google/wiki40b huggingface dataset:
David López Moreno

Ura

López liittyi pamplonalaisen Osasunan junioreihin kaudella 2000–2001. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2004–2005 ja debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 17. lokakuuta 2004 ottelussa Albaceteä vastaan. Seuraavalla kaudella hän vakiinnutti paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa ja teki kuusi maalia, kun Osasuna ylsi sarjassa Mestarien liigan karsintapaikkaan oikeuttaneeseen neljänteen sijaan.
Kauden 2006–2007 Mestarien liigasta Osasuna putosi jo karsintavaiheessa, mutta UEFA-cupissa joukkue pääsi välieriin asti. López pelasi 11 UEFA-cupin ottelussa ja teki kolme maalia.
Kesäkuussa 2007 López siirtyi kuuden miljoonan euron kaupassa toiseen baskiseuraan Athleticiin. Athleticin kanssa hän ylsi Espanjan cupin Copa del Reyn loppuotteluun kaudella 2008–2009 ja sitä kautta kauden 2009–2010 Eurooppa-liigaan.
Ernst Gustav Julius Thitz

Ernst Gustav Julius Caesar Fredrik Wilhelm Atos Porthos Aramis Romulus Remus Thitz (8. toukokuuta 1826 Helsinki – 21. helmikuuta 1899 Oulainen) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan laivastossa palvellut kontra-amiraali.

Perhe

Thitzin vanhemmat olivat kapteeni Gustav Fredrik Thitz (1794–1864) ja Karolina Fredrika Albertina Munck (1796–1877). Thitzin suvun kantaisä Johan Gottfrid Thitz (1726–1793) oli saapunut 1748 Saksasta Ruotsin kautta Suomeen lasinpuhaltajaksi Åvikin lasitehtaalle Somerolle. Thitz oli naimisissa vuodesta 1864 Sofia Lovisa Munck af Fulkilan (1825–1898) kanssa. Heidän poikansa August Fredrik Julius Caesar Thitz oli teollisuudenharjoittaja joka toimi muun muassa ranskalaisen Michelinin rengastehtaan edustajana Suomessa 1930-luvulla. August Thitz muistetaan myös mesenaattina, joka tuki erityisesti Rudolf Koivua.

Sotilasura

Thitz kävi 1834–1838 Helsingin lyseota ja pestautui 1843 1. suomalaiseen meriekipaasiin. Vuonna 1854 Thitz siirtyi 2. suomalaiseen meriekipaasiin ja osallistui Viaporin linnoituksen puolustukseen Krimin sodan aikana. Vuonna 1856 hän palasi 1. suomalaiseen meriekipaasiin ja 1863 hän siirtyi 1. Suomen kaaderiekipaasiin jossa hän sitten palveli vuoteen 1871 saakka. Viimeksi hän palveli 6. meriekipaasissa 1871–1880. Thitz oli Päijänteellä höyrylaiva Suomen päällikkönä 1862–1866 ja höyrylaiva Veliki Knjaz Alexein päällikkönä 1866–1872. 1870-luvulla Thitz oli päällikkönä höyrykuunareilla Samojed ja Bakánin sekä viimeksi tykkivene Tutšalla. Thitz yleni junkkariksi 1845, midshipsmaniksi 1850, luutnantiksi 1855, kapteeniluutnantiksi 1866, II luokan kapteeniksi 1874 ja I luokan kapteeniksi 1879. Erotessaan laivastosta 1880 hän sai kontra-amiraalin arvon.
Thitz toimi sitten höyrylaivan kapteenina reitillä Pietari–Pietarhovi–Kronstadt. Vuonna 1887 hänet nimitettiin Oulun läänin toisen kutsuntapiirin sotakomissaariksi. Thitz muutti Oulaisiin jossa sijaitsivat 13. reservikomppanian kasarmit. Hän osti asunnokseen Räsyn talon Oulaisten Törmäperältä. Thitz hoiti sotakomissaarin virkaa aina kuolemaansa saakka 1899. Räsyn talo oli Thitzin aikana vilkkaan seuraelämän keskus jossa järjestettiin säännöllisesti juhlia joissa pääruokana oli yleensä aina lintupaisti. Thitzillä oli talossan myös hyvin varustettu viinikellari ja muun muassa lintuhäkit 11 kanarialinnulle.
Tarinan mukaan leikillisenä tunnettu Thitz olisi itse keksinyt kahdeksan ylimääräistä etunimeään Caesar Fredrik Wilhelm Atos Porthos Aramis Romulus Remus kirjautuessaan venäläiseen sotilasoppilaitokseen. Virallisissa asiakirjoissa hän käytti allekirjoituksenaan J. C. Thitz ja kotona häntä puhuteltiin Julius-nimellä.

Muistaminen

Oulaisten kirkonkylän kansakoululle perustettiin 1900-luvun alussa Thitzin rahasto jonka korot käytettiin vuosittain oppilaisen vaatetusapuun. Thitzistä muistuttaa Oulaisissa myös Amiraalintie ja Kartanomajatalo Törmänhovin Amiraalinsiipi.
FS Dupleix (1861)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 2. heinäkuuta 1887.
The Good Witch’s Gift

Juoni

Vankilasta vapaaksi päästetty Leon Deeks saapuu kaupunkiin hankaloittamaan Jaken ja Cassien suunnitelmia naimisiinmenosta jouluaattona.

Tuotanto

Joulukuussa 2009 Hallmark ilmoitti Catherine Bellin ja Chris Potterin palaavan tuttuihin rooleihin uudessa The Good Witch -elokuvassa.

Vastaanotto

The Good Witch’s Gift oli Hallmark Channelin eniten katsojia kerännyt mainoksia sisältävä kaapelielokuva julkaisupäivänään.
Radiotimes.comin arvostelija Sloan Freer antoi elokuvalle 2/5 tähteä. Rotten Tomatoes -sivuston käyttäjät antoivat elokuvalle arvosanaksi 61 %.
Suomen Saunaseura

Suomen Saunaseura on suomalaisen saunaperinteen ja -kulttuurin vaalimiseen keskittyvä yhdistys.

Seuran toiminta

Saunaseura jakaa tietoa suomalaisesta saunasta ja saunomisesta ympäri maailmaa. Saunaseuran kanssa yhteistyössä toimii Kansainvälinen Saunaliitto, jonka toimisto on Saunaseuran tiloissa. Saunaseuran jäseneksi voidaan anomuksesta hyväksyä henkilö, jota kaksi vähintään viisi vuotta seuran aktiivijäseninä toiminutta henkilöä suosittelee.
Suomen Saunaseura vaalii perinteisiä, kohteliaita saunomistapoja, joiden perustana on toisten saunarauhan kunnioittaminen. Saunaseura irtisanoutuu selkeästi kuolonuhrejakin vaatineista "löylykilpailuista", joiden henki ei vastaa perinteistä suomalaista saunomiskulttuuria. Hyvä sanomiskokemus tuottaa mielihyvää ja rentouttaa - ei vaaranna saunojan henkeä tai terveyttä.
Seuran puheenjohtajana toimii Tuomas M.S. Lehtonen. Vuonna 2019 johtokuntaan kuuluvat lisäksi Tiina Kaskiaro, Heikki Hirvonen, Hannu Laine, Helka Lassila, Antti Lavonen, Jarmo Lehtola, Risto Pitkänen, Hannu Saintula ja Antti Säiläkivi.

Suomalaisen saunan tutkimussäätiö

Suomalaisen saunan tutkimussäätiö oli Saunaseuran yhteydessä vuosina 1984–2007 toiminut säätiö, joka keräsi ja jakoi saunatietoa sekä toimi asiantuntijaelimenä ja suunnitteli kansainvälisten saunakongressien tieteellistä ohjelmaa. Se 
toteutti saunan puhtauteen liittyvän tutkimuksen Terveen saunan tekijät. Tutkimussäätiöllä oli lääketieteellinen, perinnetieteellinen ja rakennustekninen jaosto. Vuonna 2007 säätiö päätettiin lopettaa, ja sen toimintaa jatkaa Saunaseuran tutkimustoimikunta.
Behrouz Boochani

Palkinnot

Boochani on Index on Censorshipin ilmaisuvapauden palkintoehdokkaana journalismin sarjassa. Hän sai vuonna 2017 Amnesty Internationalin palkinnon Manus-päiväkirjoistaan. Vuonna 2018 hän sai poissaolevana Anna Politkovskajan journalismipalkinnon.
Boochanille myönnettiin vuonna 2019 kaksi Australian merkittävintä kirjallisuuspalkintoa teoksesta No Friends but the Mountains. Palkinnot ovat The Victorian Premier's -tietokirjapalkinto ja Victorian kirjallisuuspalkinto. Hän ei päässyt vastaanottamaan palkintoja, sillä hän on turvasäilössä odottamassa turvapaikkaa Australiaan.
Luigi Dallapiccola

Luigi Dallapiccola (3. helmikuuta 1904 Pisino d’Istria, Itävalta-Unkari [nyk. Pazin, Kroatia] – 19. helmikuuta 1975 Firenze) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Firenzen konservatoriossa, jossa hän itse toimi professorina vuosina 1931–1967. Dallapiccola sai myös opetusta sävellyksessä Vito Frazzilta. 
Dallapiccola alkoi saavuttaa tunnettavuutta Mussolinin Italiassa. Hän oli kuitenkin fasistien vastustaja ja joutuikin hengenvaaraan toisen maailmansodan aikana. Esimerkiksi sellaiset aiheet kuin vaino, vankeus ja tyrannian vastustaminen ovat hänen tuotannossaan usein esillä. Yhdeksi säveltäjän viimeisistä teoksista jäi ooppera Ulisse (1960–1968). Heikkenevä terveys vaikeutti hänen sävellystyötään viimeisinä vuosina. Säveltäjä kuoli keuhkoödeemaan.
Ulissen lisäksi Dallapiccolan tuotantoon kuuluvat muiden muassa oopperat Volo di notte (kantaesitetty 1940) ja Vanki (kantaesitetty 1950). Encyclopædia Britannican mukaan säveltäjästä tekee huomionarvoisen 12-säveljärjestelmän hyödyntäminen lämpimässä, emotionaalisessa ilmaisussa.
Vuosina 1930–1932 Dallapiccola sävelsi kaksi teosta Kalevalan tekstiin: Due liriche  del Kalewala (1930) ja Tre studi (1932).
Mighty Morphin Power Rangers

Dinozordit

Dinozordit olivat Power Rangereiden ensimmäiset zordit. Jokaisella rangereista oli oma Dinozordinsa, jotka olivat: Tyrannosaurus, Mastodontti, Triceratops, Sapelihammastiikeri ja Lentolisko. Yhdessä ne muodostivat alkuperäisen Megazordin. Myöhemmin mukaan liittyivät myös Dragonzord ja Titanus.

Thunderzordit

Kun Lord Zedd tuhosi Dinozordit, onnistui Alpha 5 tekemään niiden jäänteistä Thunderzordit. Thunderzordeja olivat Red Dragon, Lion, Unicorn, Griffin ja Firebird, jotka yhdessä muodostivat Thunder Megazordin. Myöhemmin mukaan liittyivät myös Tigerzord ja Tor.

Ninjazordit

Rito Revolton tuhottua Thunderzordit, joutuivat rangerit etsimään Ninjorin, joka antoi heille Ninjazordit. Ninjazordeja olivat Ape, Frog, Wolf, Bear ja Crane, jotka yhdessä muodostivat Ninja Megazordin, ja Falconzord. Titanus palasi takaisin ja kaikkien seitsemän zordin yhdistyessä muodostui Ninja Ultrazord.

Shogunzordit

Kun Zedd kaappasi Ninjorin ja varasti Falconzordin Katherinen avulla, hän käytti Ninjoria voimanlähteenä Shogunzordien luomiseen. Hän myös kopioi Ninjazordien teknologiaa Falconzordista Shogunzordeja varten. Pitäessään Kimberlyä ja hänen ninjakolikkoaan panttivankina, pakotti hän rangerit käyttämään Shogunzordeja pahoihin suunnitelmiinsa. Hänen suunnitelmansa epäonnistui, kun Billy keksi miten he saivat Shogunzordit hallintaansa ninjakolikoidensa avulla. Shogunzordeja olivat Punainen, Musta, Sininen, Keltainen ja Valkoinen Shogunzord, jotka yhdessä muodostivat Shogun Megazordin.

Tuotanto

Kun kaikki materiaali Zyurangerista oli käytetty ensimmäisten neljänkymmenen 1. tuotantokauden jakson aikana tilasi Saban Toeilta 25 uutta hirviöasua ja kuvamateriaalia niistä taistelussa Zuyrangerin asuja vastaan. Materiaalin avulla Saban tuotti 20 lisäjaksoa ensimmäiselle tuotantokaudelle ja käytti jaksojen aikana 15 tilatuista hirviöistä. Loput materiaalista käytettiin toisella tuotantokaudella ensimmäisten 12 jakson aikana.
Toisen tuotantokauden puolivälissä Austin St. John, Thuy Trang ja Walter Emanuel Jones jättivät sarjan sopimuskiistojen takia. Naamioidakseen tapahtuman jaksoissa käytettiin sijaisnäyttelijöitä näiden kolmen näyttelijän tilalla. Heidän hahmojaan kuvattiin vain takaa (paitsi rangerasuissaan) ja ääninäyttelijöinä toimivat hieman heiltä kuulostaneet henkilöt. Sarjassa heidän esittämänsä hahmot valittiin osallistumaan maailmanrauhankokoukseen ja heidät korvasi rangereina Rocky, Aisha ja Adam (näyttelijät Steve Cardenas, Karan Ashley ja Johnny Yong Bosch).
Toisen tuotantokauden alussa esitelty uusi päävihollinen Lord Zedd herätti keskustelua lasten vanhemmissa, jotka näkivät hänet liian pelottavana ja julmana lastenohjelmaan. Palaute sai Sabanin keventämään hahmoa tuomalla Rita Repulsan takaisin Zeddin vaimoksi. Carla Perez valittiin esittämään Ritaa (Barbara Goodsonin yhä toimiessa äänenä). Muuttunutta ulkonäköä perusteltiin nuorentavalla meikillä.
M47 Patton

Tuotanto

M47 Pattonin tuotanto aloitettiin huhtikuussa 1951, mutta otettiin palveluskäyttöön vasta seuraavana vuonna teknisten vikojen takia. M47 Patton oli ensimmäinen amerikkalainen kokonaan uusi panssarivaunu sitten Toisen maailmansodan. Se käytti T42 -panssarivaunua varten suunniteltua uudelleenmuotoiltua tykkitornia 90 millimetrin M36 tykillä ja optisella M12 etäisyysmittarilla. Vaunu suunniteltiin hyökkäyksellisiä taistelutehtäviä varten.
M47 Patton oli viimeinen amerikkalainen panssarivaunu, jossa oli viiden sotilaan miehistö. Vaunua ei vielä oltu varustettu ABC-suojauksella, yötaistelukyvyllä tai tietokoneistetulla ammunnanhallintajärjestelmällä. M47 Pattoneita valmistettiin kaikkiaan 8676 kappaletta pääasiassa Nato-maiden käyttöön käytettäväksi Varsovan liiton maita vastaan.

Käyttö

M47 Patton ei koskaan päätynyt taistelukäyttöön Yhdysvaltojen joukoissa. Monissa Euroopan maissa, muun muassa Ranskassa, Belgiassa, Länsi-Saksassa ja Itävallassa se muodosti pääosan ensimmäisten modernien panssarijoukkojen kalustosta. M47 Pattoneita toimitettiin myös Espanjaan ja Portugaliin, joissa molemmissa vaunun modernisoidut versiot säilyivät palveluskäytössä aina 1980-luvulle saakka. Muita käyttäjiä olivat Kreikka, Jugoslavia, Etelä-Korea sekä useat Lähi-idän maat. Iran päivitti omat M47M -vaununsa paremmalla moottorilla ja ammunnanhallintajärjestelmällä. Nämä vaunut ovat edelleen Pakistanin asevoimien käytössä.
Vuonna 1953 palveluskäyttöön otettu M48 Patton korvasi nopeasti M47:n Yhdysvaltojen asevoimien ensisijaisena taisteluvaununa. M47 ei koskaan päätynyt kohtaamaan taistelussa sen odotettuja päävastustajia, joita olivat neuvostovalmisteiset T34-85, IS2 ja IS3. Myös muut maat kuin Yhdysvallat käyttivät M47 -vaunua vain vähäisesti, minkä takia sen todellisesta taistelukyvystä ei ole tarkkaa tietoa.
Viimeisin päivitys M47 Pattoniin tehtiin espanjalaisten toimesta vuosina 1993-1996, kun vanhat M47E1 ja E2 mallit (22 kpl) uudelleenrakennettiin M47ER3 -korjauspanssarivaunuiksi, joiden käsittelykyky riitti jopa Leopard II A4 -taistelupanssarivaunulle. M47ER3 on edelleen palveluskäytössä Espanjassa.
Pietarin teknologinen instituutti

Pietarin valtiollinen teknologinen instituutti (tekninen yliopisto) (ven. Санкт-Петербу́ргский госуда́рственный технологи́ческий институ́т (техни́ческий университе́т), Peterburgski gosudarstvennyi tehnologitšeski institut (tehnitšeski universitet)) on Pietarissa toimiva tekniikan alan korkeakoulu.
Korkeakoulu on perustettu vuonna 1828. Aluksi sen nimenä oli Pietarin käytännöllinen teknologinen instituutti ja vuodesta 1896 lähtien Teknologinen instituutti (vuodesta 1924 Lensovetille nimetty). Vuonna 1930 instituuttiin liitettiin Leningradin valtionyliopiston polyteknisen instituutin kemian tiedekunnat. Vuonna 1992 se sai nykyisen nimensä.
Nykyään teknologisessa instituutissa on kuusi tiedekuntaa ja 59 ainelaitosta. Siellä opiskelee yli 5 000 opiskelijaa. Opettajakunnan joukossa on 28 akateemikkoa, 10 Venäjän valtionpalkinnon tai ministerineuvoston palkinnon saajaa, 12 ansioitunutta tieteen ja tekniikan työntekijää, 125 professoria ja tohtoria sekä 560 dosenttia ja kandidaattia. Kirjaston kokoelmat käsittävät yli miljoona nidettä. Instituutin museossa on yli 11 000 esinettä.
Opiskelu teknologisessa instituutissa on mahdollista joko ilmaiseksi tai maksusopimuksen perusteella. Muilta paikkakunnilta tuleville opiskelijoille tarjotaan asuntolapaikka. Instituutissa toimii akateeminen kuoro, teatteristudio ja muita harrastusryhmiä.
Sovajärvi

Sovajärvi on entinen Sallan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan alueella. Sotien ja alueluovutusten jälkeen kotinsa menettäneet Sovajärven kylän asukkaat asutettiin Suomen puolelle jääneeseen Sallan Hautajärven ympäristöön, Oulankaan ja Isoviitaan. Kylä on nykyisin asumaton. Sovajärvi sijaitsi samannimisen järven rannalla.
Granö (Sipoo)

Historia

Museoviraston mukaan saaren pohjoisosassa on sijainnut 1600-luvulla keskiaikainen kylä.
Isoviha tyhjensi kolmen torpan käytössä olleen Granön ja asutus palasi vasta 1700-luvun puolivälissä, kun Östersundomin kartano perusti saareen kaksi torppaa.
Saarelle rakennettiin tiilenpolttamo 1700-luvun loppupuolella (toisen lähteen mukaan 1850-luvulla).
Helsinki osti osan Granön saaresta, sillä saarta kaavailtiin 1970-luvulla Suomen ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijoituspaikaksi. Suunnitelma ei koskaan toteutunut ja valtaosa saaresta on edelleenkin rakentamatonta. Saaren korkein kohta kohoaa noin 30 metrin korkeuteen merenpinnasta.

Kaavoitus

Granön suunnitteluperiaatteiden mukaan Granön saari on seudullisesti mielenkiintoinen ja vetovoimainen merellinen osa kaupunkirakennetta. Granön saarelle suunnitellaan rakennettavaksi silta ja sitä kehitetään modernina kansanpuistona. Granön saarella mahdollistetaan monipuolinen veneilytoiminta. Granön saarelle osoitettava rakentaminen on luonteeltaan tiivistä kestävän ja energiatehokkaan kehityksen periaatteita toteuttavaa pientalokaupunkia, jonka alustava asukastavoite on 2 000 asukasta. Aluerakennetta suunnitellaan huomioiden saaren erityisyys, mutta maankäytön vaiheittaiseen toteuttamiseen varaudutaan.
Vaikka Granö saari sijaitsee Sipoon kunnan alueella, ei saarta ole liitetty Sipoon saariston ja rannikon osayleiskaava alueeseen.
Sipoon lounaisosa liitettiin Helsinkiin 1.1.2009 ja Granön kaavoitus Östersundomin kaavaan, jota kehitetään rajakuntien yhteistyönä.

Kiinteistöt Granön alueella

Saaressa sijaitsee lomakiinteistöjen lisäksi Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen leirintäalue.
Helsingin kaupungin omistamien alueiden pinta-ala on noin 30 ha.
Danny Gabbidon

Ura

Gabbidon aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 West Bromwich Albionissa. Sieltä Gabbidon siirtyi walesiläisseura Cardiff Cityyn, ensin lainalle ja lopulta vakituisella siirrolla syksyllä 2000. Cardiffissa ollessaan Gabbidon teki myös A-maajoukkuedebyttinsä Tšekkiä vastaan maaliskuussa 2002. Vuotta myöhemmin hän oli yhdessä toisen maajoukkuemiehen Robert Earnshawin kanssa nostamassa Cardiffia sarjatasoa ylemmäs, silloiseen 1. divisioonaan, joka tunnetaan nykyään nimellä Englannin mestaruussarja.
Gabbidon siirtyi kesällä 2005 Valioliigaseura West Ham Unitediin yhdessä toisen puolustajan James Collinsin kanssa, Cardiffin jouduttua taloudellisiin ongelmiin. Saman vuoden lopulla hänet valittiin Walesin vuoden jalkapalloilijaksi. West Hamin aikoina Gabbidon kärsi paljon loukkaantumisista, ja oli yhtäjaksoisesti sivussa joulukuusta 2007 elokuuhun 2009 saakka. 
Gabbidon teki vapaana pelaajana sopimuksen Valioliigaan juuri nousseen Queens Park Rangersin kanssa heinäkuussa 2011, oltua sitä ennen seurassa koeajalla. Hänen ensimmäinen sarjaottelunsa seurassa meni täysin penkin alle, Gabbidonin tehtyä oman maalin 4-0 -tappioon päättyneessä ottelussa Bolton Wanderersia vastaan.

Maajoukkueura

Maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2002 tehnyt Gabbidon ehti jo lopettaa maajoukkueuransa lokakuussa 2010, mutta maajoukkueen tuolloin uusi päävalmentaja Gary Speed sai vakuuteltua hänet kumoamaan päätöksensä myöhemmin talvella. Kaikkiaan hän pelasi 49 A-maaottelua.
Ascain

Ascain on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 097 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ascainin pinta-ala on 19 neliökilometriä.
Yoshitsugu Saito

Yoshitsugu Saitō (jap. 斎藤 義次, Saitō Yoshitsugu) (2. marraskuuta 1890 – 10. heinäkuuta 1944) oli keisarillisen Japanin armeijan kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Hän komensi Japanin 43 divisioonaa Saipanin taistelussa. Saitō taisteli amerikkalaisia joukkoja vastaan viimeiseen mieheen asti. Saiton haavoituttua kranaatinsirpaleesta hän teki rituaalisen itsemurhan maanalaisessa luolassa 10. heinäkuuta Saipanin kukistuttua.
Sansa (laulaja)

Sannaliisa Ilkka, taiteilijanimeltään Sansa  (s. 1980), on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen ensialbuminsa Vagabond Girl ilmestyi vuonna 2005 Warner Music Finlandin kautta.
Seinäjoelta kotoisin oleva Sansa on opiskellut laulua Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Pääosin Sansa on tehnyt lauluja englanniksi mutta hän on jonkin verran tehnyt myös suomeksi, esimerkiksi Sansa osallistui Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailuun kappaleella Kaipuun syleilyyn jonka Sansa teki yhdessä Terhi Pippurin kanssa.  Lisäksi hän on tehnyt lauluja muutamille artisteille kuten Essi Wuorelalle.

Diskografia

Sansan diskografia:
TRAPPIST-1

Löytäminen ja nimeäminen

Tutkimusryhmä teki ensimmäiset havaintonsa vuonna 2015 syyskuun ja joulukuun välillä ja julkaisivat löydöksensä Nature-lehden toukokuun 2016 numerossa.
Tähden nimi viittaa siihen että se oli ensimmäinen Chileläisen La Sillan observatoriossa sijaitsevan TRAPPIST-teleskoopin (TRAnsiting Planets and PlanetesImals Small Telescope) löytämä tähti jolla on sitä kiertäviä planeettoja. Tähtiä kiertävät planeetat nimetään löytämisjärjestyksessä ja ne alkavat kirjaimesta b ensimmäiselle löydetylle planeetalle, kirjaimesta c toiselle ja niin edelleen.

Keskustähti

Keskustähti TRAPPIST-1 on ultraviileä punainen kääpiötähti, joka tuottaa 0,04 % Auringon säteilyä vastaavan määrän säteilyä. Säde 0,11 Auringon sädettä, pintalämpötila 2 550 K. Metallipitoisuus 109% Auringon metallipitoisuudesta. Tähti on alle miljardin vuoden ikäinen. Tähden oletetaan elävän 400-500 kertaa kauemmin kuin Aurinko.

Planeettojen elinkelpoisuudesta

Planeetat sijaitsevat lähellä punaista kääpiötähteä ja saattavat olla vuorovesilukkiutuneita, jolloin elämän todennäköisyys on pienempi.
Keskustähti on nuori, elämää ei ole ehkä ehtinyt kehittyä. Se säteilee voimakkaasti lyhytaaltoista säteilyä, joka saattaa muuttaa planeettojen kaasukehää merkittävästi, ehkä elinkelvottomaan suuntaan. Ainakin yksi arvelluista elinkelpoisista planeetoista. Trappist-1 c on paljon Maata kuumempi ja kiertää lähellä elämänvyöhykkeen sisärajaa. Trappist 1d on Maata lämpimämpi, ja Trappist 1e Maata kylmempi.
Paul Scholes

Seurajoukkueura

Scholes pelasi koko uransa Manchester Unitedissa, vaikka nuorena poikana oli kova Oldhamin kannattaja. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa vuonna 1994 ja voitti joukkueessa Valioliigan mestaruuden yksitoista kertaa (1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2007, 2008, 2009, 2011, 2013), FA Cupin kolmesti (1996, 1999, 2004), Liigacupin 2006, 2009 ja 2010 sekä Mestarien liigan vuosina 1999 ja 2008. Scholes on English Football Hall of Famen jäsen. 
Scholes lopetti uransa 2010–11 jälkeen, mutta teki paluun 8. tammikuuta 2012 loppukauden mittaisella sopimuksella Unitedin kärsittyä paljon loukkaantumisista. Hän päätti uransa toistamiseen Valioliigan mestaruuteen 2013.

Maajoukkueura

Englannin maajoukkueessa Scholes oli joukkueen avainpelaajia. Hän pelasi maajoukkueessa vuosina 1997–2004 yhteensä 66 ottelua ja teki 14 maalia. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1998 ja 2002 sekä EM-kilpailuissa 2000 ja 2004.
Guitar Hero II

Peliohjain

Peliohjaimena toimii punainen tai musta Gibson SG:n mallinen kitaraohjain, jonka kaulassa on viisi eriväristä näppäintä (vihreä, punainen, keltainen, sininen ja oranssi) jotka edustavat tavallisen otelaudan välejä. Ohjaimen rungossa on valkoinen pala, joka taas edustaa kielien näppäilyä. Näitä yhdessä käyttämällä pystyy soittamaan pelissä vastaan tulevia nuotteja. Pitkissä nuoteissa voi käyttää ”Whammy baria” joka toimii vibrakampena. Se toimii edestakaisin heiluttamalla.
Xbox 360:lla ohjain on valkoinen Gibson X-plorer. Joissain Xbox 360:n Guitar Hero II:n julkaisuajan ohjaimissa oli viallinen ”Whammy bar”.

Myynti

Joulukuussa 2006 Guitar Hero II PlayStation 2:lle oli toiseksi parhain myyty videopeli , 805 200 myydyllä kopiollaan. Paremmin myi vain Gears of War Xbox 360:lle 815 700 kappaleellaan. Se oli viidenneksi myydyin videopeli vuonna 2006 1,3 miljoonalla kappaleella. Se oli myös kolmanneksi parhaiten myyvä videopeli PlayStation 2:lle, takana ollessa Madden NFL 07 ja Kingdom Hearts II. Kokonaismyynti vuonna 2006 oli yli 200 miljoonaa dollaria.