google/wiki40b huggingface dataset:
Man O'War

Man O'War "Big Red" (29. maaliskuuta 1917 Kentucky, Yhdysvallat – 1947) oli kuuluisa laukkahevonen. Man O'Warin isä oli Fair Play ja emä Mahubah, jotka olivat molemmat hienoja englannintäysiverisiä. Man O'Warin kasvattaja, August Belmont, ei olisi halunnut myydä oria, mutta orin ollessa yksivuotias se myytiin Philadelphiasta kotoisin olevalle varakkaalle Samuel Riddlelle. Man O'Warista suunniteltiin aluksi metsästyshevosta, mutta oria koulutettaessa se sai laukata muiden nuorten hevosten kanssa lyhyitä matkoja ja sen nopeus huomattiin. Man O'Warista kasvoi suurikokoinen, hyvinkehittynyt täysiveriori, jolla oli pitkä askel. Hoitajat kutsuivat sitä Riddlesissä Big Rediksi, eli suureksi punaiseksi.

Ura

Man O'Warin ensimmäinen kilpailu oli harjoituslähtö, joka pidettiin sen ollessa yksivuotias. Silloin ori kuitenkin lähti lähtökarsinasta liian myöhään häviten Golden Bruum -nimiselle täysiveriselle. Man O'Warilla oli suuri ruokahalu, ja se joutui lopulta käyttämään kuolaimia syödessään, jottei saisi ähkyä. Kilpailun alussa tästä kuitenkin oli apua, eikä se koskaan nirsoillut ennen kilpailua. 6. kesäkuuta Man O'Warilla oli sen ensimmäinen oikea kilpailu, joka käytiin Belmont Parkin radalla. Man O'War voitti kilpailun kuudella hevosenmitalla. Kolme päivää myöhemmin olivat orin toiset kilpailut, jotka ori voitti jälleen. Man O'War voitti myös neljä seuraavaa lähtöä. Man O'Warista alettiin puhua, että ori olisi voittamaton, kunnes 13. elokuuta 1919 se hävisi Saratogassa Upset-nimiselle täysiveriselle puolella hevosenmitalla. Kymmenen päivää myöhemmin Man O'War kohtasi Upsetin uudelleen ja voitti.
Kolmivuotiskausi oli Man O'Warille kiireinen. Yleisöä tulvi laukkaradoille paljon nähdäkseen Man O'Warin. Vedonlyönti ei kuitenkaan enää kiinnostanut ketään. Man O'Warilla oli kolmivuotiskautensa lopussa kilpailuissa aina korkeintaan kolme vastustajaa. Kolmivuotiskautensa aikana Man O'War kilpaili yhdessätoista kilpailussa, jotka kaikki se voitti. Erään kilpailun se voitti peräti sadalla hevosenmitalla. Kauden lopussa Man O'War sai jännevamman, joka lopetti sen laukkauran.
Man O'War oli hyvin kuuluisa hevonen, siitä on vieläkin muistopatsas.

Eläkevuodet ja kuolema

Man O'Warista tuli jalostusori kentuckylaiseen siittolaan lähelle syntymäpaikkaansa. Man O'War menestyi hyvin myös siitosoriina, ja useat sen jälkeläiset olivat hyviä laukkahevosia, tunnetuimpana sen lapsenlapsi Seabiscuit. Man O'Warin siittolaan tehtiin pyhiinvaellusmatkoja kaikkialta Yhdysvalloista. Man O'Waria oli käynyt katsomassa yli miljoona vierasta ennen kuin se kuoli vuonna 1947. Ori haudattiin sen omalle laitumelle, ja orin haudalla on sitä esittävä suuri pronssipatsas.
Kätilö (elokuva)

Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat 13. toukokuuta 2014 Liettuassa, missä elokuvaa kuvattiin kuusi viikkoa. Elokuvaa kuvattiin myös Lapissa ja Pohjois-Norjassa. Liettuaan rakennettiin elokuvaa varten kuvauspaikaksi vankileiri.
Krista Kosonen leikkasi pitkät hiuksensa Helenan roolia varten ja opetteli vahvan murteen. Elina Knihtilä laihdutti elokuvaa varten kymmenen kiloa ja leikkasi pitkät hiuksensa näyttääkseen sotavangilta. Elokuvassa natsiupseeria näyttelevä Tommi Korpela laihdutti rooliaan varten 20 kiloa.

Vastaanotto

Etelä-Suomen Sanomien Jarmo Valkolan mielestä Jokinen tarjoaa persoonallisen ja tarkasti jäsennellyn vision Lapin sodasta: ”Se on paitsi Kososen tulkitseman naisen visio myös historiallisesti orientoitunut elokuva, jossa saksalaisten läsnäolo jättää moninaiset jälkensä suomalaiseen todellisuuteen.” Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Pertti Avola pitää Kätilöä ”monin tavoin epäonnistuneena” elokuvana, joka sortuu hollywoodmaiseen pintakiiltoon ja juonen sekavuuteen. Elokuvaa kannattelevat hänen mukaansa Krista Kososen sekä Tommi Korpelan, Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Leea Klemolan roolityöt. Länsi-Savon Tuukka Vartiaisen mielestä Kätilö on tukehtua emotionaaliseen pauhuun, musiikkiin ja komeisiin kuviin, mutta Helenan ja Johanneksen suhde jää tunnetasolla etäiseksi.

Palkinnot

Krista Kosonen sai parhaan naispääosan palkinnon Shanghain kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Kosonen palkittiin roolistaan myös parhaan naispääosan Jussilla. Pirkka-Pekka Petelius palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Jussilla.
International Historical Film Festivalilla Belgian Waterloossa elokuva palkittiin lokakuussa 2015 parhaan elokuvan palkinnolla ja Krista Kosonen parhaan naisnäyttelijän palkinnolla.
Imperial Hotel (Tokio)

Imperial Hotel oli arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema hotellirakennus Tokiossa. Talo rakennettiin vuonna 1923 ja purettiin 1968. Suunnitelmassa Wright yhdisti japanilaista ja länsimaista arkkitehtuuria. Rakennuksen sisääntuloaula on rekonstruoitu Meiji-museoon.
Yhdysvaltain perustuslain ensimmäinen lisäys

Tausta

Perustuslain alkuperäinen teksti synnytti vastustusta, koska lain ei siinä muodossaan katsottu sisältävän tyydyttäviä vakuuksia kansalaisoikeuksien turvaamisesta. Ensimmäinen lisäys säädettiin yhdessä muun lain kanssa korjaamaan tätä puutetta. Prosessi, jonka aikana vaadittu määrä Yhdysvaltain osavaltioita ratifioi ensimmäisen lisäyksen, saatiin päätökseen 15. joulukuuta 1791.
Matti Sivonen

Matti Janne Juhani Sivonen (s. 28. heinäkuuta 1994 Oulu) on suomalainen kuulantyöntäjä ja futsalmaalivahti. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajanaan toimii Ilkka Sivonen.
Sivonen on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista kuulantyönnön pronssia vuonna 2014. Hänen ennätyksiään 7,26 kilon kuulalla ovat ulkoa 17,83 metriä (2014) ja hallista 17,66 metriä (2014).
Kaudella 2018-2019 Sivonen pelaa Oulun Tervareissa  Futsal-Liigaa.
Neljä ratsastajaa (vuoden 1921 elokuva)

Juoni

Varakkaassa argentiinalaisessa perheessä varttuneen Julion (Rudolph Valentino) sukulaiset muuttavat Ranskaan ja Saksaan ennen ensimmäistä maailmansotaa. Julio itse siirtyy Ranskaan. Siellä hänellä on suhde asianajajan vaimon (Alice Terry) kanssa. Sodan syttyessä tämä nainen liittyy Punaiseen Ristiin, ja hänen aviomiehensä lähtee armeijaan. Aluksi Julio ei halua ottaa osaa selkkaukseen mutta ryhtyy sotilaaksi jouduttuaan kohtaamaan Ilmestyskirjan neljän ratsastajan edustamien ikävyyksien vaikutuksia. Lopulta Julio menettää henkensä tuossa vaiheessa Saksan armeijan joukoissa palvelevan serkkunsa käsissä.
Gordon Scott

Gordon Scott (alkuperäiseltä nimeltään Gordon Merrill Werschkul, 3. elokuuta 1926 Portland – 30. huhtikuuta 2007 Baltimore) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Tarzan-elokuvistaan.
Scott opiskeli yhden lukukauden Oregonin yliopistossa, palveli armeijassa ja työskenteli sen jälkeen eri ammateissa. Vuonna 1953 pitkä ja lihaksikas mies palkattiin esittämään Tarzania Lex Barkerin luovuttua roolista. Samalla hän vaihtoi sukunimensä, joka kuulosti liikaa Weismullerilta.
1960-luvun alussa Scott siirtyi Italiaan, jossa hän esiintyi monissa peplum- ja muissa seikkailuelokuvissa. Niistä tunnetuin on Steve Reevesin kanssa tehty Romulus ja Remus (1961). Scott teki viimeiset elokuvansa vuosikymmenen lopussa.
Ferdinand Zellbell vanhempi

Ferdinand Zellbell vanhempi (14. tai 15. huhtikuuta 1689 Uppsala – 1765 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä ja urkuri. Hän aloitti musiikin opiskelemisen Christian Zellingerin johdolla Uppsalassa ja pääsi hovikappelin jäseneksi vuonna 1715. Hän oli ainakin vuodesta 1718 kuolemaansa saakka Suurkirkon pysyvän urkurin tehtävissä. 
Zellbellin teoksiin kuuluvat ainakin 30 preludia uruille, kaksi koraalikirjaa (joista toinen vuodelta 1749), yksi sinfonia, kaksi viulukonserttoa ja vähintään 69 psalmi-intonaatiota uruille. Hän julkaisi myös kaksi tutkielmaa, joista yksi on Temperatura sonorum vuodelta 1740 ja toinen kadonnut työ, Institutiones bassi continui. Zellbellin urkuteokset edustavat barokkimusiikkia, mutta sinfoniassa ja konsertoissa on kuultavissa galantin tyylin vaikutus.
Zellbellin vanhin poika oli Ferdinand Zellbell nuorempi, joka sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään.
Saksan 9. jalkaväkidivisioona

Perustaminnen

Wehrkreis V perusti 1. lokakuuta 1934 Gießenissä divisioonan peitenimellä Infanterieführer V, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 9. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 5. divisioonasta. Divisioonan esikunta oli sijoitettu Gießeniin ja se liitettiin Wehrkreis IX:n alaisuuteen.

Palvelus

Toisen maailmansodan alkaessa divisioona suojasi Saksan länsirajaa Saarin alueella. Taistelun Ranskasta alkaessa divisioona ylitti Luxemburgin ja Belgian rajan 10. toukokuuta 1940 jatkaen etenemistä Ranskaan.
584. divisioonasta ja 9. divisioonan jäänteistä muodostettiin 9. lokakuuta 1944 9. krenatööridivisioona. Se oli joulukuusta 1944 tammikuuhun 1945 länsirintamalla. Divisioona osallistui maaliskuussa Trierin alueen taisteluihin. Se antautui Yhdysvaltain joukoille toukokuussa.
Il leone di San Marco

Juoni

Merirosvot ryöstelevät 1600-luvun Venetsian tasavaltaa eivätkä dogen palkkasoturit mahda heille mitään. Dogen poika Manrico ryhtyy järjestämään kaupunkilaisten vastarintaa ”Pyhän Markuksen leijonaksi” naamioituneena. Hän rakastuu merirosvotyttö Rossanaan ja pelastaa tämän palkkasotureiden kynsistä. Venetsialaiset onnistuvat lyömään merirosvot ja Manrico ja Rossana saavat toisensa.

Tuotanto

Il leone di San Marco on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä. Se on harmiton ja viihdyttävä seikkailuelokuva, jossa on runsaasti toimintaa Venetsian pittoreskeissa maisemissa.
Kateudesta

Historia

Basileios kirjoitti saarnan noin vuonna 364 hieman sen jälkeen kun oli tullut Kesarean presbyteeriksi. Saarna oli todennäköisesti pidetty hänen enimmäkseen katekumeeneista koostuneelle seurakunnalleen. Teksti ei ole saanut kovin paljon huomiota teologian historiassa, ehkä siksi, ettei se ole teologisesti tai filosofisesti erityisen hienostunut eikä se osallistunut tuon ajan oikeaoppisuuden taisteluihin harhaoppeja vastaan.
Vasiliki Limberiksen mukaan saarnan aihe, kateus, on yksi keskeisiä antiikin ajan sosiaaliseen käyttäytymisen piirteistä: sosiaalista käyttäytymistä rajasivat ennen kaikkea kunnia, häpeä, kosto ja kateus. Limberiksen mukaan saarna voidaan nähdä eräänlaisena kristillisen uusplatonismin ilmauksena: se pyrki kehottamaan kuulijoitaan tavoittelemaan hyvettä, ja kunnian esitetään seuraavan juuri hyveestä. Varhaisen kirkon kirkkoisistä kateutta käsitteli erillisenä teoksena myös muun muassa Cyprianus.

Sisältö

»[K]ateutta voisi verrata kyykäärmeisiin. Niidenhän sanotaan syntyvän siten, että ne syövät kohdun, joka on ne kantanut. Samoin kateus luonnostaan kuluttaa sielun, joka on sen synnyttänyt. Kateus on murhetta lähimmäisen menestyksestä. Sen tähden masennus ja huonotuulisuus ovat kateellisen ainaisia seuralaisia.»
Puheen teksti on jaettu kuuteen lukuun. Basileios aloittaa kuvailemalla kateutta eräänlaisena sairautena. Kateellinen kadehtii toisten menestystä, mutta nauttii näiden epäonnesta. Epäonnen kohdatessa kadehtittua kateellinen muistuttaa tätä mielellään tämän entisestä onnesta. Ihmiset kadehtivat enemmän lähellä olevia ihmisiä kuin kaukaisempia ja tuntemattomia.
Basileioksen mielestä kateus on ennen kaikkea paholaisen ominaisuus ja johti myös paholaisen lankeemukseen. Basileios nostaa Raamatusta esille esimerkkejä kateudesta: kateudesta Kain surmasi Abelin, ja Saul pyrki surmaamaan Daavidin. Basileios käsittelee lyhyesti myös mm. ajatusta pahasta silmästä, joka vahingoittaa kateuden kohdetta; hän kuitenkin hylkää tällaisen "taikojaämmien" juttuina ja katsoo, että kateus vahingoittaa juuri kadehtijaa, ei kohdetta.
Lopuksi Basileios antaa neuvoja kateuden voittamiseksi. On oltava pitämättä mitään inhimillistä asiaa suurena ja erinomaisena. Esimerkiksi rikkaus ei ole hyvää sinällään, vaan hyvää silloin, jos sitä käytetään muiden hyväksi; mutta pahaa silloin, jos sen avulla tehdään pahaa. Kun katse suunnataan todella hyviin ja ylistettäviin asioihin, mikään maallinen ja katoavainen ei näyttäydy kadehtimisen arvoisena.
Eugen Polanski

Eugen Polanski (s. 17. maaliskuuta 1986 Sosnowiec, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi toistakymmentä vuotta Saksassa ja myös vähän aikaa Espanjassa. Polanski valittiin vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Satsuman han

Satsuman han (jap. 薩摩藩, Satsuma han) oli yksi voimakkaimmista daimion hallitsemista feodaalialueista (han) Japanissa Tokugawa-bakufun aikaan. Sillä oli merkittävä rooli Meiji-restauraatiossa ja sitä seuranneessa Meiji-kauden hallinnossa. Edo-kauden ajan sitä hallitsivat Shimazu-klaanin tozama-daimiot, ja sen alue käsitti Satsuman ja Ōsumin provinssit ja osia Hyūgan provinssista Kyūshūn saarella. Se piti Ryūkyū-kuningaskuntaa vasallivaltionaan. Satsuman hanin alue vastaa nykyisin suurelta osin Kagoshiman prefektuuria ja osia Miyazakin prefektuurista.
Virallisesti alue tunnettiin Kagoshiman hanina. Sitä hallittiin Kagoshiman linnasta Kagoshiman kaupungissa. Sen vuosittainen riisintuotanto oli noin 729 000 kokua, toiseksi suurin määrä Kagan hanin jälkeen.
Brenda Fassie

Brenda Nokuzola Fassie (3. marraskuuta 1964 – 9. toukokuuta 2004) oli eteläafrikkalainen poplaulaja.

Elämä ja ura

Fassie syntyi kapkaupunkilaisessa Langan townshipissa yhdeksästä lapsesta nuorimpana. Hänen isänsä kuoli tyttären ollessa kaksivuotias. Fassie lähti vuonna 1981 Sowetoon, jossa hän liittyi ensin yhtyeeseen Joy ja toimi sittemmin Brenda and the Big Dudesin laulusolistina. Fassie sai vuonna 1985 pojan Bongani ja oli vuosina 1989–1991 naimisissa Nhlanhla Mbambon kanssa.
Fassie tuli riippuvaiseksi kokaiinista ja oli useaan otteeseen vieroitushoidossa. Ongelma kuitenkin varjosti koko hänen loppuelämäänsä. Uransa loppuvaiheilla hän julkaisi useita menestysalbumeita, kuten Now Is The Time, Memeza ja Nomakanjani?
Fassie päätyi sairaalaan 26. huhtikuuta 2004. Ilmeni, että hän oli vajonnut koomaan otettuaan yliannostuksen kokaiinia. Hän menehtyi 9. toukokuuta palaamatta tajuihinsa. Tehdyssä raportissa kävi ilmi, että hän oli saattanut kantaa hiv-tartuntaa. 
Fassie oli kertomansa mukaan biseksuaali.
Toejoen Veikot

Edustusjoukkue

Vuonna 2016 seuran edustusjoukkue pelaa Satakunnan piirin Nelosessa.

Miesten kakkosjoukkue

Toejoen Veikkojen miesten kakkosjoukkue pelaa vuonna 2019 Satakunnan piirin Vitosessa.
Valkovatsakäpinkäinen

Levinneisyys

Valkovatsakäpinkäistä tavataan Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa sekä eteläisen Afrikan pohjoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Herbert Lindholm

Herbert Ingolf Lindholm (s. 1946 Porvoo) on suomalainen huilisti ja säveltäjä.
Lindholm opiskeli Sibelius-Akatemiassa huilunsoittoa Juho Alvaksen johdolla 1963-1968 ja suoritti huilunsoiton diplomin 1972. Lisäksi hän on opiskellut orkesterinjohtoa Jussi Jalaksen ja Jorma Panulan johdolla sekä sävellystä Sakari Monosen ja Joonas Kokkosen johdolla. Lindholm on toiminut huilunsoiton lehtorina ja yliopettajana Kuopion konservatoriossa ja Savonia ammattikorkeakoulussa vuosina 1969-2009 sekä Kuopion orkesterin 1. huilistina 1969-1973. Hän avioitui Aulikki Miettisen kanssa 1972, ja heille syntyi 1977 tytär Anna Eveliina.
Sävellyskonsertteja ja huilukursseja Lindholmilla on ollut kotimaan lisäksi Göteborgissa, Granadassa ja Bergenissä. Hän on Suomen Säveltäjät ry:n jäsen vuodesta 1993, ja hänelle myönnettiin director musices arvonimi 2010.
Huomattava osa hänen teoksistaan on pedagogisiin tarkoituksiin sävellettyä kamarimusiikkia, erityisesti huilulle. Integroimalla historiallista tai etnistä musiikkia teoksiinsa hän on luonut oman vapaatonaalisen ja melodisen sävelkielensä. Lindholm on pyrkinyt sävellyksillään toimimaan siltana traditionaalisen ja modernistisen musiikin välillä. Sävellyksiä hänellä on tähän mennessä noin 90, sisältäen myös puhallinorkesteri- ja sinfoniaorkesteriteoksia.
Faucett Perún lento 251

Tapahtumat

Lento 251 lähti Limasta kello 19.10. Se lensi mittarivirheen vuoksi matalammalla kuin oli tarkoitus: kun kapteeni ilmoitti lennonjohdolle koneen lentävän 9 500 jalassa, todellinen lentokorkeus oli 8 460 jalkaa. Niinpä kone lähestyi matalammalla kuin oli turvallista. Kello 20.25 lentäjä pyysi lennonjohtoa laittamaan kiitotien valot kirkkaammalle, koska hän ei nähnyt niitä, vaikka oli jo lähellä lentoasemaa. Lennonjohto vastasi valojen olevan jo kirkkaimmalla mahdollisella asetuksella. Pian tämän jälkeen kone osui kukkulaan. Koneen runko kulki ensimmäisen kukkulan yli ja törmäsi sen jälkeen toiseen kukkulaan. Ensimmäisen osumakohdan korkeus oli 8 015 jalkaa, kun Arequipan lentoasema on 8 404 jalkaa merenpinnan yläpuolella.
Leonhard Kaupisch

Leonhard Kaupisch (1. syyskuuta 1878 - 26. syyskuuta 1945) oli saksalainen kenraali. Hän toimi yliluutnanttina ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni majuriksi. Vuonna 1932 hän yleni kenraaliluutnantiksi. Toisessa maailmansodassa Kaupisch johti saksalaisia Luftwaffen joukkoja Tanskan miehityksessä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1942.
Väinö Hanhijoki

Väinö Hanhijoki (6. kesäkuuta 1896 – 16. elokuuta 2005) oli kuollessaan Suomen sen hetken vanhin mies ja toiseksi vanhin asukas. Hanhijoki asui Virroilla.
Ruskolinnaorneero

Levinneisyys

Ruskolinnaorneeroa tavataan laajalla alueella Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fukuokan lentoasema

Fukuokan metro

Fukuokan metron Kūkō-linjan toinen pääteasema sijaitsee lentoaseman alla. Fukuokan kaupungin keskusta on vain 10 minuutin metromatkan päässä lentoasemasta.
Samfundet Folkgemenskap

Samfundet Folkgemenskap oli vuosina 1940–1944 toiminut suomenruotsalainen kansallissosialistinen järjestö, joka perustettiin Söderkullan kartanossa syksyllä 1940. Sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin amiraali Hjalmar von Bonsdorff ja sihteeriksi luutnantti Gunnar Lindqvist. Sipoo oli 1930–1940-luvuilla eräänlainen suomenruotsalaisen kansallissosialismin keskus, kartanonherra Bonsdorffin lisäksi paikkakunnalla asui Thorvald Oljemark, joka oli yksi aikakauden keskeisistä suomalaisista natsivaikuttajista. Perustavassa kokouksessa oli paikalla myös muun muassa Unto Boman (myöh. Parvilahti), joka vuosina 1941–1944 toimi suomalaisen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonan yhdysmiehenä Berliinissä. Hänen mukaansa ajatus pataljoonan muodostamisesta esitettiin ensimmäistä kertaa Samfundet Folkgemenskapin johtokunnan kokouksessa. Muita järjestön aktiiveja oli muun muassa teollisuus- ja pankkimies Pehr Norrmén, joka oli myös mukana SS-vapaaehtoisten värväystoiminnassa keväällä 1941.
Samfundet Folkgemenskapin tavoitteena oli aluksi levittää kansallissosialismin ideologiaa kansan keskuuteen ja lopulta saada maahan aikaiseksi vahva natsipuolue. Järjestön varsinainen johtohahmo oli Bonsdorffin sijasta kuitenkin sihteerinä toiminut luutnantti Gunnar Lindqvist, joka oli myös järjestön julkaiseman För Frihet och Rätt -lehden päätoimittaja. Keväällä 1942 Samfundet Folkgemenskapin uudeksi puheenjohtajaksi valittiin luutnantti Karl A. Jansson. Muista suomalaisista natsijärjestöistä sillä oli toimintansa aikana läheiset suhteet erityisesti Arvi Kalstan johtamaan Kansallissosialistiseen Järjestöön. Samfundet Folkgemenskap lakkautettiin syksyllä 1944 välirauhansopimuksen nojalla.
Wintonotitan

Kuvaus

Wintonotitan löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Sen nimesi Scott Hocknull.
Wintonotitanin on arvioitu olleen noin 15-17 metriä pitkä ja se painoi noin 10-15 tonnia.

Elinympäristö

Wintonotitanin elinympäristö oli suuri. Wintonotitanit elivät mutkittelevien jokien, makean veden altaiden, järvien ja rannikoiden läheisyydessä.

Ravinto

Tämän sauropodin valtava koko, sekä kallon ja hampaiden muodot viittaavat siihen että Wintonotitanit saattoivat olla kasvinsyöjiä. Ruokavaliosta ei ole kuitenkaan suoria todisteita.
Wintonotitanin elinalueen syötäviin kasveihin kuului muun muassa araukaiset havupuut.

Fossiilit

Ensimmäisen kerran Wintonotitanin fossiili löydettiin vuonna 1974. Fossiilin löytäjä Keith Watts lahjoitti materiaalin Queenslandin museolle. Saman lajin fossiileita löydettiin vuosina 2004 ja 2006 Elderslie-asemalta, noin 60 km Wintonista luoteeseen.
Silas Redd

Ennen NFL:ää

Redd pelasi yliopistouransa kaksi ensimmäistä vuotta Pennsylvanian osavaltionyliopiston joukkueessa, Penn State Nittany Lionsissa. Hän siirtyi kaudeksi 2012 USC:hen, NCAA:n asetettua Penn Statelle lukuisia rangaistuksia entisen valmentajan Jerry Sanduskyn hyväksikäyttöskandaalin takia. 
Tavallisista siirroista poiketen Penn Statesta lähtevät pelaajat olivat välittömästi edustuskelpoisia uudessa joukkueessaan. Näin ollen Redd pystyi vahvistamaan USC:n entisestään vahvaa hyökkäystä, johon kuuluivat myös muun muassa pelinrakentaja Matt Barkley ja laitahyökkääjä Robert Woods. USC:n kaudesta muodostui kuitenkin pettymys, ja samoin Reddin urasta uudessa joukkueessaan.

NFL-ura

Reddiä ei varattu vuoden 2014 NFL:n varaustilaisuudessa, jonka jälkeen hän teki varaamattomana vapaana agenttina sopimuksen Washington Redskinsin kanssa. Hän teki kauden 2014 toisessa ottelussa uransa ensimmäisen touchdownin. Varamiehenä Redd sai kantaa palloa vain 16 kertaa tulokaskaudellaan ja eteni niillä yhteensä 75 jaardia.
Redd loukkasi polvensa kauden 2015 alla ja joutui olemaan sivussa koko kauden. Kauden aikana hän antoi positiivisen näytteen huumetestissä ja NFL langetti hänelle pelikiellon. Redskins vapautti Reddin sopimuksestaan heti pelikiellon päätyttyä joulukuussa 2016. Redd ei ole pelannut missään tämän jälkeen.
Kurt Uggeldahl

Kurt Arvid Uggeldahl (15. elokuuta 1932 Helsinki – 28. helmikuuta 1988 Espoo) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän toimi ulkoasiainhallinnossa vuodesta 1958 ja oli suurlähettiläs Pretoriassa 1971–1974, Teheranissa ja Islamabadissa 1974–1979, sitten ulkoministeriön protokollaosaston päällikkö 1979–1982, suurlähettiläs Ottawassa 1983–1985 sekä pääkonsuli Los Angelesissa 1985–1986.
Druidismi

Druidismi eli uusdruidismi, on uuspakanallinen uskonto. Druidismi perustuu kelttiläisistä tietäjistä eli druideista nykyaikaan välittyneeseen kuvaan. Druidismin juuret ovat 1700-luvulla, ja nykymuotonsa se sai 1960-luvun Britanniassa. Druidismin aktiivisia harjoittajia on koko maailmassa eri arvioiden mukaan noin 15 000–50 000, joista Britanniassa 6 000 ja Yhdysvalloissa vuoden 2001 arvion mukaan 33 000.

Tasot

Druidismin harjoittajat jaetaan bardeihin, näkijöihin ja druideihin. Usein opinnot aloitetaan bardista ja edetään lopuksi druidiin, mutta opiskelija voi usein myös valita suoraan itseään kiinnostavimman linjan. Bardit keskittyvät menneisyyden perinnön jatkamiseen, musisointiin ja tarinankerrontaan. Näkijät katsovat tulevaisuuteen, ennustavat ja opettavat. Druidit ovat ryhmien ja niiden toiminnan johtajia sekä joskus myös opettajia.

Rituaalit

Druidismin harjoittajat viettävät neljää vuodenaikajuhlaa: samhain (kesän lopun juhla loka-marraskuun vaihteessa), imbolc (kevään alun juhla helmikuun alussa), beltaine (kevään juhla vapun tienoilla) ja lugnasad (sadonkorjuun juhla elokuun alkupuolella); lisäksi druidit juhlistavat talvi- ja kesäpäivänseisauksia sekä kevät- ja syyspäiväntasauksia.

Historiallisuus

Nykyajan druidismi ei noudata entisajan todellisten druidien tapoja tai pukeutumista täysin tarkasti, sillä niistä ei ollut saatavilla uusdruidismin synnyn aikaan, tai aina edelleenkään, kovin tarkkoja tietoja. Esimerkiksi nykyajan druidien tavat pukeutua valkoisiin kaapuihin tai omia Stonehenge-monumentti eivät perustu historiaan. Lisäksi nykyajan druidit suorittavat rituaalejaan luonnossa ja kivikehissä, kuten druidien aiemmin uskottiin tehneen, mutta entisajan druidien tiedetään nyt käyttäneen rituaaleihinsa temppeleitä.