google/wiki40b huggingface dataset:
Tummakultasiipi

Koko ja ulkonäkö

Koiraiden siivet ovat mustanruskeat, ja niissä on violetti häivähdys. Molempien siipiparien yläpinnalla on mustia täpliä, jotka ovat takasiivissä huomattavasti pienempiä ja takasiiven ulkoreunassa huonosti erottuvien oranssien kaaritäplien rivi. Naaraiden etusiivet ovat pohjaväriltään voimakkaammin oranssit, mustatäpläiset, ja siipisuonet erottuvat tummina. Takasiivet ovat pohjaväriltään ruskeat, ja niiden ulkoreunassa on selvästi erottuvia oransseja kaaritäpliä. Etusiipien alapinnat ovat molemmilla sukupuolilla kellanharmaat, ja niissä on runsaasti selviä mustia, valkoreunaisia täpliä. Siiven alapinnan ulkoreunalla on mustareunaisten, oranssien reunustäplien rivi. Siipiväli 26–31 mm.
Melko samannäköisiä lajeja ovat luhtakultasiipi (Lycaena helle) sekä ketokultasiiven (Lycaena hippothoe) naaras.

Levinneisyys ja lentoaika

Tummakultasiipi tavattiin Suomesta ensimmäisen kerran Haminassa 21. heinäkuuta 2009 ja toistaiseksi kyseinen yksilö on ainoa Suomesta löydetty, mutta levinneisyyden ulottuessa rajojen tuntumaan se vakiintunee tulevaisuudessa.
Lajin levinneisyys kattaa lähes koko Manner-Euroopan pohjoisrajan kulkiessa Alankomaista likimain Itämeren rannikkoa pitkin Baltiaan ja ulottuu nykyisin Virossa Suomenlahden rannikolle saakka. Britteinsaarilta on muutama yksittäishavainto ja lisäksi Venäjän Kostamuksesta on tehty havainto. Idässä perhosta tavataan Etelä-Siperiaan ja Altaille. Pohjoismaista tummakultasiipi on tavattu Suomen yksittäishavainnon lisäksi vain Tanskasta, missä sillä on nykyisin esiintymä Falsterin saaren Guldborgsundin kunnassa.
Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena huhti-toukokuussa ja elo-syyskuussa. Eteläisimmässä Euroopassa sukupolvia voi olla kolme.

Elinympäristö ja elintavat

Pohjois-Euroopassa tummakultasiipi suosii kuivia niittyjä sekä joutomaita ja häviää aina säännöllisesti laidunnetuilta alueilta. Etelämpänä sitä tavataan myös kosteilla paikoilla. Perhoset lentävät laiskasti ja viettävät paljon aikaa lepäillen kasvillisuuden lomassa.
Naaraan munimat munat kuoriutuvat 4–10 päivän kuluttua. Toukkakehitys kestää kesän aikana kehittyvällä toisella sukupolvella 3–5 viikkoa, keväällä ja syksyllä kehittyvällä ensimmäisellä sukupolvella pitempään, ja toukalla voi olla löyhä suhde muurahaisiin. Toukka talvehtii keskenkasvuisena.

Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla hierakoilla (Rumex sp.).
Sara (lehti)

Sara oli Sanoma Magazines -yhtiön ”aikuisille naisille” suunnattu naistenlehti, joka ilmestyi lokakuusta 2006 helmikuuhun 2012. Sen päätoimittajana toimi Kristiina Dragon.
Sanoma Magazines lanseerasi lokakuussa 2006 yli nelikymppisille naisille suunnatun Sara-lehden. Levikkitavoite oli seuraavien kolmen vuoden aikana 70 000. Sanoma Magazines panosti Saran lanseeraukseen runsaat kaksi miljoonaa euroa.

Seuraaja Iiris ilmestyi vain puolitoista vuotta

Sara-lehden viimeinen numero ilmestyi helmikuussa 2012, ja maaliskuussa Sanoma Magazines aloitti uuden naistenlehden nimeltä Iiris. Sarasta Iiriksen palvelukseen siirtyivät tuolloin toimitussihteeri, toimittaja ja graafikko. Lokakuussa 2013 myös Iiris lakkautettiin.
Rami Makhlouf

Elämäkerta

Makhlouf syntyi vuonna 1969 ja peri isänsä Mohammedin liiketoimet. Mohammed oli Syyrian entisen presidentin Hafez al-Assadin vaimon Anisa Makhloufin veli. Hafezin pojan Bašar al-Assadin noustua presidentiksi Makhlouf laajensi liiketoimiaan. Vuonna 2001 hän ja Egyptiläinen puhelinyhtiö Orascom saivat yhden kahdesta Syyrian puhelinoperaattoriluvasta. Orascom menetti oman 25 %:n osuutensa perustetusta Syriatelistä myöhemmin oikeudessa. Opposition kansanedustaja Riad Seifin kritisoitua puhelinoperaattorilupien myöntämistä hänet pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen.
Vuonna 2008 Yhdysvallat kielsi amerikkalaisia yhtiöitä ja yksityishenkilöitä tekemästä kauppaa Makhloufin kanssa. Hänen todettiin annetussa lausunnossa käyttäneen hyväksi Syyrian oikeuslaitosta ja tiedustelupalvelua kilpailijoitaan vastaan. Bašar al-Assadin vastaiset mielenosoittajat ovat usein käyttäneet myös Makhloufin vastaisia iskulauseita. Kun Syyrian sisällissotaa edeltäneet mellakat puhkesivat Daraassa paikallinen Syriatelin toimisto sytytettiin tuleen. Syyrian oppositio on sittemmin syyttänyt Makhloufia hallitusta tukevien mielenosoitusten rahoittamisesta Syyriassa ja ulkomailla. Euroopan unioni asetti pakotteita Makhloufia vastaan toukokuussa 2011.
Toukokuussa 2011 Makhlouf antoi haastattelun New York Timesille, jossa hän sanoi hallituksen taistelevan loppuun saakka ja että hallitus ei kärsisi yksin. Hän sanoi myös vallanvaihdon Syyriassa johtavan laajempaan sekamelskaan Lähi-idässä. Tietojen mukaan Bašar al-Assad suuttui annetusta haastattelusta ja Syyrian Yhdysvaltojen lähettiläs ilmoitti Makhloufin edustavan vain itseään antamillaan lausunnoilla. Seuraavassa kuussa Makhlouf ilmoitti jättävänsä liike-elämän ja siirtyvänsä hyväntekeväisyystyöhön. Oppositio on epäillyt tämän todenperäisyyttä. Elokuussa 2011 Yhdysvallat asetti Syriatelille pakotteita, ilmoittaen että yhtiö oli esimerkiksi nauhoittanut puheluita Syyrian turvallisuuspalveluiden käyttöön. Vuonna 2016 julkisuuteen vuodettujen Panaman paperien mukaan Makhlouf oli vuoteen 2011 saakka Mossack Fonsecan asiakas ja auttoi tämän yhtiöitä kiertämään Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan asettamia pakotteita.
Peabody Energy

Ympäristökuormitus ja lobbaus

Newsweekin yhdysvaltaisista pörssiyrityksistä tekemässä ympäristövaikutusten vertailussa Peabody sijoittui 493. sijalle 500:sta ja 31 energia-alan yrityksen joukossa sijalle 29.
Peabody on rahoittanut noin kahtakymmentä lobbausjärjestöä ja ajatushautomoa, jotka kyseenalaistavat ihmisen osuuden ilmastonmuutoksessa. Tukea olivat saaneet George C Marshall Institute, Institute for Energy Research ja Center for the Study of Carbon Dioxide and Global Change.
Kallio-Ruokonen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109 metriä mpy.
Masto

Masto on tukirakenne, jonka avulla esimerkiksi antenni voidaan saada korkeammalle (radiomasto, antennimasto). Mastoissa voi olla mm. radio- ja TV-lähetinantenneja, radiopuhelintukiasemien antenneja, lasersädelinkkejä ja muita  langattomia optisia datansiirtolinkkejä ja parabolisia mikroaaltoantenni-tietoliikennelinkkejä. Radio- ja antennimastoja kutsutaan usein myös linkkimastoiksi, jos niitä käytetään tietoliikennelinkkien antennien asennuspaikkoina. Usein mastot ovat tuettu haruksilla. Linkkimastoissa on usein lentovaroitusvalot, jotta ne ovat huomioitavissa paremmin sumuisella ilmalla ja yöllä.
Mastoja käytetään myös valaisimien asentamiseen esimerkiksi urheilukentillä ja ulkovarastoalueilla (valomasto).
Hyppyhäntäiset

Piirteitä

Hyppyhäntäiset ovat 1–4 millimetrin pituisia niveljalkaisia. Väritykseltään ne ovat usein valkoisia tai harmaita, mutta myös värikkäitä ja kirjavia lajeja esiintyy. Eläimet ovat paljain silmin tarkasteltaessa hieman matomaisia, mutta suurennuslasilla katsottaessa niiltä paljastuu kuitenkin kuusi jalkaa sekä lyhyet, nelijaokkeiset tuntosarvet
Eräs piirre, joka erottaa hyppyhäntäiset hyönteisistä, on niiden suuosat, jotka eivät ole ulkonevat kuten hyönteisillä. Suuosat ovat lajista riippuen purevat tai imevät. Toinen piirre on takaruumiin jaokkeiden lukumäärä, joka on hyppyhäntäisillä vain kuusi, kun hyönteisillä jaokkeita on aina 11.
Monilla lajeilla on takaruumiissaan hyppyhanko (furca), joka sijaitsee takaruumiin neljännen jaokkeen alapinnalla ja jota ne pitävät taivutettuna vatsan alle kolmannen jaokkeen lisäkkeiden (tenaculum) kiinnipitämänä. Tarvittaessa eläin voi laukaista hangon ja pongahtaa pakoon. Anurida-suvun sekä muutaman muun suvun lajeilta hanko kuitenkin puuttuu. Ryhmälle ainutlaatuinen piirre on takaruumiin ensimmäisen jaokkeen alapuolella oleva vatsaputki (collophora), jonka tarkka merkitys on tuntematon, mutta sillä saattaa olla merkitystä eläimen nestetasapainon säätelyssä. Vatsaputken kahden laajenevan rakkulan avulla eräät lajit voivat myös kiinnittyä vedenpintaan ja tarvittaessa ponkaista ilmaan samaan tapaan kuin hyppyhangon avulla.
Siipiä ei ole ja näköaistimina toimivat korkeintaan kahdeksasta pistesilmästä muodostuvat alkeelliset verkkosilmät.

Elinympäristö ja elintavat

Hyppyhäntäisten yksilötiheys on suurempi pohjoisessa kuin tropiikissa ja ne lisääntyvät paremmin viileässä kuin lämpimässä. Hyppyhäntäisiä elää myös arktisilla alueilla. Ne selviävät napaseutujen talvesta kuivattamalla ruumiistaan kaiken nesteen.
Hyppyhäntäiset viihtyvät kosteissa oloissa. Suurin osa elää maaperässä karikkeen joukossa, mutta jotkut myös lahoavilla puunrungoilla tai aluskasvillisuudessa. Eräät lajit elävät suolaisten tai suolattomien vesilammikoiden pinnalla. Kevättalvella hyppyhäntäisiä voi nähdä hangella suurina ryhminä. Näihin talvella esiintyviin lajeihin kuuluu etenkin Hypogastrura nivicola, mutta etenkin arktisten alueiden hyppyhäntäisiin lukeutuu myös muita psykrofiilisiä lajeja.
Ravinnokseen ne käyttävät hajoavaa orgaanista ainesta, sienirihmastoa, mikroskooppisia leviä, kasvien siitepölyä ja itiöitä sekä bakteereja. Hyppyhäntäiset lukeutuvat maaperän tärkeimpien orgaanisen jätteen kierrättäjien joukkoon. Eräät lajit syövät myös eläviä kasveja ja ovat tuholaiseläimiä.
Hyppyhäntäiset lisääntyvät kuten ensimmäiset maaniveljalkaiset. Koiras laskee spermatoforin maahan, josta naaras poimii sen mukaansa. Muutamat lajit lisääntyvät neitseellisesti. Muodonvaihdos on olematon. Munasta kuoriutuva nymfi käy läpi 3–8 (useimmiten 4–5) toukkavaihetta ennen aikuistumistaan ja aikuinen eläin luo vielä nahkansa 1–3 kertaa. Hyppyhäntäisen elinkaari kestää yhdestä puoleentoista vuotta. Talvehtiva vaihe on lajista riippuen muna tai aikuinen.
Tuhoeläiminä merkitystä on ainakin pieniä kasvintaimia vioittavalla Bourletiella hortensis -lajilla sekä sieniviljelmiä vahingoittavalla Hypogastrura armata -lajilla.
Ruostetöpörastas

Levinneisyys

Ruostetöpörastasta tavataan kotoperäisenä Himalajan itäosissa. Sitä esiintyy Kiinan, Intian ja Myanmarin alueilla. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Se luokiteltiin vuonna 2004 vaarantuneeksi, mutta se onkin yleisempi ja laajemmalle levinnempi kuin aiemmin uskottiin, joten vuodesta 2007 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä uhkaa kuitenkin metsien häviäminen.
Sandy Allen

Sandy Allen (18. kesäkuuta 1955 – 13. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen, joka tunnettiin parhaiten maailman toiseksi pisimpänä elävänä naisena. Hän oli 232 senttimetriä pitkä. Allen on kirjoittanut kirjan Cast A Giant Shadow ja pääsi Guinnessin ennätyskirjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1976. Uusiseelantilainen Split Enz -yhtye on tehnyt Allenista laulun Hello Sandy Allen.
Letto (Oulu)

Letto on Oulun kaupungissa Oulunsalon suuralueella Kylänpuolen kaupunginosassa sijaitseva haja-asutusalue. Alue sijaitsee noin viisi kilometriä Oulunsalon kirkonkylältä etelän suuntaan. 
Aikaisemmin osa Leton alueesta kuului Kempeleen kuntaan. Vuonna 2003 Valtioneuvoston tekemässä kuntajakomuutoksessa Kempeleeseen kuulunut alueosa liitettiin tuolloiseen Oulunsalon kuntaan. Vuoden 2013 alussa Oulunsalon kunnan lakkautettua Letosta tuli osa Oulun kaupunkia. Alue rajoittuu pohjoisessa Kylänpuoleen, idässä Kempeleen kunnanrajalle, lännessä Perämereen sekä etelässä Limingan kunnanrajalle, ja siellä olevaan Järvenpään haja-asutusalueeseen. 
Letto sijaitsee Liminganlahden koilliskulmalla, joka on aajojen ruovikoiden reunustama matalikko ja suistoalue. Alue on tärkeä muuttolintujen kerääntymis- ja pesimäalue. Varsinkin rantapellot ovat erityisesti kevään aikaan tärkeitä ruokailualueita monille muuttolinnuille.
Leton Papinkarissa sijaitsee lintutorni. Kempeleen Sarkkirannasta lähtee talvisin Lettoon latu.
Alueen päätieyhteys on Letontie, joka on soratie. Tie lähtee Kylänpuolentieltä ja etenee Limingan kunnan puolelle Järvenpään, Tupoksen ja Selkämaan kyliin. Letontie on vaihtoehtoinen oikotieyhteys Limingasta Oulun lentoasemalle.
Niilo Keränen

Niilo Johannes Keränen (s. 19. toukokuuta 1950 Taivalkoski) on Kuusamon kaupungin ylilääkäri. Hän on ollut Suomen Keskustan kansanedustaja kaudella 1999–2003 ja uudestaan vuodesta 2015. Keränen jätti eduskunnan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Hän asuu Taivalkoskella ja on kunnanvaltuuston jäsen. Keränen voitti valtakunnallisen lastenromaanikilpailun vuonna 1992 kirjallaan Soiperoisten maa. Hän on ollut lasten satukilpailu Napero-Finlandian päätuomarina sen alusta eli vuodesta 1993 asti. Ylioppilaaksi Keränen valmistui 1970, lääketieteen lisensiaatiksi 1975 ja yleislääketieteen erikoislääkäriksi 1990. Keränen solmi avioliiton vuonna 1972 ja on kahdentoista lapsen isä. Sotilasarvoltaan Keränen on ylikersantti.
Keränen on vakaumukseltaan vanhoillislestadiolainen.
Trio Saludo

Trio Saludo on suomalainen laulutrio joka perustettiin vuonna 1975.
Globaali sosiaalityö

Globaali sosiaalityö ry on suomalainen rekisteröity yhdistys, joka perustettiin vuonna 2002 edistämään kansainvälisyyttä ja globaalia solidaarisuutta sosiaalialalla. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys muun muassa koordinoi opiskelijavaihtoja, järjestää erilaisia kehitysyhteistyöhankkeita ulkomaalaisten kumppaneiden kanssa sekä harjoittaa globaali- ja rauhankasvatustyötä paikallisesti Suomessa. Yhdistys toimii tiivissä yhteistyössä Tampereen yliopiston sosiaalityön oppiaineen kanssa ja esimerkiksi yhdistyksen hallitus kokoustaa yliopistolla. Yhdistyksellä on paikallistoimintaa Tampereen lisäksi Helsingissä, Jyväskylässä ja Lahdessa.

Historia

Globaali sosiaalityö ry perustettiin alun perin Tampereella 2001. Yhdistys syntyi Tampereella järjestetyn terveys- ja mielenterveyssosiaalityön maailmankonferenssin jälkeen. Konferenssin annista innostuneet sosiaalialan ammattilaiset näkivät kansainvälisen yhteydenpidon sosiaalityössä merkityksellisenä ja päättivät perustaa sen toteuttamiseksi Globaali sosiaalityö -yhdistyksen. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2002.

Arvot

Yhdistyksen arvot nojaavat samaan eettiseen pohjaan kuin sosiaalialan työ. Ympäri maailmaa tehtävän sosiaalityön tavoite on vahvistaa ihmisyyttä auttamalla ja tukemalla ihmisiä heidän arjessaan.

Toiminta

Globaali sosiaalityö ry:llä on projekteja muun muassa Libanonissa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Projektit voivat sisältää kehittämistyötä, koulutusta, tiedotusta, tutkimusta tai humanitääristä apua. Lisäksi yhdistyksen kautta erityisesti sosiaalialan opiskelijat voivat tehdä harjoittelujaksoja ulkomailla.
Laurent Fabius

Elämä ja ura

Fabius on kotoisin Pariisista ja on varakkaan juutalaisen taidekauppiaan, André Fabiuksen poika. Hänen äitinsä oli yhdysvaltalainen Louise Mortimer, joka oli maallinen katolilainen. Fabius opiskeli Institut d'études politiques de Paris’ssa ja Kansallisessa hallintokoulussa (École nationale d'administration), minkä jälkeen ryhtyi Conseil d'Étatin auditoijaksi. Vuonna 1978 hänet valittiin Ranskan kansalliskokoukseen Seine-Maritimesta sosialistipuolueen edustajana.
Kun François Mitterrand valittiin presidentiksi vuonna 1981, Fabius nimitettiin budjetista vastaavaksi ministeriksi. Vuodesta 1983 hän oli teollisuusministeri ja 1984 pääministeri. Pääministeriksi tullessaan hän oli vain 37-vuotias ja viidennen tasavallan nuorin pääministeri. Fabius ajoi markkinatalouden hyväksyvää sosialismia, Euroopan yhdentymistä ja uudistuksia. Kun sosialistipuolue hävisi vaalit 1986, hän erosi.
Fabius nähtiin Lionel Jospinin kilpailijana Mitterrandin manttelinperijäksi. Hän ei päässyt puolueen johtoon 1988 eikä 1990 Mitterrandin tuesta huolimatta. Hänet nimitettiin 1988 kuitenkin kansalliskokouksen puhemieheksi (1988–1992) ja valittiin Euroopan parlamenttiin 1989–1992. Vuonna 1992 hänestä tuli viimein puoluejohtaja, mutta hän erosi 1993 katastrofaalisen vaalitappion jälkeen.
Fabius palasi kansalliskokouksen puhemieheksi 1997–2000 ja talous- ja teollisuusministeriksi 2000–2002. Myöhemmin Fabius on muuttanut politiikkaansa vasemmistolaisemmaksi ja euroskeptiseksi. Vuonna 2006 Fabius oli ehdolla sosialistipuolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2007 vaaleihin. Fabius kuitenkin hävisi sekä Dominique Strauss-Kahnille että puolueen ehdokkaaksi valitulle Ségolène Royalille.
Ahti Myrsky

Poliittinen toiminta

Myrsky työskenteli ennen sotavuosia Helsingin kaupungin rakennustoimistossa ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon SDP:n edustajana. Vuonna 1936 hänet valittiin Helsingin Työväenyhdistyksen alaisen Toveriseuran johtokuntaan. Myrsky vieraili puhujana muun muassa Hugo Lehtisen johtaman Tampereen Sosialidemokraattisen Klubin tilaisuuksissa yhdessä tunnettujen vasemmistososiaalidemokraattien Mauri Ryömän, Cay Sundströmin ja Reinhold Sventon kanssa. Toukokuussa 1937 Myrsky sai usean muun vasemmistososiaalidemokraatin tavoin SDP:n puoluetoimikunnalta vakavan varoituksen kommunistien kanssa suunnittelemastaan yhteistyöstä. Samaan aikaan puolueesta erotettiin Akateeminen Sosialistiseura sekä Ryömä, Raoul Palmgrén ja Erkki Vala.
Myrsky kuului SDP:n sisäinen oppositioon, jonka johtajat tunnettiin kuutosina. Ryhmä arvosteli talvisodan jälkeen SDP:n ulkopoliittisia linjauksia ja piti sodan aikaisen ulkoministerin Väinö Tannerin toimia rauhan edistämiseksi riittämättöminä. Myrsky oli itse talvisodan veteraani, joka välirauhan aikana oli perustamassa vasemmistolaisten rintamamiesten etujärjestöä Työläisrintamamiehiä yhdessä muun muassa kirjailija Arvo Turtaisen ja runoilija Pentti Lahden kanssa.
Vuonna 1940 Toveriseura erotettiin sekä SDP:stä että Helsingin Työväenyhdistyksestä, kun enemmistö sen johtokunnasta kuului puolueen vasemmistosiipeen. Tämän jälkeen Myrsky jatkoi valtuustossa niin sanotun Toveri-ryhmän edustajana. Toukokuussa 1940 Myrsky oli kutsuttuna mukana Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran perustavassa kokouksessa, mutta ei kuitenkaan Raoul Palmgrénin kanssa lähtenyt sen toimintaan mukaan, koska molemmat katsoivat oppositioliikkeen vaativan taakseen huomattavasti laajemman jäsenpohjan.

Jatkosota

Jatkosodan lähestyessä kesällä 1941 Myrsky otettiin turvasäilöön lukuisten muiden poliittisesti epäluotettavina pidettyjen vasemmistolaisten toisinajattelijoiden kanssa. Myrsky komennettiin majuri Nikke Pärmin johtamaan Erillinen Pataljoona 21 -rangaistuspataljoonaan, josta hän yhdessä noin 50 muun vasemmistolaisen ja kommunistin kanssa loikkasi syyskuussa 1941 Neuvostoliiton puolelle Onkamusjärvelle Aunuksen Karjalan. Hän joutui myöhemmin sotavankileirille n:o 99 Spasskin kylään Kazakstaniin. Myrsky osallistui leirillä ilmestyneen Suomen vapaus -lehden toimittamiseen ja oli puheenjohtajana tammikuussa 1942 Karagandassa järjestetyssä suomalaisten sotavankien ensimmäisessä konferenssissa. Myrsky oli myös yksi Sotilaan ääni -lehdessä syksyllä 1941 julkaistun kirjoituksen eli niin sanottujen ”pärmiläisten lentolehtisen” allekirjoittajista. Loikkauksensa vuoksi Myrsky erotettiin Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenyydestä. Hän kuoli Spasskin vankileirillä toukokuussa 1942 ilmeisesti johonkin vatsatautiin tai vesipöhöön. Sotilasarvoltaan Myrsky oli alikersantti.

Perhe

Myrskyn puoliso oli vuodesta 1936 lähtien kirjallisuus- ja teatterikriitikko Maija Savutie.
Prahan vanha juutalainen hautausmaa

Prahan vanha juutalainen hautausmaa on Prahan kaupungissa Tšekissä sijaitseva juutalainen hautausmaa. Se sijaitsee kaupungin juutalaiskorttelissa. Hautausmaa oli käytössä 1400-luvun puolivälistä vuoteen 1787 – ensimmäinen sinne haudattu oli vuonna 1439 kuollut runoilija ja tiedemies Avigdor Karo. Hautausmaalla on kaikkiaan noin 12 000 hautaa.
Kuuluisimpia hautausmaalle haudattuja henkilöitä ovat Rabbi Löw (oikealta nimeltään Yehuda ben Bezalel, k. 1609), Mordechai Maisel (k. 1601), David Gans (k. 1613) ja David Oppenheim (k. 1736).
Edward Saidi Tingatinga

Edward Saidi Tingatinga (1932–1972) oli tansanialainen kuvataiteilija, joka perusti oman taidesuuntauksen.

Elämäkerta

Edwaed Saidi Tingatinga syntyi köyhään viljelijäperheeseen Namochelian kylässä Ruvuman alueella, lähellä Mosambikin rajaa. Kylää ei ole enää olemassa, sillä se siirrettiin uuteen paikkaan Tansanian presidentin Julius Nyereren Ujamaa-ohjelman aikana 1960-luvulla. Tingatingan äiti, Agnes Binti Ntembo, oli kristitty ja hänen isänsä Saidi Tingatinga muslimi. Vanhemmat erosivat ja äiti meni uusiin naimisiin. Myös Tingatingan velipuoli Simon Mpata ryhtyi kuvataiteilijaksi.
Eräiden tietojen mukaan Tingatinga olisi ollut mosambikilainen ja etunimeltään Eduardo. Daniel Augusta Tingatingan taideosuuskunnasta kertoo, että kyseessä on virheellinen tieto, joka on peräisin vuodelta 1996. Väitteen on laittanut liikkeelle ruotsalainen Berit Sahlström. Myös Tingatingan aikuiset lapset Daudi ja Martina vahvistavat isänsä olleen syntyperäinen tansanialainen.
1950-luvun alussa Tingatinga muutti Pohjois-Tansaniaan työskentelemään sisalviljelmillä. Myöhemmin hänen setänsä pyysi hänet luokseen Dar es Salaamiin, missä Tingatinga työskenteli puutarhurina. Hän harrasti musiikkia ja alkoi tehdä ensimmäisiä maalauksiaan. Hän teki ensimmäiset maalauksensa käyttäen halpoja, usein kierrätettyjä materiaaleja, kuten kuitulevyä. Tyyli oli naiivi ja humoristinen. Maalausten aiheet olivat stereotyyppisen afrikkalaisia, kuten savannimaisemia. Maalaukset saivat aluksi suosiota Tansaniassa asuvien eurooppalaisten ja maassa vierailevien turistien parissa. Tingatinga saattoi lopulta jättää muut työnsä ja omistautua pelkästään taiteelle.
Vuonna 1970 Tingatinga avioitui mosambikilaisen makondekansaan kuuluvan Agatha Matakan kanssa. Tingatinga alkoi saada oppilaita ja seuraajia, jotka perustivat Tinga Tinga -taideosuuskunnan. Vuonna 1972 poliisi ampui erehdyksessä Tingatingan, jota luultiin karkuriksi.
Puitelaki

Puitelaki on laki, joka ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä, vaan ainoastaan yleisluonteiset piirteet vaikutusalueestaan. Tarkempaa sääntelyä tai viranomaisten toimintaohjeita varten annetaan lakia alemmanasteisia säädöksiä.

Puitelaki Suomessa

Usein puitelakiin sisältyy valtuutus, jonka nojalla valtioneuvosto antaa lakiin liittyvät yleiset ja yksityiskohtaiset ohjeet.
Laaja-alaisten puitelakien perusteella on esimerkiksi sidottu Suomen kunnat valtioon monella tavoin muun muassa sosiaalialalla, terveydenhuollossa ja opetustoimessa. Suomessa on perinteisen sääntelyn lisäksi säädetty 1960-luvulta lähtien uudentyyppisiä lakeja, joille on annettu nimeksi puitelaki, kehittämislaki, suunnittelulaki tai tavoitelaki. Käyttöön on otettu myös julkisoikeudelliset sopimukset, vapaamuotoiset järjestelyt valtion ja etujärjestöjen välillä sekä laajat lakisääteiset suunnittelujärjestelmät. Tällaista uudentyyppistä lainsäädäntöä on arvosteltu sen epämääräisyydestä ja sääntelyn siirtymisestä pois eduskunnan vaikutuspiiristä. Puitelakeihin liittyy läheisesti hallintoviranomaisten norminanto, jolla tarkoitetaan ministeriöiden ja hallintoviranomaisten antamia määräyksiä.