google/wiki40b huggingface dataset:
Sveitsinsaksa

Levinneisyys ja puhujat

Saksan kieli on yksi Sveitsin neljästä kansallisesta ja kolmesta virallisesta kielestä. Sveitsinsaksa on nimitys saksan Sveitsissä puhutulle kielimuodolle. Kirjoitettuun yleiskieleen viitataan sanalla Umgangssprache.
Vuonna 2015 Sveitsissä vakituisesti asuvista yli 15-vuotiaista 60 % (eli hieman yli 4 milj.) ilmoitti puhuvansa tavallisimmin kotonaan sveitsinsaksaa. 66 % käytti sitä pääasiallisena kielenään työ- tai opiskelupaikallaan.
Toisin kuin esimerkiksi joissain tapauksissa Suomessa, murteen puhumisen ei katsota liittyvän esimerkiksi henkilön koulutustasoon ja murretta käytetään yleisesti esimerkiksi radiossa ja televisiossa. Yleiskielellä tehdyt ohjelmat saattavat olla jopa murteellisia harvinaisempia. Sveitsinsaksalla julkaistaan myös kirjallisuutta ja sen katsotaan olevan tärkeä kielimuoto sveitsiläisen identiteetin kannalta. Joissain yhteyksissä on tosin myös esitetty, että sveitsinsaksan käyttö yleiskielen kustannuksella saattaa eristää Sveitsiä muusta saksankielisestä maailmasta.

Piirteet

Sveitsinsaksa kuuluu alemannimurteisiin ja se voidaan jakaa edelleen omiin alueellisiin murteisiinsa. Joitakin merkittävimpiä sveitsinsaksan murteita ovat Zürichin, Bernin ja Baselin murteet. Kokonaisuutena sveitsinsaksassa on merkittäviä eroja saksan yleiskieleen nähden, mutta kahden kielimuodon puhujat voivat yleensä kuitenkin ymmärtää toisiaan. Ymmärtämyksen aste voi tosin vaihdella murteen mukaan.
Sveitsinsaksan sanastolle ovat tyypillisiä li-päätteiset diminutiivit, kuten esimerkiksi Päckli (rasia) ja Stückli (pala). Sveitsinsaksassa on myös lainasanoja Sveitsin kahdesta muusta virallisesta kielestä ranskasta ja italiasta. Lainasanoja ovat esimerkiksi Glace (jäätelö), Velo (polkupyörä) ja Bébé (vauva).
Ääntämyksessä sveitsinsaksa on säilyttänyt joitakin saksan yleiskielestä hävinneitä vanhoja vaikutteita. Sveitsinsaksa on säilyttänyt esimerkiksi keskiyläsaksan pitkät vokaalit, kun taas uusyläsaksan pitkät vokaalit ovat säilyneet diftongeina. Toinen sveitsinsaksan ääntämystä erottava tekijä on sananalkuinen k velaarisena hankausäänteenä, ja soinnillisten äänteiden b, d, g ja s ääntyminen soinnittomana.
Sveitsinsaksalla on myös omia piirteitään kieliopin kannalta. Toisin kuin saksan yleiskielessä, sveitsinsaksassa ei ole eroa datiivilla ja akkusatiivilla. Genetiivi ilmaistaan eri tavalla. Sanaa wo voidaan käyttää korvaamaan relatiivipronomini.
Hansa Tonstudio

Hansa Tonstudio on äänitysstudio Kreuzbergin kaupunginosassa Berliinissä Saksassa. Studion perustivat vuonna 1964 veljekset Peter ja Thomas Meisel Halenseen kaupunginosaan, mistä studio muutti vuonna 1972 nykyiseen paikkaansa.
Monet englanninkieliset muusikot ovat kutsuneet studiota nimillä ”Hansa Studio By the Wall”, ”Hansa by the Wall” ja ”The Great Hall by the Wall” viittauksena studion sijaintiin lähellä Berliinin muuria.
Stroganov

Stroganovit (ven. Стро́гановы) oli merkittävä venäläinen kauppias-, teollisuus- ja virkamiessuku 1400-1900 luvuilla. Suku kehittyi alun perin Arkangelin alueella asuneista, pomoreiksi itseään kutsuvista venäläisistä talonpojista.  Suvulla oli tärkeä rooli muun muassa Moskovan Venäjän ulkomaankaupassa 1500-luvulla ja merkittävä vaikutus Siperian valloituksessa 1500-luvun lopulla ja 1600-luvulla.
Bernard Horsfall

Bernard Horsfall (20. marraskuuta 1930 – 28. tammikuuta 2013) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Bishop's Stortfordissa, Hertfordshiressa. 
Horsfall näytteli urallaan sekä televisiossa että elokuvissa. Hänellä oli rooli James Bond -elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (1969); myöhemmältä uralta on peräisin mm. parhaan elokuvan ja ohjauksen Oscarit voittaneet elokuvat Gandhi ja Braveheart – taipumaton (1995). Horsfallilla on ollut osia useissa suosituissa televisiosarjoissa, ja hän on vieraillut useasti Doctor Whossa.
Rapajärvi (Savitaipale, Ruippo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Avarajoen valuma-alueeseen (14.195) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,1 metriä mpy.
Carter Family

The Carter Family oli countrymusiikkia esittävä lauluyhtye, joka esiintyi ja levytti vuosina 1927–1956. Carter Family oli ensimmäinen ryhmä laulajia, josta tuli countrytähtiä. Yhtyeellä onkin ollut merkittävä vaikutus bluegrassin, countryn, Gospelin, sekä pop- ja rockmusiikin kehitykseen.
Alkuperäiseen Carter Familyyn kuului Alvin Pleasant Delayney Carter, joka paremmin tunnetaan nimikirjaimistaan "A.P.", hänen vaimonsa Sara Dougherty Carter, sekä A.P.:n käly Maybelle Addington Carter. Kaikki kolme jäsentä syntyivät ja kasvoivat lounaisessa Virginiassa, jossa he saivat vaikutteita gospelmusiikista. Maybelle Carterin omaleimaisesta ja innovatiivisesta kitaran soitosta tuli ryhmän tunnusmerkki.

Toinen sukupolvi

Talvella 1938–1939 Carter Family matkusti Teksasiin, jossa he liittyivät XERA-radioaseman ohjelmistoon. Yhtyeen siirryttyä San Antonioon, jossa radio-ohjelman jaksot nauhoitettiin etukäteen, Maybellen tytär June Carter liittyi mukaan yhtyeeseen.
Vuoteen 1943 mennessä Saran ja A.P.:n avioliitto päättyi, ja Sara muutti Kaliforniaan A.P.:n serkun aviopuolisoksi. The Carter Family hajaantui, vaikkakin Maybelle jatkoi esiintymistä kolmen tyttärensä Anitan, Junen ja Helenin kanssa käyttäen nimeä "Mother Maybelle and the Carter Sisters" 1960-luvulle asti. 1950-luvulla A.P., Sara ja heidän lapsensa Joe ja Janette nauhoittivat jotakin materiaalia, ja 1960-luvulla Maybelle ja Sara palasivat yhteen ja esiintyivät läpi vuosikymmenen Yhdysvaltojen Folk-villityksen suojassa.
Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko

Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko (tai lyhyemmin Vesikäärmeen superjoukko), on Neitsyen superjoukkoa (johon myös paikallinen ryhmä kuuluu) lähinnä oleva toinen superjoukko. Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko on erittäin lähellä suurta attraktoria, erittäin voimakasta painovoima-anomaliaa. Superjoukkoon kuuluu ainakin neljä merkittävän kokoista galaksijoukkoa, jotka tunnetaan nimillä A3526, A3565, A3574 ja A3581.
Downstroke

Downstroke tarkoittaa kielisoittimen (esimerkiksi kitaran) soittotyyliä, jossa haluttua kieltä soitetaan ylhäältä alaspäin. Termillä downpicking tarkoitetaan tekniikkaa, jossa käytetään toistuvasta downstrokea. Tekniikan vahvuuksia ovat jämäköiltä ja selkeät kuulostavat nuotit. Heikkouksiksi voidaan lukea ainakin tekniikan hitaus.
Nykyisistä kitaristeista muun muassa James Hetfield käyttää paljon downstrokea.
Jonas Laherma

Jonas Jeremias (J. J.) Laherma, sukunimi vuoteen 1906 Vikman (28. syyskuuta 1888 Jyväskylä – 24. marraskuuta 1977 Helsinki) oli Suomen Työväen Säästöpankin toimitusjohtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Laherman vanhemmat olivat kauppias Jeremias Vikman ja Anna Helena Hautala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912 ja maisteriksi 1913. Laherma opiskeli vielä Moskovassa 1913–1915.
Laherma toimi Haukiputaan lastausyhdistyksen kassanhoitajana Haukiputaan Kurtinhaudalla kahtena kesänä 1908–1909, Iin työosuuskunnan toimitusjohtajana kesäkausina 1909–1912 ja 1914–1915 sekä Helsingin Työväen Säästöpankin, myöhemmin Suomen Työväen Säästöpankin toimitusjohtajana 1916–1959.
Laherma oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1919–1922, edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuului myös Suomen Pankin tilintarkastajiin ja oli Helsingin kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsen.
Laherma oli naimisissa vuodesta 1917 Enni Leontine Lindstedtin kanssa. Hänen veljensä oli voimistelunopettaja, urheilujohtaja ja -virkamies Väinö Laherma.
Panu Pihkala

Panu Petteri Pihkala (s. 16. maaliskuuta 1979) on suomalainen ympäristötutkija ja kirjailija, joka tunnetaan etenkin ympäristöahdistuksen tutkijana. Pihkalan teos Päin helvettiä? Ympäristöahdistus ja toivo (Kirjapaja, lokakuu 2017) oli ensimmäinen suomenkielinen teos ympäristöahdistuksen ilmiöstä. Pihkala on koulutukseltaan teologian tohtori ja hän on aiemmin toiminut monissa tehtävissä Suomen evankelisluterilaisen kirkon piirissä. Vuodesta 2010 alkaen Pihkala on toiminut erilaisissa tutkimustehtävissä Helsingin yliopistossa. Kansanvalistusseura myönsi Pihkalalle vuoden 2018 Sivistyspalkinnon hänen työstään ympäristöahdistuksen julkisen käsittelyn puolesta.
Loudness

Yhtyeen vaiheet

Kitaristi Takasaki ja rumpali Munetaka Higuch perustivat Loudnessin vuonna 1981. Loudnessin ulkomaanmenestys oli suurinta 1980-luvun puolivälissä. Vuonna 1985 julkaistu Thunder In The East -albumi nousi 74. sijalle Yhdysvaltain Billboard -listalla, mikä oli siihen astisista korkein listasijoitus miltään japanilaisyhtyeeltä. Levy säilyi listoilla 23 viikkoa. Seuraavana vuonna albumi Lightning Strikes nousi listalla sijalle 64.  
Pian vuoden 1987 Hurricane Eyes -albumin julkaisun jälkeen yhtyeen laulaja, Minoru Niihara erotettiin ja tilalle valittiin aiemmin Obsession -yhtyeessä laulanut Mike Vescera. Laulajavaihdoksen uskottiin kasvattavan yhtyeen suosiota ulkomailla, mutta näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Loudnessin suosio alkoi pikemmin hiipua niin kotimaassaan kuin ulkomailla.
Loudness hajosi alkuperäisestä kokoonpanostaan vuonna 1988 kunnes palasi taas yhteen vuonna 2000. Jäseniin kuuluvat jälleen laulaja Minoru Niihara, kitaristi Akira Takasaki, basisti Masayoshi Yamashita sekä rumpali Munetaka Higuchi.
Huhtikuussa 2008 Higuchilla todettiin maksasyöpä, johon hän menehtyi 30.11.2008. Seuraavana vuonna yhtye ilmoitti jatkavansa uuden rumpalin, Masayuki Suzukin kanssa. Alkuvuodesta 2018 hän sai lievän aivoinfarktin, ja hänet korvasi kiertueella tilapäisesti Ryuichi Nishida.
Liekkiminivetti

Levinneisyys

Liekkiminivettiä tavataan Kiinassa ja Etelä- ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gourara

Gourara (myös Gurara) on keidasalue Adrarin maakunnassa Algerian Saharassa. Se rajoittuu pohjoisessa Läntisen Ison Ergin eteläkärkeen, idässä Tadmaïtin tasankoon ja lännessä Oued Saouran laaksoon. Gouraran eteläpuolella sijaitsevat Touatin keitaat. Alueen keskus on Timimounin kaupunki. Sen muut yhdeksän kuntaa ovat Aougrout, Charouine, Deldoul, Ksar Kaddour, Metarfa, Ouled Aïssa, Ouled Saïd, Talmine ja Tinerkouk. Kunnissa on yhteensä 132 800 asukasta (vuonna 2011).
Keitaat sijaitsevat painaumassa, jonka pohjalla on sebkhaksi kutsuttu suolatasanko. Seudun ilmasto on äärimmäisen kuuma ja kuiva. Elämän mahdollistaa pohjavesi, jota hyödynnetään perinteisen foggara-kastelujärjestelmän ja nykyaikaisten vesipumppujen avulla. Maatalous tuottaa etupäässä taateleita ja vihanneksia.
Asutus on keskittynyt linnoitettuihin kyliin eli ksareihin, joista monet ovat nykyään autioina. Seudun kanta-asukkaat ovat zenata-ryhmän berbereitä, joiden joukossa on islaminuskoon kääntyneitä juutalaisia ja entisten mustien orjien jälkeläisiä. Berberin kieli on yhä elinvoimainen Gourarassa. Alueen nykyaikaistuminen ja paimentolaisten asettuminen kiinteisiin asutuksiin on lisännyt arabien määrää.
Gourara oli aiemmin yksi Saharan ylittävän karavaanikaupan välietapeista. Ranskan siirtomaakauteen saakka se kuului Marokon hallitsijoiden valtapiiriin.
Panamax

Panamax-tyyppiseksi kutsutaan laivaa, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu kulkemaan Panaman kanavan suluista. Laivan suurimman koon määrää sulkukammioiden koko ja kanavan syvyys. Koska Panaman kanava on paljon käytetty laivareitti, ovat Panamax-säännöt merkittävä tekijä laivojen suunnittelussa. Monet alukset rakennetaan tarkalleen suurimpaan sallittuun kokoon.

Vaikutus tonnistoon

Panamax on edelleen merkittävä tekijä laivojen suunnittelussa. Lukuisat laivat rakennetaan tarkalleen sen sallimiin mittoihin, jotta alus voi kuljettaa suurimman mahdollisen lastin.
Post Panamax -laivoiksi kutsutaan laivoja, joiden mitat ovat sallittuja suuremmat. Tällainen alus ei siis voi kulkea Panaman kanavassa. Monet konttilaivat ja tankkilaivat kuuluvat tähän ryhmään. Myös Yhdysvaltain laivaston suurimpien alusten on mahdotonta sopia kanavan sulkuihin. Monet uudet loistoristeilijät ovat myös liian suuria Panaman kanavaan
Sub Panamax -nimitystä käytetään joskus edellisen vastakohtana. Sillä tarkoitetaan Panamax-säännöt täyttävää alusta.

Sulkujen suurentaminen

Panaman kanavan sulkujen suurentamista on ehdoteltu 1940-luvulta lähtien helpottamaan ruuhkia ja mahdollistamaan suurempien laivojen kulun. 2006 Panaman hallitus on hyväksynyt kanavan laajennussuunnitelman.
Rakkauden kesä

Rakkauden kesä (engl. Summer of Love) oli vuoden 1967 kesällä syntynyt liike, jossa noin sata tuhatta nuorta hippiä saapui San Franciscoon, etenkin sen Haight-Ashburyn kaupunginosaan, pakoon konservatiivisia arvoja ja tavoittelemaan etenkin vapaata seksiä ja huumeita. Rakkauden kesään kuuluivat läheisesti psykedeelinen musiikki ja huumeista etenkin LSD.
Rakkauden kesää edelsi San Franciscossa beatnikkien vastakulttuuriliike, joka oli kuitenkin jo hiipumassa. Rakkauden kesän alkuna pidetään 14. tammikuuta 1967 pidettyä Human Be-In -katujuhlaa, johon beatnikit ja runoilijat tulivat puhumaan 1960-luvun vallankumouksellisista yhteiskunnallisista ajatuksista kuten kommuuniasumisesta, poliittisesta hajautuksesta, ympäristötietoisuudesta ja drop-out-elämäntavasta.
Moni tuli San Franciscoon Monterey Pop Festival -musiikkifestivaaleja varten, ja kesän tunnussävelmäksi noussut Scott McKenzien esittämä ”San Francisco” oli kirjoitettu juuri Montereyn festivaalien markkinoimiseksi.
Media suhtautui San Franciscoa kansoittaneisiin hippeihin nuivasti, ja myönteinen nimitys ”Rakkauden kesä” oli ilmeisesti kunnanvaltuuston keksimä.
Syksyn tullessa lieveilmiöt kuten kaupallisuus, raiskaukset ja muut rikokset, huumeongelmat, kodittomuus ja ylikansoitus lopettivat rakkauden kesän. Kaupungissa järjestettiin ”hipin kuolema” -seremonia, ja moni liikkeen alullepanija muutti pois jatkamaan tavallista tai vaihtoehtoista elämäänsä muualla.
Aniak

Historiaa

Vuonna 1914 Tom L. Johnson asettui asumaan kauan hylättynä olleeseen Aniakin alueen jupikkikylään ja avasi sinne kaupan ja postitoimiston. Jupikit Willie Pete ja Sam Simeon toivat perheensä Ohagamiutista Aniakiin. Kauppias nimeltään Semen Lukin löysi alueelta kultaa vuonna 1932.
Aniak on nykyään alueen kaupallinen keskus. Useat sen asukkaista ovat kalastajia.
Lihavuudenvastustamisyhdistys

Lihavuuden vastustamisyhdistys ry. oli suomalainen yhdistys, joka perustettiin 28. tammikuuta 1950 vastavetona sotienjälkeiselle nopeasti kohonneelle elintasolle. Yhdistyksen perustamisen vauhdittajana olivat etenkin joulunpyhinä 1949 saadut ylensyöntiesimerkit. Yhdistys oli luonteeltaan ensimmäinen koko maailmassa ja oli Suomessa merkittävä toimija. Sen toiminta hiipui Painonvartijoiden tuloon.
Lihavuudenvastustamisyhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli Yrjö Similä. Muita aktiiveja oli professori A. I. Virtanen. Sen hallitukseen kuului puheenjohtajanakin muun muassa Toivo Rautavaara, joka vuonna 1951 julkaisi kirjan Syömällä solakaksi ilman kalorilaskua ja paastoamista. Rautavaara oli yhdistyksen puheenjohtaja toistakymmentä vuotta.
Yhdistys järjesti laihdutuskursseja. Se aloitti neljä kuukautta kestävät kurssit vuonna 1958. Kunkin kurssilaisen paino aleni keskimäärin 10,6 kiloa.
Vuonna 1960 ilmestyi kirja Kuta pitempi vyö, sitä lyhyempi elämä.
Yhdistyksen toimintaa sivutaan Esko Töyrin vuonna 1961 ohjaamassa yhdeksänminuuttisessa filmidokumentissa Paksu juttu, jossa pääosaa esittää Toivo Rautavaaran lisäksi näyttelijä Juhani Kumpulainen. Dokumentti on lisukkeena Matti Kassilan vuonna 1957 valmistuneen Kuriton sukupolvi -elokuvan DVD-julkaisulla vuodelta 2003.
Viiksihemppo

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11–13 cm. Koiras on alapuolelta ja naamasta keltainen ja sillä on tumma viiksijuova. Naaraan keltainen väri on himmeämpää ja viiksijuova epäselvempi. Nuori lintu on naarastakin värittömämpi.

Esiintyminen

Viiksihemppo on Saharan eteläpuolisen Afrikan pesimälaji. Pesimäajan ulkopuolella viiksihempot kiertelevät parvina etsimässä ravintokasveja, usein yhdessä savannihemppojen (Serinus citrinipectus) kanssa. Viiksihemppo on yleinen pesimälintu ja sitä pidetään myös usein häkkilintuna.

Elinympäristö

Viiksihempot elävät etupäässä harvakasvuisissa metsissä ja ihmisasutuksen tuntumassa.

Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan lähinnä vangittujen lintujen osalta. Kuppimainen pesä on puussa ja munia on tavallisesti kolme tai neljä. Vain naaras hautoo ja koiras ruokkii sitä haudonnan aikana. Haudonta kestää noin 13 päivää ja poikaset ovat lentokykyisiä 18 päivää vanhoina.

Ravinto

Viiksihempot ovat pääasiassa siemensyöjiä kuten muutkin keltahempot.
Oppimisympäristö

Historia

Suomessa oppimisympäristöistä alettiin puhua 1990-luvun alussa. Asialla olivat lähinnä kasvatussosiologit, jotka tutkivat ihmisen oppimista koulun ulkopuolella. Oppimispsykologian puolelta Lave ja Wenger yrittivät vallankumousta kirjallaan: Lave, J. & Wenger, E. (1991). Situated Learning. Legitimate Peripheral Participation. New York: Cambridge University Press. Kirjassa on mm. kuvattu juovan ei-alkoholistin oppimisprosessia. Prosessin tulos on, että henkilöstä tulee ei-juova alkoholisti (henkilö menee AA-kerhoon, lopettaa juomisen ja myöntää olevansa alkoholisti). Suomessa komiteamietintö ”Oppimisen ilo - kansallinen elinikäisen oppimisen strategia” kuvaili avoimia ja uusia oppimisympäristöjä. Komiteamietintö korosti mm. sitä, että ihmisten oppimista elämän kaikissa vaiheissa ja kaikissa ympäristöissä olisi edistettävä. Koululla ei tulisi olla monopolia opettamiseen.
Suomessa alettiin 1990-luvun puolivälissä hyödyntää internetiä myös opinnollisiin tarkoituksiin. Edelläkävijät korostivat, etteivät he rakenna internetiin luokkahuoneita. Kun ei muuta sopivampaa termiä ollut käsillä niin he alkoivat puhua oppimisympäristöistä, vaikka oikeampi termi nykyisin olisi oppimisalusta. Myös opiskeluympäristön käsite otettiin esille oppijan aktiivisen toiminnan ympäristön erottamiseksi, jolloin oppimisympäristönä voitiin nähdä oppijan omassa mielessään tai päässään konstruoima malli ulkoisesta todellisuudesta. Kasvatussosiologit huomauttivat, että käsite oppimisympäristö kaventuu liikaa. Heidän mielestään oppimisympäristöjä oli muuallakin kuin vain netissä. Teknologiasta innostuneet opettajat, kouluttajat ja teknologit eivät kritiikistä piitanneet vaan alkoivat tehdä luomuksistaan ohjelmallisia versioita. Oppimisympäristö kaventui merkitsemään ohjelmaa, jonka avulla voitiin opettaa ja opiskella netissä. Ensimmäisiä ohjelmia olivat Alta Vista Forum ja Idemix. Myös projektit, jotka toimivat verkko-opetuksen saralla alkoivat käyttää itsestään nimitystä oppimisympäristö. Esimerkkinä mainittakoon vuonna 1996 toimintansa aloittanut Internetix Campus.
HMS Plucky (J295)

Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1962 Dunstonissa.
Isovesipääsky

Koko ja ulkonäkö

Nokka on suora ja paksumpi kuin vesipääskyllä. Naaras on isompi ja värikkäämpi kuin koiras. Pituus on 20-23 cm, siipien kärkiväli 35-40 cm, paino 35-70 g.

Levinneisyys

Isovesipääsky pesii Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisimmissa osissa, Euroopassa Islannissa ja Huippuvuorilla. Maailman populaation koko on 1–1,9 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se muuttaa meriä pitkin trooppisille merialueille talveksi. Pääosa kannasta viettää talvensa planktonrikkailla vesillä Atlantilla Afrikan länsipuolella ja Tyynellämerellä Etelä-Amerikan länsipuolella.

Elinympäristö

Isovesipääsky pesii rannikolla kostealla tundralla tai joskus myös kuivemmilla alueilla, mutta aina makean veden tai murtoveden läheisyydessä.

Lisääntyminen

Isovesipääsky tekee pesänsä veden ympäröimään mättääseen. Lajin sukupuoliroolit ovat käänteiset. Kirkkaamman väriset naaraat kokoontuvat kosimaan koiraita, jotka ne jättävät munien munimisen jälkeen hautomaan ja hoitamaan poikaset.

Ravinto

Pääasiassa hyönteisplankton, poikkeuksellisesti myös siemeniä.
Tyttö ja helmikorvakoru (elokuva)

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mukaan Tyttö ja helmikorvakoru hipoo täydellisyyttä visuaalisuudessaan. Filmin roolihahmot eivät hänestä ole yhtä onnistuneita, varsinkaan Grietin alistuneet poseeraukset eivät vastaa alkuperäismaalauksessa aistittavaa viatonta arkuutta. Maskulasta tarina olisi kannattanut kertoa pikemminkin Vermeerin kuin Grietin näkökulmasta.
Alhajärvi

Maantietoa

Järvi on lähes nelikulmion muotoinen, jonka sivun pituudet ovat 200 metriä, ja jonka pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Järveen on kaivettu useita suo-ojia ja kaksi pelto-ojaa. Peltoa on raivattu aivan järven ranta-alueelle asti. Laskuoja laskee koillisessa olevasta luusuasta ja virtaa osittain perattuna, oikaistuna ja 2,7 kilometriä pitkänä ojana alempaan Alhajärveen. Oja alittaa matkallaan seututien 249. Järven rannat ovat soistuneet puuttomiksi ja rantaviiva on umpeenkasvun johdosta paikoin epätarkka. Järven lähelle johtaa metsäautotie, mutta järven rannat ovat asumattomat.

Historiaa

Vanhasta pitäjän kartasta Hämeenkyröstä on säilynyt pieni kohta Alhajärvestä, jonka nimi kirjoitettiin tuolloin Ylinen Alhåjärvi. Samaa nimitystä käytettiin Kalmbergin kartastossa 1855-1856. Lisäksi järvi oli piirretty nykyistä huomattavasti suuremmaksi. Nykyinen laskuoja näyttää seuraavan vanhaa ojaa.
SATU (järjestö)

Media & Message

Media & Message on vuodesta 1994 SATU ry:n järjestemä vuosittainen sähköisen viestinnän ja sisältötuotannon tapahtuma, joka järjestetään yleensä jossain muualla kuin Helsingissä. Tapahtuman kävijämäärä on viime vuosina ollut 300–400 kävijän välillä ja sen ohjelmaan on kuulunut viestintäministerin avauspuheenvuoro.
Tapahtumassa palkitaan myös vuoden parhaita töitä ja tunnetuin jaetuista palkinnoista lienee Formaatti-Finlandia.
Aaveratsastaja

Carter Slade

Alkuperäinen Aaveratsastaja oli Carter Slade, joka eli 1800-luvun lopulla taistellen rikollisia vastaan. Hän pukeutui amerikanintiaanin Flaming Starin antamaan fosforesoivan valkoiseen asuun, naamioon, viittaan ja hattuun. Lisäksi hän käyttöönsä valkoisen hevosen. Hahmo tunnettiin aluksi Ghost Riderina, kunnes 1970-luvulla Marvel loi samannimisen hahmon ja hahmo nimettiin Night Rideriksi vuosina 1974–1975 julkaistuissa sarjakuvissa ennen kuin se sai nykyisen nimensä Phantom Rider. Hän kuoli myöhemmin vuonna 1972 Western Gunfighters -sarjakuvassa, mutta on sittemmin esiintynyt satunnaisesti Aaveajajan sarjakuvissa aikamatkustustarinoissa.

Jamie Jacobs

Carter Sladen kuoltua hänen apurinsa Jamie Jacobs otti Aaveratsastajan roolin. Hän kuitenkin kuoli hyvin äkkiä ammuskelussa.
Heinrich Wilhelm Dove

Tutkimus

Vuonna 1828 Dove havaitsi trooppisten hirmumyrskyjen pyörivän vastapäivään pohjoisella ja myötäpäivään eteläisellä pallonpuoliskolla.
Vuonna 1839 hän kiinnostui äänen binauraalisesta käsittelystä huomatessaan, että kahden taajuuksiltaan hieman toisistaan poikkeavan äänen soittaminen erikseen kumpaankin korvaan tuottaa kuuloaistimuksen, joka vastaa näiden aaltojen yhdistymistä fysikaalisessa interferenssissä.
Dove tutki myös lämmön jakautumista maapallolla, ilmaston vaikutusta kasvien kasvuun, ja mittasi ensimmäisenä heikkenevän magneettikentän induktiosta aiheutuvan virran sähköjohdossa.