google/wiki40b huggingface dataset:
Bedford Vehicles

Bedford oli englantilaisen Vauxhallin tytäryhtiö, ja sitä kautta General Motorsin tytäryhtiö, joka valmisti hyötyajoneuvoja. Yhtiö perustettiin vuonna 1930.

Pakettiautot

Vuonna 1986 Bedfordin tehdas Lutonissa uudelleenjärjestettiin General Motorsin ja Isuzun yhteistyöyritykseksi. Tästä syntynyt yritys, IBC Vehicles, valmisti eurooppalaista versiota Isuzu MU Wizard-mallista nimellä Frontera, sekä Renault'n suunnittelemaa pakettiautomallistoa jota myytiin Vauxhall- ja Opel-merkeillä.
Vuonna 1998 GM lunasti Isuzun osuuden IBC-yhteisyrityksestä. Bedfordin vanha tehdas toimii nykyään nimellä GMM Luton Vehicles, ja se valmistaa Opel/Vauxhall Vivaroa, Renault Traficia ja Nissan Primastaria.
Vuonna 1990 Bedford-nimestä pakettiautoissa luovuttiin Vauxhall-nimen hyväksi.

Kuorma-autot

Bedfordin kuorma-autotehdas myytiin David Brownille vuonna 1987. Uuden yhtiön nimeksi tuli AWD Trucks. Yhtiö ajautui kuitenkin konkurssiin vuonna 1992.

Myynti Suomessa

Suomessa Bedford-autoja markkinoi Suomen General Motors Oy toisen maailmansodan jälkeisistä vuosista 1980-luvulle. Bedford-merkkisiä kuorma- ja pakettiautoja sekä linja-autoja myytiin täällä erityisen paljon 1940-luvun lopulla sekä 1950- ja 1960-luvuilla. Bedford-kuorma-autoja rakennettiin runsaasti myös paloautoiksi. Vuoden 1956 lopussa Bedford oli Suomen viidenneksi yleisin kuorma-automerkki 3 442 autolla. Vuoden 1961 loppuun mennessä Bedford oli noussut Suomen yleisimmäksi kuorma-automerkiksi; tuolloin Bedford-kuorma-autoja oli rekisterissä 7 897 kappaletta. Bedford säilytti kärkipaikkansa kuorma-autojen rekisteröintitilastossa koko 1960-luvun ajan; vuoden 1969 lopussa rekisterissä oli 8 789 Bedford-kuorma-autoa. Toiseksi yleisintä merkkiä Mercedes-Benziä oli rekisterissä lähes 2 000 kappaletta vähemmän. Kuitenkin 1970-luvulla Volvo, Scania, Mercedes-Benz ja Sisu nousivat tilastoissa Bedfordin ohi.
1960-luvulla myyty pieni pakettiauto Bedford HAV oli silloisen Vauxhall Vivan rinnakkaismalli. Bedford Blitz -pakettiautoista rakennettiin 1970- ja 1980-luvuilla myös pikkubusseja. 1970-luvun lopussa ja 1980-luvulla myydyt Bedford KB -avolavapakettiautot valmistettiin Isuzun tehtaalla Japanissa. Vuonna 1982 rekisteröitiin vielä 599 uutta Bedford-pakettiautoa ja 67 uutta Bedford-kuorma-autoa.
Linja-autona Bedford ei tullut Suomessa koskaan kovin yleiseksi; sen sijaan Bedfordin linja-autonalustat olivat erityisen suosittuja myymälä- ja kirjastoautoiksi. Vuonna 1956 oli rekisterissä 223 Bedford-linja-autoa, mikä vastasi kuutta prosenttia kaikista linja-autoista. Merkkikohtaisessa tilastossa Bedford oli viidennellä sijalla. Suurin Bedford-linja-autojen käyttäjä oli Kuopion Liikenne Oy, joka toimi myös General Motors -autojen piirimyyjänä Pohjois-Savossa. Vuonna 1975 oli Suomessa rekisterissä enää 74 Bedford-bussia eli vain yksi prosentti koko linja-autokannasta. Viimeiset kaksi uutta Bedford-linja-autoa rekisteröitiin vuonna 1978, ja näistä toinen meni turkulaiselle Leiniön Liikenne Oy:lle, toinen oululaiselle autoliikkeelle.
Svetlahorsk

Historia

Piirin dokumentoitu historia ulottuu ainakin vuoteen 1560, jolloin alueen kuuluessa Liettuan suuriruhtinaskuntaan, siellä sijaitsi Šacilavičyn (myöhemmin Šacilkin) kylä (valkoven. Шацілавічы, Шацілкі). Tästä syystä kaupungissa vietetään 450 vuotsijuhlia 2010. Vuonna 1924 kylästä tuli silloisen Babruiskin maakunnan erään piirin keskus. Vuoden 1956 päättyessä paikkakunta sai pikkukaupungin arvon. Piirin nimi muutettiin Svietlahorskiksi vuonna 1961. Varsinaisen kaupunkistatuksen Svietlahorsk sai vuonna 1963.

Liikenne

Svietlahorskiin on kauppamerenkulkuun sopiva vesiyhteys, sillä kaupunki sijaitsee Dneprin sivuhaaran Berezinan lounaisrannalla ja yläjuoksulle Babruiskiin liikutaan jokialuksilla. Kantatie P82 Babrujskista Retšytsaan kulkee kaupungin eteläpuolitse ja tähän Svietlahorskin itälaidalla liittyvä kantatie P149 johtaa pohjoisessa 45 kilometrin päässä sijaitsevaan Žlobiniin. Lisäksi kaupungin kautta kulkee Žlobinista etelään johtava rautatie.

Teollisuus

Svietlahorsk on teollisuuskaupunki, jossa tuotetaan mm. kemiallista kuitua, paperimassaa ja betonielementtejä. Suuri osa teollisuudesta on sijoittunut kaupungin kaakkoisosassa olevalle laajalle teollisuusalueelle.
Munarakkula

Munarakkula (lat. folliculus ovaricus) syntyy kypsyvän munasolun ympärille naisen munasarjoissa. Munarakkulan kasvuun vaikuttaa gonadotropiini FSH eli follikkeleita stimuloiva hormoni ja se erittää rakkulahormonia, estrogeeniä. Kuukautiskierron aikana lähtee kypsymään monta munarakkulaa, joista yksi (harvoin useampia) kasvaa kypsäksi Graafin follikkeliksi, ja loput surkastuvat pois. Ovulaation eli munasolun irtoamisen tapahduttua gonadotropiini LH eli luteinisoiva hormoni muuttaa munarakkulan keltarauhaseksi, joka erittää keltarauhashormonia, progesteronia. Naisen kuukautiskierron ensimmäistä vaihetta kutsutaan munarakkulavaiheeksi.
Vyöviistäjä

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 33–36 cm ja siipien kärkiväli 86–92 cm. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji muistuttaa suuresti sekä madeiranviistäjää että kapverdenviistäjää, joita aikaisemmin pidettiin sen alalajeina.

Esiintyminen

Atlantinviistäjät pesivät eteläisen pallonpuoliskon valtamerten saarilla Tristan da Cunhalla, Goughilla, Prinssi Edwardin saarilla, Crozetsaarilla, Antipodisaarilla ja Tasmaniassa. Lisääntymisajan ulkopuolella laji kiertelee eteläisillä valtamerillä ja se on tavattu kerran Madeiralla vuonna 1986. Suurin uhka lajin olemassaololle ovat villiintyneet kissat ja isokihun saalistus. Lajista tunnetaan ninialalajin lisäksi alalaji dubia.

Elinympäristö

Linnut pesivät vaikeapääsyisten saarten kukkuloilla ja rinteillä, ja muun osan vuotta laji elää avomerellä.

Lisääntyminen

Atlantinviistäjä kaivaa pesäonkalonsa kasvillisuuden suojaan. Naaras munii yhden munan.

Ravinto

Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, vähemmässä määrin kaloista ja äyriäisistä.
Myssy

Myssy on tänäpäivänä yleensä villasta kudottu pehmeä päähine, samankaltainen kuin pipo. Aiemmin myssyt olivat kuitenkin usein kankaisia. Hilkka on leuan alta solmittu myssy. Kankaiset myssyt olivat erityisen suosittuja 1700-luvulle saakka ja sisäasusteina myös 1800-luvulla. Erilaisia myssyjä ovat muun muassa fryygialaismyssy ja tykkimyssy.
Yhteislista

Yhteislista on vaaleissa usean valitsijayhdistyksen keskinäinen vaaliliitto. Useissa suomalaisissa kunnissa toimii sitoutumattomien yhdistyksiä, jotka tapaavat muodostaa oman yhteislistan kunnallisvaaleissa Koska yhteislista rinnastetaan Suomen vaalilaissa vaaliliittoon, eivät puolueet ja sitoutumattomien yhteislistat voi mennä yhdessä vaaliliittoon.
Susanna Juhanintytär

Susanna Juhanintytär (23. joulukuuta 1747 Jalasjärvi – 9. huhtikuuta 1809 Ilmajoki) oli suomalainen karjakko.

Elämä

Susanna Juhanintyttären vanhemmat olivat Juhani Antinpoika ja Maria Matintytär. Isänmaallinen seura etsi 1770-luvulla jokaisesta Suomen läänistä parasta säätyläistaloudessa palvellutta karjakkoa. Ehdokkaan tuli olla vähintään kolme vuotta samassa talossa työskennellyt taitava ja ahkera piika. Parhaimmistoon kuului Susanna Juhanintytär, joka palveli Jalasjärven pappilassa neljättä vuotta vuonna 1777. Kappalainen Elias Lagus todisti karjakkonsa taitavuuden ja kaikinpuolisen kunnollisuuden. Susanna oli taloudenpidossa hyvin tarkka ja sai pappilan karjan kukoistamaan. Navetta tuotti erinomaisesti. Joka lehmältä sai noin 30 kilogrammaa voita vuodessa.
Vuonna 1780 Susanna muutti suurempaan talouteen maisteri Gabriel Alceniuksen ja Elisabet Reinin isännöimälle Korven tilalle Peuralan kylään. Oli tyypillistä, että maaseudun palvelusväki vaihtoi työnantajaa tuon tuostakin, mutta Susanna pysyi saman talon palveluksessa lähes kolme vuosikymmentä. Hänellä ei ollut omaa perhettä. Kaksi viimeistä elinvuottaan hän sairasteli. Hänen kuolinsyynsä oli mätäkuume.
Heidi Kiviharju

Heidi Kristina Kiviharju (s. 29. syyskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt enimmäkseen teatterissa, mutta myös muutamissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Hänen puolisonsa on Samuli Muje, ja heillä on kaksi lasta.
Pepe (jalkapalloilija, 1935)

José Macia (s. 25. helmikuuta 1935, Santos, São Paulo, Brasilia), tunnettu myös nimellä Pepe, on brasilialainen jalkapalloilija ja jalkapallomanageri. Hän oli vasen keskikenttäpelaaja Brasilian jalkapallomaajoukkueessa ja Santos FC:ssä, jossa hän pelasi koko pelaajan uransa maajoukkueen ohella.
Hän voitti Brasilian maajoukkueen riveissä vuosien 1958 ja 1962 Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut, vaikkei osallistunut yhteenkään peliin.
Pepe aloitti Santos FC:n managerina vuonna 1973 ja joukkue voitti samana vuonna Campeonato Paulista-turnauksen.
Wilhelm Ross

Wilhelm Ross (1717 Turku, toisen tiedon mukaan 17. heinäkuuta 1718 pakomatkalla Ruotsissa – todennäköisesti heinäkuussa 1766 matkalla Damaskokseen) oli suomalainen kappalainen, itämaisten kielten harrastaja ja varhainen suomalainen tutkimusmatkailija. 
Rossin isä oli teologian professori, tuomiorovasti Herman Ross ja äiti Margareta Pihlman. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1734. Ross vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1744. Opiskeltuaan Turun akatemiassa itämaisia kieliä ja valmistuttuaan filosofian maisteriksi 1745 hän tuli samana vuonna nimitetyksi itämaisten kielten dosentiksi. Hän oli saanut jo edellisenä vuonna konsistorin stipendin Ruotsin Konstantinopolissa toimivan suurlähettilään tulkiksi ryhtymistä varten, mutta päätyi valmistumisvuonnaan Turun suomalaisen seurakunnan kappalaiseksi. Hän oli silti kiinnostunut itämaista ja jätti virkansa 1763 matkustaakseen Italian kautta Aleksandriaan ja edelleen Konstantinopoliin ja Smyrnaan. Seurakunta keräsi hänelle matkavaroja 1200 kuparitaaleria. Jerusalemiin pyrkiessään hän sairastui Nasaretissa ja kääntyi katoliseen uskoon, jotta saisi hoitoa munkeilta. Parannuttuaan hän liittyi Damaskokseen menevään karavaaniin, mutta kuoli matkalla. Tutkimusmatkansa aikana Ross opetteli käytännön taidot joukosta itämaisia kieliä ja teki muistiinpanoja, mutta niitä ei saatu koskaan takaisin kotimaahan.
Rossin puoliso vuodesta 1747 oli Anna Maria Schultz (n. 1726–1789). Heillä oli viisi lasta, joista vain vanhin, Anna Margaretha Ross (1748–1808), eli aikuiseksi asti. Anna kuoli lapsettomana 60-vuotiaana.
Lauri af Heurlin

Lauri Oskar af Heurlin (25. syyskuuta 1875 Helsinki – 6. heinäkuuta 1958) oli suomalainen pankinjohtaja, tilanomistaja ja sosialidemokraattinen poliitikko.
Af Heurlinin vanhemmat olivat kirjapainonomistaja Lauri Oskar Wilhelm af Heurlin ja Augusta Helena Bergbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1896 ja maisteriksi 1897. Af Heurlin suoritti myös ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja molempien oikeuksien kandidaatin tutkinnon 1903.
Af Heurlin harjoitti maanviljelyä Leppävaaran tilalla Espoossa 1911–1958 ja Tuomelan tilalla Helsingin maalaiskunnassa 1916–1958. Hän oli senaatin kirjapainon johtajana 1909–1911 ja toimi eri osuuskauppajärjestöjen hallintoelimissä 1907–1950. Af Heurlin oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen 1922–1942, Helsingin Työväen Säästöpankin hallituksen jäsen 1909–1951 ja Kustannus Oy Kansanvallan johtokunnan jäsen 1918–1958.
Af Heurlin valittiin 1945 yhtenä kolmesta sosiaalidemokraatista sotasyyllisyysoikeuden jäseneksi. Kuten molemmat muut puoluetoverinsa ja Maalaisliiton Lauri Riikonen, myös af Heurlin kannatti loppuun asti kaikkien syytteiden hylkäämistä.
Af Heurlin oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Elli Tompurin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin Aura Karolina Snellmanin kanssa. Lauri af Heurlinin ja Tompurin poikia olivat kansanedustaja Kaarlo af Heurlin ja kansantaloustieteen professori Lauri af Heurlin.
James Grant

James Grant (1772 Skotlanti-11. marraskuuta 1833 Saint-Servan, Ranska) oli brittiläinen laivastoupseeri, purjehtija ja lintutieteilijä.
Grant kastettiin 6. syyskuuta 1772 Skotlannin Forresissa Morayshiressä. Vuoden 1799 lopulla Grant komensi luutnanttina Lady Nelson nimistä 60 tonnin vetoista prikiä. Alus purjehti Thamesjoelta Sydneyn satamaan Port Jacksoniin, jonne se saapui 18. maaliskuuta 1800. Grantille oli annettu tehtäväksi tutkia ja kartoittaa New Hollandin eli Australian rannikot.
Grant suoritti useita purjehduksia vuosina 1800–1801 ja kartoitti ensimmäisenä etenkin Bassinsalmen ja sitä ympäröivät rannikot. Hän palasi Eurooppaan ja julkaisi muistelmansa Narrative of a Voyage of Discovery vuonna 1803. Hänet ylennettiin komentajaksi 1805 ja seuraavana vuonna hän sai eläkkeen korvaukseksi vammautumisestaan työssään.
Grant rantautui ensimmäisenä eurooppalaisena Phillip Islandille ja Churchill Islandille. Phillip Islandin lounaiskärki on nimetty hänen kunniakseen.
Muistelmissaan Grant nimesi kekälekakadun (Callocephalon fimbriatum).
Gerd Brantenberg

Gerd Brantenberg (s. 1941 Oslo) on norjalainen opettaja, feministi ja kirjailija. Hän on kirjoittanut romaanin Egalian tyttäret (1977, suomeksi Kääntöpiirin kustantamana 1991), joka ottaa kantaa naisasian puolesta satiirin keinoin. Kirjan maailmassa on esimerkiksi virkaemäntiä, tiede-emäntiä ja liikennemerkeissä pikkuakkoja.
Energiantuotannon elinkaarikasvihuonepäästöt

Energiantuotannon elinkaarikasvihuonepäästöt.
Eri toimintojen yhteismitallistamiseksi käytetään yksikkönä hiilidioksidiekvivalenttia (CO2-ekv. tai CO2e). Sähköntuotannossa käytetään yksikköä gCO₂eq/kWh tai sen kerrannaista.
Anton Cederholm

Seuraura

Cederholm on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Rögle BK:n junioreihin kaudeksi 2010–2011. Kauden 2011–2012 päätteeksi Cederholm voitti J20 SuperElitin pronssia. Kaudella 2012–2013 hän debytoi Röglen Elitserien-joukkueessa, jossa 17-vuotias Cederholm pelasi 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2012 Luleå HF:ää vastaan. Rögle putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Cederholm teki joukkueen kanssa jatkosopimuksen huhtikuussa 2013.
Vancouver Canucks varasi Cederholmin viidennellä kierroksella 145. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Portland Winterhawks 60. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Cederholm siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Hän eteni Winterhawksin kanssa aina WHL:n finaaleihin asti, mutta Ed Chynoweth Cupin vei kuitenkin Edmonton Oil Kings otteluvoitoin 4–3.
Toukokuussa 2014 Cederholm teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 vielä Winterhawksiin, jonka varakapteeniksi Cederholm nousi. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Canucksin organisaatioon. Seura lähetti Cederholmin harjoitusleirin päätteeksi ensin AHL-joukkue Utica Cometsiin, mutta ennen ensimmäistäkään sarjaottelua hänet lähetettiin kuitenkin ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin vahvuuteen. Cederholm pelasi siellä koko kauden ja hän voitti K-Wingsin sisäisen tehotilaston lukemalla +18.
Kaudeksi 2016–2017 Canucks lainasi Cederholmin takaisin kotimaahansa Rögle BK:n SHL-joukkueeseen, jossa hänen todettiin yhteisymmärryksessä kehittyvän parhaiten. Cederholm pelasi siellä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä, kunnes hän siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ään. Kauden 2017–2018 Cederholm aloitti AHL-joukkue Utica Cometsin vahvuudessa.

Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Cederholm on pelityyliltään puolustava puolustaja, joka on hyvin käyttökelpoinen alivoimalla.

Muuta

Cederholmin pikkuveli Jacob pelaa HV71:n SHL-joukkueessa ja hänellä on Winnipeg Jetsin NHL-varaus vuodelta 2016.
Haapahuhdan koulu

Haapahuhdan koulu on Riihimäellä sijaitseva alakoulu. Koulussa annetaan opetusta esiasteesta 5. vuosiluokkaan. Oppilaita koulussa on noin 150.
Maurice Stokes

Maurice Stokes (17. kesäkuuta 1933 – 6. huhtikuuta 1970) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi nykyisessä Sacramento Kingsissä vuosina 1955–1958.
Stokes voitti ensimmäisen kautensa jälkeen parhaalle tulokkaalle myönnettävän NBA:n Rookie of the Year -palkinnon. 
Stokes loukkaantui ottelussa 12. maaliskuuta 1958 ja toipui nopeasti ennalleen, kunnes hänen saamansa aivovaurio alkoi 15. maaliskuuta oireilla hälyttävästi. Stokes joutui koomaan ja halvaantui pysyvästi. Hän kuoli vain 36-vuotiaana.
Stokes kelpuutettiin Basketball Hall of Fameen syyskuussa 2004.
Linja-autokaista

Linja-autokaista on linja-autoja ja usein samalla myös joitain muita kulkuneuvoja varten liikenteen sujumisen parantamiseksi varattu ajokaista.

Historia

Ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön Chicagossa vuonna 1939. Euroopan ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön vuonna 1962 Hampurissa, Länsi-Saksassa. Muut suuret saksalaiskaupungit seurasivat pian perässä ja linja-autokaistat saivat virallisen aseman Länsi-Saksan maantieliikenteessä vuonna 1971. Eri maiden asiantuntijat (japanilaiset ensimmäisten joukossa) perehtyivät Saksan esimerkkiin ja toteuttivat samankaltaisia ratkaisuja kotimaassaan.

Linja-autokaistat Suomessa

Suomen tieliikennelainsäädännössä linja-autokaista tarkoittaa linja-autoja, takseja ja usein myös tavaraliikennettä varten varattua ajokaistaa. Se osoitetaan kaistan yläpuolella olevalla sinisellä kilvellä. Katuun maalataan yleensä teksti BUS. Bussikaistoja rakennetaan silloin, kun julkiselle liikenteelle halutaan antaa etuutta henkilöautoliikenteeseen nähden.
Helsinki on ollut bussikaistojen käyttöönotossa ensimmäisten joukossa, sillä siellä niitä on ollut käytössä jo 1970-luvulla. Tällä hetkellä bussikaistat Helsingissä ovat ylikuormitettuja molempiin suuntiin, eikä niille siksi haluta esimerkiksi sallia enää tavaraliikennettä ruuhka-aikoina.
Eksentrismi

Eksentrismi eli eksentrisyys tarkoittaa tavallisuudesta poikkeavaa, outoa ja erilaista käyttäytymistä, toimintaa ja/tai tyyliä. Eksentrikko on taas henkilö, joka ei toimi vallitsevien normien ja yhteisön käyttäytymistapojen mukaan, vaan toimii individualistisen itsenäisesti. Hän toimii siis arkikielellä käsitetyn "normaaliuden" vastaisesti. Eksentrikko ei siedä ympäristön puuttumista hänen elämäntapaansa.

Etymologia

Keskiaikaisen latinan sana eccentricus on johdettu kreikan sanasta ekkentros, joka tarkoittaa keskiön ulkopuolella olevaa (prepositio ek/ex tarkoittaa "ulkona", kentron keskusta). Matemaattinen käsite eksentrisyys tarkoittaa juuri tätä. Englannin kielessä tämä uudissana eccentric esiteltiin esseissä vuonna 1551 astronomisena terminä, joka merkitsee "kehää, jossa maapallo, aurinko jne. poikkeavat keskuksestaan". Vuonna 1556 sen adjektiivimuoto esiintyi painettuna. Vuonna 1685 termiä käytettiin konkreettisen merkityksensä sijaan kuvaavassa merkityksessä tarkoittaen epätavanomaista ja outoa käytöstä. Käsite "eksentrikko" esiintyi englannin kielessä ensimmäisen kerran vuonna 1832.

Kuvauksia eksentrismistä

Eksentrisyys yhdistetään usein nerokkuuteen, älylliseen lahjakkuuteen tai luovuuteen. Usein muut ihmiset hahmottavat yksilön eksentrisen käyttäytymisen tämän yksilöllisen älykkyyden tai luovuuden ulkoiseksi ilmentymäksi. Englantilainen filosofi John Stuart Mill (s. 1806) kirjoitti, että "eksentrisyyden määrä yhteiskunnassa on yleisesti ollut yhteydessä siihen, kuinka paljon nerokkuutta, älyllistä elinvoimaa ja moraalista rohkeutta siinä itsessään on" ja murehti aikansa eksentrisyyden puutetta "aikakautemme suurimmaksi vaaraksi". Edith Sitwell (s. 1887) kirjoitti, että eksentrisyys on "usein eräänlaista viatonta ylpeyttä" lisäten, että neroja ja aristokraatteja kutsutaan eksentrikoiksi, koska "he ovat täysin pelottomia ja kansanjoukkojen mielipiteiden ja oikkujen ulottumattomissa". Eksentrisyys voidaan yhdistää myös varallisuuteen. Köyhän tapauksessa vastaavaa käyttäytymistä pidettäisiin hulluutena, mutta varakkaan tapauksessa eksentrisyytenä.
Iso Heinäjärvi (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,7 metriä mpy.
Madagaskarinmedestäjä

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan madagaskarinmedestäjä on noin 10 cm. Koiraan pää, selkä ja kurkku ovat väriltään metallinhohtoisen vihreät. Siivet ovat mustat. Rinta on koiraalla kiiltävän sininen. Rinnassa on punainen poikittaisraita, joka erottaa rinnan keltaisesta vatsasta. Lajin koiras vaihtaa höyhenpukunsa vaatimattomampaan huhti-toukokuussa. Madagaskarinmedestäjänaaraan pää on harmahtava. Muuten naaras on väritykseltään ruskea yläosiltaan. Kurkku on vaalean rusehtava ja vatsa kellertävä. Kurkussa ja vatsassa on ruskeita täpliä. Nuoret koiraat muistuttavat naaraita, mutta ovat niitä tummempia. Lajin nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva.

Levinneisyys ja elinympäristö

Madagaskarinmedestäjää tavataan Madagaskarilla, Seychelleille kuuluvan Aldabran saariryhmän saarilla ja Ranskalle kuuluvilla Gloriososaarilla. Gloriososaarilla ja Aldabrassa laji on madgaskarinrillin (Zosterops maderaspatanus) ohella yleisin maalintu. Lajin elinympäristöä ovat kaikki saarien alkuperäiset metsätyypit sekä puutarhat ja puistot merenpinnan tasalta korkealle vuoristoon asti. Lintu tulee toimeen myös ihmisen muokkaamissa metsäympäristöissä.

Ravinto ja lisääntyminen

Madagaskarinmedestäjä käyttää pitkää ja kaarevaa nokkaansa meden imemiseen. Lisäksi laji käyttää ravintonaan hyönteisiä ja hämähäkkejä. Pesimäkausi kestää elokuusta huhtikuuhun. Naaras rakentaa roikkuvan pesän ruohoista ja kasvikuiduista. Naaras munii kaksi valkeahkoa punapilkullista munaa, jotka se hautoo yksin. Naaraalla on myös koirasta suurempi rooli poikasten ruokinnassa.
Lola (vuoden 1961 elokuva)

Juoni

Kabareetanssija Lola (Anouk Aimée) odottaa seitsemän vuotta poissa ollutta miestä, jonka lapsen hän on synnyttänyt. Toinen päähenkilö, haaveellinen Roland (Marc Michel) ihastuu Lolaan.

Musiikki

Musiikki on sekä Michel Legrandin varta vasten säveltämää että Bachin, Beethovenin ja Mozartin musiikkia.
Dwight Frye

Dwight Iliff Frye (22. helmikuuta 1899 – 7. marraskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnetaan kuuluisista kauhuelokuvaklassikoista Dracula – vanha vampyyri, Frankenstein, Frankensteinin morsian ja Näkymätön mies.
Frye syntyi Salinassa, Kansasissa.
Hän esitti Renfieldiä Tod Browningin ohjaamassa Bram Stokerin Draculaan perustuvassa elokuvassa Dracula – vanha vampyyri.
Gravity Falls

Juoni

Kesälomalla kaksitoistavuotiaat Dipper ja Mabel Pines jätetään  Oregoniin, Gravity Fallsin pikkukaupunkiin heidän isosetänsä Stanin luokse, joka pitää pientä turistikohdetta Mystery Shack. Dipper löytää metsästä mystisen päiväkirjan, joka kertoo oudoista asioista Gravity Fallsissa, sillä asiat eivät ole siellä miltä näyttävät.

Muuta

Jokaisen jakson loppussa on väläytys lauseesta, joka viittaa piilotettuun viestiin, joka on saatu selville soittamalla takaperin Brad Breeckin säveltämän tunnusmusiikin, jossa kuullaan jonkun kuiskaavan 'Three letters back' tai 'Switch a and z' (suom. 'kolme kirjainta taaksepäin') (suom. 'Vaihda a ja z'). 
Jaksoissa on myös muitakin salaisuuksia ja koodeja.
Esa Saksinen

Ura

Saksinen on Pelicansin kasvatti. Hän aloitti jääkiekkoilun 7-vuotiaana, jolloin hän liittyi Lahdessa Kerinkallion kaupunginosajoukkueeseen. Saksinen pelasi siellä kahden vuoden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Kiekkoreippaan joukkueeseen. Hän vietti Kiekkoreippaassa kaikki juniorivuodet. Poikien maaotteluita kertyi viisi kappaletta.
Saksinen pelasi ensimmäiset SM-liigaottelunsa Pelicansissa kaudella 2000–2001. Saksinen ei ehtinyt vakiinnuttamaan paikkaansa Pelicansissa, vaan pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 52 peliä. Saksinen siirtyi kaudeksi 2003–2004 Mestiksen Jukureihin hakemaan peliaikaa. Jukureissa Saksinen pelasi kaksi kautta, ennen kuin palasi Pelicansiin kesällä 2005.
Saksinen pelasi Pelicansissa kaksi kautta. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi JYPiin. Ensimmäisellä kaudellaan JYPissä Saksinen joutui olemaan pari kuukautta sivussa lapaluuvamman takia, ja hän joutui hakemaan pelituntumaa myös Jukureista. Toisella kaudellaan JYPissä Saksinen oli mukana voittamassa Suomen-mestaruutta. Kesällä 2009 Saksinen siirtyi koesopimuksella Tanskan pääsarjassa pelaavaan Herning Blue Foxiin, jossa ei kuitenkaan pelannut yhtään sarjaottelua vaan siirtyi kauden 2009–2010 ajaksi pelaamaan Ranskan pääsarjan Villard de Lansiin.