google/wiki40b huggingface dataset:
Koisjärvi (Pusula)

Koisjärvi on kylä Pusulassa Lohjalla Somerolle vievän seututie 280:n ja Hyrsylä–Vihti-tien (yhdystie 1223) risteyksessä. Koisjärven postinumero on 09630, ja postinumeroalueen väkiluku on 499 asukasta (31.12.2015).
Koisjärven nähtävyyksiin kuuluu mänty, jonka on sanottu olevan kuvattuna 50, 20 ja 10 markan ja pennin kolikoissa. Ehdokkaita kolikoissa kuvatuksi männyksi on kuitenkin myös muualla, ja Rahamuseon mukaan todisteita sille, että kolikossa kuvatulla puulla olisi mitään todellista esikuvaa, ei ole. Mänty esiintyy myös Pekka ja Susi -yhtyeen vuonna 1994 ilmestyneen Pekka ja Susi -albumin kannessa. Kylän toinen maamerkki on saman risteyksen luona oleva, tielle hyvin näkyvä seinäkirjoitus "Koisjärven disko" vanhassa punamullalla maalatussa rakennuksessa.
Tärkeä luonnonkohde on kylän nimikkojärvi Koisjärvi, joka on ulottunut myös Salonkylän, Hakulan ja Hyrsylän alueelle. Kylän ja [seututie 110]:n väliin jäävä järvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Vedenpinnan laskemisen vuoksi järvi on kasvanut lähes umpeen, ja vesialaa on alle puoli hehtaaria.
Vuonna 2014 lakkautettu kuusiluokkainen Koisjärven kyläkoulu oli perustettu 1903. Lukuvuonna 2011–2012 oppilaita oli 27, mutta syyskuussa 2013 enää 19.
Otto Pensas

Otto Pensas (16. marraskuuta 1885 Jepua – 10. elokuuta 1940 Joensuu) oli suomalainen piirisihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Pensaan vanhemmat olivat rautatien rakennustyöläinen Olof Huttunen ja Sanna Kortesmäki. Hän kävi kansakoulua ja työskenteli sitten vuoteen 1918 saakka rautatienrakennustyömailla tehden etupäässä kivitöitä. Vuodesta 1918 alkaen Pensas oli lastaus- ja ojankaivuutöissä Pielisjärvellä. Hän toimi sittemmin sosialidemkraattien luennoitsijana, puhujana ja piirisihteerinä Pielisensuussa ja Joensuussa. 
Pensas oli kansanedustajana 1924–1930 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. 
Otto Pensas oli naimisissa vuodesta 1908 Anna Fredriikka Lampénin kanssa.
Mary Landrieu

Mary Loretta Landrieu (s. 23. marraskuuta 1955 Arlington, Virginia) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui vuodesta 1997 vuoteen 2015 Yhdysvaltain senaattorina Louisianasta. Hän oli ehdolla myös jatkokaudelle, mutta hävisi vaaleissa republikaanien Bill Cassidylle.
Landrieu on entisen New Orleansin pormestari Moon Landrieun tytär ja New Orleansin pormestarin Mitch Landrieun vanhempi sisar. 
Landrieu valmistui Louisianan osavaltionyliopisto, Baton Rougesta vuonna 1977. Hän istui vuosina 1980–1988 Louisianan edustajainhuoneessa. Hän toimi vuosina 1988–1996 Louisianan osavaltiovarainhoitajana ja oli vuonna 1995 epäonnistuneesti ehdolla osavaltion kuvernööriksi.
Landrieu on katolilainen. Hänellä on puolisonsa Frank Snellingsin kanssa kaksi adoptiolasta.
Kolu (Juupajoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Riutta- ja Matalankorvenvuorten valisessä laaksossa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin suota. Kuntaraja ylittää järven jakaen sen Juupajoen ja Oriveden puolelle lähes yhtä suuriin osiin.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,3 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu metsäojia, mutta sen laskujoki lähtee järven itäpäästä kohti itää. Se laskee maatilan peltojen kautta Eräsjärveen, joka vuorostaan laskee Vähäjärven kautta Koljonselän Eräslahteen.
Filmfare Awards 2007

Filmfare Awards 2007 oli 16. helmikuuta 2008 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2007 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 53. Filmfare Awards -tilaisuus.
Mjasištšev M-4

Mjasištšev M-4 (ven. Мясищев М-4) oli neuvostoliittolainen strateginen pommikone. Koneen NATO-koodinimi on Bison. Sen suunnitteli Vladimir Mjasištšev ja valmisti Mjasištševin tehdas.
Neljällä suihkumoottorilla varustettu M-4 suunniteltiin 1950-luvulla koneeksi, jolla pystyttäisiin tekemään Yhdysvaltoihin ulottuvia pommituslentoja, sen lentosäde osoittautui kuitenkin riittämättömäksi tehtävään. Konetta valmistettiin vuosien 1953–1963 välillä 93 kappaletta, joita alkuperäisen tehtävänsä sijasta käytettiin meritiedusteluun ja ilmatankkereina; viimeinen M-4-2 tankkeri vedettiin palveluskäytöstä vuonna 1994.
Piknik

Piknik (kirjoitetaan joskus myös piknikki) eli eväsretki on huviretki, johon olennaisesti sisältyy eväiden syöminen ulkona. Suomenkielisen sanan takana ovat englannin picnic, ranskan pique-nique ja saksan Picknick. Ranskan sana on alkuperäsana.
Piknik-sanan käytöstä on merkintöjä 1500-luvulta alkaen Ranskasta ja 1700-luvulta Englannin puolelta. Ranskan vallankumouksen 1789 jälkeen rahvas pääsi kuninkaallisiin puistoihin, ja kansa rynnisti niihin viettämään uutta vapaa-aikaansa (työaikaa alettiin säädellä samoihin aikoihin).
Yhdysvalloissa itsenäisyyspäivä 4. heinäkuuta on suosittu piknik-päivä. Helsingissä ylioppilaat puolestaan juhlistavat vappuaamua piknikillä Ullanlinnanmäellä. Vastaava tapa on muun muassa Lappeenrannan teknillisen yliopiston teekkareilla, jotka kokoontuvat piknik-eväineen Lappeenrannan linnoituksen valleille, sekä Turussa, jossa eväsretki toteutetaan Vartiovuorella tähtitornin kupeessa.
Aamiainen ruohikolla (Le déjeuner sur l'herbe), Édouard Manet’n maalaus vuodelta 1862, on kenties taidehistorian kuuluisin piknik-kuvaus. Bellmanin epistolat ja Peter Weirin elokuva Huviretki hirttopaikalle (1975) kuvaavat myös aihetta.
K. F. Haapasalo

Kalervo Felix (Feliks) Haapasalo (19. kesäkuuta 1912 Sortavala – 9. heinäkuuta 2002) oli itäsuomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Karjalaisen II hallituksessa ministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä 15.7.1970–26.3.1971 sekä liikenneministerinä 26.3.1971–29.10.1971.
Haapasalo oli kansanedustajana vuosina 1951–1975. Lisäksi hän oli Vapaus-lehden päätoimittaja ja maakuntaneuvos, ja vaikutti laajasti SDP:n Mikkelin alueen luottamustehtävissä. Hänen äitinsä oli kansanedustaja Anna Haapasalo. Haapasalo kuului sosiaalidemokraattien asevelisosialistien ryhmään.
Haapasalon isä oli liikkeenharjoittaja Uuno Haapasalo ja puoliso vuodesta 1941 Maire Onerva Virta. Haapasalo opiskeli Työväen Akatemiassa 1939–1940 ja osallistui Ruotsissa sanomalehtimieskursseihin 1946. Hän työskenteli Kansan Voiman toimittajana ja toimitussihteerinä 1937–1939, Kansan Lehdessä 1940 ja Kansan Työn toimitussihteerinä vuodesta 1941 vuoteen 1944, jolloin hänet nimitettiin Vapaus-lehden päätoimittajaksi.
Merivoimien tutkimuslaitos

Merivoimien Tutkimuslaitos (MerivTL) oli Suomen merivoimien komentajan alainen sotilaslaitos, joka vastasi merivoimien teknisestä ja luonnontieteellisestä tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Tehtäviin kuuluivat toiminnan suunnittelun ja koordinoinnin, teoreettisen tutkimuksen sekä käytännön mittaus- ja koetoiminnan. Tutkimuslaitos oli perustettu, tosin eri nimellä vuonna 1918. Merivoimien tutkimuslaitos lakkautettiin 31.12.2013. Merivoimien tutkimuslaitoksen ohjus- ja häivetutkimus siirtyi Puolustusvoimien tutkimuslaitokseen, mutta mm. vedenalaista sodankäyntiä ja laivatekniikkaa koskevat osuudet siirtyivät Merisotakouluun.

Organisaatio

Laitoksen organisaatioon kuului johtaja, jota avusti hallintotoimisto ja kaksi osastoa: Mittaus- ja koetoimintaosasto sekä Tutkimus- ja kehittämisosasto. Nämä jakautuivat puolestaan sektoreihin. Laitoksen johtajana on vuodesta 2006 lukien toiminut insinöörikommodori Pekka Kannari. Hänen edeltäjiään olivat insinöörikommodorit Pekka Lopmeri vuosina 2000-06 ja Alpo Tuurnala 1994-2000.

Historia

Laitoksen nimi 1970-luvulla oli Merivoimien Koeosasto. Se on toiminut Turussa myös ns. Kallapään alueella. Nykyinen nimi tuli käyttöön 1994.

Perinteet

Laitos jatkoi Helsingin Sotasataman laboratorion, Laivastoaseman koelaitoksen, Miinakoeaseman ja Rannikkotykistökoulun tutkimusosaston perinteitä. Vuosipäivänään se vietti Sotasataman laboratorion perustamispäivää 11.9.1918. Perinteiden vaalimiseen osallistui Merivoimien tutkimuslaitoksen perinneyhdistys ry.

Nykyhetket

Laitoksen hallinto ja osa tutkimuksesta toimi Espoon Kilossa Puolustusvoimien Tiedustelukeskuksen kanssa samoissa tiloissa. Mittaus- ja koetoiminta sijaitsi Pansion laivastoasemalla.
Laitos on yhdistetty vuonna 2014 perustettuun Puolustusvoimien tutkimuslaitokseen.
Alaston Maja

Alaston Maja (esp. La maja desnuda) on espanjalaisen taidemaalari Francisco de Goyan maalaus noin vuodelta 1800. Se on muotokuva alastomasta naisesta lepäilemässä sametin ja tyynyjen peittämällä divaanilla. Se on eräs Goyan tunnetuimmista maalauksista. Sekä kuvassa olevan naisen että maalauksen alkuperäisen tilaajan henkilöllisyys ovat pysyneet tuntemattomina. Alastomalle Majalle on olemassa rinnakkainen maalaus, Puettu Maja (La maja vestida), joka esittää samaa naista samassa asennossa samalla sängyllä, mutta vaatteet päällä.
Alaston Maja oli ensimmäinen alastonkuva espanjalaisessa taiteessa sitten Velázquezin Peilaavan Venuksen. Se mukailee perinteisiä Venusta esittäviä maalauksia. Teos on luultavasti maalattu joskus vuosien 1795 ja 1800 välillä. Se muistuttaa Goyan varhaisempaa tyyliä ajalta ennen kuin hänen taiteensa muuttui huomattavasti aivan 1700-luvun viimeisinä vuosina. Varhaisin maininta taulusta on marraskuulta 1800, jolloin sen mainitaan olleen ruhtinas Manuel de Godoyn yksityispalatsissa. Puetusta Majasta ei ole mainintaa samassa yhteydessä. Sen sijaan vuonna 1808 Madridin vallanneet ranskalaiset laativat luettelon, jonka mukaan molemmat teokset kuuluivat Godoyn kokoelmaan. Yleensä Godoy on oletettu myös maalausten tilaajaksi. Suositun tulkinnan mukaan maalauksen nainen olisi tuolloinen Alban herttuatar. Toisen arvelun mukaan kyseessä olisi Godoyn rakastajatar Pepita Tudó.
Maalaus oli varastossa ranskalaismiehityksen ajan 1808–1813, minkä jälkeen Espanjan inkvisitio takavarikoi sen. Alaston Maja oli yksi todistuskappaleista, joita käytettiin Goyaa vastaan vuonna 1814, kun hänet haastettiin inkvisition eteen. Hänet kuitenkin vapautettiin syytteistä. Maalaus siirrettiin vuonna 1836 San Fernandon kuninkaalliseen taideakatemiaan. Vuodesta 1901 se on ollut näytteillä Madridin Museo del Pradossa. Alaston Maja ja Puettu Maja ovat galleriassa näytteillä vierekkäin.
Maalauksesta julkaistiin vuonna 1930 Espanjassa postimerkki, jolloin monien maiden, muun muassa Yhdysvaltojen postilaitos kieltäytyi käsittelemästä ”säädyttömällä” postimerkillä varustettuja lähetyksiä.
Öljymaalauksen leveys on 191 ja korkeus 98 senttimetriä.
Eero Vanhatalo

Eero Vanhatalo (22. maaliskuuta 1936 – 11. joulukuuta 2007 Tampere) oli suomalainen runoilija.
Vanhatalo työskenteli A-klinikan johtajana. Hänet palkittiin 1959 J. H. Erkon kirjoituskilpailussa ja hänen runojaan ilmestyi ensimmäisen kerran Nuoren Voiman Liiton runoantologiassa Kymmenen (Otava 1960). Seuraavan kerran Vanhatalon runoja julkaistiin vasta 1996. Vanhatalo teki myös käsikirjoituksia televisio-ohjelmiin.
Vanhatalo käytti salanimeä Kalervo Johannes yhdessä Uula Erosen kanssa.
Susana Baca

Susana Baca (s. 1944 Chorrillos) on afroperulaisen musiikin laulaja. Hän sai kansainvälistä huomiota "Maria Lando" -balladin tulkinnallaan vuonna 1995. Hän on perustanut puolisonsa kanssa Limassa afroperulaista kulttuuria vaalivan Instituto Negrocontinuon. Vuonna 2002 Baca voitti Latin Grammy -palkinnon albumista Lamento Negro. Hän voitti myös toisen Latin Grammyn vuonna 2011 yhteistyön tuloksena Calle 13:n kanssa.
Baca opiskeli kasvatustiedettä La Cantuta -yliopistossa. Hän on esittämisen lisäksi tutkinut perulaista musiikkia. Vuonna 2011 hän sai nimityksen maansa kulttuuriministeriksi.
Uolevi Nojonen

Uolevi Nojonen (oikealta nimeltään Ahti Uolevi Ylä-Nojonen, s. 6. kesäkuuta 1939 Virrat ) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut myös salanimellä A. U. Pirkkala yhdessä Asko Martinheimon kanssa.
Nojonen valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1966 ja on siviiliammatiltaan opettaja. Nykyisin Nojonen asuu Tampereella ja on vapaa kirjailija. Kirjojen lisäksi Nojonen on kirjoittanut kuunnelmia, erilaisia näytelmiä, satutekstejä ja dramatisointeja.
Omintakeisissa nuortenkirjoissaan Nojonen on kuvannut tavallisesti maaseudun poikia.
Caribbean Football Union

Kilpailut

Caribbean Cup on CFU:n järjestämä epäsäännöllisin väliajoin pidettävä Karibian maiden mestaruusturnaus. Samalla se toimii CFU:n jäsenten karsintaturnauksena Pohjois-Amerikan mestaruusturnaukseen CONCACAF Gold Cupiin, kun turnauksen neljä parasta pääsevät seuraavaan järjestettävään Gold Cupiin.
CFU Club Championship on joka kausi järjestettävä Karibian seurajoukkueturnaus. Turnauksen voittaja etenee suoraan CONCACAF Champions Leagueen, ja toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet pääsevät CONCACAF Leagueen, joka toimii karsintaturnauksena CONCACAF Champions Leaguelle.
Benininlahti

Historia

Historiallinen yhteys Atlantin orjakauppaan johti siihen, että alue tunnettiin Orjarannikkona. Kuten monissa muissakin alueissa Afrikassa, myös Benininlahdenkin alkuperäisväestön vaikutusvaltaiset kuningaskunnat turvautuivat orjakauppaan, joka laajentui huomattavasti eurooppalaisten saapuessa. 1640-luvun arvioiden mukaan Benin otti 1 200 orjaa vuodessa.
Neferirkare Kakai

Neferirkare Kakai  (myös Neferirkara)  oli Egyptin faarao;  viidennen dynastian  hallitsija. Hän oli vallassa 2487 eaa. - 2477 eaa. Hänen äitinsä oli kuningatar Khentakaus I, veljensä edellinen faarao Sahure ja isänsä luultavasti tätä edellinen faarao Userkaf. 
Nimi Neferirkare merkitsee "kaunis on Ren sielu". Neferirkare Kakaille Abusiriin rakennetun pyramidin suuresta koosta voidaan päätellä, että hän on ollut tärkeä hallitsija, mutta yksityiskohtia hänen elämästään tiedetään kovin vähän.
Estrid Ott

Estrid Ott (14. toukokuuta 1900 Kööpenhamina – 19. toukokuuta 1967 Roskilde) oli tanskalainen kirjailija. 
Kirjallisuutta:
Lottien mukana Suomen sodassa (Med Lotterna bag Fronten, 1940), 
Pikkulotta Salli (Sally Smaalotte, 1940),
Lofotin Liisa
,Poika etsii kotia
 ja Poika uudella tiellä.
Kauhuneloset

Historia

Kauhunelosten tarina sai alkunsa Hiekkamiehen ja Ansamiehen paetessa vankilasta. Pakomatkan aikana he nappasivat myös Velhon mukaansa ja päättivät lopulta solmia liiton yhteisiä vihollisiaan, Ihmenelosia vastaan. Joukkio päätti kuitenkin ottaa vielä yhden jäsenen, mutta kukaan ei tuntunut sopivalta. Vasta amnesiasta kärsivä epäinhimillisten Meduusa osoittautui lupaavaksi. 
Meduusa lähti myöhemmin saatuaan muistinsa takaisin ja ryhmällä onkin ollut jäseniä matkan varrella toista kymmentä. Kauhuneloset ovat esimerkiksi käyttäneet mielenhallinnan alla toiminutta Hämähäkkimiestä, Blastaaria, Elektroa, Punaista Haamua, Urakoitsijaa ja Deadpoolia. 
Myöhemmin Hiekkamiehen ryhtyessä viettämään rehellistä elämää ja Ansaajan ollessa vankina Negatiivisella vyöhykkeellä, Velho päätti perustaa uuden ryhmän johon hänen lisäkseen kuuluivat Hydromies ja Titania Aronin, pahan Seuraajan kanssa. 
Aronin valtavien voimien avulla Kauhuneloset voittivatkin, mutta toistaiseksi tuntemattomien syiden vuoksia Aron petti ryhmän ja siirsi heidät muut ryhmän jäsenistä vankilaan. Raivostunut Velho päätti värvätä joukkoihinsa lisää jäseniä, Klawin ja Punaisen Haamun. 
Kauhuneloset menestyivätkin lukemattomien epäonnistumisten jälkeen paremmin lisäämällä jäsenmääräänsä yhdellä, jolloin syntyi Kauhuvitoset. Punaisen Aaveen ja Klawin voimat eivät kuitenkaan auttaneet. Kauhuvitoset hävisivät jälleen Möykylle ja Franklin Richardsille. 
Tällä hetkellä Kauhuneloset ovat edelleen toiminnassa, mutteivät ole vieläkään saavuttaneet ratkaisevaa voittoa Ihmenelosista. Syynä tähän on useimmiten Velhon valtava ego ja ryhmän sisäiset kitkat.
José Manuel Esnal

Ura valmentajana

Manéna tunnettu José Manuel Esnal on tehnyt pitkän uran espanjalaisessa jalkapallossa. Hän aloitti 1979 piskuisen Balmasedan peräsimessä. Hän valmensi piskuisia seuroja läpi 1980-luvun toimien myös kahteen otteeseen Baskimaan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. 1988 hän siirtyi UE Lleidan päävalmentajaksi. Katalonialaisseurassa Mané teki lopullisen läpimurtonsa valmentajana nostaen seuran Primera Divisióniin kauden 1992/93 päätteeksi. Ensimmäinen pääsarjakausi ei ollut Lleidalle helppo, vaikka kauteen mahtuikin loisteliaat voitot FC Barcelonasta Camp Noulla sekä Real Madridista kotikentällä. Nämäkään voitot eivät kuitenkaan riittäneet, vaan UE Lleida putosi kauden jälkeen takaisin Segunda Divisióniin. Mané jatkoi vielä kauden 1994/95 Lleidan valmentajana ja kausi toi Segundan kolmossijan, mutta nousukarsinnoissa Sporting Gijón vei pidemmän korren.
Hän jätti Lleidan seitsemän kauden jälkeen ja luotsasi kaudella 1995/96 RCD Mallorcaa ja 1996/97 Levantea ilman suurempaa menestystä. 1997 hän siirtyi Deportivo Alavésin peräsimeen. Kausi 1997/98 oli menestyksekäs ja päättyi Segundan voittoon ja nousuun pääsarjaan. Kaudella 1997/98 Alavés eteni myös Copa del Reyssä aina välieriin saakka pudottaen matkalla mm. Real Madridin ja Deportivo de La Coruñan. Välierissä tappio tuli Manén ex-seura Mallorcalle. Ensimmäinen kausi Primerassa toi kuudennentoista sijan, mikä oli pettymys. Mané kuitenkin sai jatkaa ja kaudella 1999/00 hän johdatti seuran sensaatiomaisesti kuudenneksi ja UEFA Cupiin. 
Kaudella 2000/01 Alavés eteni UEFA Cupissa aina finaaliin saakka. Matkalla finaaliin seura pudotti jatkosta muun muassa FC Internazionale Milanon ja 1. FC Kaiserslauternin. Loppuottelussa vastaan asettunut Liverpool FC oli kuitenkin lopulta liikaa sensaatiomaiselle Alavésille. Tosin helpolla joukkue ei nahkaansa myynyt, vaan nousi 2–0 tappioasemasta aina 4–4 tasatilanteeseen sakka. Lopulta jatkoajalla tullut oma maali upotti Alavésin ja Manén sensaatiomaisen kauden. Myös Primerassa kausi oli hieno ja joukkue oli seitsemäs. Kausi 2002/03 ei kuitenkaan sujunut enää yhtä ruusuisesti ja lopulta Alavés putosi Segundaan ja Mané jätti seuran.
2005 Mané palasi valmennustehtäviin ja luotsasi Levanten Segundan kolmoseksi ja sitä kautta Primeraan kauden 2005/06 päätteeksi. Hän ei kuitenkaan jatkanut seurassa kauden jälkeen. 
Marraskuussa 2006 Mané siirtyi Athletic Bilbaon peräsimeen Félix Sarriugarten potkujen jälkeen. Vaikea kausi päättyi lopulta Primerassa seitsemänteentoista sijaan ja sarjapaikka säilyi vain vaivoin. Mané sai kauden jälkeen tehdä tilaa Joaquín Caparrósille. 
Joulukuun alussa 2008 Mané palasi kentän laidalle, kun Primerassa häntäpäähän vajonnut RCD Espanyol palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen. Mané ei kuitenkaan onnistunut nostamaan Espanyolia sarjan häntäpäästä ja täten joukkueenjohto ilmoitti 20. tammikuuta 2009, että Mané ei jatka joukkueen päävalmentajana ja hänet korvaa Mauricio Pochettino.
FS Épervier (1931)

Palvelus

Épervier muodosti sisaraluksensa Milanin kanssa 11. viirikön, ja se osallistui Norjan taisteluihin. Ranskan antauduttua alus palasi Ranskaan ja se sijoitettiin viirikkönsä mukana Pohjois-Afrikkaan Oraniin, jossa alus kohtasi liittoutuneiden maihinnosujoukot marraskuussa 1942. Se hyökkäsi Tornaden, Tramontanen ja Typhonen kanssa Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijöitä HMS Auroraa ja HMS Jamaicaa sekä niitä tukevia hävittäjiä HMS Boadiceaa ja HMS Calpea vastaan. Alukseen osui kranaatti ja se jouduttiin ajamaan uppoamisen estämiseksi matalikolle. Alus nostettiin 16. lokakuuta 1946 ja se romutettiin.
HMAS Canberra (FFG 02)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se upotettiin sukelluskohteeksi vuonna 2009.
Tšadilaiset kielet

Tšadilaiset kielet ovat afroaasialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Tšadilaiset kielet muodostavat afroaasialaisen kielikunnan runsaslukuisimman osan, kieliä on pitkälti yli toista sataa. Tšadilaisia kielten pääpuhuma-alue on Tšad, Niger, Keski-Afrikan tasavalta, Pohjois-Nigeria ja Pohjois-Kamerun. Tšadilaiskielistä merkittävin on hausan kieli, jolla on yli 45 miljoonaa puhujaa ja jolla on merkittävä asema Nigerissä ja Nigeriassa.
Vivint

Vivint on yhdysvaltalainen yritys, joka on erikoistunut kodin turvalaitteisiin, automaatioon ja energianhallintaan. Blackstone Group on ostanut Vivintin vuonna 2012 ja omistaa sen vuonna 2014. Vivint Solar on eriytetty Vivint-yhtiöstä ja listattu pörssiin vuonna 2014.
Keijo Leppänen

Yksityiselämä

Keijo Leppänen on naimisissa Hanna Leppäsen kanssa. Heillä on kolme poikaa; Ukkopekka, Ottoville ja Frans-Eemil.
Keijo Leppänen on Perussuomalaisten entisen puheenjohtajan Timo Soinin pikkuserkku.
Leppänen on kesäisin profiloitunut Virroilla KesäVirratSoi -musiikkijuhlilla 'Keken kulman' haastattelijana.
Kaarle F. Rinne

Kaarle Fredrik Rinne (14. kesäkuuta 1863 Huittinen – 22. kesäkuuta 1923 Sääksmäki) oli suomalainen filosofian maisteri, tilanomistaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Rinteen vanhemmat olivat talollinen Fredrik Jutikkala, ent. Takkula ja Justina Serafia Birkman-Tavela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1887 ja filosofian maisteriksi 1890. Rinteen isä Fredrik Jutikkala osti vuonna 1872 pakkohuutokaupassa Jutikkalan kartanon Sääksmäeltä ja Rinne omisti kartanon isänsä jälkeen vuodesta 1898 alkaen toimittuaan sitä ennen suomen kielen opettajana helsinkiläisissä oppikouluissa. 
Kaarle F. Rinne oli naimisissa vuodesta 1893 opettaja Hilma Maria Hagelbergin (1869–1948) kanssa. Heidän poikiaan olivat Jutikkalan kartanon isänsä jälkeen 1923–1979 omistanut lakitieteen kandidaatti Ossian Rinne ja historiantutkija, akateemikko Eino Jutikkala (vuoteen 1931 Rinne). Tytär Elsa Maria Rinne oli naimisissa kirjallisuudentutkija J. V. Lehtosen kanssa.
Vái

Vái (kreik. Βάι) on ranta Kreikalle kuuluvan Kreetan saaren itärannikolla, Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä. Se tunnetaan erityisesti rannalla olevasta Váin palmumetsästä (Φοινικόδασος του Βάι, Foinikódasos tou Vái), jossa kasvavat mahdollisesti Euroopan ainoat kotoperäiset palmut, lajiltaan kreetantaateleita (Phoenix theophrastii). Ranta on mahdollisesti koko saaren suosituin ja valokuvatuin, ja sitä kutsutaan joskus nimellä ”Välimeren Karibia”.
Váilla vierailee päivittäin sadoittain ihmisiä. Váin rannalla vuokrataan aurinkotuoleja sekä sieltä löytyvät kahvila, ravintola, suihkut ja käymälät. Alun perin hipit saapuivat rannalle ja alueesta kehittyi leirintäalue. Viranomaiset kuitenkin aitasivat alueen huomattuaan, mitä rannalla tapahtui, ja siitä tehtiin tieteellinen tutkimusalue. Suuri osa tästä tutkimusalueesta on nykyisinkin aidattu ja se sijaitsee hieman ylempänä rannasta ja levittäytyy pienikokoiseen laaksoon.
Erään legendan mukaan rannalla kasvavat palmut olisivat saaneet alkunsa arabimerirosvojen mukanaan tuomista ja maahan heittämistä taateleiden kivistä. Vaikka tämä olisikin mahdollista, ovat palmut kuitenkin kotoperäisiä. Ne olivat kasvaneet Kreetalla jo kauan ennen arabien saapumista. Rannan palmut ovat pohjoisimpina kasvavia oman lajinsa edustajia. Palmujen hedelmät ovat kuivia ja pieniä, eivätkä ne ole syömäkelpoisia.
Merten pallonpuolisko

Merten pallonpuolisko on maapallolla se pallonpuolisko eli isoympyrän rajoittama alue, jossa merten osuus pallonpuoliskon kokonaispinta-alasta on suurin. Merten pallonpuoliskon keskipiste sijaitsee Tyynenmeren lounaisosassa lähellä Uuden-Seelannin Bountysaaria, kohdassa 47° 13′ eteläistä leveyttä ja 178° 28′ itäistä pituutta Greenwichistä. Toinen puoli maapallon pintaa on mannerten pallonpuolisko.
Merten pallonpuoliskolla on vain yksi kahdeksasosa maapallon maapinta-alasta, ja sen pinta-alasta yli 90 % on merta. Siellä sijaitsevat kuitenkin Australia ja Etelämanner kokonaisuudessaan sekä Etelä-Amerikan eteläisin osa ja sekä Aasiasta pääosa Indonesian saaristoa. Valtameristä sijaitsevat merten pallonpuoliskolla Eteläinen jäämeri kokonaisuudessaan, suurin osa Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä sekä Atlantin eteläisin osa.