Kemira

Markkinat

Kemira kuuluu vesikemian alan suurimpien yritysten joukkoon. Vuonna 2010 sen kilpalijoita olivat yhdysvaltalaiset Nalco, Ashland ja GE Water ja Kiinassa toimivat, yleensä yhtä kemikaalia valmistavat kilpailijat. Vuonna 2019 sen suurimpia kilpailijoita olivat Ecolab, Nouryon, SNF, Solenis ja Solvay. Kemiran valtteja ovat vesikemikaalien laaja valikoima ja pyrkimys ratkaista asiakkaan ongelmat kokonaisuutena. Sen asiakkaat toimivat paljon vettä käyttävillä teollisuudenaloilla: sellu- ja paperiteollisuudessa, kunnallisessa ja teollisessa vedenkäsittelyssä ja öljy- ja kaasuteollisuudessa. Kemira on siis mukana juomaveden valmistamisessa, teollisuuden prosessivesien puhdistamisessa ja uudelleen käytössä.

Liiketoimintasegmentit ja tavaramerkit

Kesäkuussa 2008 Kemira julkisti strategiansa, joka keskittyy veden- ja kuitujenkäsittelyn kemiaan. Kemiran organisaatiossa on kaksi segmenttiä: sellu- ja paperiteollisuutta palveleva Pulp & Paper sekä paljon vettä käyttäviä kunta- ja teollisuusasiakkaita palveleva Industry & Water.
Vuonna 2015 Kemira jätti kolmanneksi eniten patenttihakemuksia Suomessa, 32 kappaletta.

Industry & Water

Industry & Water -segmentti tuottaa kemikaaleja sekä palveluita kunnalliseen sekä teolliseen vedenkäsittelyyn, ja sen kolme asiakassegmenttiä ovat vedenkäsittely, öljy ja kaasu sekä muut.
Industry & Water -segmentillä on maailmanlaajuinen markkina-alue. Se on vedenkäsittelyn markkinajohtaja Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa ja liuskekiven vesisärötyksen markkinajohtaja polymeereissä. Valtaosa Suomen vedenpuhdistuksessa käytettävistä ferrisulfaatista ja ferrosulfaatista tehdään Kemiran Porin-tehtaalla.

Organisaatio

Suomessa tuotantolaitoksia on muun muassa Oulussa, Porissa, Sastamalassa, Joutsenossa, Kuusankoskella ja Harjavallassa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Helsingin Salmisaaressa ja tutkimuskeskukset Espoossa, Shanghaissa ja Atlantassa.
Yhtiön toimitusjohtajana on toiminut toukokuusta 2014 alkaen Jari Rosendal.

Hallitus

Vuonna 2018 Kemiran hallitukseen kuuluivat Wolfgang Büchele, Shirley Cunningham, Kaisa Hietala, Timo Lappalainen, Jari Paasikivi (puheenjohtaja) ja Kerttu Tuomas (varapuheenjohtaja).

1920–1999

Kemiran historia alkaa vuonna 1920 perustetusta Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaista, joka perustettiin vastaamaan suomalaisen teollisuuden, kaivostoiminnan ja lannoitetuotannon kasvaviin kemikaalitarpeisiin, muun muassa rikastuttamaan Suomen köyhää maaperää sekä varmistamaan ruutiomavaisuus. Yrityksestä tuli osakeyhtiö vuonna 1933. Yhtiö laajeni voimakkaasti kemian eri aloille yritysostojen ja fuusioiden kautta. Vuonna 1961 yhtiön nimeksi muutettiin Rikkihappo Oy.
Kemiran lannoiteliiketoiminta alkoi kansainvälistyä 1960-luvun lopulla lannoiteviennillä.
Vuonna 1971 yhtiöön sulautettiin typpiteollisuutta Oulussa vuodesta 1952 harjoittanut Typpi Oy, missä yhteydessä yhtiön nimeksi muutettiin Kemira Oy. Nimeä ehdotti yhtiössä työskennellyt Toivo Lapinleimu. Jälkeenpäin on selitetty, että Kemiran nimi tulee sanoista kemia, mineraalit ja ravinteet. Muun muassa Helsingin Sanomissa on esitetty, että yhtiön nimi saatiin sen aiemmin KE-MI-RA-nimellä (KEmikaalit-MIneraalit-RAvinteet) myymästä kauneudenhoitosarjasta.
Toimitusjohtaja Yrjö Pessin aika (1975–1990) oli vahvaa kansainvälistymisen aikaa. Esimerkiksi globaali lannoiteliiketoiminta alkoi 1980-luvulla, kun Kemira osti lannoitetehtaita Iso-Britanniasta, Alankomaista, Belgiasta, Ranskasta ja Tanskasta. Vienti lisääntyi ja myyntikonttoreita perustettiin myös ulkomaille.
Toimitusjohtaja Heimo Karisen (1991–1999) aikana Kemira päätti keskittyä sellu- ja paperikemikaaleihin, teollisuuskemikaaleihin, maaleihin ja erikoislannoitteisiin (Kemira Agro). Kemira-konsernin liiketoimintarakenne uudistettiin ja liiketoimintayksiköt yhtiöitettiin. Pörssiin Kemira Oyj listautui marraskuussa 1994.

2000–2009

Tauno Pihlavan toimitusjohtajakaudella (2000–2004) Kemira luopui suurelta osalta titaanioksidiliiketoiminnastaan ja alkoi sen sijaan ostaa vesi- ja paperikemiaan liittyvää liiketoimintaa. Kemiran omistajat aktivoituivat vuonna 2002, jolloin he asettivat tavoitteekseen, että Kemirasta tulee valituilla toimialoilla maailman johtava yritys.
Lasse Kurkilahden toimitusjohtajakaudella (2004–2007) Kemira teki yli 30 yrityskauppaa ja se myi ydintoimintaansa kuulumattomia osia, kuten esimerkiksi kiinteistöt, joissa pääkonttori tai Oulun tutkimuskeskus toimi. Kemira osti muun muassa paperi- ja sellukemiaan liittyvää liiketoimintaa. Esimerkiksi vuonna 2004 lannoitetuotanto Kemira Agro Oy eriytettiin omaksi yrityksekseen, Kemira GrowHowksi, ja Siilinjärven kiilletehdas myytiin Ruotsiin. Norjalainen Yara osti GrowHow'n vuonna 2007 ja se toimii nykyisin nimellä Yara Suomi. Hienokemikaalit yhtiöitettiin KemFine Oy:ksi, joka myytiin pääomasijoitusyhtiö 3i:lle vuonna 2004.
Vuonna 2005 Kemiran liikevaihto oli noin kaksi miljardia euroa. Yhtiö osti keväällä Finnish Chemicalsin tehtaat ja joulukuussa saksalaisen Lanxessin paperikemikaalitehtaat, mikä teki Kemirasta maailman suurimman paperikemikaalien tuottajan. Kemira oli markkinajohtaja myös sellukemikaaleissa.
Elokuussa 2007 Suomen valtio myi 655,6 miljoonalla eurolla 32,1 % Kemiran osakkeista kotimaisille sijoittajille, jolloin sen omistus laski 48,6 prosentista 16,5 prosenttiin. Oras Invest sekä Jari, Jukka ja Pekka Paasikivi kukin ostivat yhteensä 17,1 % ja eläkevakuutusyhtiöt 14,97 % Kemiran osakkeista.
Vuonna 2008 Kemira päätti keskittyä vesikemiaan ja seuraavana vuonna 75 prosenttia yrityksen liikevaihdosta tuli vesikemikaaleista, veden puhdistamisesta ja muusta vesiteknologiasta.
Harri Kermisen (2008–2012) toimitusjohtajakausi meni suureksi osaksi Kurkilahden tekemiä yritysostoja integroidessa ja organisaation uudelleenjärjestämiseen. Syyskuussa 2008 Kemira ja Rockwood muodostivat yhteisyrityksen, johon liitettiin sekä Kemiran että Rockwoodin titaanidioksidiliiketoiminta sekä Rockwoodin funktionaalisten lisäaineiden liiketoiminta.

Vuodesta 2010 – yrityskauppoja ja uudelleenjärjestelyjä

Maaleja ja teollisuuspinnoitteita valmistanut Tikkurila erotettiin Kemirasta maaliskuussa 2010, jolloin se jakoi valtaosan Tikkurilan osakkeista osinkona omille osakkeenomistajilleen. Kemiralle jäi vielä 14 % Tikkurilan osakekannasta, jotka se myi vuonna 2011.
Kokkolan rikkihappotehdas myytiin Bolidenille huhtikuussa 2010, mutta Kemira jatkoi edelleen varasto- ja lastaustoimintoja.
Toimitusjohtajana vuosina 2012–2014 toiminut Wolfgang Büchele keskitti Kemiran voimat paljon vettä käyttäviin teollisuudenaloihin. Hänen aikanaan myös suljettiin parikymmentä tehdasta, muun muassa Vaasan paperikemikaalitehtaan toiminta päättyi vuoden 2013 lopussa. Büchelen ollessa toimitusjohtaja Kemira osti kesällä 2013 italialaisen kemianyhtiö 3F Chimican. Kauppaan kuuluivat tuotantolaitokset Italiassa sekä yksi tuotantolaitos Yhdysvalloissa. 3F Chimican tuotteisiin kuuluivat kuiva polyakryyliamidi ja emulsiopolyakryyliamidi sekä niihin liittyvät prosessikemikaalit. Joulukuussa 2013 Kemira ilmoitti puolestaan myyvänsä koko muurahaishappoliiketoimintansa yhdysvaltalaiselle Tamincolle. Kauppaan kuului noin 160 työntekijää ja Oulussa sijaitseva muurahaishappotehdas sekä rehunsäilöntätuotteet ja lentokenttäkiitoratojen jäänestoaineet.
Rockwood hankki helmikuussa 2014 Kemiran osakeomistuksen (39 %) titaanidioksidia valmistavasta yhteisyritys Sachtleben GmbH:sta. Rockwoodin pigmenttitoiminnan ja samalla Porin titaanidioksiditehtaan osti samana vuonna yhdysvaltalainen Huntsman Corporation. Saman vuoden heinäkuussa Kemira kertoi ostavansa AkzoNobelin paperikemikaaliliiketoiminnan, jonka tuotteita käytettiin esimerkiksi paperin ja pakkauskartonkien pinnoittamiseen ja lujuuden lisäämiseen.
Kemiran segmentti ChemSolutions, joka tarjosi kemikaaleja ja asiakaslähtöisiä ratkaisuja elintarvike-, rehu-, lääke- ja kemianteollisuudelle, lakkautettiin vuoden 2014 ensimmäisen vuosineljänneksen jälkeen, jolloin Kemira saattoi loppuun ChemSolutionsiin kuuluvan muurahaishappoliiketoimintansa myynnin Tamincolle. ChemSolutions-segmentin muu liiketoiminta eli natriumperkarbonaattituotanto jäi Kemiralle, ja se on siirretty osaksi Paper-segmenttiä.
Maaliskuussa 2016 Kemira ilmoitti rakentavansa Joutsenon tehtaaseensa uuden natriumkloraatin tuotantolinjan ja kennosalin. Investoinnin arvo oli noin 50–60 miljoonaa euroa.