google/wiki40b huggingface dataset:
Simo Aalto

Nuoruus ja opiskeluajat

Simo Aalto syntyi maaliskuussa 1960 kuvataiteilija Eeli Aallon ja opettaja Airi Aallon perheen kuopuksena. Hänellä on kaksi sisarusta, Maaria (s. 1957) ja Markus (s. 1959). Simo kävi koulunsa Svenska Privatskolan i Uleåborgissa. Vuonna 1979 hän kirjoitti ylioppilaaksi. Yhdeksänvuotiaana lahjaksi saadusta taikurivälinelaatikosta alkanut kiinnostus taikatemppuihin jatkui Simon varttuessa.
Aalto suoritti asepalveluksen Oulun kasarmin soittokunnassa. Armeijan jälkeen hän aloitti opinnot Oulun lastentarha-opettajaopistossa, josta hän valmistui vuonna 1982. Hän työskenteli lastentarhaopettajana ja teki samalla jatkuvasti taikurikeikkoja vuoteen 1990 saakka, kunnes lopetti työt lastentarhassa ja rupesi pääsääntöiseksi taikuriksi.

Ura taikurina

Vuonna 2000 Aalto valittiin Lissabonissa taikureiden maailmanmestariksi, minkä lisäksi hän on saanut kilpailussa hopeaa vuonna 1997 Dresdenissä ja pronssia 1991 Lausannessa. Voittoja on tullut myös lukuisissa muissa kilpailuissa muun muassa Pohjoismaiden-mestaruustasolla. Ensimmäisen kerran hän esiintyi taikurina jo 16-vuotiaana koulunsa joulujuhlassa.
Lasten taikurina hän on tunnettu lukemattomista televisio-esiintymisistä muun muassa Yle TV1 -kanavan Veturissa, Simon Taikateltassa, Puoli kuudessa ja ruotsinkielisessä Simosalabim-nimisessä lastenohjelmassa. Hän on tehnyt paljon esiintymis- ja luentomatkoja myös ulkomaille. Vuodesta 1990 hän on ollut päätoiminen taikuri.
Tammikuussa 2013 käynnistyi Simo Aallon 35-vuotistaiteilijajuhlakiertue kotikaupungistaan Oulusta.
Simo Aallon taikasana on ”jokeri pokeri box”.

Perhe

Simo Aalto avioitui nykyisen vaimonsa Kirsti Aallon kanssa vuonna 1993. Kirsti työskenteli terveydenhoitajana, mutta jo vuonna 1994 hän jättäytyi pois niistä töistä ja aloitti työskentelyn miehensä päätoimisena avustajana.
Uusperheeseen kuuluu seitsemän lasta: yksi poika ja kuusi tytärtä. Simo Aalto asuu perheineen nykyään Porvoon Emäsalossa. 
Simo Aallon tytär on vatsastapuhuja Sari Aalto ja hänen veljensä lapsia laulajat Suvi Aalto ja Saara Aalto.
Surveyor-ohjelma

Surveyor-luotaimet olivat Nasan 30.5.1966–7.1.1968 lähettämiä kuulaskeutujia. Niistä viisi pääsi perille, yksi katosi ja yksi tuhoutui. Luotaimet lähettivät Kuusta lähikuvia Maahan ja kaivoivat kauhoillaan näytteitä Kuun pintakerroksesta.
Kokkolan sotasairaala

Kokkolan sotasairaala (28.SotaS Kokkola) perustettiin 22. kesäkuuta 1941 ja lakkautettiin 1944.

Toiminta

Päämajan lääkintäosaston käskystä perustettiin Kokkolaan sotavankeja varten sotasairaala, jonka tiloiksi määrättiin viisi koulurakennusta ja kaksi työväentaloa. Lisäksi varattiin tilat esikunnalle, keskusvarastolle, pesulalle, apteekille ja muille tarvittaville tiloille. Potilaspaikkoja perustettiin noin tuhannelle potilaalle.
Toiminnan aloittamisen johti kapteeni Evald Vainio (1889–1965), joka toimi samalla sairaalan talouspäällikkönä. Sairaala työllisti Kokkolassa noin 50 miehen vahvuisen vartiokomppanian ja noin 400 muuta ihmistä. Päällikkölääkärinä oli Hj. V. Peder.
Silli

Sillin ruokakäyttö

Maissa silliä on yleensä tarjolla vain suolasillinä tai muuten säilöttynä. Aikoinaan sotien jälkeen on ollut kaupoista saatavana myös pakastettua eli "jääsilliä", ja myös tuoreena savustettuna, kuten kotoisempaa silakkaakin.
Sillin ensikäsittely tapahtuu jo pyyntialuksilla suolaamalla sillit tynnyreihin. Suolan lisäksi käytetään jonkin verran sokeria. Monenlainen sillien purkitus tehdään vasta maissa, mereltä tynnyreissä tuoduista suolasilleistä. Ennen sillit suolattiin tynnyreihin sellaisenaan, aivan kokonaisina. Nykyään tynnyrisillin saa päättömänä ja pyrstöttömänä, mutta ei suolistettuna. Päätöntä ja pyrstötöntä silliä, samoin kuin ruodotonta sillifilettä, myydään myös yksittäin tyhjiöpakattuna. 
Suomessa ja Ruotsissa on tapana marinoida suolasillin filepaloja etikkaa, sokeria, suolaa ja mausteita sisältävissä mausteliemissä (matjessilli, perhesilli, sipulisilli, sinappisilli).

Silli Suomessa

Nykyisin tuoreen atlantinsillin syönti on harvinaista herkuttelua, mutta Suomeen tuotiin silliä 1940-luvulta alkaen 25 vuotta suomalaisella sillilaivastolla, Saukko-laivastolla, jonka kotisatama oli Rymättylän Röölässä. Rymättylän Säilykkeen Saukko-laivasto oli keväisin kolme kuukautta Atlantilla Islannin vesillä sillinpyynnissä, ja laivasto saapuminen heinäkuussa uusien perunoiden aikaan oli aina tapaus, josta kerrottiin laajasti lehdistössä. Laivaston alukset kilpailivat, kuka on ensin perillä. Viimeisen Saukon kapteeni oli Unto Laine (s. n. 1927/1928).
Suomalaisten harjoittama sillinpyynti loppui vuonna 1975 sillikantojen romahdettua. Silloin pyyntikiintiöitä alettiin jakaa kalavesien lähivaltioille.
Suomalaiset kuluttavat silliä kesäaikaan puolet koko vuoden kulutuksesta. Uusien perunoiden kanssa se on edelleen suosittu herkku. Rymättylään on kesäkuussa 2010 avattu Silliperinnekeskus Dikseli (dikseli=sillitynnyrin kannen kiristämiseen käytetty työväline).
Tarakan

Historiaa

Hollantilaiset tutkimusmatkailijat löysivät saarelta öljyä vuonna 1863. Öljynjalostaminen aloitettiin vuonna 1906. Vuoteen 1940 mennessä saarelle oli rakennettu öljynjalostamo, jossa oli neljä säiliötä ja lastauslaituri. Kyseinen jalostamo oli yksi viidestä suurimmasta Öljyntuotantolaitoksista Itä-Intian alueella.
Toisessa maailmansodassa japanilaiset valtasivat Tarakanin 11. tammikuuta 1942. Saarta puolustaneet 1300 hollantilaissotilasta tapettiin. Saarelta käsin pystyttiin kuljettamaan polttoainetta japanilaisille joukoille. Vuoteen 1944 mennessä japanilaisilla ei ollut enää tarpeeksi öljytankkereita kuljettamaan öljyä jalostettavaksi. Filippiinienmeren taistelun jälkeen kesäkuussa 1944 japanilaiset joutuivat tankkaamaan lentotukialuksensa jalostamattomalla raakaöljyllä, mikä ei soveltunut laivan koneille. Palamisessa syntyneet reaktiot aiheuttivat tulipaloja ja räjähdyksiä, joiden seurauksena japanilaiset menettivät lentotukialukset Taihōn, Shōkakun ja Hiyōn. Myöhemmin australialaiset joukot tekivät invaasion saarelle vapauttaen sen japanilaismiehitykseltä kesäkuussa 1945.
Tsyklon 2

Tsyklon 2 eli Tsiklon 2 eli Tsyklon M (GRAU-indeksi 11K69) oli neuvostoliittolainen kantoraketti, joka kehitettiin R-36 ICBM-ohjuksesta. Rakettia käytettiin 6. elokuuta 1969 - 24. kesäkuuta 2006.
Kantoraketilla tehtiin 106 laukaisua, joista vain yksi epäonnistui, joka on maailmanennätys kantoraketin luotettavuudessa.  Rakettia valmisti Yuzhmash Ukrainan neuvostotasavallassa. Raketin kaikki laukaisut tehtiin Baikonurin kosmodromilta. Sillä laukaistiin pelkästään sotilaallisia IS-A, IS-P, RORSAT ja EORSAT-satelliitteja.
Raketista kehitettiin 1970-luvulla Tsyklon 3-kantoraketti.
Mopsi

Ulkonäkö

Mopsi on pieni, vankkarakenteinen seurakoira. Ruumiinrakenteeltaan se on pyörehkö, voimakas ja vanttera. Koiralla on suuri pää ja isot silmät. Kuono on hyvin lyhyt, pyöreä ja ryppyinen. Korvat ovat ohuet ja taittuvat eteenpäin niin sanottuina kolmiokorvina tai laskostuvat taaksepäin niin sanottuina ruusukorvina. Häntä on kiertynyt tiukasti selän päälle. Suomen Kennelliiton rotumääritelmä määrittelee rodulle neljä eri väritystä: keltainen (fawn), aprikoosi (vaalea keltainen), hopea (hyvin vaalea keltainen) ja musta. Värin tulee olla puhdas, maskin, selkäjuovan ja muiden tummien merkkien mahdollisimman mustat.
Aikaisemmin värejä jaoteltiin, mutta nykyään suomalaisessa rekisteröinnissä on käytössä vain kaksi värimääritystä: fawn (vaalea) ja musta.
Mopsin pää ei saa olla jakkihedelmän muotoinen. Mopsin turkki on helppohoitoinen. Rotu on luonnostaan hyvin siisti ja sen lyhyt turkki hylkii likaa ja rapaa. Turkki ei tarvitse trimmausta, mutta harjailu silloin tällöin on tarpeellista (varsinkin karvanlähdön aikana). Mopsin niin sanottu nenävekki tulee pitää puhtaana ja kuivana, sillä muuten sinne saattaa tulla tulehduksia, jotka ovat kuitenkin melko helppohoitoisia.

Alkuperä

Nykyisten mopsien esi-isät tulivat Kaukoidästä, jossa ne jalostettiin pienistä mastiffeista noin 1 400 vuotta sitten. Niistä tuli arvostettuja seurakoiria, ja ne ovatkin olleet kuninkaallisten ja aristokraattien suosiossa. Marie Antoinetella, kuningatar Victorialla, keisarinna Josephinella ja Vilhelm Oranialaisella on ollut mopseja. Kerrotaan jopa Napoleonin joutuneen jakamaan aviovuoteensa mopsin kanssa. Suomeen niitä lienee tuotu 1960-luvun alussa.

Terveys

Mopsi on altis saamaan lämpöhalvauksen kuumalla säällä ja myös vilustuu helposti, joten se pitää kuivata hyvin kastumisen jälkeen. Joillakin mopseilla on pehmeän kitalaen vuoksi hengitysvaikeuksia, erityisesti jos koira on kiihtynyt, jännittynyt tai ponnistanut kovasti. Hengitysvaikeuksille alttiita ovat erityisesti ylipainoiset mopsit.
Rodussa esiintyy kääpiökoirille ominaisia vikoja, kuten polvivika (patellan luksaatio), selkävika, (legg-perthes), lonkkavika, ja silmäsairauksia, kuten luomen alla olevia ylimääräisiä silmäripsiä. Mopsin silmät ovat suuret ja hieman ulkonevat, minkä vuoksi ne keräävät helposti likaa ja saattavat tulehtua.
Tylppä kuonokaan ei suojaa silmiä, joten ne voivat vahingoittua tavallista herkemmin. Mopseilla esiintyy myös jonkin verran ihosairauksia, epilepsiaa, kivesvikaa ja ahtaista hengitysteistä johtuvia vaikeuksia.
Adolf Weber

Adolf Weber (1829 – 1915) oli tunnettu saksalainen oftalmologi. Hän oli silmätautien isäksi kutsutun Albrecht von Graefe vanhemman oppilas. Von Graefe oli ensimmäinen, joka harjoitti onnistuneesti glaukoomakirurgiaa, mutta Weber huomasi parasympatomimeetteihin kuuluvan pilokarpiinin tehokkaaksi lääkehoidoksi kyseiseen tautiin.
Hän perusti vuonna 1869 Darmstadtiin silmäklinikan, joka on edelleen toiminnassa. Hän toimi yhteistyössä lääketehdas Merckin kanssa. 
Klinikassa hän harjoitti sekä silmäkirurgiaa että lääkinnällistä hoitoa. Hän johti klinikkaansa 1800-luvun lopulle.
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt

Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt (saks. Nordische Botschaften) on yhteisnimitys pohjoismaisten valtioiden Saksan-suurlähetystöille Berliinissä. Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan suurlähetystöt sijaitsevat yhteisessä rakennuskompleksissa, muodostaen arkkitehtonisen kokonaisuuden. 
Rakennuskompleksin suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Alfred Berger ja Tiina Parkkinen, ja se valmistui vuonna 1999. Jokaisen pohjoismaisen suurlähetystön tilojen suunnittelussa on käytetty kyseisen maan omia materiaaleja.
Suomen suurlähetystörakennuksen ovat suunnitelleet suomalaiset arkkitehdit Rauno Lehtinen, Pekka Mäki ja Toni Peltola (Viiva arkkitehtuuri Oy). Rakennus palkittiin vuonna 2001 Hong Kongissa maailman parhaana rakennuksena. Lisäksi se voitti samana vuonna Euroopan parhaan rakennuksen ja maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architects ja World Architecture-julkaisun järjestämässä kilpailussa.
Pää

Pää (lat. caput) on useimmilla eläimillä oleva ruumiinosa, jossa tavallisesti sijaitsevat aivot sekä tärkeimmät aistinelimet kuten korvat, nenä, silmät ja suu. Pää sijaitsee yleensä ruumiin ylä- tai etuosassa, ja se liittyy vartaloon kaulan välityksellä.
Päälle antaa muodon kallo, joka suojaa aivoja. Ihmisen pään etuosaa sanotaan kasvoiksi ja eläimen pään etuosaa naamaksi.
Aikuisen ihmisen pää painaa noin 4,5–5 kilogrammaa. Ihmiset syntyvät yleensä pää edellä. Vauvan pää on muun ruumiin kokoon nähden paljon kookkaampi kuin aikuisella.
HMS Vanguard (1835)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1836 Välimeren laivastoon päällikkönään Duncombe Pleydell Bouverie. Aluksen päällikkönä oli 25. tammikuuta 1837 alkaen Sir Thomas Fellowes ja 2. huhtikuuta 1840 alkaen Sir David Dunn. Alus oli huollettavana Portsmouthissa huhtikuusta syyskuuhun 1840, minkä jälkeen se palasi Välimerelle. Se osallistui loppuvuonna 1840 Syyrian sotatoimiinm ja se oli Lissabonin edustalla ennen kotiin paluuta vuonna 1842. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1843.
Alus varustettiin meripalvelukseen Portsmouthissa syyskuusta 1844 toukokuuhun 1845. Se palautettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1845 Kanaalin laivueeseen päällikkönään George Wickens Willes, ja myöhemmin se siirrettiin koelaivueeseen. Alus oli Lissabonissa vuonna 1847. Sen päällikkönä oli  6. marraskuuta 1847 George Frederick Richin, ja vuonna 1848 se oli Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 1849.
Alukselle tehtiin huolto Plymouthissa toukokuusta 1849 huhtikuuhun 1850. Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Sheernessin telakalta, mutta tilaus peruutettiin vuonna 1860. Alus palautettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1861 Kingstownin vartiolaivana päällikkönään Edmund Heathcote. Se makasi Sheernessissä ankkurissa maaliskuussa 1862. Alus nimettiin 20. lokakuuta 1867 HMS Ajaxiksi, mikä vapautti sen nimen ironclad-taistelulaivalle HMS Vanguard. Alus romutus saatiin Chathamissa päätökseen 26. kesäkuuta 1875.
Chris Henderson

Chris Henderson (s. 30. huhtikuuta 1971 Escatawpa, Mississippi) on yhdysvaltalainen 3 Doors Down -yhtyeen kitaristi. Hän soittaa omalla Paul Reed Smithin nimikkokitaralla.
Kaj Rosvall

Kaj Rosvall (22. maaliskuuta 1942 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1961–1974 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Valmentajaurallaan Rosvall on toiminut muun muassa Lukon ja Vaasan Sportin päävalmentajana.
Rosvall pelasi koko SM-sarjauransa ajan Rauman Lukossa. Hänelle kertyi yhteensä 148 SM-sarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 45 + 16 = 61 ja jäähymääränsä 25 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1963 ja saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Repekka Uotila

Repekka Uotila on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän on näytellyt kahdessa televisiosarjassa, Kirje isältä sekä Tahdon asia.
Monimuotoisuuskeskus

Monimuotoisuuskeskus (myös biodiversity hotspot) on alue, jonka biodiversiteetti on erityisen suuri, eli alueella elää poikkeuksellisen monimuotoinen eliölajisto. Maapallon noin 30 monimuotoisuuskeskuksen yhteenlaskettu pinta-ala on vain muutamia prosentteja koko planeetan maa-alasta. Monimuotoisuuskeskuksia on erityisesti tropiikin ja subtropiikin alueilla. Monimuotoisuuskeskuksia on lisäksi merissä, mutta niitä ei vielä ole määritetty. Suuri osa monimuotoisuuskeskuksissa elävistä lajeista on endeemisiä eli kotoperäisiä, toisin sanoen niitä ei elä missään muualla.
Ihmistoiminnan vaikutuksesta monimuotoisuuskeskusten pinta-ala on pienentynyt huomattavasti.
Nuutti Lintamo

Nuutti Lintamo (alun perin Lindgren, 22. joulukuuta 1909 Vaasa – 25. kesäkuuta 1973 Vaasa) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Vasempana laitahyökkääjänä pelannut Lintamo edusti koko uransa vaasalaisia seuroja, ensin Palosaaren Urheiluseuraa ja 18-vuotiaasta lähtien Vaasan Palloseuraa. Lintamon parhaat saavutukset pelaajana olivat kaksi SM-hopeaa vuosina 1932 ja 1941. Hän voitti Mestaruussarjan maalikuninkuuden 1935 ja teki uransa aikana kaikkiaan 90 maalia. Lopetettuaan pelaamisen Lintamo vielä valmensi Vaasan Palloseuraa 1945–1946.
Maajoukkueessa Lintamo pelasi vuosina 1930–1939 kaikkiaan 24 maaottelua, joissa hän teki 9 maalia.
Romuttaminen

Romuttaminen tarkoittaa elinkaarensa päähän tulleiden rakennelmien, koneiden ja laitteiden, kuten laivojen, autojen tai kylmäkoneiden tarkoituksellista hajottamista tai purkamista. Suomen sanaa romuttaminen ei yleensä käytetä rakennuksista, vaan niiden kohdalla puhutaan purkamisesta.
Romuttamisella pyritään ottamaan talteen romutettavassa kohteessa olevat materiaalit ja osat sellaisenaan uudelleen käytettäviksi tai kierrätettäviksi. Romuttaminen on pääosin ammattimaista, osin kansainvälistä liiketoimintaa.
Romuttamiseen voi liittyä ympäristöriskejä, jos romuttamisessa vapautuvista haitallisista aineista ei huolehdita asianmukaisesti. Eettisiä ongelmia romuttamiseen liittyy esimerkiksi silloin, jos romuttajat käyttävät halpa- tai orjatyövoimaa eivätkä huolehdi työsuojelusta.
Kissanhiekkalaatikko

Kissanhiekkalaatikkoon lemmikkikissat tekevät yleensä jätöksensä. Kissanhiekkalaatikossa on yleensä hiekka, joka on tarkoitettu kissan jätöksille. Sitä voi ostaa esim. eläinkaupoista. Laatikko pitäisi siivota aina välillä, eritoten jos se alkaa haista. Siivouksen tekeminen riippuu myös kissasta. Siivouksessa käytetään usein apuna kissanhiekkalapiota. Kissan voi opettaa hiekkalaatikkoon jo pennusta saakka. Joskus, kuten kiima-aikana, ennen sisäsiisti kissa saattaa tehdä tarpeensa hiekkalaatikon ulkopuolelle. Nykyisin on keksitty laatikoita, jotka puhdistavat itse itsensä. Raskaana olevien ei kannata siivota kissanhiekkaa toksoplasmatartunnan varalta.
Hummer H2

Yleistä

Mallia on myyty runsaasti ja se palkittiin North American Truck Of The Year palkinnolla vuonna 2003. H1:n tavoin myös H2 on AM Generalin valmistama ja sitä varten on rakennettu oma tehdas Indianan Mishiwakaan. Autossa on samanalainen GMT280-pohjalevy kuin Chevrolet Tahoessa ja GMC Yukonissa mutta H2 eroaa näistä autoista hyvin paljon. 
Korkean maavaransa ja isojen renkaiden ansiosta sekä pohjapanssarin ja matalien vaihteiden avulla H2 pystyy kiipeämään 40 cm korkeiden esteiden yli (ilman astinlautoja).
Keväällä 2007 New Yorkin autonäyttelyssä esiteltiin uudistettu H2-malli vuodelle 2008. Sisusta (ml. kojelauta ja istuimet) on kokonaan uusittu. Uudessa mallissa on mahdollisuus myös kolmanteen penkkiriviin. Uusina turvallisuusvarusteina esiteltiin ajonvakautusjärjestelmä, hätäjarrutustehostin sekä uusia turvatyynyjä. Uudistukset koskevat sekä H2 SUV- että SUT-malleja. Uuden mallin myötä moottoriteho kasvoi noin 20 prosentilla.
Mallin valmistus lopetettiin vuonna 2010 samaan aikaan koko Hummerin valmistuksen kanssa. Syynä oli että merkki oli jo pitkään ollut myynnissä, mutta ostajaa ei löytynyt.

Varustelu

H2:n varustelutasot ovat perusmalli, Adventure ja Lux.

Tekniikka

Vuosimalliin 2007 asti vaihteistona on 4L65-E, joka on nelivaihteinen automaattivaihteisto. Neliveto on Borg-Warnerin toteuttama kaksinopeuksinen jatkuva neliveto. Mallivuodesta 2008 eteenpäin uuden moottorin myötä vaihteistoksi tuli Hydra-Maticin 6-portainen 6L80-automaattivaihteisto.

Erikoisversiot

Vuoden 2006 H2-erikoisversio on oranssi ja siinä on peruutuskamera, DVD-navigointi, takapenkin DVD soittimet, kromattu maski, katolle sijoitetut lisävalot, kromattuja yksityiskohtia ja hiilikuituisia sisustuksen yksityiskohtia. Erikoismalli on saatavana sekä SUT- että SUV-mallina.
Vuoden 2007 erikoisversio on sininen ja siinä on 17-tuumaiset kevytmetallivanteet, peruutuskamera, sisällä hiilikuituisia yksityiskohtia, takapenkin DVD soittimet, lämmitetty tuulilasin pesunestejärjestelmä, kromattuja yksityiskohtia ja katolle sijoitetut lisävalot. Myös tämä erikoismalli on saatavana SUT ja SUV-malleina.
Abel Pacheco de la Espriella

Perhe

Abel Pacheco ja hänen ensimmäinen vaimonsa, Elsa Maria Muñoz Bathan, saivat viisi lasta: Abel, Elsa, Yolanda, Sergio ja Valeria. Pacheco meni naimisiin vuonna 1975 toisen vaimonsa, Leila Rodríguez Stahlin kanssa. Vaimo on entinen Miss Costa Rica.

Ura

Pacheco on lääketieteen tohtori, joka valmistui Universidad Nacional Autónoma de Méxicosta, ja opiskeli psykiatriaa myös Louisianan osavaltionyliopistossa. Hän työskenteli lääkärinä vuodesta 1959 ja johti psykiatrian keskussairaalaa vuosina 1973–1976.
Pacheco oli 1970-, 1980-, ja 1990-luvuilla suosittu televisiojuontaja. Tänä aikana hän jatkoi opettamista University of Costa Ricassa ja samaan aikaan palveli asiakkaita omistamassaan vaateliikkeessä, El Palacio del Pantalón. Hän myös kirjoitti useita romaaneja ja popmusiikkia.
Hänen poliittinen uransa alkoi vasta 64-vuotiaana, 1. helmikuuta 1998, kun hänet valittiin eduskuntaan PUSC-puolueen listoilta.
Valmistauduttaessa vuoden 2002 presidentinvaaleihin hänet valittiin PUSCin ehdokkaaksi puoluekokouksessa ylivoimaisella 76% äänimäärällä. Hänen ehdokkuutensa nähtiin puolueen uudistushenkisten voittona.
Pachecon teemoina olivat itseluottamuksen palauttaminen costaricalaisille, valmistautuminen globalisaatioon ja korruption ja köyhyyden kitkeminen.
Valien ensimmäisellä kierroksella Pacheco sai 38,6% äänistä, kun suoraan läpimenoon olisi tarvittu 40%. Toisella kierroksella Pacheco sai 58 prosenttia äänistä, vastustaja sosiaalidemokraatti Rolando Araya hävisi niukalla marginaalilla.
Valtakaudellaan Pachecon oli vaikea saada uudistuksia läpi, sillä hänen puolueellaan ei ollut enemmistöä parlamentissa. Pachecon kiivaasti ajama verouudistus tuli eduskunnan harkittavaksi vasta hänen seuraajansa Óscar Ariasin aikana.
Willem Doise

Willem Doise (s. 1935) on sveitsiläinen kokeellisen sosiaalipsykologian professori. Hän pidetään yhtenä nykysosiaalipsykologian merkittävimmistä henkilöistä.
Doise on kollegoineen osoittanut, miten merkittävästi sosiokognitiiviset ristiriidat vaikuttavat lapsen älylliseen kehitykseen. Näin hän loi perustaa lapsen kehityksen sosiaalipsykologialle.
HMS Recruit (J298)

Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1965 Barrow'ssa.
Kypäräapotti

Levinneisyys

Kypäräapottia tavataan Australiassa, Indonesiassa, Itä-Timorissa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Andrew Desjardins

Ura

Desjardins pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta, vuodesta 2003 vuoteen 2007, juniorisarja OHL:n Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän ei saanut NHL-varausta, vaan siirtyi juniorivuosiensa jälkeen kauden ajaksi Central Hockey Leaguen Laredo Bucksiin. Vuonna 2008 hän siirtyi vapaana pelaajana AHL-seura Worcester Sharksiin. Kahden AHL-kauden jälkeen, joista jälkimmäisellä muodosti lempinimen Crazed Rats saaneen ketjun Dan DaSilvan ja John McCarthyn kanssa, hän teki vuonna 2010 sopimuksen Worcesterin emoseuran, NHL:ssä pelaavan San Jose Sharksin kanssa. Ennen NHL-sopimusta hän oli pelannut Worcester Sharksin lisäksi muutaman ottelun ECHL:n Phoenix Roadrunnersissa.
Desjardins teki NHL-debyyttinsä 3. tammikuuta 2011, jolloin San Jose kohtasi kotiottelussa Vancouver Canucksin. Hän pelasi kaudella 2010–2011 yhteensä 17 ottelua NHL:n runkosarjassa ja kolme NHL:n pudotuspeleissä. Pisteitä hän teki runkosarjassa yhteensä kolme, maalin ja kaksi syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhden, maalin Vancouver Canucksia vastaan pelatun konferenssifinaalisarjan neljännessä ottelussa. Suurimman osan kaudesta, 58 ottelua, hän pelasi Worcesterissa AHL:ssä. Desjardins on toinen kahdesta NHL-pelaajasta, jotka ovat käyttäneet pelinumeroa 69.
Desjardins pelasi kaudella 2011–2012 76 ottelua San Josessa ja teki niissä 17 pistettä. Hänet valittiin kauden jälkeen paikallistoimittajien äänestyksessä Sharksin vuoden tulokkaaksi, ja hän solmi vuoden jatkosopimuksen kesäkuussa 2012.
Desjardins edusti Sharksia lopulta viidellä kaudella. Hän pelasi joukkueesa 272 runkosarjaottelua ja teki niissä 48 pistettä. Maaliskussa 2015 Chicago Blackhawks hankki Desjardinsin Sharksista vaihdossa Ben Smithiin. Blackhawksissa Desjardins oli kevään aikana voittamassa Stanley Cupia. Kauden jälkeen hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa.
Desjardins sai kaudella 2015–2016 hieman aiempaa suurempaa roolia ja pelasi Blackhawksissa 77 ottelua ja teki 13 tehopistettä. Desjardinsin seuraava kausi oli kuitenkin paha pettymys. Hän pelasi 46 ottelua eikä tehnyt niissä ainuttakaan maalia. New York Rangers kutsui Desjardinsin ennen kauden 2017–2018 alkua koesopimuksella harjoitusleirille. Hän ei kuitenkaan saanut sopimusta ja oli myös kaksi harjoitusottelua pelikiellossa.
Desjardins teki lokakuussa 2017 vuoden sopimuksen Saksan DEL-liigan Adler Mannheimin kanssa. Vaikka hänen kautensa alkoi loukkaantumisten vaivaamana, hän nousi kauden aikana Mannheimin avainpelaajien joukkoon. Kauden jälkeen Mannheim ja Desjardins tekivät jatkosopimuksen.
Maarit Sinervo

Maarit Sinervo (18. kesäkuuta 1945 Helsinki – 1. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja rauhanaktivisti.
Maarit Sinervon vanhemmat olivat kirjailija, runoilija Aira Sinervo ja runoilija Veikko Kolula. Sinervon puoliso oli toimittaja Peter Lodenius ja tytär Rauhanliiton toiminnanjohtaja Laura Lodenius (s. 1969).
Sinervo pääsi ylioppilaaksi 1965 Alppilan yhteislyseosta ja toimi aluksi Teiniliiton kurssi- ja tiedotussihteerinä. Hän oli yksi Ylioppilaslehden ”valtausnumeron” päätoimittajista joulukuussa 1968 ja oli mukana perustamassa Sadankomiteaa Suomeen.