google/wiki40b huggingface dataset:
Minch

Minch (gaeliksi An Cuan Sgitheanach, An Cuan Sgìth, Cuan na Hearadh, An Cuan Leòdhasach, muinaisnorjaksi Skotlandsfjǫrðr) on Britteinsaarten pohjoisosassa oleva salmi, joka erottaa Ulko-Hebridit Sisä-Hebrideistä ja Skotlannista.
Blood Money (vuoden 1988 elokuva)

Blood Money (tunnetaan myös nimellä Clinton and Nadine) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut televisio/rikostoimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Andy Garcia, Ellen Barkin, Morgan Freeman, Michael Lombard, John C. McGinley, Brad Sullivan, Alan North, Bill Raymond ja Mario Ernesto Sánchez. Elokuvan on ohjannut Jerry Schatzberg.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Nyckel-Bryggerier

Nyckel-Bryggerier on ruotsalainen pienpanimo, joka sijaitsee Älvsbynissä, Norrbottenissa. Yrityksen ja sen useiden tuotteiden juuret juontuvat vuonna 1908 perustettuun Luleå Bryggeri AB:hen. Panimo valmistaa virvoitusjuomia, mineraalivesiä, siidereitä ja oluita.

Historia

Gustaf Burström perusti Luleå Bryggeri AB:n Luulajaan vuonna 1908. Se oli kaupungin toinen panimo hieman aikaisemmin perustetun Norrbottens Bryggerin jälkeen. Perheyritys tuotti jo tuolloin virvoitusjuomia, olutta ja kotikaljaa. Panimon kautta aikojen tunnetuin ja eniten myyty tuotemerkki oli olut "Key Beer", joka kattoi 75 prosenttia Norrbottenin olutmarkkinoista 1970-luvulla.
Luleå Bryggeri joutui talousvaikeuksiin 1970-luvun lopulla Pripps-yhtiöiden aloittaman voimakkaan hintakilpailun johdosta. Panimon kamppailu sai paljon huomiota mediassa ja eräs ajan sloganeista Norrbottenissa oli jopa Jag drick int Stockholmsöl ("Minä en juo tukholmalaisolutta"). Östersundilainen Till-panimo osti perheyrityksen lopulta vuonna 1979 ja oluenpano Luulajassa loppui kymmenen vuotta myöhemmin 1989 Falkenbergilaisen Falcon-konsernin ostettua Till-panimot.
Gustaf Burströmin tyttärenpojanpoika Per Önneryd perusti serkkujensa kanssa yrityksen ja aloitti oluenvalmistuksen Luulajassa uudelleen 2000-luvun alussa. Panimolaitteet hankittiin Saksasta. Tuore yhtiö joutui kuitenkin pian konkurssiin vuonna 2002 ison oluterän epäonnistuttua ja panimolaitteet myytiin takaisin Saksaan. Nykyinen tuotanto käynnistettiin vuonna 2005 virvoitusjuomien valmistuksella ja etenkin panimon julmust-joulujuomasta tuli välitön myyntimenestys. Ruotsalaisiin elintarvikekauppoihin suunnatun 3,5-prosenttisen folkölin tuotanto aloitettiin vuonna 2006 ja vuonna 2008 tuotevalikoimassa oli jo 27 eri juomaa, joita ottivat valikoimiinsa eri kauppaketjut ja ravintolat. Yhtiön tuotteita alkoi löytyä myös Systembolagetin tilausvalikoimasta.
Panimon tuotanto koostuu yhteensä useammasta mikropanimosta, jotka jakavat tuotantoresursseja keskenään. Per Önnerydin mukaan kyseinen mikropanimoyhteenliittymä oli yhteensä seitsemän tai kahdeksan suurimman ruotsalaisen panimon joukossa vuonna 2008.

Tuotteet

Panimomestari Per Önnerydin mukaan Nyckel-Bryggerier hyödyntää perheyrityksen perinteisiä juomareseptejä. Panimo pyrkii lähes, jollei täysin, lisäaineettomaan valmistukseen ja käyttää juomien valmistuksessa pelkän sokerin sijaan paljon aitoja marjoja ja hedelmiä.
Vuonna 2014 Nyckel-Bryggerier keskittyi etenkin virvoitusjuomien, mineraalivesien ja siidereitten valmistukseen. Siiderimerkkejä tehtiin myyntiin miedompana versiona (2,25%) kauppoihin sekä vahvempana versiona (4,5%) Systembolagetin valikoimiin. Siiderimakuja olivat muun muassa päärynä, puolukka, mustikka, lakka, sekä mesimarja.
K-Auto

K-Auto on Volkswagen-konsernin valmistamien autojen maahantuontiin, vähittäiskauppaan ja jälkimarkkinointiin erikoistunut yritys, joka kehittää myös edistyksellisiä autoalan palvelukonsepteja. K-Auto on markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen omistaa Kesko. 
K-Auto tunnettiin ennen nimellä VV-Auto. Nimi muuttui kesäkuussa 2018.
Vilho Lekman

Vilho Lekman (1872–1924) oli suomalainen rakennusmestari. Hän kävi taideteollisuuskoulua vuosina 1890–92. Hän on suunnitellut 31 rakennusta Helsingin Katajanokalla, Eirassa sekä Punavuoressa.
Katajanokalla sijaitseva Högborg on Lekmanin suunnittelema.
Yamato (valtio)

Yamato oli valtio Japanin keskiosassa, Honshun saaren lounaiskolkassa samannimisellä niemellä. 300-luvun puolivälissä siellä nousi uusi kulttuuri, joka erottui saaren eteläosassa Naran ja Osakan tienoilla vallinneesta Yayoi-kulttuurista. Yamatolaiset rakensivat jättiläismäisiä hautakumpuja, joita kutsuttiin kofuneiksi. Samantyyppisiä kumpuja on Koreassa, joten jotkut tutkijat ovat arvelleet, että Yamoton hallitsijasuku olisi voinut olla korealaista alkuperää. Kahdensadan vuoden ajan hautoihin laitettiin samanlaisia esineitä kuin Yaoi-hautoihin: jalokiviä ja peilejä, mutta 500-luvulta alkaen kummuista löytyy aseita. Hautalöytöjen muutos viittaa kulttuurivaikutteisiin muualta.
Yamaton alue on Japanin viljavinta seutua. Yamaton kuninkaat sijoittivat pääkaupunkinsa Naniwaan (nykyiseen Osakaan) ja nauttivat seudun rikkauksista. Hovin rakenne ja arvonimet olivat korealaista alkuperää. Ylhäisimpään aateliin pääsivät ne, jotka osoittivat urheutensa taistelussa ja valmiutensa sotia kuninkaan puolesta. Tämä sotilasluokan ylemmyys jatkui japanilaisessa kulttuurissa vuosisatojen ajan.
Samaan aikaan Koreassa elettiin Kolmen kuningaskunnan aikaa: niistä lounaisin, Baekje liittoutui Yamaton kanssa. Tämän liiton kautta Japaniin virtasi kiinalaisia vaikutteita: käsityöläisiä tuli hoviin, ja kirjoitusjärjestelmä otettiin käyttöön. Vuonna 513 korealaiset lähettivät kungfutselaisen opettajan Yamaton hoviin. Vuonna 552 he lähettivät Buddhan kuvan ja buddhalaisia opettajia.
Valtio on antanut nimensä Yamato-kaudelle Japanin historiassa, joka koostuu Kofun- ja Asuka-kausista.
Boris Rousson

Pelaajaura

Rousson pelasi QMJHL:ssä vuodet 1987–1989 Laval Titanin joukkueessa vuodet 1989–1991 Granby Bisonsissa. Keväällä 1989 hän voitti QMJHL:n mestaruuden Titansissa, mutta Rousson jäi kakkosvahdiksi Ghislain Lefebvrelle. Hän nousi liigassa ykkösmaalivahdiksi torjuessaan Bisonsissa. Roussonia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 New York Rangersin organisaatioon vapaana agenttina. Rousson ei myöskään pelannut NHL:ssä, vaan vuodet 1991–1994 kuluivat kokonaan Rangersin farmijoukkue Binghamton Rangersissa. Kaudella 1992–1993 hän jakoi Corey Hirschin kanssa Harry Holmes Trophyn, joka annetaan AHL:n kauden parhaalle maalivahtikaksikolle.
Kaudeksi 1994–1995 Rousson siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue Rauman Lukon maaliskuulle. Hänelle ensimmäinen kausi oli henkilökohtaisesti hyvä, kun Rousson palkittiin kauden parhaana maalivahtina Urpo Ylönen -palkinnolla ja valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hänet palkittiin lokakuun 1994 parhaana pelaajana. Rousson viihtyi Lukossa kaksi kautta kevääseen 1997 saakka. Kaudella 1995–1996 Rousson torjui Lukolle SM-pronssia. Hän siirtyi kaudeksi 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Färjestads BK:hon, jolle Rousson torjui keväällä 1998 Ruotsin mestaruuden.
Rousson siirtyi kaudeksi 1998–1999 Saksan DEL-liigan Kölner Haieen. Seuraavat kolme kautta hän torjui München Baronsissa. Rousson torjui Baronsille Saksan mestaruuden keväällä 2000. Hän pelasi Saksassa koko loppu-uransa ajan ja on hankkinut myös maan kansallisuuden. Vuodet 2002–2007 Rousson pelasi Hamburg Freezersissä ja kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi sarjatasoa alemmas 2. Bundesligaan Kassel Huskiesin maalinsuulle. Roussonilla oli sarjan paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.90) ja hän torjui Huskiesin keväällä 2008 takaisin DEL:ään, josta joukkue oli kaksi kautta aiemmin pudonnut 2. Bundesligaan. Rousson pelasi vielä kauden 2008–2009 DEL:ää Huskiesissa, mutta hän jäi kakkosmaalivahdiksi Adam Hauserille. Rousson lopetti pelaajauransa keväällä 2009.

Valmentajaura

Heti pelaajauransa lopetettua Rousson siirtyi kaudeksi 2009–2010 Hamburg Freezersin maalivahtivalmentajaksi. Kaudella 2010–2011 hän aloittaa joukkueen apuvalmentajana ja maalivahtivalmentajaksi tuli Vincent Riendeau.
OpenWrt

OpenWrt on pääasiassa reititinlaitteita varten räätälöity Linux-käyttöjärjestelmän levityspaketti.

Historia

Alun perin OpenWrt kehitettiin Linksys WRT54G-tukiasemalle.
OpenWrt:n kehittämisen on mahdollistanut se, että Linksysin tuotteessaan käyttämä ohjelmisto on lisensoitu GNU GPL -lisenssillä. Lisenssiehtojen mukaisesti Linksys on julkaissut tuotteessaan käyttämänsä ohjelmakoodin, jota hyödyntämällä taidokkaat ohjelmoijat, hakkerit, ovat voineet kehittää oman versionsa laitteen ohjelmistosta. Linksys julkaisi ohjelmakoodinsa vuonna 2004.

Ominaisuudet

Toisin kuin monet muut olemassa olevat firmware-versiot, OpenWrt on kehitetty puhtaalta pöydältä uudeksi järjestelmäksi. OpenWrt:n kehittämisen pääajatuksena onkin välttää kaikkien ominaisuuksien sisällyttämistä samaan pakettiin, ja tarjota hyvin kevyt perusjärjestelmä, jota voi helposti laajentaa tarpeiden mukaisesti käyttämällä ipkg-paketinhallintajärjestelmää.
OpenWrt-ohjelmistoa hallitaan www-käyttöliittymällä tai komentoriviltä SSH-yhteyden kautta. Laite voidaan konfiguroida hyvinkin monimutkaisesti, koska perinteinen www-käyttöliittymä ja ohjelmisto rajoituksineen eivät ole esteenä. Mahdollista on esimerkiksi määritellä eri VLAN-verkkoja laitteen neliporttiseen kytkimeen. Myös VPN-yhteyksille saadaan tuki, joka löytyy vain kalliimmista laitteista vakiona.

Miksi asentaa?

OpenWrt-ohjelmistolla saadaan käyttöön uusimmat Linux-ohjelmistot omaan tukiasemaan. Samalla saadaan laitteen toiminta mahdollisimman nopeaksi ja joustavaksi. Perehtyneemmille käyttäjille alusta tarjoaa mahdollisuuden kehittää toimintoja, jotka löytyvät vasta paljon kalliimmista laitteista.

Suomessa

Suomessa suurin OpenWrt-ohjelmiston avulla rakennettu WLAN-yhteisö on OpenSpark.
Mauri Vanhanen

Mauri Vanhanen (s. 1. kesäkuuta 1931) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Vanhanen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita vuosina 1948–1964. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1951 ja 1952 sekä Suomen Cupin 1958 ja 1961. Kaikkiaan Vanhanen pelasi 13 kauden aikana 171 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 102 maalia. Hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1952 ja on kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 17.
Vanhanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1957 kolme maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Tehtaantyttö

Vastaanotto

Musiikkilehti Soundin Antti Granlund antoi levylle täydet viisi tähteä ja MTV:n musiikkitoimittaja Visa Högmander nimesi sen vuoden 2017 parhaaksi kotimaiseksi studioalbumiksi.
Chalicotherium

Ulkonäkö

Eläessään Chalicotherium on saattanut näyttää hevosen ja gorillan risteytykseltä. Sillä oli hevosmainen pää ja pitkät eturaajat verrattuna lyhyisiin takajalkoihin. Takaraajat joutuivat kannattelemaan suurimman osan eläimen painosta, eikä se täten pystynyt liikkumaan nopeasti. Chalicotherium ei myöskään pystynyt painamaan jalkapohjiaan maahan muiden kavioeläinten tapaan. Se piti nykyisen gorillan tapaan kävellä rystysillään, kynnet ranteita kohti taivutettuina.
Koska täysikasvuisen Chalicotheriumin yläleuan etuosassa ei ollut hampaita, se ei luultavasti repinyt lehtiä suullaan vaan käytti siihen eturaajojaan ja kynsiään, joilla se työnsi ravinnon suunsa takaosaan. Se söi luultavasti vain tuoreita ja pehmeitä kasvinosia, sillä takahampaissakaan ei näy kulumia. Luiset kyhmyt eläimen lonkkaluissa osoittavat, että se istui isopandan tapaan pakaroidensa varassa syödessään. Se on voinut myös nousta takaraajoilleen ylettyäkseen korkeille oksille.

Elintavat

Slovakiasta, Wienin altaasta on löydetty yli 60 Chalicotherium-luurankoa, mikä viittaisi siihen, että ne elivät suurissa laumoissa. Toisten tutkijoiden mukaan ne elivät yksin tai pienissä ryhmissä, ja Slovakian löydössä kyse saattoikin olla eri aikaan samaan halkeamaan pudonneista yksilöistä.
Chalicotheriumin sukupuolten välillä on havaittavissa suurta kokovaihtelua. Koiraiden korkeus oli 2,6 metriä, kun taas naaras oli 1,8 metriä korkea. Koolla on voinut olla merkitystä naaraista kilpaillessa.

Luokittelu

Chalicotherium kuuluu kalikoteereiksi kutsuttujen nisäkkäiden Chalicotheriidae-heimoon, jolle suku on antanut nimensä. Ne olivat läheistä sukua tapiireille ja sarvikuonoille, joiden kanssa heimo muodostaa kladin Tapiromorpha. Tyyppilajin Chalicotherium goldfussi kuvasi vuonna 1833 saksalainen paleontologi Johann Jakob Kaup. Sittemmin sukuun on kuvattu useita muita lajeja, joista seitsemän on hyväksytty omiksi lajeikseen.
Jumièges

Jumièges on kunta Seine-Maritimen departementissa Normandian hallintoalueella Ranskassa. Kunta sijaitsee Seinen rannalla.
Kylän maisemaa hallitsee Jumiègesin luostarin (Abbaye de Jumièges) rauniot.
Stanley Baldwin

Pääministerinä

Toukokuussa 1923 Bonar Lawilla havaittiin syöpä, ja hän jäi välittömästi eläkkeelle. Puolueen monien johtohahmojen ollessa hallituksen kanssa eri mieltä, hänellä oli vain kaksi seuraajaehdokasta, ulkoministeri lordi Curzon ja Baldwin. Pääministerivalinnan teki muodollisesti kuningas Yrjö V ministerien ja viranomaisten neuvojen mukaan. Yksityiskohdat valinnasta eivät ole selvillä, mutta monet pitivät Curzonia soveltumattomana pääministerinasemaan hänen ollessaan ylähuoneen jäsen. Myös hänen kokemattomuutensa sisäpolitiikasta, persoonansa ja aristokraattinen taustansa olivat rasite.
Kuningas valitsi Baldwinin pääministeriksi. Aluksi hän toimi myös valtiovarainministerinä yrittäessään saada liberaalien Reginald McKennan liittymään hallitukseen. Tämän epäonnistuttua hän nimitti virkaan Neville Chamberlainin.
Konservatiiveilla oli vankka enemmistö alahuoneessa ja hallitus voisi hallita neljä vuotta ennen kuin seuraavat vaalit piti lain mukaan pitää. Baldwin tunsi kuitenkin olevansa sidottu Bonar Lawin vannottua, ettei uusia tulleja hyväksyttäisi ilman vaaleja. Kun työttömyys lisääntyi halpojen tuontitavaroiden vallattua markkinoita, Baldwin päätti järjestää aikaiset vaalit joulukuussa 1923 saadakseen mandaatin suojatullien ottamiseksi käyttöön. Hän onnistui yhdistämään puolueen, mutta vaalien tulos ei ollut selvä. Konservatiivit saivat 258 paikkaa, Työväenpuolue 191 ja liberaalit 159. Vaikka konservatiivit säilyttivät enemmistönsä, he olivat menettäneet asemiaan vaalin keskuskysymyksessä työttömyydestä. Baldwin oli pääministerinä uuden parlamentin avaukseen asti tammikuussa 1924, jonka jälkeen hallitus hävisi luottamusäänestyksen ja Baldwin erosi välittömästi.
Seuraavat kymmenen kuukautta hallitsi Työväenpuolueen hallitus Ramsay MacDonaldin johdolla. Hallitus kaatui ja uudet vaalit pidettiin lokakuussa 1924. Vaaleista tuli konservatiiveille menestys, pääasiassa liberaalipuolueen kustannuksella. Baldwinista tuli pääministeri, ja hän säilytti asemansa vuoteen 1929 asti. Tähän ajanjaksoon sisältyy vuoden 1926 yleislakko, jonka hallitus kesti, vaikka se syöksikin talouden sekasortoon.
Vuonna 1931 konservatiivit muodostivat hallituksen Työväenpuolueen kanssa pääministerinä Ramsay MacDonald. Tämä johti MacDonaldin erottamiseen omasta puolueestaan ja Baldwinista lordipresidenttinä tuli de facto pääministeri seniilin MacDonaldin viimeisen neljän vuoden ajaksi, jonka jälkeen Baldwinista tuli jälleen pääministeri. Hänen hallituksensa sai viimein läpi Government of India Actin vuonna 1935 Intian itsehallinnosta. Kolmannella kaudellaan 1935–1937 Baldwinin ulkopolitiikkaa arvosteltiin laajasti, ja hän kohtasi myös kuningas Edvard VIII:n eroskandaalin. Baldwin erosi pian kuningas Yrjö VI:n kruunauksen jälkeen ja sai Baldwin of Bewdleyn jaardin arvonimen.

Myöhemmät vaiheet

Baldwin vietti eläkepäivänsä sivussa julkisuudesta, koska hänen sotaa edeltävä sovittelupolitiikkansa vähensi hänen mainettaan toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Tointaan Cambridgen yliopiston kanslerina, johon hänet oli nimitetty 1930, hän jatkoi kuolemaansa asti.
Baldwin kuoli 17. joulukuuta 1947 ja hänet on haudattu Worcesterin tuomiokirkkoon.
Pahikaisharjun jätinkirkko

Sijainti

Jätinkirkko sijaitsee Kattilakosken koululta 2,5 kilometrin päässä koillisessa. Mäki kohoaa kolmen järven Pirttijärven, Pahikaisenjärven ja Vähänvedenjärven keskellä. Mäellä on useita huippuja, joista itäisin on jätinkirkon paikka. Sinne tuleva tie on Väli-Kannuksen läpi kulkevalta seututieltä 775 haarautuvalta Märsylään kulkeva yhdystie 7720, joka haarautuu 1,7 kilometrin päässä luoteeseen järville. Jätinkirkko sijaitsee metsäautotietä kulkien viiden kilometrin päässä.

Jätinkirkko

Harjanteen lakialueen keskellä sijaitsee lähes suorakaiteen muotoinen kivivallin jäänne. Sen sivut taipuvat tehden jätinkirkosta lievästi soikean muotoiseksi. Sen pituus on 28 metriä ja leveys 12–15 metriä (tai 40×20 metriä ). Kivivallien mittoja ei ole ilmoitettu, mutta sen rakentamiseksi on hyödynnetty muinaista rantakivikkoa. Kirkon sisäpiha on raivattu kivistä puhtaaksi. Sen kaakkoispäässä vaikuttaisi olevan 4×8 metriä suuri rakenne, jota on kutsuttu ”minijätinkirkoksi”. Myös kirkon etelä-lounais-suunnassa on jonkinmuotoinen rakennelma. Äestyksestä johtuen kokonaiskuvan saaminen on vaikeaa, mutta ennen sitä kohdet olisi ollut ”hieno ja näyttävä”.

Ympäristö

Ennen äestystä tunnettiin kohteessa kuusi kiviröyhkiötä, mutta niistä neljä tuhoutui osittain ja kaksi säilyi ehjänä. Osassa ympäristön kivirakenteissa on kuopanteita ei kivistä tyhjennettyjä kohtia. Palaneen kiven määrä viittaa asuinpaikkaan, mutta sitä ei olla vielä löydetty.
Marianna Ridderstad on huomannut paikalla pystyyn nostettuja kiviä.

Tutkimuksia

Paikalla on suoritettu inventointeja vuosina 1980 (Markus Hiekkanen) ja 2007 (Mika Sarkkinen). Tuolloin jätinkirkkoa ei vielä huomattu. Jätinkirkosta teki Museovirastolle ensimmäisenä ilmoituksen Hans Myhrman, joka huomasi äestyksen rikkoneen sitä. Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla kävivät sen jälkeen tarkastamassa kohdetta ja toimittivat siitä lyhyen raportin.

Historiaa

Kohde on rekisteröity jo vuonna 1980, mutta silloin kohde merkittiin Pahikaisharjulle 2, jonne on 200 metriä matkaa. Ehkä tämän vuoksi metsäpalsta äestettiin vuonna 1992, jolloin neljä kiviröykkiötä tuhoutui. Vuonna 2009 toimitetun tarkastuksen aikana havatiin jätinkirkoksi tulkittu vallirakennelma.
Isoaivot

Isoaivot on aivojen suurin ja kaikkein etummaisina oleva osa. Ne myös peittävät aivojen muut osat alleen. Isoaivot on jakautunut kahteen uurteen rajaamaan osaan, vasempaan ja oikeaan puoliskoon. Puoliskoja yhdistää aivokurkiainen. Molemmat puoliskot sisältävät kaksi aivo-selkäydinnesteen täyttämää aivokammiota. Aivo-selkäydinneste suojaa aivoja äkkinäisiltä liikkeiltä. Isoaivojen pinnalla on noin 3 mm paksu, voimakkaasti poimuttunut aivokuori. Aivokuoressa tapahtuvat aistihavainnot, älyllinen toiminta, puheen säätely sekä liikkeiden tahdonalainen säätely.
Espoon Pesis

Niittykummun Pesisksestä Espoon Pesikseen

Niittykummun Pesiksen perustamiskirja päivättiin 24. marraskuuta 1995 perustajajäseninään Raija Kortelainen, Birgitta Juntumaa, Tarja Väänänen ja Ari Peltomaa. Ensimmäisenä kautenaan vuonna 1996, Niittykummun Pesiksen toiminnassa oli mukana viisi joukkuetta jotka osallistuivat Suur-Helsingin sarjoihin. Ensimmäisenä kautena seuran E-pojat voittivatkin kyseisen sarjan mestaruuden.
Vuoden 2001 aikana seurassa käynnistyi nimenvaihtoprosessi minkä seurauksena seura sai syksyllä uuden nimen, NiPe Espoo.Seuran toiminta keskittyi vuosien ajan lähinnä noin kuuden juniorijoukkueen ympärillä sekä tytöissä että pojissa. Vuonna 2004 seuran toimintaan tuli mukaan ensimmäistä kertaa myös miesten edustusjoukkue joka pelasi ensimmäisenä kautenaan aluesarjassa. Vuoden 2005 aikana seura lähensi yhteistyötä mm. naapuriseura Puna-mustien kanssa. Tytöt voittivat yhdistelmäjoukkueella alueellisen leirikarsinnan ja sijoittuivat valtakunnallisesti sijalle 15. Samana vuonna miesten joukkue pelasi ensimmäistä kertaa alueen Maakuntasarjassa.
Vuonna 2006 seuran joukkuemäärä oli kasvanut jo 16:een. Seuran miehet pelasivat Puna-Mustista Espoon Pesiksen nimelle siirretyllä joukkueella ensimmäistä kertaa Suomensarjassa.
Vuonna 2007 Poikajoukkueita oli yhteensä 8, joista E- ja D-ikäluokassa sekä peli- että kilpasarjan joukkueet. Miesten joukkue pelasi edelleen maakuntasarjassa. Tyttöjoukkueita oli yhteensä 5 sekä lisäksi Lady-pesisjoukkue, joka voitti kuntopesissarjan ylivoimaisesti.
Vuonna 2008 Tyttöjoukkueita oli pelikauden alkaessa 5, joista C-tytöillä kilpa- ja pelisarjan joukkue. Naisjoukkueita oli 2, jotka pelasivat aluesarjaa. Naisten ykkösjoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Poikajoukkueita oli 7, joista E- D- ja C-ikäisissä kilpa- ja pelisarjan joukkueet – D-ikäisissä yhteensä 3 joukkuetta. C-poikien kilpasarjajoukkue voitti valtakunnallisen Nuorisoleirin pelisarjan ja sijoittui aluesarjassa hopealle. D-poikien kilpasarjajoukkue sijoittui alueen kilpasarjassa pronssille. Miesten joukkueet pelasivat aluesarjaa ja maakuntasarjaa, jossa sijoituttiin pronssille.

Kotikenttä

Espoon Pesis pelaa kotiottelunsa Espoonlahdessa sijaitsevassa Mailapuistossa ja Olarinniityn hiekkatekonurmella. Lisäksi säännöllisessä käytössä ovat hiekkakentistä Nöykkiön kenttä sekä Kuitinmäen koulun kenttä.
Lauri Luoto

Lauri Luoto, oikea nimi Bruno tai Väinö Sjögren (ven. Вяйне Филимонович Шёгрен, Väinö Filimonovitš Sjögren; 1886 tai 1889 Längelmäen Eväjärven kylä – 9. helmikuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli suomalainen kirjailija, joka vaikutti myös Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa.

Elämä

Luoto syntyi hämäläiseen maanviljelijäperheeseen. Nuorena hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa työskenteli metsurina ja kaivosmiehenä, mutta palasi sitten Suomeen ja osallistui vuoden 1918 sisällissotaan. Punaisten tappion jälkeen hän pakeni Neuvosto-Venäjälle, josta hän yritti siirtyä takaisin Yhdysvaltoihin, mutta jäi Siperiassa Koltšakin armeijan vangiksi. Sittemmin hän palasi Leningradiin, josta hän 1920-luvulla muutti Neuvosto-Karjalaan.
Vuonna 1935 Luoto joutui poliittisten syytösten kohteeksi, ja hänet erotettiin nationalistina Neuvostoliiton kirjailijaliitosta. Hänet pidätettiin 22. joulukuuta 1937, tuomittiin kuolemaan vakoilusta ja ammuttiin. Tuomio kumottiin vasta vuonna 1989.

Tuotanto

Luodon ensimmäiset romaanit Pakolaisena (1925), Valkoisen leijonan metsästäjät (1926), Kamaran sankarit (1927) ja Ikuiset uhritulet (1929) julkaistiin yhdysvaltalaisessa työväenliikkeen kustantamossa, koska tekijä ei saanut niitä julki Neuvostoliitossa. Suomen ja Venäjän kansalaissodasta kertovien teosten eksoottiset aiheet ja jännittävä juoni herättivät kiinnostusta amerikkalaisissa lukijoissa.
1920–1930-lukujen vaihteessa Luodon kirjoituksia ilmestyi Punainen Karjala ja Vapaus -lehdissä sekä muissa Neuvostoliiton suomenkielisissä julkaisuissa. Vuonna 1931 ilmestyi Suomeen sijoittuva ajankohtainen näytelmä Lapualaasia. Näytelmää Aseet puhuvat (1933) ja Jalmari Virtasen kanssa kirjoitettua Herra Malperi lähtee sotaan (1935) esitettiin Petroskoin suomalaisessa teatterissa. Niistä ensimmäinen kertoo Suomen kansalaissodasta ja toisen aiheena on Aunuksen retkikunnan hyökkäys ja punaisten Viteleeseen tekemä vastaisku. Kuvauskokoelmien Jäämeri ärjyy (1933) ja Lakeuksien Aunus (1933) aiheena ovat Muurmannin rannikon suomalaisten kalastajien ja aunukselaisten kolhoositalonpoikien elämä.
Puerto López

Puerto López on kunta Metan departementissa Kolumbiassa. Se sijaitsee 206 kilometrin päässä Bogotásta. Matkaa Villavicencioon, departementin pääkaupunkiin on 83 kilometriä. Naapurikuntia ovat muun muassa Puerto Gaitán, departementin pääkaupunki Villavicencio, San Carlos de Guaroa, San Martín ja Casanare. Maasto on mäkistä, mutta alueelta löytyy myös tasankoa. Kunnassa sijaitsee useita jokia, muun muassa Metajoki, joka on osa Orinocojokea. Kunnassa arvellaan asuvan yli 33.000 asukasta. Enemmistö asukkaista on miehiä.

Historia ja talous

Puerto López perustettiin vuonna 1937. Kunnan oikeudet se sai vuonna 1955. Kunnan talous nojaa pääasiassa maa- ja karjatalouteen, kalastukseen ja palveluihin.

Ilmasto

Puerto López kuuluu trooppisen ilmaston vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 26,8 astetta. Vuosittain sataa 2611 millimetriä. Kesäkuu on sateisin kuukausi.

Nähtävyydet

Kunnassa järjestetään melojien kunniaksi festivaaleja (El Festival del Canoero) ja kulttuuritapahtumia, joissa juhlitaan tasankoalueiden (los llanos) kulttuuria. Keskuspuistossa sijaitsee kirjasto ja folkloriikkaan erikoistunut akatemia. Miguel Roa Ireguin suunnittelema raudasta tehty obeliski on kunnan tärkeimpiä nähtävyyksiä.