google/wiki40b huggingface dataset:
Fuerteventura

Historia

Fuerteventura sai alkunsa tulivuorenpurkauksen seurauksena noin 12 miljoonaa vuotta sitten.
Saaren alkuperäiset asukkaat guanchit saapuivat Fuerteventuralle satoja vuosia ennen eurooppalaisia. Guancheilla ja Pohjois-Afrikan Atlasvuorilla asuvilla berberiheimoilla oletetaan olevan läheinen yhteys.
Ranskalainen Jean de Betancourt valloitti Fuerteventuran 1400-luvun alussa. Hän miehitti Betancurian kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan. Saaren ensimmäinen kristitty kirkko rakennettiin myös sinne.
Fuerteventuran nimen alkuperästä on useampikin teoria, erään teorian mukaan Jean de Betancourt antoi saarelle nimen Fuerteventura, pitäessään saarella käymistä suurena seikkailuna. Toisen teorian mukaan nimi tulee espanjankielisistä sanoista el viento fuerte (suomeksi voimakas tuuli).

Matkailu

Fuerteventuralla on upeiden ja aurinkoisisten hiekkarantojen ja dyynien ansiosta erinomaiset puitteet rantalomailuun. Lisäksi saarella on monipuoliset mahdollisuudet aktiivilomailuun, erityisesti vesiurheiluun.
Fuerteventuran suurimmat matkailukohteet ovat Corralejon kylä saaren pohjoisosassa, Morro Jable saaren eteläosassa Jandiassa ja ainoastaan matkailua varten rakennettu Caleta de Fuste hieman pääkaupunki Puerto del Rosarion eteläpuolella. Myös kalastuskylä El Cotillo luoteisrannikolla, Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä ja Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa ovat suosittuja matkakohteita.
Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä on myös suosittu retkeilykohde. Varsinaisia kulttuurinähtävyyksiä saarella ei juuri ole, mutta Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa on näkemisen arvoinen. Fuerteventuralla ei myöskään ole kovin vilkasta yöelämää, mutta esimerkiksi Corralejossa on jonkin verran menopaikkoja.
Musée des 24 Heures du Mans

Yleistä

Museon näyttelypinta-ala on 4000 m². Pysyvään näyttelyyn kuuluu yli sata ajoneuvoa; Le Mansin 24 tunnin ajon voittajia ja harvinaisuuksia autoilun historiasta. Ajoneuvokaluston lisäksi näyttely koostuu lukuisista filmiesityksistä ja valokuvatallenteista. Opastettu kierros jakautuu kuuteen pääosioon, joissa vieras tutustutetaan Le Mansin 24 tunnin sankareihin, paikallisen autoteollisuuden historiaan sekä käydään läpi auton evoluution kaari 20. vuosisadalla.
Le Mans on ranskalaisen ajoneuvohistorian kannalta merkittävä paikka. Amédée Bollée vanhempi valmisti ensimmäisen höryvoimakäyttöisen ajoneuvonsa vuonna 1873 ja hänen poikansa Amédée Bollée nuorempi sekä Léon Bollée perustivat sinne omat autotehtaansa. Ranskan Grand Prix'n historia juontuu vuoteen 1906 ja Le Mansiin, jolloin siitä tuli ensimmäinen Grand Prix -kilpailu, joka oli koskaan järjestetty.

Historia

Museo perustettiin vuonna 1961 Automobile Club de l'Ouest (ACO) -järjestön ja Sarthen departementin yleisneuvoston yhteishankkeena. Museon alkuperäinen nimi oli Musée automobile de la Sarthe. Museon toimesta autojen hankinta käynnistyi 1960-luvulla, lisäksi useat yksityishenkilöt tekivät lahjoituksia museolle. Näytteillä on lisäksi omistajiltaan lainassa olevia yksilöitä.
Nykyinen museorakennus on valmistunut vuonna 1991 ja sen on suunnitellut arkkitehti Stéphane Barbotin.
Bruno Granit-Ilmoniemi

Bruno Granit-Ilmoniemi (sukunimi vuoteen 1906 Granit ja vuodesta 1907 Ilmoniemi, käytti myös nimeä Granit-Ilmoniemi, 27. tammikuuta 1855 Kuopion maalaiskunta – 30. kesäkuuta 1939 Kuopio) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja kunnallisneuvos.
Bruno Granit-Ilmoniemen vanhemmat olivat kappalainen, varapastori August Fredrik Granit (1824–1907) ja Johanna Elisabet Sandman (k. 1922). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1878. Hän oli ensin Kuopion reaalikoulun ja sittemmin Kuopion tyttökoulun ruotsin ja suomen kielen kollegana ja lehtorina 1880–1917. Granit-Ilmoniemi sai kunnallisneuvoksen arvon 1919. Hän oli Kuopion osuusmeijerin isännöitsijänä, naisten kotiteollisuusopetuskomitean puheenjohtajana 1908–1915, Kuopion maalaiskunnan valtuuston puheenjohtajana 1925–1927 ja Kuopion maanviljelysseuran varapuheenjohtajana vuodesta 1898..
Bruno Granit-Ilmoniemi oli naimisissa vuodesta 1881 Bertha Laguksen kanssa. Heidän poikansa oli jääkärieversti Tauno Ilmoniemi (1893–1934). Bruno Granit-Ilmoniemen veljiä olivat sukututkija Eeli Granit-Ilmoniemi ja valokuvaaja Karl Granit.
Granit-Ilmoniemi tunnettiin myös hevoskasvattajana. Hänen tunnetuin kasvattinsa oli 1900-luvun alkuvuosien legendaarinen suomenhevosravuri Eino-Vakaa.
Kuutiotalot

Kuutiotalot (holl. Kubuswoningen) ovat Rotterdamissa, Alankomaissa olevia asuinrakennuksia. Ne ovat arkkitehti Piet Blomin suunnittelemia ja koostuvat kahden jättikuution ja 38 pienemmän kuution kokonaisuudesta. Arkkitehtuuriltaan ne ovat hämmästyttäviä. Useimmat moduuleista ovat asuinkäytössä. Kuutio jakautuu kolmeen kerrokseen, ja jokaisessa on noin sata neliötä tilaa. Yksi asunnoista on avoinna yleisölle.
Rahapaino

Rahapaino rahojen ja jalometallien punnitsemisessa käytetty omanlaisensa painojärjestelmä, joka eroaa tavallisemmin käytetyistä painomitoista. Rahapaino on myös tällaisen painojärjestelmän painoyksikkö. Painojärjestelmä on jostakin perusyksiköstä, esimerkiksi grammasta, johdettu painoyksikkösarja. Suomessa ei ole enää käytössä rahapainoja.
Esimerkiksi Kölnin paino on historiallinen rahapaino. Kölnin markka oli Saksassa rahapainon yksikkö 1524–1857 ja sitä käytettiin myös Ruotsissa ja Suomessa.
Heimo Pihlajamaa

Heimo Tuomo Elias Pihlajamaa (s. 10. helmikuuta 1936 Veteli) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä, joka asuu nykyisin Banholtissa Alankomaissa.
Pihlajamaa on suomentanut muun muassa Jack Londonin, John Updiken ja Daniel Sheldonin teoksia.
Alavieskan Viri

Alavieskan Viri on alavieskalainen urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1946 nimellä Vieskan Viri. Lentopallon miesten joukkue pelaa kaudella 2012-2013 2-sarjassa. Naisten joukkue pelasi kaudella 1995-1996 SM-Liigassa.
Taça Brasil

Taça Brasil oli brasilialainen jalkapalloturnaus, joka järjestettin ensimmäisen kerran vuonna 1959 ja viimeisen kerran vuonna 1968. Taça Brasilia vastaa nykyään Copa do Brasil turnaus. Santos FC voitti turnauksen viidesti, Sociedade Esportiva Palmeiras kahdesti ja Esporte Clube Bahia, Botafogo de Futebol e Regatas ja Cruzeiro Esporte Clube kerran.
Jean-Claude Risset

Jean-Claude Risset (18. maaliskuuta 1938 Le Puy-en-Velay – 21. marraskuuta 2016) oli ranskalainen säveltäjä ja akusmaattiseksi musiikiksi kutsutun suuntauksen kehittäjä. Hän oli Yhdysvalloissa alkunsa saaneen tietokonemusiikin merkittävä pioneeri, joka osallistui digitaalisten tietotekniikoiden tuomiseen ranskalaiseen ja yleisemmin eurooppalaiseen musiikkimaailmaan esimerkiksi IRCAM-instituutissa sekä Orsayn ja Marseille-Lumiryn yliopistoissa. Rissetillä oli sekä musiikillinen että tieteellinen koulutus, ja hän oli ensimmäinen ranskalainen säveltäjä, joka sovelsi työssään tietokonepohjaista äänisynteesiä.
Taimi Torvinen

Taimi Siviä Torvinen (15. joulukuuta 1911 Helsinki – 1. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja historiantutkija. Hän työskenteli 1940-luvun lopulta lähtien parinkymmenen vuoden ajan journalistina ja teki sen jälkeen vielä pitkän akateemisen uran Helsingin yliopistossa.

Ura

Torvinen syntyi Helsingissä kauppias Karl Viktor Torvisen ja hieroja anna Augusta Salakarin perheeseen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1933 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1938. Opintojensa jälkeen Torvinen työskenteli 1938–1941 sosiaaliministeriön kanslistina, 1941–1943 Työväen arkiston arkistonhoitajana, 1943–1945 Turun Sanomien toimittajana, 1945–1946 Yleisradion tiedottajana sekä vielä Kansaneläkelaitoksen palveluksessa ennen siirtymistään Helsingin Sanomiin vuonna 1947. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän liikkui myös vasemmistolaisten kulttuurivaikuttajien piireissä. Vuodet 1938–1941 Torvinen oli toimitsijana SDP:n ja SAK:n perustamassa pakolaistoimikunnassa, jonka tehtävä oli avustaa natsi-Saksasta saapuneita pakolaisia.
Torvinen keskittyi 1960-luvun puoliväliin saakka journalistin työhönsä, harrastaen samalla vapaa-ajallaan historiantutkimusta. Hänen J. R. Danielson-Kalmaria käsittelevä väitöskirjansa ilmestyi lopulta vuonna 1965. Väitöksensä jälkeen Torvista pyydettiin eroamaan Helsingin Sanomista, koska työnantaja piti häntä nyt ylikoulutettuna toimittajan tehtäviin. Seuraavana vuonna Torvinen aloitti Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina, jota virkaa hän hoiti 12 vuoden ajan. Vuonna 1968 Helsingin yliopistoon perustettiin tiedotusopin laitos, jonka ensimmäiseksi lehtoriksi Torvinen valittiin. Väitöskirjansa ohella hän ehti 1960-luvun jälkipuoliskolta lähtien julkaisemaan toistakymmentä teosta. Niistä tunnetuimmat ovat natsi-Saksasta Suomeen saapuneita pakolaisia käsittelevä kirja vuodelta 1984 sekä 1989 julkaistu Suomen juutalaisten historia.
Valkoviini

Valkoviini on viinirypäleistä tehtyä viiniä, jonka valmistusvaiheessa rypäleiden tummien kuorten ei ole annettu värjätä viiniä punaiseksi kuten punaviinin valmistuksessa. Valkoviineissä ei ole karvautta, jollainen punaviiniin syntyy tanniineista. Valkoviinien alkoholipitoisuus on yleensä noin 12–14 tilavuusprosenttia, mutta miedoimmat valkoviinit, kuten Moscato d'Asti ja Riesling, sisältävät vain noin 5–8 tilavuusprosenttia alkoholia.

Valmistus

Valkoviinien valmistuksessa kuoret poistetaan jo käymisen alussa, jotta niistä ei liukene viiniin väriä ja tanniineja. Valkoviiniä tehdään yleensä vaaleista rypäleistä, mutta sitä voidaan tehdä tummakuorisistakin rypäleistä, sillä kaikkien rypäleiden mehu ilman kuoria on vaalean vihertävää. Valkoviiniastioita jäähdytetään käymisen aikana, jotta viiniin saadaan hedelmäinen maku. Valkoviinien ei yleensä anneta käydä läpi maitohappokäymistä kuten punaviinien, sillä niiden kuuluu yleensä olla kirpeitä ja hapokkaita. Valkoviinin voidaan antaa levätä hiivasakan kanssa, mikä antaa viiniin lisämakua autolyysin kautta. Valkoviinien käymislämpötila on alle 20 astetta ja niitä käytetään parista viikosta kuukauteen.

Rypälelajikkeet

Merkittävimmät vaaleat rypälelajikkeet ovat Chardonnay, Sauvignon Blanc ja Riesling. Helposti viljeltävä Chardonnay on laatuviineissä eniten viljelty vaalea lajike. Chardonnay-viinit ovat täyteläisiä ja hedelmäisiä. Sauvignon Blanc -viinit ovat kepeitä, aromaattisia ja hapokkaita, ja niitä tuotetaan melko viileillä alueilla, etenkin Loiren seudulla. Saksassa ja muissa viileissä maissa suositusta Rieslingistä saadaan hapokkaita ja mineraalisia viinejä.
François Heisbourg

François Heisbourg (s. 24. kesäkuuta 1949) on ranskalainen diplomaatti ja kansainvälisen politiikan tutkija.
Tangerine

Tuotanto

Tangerinen pääosissa näyttelevät Kiki Kitana Rodriguez ja Mya Taylor ovat kumpikin oikeasti transsukupuolisia, eikä kummallakaan ole aiempaa kokemusta näyttelemisestä.
Tangerinen budjetti oli poikkeuksellisen pieni, noin 100 000 dollaria. Pienen budjetin takia elokuva kuvattiin kokonaan kolmella iPhone 5s -puhelimella.

Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic antoi elokuvalle arvosanaksi 85/100, joka perustuu 35 elokuvakriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon. Yhdysvaltalainen aikakauslehti TIME kuvaili elokuvaa "pieneksi elämäniloiseksi elokuvaksi" ja valitsi sen yhdeksi vuoden 2015 parhaista elokuvista.
Tangerine tuotti Yhdysvalloissa yhteensä noin 700 000 dollaria.
Juliana Silveira

Juliana Bragança Saúda Silveira (s. 12. maaliskuuta 1980) on brasilialainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Santosissa, São Paulon osavaltiossa.
Silveira tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Malhação ja Floribella.
Tanikaze (1918)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935.
Patricia Cornwell

Patricia Cornwell (o.s. Daniels, s. 9. kesäkuuta 1956 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen kirjailija. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli toimittajana ja käsitteli lähinnä rikosaiheita. Cornwell asuu Massachusettsissa.
Cornwellin Scarpetta-sarjan päähenkilö on Kay Scarpetta, joka on sarjan alkaessa Virginian johtava kuolinsyytutkija. Scarpetta-sarjan lisäksi hän on kirjoittanut muutaman poliisiromaanin (päähenkilönä Andy Brazil) sekä joitakin tosipohjaisia teoksia. Rikoskirjallisuuden ja televisiosarjojen patologiamuodin katsotaan saaneen alkunsa Cornwellin teoksista. Cornwellin teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Cornwell vieraili Suomessa vuonna 1997. Suomessa hänen kirjojaan julkaisee Otava.
Cornwellin puoliso on neuropsykologi Staci Gruber. Lesbosuhteessa elävä Cornwell on aktiivinen homojen ja lesbojen puolestapuhuja. Hänellä on takanaan avioliitto Charles Cornwellin kanssa.
Tennis kesäolympialaisissa 2020 – sekanelinpeli

Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 16 paria. Isäntämaa Japanille on varattu yksi paikka. Loput parit valitaan niistä urheilijoista, jotka jo osallistuvat kaksin- tai nelinpeliin. Parit valitaan yhdistetyn rankingin perusteella. Samasta maasta saa osallistua korkeintaan kaksi paria.
Nousu

Nousu on pieni kylä kylä Savukosken kunnassa Tenniöjoen varrella Sallaan johtavan maantien varrella. Noususta on kotoisin muun muassa kansanedustaja Eeva-Maria Maijala.
Ich Troje

Ich Troje on puolalainen pop-yhtye, joka aloitti vuonna 1996. Se on hiljalleen noussut yhdeksi Puolan suosituimmista yhtyeistä. Ich Troje on edustanut Puolaa Euroviisuissa vuosina 2003 ja 2006.

Historia

Ich Trojen jäsenet Michał ja Jacek tapasivat joulukuussa 1994. Sen jälkeen he löysivät Magdan ja tekivät ensimmäisen singlensä v. 1996. Sinkun aikoihin tulivat myös ensimmäiset musiikkivideot "Prawo" ja "Ci Wielcy". Ich Trojen ensimmäinen konsertti oli 9.7.1996 Łódźissa, ja heidän ensimmäinen levynsä "Intro" julkaistiin Michałin syntymäpäivänä 9.9.1996, mutta levytys yhtiö ei levittänytkään levyä kauppoihin, vaan Ich Trojen täytyi tehdä se itse.
Neljässä kuukaudessa heidän levynsä myi kultaa. Michał osti viimeisillä säästöillään talon Łódźista ja perusti sinne oman levy-yhtiön, jolla hän alkoi levyttää uutta albumiaan. Albumin nimeksi tuli "3", ja Introsta lohkoistu single "A wsystko to... bo ciebie kocham" nousi hitiksi. Maaliskuussa 2001 Magda jätti Ich Trojen ja ryhtyi soolouralle taiteilijanimellä Magda Femme.
Justyna korvasi Magdan, jonka jälkeen Ich Troje julkaisi singlen ja musiikkivideon "Powiedz", ja kesällä 2001 ilmestyi levy "ad.4". Vuonna 2002 ilmestyi albumi, tupla-cd "Po piąte... a niech gadają".
Lars Jacobsen

Ura

Jacobsen aloitti uransa vuonna 1996 Odense Boldklubista, jossa hän pelasi kauteen 2001–2002 asti. Otteluita kuuden kauden aikana kertyi yhteensä 112 ja maaleja kaksi. Tämän jälkeen hän on edustanut saksalaisseuroja Hamburgia ja Nürnbergiä sekä toista tanskalaisseuraa Kööpenhaminaa.
Elokuussa 2008 hän teki yksivuotisen sopimuksen englantilaisseura Evertonin kanssa. Hän kuitenkin menetti suurimman osan ensimmäisestä kaudestaan loukkaantumisen takia ja teki ensiesiintymisensä valioliigassa vasta 21. maaliskuuta 2009 ottelussa Portsmouthia vastaan.
29. kesäkuuta 2009 Jacobsen siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Blackburniin kaksivuotisella sopimuksella. Jacobsen debytoi Rovers-paidassa elokuussa Manchester Cityä vastaan. Peliaika seurassa jäi kuitenkin vähiin, sillä Jacobsenin edellä peluutuksessa olivat Míchel Salgado ja Pascal Chimbonda. Keväällä 2010 Jacobsen sanoi haluavansa lisää vastuuta seurassa.  Hän kuitenkin jatkoi joukkueessa kaudelle 2010/11, mutta pelasi vain yhden ottelun elokuussa ja siirtoikkunan viimeisenä päivänä 2010 hän siirtyi West Ham Unitediin.  West Hamissa Jacobsen esiintyi 24 ottelussa joukkueen pudotessa kauden päätteeksi Valioliigasta. Kauden jälkeen seura vapautti tanskalaisen sopimuksestaan.  
Syyskuussa 2011 Jacobsenin uutisoitiin siirtyvän ranskalaisseura AS Saint-Étienneen.  Tanskalaispuolustajan siirto ei kuitenkaan lopulta toteutunut, vaan hän päätti jatkaa uraansa kotimaassaan FC Kööpenhaminan joukkueessa.
1,3-bisfosfoglyseraatti

Calvinin sykli

Calvinin syklissä reagoivat samat yhdisteet, mutta reaktio on käänteinen glykolyysille. 3-fosfoglyseraatti muuntuu entsyymien avustuksella 1,3-bisfosfoglyseraatiksi ja samalla myös ATP muuttuu ADP:ksi. 1,3-bisfosfoglyseraatti muuttuu glyseraldehydi-3-fosfaatiksi ja dihydroksiasetonifosfaatiksi. Tässä reaktiossa NADH hapettuu NAD⁺:ksi.
Jerry Cantrell

Sooloura

Alice In Chains uhkasi hajota lähinnä laulaja Layne Staleyn päihdeongelmien vuoksi vuosina 1995–1996, joten Cantrell keskittyi vuonna 1997 enemmän soolo-uraansa. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Boggy Depot (Sony) seuraavana vuonna. Albumilla soittivat Alice In Chains -rumpali Sean Kinney sekä Primus-basisti Les Claypool. Kesäkuussa 2002 Cantrell julkaisi toisen studioalbuminsa Degradation Trip (Roadrunner Records), jolla soittivat Mike Bordin (Faith No More) ja Robert Trujillo (Ozzy Osbourne, Metallica, Suicidal Tendencies ja Black Label Society). Albumista julkaistiin myös kahden levyn erikoisversio, joka sisältää 11 bonusraitaa. Albumi julkaistiin pian Layne Staleyn kuoleman jälkeen ja omistettiin hänelle. Albumin kappale ”She Was My Girl” julkaistiin myös Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvan (2002) soundtrackillä.

Uusi Alice In Chains

18. helmikuuta 2005 Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäljelle jääneet jäsenet esiintyivät hyväntekeväisyyskonsertissa tsunamin uhrien hyväksi The Premier Clubilla Seattlessä. Vierailevina laulajina olivat Ann Wilson, Pat Lachman, Wes Scantlin ja Maynard James Keenan. Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäsenet esiintyivät jälleen yhdessä musiikkikanava Vh1:n ohjelmassa Decades Rock Live 10. maaliskuuta 2006. Suomessa yhtye on 2000-luvulla esiintynyt vuonna 2006 Provinssirockissa ja elokuussa 2010 Porin Sonispheressä sekä 2014 Ilosaarirockissa.

Muita projekteja

Jerry Cantrell on ollut vierailevana kitaristina Danzigin albumilla Blackacidevil sekä Metallican albumilla Garage Inc. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa Singles (1992; kappaleet ”It Ain’t Like That” ja ”Would?”) muiden Alice In Chainsin jäsenten kanssa sekä elokuvassa Jerry Maguire – elämä on peliä' (1996).
Cantrellilla on meneillään myös sivuprojekti nimeltään Cardboard Vampyres, joka koostuu lähinnä muista vanhemmista rocktähdistä (muun muassa The Cultin Billy Duffy). Kokoonpano soittaa lähinnä edellä mainittujen yhtyeiden kappaleita live-keikoilla. Uutta materiaalia heiltä ei ole toistaiseksi ilmestynyt.

Muuta tietoa

Jerry Cantrell tunnetaan siitä, että hän käyttää G & L:n kitaroita, vaikka on välillä käyttänyt myös Gibson Les Paul -kitaroita. Hän on myös Mesa Boogien vahvistimien pitkäaikainen käyttäjä, vaikka hän on käyttänyt viime aikoina paljon Bognerin vahvistimia. Cantrell käyttää Bognerin Shiva-vahvistinmallia lähinnä keikoilla. Hän omistaa myös Peaveyn 5150:n, jonka hänelle lahjoitti Eddie Van Halen. Hän on myös neuvotellut Dean Guitarsin kanssa omasta signature-mallista, joka pohjautuisi hänen Les Pauliinsa. Lisäksi Cantrell valmistelee signature-vahvistinta Bognerin kanssa.
Cantrell omistaa asunnon Los Angelesissa ja Oklahomassa Double-J Ranchillä.
Pajukoski

Mustajärvi

Mustajärvi kylän itäosassa on alueen vehmain asutusalue viljavine rantapeltoineen. Pellot ovat savisia ja entistä järvenpohjaa. Vesistönä Mustajärvi on oikeastaan vain Haapajärven lahti, jonka Liuhanniemi erottaa varsinaisesta Haapajärvestä.

Hiirenjoki

Pajukosken kylän läpi virtaava Hiirenjoki alkaa Rautavaaran puolelta Hiirenjärvestä ja laskee Haapajärven Mustajärveen. Se muodostaa monia koskia alapuolisine suvantoineen. Joki on ollut ennen tärkeä uittoväylä. Uiton vuoksi Hiirenjoki padottiin yläjuoksulla, Valtimon ja Rautavaaran rajalla, ja näin tammettuun jokeen tuli noin kaksi kilometriä pitkä lampilaajentuma: Viisisoppinen.

Nähtävyydet

Koivuvaaran näköalapaikka Mustajärven viereisellä vaaralla, noin viisi kilometriä Valtimon kirkonkylältä Pajukoskelle päin. Näköalapaikalle on 300 metrin kipuaminen jyrkkää vaaranrinnettä. Ylhäältä avautuu kylä- ja järvimaisema Valtimon suurimmalle järvelle, Haapajärvelle päin. Alhaalla näkyvän Mustajärven erottaa varsinaisesta Haapajärvestä Liuhanniemi, johon niemenkärkeen saatiin muun muassa ajettua ennen vanhaa Valtimolla kotieläimiä verottanut susi satimeen.
Pajukosken mainittavin nähtävyys on Studio Korpinoita, taiteilija Maija Nikkisen erakkotaiteilijakoti. Taiteilija asettui asumaan entiseen koulurakennukseen kunnostaen ja muokaten sen perheensä asuinsijaksi. Taiteilijaa viehätti seudun villi ja antelias luonto vesistöineen ja vaaramaisemineen. Luonto onkin vaikuttanut voimakkaasti osaan hänen tuotantoaan. Toisaalta seudun rauha ja hiljaisuus ovat antaneet pohjan suurempiin projekteihin, kuten Jumalten Paratiisi ja Kalevala, josta vuosi vuodelta kehittyy näyttävä kokoelma 'Kalevainen Kansani' lasimaalauksina talon suuriin ikkunoihin.

Historia

Ensimmäinen maininta asutuksesta on asiakirjoissa vuodelta 1690, Hiirenjoen Pajujärven talosta. Seuraavaksi mainitaan Lex Kallion avulla alueen tiloiksi itsenäistyneet Karhunpään ja Haapakylän lypsymökit. Niihin aikoihin myös Pajukosken monille vaaroille alkoi ilmestyä vaara-asutuksia. Pajukosken eteläpuolisilla vaaroilla, Loukun, Kaatiomäen ja Matomäen tienoilla, onkin parikymmentä entistä tilaa umpeutuvine viljelyksineen. Pajukosken muotoutuminen omaksi kyläkseen alkoi 1930-luvulla. Varsinainen väestönkasvu tapahtui sotien jälkeen, kun Pajukoskelle asutettiin rintamamiehiä ja myös siirtokarjalaisille perustettiin 11 tilaa. Kylällä on ollut parhaimmillaan kaksi kauppaa ja kaksi koulua (Pajukosken ja Kantolan koulut). Koulut on lakkautettu, mutta kesällä 2013 uuden kouluosan osti Tomaki Services Oy, thaimaalaisia marjanpoimijoita huolitseva yritys. Kylän pohjoispuolella 215 metriä korkealla Hepovaaralla on sijainnut jo purettu kolmiomittaustorni.
Matkamuisto

Matkamuisto on jokin esine, joka muistuttaa jostain asiasta tai matkasta. Matkamuisto saattaa olla esimerkiksi t-paita tai muki. Matkamuistoja ostetaan usein myös lahjaksi. Jotkut harrastavat pienten matkamuistojen, esimerkiksi postikorttien tai koriste-esineiden, keräilyä.
Esimerkiksi suosituimpia Ruotsista hankittavia matkamuistoja ovat taalainmaanhevoset.
Kanavaproteiini

Säätely

Kanavaproteiineja on kahden tyyppisiä, ionikanavia ja akvaporiineja. Ionikanavia ovat ligandin säätelemät kanavat (esimerkiksi asetyliinikoliinireseptori-ionikanava) ja jännitteen säätelemät kanavat (esimerkiksi natriumkanavat hermosoluissa). Mekaanisesti säädellyt kanavaproteiinit tarvitsevat toimiakseen mekaanisen stimulaation (esimerkiksi korvan karvasolujen kanavaproteiinit). Akvaporiinit ovat erikoistuneet veden nopeaan kuljetukseen solukalvon läpi.
Ulla Karttunen

Ulla Karttunen (s. 1956 Valtimo) on suomalainen kuvataiteilija ja tutkija.

Taide

Taiteessaan Karttunen on käsitellyt muun muassa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa sen kulttuurisista ja uskonnollisista taustoista käsin. Hän on osallistunut lukuisiin näyttelyihin eri puolilla maailmaa, muun muassa Pariisissa, Buenos Airesissa, Hongkongissa, Yogyakartassa, Rio de Janeirossa ja Zürichissä. Karttunen on kirjoittanut myös Taide-lehteen.
Helmikuussa 2008 poliisi takavarikoi Helsingin kaupungin taidemuseon hoitamasta Kluuvin galleriasta Karttusen yksityisnäyttelystä lapsipornoa kritisoivan Neitsythuorakirkko-taideteoksen. Yksi näyttelyn avajaisvieraista oli tehnyt teoksesta tutkintapyynnön, minkä seurauksena poliisi takavarikoi teoksen. Karttusen epäiltiin rikkoneen rikoslain pykälää sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan lasta esittävän kuvan hallussapidosta. Karttunen kertoi tarkoittaneensa teoksen yhteiskuntakriittiseksi ja lapsipornoa vastustavaksi. Toukokuussa 2008 asiaa käsiteltiin Helsingin käräjäoikeudessa. Karttusen katsottiin syyllistyneen lapsen sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan kuvan hallussapitoon ja levittämiseen, mutta häntä ei kuitenkaan tuomittu, koska oikeus katsoi hänen pyrkineen teollaan samaan kuin oikeuslaitos. Karttunen valitti päätöksestä, mutta se ei muuttunut hovioikeudessa. Korkein oikeus ei myöntänyt asialle valituslupaa.

Tutkimus

Karttunen on työskennellyt väitöskirjaa tekevänä tutkijana Suomen Akatemian työryhmässä. Hänen tutkimuksensa pohjautuu taidefilosofian ja soveltavan ympäristöestetiikan välimaastoon ja pohjautuu hänen omiin taideprojekteihinsa. Aiheena on taiteen ja todellisuuden rajan murtuminen intiimissä lähiympäristössä.