google/wiki40b huggingface dataset:
HCard

hCard (lyhenne sanoille HTML vCard) on mikroformaatti henkilöiden, yritysten, organisaatioiden, ja paikkojen yhteystietojen julkaisemiselle (X)HTML-, Atom, RSS, tai XML-muodossa. hCard on 1:1 esitys vCard (RFC 2426) -muodosta, ominaisuuksista ja arvoista.
Se mahdollistaa jäsennystyökalujen (esimerkiksi toisten www-sivujen tai Firefoxin Operator-laajennoksen) poimia yksityiskohtia ja näyttää niitä toisilla www-sivuilla tai etsintätyökaluilla (mapping tools), indeksoida, hakea niitä, ja ladata niitä osoitekirjasovelluksiin.

Geo + adr

Geo-mikroformaatti on osa hCardin määrittelyä. Sitä käytetään usein paikan koordinaattien esittämiseen hCardissa. hCardin osaa adr:ia voidaan käyttää itsenäisenä mikroformaattina.

Esimerkkejä

Henkilötieto

 
 <div>
   <div>Joe Doe</div>
   <div>Jo</div>
   <div>The Example Company</div>
   <div>604-555-1234</div>
   <a href="http://example.com/">http://example.com/</a>
 </div>
on vCard-muodossa:

 
 <div class="vcard">
   <div class="fn">Joe Doe</div>
   <div class="nickname">Jo</div>
   <div class="org">The Example Company</div>
   <div class="tel">604-555-1234</div>
   <a class="url" href="http://example.com/">http://example.com/</a>
 </div>
Tässä on Wikimedia Foundationin kontaktitiedot live hCard -muodossa:
Wikimedia Foundation Inc.
200 2nd Ave. South #358
 St. Petersburg, FL 33701-4313
USA
Phone: +1-727-231-0101
Email: info@wikimedia.org
Fax: +1-727-258-0207
sama merkkauskielellä:

 
 <div class="vcard">
   <div class="fn org">Wikimedia Foundation Inc.</div>
   <div class="adr">
     <div class="street-address">200 2nd Ave. South #358</div>
     <div>
       <span class="locality">St. Petersburg</span>, 
       <span class="region">FL</span> <span class="postal-code">33701-4313</span>
     </div>
     <div class="country-name">USA</div>
   </div>
   <div>Phone: <span class="tel">+1-727-231-0101</span></div>
   <div>Email: <span class="email">info@wikimedia.org</span></div>
   <div>
     <span class="tel"><span class="type">Fax</span>: 
     <span class="value">+1-727-258-0207</span></span>
   </div>
 </div>
Jättikengurut

Ravinto

Muiden kenguruiden tapaan jättikengurutkin ovat kasvinsyöjiä, joten niiden ravintoon kuuluvat ruohot, lehdet ja juuret. Kengurut ovat joutuneet sopeutumaan Australian mantereen kuumaan ilmastoon ja usein pitkiin kuiviin kausiin. Kenguru saa vetensä pääosin syömästään kasveista, eikä sen tarvitse erikseen juoda vettä.
Baccalaureus

Baccalaureus (latinaa, ransk. baccalauréat, romaniaksi bacalaureat) on useissa ranskan- ja romaniankielisissä maissa järjestettävä ylioppilastutkinto. Se on käytössä ainakin Algeriassa, Kamerunissa, Marokossa, Moldovassa, Ranskassa, Romaniassa, Senegalissa ja Tunisiassa. Espanjassa vastaava tutkinto tunnetaan nimellä bachillerato.
Tutkintoa ei tule sekoittaa Belgiassa ja Kanadassa käytettyyn nimitykseen baccalauréat, jolla tarkoitetaan alempaa korkeakoulututkintoa.

Historia

Termi baccalaureus on peräisin eteläisestä Ranskasta, jossa se tarkoitti maanomistajaa ja myöhemmin myös ritareita ja aatelisia. 1200-luvulta lähtien baccalaureus oli eräs alemmista yliopistotutkinnoista. Ensimmäiset tutkintosäädökset muodostettiin vuonna 1252 Pariisissa. Ansaitakseen nimityksen "Baccalaureus" oli suoritettava 4–5 vuoden opinnot filosofian alalla. Myöhemmin tutkinto otettiin  käyttöön muidenkin alojen tiedekunnissa. Tältä ajalta on peräisin tutkinnon merkitys toisen asteen tutkintona. Ajan saatossa baccalaureus muuttui yliopiston pääsykokeeksi ja siirtyi edelleen lukion lopussa suoritettavaksi ylioppilastutkinnoksi.
Kirjasampo

Kirjasampo on suomalaisten kirjastojen valtakunnallinen kirjallisuuden verkkopalvelu. Se on osa Kirjastot.fi-kokonaisuutta, joka on väylä kaikkiin kirjastopalveluihin. Kirjasammossa voi hakea tietoa kirjoista ja kirjailijoista. Palvelun tietokannan perustiedot ovat peräisin Helmet-kirjastojen tietokannasta. Tietoja on täydennetty mm. asiasanoilla, kansikuvilla ja kirjailijatiedoilla. Kirjasammon kotimaiset kirjailijatiedot koostuvat pääosin Suomen maakuntakirjastojen tekemien kirjailijasivustojen tiedoista. Lasten- ja nuortenkirjojen kuvailutietojen olennaisena lähteenä ovat olleet Lastenkirjainstituutin tekemät kuvaukset. Kirjasammon tietokanta täydentyy jatkuvasti uutuuskirjojen ja uusien tekijöiden tiedoilla. Verkkosivustolle tuotetaan myös toimitettua sisältöä, kuten lukuvinkkejä, artikkeleita, uutisia ajankohtaisista kirjallisuusaiheista, erilaisiin teemoihin perustuvia kirjahyllyjä ja lukuvinkkilistoja. Palvelua rahoittaa Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö.

Tausta ja historia

Kirjasampo on kehitetty, jotta kirjastojen keräämä kirjallisuustieto olisi haettavissa samalta sivustolta. Kyseessä on semanttisen webin eli linkitetyn tiedon teknologiaa hyödyntävä verkkopalvelu. Se perustuu Semanttisen laskennan tutkimusryhmässä (SeCo, Aalto yliopisto, Helsingin yliopisto) kehitettyyn teknologiaan, menetelmiin ja julkaisukonsepteihin. Kirjasammon  tiedontallennukseen  käytetään  Semanttisen  laskennan  tutkimusyksikön kehittämää  SAHA-annotaatiotyökalua,  johon tehtävässä sisällönkuvailussa hyödynnetään siihen integroituja ontologioita.  Kuvailutietojen tallennustyö kirjastoissa alkoi vuonna 2009.  Kirjasampo.fi-verkkosivusto avautui syyskuussa 2011. Palvelu on alusta asti ollut kaksikielinen.

Toiminta ja yhteistyö

Kirjasammon toimitus on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi muiden Kirjastot.fi-palvelujen, Yleisradion ja Suomen tietokirjailijat ry:n kanssa. Jo useampana vuonna on toteutettu yhteistyöprojekti, jossa vinkataan kirjoja Docventures-dokumenttisarjan jaksojen teemoista Helmet-kirjaston kanssa.  Palvelu tuottaa yhdessä Kirjastokaistan kanssa Kirjan taajuudella -nimistä podcast-sarjaa.  Kirjasampo oli mukana Yle Kirjojen Suomi -hankkeessa, joka toteutettiin vuonna 2017.  Kirjasammossa on nykyisin myös tietokirjallisuutta esittelevä sivu. 
Sivupiiri on Kirjasammon lasten- ja nuortenkirjallisuutta esittelevä osio. Siellä julkaistaan omaa toimitettua sisältöä, kuten vinkkejä, kirjatrailereita, lasten- ja nuortenkirjallisuuteen liittyviä uutisia ja kirjalistoja. Kirjasammon ruotsinkielinen sivusto on nimeltään Boksampo. 
Kirjasammon verkkopalveluun tehtiin vuonna 2018 yhteensä yli kaksi miljoonaa käyntiä.
Bernard Fox

Bernard M. Fox (synt. Lawson; 11. toukokuuta 1927 Port Talbot, Wales – 14. joulukuuta 2016 Van Nuys, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Walesissa näyttelijävanhemmille.
Foxilla oli roolit kahdessa Titanicin kohtaloa käsittelevässä elokuvissa: Titanicin kohtalonyössä vuonna 1958 ja Titanicissa vuonna 1997. Muihin merkittäviin elokuviin, joissa Fox esiintyi, lukeutuvat Nuo välkyt dekkarit hiipivän aaveen jäljillä vuodelta 1981 ja Muumio vuodelta 1999. Hän oli lisäksi ääninäyttelijänä Disneyn piirroselokuvissa Pelastuspartio Bernard ja Bianca (1977) ja Bernard ja Bianca Australiassa (1990).
Foxin tunnetuin televisiorooli oli sarjassa Vaimoni on noita. Sen ulkopuolella hän esiintyi mm. The Andy Griffith Show’ssa ja M*A*S*Hissa. Hänellä ei ollut sukulaisuutta kahteen muuhun kuuluisaan näyttelijä-Foxiin, Jamesiin ja Edwardiin. Hänellä oli isosisko Mavis, ja hän oli naimisissa vaimonsa Jacquelinen kanssa vuodesta 1961. Heillä oli kaksi lasta.
Karsinnat Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1975

Vuonna 1974 CEB (Confederation of European Baseball) järjesti karsinnat kahdesta paikasta seuraavan vuoden Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Neljä joukkuetta: Alankomaat, Espanja, Italia ja Belgia kelpuutettiin suoraan lopputurnaukseen ja karsinnat käytiin Ruotsin ja Iso-Britannian ja toisaalla Ranskan ja Länsi-Saksan välillä.
Ruotsi–Iso-Britannia-ottelu oli alun perin tarkoitus pelata Leksandissa, Pohjois-Ruotsissa, mutta se siirrettiin Tukholmaan matkakulujen säästämiseksi. Liitto halusi myös joukkueiden pelaavan kolmen ottelun sarjan, mutta ajan ja kulujen säästämiseksi joukkueet sopivat yhdestä ottelusta, joka päättyi Ruotsin selkeään voittoon. Toisessa karsintaparissa voiton vei Ranska.
Kun myöhemmin Belgia ilmoitti jättäytyvänsä pois kilpailuista, aukesi hävinneille joukkueille vielä uusi mahdollisuus lunastaa kisapaikkansa. Iso-Britannia ja Länsi-Saksa kohtasivat Southportissa ja ottelu päättyi vieraiden selkeään 13–0-voittoon. Länsi-Saksan syöttäjän täydellinen peli pilaantui vasta yhdeksännessä vuoroparissa siepparin pudotettua kolmannen syötön.
Erkki Ilmari

Erkki Ilmari (nimi aiemmin Erkki Ilmari Lehtonen; 9. tammikuuta 1902 Tampere – 8. syyskuuta 1945 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Yrjänä Pirkka.
Lehtosen isä oli talonomistaja. Lehtonen kävi kolme luokkaa Tampereen lyseota, sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1921–1923 ja harjoitti taideopintoja Berliinissä ja Pariisissa 1923–1924. Hän oli puolustusvoimien aliupseerina 1918–1921 ja aikakauslehti Maanantain päätoimittaja 1927–1928. Vuonna 1934 hän oli Keskusmetsäseura Tapion palveluksessa, mutta jäi sitten vapaaksi kirjailijaksi. 
Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1922 ja 1928. Lehtonen työskenteli kirjailijan työn ohella toimittajana, kuvittajana sekä piirustuksen ja tyyliopin opettajana.
Erno Paasilinna kuvaa Erkki Ilmaria vauhdikkaaksi kertojaksi, jonka teosten seikkailukas juoniaines on usein kuvausten pohjana. Paasilinna luonnehtii Erkki Ilmarin huumoria terveeksi ja harmittomaksi. Tekstit saavat paikallisväriä perusteellisesta olojen ja tapojen kuvauksesta.
Erkki Ilmarin tunnetuin teos, vuonna 1935 ilmestynyt teollisuusromaani Kaukopää kertoi Enso-Gutzeit Oy:n Kaukopään sulfaattiselluloosatehtaan rakentamisesta Imatralle 1930-luvun alkupuolella. Tehdas oli valmistuessaan vuonna 1935 Euroopan suurin alallaan.
Auringonlaskun katu

Juoni

Alussa poliisit onkivat hienon huvilan pihalla olevasta uima-altaasta nuoren miehen ruumiin, minkä jälkeen tämän kertojanääni alkaa kuvata tilanteeseen johtaneita tapahtumia. Taloudellisissa vaikeuksissa olevan Hollywood-käsikirjoittajan Joe Gillisin (William Holden) autosta on hänen paetessaan velkojia puhjennut rengas. Gillis päätyy autiolta näyttävän kartanon pihaan. Siellä elelee Norma Desmond (Gloria Swanson), mykkäelokuvien kiistaton kuningatar, jonka tähti on sammunut äänielokuvan nousun myötä. Hän asuu kahdestaan uskollisen entisen aviomiehensä, nykyisen hovimestarinsa Maxin (Erich von Stroheim) kanssa. Max yrittää kaikin keinoin salata Normalta sen tosiasian, ettei elokuvamaailma enää välitä tästä. Max jopa lähettää Normalle väärennettyjä ihailijakirjeitä pitääkseen yllä tämän harhakuvaa jatkuvasta suosiosta.
Väärinkäsityksen jälkeen Desmond pyytää Gillisiä viimeistelemään itse tekemänsä laajan elokuvakäsikirjoituksen Salomesta. Desmond uskoo Cecil B. DeMillen ohjaavan elokuvan ja pääsevänsä itse pääosaan. Vaikka käsikirjoitus on kammottava, Gillis suostuu tarjoukseen, sillä hän saa miljonääri-Desmondilta hyvän korvauksen. Pian Gillis kuitenkin huomaa, millainen nainen Norma Desmond oikeastaan on, samalla kun epätoivoinen Norma on jo rakastunut häneen. Samanaikaisesti Paramount-studiolla työskentelevä käsikirjoitusten lukija Betty Schaefer (Nancy Olson) tarjoaa Gillisille yhteistyötä erään Gillisin oman käsikirjoituksensa kehittämiseksi, mutta Gillis ei enää pysty irtautumaan Desmondista.
The Marine 2

Juoni

Merijalkaväen kersantti Joe Linwood pääse viettämään lomaa ja matkaa hänen vaimonsa kanssa tämän työtehtävän myötä saarelle, jossa he osallistuvat VIP-juhliin. Terroristit hyökkäävät tilaisuuteen ja vievät mukanaan useita panttivankeja mukaan lukien Linwoodin vaimon. Linwood päättää pelastaa vaimonsa ja panttivangit terroristeilta ilman apuvoimia.
Eläinten kehittymisestä

Eläinten kehittymisestä (lat. De incessu animalium) on Aristoteleen eläinoppia käsittelevä tutkielma. Se liittyy läheisesti eläinten liikkumiseen ja jäseniin keskittyneeseen tutkielmaan Eläinten liikkeestä. Aristoteles perusti taksonomiansa pitkälti eläinten rakenteellisiin erityispiirteisiin. Eläinten kehittymisestä selvittää, kuinka eläimet kehittyvät rakenteeltaan ja liikkumiseltaan erilaisiksi.
Jukka Laajarinne

Jukka Laajarinne (s. 11. helmikuuta 1970 Lahti) on suomalainen kirjailija, novellisti ja humoristi. Ennen jättäytymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2004 Laajarinne toimi useita vuosia matemaattisten aineiden ja filosofian opettajana.
Laajarinne oli Finlandia Junior -ehdokkaana vuonna 2003 kirjallaan Madonluvut. Vuonna 2005 Laajarinne voitti yhdessä Martti Ruokosen kanssa Pohjoismaisen kuvakirjakilpailun kirjalla Mummon kone. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin Suomen tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-kunniakirja.
Laajarinne on avustanut Tähtivaeltaja-lehteä. Hänen novellejaan on ilmestynyt suomalaisissa tieteislehdissä.
Kuparijakamari

Koko ja ulkonäkö

Kuparijakamari kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkäpyrstöinen ja myös nokka on pitkä. Kuparijakamarikoiraan otsa on väriltään kiiltävän sininen, muten pää, selkä ja siivet ovat kiiltävän vihreät. Pyrstö on muuta ruumista ruskeampi. Silmien ympärillä on keltaiset renkaat. Vatsa, alaperä ja pyrstön alaosa ovat koiraalla punaiset. Kuparijakamarinaaraan kurkku on punaruskea ja naaraalla ei ole sinistä otsassa. Naaraan vatsa ja pyrstön alaosa ovat punaruskeat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kuparijakamaria tavataan Kolumbian eteläosista, Ecuadorin ja Perun luoteisoiin. Sen elinympärsitöä ovat kosteat vuoristometsät ja erityisesti metsien reunat. Linnun elinympärsistöt sijaitsevat tyypillisesti 600–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Kuparijakamarit rakentavat pesänsä maavalleihin. Kuparijakamarikannan kooksi arivoidaan 3 500–15 000 yksilöä. Kantaa uhkaa sopivan elinympärsitön väheneminen, koska metsiä hakataan maanviljelykseen muun muassa tee- ja kahviviljelmiä varten.
Changzhou

Ilmasto

Changzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivempaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 060 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 180 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 35 millimetriä.
Eemeli Peltonen

Eduskuntavaalit 2019

Peltonen ilmoitti tammikuussa 2018 tavoittelevansa ehdokkuutta huhtikuun 2019 eduskuntavaaleissa sosialidemokraattien riveistä. Järvenpään työväenyhdistys asetti Peltosen ehdokkaaksi Uudenmaan sosialidemokraattisen puoluepiirin jäsenvaaliin eduskuntavaaliehdokkaista. Vaalissa Peltonen sai 2 764 ääntä ja tuli siten asetetuksi piirin ehdokkaaksi huhtikuun vaaleihin.
14. huhtikuuta 2019 järjestetyissä eduskuntavaaleissa Peltonen sai 3 492 ääntä ja sijoittui sosialidemokraattien listalla yhdeksänneksi. Vaalissa SDP sai Uudeltamaalta läpi seitsemän kansanedustajaa. Poikkeuksellisen Peltosen kampanjasta teki Tuusulan Demarit ry:n asettuminen ensimmäistä kertaa historiansa aikana järvenpääläisen ehdokkaan tueksi. Yhdistyksellä ei ollut vaalissa omaa ehdokasta, mikä näkyi Peltosen tuloksessa Tuusulassa.
Peltosen äänimäärä hänen kotikaupungissaan Järvenpäässä oli 1 970 ääntä. Siten hän oli kotikaupunkinsa ylivoimaisesti suosituin ehdokas. Seuraavaksi eniten ääniä (934) järvenpäässä sai paikallinen kokoomuksen ehdokas Petri Graeffe ja kolmanneksi eniten keskustan tuusulalainen Antti Kaikkonen (909).
Meriselitys

Meriselitys on viranomaisille annettava selitys vesiliikenteessä tapahtuneesta vauriosta, haaksirikosta, omaisuus- tai henkilövahingoista tai kuolemantapauksista. Meriselityksen antamisesta vastaa aluksen päällikkö, ja merilain 18 luvun 7 §:n mukaisesti se annetaan yleensä sen paikkakunnan merioikeudelle, jonka tuomiopiirissä haaksirikko on tapahtunut. Meriselitys on tarpeellinen sekä aluksen päällikön että varustamon kannalta muun muassa syy- ja vastuukysymysten selvittämiseksi ja tapahtumien kulun hahmottamiseksi.
Meriselityksen antaminen ei ole eikä korvaa mahdollista oikeudenkäyntiä. Selitystä annettaessa käytetään hyväksi erilaista aineistoa ja kuullaan asianosaisia. Meriselityksen yhteydessä oikeudelle annetaan merionnettomuusilmoitus, alustiedot, merikartta, aluksen konepäiväkirja, lokikirja, miehitystodistus ja -luettelo, miehistön pätevyyskirjat, mahdolliset tapahtumia kuvaavat valokuvat ja muu materiaali.
Meriselitystä annettaessa ei ole välittömyysperiaatetta. Tarvittaessa viranomainen voi määrätä aluksen päällikköä antamaan meriselityksen jälkeenpäin.
Simbu

Simbu eli Chimbu on maakunta Papua-Uuden-Guinean ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Kundiawa. Maakunnan pinta-ala on 6 122 neliökilometriä ja asukasluku noin 376 500 (2011). 
Simbu sijaitsee maan vuoristoisessa osassa, ja maan korkein vuori Mount Wilhelm on maakunnan alueella.
Xi’an

Maantiede

Xi’an sijaitsee Kiinan keskiosassa. Kaupunkia rajaavat Qinling-vuoristo etelässä ja Weijoki pohjoisessa.

Ilmasto

Xi’anissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on viileää ja kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 14 °C ja keskimääräinen sademäärä 550 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 0 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 6 millimetriä.

Historia

Kaupungin perustamisaikana pidetään vuotta 202 eaa., kun Han-dynastian hallitsija Liu Bang perusti Chang'anin pääkaupungikseen. Tätä ennen alueella olivat sijainneet myös Zhou- ja Qin-dynastian pääkaupungit. Vuonna 194 eaa. alettiin rakentaa kaupungin ensimmäistä muuria. Tämä saatiin valmiiksi neljän vuoden kuluttua.
Vuonna 582 Sui-dynastian hallitsija käski rakentaa uuden pääkaupungin (Daxing, 大興) hieman kaakkoon vanhasta Han-dynastian aikaisesta sijainnista. Uuden kaupungin pinta-ala oli 84 km² ja pääkatu oli 155 metriä leveä ja se olikin aikansa suurin kaupunki maailmassa. Kaupungin nimi vaihdettiin Chang'aniksi Tang-dynastian aikana.
Tang-dynastian lopulla vuonna 904 kaupunki tuhoutui suurimmalta osaltaan ja asukkaat pakotettiin muuttamaan uuteen pääkaupunkiin Luoyangiin. Vain pieni osa kaupungista jäi asutuksi. Ming-dynastia rakensi uuden muurin Chang’anin vain 12 km² peittäneen alueen ympärille.

Nähtävyydet

Xi’anin alueen kuuluisin nähtävyys on ehdottomasti esikaupungista 40 kilometriä itään sijaitseva terrakotta-armeija. Yhdistyneen Kiinan ensimmäinen keisari Qin Shi Huangdi rakennutti itselleen mausoleumin ja tätä vartioimaan 8 099 hahmon armeijan.
Muita nähtävyyksiä ovat kaupungin muslimikorttelissa sijaitseva Xi’anin suuri moskeija. Iso- ja Pieni villihanhipagodit ovat yli tuhat vuotta vanhoja torneja, jotka ovat säilyneet monista maanjäristyksistä.

Hallintoalueet

Xi'anissa on yhdeksän kaupunkipiiriä ja neljä piirikuntaa. Kaupunkipiirit ovat: Baqiao (5), Beilin (4), Chang'an (9), Lianhu (2), Lintong (8), Weiyang (1), Xincheng (3), Yanliang (7) ja Yanta (6). Piirikunnat ovat: Gaoling (13), Huxian (12), Lantian (10) ja Zhouzhi (11).

Liikenne

Xi’anin metron ensimmäinen linja avattiin syyskuussa 2011. Nykyään (2015) metrossa on käytössä kaksi linjaa ja kaupungin metroverkkoon on suunniteltu kaikkiaan kuusi linjaa.
Xi’an Xianyangin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Xianyangin kaupungissa noin 47 kilometrin päässä Xi’anin keskustasta.

Talous

Valmet Oy:llä on Xi’anin kaupungissa Valmet Paper Technology (Xi'an) Co. Ltd. -tytäryhtiö.
Novem

Pelin kulku

Pelilaudalla on numerolaattoja kolmessa pysty- ja vaakarivissä; toinen pelaajista pelaa pystyriveillä ja toinen vaakariveillä. Molemmat valitsevat yhden rivin – toistensa valinnasta tietämättä – ja lopuksi hyökkäävä pelaaja ottaa itselleen laatan siitä ruudusta, jossa valittu pysty- ja vaakarivi leikkaavat. Nyt hyökkäysvuoro siirtyy toiselle pelaajalle, ja niin edelleen. Kun peli on päättynyt, se kumman laatoissa on korkeampi yhteissumma, kerää suuremman pistesaaliin ja voittaa.
Pohjankiisla

Koko ja ulkonäkö

Musta pää ja selkä, valkea rinta, maissa pysty istuma-asento. Pohjankiisla on hiukan suurempi kuin etelänkiisla: Pituus on 40–44 cm ja siipien kärkiväli 64–75 cm.

Levinneisyys

Pohjankiisla pesii luodoilla, saarilla ja rannikoilla kaukana pohjoisessa. Se siirtyy talveksi hiukan etelämmäksi jään rajaa seuraten. Suomessa laji on erittäin harvinainen. Ensimmäisen kerran laji tavattiin Korppoosta 1901. Vuonna 1902 Suomessa todettiin poikkeuksellinen pohjankiislojen massaesiintyminen. Jäämerellä riehunut talvimyrsky toi pohjankiisloja erityisesti Itä-Suomeen. Vuonna 1964 Suomesta löytyi kuollut pohjankiisla, 1986 elävä yksilö, joka kuitenkin kuoli seuraavana vuonna Korkeasaaressa. Viimeisin havainto on vuodelta 1988, kun löytyi kalaverkkoon kuollut yksilö.

Lisääntyminen

Pohjankiisla tekee vain yhden munan kerrallaan.

Ravinto

Pohjankiislat syövät enimmäkseen kalaa, mutta myös meren selkärangattomia.
Dag-Eilev Fagermo

Ura

Fagermo pelasi omalla urallaan Norjan alemmilla sarjatasoilla edustaen Raufossia, Kjappia ja Snøggiä. Valmennusuransa hän aloitti 1995 IL Skparhedinissä, joka pelasi Fagermon johdolla parhaimmillaan Norjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2002 hän siirtyi Pors Grenlandin päävalmentajaksi ja nosti seuran Adeccoligaeniin, jossa se pelasi Fagermon johdolla kaudella 2004. Tämän jälkeen hän jätti seuran ja valmensi kaudella 2005 Notoddenia.
Kaudella 2006 Fagermo johdatti Strømsgodsetin Adeccoligaenin voittajana pääsarjaan. Fagermon debyyttikausi pääsarjavalmentajana sujui hyvin ja seura varmisti sarjapaikkansa sijoittumalla kymmenenneksi. Kauden 2007 jälkeen Fagermo jätti Strømsgodsetin ja siirtyi Odd Grenlandin päävalmentajaksi. 
Oddissa Fagermo onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan tavoitteessaan palauttaa seura pääsarjatasolle. Pääsarjassa Fagermon valmentama seura on sen jälkeen säilynytkin. Ensimmäinen kausi toi heti komeasti neljännen sijan ja kaudella 2014 joukkue sijoittui kolmanneksi. Norjan cupissa Fagermo luotsasi Oddin välieriin kolmesti perättäin vuosina 2008–2010 ja finaaliin vuonna 2014.
Sakari Salminen

Ura

Salminen on Porin Ässien kasvatti ja teki juniorisarjoissa paljon pisteitä. Hän ei kuitenkaan pystynyt heti vakiinnuttamaan paikkaansa liigassa kaudella 2007–2008, ja Ässät lainasi hänet yhdessä Joonas Kemppaisen kanssa Mikkelin Jukureihin Mestikseen. Salminen pelasi Suomen ykkösketjussa nuorten MM-kisoissa 2008.
Kausi 2008–2009 sujui jo huomattavasti paremmin, ja 16 maalia tehnyt Salminen oli Ässien paras maalintekijä. Hän solmi kauden 2009–2010 jälkeen kaksivuotisen sopimuksen Kuopion KalPan kanssa. Kaudella 2010–2011 Salminen voitti KalPan sisäisen pistepörssin 45 pisteellä ja teki pudotuspeleissäkin kuusi pistettä seitsemässä ottelussa. Kauden päätyttyä hän pääsi myös ensimmäistä kertaa A-maajoukkueeseen.
Kaudella 2012–2013 SM-liigakiekkoilijat äänestivät Salmisen runkosarjan parhaaksi pelaajaksi, ja hänelle myönnettiin Kultainen kypärä -palkinto. Kauden jälkeen hän siirtyi KHL-seura Torpedo Nižni Novgorodiin. Salminen oli tehnyt KalPan kanssa loppuvuonna 2011 jatkosopimuksen kauden 2013–2014 loppuun, mutta hänelle jätettiin mahdollisuus siirtyä KHL:ään kesken sopimuskauden.
Salminen edusti Suomea vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailussa. Hän teki tehot 1+2=3. Salmisen ensimmäiset maailmanmestaruuskisat päättyivät tappioon pronssiottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Kaudet 2013–2015 Salminen vietti KHL-seura Torpedossa. 
Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Sveitsiin Fribourg-Gottéronin joukkueeseen, jossa hän pelasi 43 ottelua. Loppukaudeksi hän siirtyi Ruotsiin Växjö Lakersin riveihin, jossa pelasi myös pudotuspeleissä.
Kaudeksi 2016–2017 Salminen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Jokereihin. Jokerit-sopimuksen toinen vuosi purettiin yhteisymmärryksessä heinäkuussa 2017. Alkukaudesta 2017–2018 Salminen pelasi Dinamo Moskovassa, mutta sopimus irtisanottiin 18 pelatun ottelun jälkeen. Tämän jälkeen Salminen teki vuoteen 2020 ulottuvan sopimuksen Porin Ässiin.
Ässät nimesi Salmisen kaudeksi 2018–2019 varakapteenikseen. Hän johti SM-liigassa viimeisenä olleen joukkueen sisäistä piste- ja syöttöpörssiä tehoilla 10+21=31, kunnes tammikuussa 2019 Ässät lainasi Salmisen loppukaudeksi Helsingin IFK:hon, joka vastaavasti lainasi Lauri Kulmalan Ässiin.