konservaattori 1893–1894. Hänen aloitteestaan perustettiin Norsk folkemuseum, joka nykyisin sijaitsee Bygdøyssä, ja hän oli sen johtaja vuodesta 1895 ja pääjohtaja vuodesta 1904. Hän toimitti suurteosta Norske bygder (1921–1942).
Juhana Hintsanen

Markku Juhana (Jussi) Hintsanen (12. toukokuuta 1945 Tampere – 12. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteen kandidaatti ja suomentaja.
Hintsanen käänsi oikeustieteen opintojaan rahoittaakseen oululaiselle Kolmiokirjalle Jerry Cotton-kirjasarjaa saksankielisistä alkuteksteistä. Hänen jälkeensä kirjasarjaa toimittaneen Seppo Tuiskun avustajina olivat muun muassa teatteriohjaaja Pentti Pesä ja Jouko Raivio.
Jane Wyman

Ura

Hän yritti ensin elokuviin lapsinäyttelijäksi äitinsä tuella. Myöhemmin hän esiintyi radiossa nimellä Jane Durrell. Elokuviin hän pääsi avustajaksi vuodesta  1936 alkaen ja eteni sivuosiin ja pikkufilmien pääosiin. Hän oli yleensä "hupsu blondi" komedioissa. Varsinaiset näyttelijänlahjat tulivat esille 1945 elokuvassa Tuhlattuja päiviä.
Jane Wymanin elokuvauran kulta-aikaa olivat 1940- ja 1950-luvut. Tuolloin ilmestyivät hänen kenties tunnetuimmat elokuvansa, kuten Elämän kevät, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Gregory Peck, Sanattomia tunteita (1948), josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla, Lääkärin omatunto (1954), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Rock Hudson, Alfred Hitchcockin ohjaama Esirippu laskee (1950) ja Pollyanna – iloinen tyttö (1960). Sen lisäksi hänet muistetaan Angela Channingin roolista saippuasarjassa Viinitila Falcon Crest (vuosina 1981–1990).  Vuonna 1993 hän vieraili lääkärisarjassa Tohtori tuli kaupunkiin.

Yksityiselämä

Hänen syntymänimensä oli Sarah Jane Mayfield. Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1921. Vuosi myöhemmin hänen isänsä kuoli ja hänen äitinsä muutti Clevelandiin jättäen hänet kasvattivanhempien huomaan. Kasvattivanhempien nimet olivat Emma ja Richard D. Fulks ja Jane alkoi käyttää heidän sukunimeään. 
Jane Wyman oli elämänsä aikana viisi kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot päättyivät eroon. Ronald Reaganin kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, toinen elokuvaurasta ja toinen televisiosta. Hän muutti 16. huhtikuuta 2003 hoitokotiin ja kuoli 10. syyskuuta 2007, jolloin hän oli 90-vuotias.
Laki maatalouden velkojen vakauttamisesta

Lain pääpiirteet

Lain perusteella Oy Maakiinteistöpankki sai oikeuden vakauttaa maataloudellisten suhdanteiden sekä korkeakorkoisten ja lyhytaikaisten velkojensa vuoksi maksuvaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden velat, mikäli ne kyettiin vakauttamaan kiinnityslainalla, joka pankin arvion mukaan oli noussut enintään 70 %:iin maatilan arvosta sekä pankin harkinnan mukaan enintään 30 %:iin metsäkiinnityksen esineenä olevan metsän ja enintään 30 %:iin irtaimistokiinnitykseen sisältyvän maatalousirtaimiston arvosta.
Jos maanviljelijän velat olivat määräarvoja suuremmat, hän ei voinut saada Maakiinteistöpankilta lainaa velkojensa vakauttamiseksi.
Kolme etsivää ja kuiskaava muumio

Kolme etsivää ja kuiskaava muumio (engl. The Three Investigators in the Mystery of the Whispering Mummy) on 3 etsivää -kirjasarjan kolmas osa, jonka kirjoitti Robert Arthur. Kirjan on suomentanut Laura Tetri.
Parakvatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa parakvatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja alkoholeihin ja kohtalaisesti muun muassa asetoniin ja tolueeniin. Parakvatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien fotosynteesin estämällä elektroninsiirtoketjun fotosynteesin aikana. Lisäksi se indusoi superoksidiradikaalien muodostumista, mikä vaurioittaa solukalvoja. Parakvatti on hyvin myrkyllistä myös nisäkkäille esimerkiksi ihmisille. Aineen altistumisesta voi seurata voimakasta vatsakipua, huonovointisuutta, ripulointia, hengityksen vaikeutumista ja yskää. Yhdiste on erittäin myrkyllistä keuhkoille. Parakvatille altistuminen voi aiheuttaa kuoleman. Lisäksi parakvatin on havaittu aiheuttavan Parkinsonin tautia.
Falunin kunta

Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Aspeboda liitettiin Stora Kopparbergin maalaiskuntaan. Muut viisi maalaiskuntaa ja Falunin kaupunki jäivät uudistuksessa ennalleen. Vuonna 1967 Stora Kopparbergin ja Vikan maalaiskunnat liitettiin Falunin kaupunkiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin Falunin kunta yhdistämällä kaupunki sekä Bjursåsin, Envikenin, Sundbornin ja Svärdsjön maalaiskunnat.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Falunin kaupungin vaakuna. Myös kuudella maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Pateeni

Pateeni (kreikan sanasta patane) on ehtoollisella käytettävä pieni, matala lautanen, jossa ehtoollisleivät eli öylätit konsekroidaan ja jaetaan ehtoolliselle osallistuville. Yleensä messussa on käytössä vain yksi pateeni kalkin kanssa, mutta mikäli jakajia on useampia, voidaan käyttää myös useampaa pateenia.
Pateeni muotoillaan yleensä siten, että se asettuu samaan sarjaan kuuluvan kalkin päälle kanneksi. Joissakin astiastoissa myös pateenilla on oma kansi.
Fire Dances

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Coleman, Ferguson, Raven ja Walker.
Filmfare Awards 2013

Filmfare Awards 2013 oli 24. tammikuuta 2014 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2013 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 59. Filmfare Awards -tilaisuus.
Nekka

Nekka eli kermakko on kahvi- ja teeastiastoon kuuluva astia, josta tarjotaan yleensä maitoa tai kermaa. Nekassa on pitkä nokka, joten siitä on helppo annostella nestettä läikkymättä. Nekat on valmistettu lähes aina posliinista, tosin joskus myös savesta, hopeasta tai muista metalleista. Nekan tilavuus on noin 1-2 desilitraa.
Cəlilabadin piirikunta

Cəlilabadin piirikunta (azeriksi Cəlilabad rayonu, ven. Джалилаба́дский райо́н, Džalilabadski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1441 neliökilometriä. Asukkaita on 193 800 henkeä (vuonna 2010).
Cəlilabadin piiri sijaitsee Azerbaidžanin kaakkoisosassa Talyšvuorten reuna-alueella. Se rajoittuu pohjoisessa Biləsuvarin, idässä Neftçalan ja etelässä Masallın ja Yardımlın piireihin sekä lännessä Iraniin.
Piirin keskus on Cəlilabadin kaupunki, josta on 210 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Göytəpən kaupunki. Kuntia on yhteensä 119 ja kyliä 117. Kaupunkiväestön osuus on 29,1 % (vuonna 2010).
Aikaisemmin seudulla oli huomattava venäläisvähemmistö (13,3 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Astaran välinen M3-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan ja perunan viljelyyn sekä karjanhoitoon.
Paikallislehtenä ilmestyy Yeni gün (”Uusi päivä”).
Ialmenos

Ialmenos oli kreikkalaisessa mytologiassa Areen ja Astyokhen – Hyginuksen mukaan Lykoksen ja Perniin – poika sekä Askalafoksen kaksoisveli. Ialmenos oli yksi Helenan kosijoista ja osallistui myös argonauttien retkelle. Veljensä kanssa hän johti minyalaiset Troijan sotaan 30 aluksen voimin.
Toisin kuin veljensä Ialmenos selvisi sodasta hengissä. Hänen kerrottiin perustaneen siirtokunnan Kolkhikseen.
Eurooppa-liigan kauden 2019–2020 karsintavaihe ja play-off-kierros

2. karsintakierros

Ensimmäiset osaottelut pelataan 25. heinäkuuta ja 1. elokuuta.

3. karsintakierros

Ensimmäiset osaottelut pelataan 8. elokuuta ja 15. elokuuta.
Lola (kappale)

Sanoitukset ja taustaa

Laulun brittihumoristisessa sanoituksessa kertoja kohtaa soholaisella klubilla naisen, joka myöhemmin paljastuu transvestiitiksi. Erään teorian mukaan Davies olisi saanut idean kappaleeseen tapahtumasta, jossa Kinksin manageri tanssi yökerhossa naiseksi olettamansa henkilön kanssa. Yön edetessä henkilöltä alkoi pilkottaa parransänki, mutta manageri oli liian juovuksissa tajutakseen asian laidan.
»Well, I'm not dumb but I can't understand why she walked like a woman and talked like a man.

(suom. En ole tyhmä, mutta en voi käsittää miksi hän käveli kuin nainen ja puhui kuin mies.) »
Ongelmia aiheutti ensimmäisessä lauseessa esiintyvä tuotemerkki Coca-Cola, jonka Davies joutui vaihtamaan muotoon ”cherry cola” (suom. kirsikkakola), BBC:n uhatessa asettaa kappale muussa tapauksessa pannaan. ”Lolan” albumiversiossa sana kuitenkin kuullaan alkuperäisessä muodossaan.
Kappale äänitettiin kahteen kertaan. Ensimmäisen äänityksen jälkeen Ray Davies oli kuitenkin sitä mieltä, että laulu kuulosti Top 10 -hitiltä, mutta ei ykköshitiltä. Davies muisti vanhan kikan; 'keksi kappaleeseen koukku, joka ei kuitenkaan ole melodia ja toista sitä'. Niinpä Davies käytti kolmesointuista riffiä, joka oli säkeistöjen välissä ja sijoitti sen alkuun.

Menestys ja jälkivaikutus

”Lola” oli The Kinksin ensimmäinen top 10 -hitti Britanniassa (sijoitus 2.) kolmeen vuoteen ja Yhdysvalloissa ensimmäinen top 40 -hitti (sijoitus 9.) neljään vuoteen. Alankomaissa se oli listaykkönen viiden viikon ajan.
Kappaleen on katsottu avanneen portit Lou Reedin ja David Bowien kaltaisten esiintyjien homoseksuaalisuutta tutkiville sanoituksille. Cover-version kappaleesta ovat tehneet muun muassa Madness, Robbie Williams ja Travis. Suomenkielisen version on julkaissut Pate Mustajärvi vuoden 1984 albumillaan Nyt!.
Acclaimed Musicin The All Time Top 3000 Songs -listalla ”Lola” sijoittui sijalle 437.
Erkki Ahvenniemi

Erkki  Matias Ahvenniemi (18. joulukuuta 1932 Lappajärvi – 18. toukokuuta 2018) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kultaa Kalevan kisoissa 1957 tuloksella 73,14 m. Hänen ennätyksensä on kesäkuussa 1958 heitetty 79,33 m, jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa toiseksi ja tuon kauden maailmantilastossa seitsemänneksi. Hänellä oli seitsemän maaotteluedustusta. Hän edusti Lappajärven Veikkoja.
Catti Edfeldt

Aggie Catharina "Catti" Edfeldt (s. 29. maaliskuuta 1950 Gävle) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Hänen töitään ovat Isän sokkotreffit (1994), Eva & Adam – neljät synttärit ja fiasko (2001) ja Kidz in da Hood (2006). Lisäksi hän on toiminut esimerkiksi roolittajana (casting director) ja näyttelijänä sekä tehnyt käsikirjoituksen muun muassa elokuvaan Mies josta tuli miljonääri (1980).
Elokuva Kidz in da Hood toi Edfeldtille ja Ylva Gustavssonille parhaan ohjaustyön Guldbaggen vuonna 2007. Edfeldt sai Guldbaggen jakotilaisuudessa myös Gullspira-palkinnon. Hän oli ollut työllään Isän sokkotreffit ehdolla Guldbaggen saajaksi jo vuonna 1995.
Näyttelijät Tove ja Fanny Edfeldt ovat Cattin tyttäriä.
Bonifatius IV

Pyhä Bonifatius IV (n. 550 – 615) toimi paavin virassa 25. elokuuta 608 – 8. toukokuuta 615. Hän oli syntyisin Valeriasta Abruzzista.
Bonifatiuksen paaviuden aikana Roomaa koettelivat nälänhätä, rutto ja tulvat. Pyhä Bonifatius IV kuoli munkkiretriitissä (hän oli muuttanut oman talonsa luostariksi), ja hänet haudattiin vanhan Pietarinkirkon basilikan pylväistöön. Paavin jäämistö poistettiin hautapaikastaan kolmesti; 900- tai 1000-luvulla, toisen kerran 1200-luvun lopulla Bonifatius VIII:n kaudella ja kolmannella kerralla ne siirrettiin nykyiseen Pietarinkirkkoon 21. lokakuuta 1603.
Pyhää Bonifatius IV:tä juhlitaan pyhimyksenä 8. toukokuuta.
Walter White

Hahmo

Walter Hartwell White, perheen kesken Walt, on Albuquerquen New Mexicon yläkoulun kemianopettaja. Sarjan alussa Walt täyttää 50 vuotta, ja pian tämän jälkeen hänellä todetaan parantumaton keuhkosyöpä. Tajutessaan että tällä on korkeintaan kaksi vuotta elinaikaa, Walt alkaa valmistamaan metamfetamiinia turvatakseen perheensä talouden kuolemansa jälkeen. Hän lyöttäytyy yhteen entisen oppilaansa Jesse Pinkmanin kanssa, joka vastaa aluksi metamfetamiinin jakelusta. Waltin omistautuminen ja tietotaito kemiaa kohtaan tuo markkinoille puhtainta metamfetamiinia koskaan, joka saa lempinimen "sininen meta" (engl. Blue Sky, joskus myös Fring's Blue). Tuote leviää kulovalkean tavoin, myöhemmin jopa Eurooppaan asti jyräten muut kilpailijat. Walt ottaa itselleen peitenimen, Heisenberg, jonka alla hän toimii alamaailmassa.
Sarjan alussa pelokas, ujo ja pompoteltavissa oleva Walt karttaa rikollisuutta ja toimii lain puitteissa. Sarjan edetessä Walt joutuu toimimaan moraalisesti arvelluttavasti. Hän tottuu hiljalleen ajatukseen niiden tarpeellisuudesta, ja alkaa pitämään statustaan huumeparonina palkitsevana (mm. kehuen itseään epäsuoraan Hankille) ja alkaa vastustella yhä vähemmän rikoksia. Tämä myös toimii lähes aina oman etunsa mukaisesti; Walt manipuloi valheilla läheisiään (eritoten Jesseä) saadakseen nämä puolelleen.
Waltin alamäki ja alamaailman kytkökset vapauttavat hänessä täysin uusia tuntemuksia kuten raivoa, katkeruutta sekä silmitöntä armottomuutta. Kaikki Waltin tekemät valinnat johtavat hänen eristäytymiseen perheestään ja ystävistään.
Heikki Lankinen

Heikki Lankinen (3. maaliskuuta 1898 Käkisalmi – 23. huhtikuuta 1948 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Lankisen vanhemmat olivat ajuri Matti Lankinen ja Maria Immonen ja puoliso vuodesta 1930 Ilta Maria Öberg. Lankinen kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteiskoulusta 1918 ja opiskeli sen jälkeen Helsingissä Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi hän valmistui 1924. Lankinen toimi Oulun läänin apulaisarkkitehtina vuosina 1924–1927 ja edelleen vuoteen 1932 saakka virkaatekevänä lääninarkkitehtina. Huhtikuussa 1932 Lankinen siirtyi Viipurin läänin rakennuskonttorin palvelukseen työskennellen Viipurissa talvisodan loppuvaiheeseen maaliskuuhun 1940 saakka. Hän toimi muun muassa virkaatekevänä piiriarkkitehtina, joka oli entinen lääninarkkitehdin virka. Hän vastasi myös muun muassa ilman urakoitsijaa rakennetun Viipurin maakunta-arkiston työmaan johtamisesta.
Lankinen piti myös omaa toimistoa, jossa hän toteutti suunnittelu- ja rakennuttamistöitä, teki asemakaavoituksia ja muun muassa osallistui Kemin kaupungin rakennusjärjestyksen laadintaan. Talvisodan jälkeen Lankinen työskenteli Turussa ja palasi jatkosodan myötä jälleen perheineen Viipuriin. Sodan jälkeen hän toimi vuosina 1944–1945 vastaperustetun Lahden teollisuuskoulun ensimmäisenä rehtorina ja vuonna 1946 kolmen kuukauden ajan Turun rakennustarkastajana, kunnes hänen oli pakko siirtyä eläkkeelle vakavien sydänvaivojen vuoksi. Lankinen vietti viimeiset vuotensa maaseudulla Jyväskylän maalaiskunnassa ja kuoli Jyväskylässä 50-vuotiaana huhtikuussa 1948.