google/wiki40b huggingface dataset:
Robert Herbin

Ura pelaajana

Pariisissa syntynyt Herbin hankki jalkapallo-oppinsa eteläisessä Ranskassa Cavigal de Nicen juniorijoukkueessa. Ranskan 1950-luvun suurseuroihin kuulunut OGC Nice ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Herbin'n kanssa ja hän liittyi AS Saint-Étiennen vahvuuteen 1957. Hänen uransa kannalta siirto Les Vertsiin osoittautui hyväksi valinnaksi. Hän oli tärkeässä roolissa Jean Snellan 4-2-4-muodostelmassa, jolla seura voitti Ranskan-mestaruuden 1964 ja 1967. Snella vaihtui toisen mestaruuden jälkeen Albert Batteaux'hon, mutta se ei vähentänyt Herbin'n arvoa joukkueelle. Hän oli tärkeässä roolissa, kun seura juhli mestaruuksia myös kolmella seuraavalla kaudella. Kaudella 1969–1970 Batteaux siirsi Herbin'n toppariksi Bernard Bosquierin rinnalle. Hän pelasi uransa loppuun topparina. 
Ranskan maajoukkueessa Herbin debytoi 1960. Hän oli mukana EM-kisoissa 1960 Ranskan sijoittuessa neljänneksi sekä MM-kisoissa 1966. Kaikkiaan maaotteluita kertyi 23.

Ura valmentajana

Albert Batteaux'n jätettyä valmentajantehtävät 1972 nousi Herbin AS Saint-Étiennen valmentajaksi vain 33-vuotiaana. Ranskan nuorin valmentaja nosti seuran nuorisoakatemiasta lupaavia uusia pelaajia Les Vertsin kokoonpanoon. Herbin'n aikana uransa loistavaan vauhtiin saivat muun muassa Gérard Janvion, Dominique Bathenay ja Jacques Santini. Hän palautti seuran mestariksi neljän vuoden tauon jälkeen keväällä 1974 ja jatkoi mestaruusputkea myös kahtena seuraavana vuonna. Hänen johdollaan seura menestyi myös Euroopan Cupissa ja 1975–1976 loppuotteluun, jossa FC Bayern München vei kuitenkin pidemmän korren 1–0. Herbin luotsasi ASSE:n seuran historian toistaiseksi viimeiseen Ranskan mestaruuteen kaudella 1980–1981.
Vuonna 1983 Herbin jätti ASSE:n ja siirtyi paikallisvastustaja Olympique Lyonnais'n peräsimeen. Pesti naapuriseurassa ei kuitenkaan sujunut mairittelevasti, sillä seura putosi kauden päätteeksi Division 2:een, eikä Herbin kahden seuraavan kauden aikana onnistunut nostamaan Lyonia takaisin pääsarjaan. Lyonista Herbin siirtyi Saudi-Arabian, jossa valmensi Al-Nassria. Syyskuussa 1986 hän palasi Ranskaan ja toimi kauden ajan RC Strasbourgin päävalmentajana.
AS Saint-Étienneen Herbin palasi 1987. Ensimmäisellä kaudellaan hän palautti seuran lähelle kärkeä neljännen sijan myötä, mutta kunnian päivät olivat jo takana. Kahdella seuraavalla kaudella sijoitus painui 10 parhaan ulkopuolelle, ja lopulta Herbin lähti seurasta kesällä 1990. Vuosi Saint-Étiennestä lähtönsä jälkeen Herbin siirtyi Red Starin peräsimeen. Hän valmensi pariisilaisseuraa uransa viimeiset neljä vuotta johdattaen sen parhaimmillaan Division 2:ssa neljänneksi. Hän lopetti valmennusuransa vuonna 1995 ja on työskennellyt sen jälkeen Ranskan jalkapalloliiton palveluksessa. Kaudella 1997–1998 hän toimi vielä kerran ASSE:n valmentajana yhdessä Pierre Repellinin kanssa.
FS Volta (1867)

Palvelus

Alus lähti 6. tammikuuta 1969 St. Denisistä Madagaskarille Tamataveen, mistä se palasi St. Denisiin 16. tammikuuta.  Alus riisuttiin asesita 1. tammikuuta 1872 Cherbourgissa ja se aseistettiin uudelleen 5. elokuuta 1873. Alus lähti 15. huhtikuuta 1876 Etelä-Amerikkaan. Se jatkoi matkaansa Valparaisosta Montevideoon 29. toukokuuta ja alus oli Rio de Janeirossa 13.-30. kesäkuuta. Alus oli Brestissä 15. elokuuta, mistä se käväisi Cherbourgissa 17. elokuuta.
Alus liitettiin Japanissa ja Kiinassa toimivaan laivasto-osastoon 1881. Se osallistui 23. elokuuta Kelungin taisteluun. Volta poistettiin alusluettelosta 16. toukokuuta 1892 ja se romutettiin vuonna 1894.
Library of America

Library of America 1979 perustettu yhdysvaltalainen yleishyödyllinen kustantamo, joka julkaisee klassista yhdysvaltalaista kirjallisuutta. Sen rahoituksesta vastaavat National Endowment for the Humanities ja Ford Foundation. Esikuvana perustettaessa oli ranskalainen Bibliothèque de la Pléiade ("La Pléiade"). Ajatuksena on pitää klassisia yhdysvaltalaisia teoksia jatkuvasti saatavilla.
Vapaa assosiaatio

Vapaa assosiaatio (saks. Methode der freien Einfälle) on Sigmund Freudin kehittämä psykoterapiamenetelmä, jota käytetään psykoanalyysissa. Potilasta pyydetään noudattamaan hoitotilanteessa psykoanalyysin "perussääntöä" ja kertomaan varauksitta kaikki, mitä hänen mieleensä tulee. Huomaamattaan potilas välttelee puhumasta vaikeimmista asioista tai hänen mielijohteensa kiertyvät tietyn aiheen ympärille, ja psykoanalyytikko kiinnittää potilaan huomiota tähän ja näin kasvattaa potilaan itsehavainnon alaa. Tämä auttaa potilasta käsittelemään ja havainnoimaan mielensisältöjään vapaasti, ilman pakonomaisuutta. Analyytikko tarkkailee mielijohteiden etenemistä eikä vain niiden väitesisältöä, ja hän välttää tuomasta terapiakeskusteluun uutta sisältöä; tulkinta kokoaa yhteen sen, mitä potilas on sanonut. Asianmukaisesti suoritetussa analyysissa analyytikko ei ohjaile potilaan mielijohteita.
Ilmaus "vapaa assosiaatio" perustuu yhdysvaltalaisen psykoanalyytikon A. A. Brillin virheelliseen käännökseen. Freudin menetelmän täsmällinen nimi on vapaiden mielijohteiden menetelmä. Vapaiden assosiaatioiden menetelmässä potilaalle annetaan ohje: "Kerro, mitä sinulle tulee mieleen tästä!" Vapaiden mielijohteiden menetelmässä potilaalle sanotaan: "Kerro, mitä sinulle tulee mieleen!"
Vapaiden mielijohteiden menetelmän vastakohtana on ohjattu assosiaatio -menetelmä C. G. Jungin analyyttisesta psykologiasta.
Andienvirtaorneero

Levinneisyys

Andienvirtaorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Chilessä, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lakshmi

Lakshmi tai Laxmi on hindulaisten rikkauden, valon ja tiedon jumalatar. Toissijaisesti hän on myös onnen, kauneuden ja hedelmällisyyden jumalatar. Usein Lakshmi yhdistetään väärin vain rahaan. Häneltä pyydetään onnea perheelle, ystäville, avioliitolle, lapsille, sekä ruokaa, rikkautta, kauneutta ja terveyttä, joten hän on hyvin suosittu jumalatar.
Lakshmi tunnetaan myös kaikkeuden äitinä ja hän on myös Vishnun Shakti. Lakshmi on siis Vishnun puoliso, ja hänen ruumiillistumansa, eli avataar. Sita on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Raman kanssa, Rukmini on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Krishnan kanssa (tosin Krishnan puolisona useimmin esitetään Radha), ja Alamelu on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Venkateshwaran kanssa.
Lakshmi yhdistetään usein voimakkaasti lootus-kukkaan ja siten aitouteen ja hengelliseen voimaan. Hänet kuvataan usein lotuksen päällä istuvana naisena, jolla on neljä kättä, hienoja asuja ja arvokkaita koruja. Hindut juhlivat Lakshmia, kuten jumalattaria ylipäätään, eniten valon juhlassa (Diwali), jolloin ihmiset asettavat pieniä lamppuja kotinsa ulkopuolelle toivoen hänen saapuvan ja siunaavan heidät. Uskotaan, että Lakshmi saapuu vain puhtaisiin taloihin, joissa asuu ahkeria ihmisiä.
Myllypukinvehnä

Levinneisyys

Myllypukinvehnää esiintyy luontaisesti monissa Kaakkois-Euroopan maissa: Romania, Bulgaria, Unkari, Slovakia, Ukraina, Kreikka ja Balkanin maat, lisäksi Lähi-idässä, Kaukasiassa ja muualla Länsi- ja Keski-Aasiassa. Laji on levinnyt Euroopassa useisiin maihin ja Pohjois-Amerikkaan. Suomessa myllypukinvehnä on havaittu yli kymmenestä paikasta 1900-luvulla. Pohjoismaissa se kasvaa satunnaiskasvina joutomailla.
Inkermanin taistelu

Hyökkäys

Marraskuun 5.päivänä 1854 Venäjän keisarikunnan sotilaat aloittavat hyökkäyksen kohti liittoutuneiden puolustuslinjaa. Venäläisten joukkojen ylivoima oli yli 15 kertainen taisteluiden alettua, mutta vajaat 3 000 liittouman sotilasta onnistuivat säilyttämään asemansa. Suurta ylivoimaa ei onnistuttu hyödyntämään maaston tuomien vaikeuksien vuoksi ja sumuisen sään takia. Tiiviinä joukkoina kulkeneita venäläissotilaita vastaan oli helppo puolustautua, koska näillä oli käytössään heikot, hitaasti ladattavat ja epätarkat musketit, kun puolestaan brittisotilailla oli käytössään modernimmat ja nopeammat kiväärit. Huono näkyvyys ja vaikeakulkuinen maasto vaikeuttivat merkittävästi joukkojen komentajien toimintaa Inkermanin taistelussa, jonka vuoksi Inkermanin taistelua kutsutaankin joissakin yhteyksissä "sotilaiden taisteluksi".

Taistelun lopputulos

Inkermanin taistelun yhteydessä molemmat osapuolet kärsivät huomattavat tappiot. Suhteutettuna osapuolien vahvuuksiin, kärsi liittouman puolella taistelleet suuremmat tappiot, mutta absoluuttisesti mitattuna Venäjä kärsi enemmän miestappioita. Venäjän keisarikunta ei onnistunut kuitenkaan murtamaan Sevastopolin piiritystä, joten taistelun voitti liittouma. Inkermanin taistelu johti lopulta Venäjän sotaonnen ja taistelumoraalin kääntymiseen, eikä ratkaisuja pyritty hakemaan enää suorilla hyökkäyksillä, vaan taistelut muuttuivat asemasodaksi.
Sendmail

Historia ja käyttö

Sendmailin esi-isä löytyy ARPANETissä käytössä olleesta delivermail-ohjelmasta. Delivermail julkaistiin osana BSD-käyttöjärjestelmää 1979. Ohjelman pääkehittäjä Eric Allman jatkoi työtään sen parissa, ja Sendmail julkaistiin 1983 BSD-käyttöjärjestelmän osana samaan aikaan, kun käyttöjärjestelmä otti mukaan myös TCP/IP-protokollapinon. Pitkään Sendmailia julkaistiin Berkeley Software Distribution (BSD) -lisenssin alaisuudessa, mutta nykyään lisensointikäytäntö on muuttunut.
Sendmail on joustava ohjelma, joka tukee useita sähköpostin siirto- ja välitysmuotoja, mukaan lukien SMTPn.
Sendmail on yleisin sähköpostin välitysohjelmisto. Sen suosio perustuu osittain sen asemaan Unix-järjestelmien oletusvälitysohjelmistona. Erään tutkimuksen mukaan marraskuussa 2001 keskimäärin 42 % Internetin julkisista sähköpostipalvelimista käytti Sendmailia.
Syyskuussa 2001 ohjelmaan tuotiin tuki Milter-suodattimelle, ulkopuolisten ohjelmien tai palvelinten "konsultoimiseen" SMTP-istunnon aikana.
Vaihtoehtoisia ratkaisuja Sendmailille ovat esimerkiksi Postfix, Exim ja Qmail.

Sendmail X

Seuraavan sukupolven Sendmail on nimeltään Sendmail X (aiemmin sendmail 9). Se ei ole suoraan alenevaan polveen seuraava versio Sendmail 8:sta. Vaikka sen sanotaankin olevan täysin uudenlainen tuote suunnittelultaan, itse asiassa se muistuttaa suuresti Postfix-ohjelmistoa. On spekuloitu, että niin tämä seikka, kuin se että Postfix on olemassa ja sitä käytetään tuotantoympäristössä kun taas Sendmail X:ää yhä kehitetään, on vain kiihdyttänyt Sendmailin suosion laskua.
Ensimmäinen julkaisu Sendmail X:stä (smX-0.0.0.0) tehtiin 20. lokakuuta 2005. Viimeisin julkaistu versio on X-0.1.Beta2.0 ja se julkaistiin 20. toukokuuta 2006.
Regio-Shuttle

Yleistä

Valmistuksen aloitti vuonna 1996 Adtranz. Vaunu pohjapinta-alasta 65 % on 600 mm korkeudella kiskoista eli matalalattiaista. Vaunun voimanlähteenä on kaksi MAN SEn valmistamaa Euro II normit täyttävää 257 kW tehoista dieselmoottoria. Vaunutyyppiä käytetään pääasiassa Saksassa. Vuoden 2007 kevääseen mennessä vaunua oli valmistettu lähes 360 kappaletta.
Hakan Çalhanoğlu

Maajoukkueura

Saksassa syntynyt ja kasvanut Çalhanoğlu edustaa maajoukkuetasolla Turkin maajoukkuetta. A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Andorraa vastaan, tullen 82. minuutilla vaihdosta kentälle.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1995

Vuoden 1995 Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Thunder Bayssä, Kanadassa 9. – 19. maaliskuuta.
Amanda Ripley

Amanda Ripley (s. Arizona) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt tutkivana journalistina muun muassa The Atlantic- ja Time-aikakauslehdille.
Amanda Ripley suoritti Bachelor of Arts (B.A.) -korkeakoulututkinnon Cornellin yliopistossa vuonna 1996. Hän kirjoitti ensimmäisen teoksensa, The Unthinkable: Who Survives when Disaster Strikes – and why, vuonna 2008. Se käsittelee ihmisten käyttäytymistä kriisitilanteissa kuten luonnonkatastrofeissa, kouluampumisissa ja terrori-iskuissa. Kirjan pohjalta tehtiin myös dokumenttielokuva. Ripleyn toinen kirja, The New York Timesin bestseller The Smartest Kids in the World (2013) käsittelee koulutusta. Siinä amerikkalaisia kouluja verrataan Etelä-Korean, Suomen ja Puolan vastaaviin. Ripley on myös kysytty luennoitsija.
Master of Orion II

Pelaaminen

Suurimpina muutoksina edeltäjäänsä verrattuna saapuivat moninpeli ja johtajien lisääminen. Johtajille oli erikoisominaisuuksia, jotka vaikuttivat muun muassa planeetan tuotantoarvoihin tai aluksen ominaisuuksiin. Peli lisäsi myös kolme uutta rotua ja mahdollisuuden luoda omansa. Jokaisen rodun taipumus tutkia tiettyä tieteenhaaraa poistettiin, jotta tutkimus olisi enemmän yhdenmukaisempaa. Pelaajalle annettiin nyt myös säätää hallitsemiaan planeettoja yksityiskohtaisemmin, nyt pelaajalla oli käytännössä mahdollisuus päättää muun muassa jokaisen yksittäisen rakennuksen valmistumisesta. Osa näistä uudistuksista olivat lainattu suoraan Simtexin edellisestä pelistä, Master of Magicista.
Vaikkakin MOO2 oli ilmestyessään välitön menestys, edellisen sarjan osan fanit ottivat pelin vastaan ristiriitaisin tuntein. Toiset pitivät lisääntyneistä pelimahdollisuuksista ja toiset taas suosivat alkuperäisen yksinkertaisempaa lähestymistapaa. Suurin osa pelaajista piti peliä kuitenkin onnistuneena jatko-osana.
Kyseinen peli on keskimmäinen kolmen pelin sarjasta. Master of Orion 3:sen kehitti Quicksilver Software- pelistudio ja sen julkaisi Infogrames 25 helmikuuta, 2003.
M/S Koski

M/S Koski on sisävesilaiva, joka oli aiemmin sisävesihöyrylaiva S/S Koski. Höyrykone poistettiin vuosien 1966–1977 välisenä aikana. Laiva toimi reittiliikenteessä, välillä Kuopio–Akonpohja, vuosina 1898–1952. Tämän jälkeen laiva toimi hinaajana ja asuntolaivana vuoteen 1990 saakka, kunnes palasi takaisin kunnostettuna matkustajaliikenteeseen Kallavedelle vuonna 1997.
VoLTE

VoLTE (Voice over LTE) eli 4G-puhelu on 4G-verkkojen ominaisuus, jossa äänipuhelut kulkevat 4G-verkon välityksellä vanhemman 3G- tai GSM-verkon sijasta. VoLTEn etuja ovat puheluiden parempi äänenlaatu ja nopeampi kytkeytymisaika.
Tulipora

Tulipora on tulentekoon käytettävä väline. Tuliporaa käytettäessä kahta puukappaletta toisiaan vasten nopeasti hankaamalla voidaan saada kitkan avulla aikaan niin suuri lämpötila, että sytykkeet syttyvät. Tulipora koostuu kaaresta, siihen kiinnitetystä narusta, kämmenkappaleesta, tylppäpäisestä puikosta sekä aluspuusta.
Ernest Thompson Seton kuvaa tuliporan käytön yksityiskohtaisen tarkasti kirjassaan Kaksi partiopoikaa.  Kirjassa on jopa mittatarkat piirrokset tuliporan rakenteesta. Hänen mukaansa puuksi sopivat haapa eli pumpulipuu tai palsamipihta (Setonin tekstissä palsamikuusi).  
Hän suosittelee käyttämään nyörinä nahasta tehtyä koska se kestää parhaiten.   
Tulen sytyttäminen tuliporalla kestää Setonin mukaan noin 15 minuuttia. 
Hän suosittelee että sytykkeenä käytettäisiin kuivaa taulaa ja kuivasta punasetristä hangattua putua jotka ovat hyvin tulenarkoja.
Päällyskasvi

Päällyskasvi eli epifyytti on kasvi tai sieni, joka kasvaa toisen kasvin päällä tai muutoin siihen kiinnittyneenä. Sana epifyytti tulee kreikan kielestä: epi- ('päällä') ja phyton ('kasvi').

Elinympäristö

Päällyskasvit eivät usein tarvitse lainkaan maaperää, joten niiden juurten tehtävänä on vain kiinnittyä isäntäkasviinsa ja kerätä kosteutta ilmasta tai sateesta. Jotkut kasvit ovat kehittäneet erityisiä kuppi- tai suomumaisia rakenteita kosteuden säilyttämiseen. Päällyskasvit eivät ole loisia, vaan ne tarvitsevat isäntäkasviltaan ainoastaan tukea. Joskus päällyskasveja kasvaa kuitenkin niin paljon, että ne saattavat vahingoittaa isäntäkasvia. Päällyskasvien etuna on saada maan pinnalla kasvavia kasveja enemmän valoa. Ravinteensa päällyskasvit saavat esimerkiksi satunnaisista kasvinjätteistä, sateesta tai symbioottisilta sieniltä (kämmekkäkasvit).
Tunnetuimpia päällyskasveja ovat monet sammalet ja jäkälät, jotkut trooppiset kämmekkäkasvit sekä ananaskasvit. Trooppisissa metsissä niitä tunnetaan noin 28 000 lajia. Myös monet levät kasvavat päällyskasveina muilla vesikasveilla.
Boreaalisella- ja Hemiboreaalisella vyöhykeellä jollaisia Suomen metsätkin ovat, ei juurikaan näe muita epifyyttejä kuin sammalia, viherleviä ja jäkäliä. Sammalia ja jäkäliä elää puidemme rungoilla ja oksilla kymmeniä lajeja. Täällä putkilokasviepifyyttien puuttuminen johtuu talvesta. Suojattomina puiden oksilla kylmä ja hyvin kuiva ilma imee epifyyttien versoista kaiken kosteuden, ja pitkät pakkaskaudet kuivaavat ne ja kasvit kuolevat koska eivät saa korvaavaa vettä tilalle. Sammalilla ja jäkälillä on putkilokasveihin verrattaessa yksi ominaisuus, joka mahdollistaa niiden kasvun epifyytteinä boreaalissa metsissä, ne kestävät täydellisen kuivumisen.
Senidah

Ura

Hän debytoi sooloartistina singlellään "Pustinjom" (Aavikkoa pitkin) vuonna 2010, mutta liittyi pian tämän jälkeen pop- ja bluesyhtyeeseen nimeltään MUFF. Heidän debyyttisinglensä "Naj sije v očeh" (Pidä loiste silmissäsi) palkittiin vuoden kappaleena Sloveniassa.  MUFF sijoittui toiseksi Slovenian vuoden 2014 euroviisukarsinnoissa. Heidän samanniminen esikoisalbuminsa palkittiin myöhemmin samana vuonna vuoden albumiksi. 
Senidah nousi kuuluisuuteen maaliskuussa 2018, kun hän julkaisi serbiankielisen kappaleen "Slađana" belgradilaisen hip hop -levy-yhtiön, Bassivity Digitalin, alaisuudessa.  Kesäkuussa hän julkaisi toisen singlensä "Belo" (Valkoinen). Elokuussa Senidah oli mukana serbialaisen räppärin Cobyn kappaleella "4 strane sveta" (Maailman neljällä puolella), joka toimii myös alueella suuren suosion saaneen Južni Vetar -elokuvan soundtrackina.   Vuoden lopussa Senidah julkaisi kappaleet "Bez tebe" (Ilman sinua) ja "Nisi bio tu" (Et ollut siellä). Hänen kappaleensa Slađana voitti myös vuoden hip hop -kappaleen palkinnon Balkanin alueen yhteisessä palkintogaalassa, Music Awards Ceremonyssä.  
Maaliskuussa 2019 Senidah julkaisi ensimmäistä kertaa englanninkielisen singlen nimeltään "Ride", joka oli nauhoitettu pari vuotta aikaisemmin. Hänen debyyttialbuminsa Bez tebe julkaistiin 25. maaliskuuta kokonaan serbian kielellä.  21. huhtikuuta hän esiintyi Bassivity Showcase -tapahtumassa Belgradin urheiluhallissa.  Senidah julkaisi keväällä 2019 kaksi uutta singleä "Mišići" (Lihakset) ja "Sve bih" (Haluaisi(n) kaiken), joissa ovat mukana Atlas Erotika ja FCKN A!. Hänet ilmoitettiin myöhemmin esiintyvän myös Exit- ja Sea Dance -festivaaleilla.

Yksityiselämä

Senidah syntyi Ljubljanassa, Sloveniassa. Hän on etniseltä taustaltaan montenegrolainen.
Jane Berbié

Jane Berbié (s. 6. toukokuuta 1931) on ranskalainen mezzosopraano. 
Berbién laajaan ohjelmistoon kuului niin  varhaisbarokin musiikkia kuin uudempaa ranskalaista musiikkiakin. Hän teki oopperadebyyttinsä Milanon La Scalassa 1958 ja sai vuonna 1959 kiinnityksen Pariisin oopperaan.
Berbién ensimmäinen esiintyminen Lontoon Covent Gardenissa tapahtui kesäkuussa 1971, jolloin hänellä oli rooli Gioacchino Rossinin oopperassa Sevillan parturi.
Kusti Eskola

Kustaa Oskari (Kusti) Eskola (19. elokuuta 1911 Sievi – 20. heinäkuuta 2003) oli suomalainen poliitikko.
Eskola istui Maalaisliiton kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1945–1961. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1967. 
Eskola meni vuonna 1936 naimisiin Elsa Loviisa Kaskelan kanssa, ja hänellä oli vuonna 1948 syntynyt tytär Raija.
Kotkatjärvi (Ikaalinen)

Maantietoa

Järvi on 400 metriä pitkä, alle 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Järven rannat ovat avosuota, joka rajautuu vain rantojen läheisyyteen. Ympäröivistä metsistä laskee järveen metsä- ja suo-ojia. Sen laskuoja lähteen pohjoispäästä ja se laskee 1,8 kilometriä Kyrösjärven Kelminselässä olevaan Kotkatpohjaan. Järvi on rakentamaton ja sen ohi kulkee metsäautotie, jolle pääsee Ikaalisten keskustasta ja valtatieltä 3.
Jussi Hietanen

Elis Johannes ”Jussi” Hietanen (29. maaliskuuta 1903 Tampere – 19. elokuuta 1941 Kiestinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka päätyö on Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla sijaitseva punaisten hautamuistomerkki. Hän oli myös itse punakaartilainen, ja oli sisällissodan jälkeen vangittuna Tampereen vankileirillä vain 15 vuoden ikäisenä.

Ura kuvanveistäjänä

Sisällissodan jälkeen juoksupoikana työskennellyt Hietanen opiskeli kuvanveistoa vuodesta 1923 Väinö Richard Rautalinin ja 1924–1926 Evert Porilan johdolla. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä näyttelyssä vuonna 1923 Tampereella. Vuosina 1934–1935 hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. 
Syksyllä 1940 Tampereen työväenjärjestöjen muistomerkkitoimikunta tilasi Hietaselta suunnitelmat Kalevankankaalle pystytettävään punaisten muistomerkkiin, joka paljastettiin helatorstaina toukokuussa 1941. Hänen muita töitään ovat Ikaalisten sankaripatsas sekä Messukylän vuonna 1918 kaatuneiden muistomerkki, jonka Viljo Savikurki valmisti 1945 Hietasen luonnosten pohjalta. 
Hietanen kaatui jatkosodan hyökkäysvaiheessa Kiestingissä, ja hänet on myös itse haudattu Kalevankankaan hautausmaalle. Jussi Hietasen poika oli useita patsaita Tampereelle toteuttanut kuvanveistäjä Unto Hietanen.
Tilkka

Tilkan sairaala eli Tilkka on Suomen puolustusvoimien entinen keskussotilassairaala. Tilkka sijaitsee osoitteessa Mannerheimintie 164 Pikku Huopalahdessa Helsingissä.

Nimen alkuperä

Tilkka on tullut käyttöön sairaalan ja sairaala-alueen nimenä vuonna 1907, jolloin professori, valtioneuvos Taavi Laitinen perusti yksityissairaalan ja lepokodin Tilkka äng -nimiselle vuokra-alueelle. Vuonna 1913 Laitinen myi kiinteistön valtiolle, joka rakennutti sen tilalle myöhemmin sotilassairaalan. Nimi lienee saatu ruotsalaisesta paikallismurteesta, jossa tilk tarkoittaa pientä viljelysaluetta (peltotilkku) suomesta otettuna lainasanana. Tilkka-sanalla on myös toinen merkitys 'tippa', 'pisara'.

Arkkitehtuuri

Tilkan sotilassairaala perustettiin vuonna 1918 ja nykyinen funkistyylinen sairaalarakennus valmistui vuonna 1936. Tilkan tunnistettavin ominaispiirre on päärakennuksen kaareva eteläpääty. Rakennusta laajennettiin vuonna 1965, ja sen bruttoala on nykyisin runsaat 15 300 ja huoneistoala runsaat 10 700 neliömetriä. Molempien rakennusvaiheiden suunnittelija oli arkkitehti Olavi Sortta. 
Rakennus on suojeltu asemakaavalla, eikä sitä saa purkaa tai sen kulttuurihistoriallista arvoa turmella. Museovirasto on listannut sen valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen joukkoon ja Docomomo yhdeksi modernin arkkitehtuurin merkkikohteista Suomessa.

Puolustuslaitoksen jälkeinen aika

Sairaalana Tilkka eli Keskussotilassairaala 1, KSS 1 lakkautettiin vuonna 2005 ja kielekkeinen valtiolippu laskettiin Tilkan katolta 30. joulukuuta 2005. Lakkauttaminen liittyi Puolustusvoimien organisaatiomuutokseen, jonka myötä Puolustusvoimat ulkoisti erikoissairaanhoitotasoiset palvelut. Sotilaslääketieteeseen liittyvä tutkimustoiminta jatkuu Lahteen perustetussa Sotilaslääketieteen keskuksessa.
Suomen valtio myi Tilkan kiinteistön lokakuussa 2006 eläkevakuutusyhtiö Eteralle, joka on peruskorjannut rakennuksen pääosin vanhusten hoivapalvelutiloiksi. Uudistuneen Tilkan avajaiset pidettiin 4. kesäkuuta 2009 ja Esperi Care Oy avasi Tilkassa Suomen suurimman yksityisen vanhusten hoivakodin, jossa on hoivapaikkoja noin 150.

Historiaa

Keskussotilassairaalalla oli johtajalääkäri, jona toimi 60-luvulla lääketieteen professori, lääkintäeversti Harry Björk ja 70-luvulla lääkintäeversti Jorma Castrén.