google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Hautamäki

Lauri Hautamäki (s. 17. elokuuta 1936 Kauhajoki) on suomalainen aluetieteilijä ja Tampereen yliopiston aluetieteen emeritusprofessori. Hautamäki suoritti filosofian tohtorin tutkinnon maantieteen alalta Helsingin yliopistossa vuonna 1967 ja toimi siellä suunnittelumaantieteen apulaisprofessorina vuosina 1970–1977 sekä aluetieteen professorina Tampereen yliopistossa vuodesta 1977 eläkkeelle jäämiseensä asti.
Suomessa Hautamäki tunnetaan erityisesti yhtenä kylätoiminnan perustajista ja häntä onkin tämän takia nimitetty "Suomen kylätoiminnan isäksi". Suomalaisessa maaseutu- ja kylätutkimuksessa hänen on katsottu edustaneen osuustoiminnan aatemaailmasta ammentanutta gebhardilaista paradigmaa.
Hautamäki valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1996.
RN Basilicata

Palvelus

Alus upposi 13. elokuuta 1919 höyrykattilan räjähdettyä. Alus nostettiin, jolloin todettiin sen korjaamisen olevan kannattamatonta ja se myytiin romutettavaksi.
Pensassilkkikerttunen

Levinneisyys

Pensassilkkikerttusta tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiina, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bengt Lundsten

Bengt Harald Lundsten (s. 26. helmikuuta 1928 Turku) on suomalainen arkkitehti ja professori. Lundsten toimi Teknillisen korkeakoulun rakennusopin professori vuosina 1969–1994. Hänen töitään ovat mm. Kortepohjan asemakaava ja rivitalot Jyväskylässä (1964–1969), Puu-Käpylän saneeraus (1970–1977) ja Kuopion Jynkän asuntomessualueen asemakaava (1979).
Vähä-Kaita

Maantieto

Järvi on 250 metriä pitkä, 70 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee kolmen Kaitajärvenvuorien välisessä notkelmassa ja sen rannat ovat soistuvaa metsää. Siitä laskee itään suo-oja, joka on liitetty Niittukorven suo-ojiin ja laskee sen jälkeen Pinsiönjokeen. Järven läheisyyteen suorannan taakse on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne pääsee Miharin ja Sasin suunnalta metsäautotietä pitkin.
Hirvineva

Hirvineva on kylä Limingan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla, Pohjanmaan radan varrella noin 13 kilometriä kuntakeskuksesta etelälounaaseen ja noin 35 kilometriä Oulusta etelään. Kylä on saanut nimensä Hirvineva-nimisestä suosta. Nimensä mukaisesti Hirvinevan alueella hirvivaara on tielläliikkujille todellinen uhka.
Hirvinevan suolta ei nosteta enää turvetta. Entisellä Vapon turvetuotantoalueella sijaitsee nykyisin 137 hehtaarin tekojärvi, Hirvinevan lintujärvi. Järven rannalla on ympäristöpolku, lintutorneja, nuotiopaikka sekä lato kahvitaukoa varten.
Myllylammi (Kuru, Kallio)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Työtönjoen–Pitkäjärven alueeseen (35.352) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,1 metriä mpy.
Chuck Comeau

Charles-Andre "Chuck" Comeau (s. 17. syyskuuta 1979) on kanadalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan Simple Plan -yhtyeestä, jossa hän työskentelee rumpalina ja taustalaulajana.
Comeau syntyi Montréalissa, Québecissä, ja kuului yhdessä Pierre Bouvierin kanssa jo Simple Plania edeltäneeseen Resetiin.
The Oath

Tuotanto

Huhtikuussa 2017 Sony Crackle vahvisti tilanneen 10 jakson mittaisen pilottikauden The Oath sarjalle. Saman vuoden kesäkuussa Jeff T. Thomas kiinnitettiin pilottijakson ohjaajaksi.
Ensimmäisen kauden kuvaukset alkoivat heinäkuussa 2017 Yhdysvalloissa Puerto Ricon saarella.

Vastaanotto

Arvostelusivusto Rotten Tomatoesin yleisö antoi ensimmäisen kauden arvosanaksi 92%. Forbes.comin arvostelija Merrill Barr listasi sarjan Shield – lain varjolla ja Southland tasolle, vaikkakin The Oath jäi visuaalisesti noiden jalkoihin.
Janus

Janus (lat. Ianus) oli roomalaisen mytologian alkujen, loppujen ja muutoksen sekä ovien ja porttien jumala. Janusta palvottiin kylvöajan alussa, satoa korjatessa, häissä, syntymäpäivinä ja muissa tärkeissä aluissa ihmisen elämässä.

Ulkonäkö

Janus kuvattiin usein kaksikasvoisena, kasvot katsomassa eri suuntiin, toinen menneisyyteen ja toinen tulevaisuuteen. Alun perin toinen kasvo oli parraton ja toinen parrakas, mahdollisesti symboloimassa Kuuta ja Aurinkoa, mutta myöhemmissä kuvissa molemmilla kasvoilla oli parta. Januksen oikeassa kädessä oli avain.
Kaksikasvoinen Janus oli kuva-aiheena useissa roomalaisissa kolikoissa.

Tausta ja uskomukset

Janus oli erään tradition mukaan tullut Thessaliasta ja hallinnut Roomassa tarunomaisen kuningas Camesuksen kanssa. Toisessa traditiossa Janus oli Latiumin kuningas, joka vastaanotti Gianicololla Saturnuksen, kun tämä oli karkotettu Ólympokselta. Janus olisi tämän jälkeen hallinnut Saturnuksen kanssa.
Januksen puoliso Juturna oli lähdenymfi ja Volturnus-jumalan tytär. Januksen ja Juturnan poika Fons oli lähdeveden jumala. Tiberinus puolestaan oli Tiberjoen jumala.
Janus oli roomalaisten varhaisimpia ja omaperäisimpiä jumalia, eikä sillä ollut suoranaista kreikkalaista vastinetta. Sen palvonta liittyy perinteisesti jo Romuluksen aikaan, ja sitä on todennäköisesti palvottu jo ennen Rooman kaupungin perustamista.
Janus oli porttien, ovien, alkamisen ja lopettamisen jumala. Joidenkin tutkijoiden mukaan Janus oli kaikkien alkujen jumala, minkä takia päivän, kuukauden ja vuoden alut olivat pyhitetty hänelle. Roomalaisissa kodeissa päivä aloitettiin aamurukouksella Janukselle. Latinan kielessä vuoden ensimmäinen kuukausi tammikuu (Ianuarius) nimettiin Januksen mukaan, mistä se myöhemmin levisi germaanisiin kieliin (esimerkiksi englannissa January, ruotsissa Januari ja saksassa Januar).
Roomassa oli useita seremoniallisia portteja, joista tunnetuin oli Januksen pyhäkkönä toiminut Janus Geminus, joka sijaitsi Forum Romanumin pohjoislaidalla. Portin ovia pidettiin aina sota-aikana auki, jotta Janus pääsisi auttamaan joukkoja tappion uhatessa. Historiotsija Liviuksen mukaan portti oli kiinni vain kahdesti.
Nepenmäen koulu

Uuden koulun rakentaminen

Nepenmäen vanhan koulun  purkaminen alkoi maaliskuussa 2016.  Uusi koulu valmistui vuonna 2018 .
Adidas F50

Adidas F50 on urheiluvarustemerkki Adidaksen lanseeraama jalkapallokenkä. Ensimmäinen malli tuli kauppoihin 2010, vuoden 2010 MM-kisoja varten. Nykyään kenkiä ei enää valmisteta ja Adidas on tuonut markkinoille uuden samaa tyyliä edustavan X- kengän.

Tunnettuja käyttäjiä

Lionel Messi
 Gareth Bale
 Arjen Robben
 James Rodríguez
Bikalutamidi

Ominaisuudet

Bikalutamidin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se on androgeenireseptorien toiminnan estäjä. Tällöin androgeenihormonien, erityisesti testosteronin vaikutukset syöpäsoluissa eivät ilmene. Bikalutamidi on optisesti aktiivinen yhdiste, ja ainoastaan (R)-enantiomeerilla on lääkeaineena aktiivisuutta. (S)-enantiomeeri metaboloituu nopeasti ja on inaktiivinen. Bikalutamidia käytetään erityisesti etäpesäkkeitä muodostavan eturauhassyövän hoidossa. Sitä käytetään yhdessä leikkaushoidon, kastroinnin ja gonadoliberiinihormonin agonistin kanssa. Bikalutamidi sitoutuu androgeenireseptoreihin noin kaksi kertaa niin tehokkaasti kuin vanhemmat lääkeaineet flutamidi ja nilutamidi.

Haittavaikutukset

Tyypillisin bikalutamidin aiheuttama haittavaikutus on kuumat aallot, joita ilmenee noin puolella potilaista. Lisäksi mahdollisia haittavaikutuksia ovat gynekomastia eli rintojen suurentuminen, allergiset oireet, erektiohäiriöt ja alentunut seksuaalinen halukkuus. Ruuansulatuskanavan oireet ovat harvinaisia, mutta mahdollisia.

Synteesi

Bikalutamidin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa metyylimetakrylaatin kaksoissidos hapetetaan epoksidiksi vetyperoksidin avulla. Seuraavassa vaiheessa p-fluoritiofenoli reagoi tämän tuotteen kanssa, jolloin epoksidirengas aukeaa. Sitä seuraa esterin hydrolyysi, ja muodostunut karboksyylihappo reagoi 4-syano-3-trifluorimetyylianiliinin kanssa muodostaen amidin tionyylikloridin läsnä ollessa. Viimeisessä vaiheessa tuotteen tioeetteriryhmä hapetetaan sulfoniryhmäksi m-klooriperbentsoehapon avulla.
Valkokurkkurosella

Koko ja ulkonäkö

Valkokurkkurosellan pituus on noin 36 cm ja paino 95–120 grammaa. Sen höyhenpuku on varsin värikäs ja kirjava: pää, rinta ja alaperä ovat punaiset, kurkku ja posket valkoiset, vatsan yläosa keltainen ja alaosa vihreä, siivet, keskimmäiset peitinhöyhenet ja selkä mustat kellanvihrein höyhenten reunoin, siiven alapeitinhöyhenet ja käsisulkien ulkoreunat siniset, keskimmäiset pyrstösulat vihreät ja sinihohtoiset, reunimmaiset pyrstösulat vaaleansiniset ja valkokärkiset. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Naaras on haileamman värinen. Nuoren linnun niska ja takaraivo ovat vihreät, muuten se muistuttaa naarasta.

Esiintyminen

Valkokurkkurosella elää Australian kaakkoisosassa, Tasmaniassa ja Uudessa-Seelannissa. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja populaation koko vähintään 500 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joista eximius on siirretty Uuteen-Seelantiin Aucklandin ympäristöön ja Dunedinin seudulle. Talvella linnut kerääntyvät pieniksi, tai joskus jopa sadan yksilön, parviksi. George Shaw kuvaili lajin holotyypin Uudesta Etelä-Walesista. Laji on hyvin suosittu häkkilintu.

Elinympäristö

Valkokurkkurosellat elävät valoisissa metsissä, maatiloilla, savannilla, puutarhoissa ja puistoissa aina 1 250 metrin korkeudelle merenpinnasta.

Lisääntyminen

Pari muodostaa elinikäisen liiton. Valkokurkkurosellan lisääntymiskausi on syyskuusta tammikuulle, tosin joskus pesintä on todettu vielä huhti–toukokuussa. Pesä on puun kolossa tai onkalossa, pöntössä, kannossa, maapuun kolossa, aidantolpassa tai jopa kaniininkolossa. Naaras munii neljästä yhdeksään, tavallisesti viisi munaa, joita se hautoo kolmisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä kuukausia, elleivät nämä pesi toistamiseen. Aikuisen puvun nuori lintu saa vuoden ikäisenä.

Ravinto

Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, viljasta, marjoista, hedelmistä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. Talvisin parvet ruokailevat orapihlaja-aidoissa marjoja syöden. Paikoin ne ovat harmillisia puutarhatuholaisia syöden muun muassa sitrushedelmiä.
Eero Saari (jääkiekkoilija)

Eero Olavi Saari (s. 18. syyskuuta 1928 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Saari pelasi Ilveksessä kaudet 1944–1956. Hän voitti joukkueessa kuusi Suomen mestaruutta ja yhteensä kahdeksan mitalia. Saaren saldoksi muodostui SM-sarjassa 49+16 79 ottelussa.
Saari pelasi maajoukkueessa 25 ottelua. Mukaan mahtuivat myös yhdet MM-kilpailut ja kahdet olympialaiset.
Harvard Medical School

Historia

Koulu on kolmanneksi vanhin lääketieteellinen koulu Yhdysvalloissa ja sen perusti lääkäri John Warren 19. syyskuuta 1782 yhdessä Benjamin Waterhousen ja Aaron Dexterin kanssa. Ensimmäiset luennot pidettiin Harvard Hallin kellarissa ja myöhemmin Holden Chapelissa. Ensimmäinen vuosikurssi, joka koostui kahdesta opiskelijasta, valmistui vuonna 1788.
Vuonna 1810 koulu muutti Cambridgeen osoitteeseen 49 Marlborough Street, Boston. Vuodesta 1818 vuoteen 1846 koulu tunnettiin nimellä Massachusetts Medical College of Harvard University ja sijaitsi Mason Streetilla. Vuonna 1847 koulu sijaitsi North Grove Streetilla ja vuonna 1833 Copley Squarella. Koulu muutti nykyiseen osoitteeseensa vuonna 1906, jossa "Great White Quadrangle" perustettiin. Arkkitehtina tälle viisi rakennusta käsittävälle koululle toimi bostonilainen yritys Shepley, Rutan and Coolidge.
Yksi koulun maineikkaista tutkimuksista on Harvard Grant Study. Se on aikuisikäisten miesten väestötutkimus, joka on jatkunut jo lähes 80 vuoden ajan. Tutkimuksessa seurataan Harvardin collegen vuosikurssien 1939–1944 miesopiskelijoita, joita on 268. Heistä yksi oli presidentti John F. Kennedy. Vertailukohtana on The Glueck Study, jossa seurataan yli neljäästaa vastaavanikäistä ei-akateemista bostonilaista miestä. Tutkimuksen mukaan jo ihmisen lapsuudessa on tekijöitä, jotka ennustavat myöhempää terveyttä. Alkoholismilla on laajoja haittavaikutuksia ihmisen sosiaaliseen elämään. Jatkotutkimuksessa selvitetään ikääntymisen vaikutuksia aivojen toimintaan.
Beamex

Historia

Vuonna 1975 instrumenttiteknikot Eero Halonen, Krister Knuts, Veijo Meriläinen ja Nils-Erik Sundfors työskentelivät Pietarsaaressa silloisessa Schaumannin (sittemmin UPM) selluloosatehtaassa. Turhauduttuaan sen aikaisiin prosessikalibraattoreihin he päättivät perustaa oman yrityksen ja alkaa itse kehittämään laitteita. Beamex aloitti toimintansa paikallisen kalakaupan kellarissa.
Ensimmäinen myytäväksi tarkoitettu kalibraattori oli nimeltään VA-kalibraattori ja se tuli myyntiin vuonna 1976. 
Vuonna 1984 Sarlin osti Beamexin, jossa oli siinä vaiheessa 17 työntekijää ja liikevaihto reilut miljoona euroa. Siitä noin 70 prosenttia tuli tuolloin viennistä.
Eero Halonen oli yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja lokakuuhun 1998 saakka. Hänen tilalleen tuli tekniikan tohtori Raimo Ahola 17 vuodeksi, kunnes jäi eläkkeelle. Vuodesta 2015 alkaen toimitusjohtajana on toiminut Jan-Henrik Svensson.

Beamexin Sertifioinnit

Beamexin laatujärjestelmä on ollut ISO 9001 sertifioitu vuodesta 1992 asti.
Beamexin kalibrointilaboratorio on ollut akkreditoitu vuodesta 1993 asti ISO/IEC 17025 mukaisesti.
Beamexin räjähdysvaarallisten tilojen kalibraattorit ovat hyväksyttyjä sekä ATEX direktiivin, että IECEx standardien mukaan.
Uraniniitti

Esiintyminen

Uraniniittia esiintyy graniittisissa ja syeniittisissä pegmatiiteissa. Lisäksi sitä tavataan hydrotermisissä juonissa ja kvartsisorakonglomeraateissa. Juonina se voi esiintyä yhdessä lyijy- kupari- ja tinamalmien kanssa. Uraniniitti on yleisin uraanimineraali ja tärkeä uraanimalmi.
Huomattavia pikivälke-esiintymiä on Isolla Karhujärvellä (Great Bear Lake) Kanadassa jossa, kuten Jáchymovissa, se esiintyy yhdessä hopean kanssa. Alueella toimii monimetallikaivoksia. Eräitä rikkaimpia uraaniesiintymiä on löydetty Athabascan alueelta Saskatchewanista. Uraniniitin esiintymiä tunnetaan myös Australiassa, Saksassa, Englannissa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Afrikassa.
Uraniniitti esiintyy luonnossa tyypillisesti epästoikiometrisenä, jossa uraani esiintyy sekä hapetustilalla +IV että +VI, myös pelkistävissä olosuhteissa. Uraniniitin kemiallinen kaava ilmoitetaankin usein muodossa UO₂₊ₓ kuvaamassa osittaista hapettumista, tai vaihtoehtoisesti U₄O₉, U₃O₇ jne. muuttuvan kiderakenteen mukaisesti. Uraniniitti on paitsi mineraalin yleisnimitys myös sen kiteinen morfologinen muoto, kun taas pikivälkkeeksi kutsutaan vain amorfista massamaista uraniniittia.

Ominaisuudet

Uraniniitti on lohkopinnoiltaan kiiltävä, väriltään teräksenmusta tai ruskea ja rakenteeltaan rakeinen. Kovuus on 5–6. Korkean uraanipitoisuuden vuoksi se on hyvin painava mineraali, ominaispainoltaan 6,5–10,9. Pikivälkkeen kovuus on 4–6, ominaispaino 6–8. Molempien rapautumistuotteet ovat voimakkaan värisiä, vihertäviä, keltaisia tai oransseja ja multamaisia.
Uraanin radioaktiivisuudesta johtuen sen koko hajoamissarja on edustettuna luonnonnäytteissä. Hajoamissarjan päätepiste, stabiili lyijy, ei kemiallisesti sovi hyvin uraniniitin kiderakenteeseen joten se vapautuu helposti kun mineraalissa tapahtuu muutoksia, esim. liukenemista tai uudelleenkiteytymistä. Tämä mahdollistaa uraniniittimineraalien hyvän iänmäärityksen.

Radioaktiivisuus

Uraniniitti on hyvin radioaktiivista, muttei muodosta merkittävää akuuttia terveysriskiä. Kaikki uraniniitti sisältää pieniä määriä voimakkaasti radioaktiivista radiumia, joka on osa uraanin hajoamissarjaa. Tästä syystä uraniniittia voi etsiä säteilymittareilla, kuten geigerputkella. Radioaktiivisuuden ja etenkin uraniniitin radonin tuotannon vuoksi uraniniittia ei ole syytä varastoida kotiinsa.
Uraniniitin kemiaan vaikuttaa radioaktiivisuus selvästi tavallisempia kivilajeja enemmän. Se sisältää aina lyijyä, joka on uraanin hajoamissarjan lopullinen päätepiste. Myös pieniä määriä heliumia esiintyy tavallisesti alfahajoamisen seurauksena. Luonnossa äärimmäisen harvinaista teknetiumia esiintyy uraniniitissa häviävän pieniä määriä uraani-238:n spontaanin fission seurauksena.

Historia

Martin Klaproth löysi Joachimsthalin (nyk. Jáchymovin) pikivälkkeestä uraanin 1789. Marie Curie eristi radiumin siitä 1898. Siten radioaktiivisuuden keksiminen tapahtui nimenomaan uraniniittien hyvin korkean uraanipitoisuuden seurauksena. Jáchymovin rikkaat uraniniittiesiintymät olivat maailman ensimmäisen uraanikaivoksen sijaintipaikka.
Juhlat (elokuva)

Tuotanto

Elokuvan idea perustui Vinterbergin kuulemaan radio-ohjelmaan, jossa tuntematon soittaja kertoi samanlaisesta tapauksesta. Vinterberg pyysi ystäväänsä Mogens Rukovia kirjoittamaan sen pohjalta käsikirjoituksen uhrin näkökulmasta. Myöhemmin kuitenkin ilmeni, ettei soittajan kertoma tarina ollut totta.
Dogma 95 -julistuksen periaatteiden mukaisesti elokuva kuvattiin tavallisille MiniDV-kaseteille kuluttajakäyttöön tarkoitetulla pienellä Sony Handycam -videokameralla. Vinterberg paljasti myöhemmin rikkoneensa Dogma-sääntöjä peittämällä yhden kuvauspaikan ikkunan paremman valaistuksen aikaansaamiseksi. Kuvauspaikkana oli Skjoldenæsholmin linna Ringstedissä, 60 kilometriä Kööpenhaminasta länteen.

Vastaanotto

Thomas Vinterberg sai Juhlista tuomariston palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ja oli ehdokkaana myös Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi muun muassa Bafta- ja Golden Globe- tapahtumissa ja sai palkintoja useilla elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa.
Eräät elokuvan näyttelijöistä toteuttivat tarinasta myös teatterinäytelmän, joka on tuotettu näyttämölle useissa teattereissa eri maissa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Juhlat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jumpin’ Jack Flash

”Jumpin’ Jack Flash” on The Rolling Stonesin vuonna 1968 vain singlenä julkaistu kappale. Se oli paluu albumien Between the Buttons ja Their Satanic Majesties Request psykedeelisten kokeilujen jälkeen takaisin yhtyeen blues-juurille. Kappaleen nimen keksi Keith Richards puutarhurinsa Jack Dyerin nimestä.
Lincolnin tuomiokirkko

Historia

Vilhelm Valloittaja määräsi katedraalin rakennettavaksi vuonna 1072, ja nykyinen tuomiokirkko on rakennettu maanjäristyksessä tuhoutuneen tilalle.
Jakovlev Jak-3

Suunnittelu ja kehitys

Vuonna 1943 Jakovlev suunnitteli Jak-1M:n, joka oli Jak-1:n pienempi ja kevyempi versio. Toinen Jak-1M-protyyppi rakennettiin myöhemmin samana vuonna. Muutoksia olivat myös takarungon verhoilu vanerilla kankaan sijasta, heijastintähtäin, panssaroinnin ja moottorin jäähdytyksen parantaminen. Pääkoelentäjä Pjotr Mihailovitš Stefanovski oli niin vakuuttunut, että hän suositteli Jak-1:n ja Jak 7:n tuotannon hyllyttämistä, ja vain Jak-9:n tuotannon jatkamista. Uusi hävittäjä nimettiin Jak-3:ksi, ja se tuli tuotantoon vuonna 1944, myöhemmin kuin Jak-9, huolimatta pienemmästä tunnusnumerosta. Ensimmäiset 197 konetta aseistettiin 20 millimetrin ŠVAK-tykillä ja 12,7 millimetrin UBS-konekiväärillä, kuten myös Jak-1B. Aseet oli sijoitettu runkoon, toisaalta tarkkuuden, toisaalta siipien purkamisen helpottamiseksi ja siipikuorman vähentämiseksi. Pääasiallisen tuotantoversioon, jota rakennettiin 4 000 kappaletta, lisättiin toinen 12,7 millimetrin konekivääri.

Käyttö

Jak-3 oli pienempi ja kevyempi kuin Jak-9, mutta siinä oli sama moottori. Se oli anteeksiantava, helposti käsiteltävä, ja saavutti sekä alokas- että veteraanilentäjien suosion.
Koneita alettiin saada etulinjan yksiköihin kesällä 1944. Ensimmäisenä niitä sai käyttöönsä toisen ilma-armeijan 91 IAP. Kesä-heinäkuussa 1944 rykmentin tehtävänä oli saada ilmaherruus. 431 tehtävän aikana ammuttiin alas 20 Luftwaffen hävittäjää ja kolme Junkers Ju 87 -syöksypommittajaa. Suurin taistelu kehittyi 16. päivänä kesäkuuta, kun 18 Jakia otti yhteen 24 saksalaiskoneen kanssa. 15 saksalaiskonetta ammuttiin alas, omien tappioiden jäädessä yhteen tuhoutuneeseen ja yhteen vaurioituneeseen koneeseen.
Jak-3:n huonoja puolia olivat muun muassa vanerin painuminen myttyyn kovassa syöksyssä, lyhyt kantama ja moottorin huono luotettavuus. Pneumaattinen järjestelmä laskutelineiden, jarrujen ja laskusiivekkeiden käyttöön osoittautui ongelmalliseksi. Vaikka pneumaattinen järjestelmä oli vähemmän luotettava kuin hydrauliset ja sähköiset vaihtoehdot, siitä pidettiin merkittävän painonsäästön takia.
Vähä-Palannes

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.
Mustalammi (Ruovesi, Yröskulma)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee ojietulla suolla aivan Saarijärven eteläpuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Lammen ympäri kiertää kauempana metsäautotie.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,6 metriä mpy. Siihen on johdettu pienen suon ojat ja sen laskuoja on myös kaivamalla johdettu Saarijärveen. Ojalla on pudotusta kuusi metriä.
Zoran Zaev

Zoran Zaev (makedoniaksi Зоран Заев; s. 8. lokakuuta 1974, Strumica) on pohjoismakedonialainen taloustieteilijä ja poliitikko sekä Pohjois-Makedonian pääministeri 31. toukokuuta 2017 lähtien. Zaev johtaa sosiaalidemokraattista SDSM-puoluetta.
Zaev on opiskellut taloustieteitä Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen yliopistossa. Hän liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen 1996 ja hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran 2003. Zaev nousi puolueen johtoon 2008. Strumican pormestariksi hänet valittiin 2005, 2009 ja 2013.
Janika-myrsky

Janika-myrsky oli Suomea 15. marraskuuta 2001 koetellut myrsky. Sen aikana kovin 10 minuutin keskituulen nopeus oli 30 m/s, joka mitattiin Rauman Kylmäpihlajassa. Järvialueilla voimakkain keskituulen nopeus vaihteli 21-22 m/s:n välillä. Ilmatieteen laitoksen mukaan vastaavaa tuulennopeutta oli ennen Janikaa havaittu maa-alueilla elokuussa 1959. 
Eniten tuhoa myrsky aiheutti Pirkanmaalla, Hämeessä, Itä-Hämeessä ja Uudellamaalla. Myrsky vaati ainakin yhden kuolonuhrin, kun Keskustapuolueen kansanedustaja Olavi Ala-Nissilän poika kuoli. Janika- ja Pyry-myrskyt aiheuttivat yhdessä noin 7,3 miljoonan kuutiometrin puustotuhot .
Arvid Henrikinpoika Tavast

Arvid Henrikinpoika Tavast (k. 1599) oli suomalainen sotilas ja Viipurin linnanpäällikkö, ja hän omisti Hattulan Vesunnin. Hän toimi Savonlinnan päällikkönä 1575–1578, oli Venäjän sodassa Ruotsin jalkaväen ylipäällikkö Pitkän vihan aikana 1578–1590. Kun Täyssinän rauha oli solmittu, hän teki rajankäyntiä ja oli Käkisalmen linnanpäällikkö vuonna 1595. Kiitokseksi uskollisuudesta kuningas Sigismundia kohtaan hän sai Viipurin linnanpäällikkyyden vuonna 1598. Linna joutui kuitenkin Kaarle-herttuan joukoille syksyllä 1599, ja Tavast ja hänen poikansa Iivar Tavast mestattiin.
Makropaleontologia

Makropaleontologia on paleontologian haara, joka tutkii fossiileja, joiden morfologian ja tunnusomaiset piirteet on useimmiten mahdollista määrittää ilman apuvälineitä.

Makrofossiilit

Makrofossiilit (eng. macrofossil) ovat fossiileja, jotka ovat havaittavissa ilman mikroskoopin apua. Toisin kuin mikrofossiileja, niitä on mahdollista tutkia sekä analysoida pitkälti paljaalla silmällä. Useimmat arkeologisilla kaivauksilla tehtävistä fossiililöydöksistä ovat makrofossiileja ja näihin lukeutuvat muun muassa eläinten hampaat ja luut sekä kasvien neulaset, kävyt ja lehdet.