google/wiki40b huggingface dataset:
Leena Virtanen (toimittaja)

Ura

Virtanen aloitti vuonna 1991 Helsingin Sanomien kesätoimittajana silloisessa Kuva&ääni -toimituksessa, jossa keskityttiin elokuvaan, sarjakuvaan, televisioon ja populaarimusiikkiin. Virtanen kirjoitti enimmäkseen televisio-ohjelmista, musiikikivideoista ja tv-sarjoista. Elokuvista Virtanen seurasi erityisesti dokumentteja ja lyhytelokuvia.
Toimitus yhdistyi kulttuuritoimitukseen 1995, jolloin Virtanenkin siirtyi kulttuuritoimituksen puolelle. Samana vuonna aloitti Nyt-liite, jonne Virtanen myös kirjoitti arvioita ja juttuja. Virtanen työskenteli yhtäjaksoisesti Helsingin Sanomissa vuodet 1994–2009.
Virtanen jättäytyi freelanceriksi vuoden 2010 alussa. Hän on jatkanut Helsingin Sanomien säännöllisenä avustajana. Muita toimeksiantajia ovat olleet muun muassa Suomen Kuvalehti ja Kotiliesi.
Virtanen alkoi kirjoittaa lasten kuvakirjoja 2000-luvulla. Silloin ilmestyi kolme Xing-kirjaa, joiden päähenkilönä oli Kiinasta adoptoitu tyttö. Kirjat kuvitti Salla Savolainen ja kustansi Tammi.
Vuonna 2011 ilmestyi yhdessä Kirsi Raitarannan kanssa kirjoitettu elokuvakasvatusopas Ruutia, räminää ja rakkautta, elokuvaklassikoita lapsille ja nuorille (SKS).
Virtanen on ollut perustamassa Toukka-yhdistystä, jonka tavoitteena on puolustaa lasten oikeutta laatukirjallisuuteen. Toukalla oli oma kirjakauppansa vuosina 2014–2018. Virtanen vastasi kaupan toiminnasta, ja hän on edelleen yhdistyksen puheenjohtaja. Toukka toimii tällä hetkellä yhteistyössä Annantalon Skidilä-kahvilan kanssa.
Virtanen kirjoittaa parhaillaan Suomen supernaisia -lastenkirjasarjaa, jonka kuvittaa Sanna Pelliccioni. Ensimmäinen osa Minna! ilmestyi 2018 syksyllä, ja se kertoi Minna Canthista. Toinen osa taiteilija Ellen Thesleffistä ilmestyy syksyllä 2019. Kirjat kustantaa Teos. Minna! palkittiin Vuoden kaunein kirja -kilpailussa 2019.
Virtanen on Adoptioperheet ry:n hallituksen jäsen.
Philippe Cousteau

Philippe Cousteau (30. joulukuuta 1940 Toulon, Ranska – 28. kesäkuuta 1979 Lissabon, Portugali) oli ranskalaisen valtameritutkija Jacques-Yves Cousteaun ja Simone Cousteaun toinen poika, sukeltaja ja valtameritutkija. 
Cousteau aloitti laitesukelluksen isänsä opastuksella nelivuotiaana. Hän toimi myös useiden riskialttiiden tutkimusmatkojen johtajana eri puolilla maailmaa. Hän osallistui myös isänsä tutkimusmatkoihin ja oli valokuvaajana Calypsolla vuodesta 1967 lähtien. Hän myös kritisoi isäänsä ympäristötietoisuuden puutteesta ja oli ensimmäisiä isänsä toimintatapoja kritoisoineita henkilöitä.
Cousteau kuoli lento-onnettomuudessa Lissabonin lähellä Portugalissa vuonna 1979, kun PBY Catalina -tyypisen lentokoneen potkurin lapa irtosi sen ollessa laskeutumassa Tagusjokeen. Lapa syöksyi koneen ohjaamoon tappaen Cousteaun välittömästi ja haavoittaen apupilottia erittäin vaikeasti. Hänellä on kaksi lasta, vuonna 1976 syntynyt tytär Alexandra Cousteau ja poika Philippe Cousteau Jr., joka syntyi hänen kuolemansa jälkeen tammikuussa 1980.
Kehittämispohjainen oppiminen

Kehittämispohjainen oppiminen (Learning by Developing, LbD) on Laurea-ammattikorkeakoulun kehittämä ja käyttämä pedagoginen toimintamalli. Mallissa lähtökohtana ovat autenttiset työelämän kehittämis- ja ongelmatilanteet yhteistyössä työelämän kanssa. Kehittämispohjaisen oppimisen tavoitteena on tuottaa uutta osaamista, joka ilmenee uusina tuotteina, toimintamalleina sekä työkulttuurina.
Työelämäpohjaisessa kehittämishankkeessa ovat mukana opettajat ja opiskelijat, työelämän asiantuntijat sekä asiakkaat. Kehittämishanke toimii oppimisympäristönä, jossa sekä yksilö että yhteisö tuottavat uutta tietoa ja osaamista.
Learning by Developing -toimintamallia on kehitetty vuodesta 2002 lähtien. Mallin juuret ovat tutkivassa oppimisessa ja Deweyn pragmatismissa. Malli auditoitiin kansainvälisesti vuonna 2008. Toimintamallin vahvuuksiksi arvioitiin mm. opiskelijoiden itsenäisen ajattelun ja itseluottamuksen lisääntyminen, työskentely todellisen elämän ongelmien kanssa, kontaktin saaminen yrityksiin ja organisaatioihin jo opiskelun varhaisessa vaiheessa sekä työllistymismahdollisuuksien paraneminen.

Opiskelijan ja opettajan rooli

Learning by Developing -toimintamallissa opiskelija toimii kumppanuusverkostossa yhdessä opettajien ja työelämäasiantuntijoiden kanssa. Opiskelija on tasavertainen yhteistyökumppani, joka osallistuu erilaisiin tutkimus- ja kehityshankkeisiin. Opiskelijalta edellytetään tietoa, osaamista ja kykyä soveltaa oppimaansa. Opiskelija voi toimia kehittämishankkeessa työn suorittajana, nuorempana kollegana tai tasavertaisena kollegana.
Opettajat toteuttavat opetussuunnitelmaa LbD-toimintamallin avulla.Opettajan rooli on valmentaja, kanssaoppija ja oppimisprosessin ohjaaja, jolla on vahva oman alan osaaminen.

Konferenssi

Learning by Developing – New Ways to Learn -konferenssi järjestetään 1–2 vuoden välein. Konferenssin esitysten ja workshoppien tavoitteena on kehittää korkeakouluopetusta sekä luoda ja tukea alan verkostoja. Seuraava konferenssi pidetään keväällä 2012.
Baden (Sveitsi)

Sijainti

Baden sijaitsee Mittellandin tasankoalueella, Limmatjoen varrella noin 400 metrin korkeudessa, noin 20 kilometriä Zürichistä luoteeseen.

Talous

Baden on Sveitsin sähköteknisen teollisuuden keskuksia. ABB:n toisen edeltäjän, Brown, Boveri & Cie:n (BBC), kotipaikka oli Baden. Nykyisin entisen BBC:n toiminta Badenissa tapahtuu suurelta osin Alstom AG:n nimissä. Alstom on Badenin ja koko Aargaun suurin yksityinen työnantaja, jolla on Badenissa yli 4 000 työntekijää.

Nähtävyyksiä

Badenissa on kuumia lähteitä, jotka olivat läheisen Vindonissan legioonalaistukikohdan käytössä jo ensimmäisellä vuosisadalla. Lähteet sijaitsevat pääosin nykyisen Badenin keskusta-alueella, jossa on useita terveyskylpylöitä ja hotelleja.

Liikenne

Moottoritie A1/A3 kulkee Badenin kautta. Badenista on rautatieyhteys Zürichiin sekä Bruggin kautta Baseliin ja Olteniin. Zürichin rata on Sveitsin vanhin rautatieyhteys, joka otettiin käyttöön vuonna 1847.
Ehdottomasti ehkä

Juoni

Elokuva alkaa, kun William Heyes (Reynolds) hakee kymmenvuotiaan tyttärensä Mayan (Abigail Breslin) koulusta. Koulussa lapsille on opetettu seksuaalisesta kanssakäymisestä, ja nyt Maya haluaa tietää, miten hänen isänsä ja äitinsä tapasivat. Will ei innostu ideasta, mutta Maya saa tahtonsa läpi ja Will kertoo koko sekavan tarinan, joka alkaa vuodesta 1992. Maya turhautuu tarinan puolessa välissä eikä halua kuulla lisää – hän pelkää, että hän ei pitäisikään äidistään, sillä vaihtoehtoja on kolme: ”Emily” (Elizabeth Banks), ”April” (Isla Fisher) ja ”Summer” (Rachel Weisz).
Teleri

Teleri, ”Viimeiset”, ”Jälkijoukko”, "merihaltiat" on Silmarillion -saagassa kolmas ja suurin Haltioiden Kolmesta Sukukunnasta Suurella Matkalla Cuiviéneniltä. Heitä johtivat Olwë ja Elwë. He jakaantuivat kolmeksi heimoksi, joista Elwën johtama sindar jäi Beleriandiin ja nandorista toinen osa jäi Sumuvuorten itäpuolelle ja toinen osa jäi Ossiriandiin ja heistä tuli laiquendi eli viherhaltiat. Olwën johtama osa teleristä sai nimen falmari ja purjehti vanyarin ja noldorin tavoin Amaniin asti.
Samu Vainikainen

Samu Eetu Tapio Vainikainen (s. 14. maaliskuuta 1991 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Siilinjärven Pesistä.
Superpesiksen runkosarjassa Vainikainen on pelannut 42 ottelua, joissa on lyönyt kahdeksan ja tuonut 11 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 78. Superpesiksen pudotuspeleissä Vainikainen on pelannut kolme ottelua, joissa on lyönyt yhden juoksun. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen viisi kärkilyöntipistettä.
Arvo Naatti

Arvo Joel Naatti (15. tammikuuta 1925 Kirvu - 8. lokakuuta 2012 Orimattila) oli suomalainen kuvataiteilija.
Naatin perhe joutui lähtemään Karjalasta sotaa pakoon. Maalausta harrastava nuori maanviljelijä päätti lähteä opiskelemaan taidetta ja kävi vuosina 1954–1957 Suomen Taideakatemian koulun, jossa hänen opettajanaan oli muun muassa Olli Miettinen.
Naatin abstrakti, ekspressionistinen maalaustyyli alkoi hahmottua 1960-luvun lopulla. 1970-luvulla hän löysi amerikkalaisen Jackson Pollockin tavan maalata suuria roisketöitä. Samoin kuin Pollockin roiskemaalaukset, myös Naatin taide koetaan vaikeaselkoisena. Teokset ovat kuin spontaaneja, korjaamattomia muistiinpanoja. Ne voivat olla kuin mikroskooppisia tai teleskooppisia tai kosmisia näkyjä, välähdyksiä linnunratojen tai atomien räjähdyksistä.
Naatti itse kuvaa maalaustyyliään ”orgaanisen abstraktiseksi”. Silti teoksissa saattaa olla viittauksia nähtyyn ja koettuun: veneen keulaan, aaltojen liikkeeseen, lintuihin tai kaloihin. Teemoissaan Naatti saattaa käydä menneisyydessä, mutta pysyttelee lähellä luontoa niin aiheissa kuin sävyissä, vivahteissa ja ilmaisun viitteissäkin.
Arvo Naatti käyttää teostensa pohjamateriaalina rakennusmuovipaperia ja maalaa mieluiten synteettisellä lateksilla. Maalaukset muistuttavat lähinnä tempera- ja guassitöitä. Suurikokoiset abstraktit lateksityöt on maalattu reipasotteisesti, lopputulos on usein raju, joskus synkkäsävyinen. Spontaanilta vaikuttavan lopputuloksen takana saattaa kuitenkin olla pitkä maalausjakso: yksi työ on voinut olla kesken yli kymmenenkin vuotta.
Arvo Naatin mukaan lateksityöt kuvaavat yhteiskunnan myllerrystä – ne ovat taiteilijan sanoin ”probleemimaalauksia” – akvarellit puolestaan ovat luonnon lyriikkaa. Taiteilijan mielestä abstrakti maalaus heijastaa nykytodellisuutta: todellisuus on niin monisäikeinen, että siitä tulisi väärä kuva, ellei maalauskin olisi monisäikeinen. Naatti itse on todennut, että ”viivat ilmaisevat vilkasta tapahtumista ajassamme”.

Akvarellimaalaukset

1970-luvulta alkaen Naatin perhe on viettänyt kaikki heinäkuut kesäasunnolla Hollolan Vaanian kylässä.
Vesijärvi ja sitä ympäröivä luonnonkauneus ovat viehättäneet monia musiikin, kirjallisuuden ja kuvataiteen edustajia. Yli sata vuotta sitten nuori säveltäjä Jean Sibelius vietti Vaanian maisemissa muutaman kesän ja taiteilija Väinö Hämäläinen rakensi vuonna 1916 Vesijärven Oinassaareen huvilan, josta käsin hän teki kesäisiä maalausretkiä ympäröivään luontoon.
Arvo Naatin akvarelleista heijastuu taiteilijan kiinnostus ympäristöön, kansanperinteeseen, aidon maalaismiljöön ja luonnon säilymiseen.
Arvo Naatin akvarellit kiehtovat keveydellään, ilmavuudellaan ja luonnosmaisella herkkyydellään. Vaikka ne ovat nopeasti tehtyjä impressioita, niiden tunnelma on ajaton.
Kailasa

Kailasa (sanskrit) on monen eteläintialaisen temppelin nimitys. Se on johdos Shiva-jumalalle pyhitetystä tiibetiläisestä Kailas-vuoren nimestä. Tunnetuin Kailasa-temppeli on Intian Ellorassa. Se on 700–1000-luvuilla rakennettu kalliotemppeli, jonka veistos- ja maalauskoristelu on mestarillista työtä. Kailasa on kuuluisin Elloran noin kolmestakymmenestä kallioon louhitusta temppelistä.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2014

Suomen joukkue

Suomen joukkue ei tälläkään kertaa saavuttanut tavoitteeksi asetettua mitalia. Päävalmentaja Antti Parviainen oli valinnut Suomen joukkueeseen kaksi maalivahtia ja 16 kenttäpelaajaa. Parviaisen mukaan:
»Joukkueen runko on kokenutta, mutta mukaan on haluttu ottaa myös muutama uusi pelaaja tulevaisuutta silmällä pitäen. Joukkue on pyritty roolittamaan, niin, että jokainen pelaaja pääsee mukaan omilla vahvuuksillaan. Joukkueen tasaisuudesta kertoo se, että kotiin jääviksi varamiehiksi jäi vielä kovan tason pelaajia.» 
Ruotsin sarjoista oli joukkueen runko eli 11 pelaajaa so. Ilari Moisala, Pekka Hiltunen, Antti Ekman, Samuli Helavuori, Ville Aaltonen, Juho Liukkonen, Tomi Hauska, Mikko Lukkarila ja Markus Kumpuoja. Molemmat maalivahdit eli Timo Oksanen ja Kimmo Kyllönen tulivat myös Ruotsin sarjasta. Suomen omasta Bandyliigasta oli valittu kuusi pelaajaa, joista kolme kuului kokeneempaan kaartiin: Kimmo Huotelin, Ville-Veikko Angeria ja Mikko Rytkönen. Kolme oli valittu ilman edeltäviä virallisia miesten maaotteluita eli Akilleksen puolustaja Tomi Tukiainen, JPS:n keskikenttäpelaaja Anssi Hänninen ja OLS:n hyökkääjä Samuli Koivuniemi.
Skanderbeg

Georg Kastriota (alun perin Gjergj Kastrioti Skënderbeu), 6. toukokuuta (epävarma) 1405 – 17. tammikuuta 1468), yleisesti tunnettu Skanderbeginä, on Albanian historian tärkeimpiä henkilöitä. Maan kansallissankaria kutsutaan myös ”Albanian lohikäärmeeksi”. Hänet tunnetaan pääosin hänen taistelustaan ottomaaneja vastaan.
Gjergj joutui kuusivuotiaana vuonna 1412 eroon vanhemmistaan ja lähtemään sotilaskoulutukseen Turkkiin. Tämä johtui siitä, että Albania oli ottomaanien Turkin alistama, ja sulttaanin armeijaan kerättiin niin sanotulla devşirme-järjestelmällä poikia valloitetuista maista. Tällä tavalla muodostuivat esimerkiksi maineikkaat janitsaarit. Muslimina poika vaihtoi nimensä Iskanderiksi ja siihen liitettiin myöhemmin pääte beg, joka tarkoittaa herraa tai päällikköä. Näin muodostui nimi Skanderbeg.
Skanderbeg kohosi turkkilaisena sotilaana nopeasti tuhansien ratsumiesten komentajaksi. Johtaessaan joukon entiselle kotiseudulleen hän joutui aatteelliseen ristiriitaan. Hän ratkaisi asian pakenemalla Nišin taistelun jälkeen 1443 Turkin armeijan riveistä ja ottamalla aseellisesti haltuunsa vanhan kotikaupunkinsa Krujan. Valloituksena osoitukseksi hän nosti Krujan linnoituksen torniin punaisen lipun, jossa oli kaksipäinen kotka. Tätä tunnusta käyetään nykyään Albanian lipussa.
Skanderbeg tuli kuuluisaksi energisyydestään ja levottomuudestaan. Hän oli jatkuvasti ratsailla ja teki iskuja ottomaanien varuskuntiin erityisesti Kastriotan maakunnassa. Turkki kokosi 40 000 miehen armeijan häntä vastaan. Puolustajat saivat kootuksi 15 000 miestä, joista puolet oli ratsumiehiä. Puolustusliittoa kutsuttiin Lezhën liigaksi. Kesäkuussa 1444 armeijat kohtasivat Torviollissa Itä-Albaniassa. Skanderbeg löi vastustajansa täydellisesti, mutta turkkilaiset eivät jättäneet albaaneja rauhaan. Ottomaanien sulttaani Mehmed II kävi 25 vuoden ajan sotaa heitä vastaan ja piiritti Krujaa useasti. Skanderbegin elinaikana albaanit puolustautuivat menestyksellisesti, ja saivat apua Venetsian tasavallalta. Venetsia kuitenkin lopetti tukensa pelätessään Skanderbegin kasvavaa valtaa. Skanderbegistä luvattiin tapporaha, mutta albanialaiset pystyivät puolustautumaan myös Venetsiaa vastaan.
Skanderbeg kuoli malariaan vuonna 1468, ja albanialaisten puolustus romahti. Maa joutui ottomaanivaltion alistamaksi. Skanderbegin vaimo Andronike pakeni Italiaan vieden mukanan joitakin kansallissankarille kuuluneita esineitä. Nämä ovat nykyisin albanialaisen kansallismielisyyden symboleja. Miekkaa ja vuohenpääkoristeista kypärää säilytetään Wienin taidehistoriallisessa museossa ja sen kopioita on esimerkiksi Krujan linnassa.
Tiranan ydinkeskustassa sijaitseva aukio on nimetty Skanderbegin aukioksi (albaniaksi Sheshi Skënderbe), ja aukiolla on Skanderbergin ratsastajapatsas.
Dorothy Young

Dorothy Young (3. toukokuuta 1907 – 20. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hän toimi Harry Houdinin avustajana vuosina 1925–1926 ja jätti tämän vasta pari kuukautta ennen Houdinin kuolemaa.
Houdinin kuoleman jälkeen Young pääsi esiintymään Broadwaylle. Näyttelijänuransa jälkeen hän kiersi maailmalla toisen aviomiehensä, Gilbert Kiamien, kanssa latinalaisena Dorothy and Gilbert -tanssiparina.
Dorothy Young asui Ocean Grovessa, New Jerseyssä. Hän esiintyi vielä vuonna 2005 televisiossa Houdini: Unlocking the Mystery -dokumentissa.
Young kuoli 103-vuotiaana 20. maaliskuuta 2011.
Söderfjärden

Söderfjärden on törmäyskraatteri, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä Vaasan kaupungista etelään. Alueella sijaitsevat Sundomin, Sulvan ja Munsmon kylät. Söderfjärden syntyi noin 560 miljoonaa vuotta sitten, ja sen halkaisija on enimmillään noin 6,6 kilometriä ja alkuperäinen syvyys noin 300 metriä. Kraatteri on nykyisin täyttynyt kambrikautisilla hiekkakivillä, ja siitä on näkyvissä enää sen metsäinen ulkoreuna ja kraatterin pyöreä muoto.
Ajatus marskimaan kaltaisen alueen kuivauksesta esitettiin jo 1700-luvulla. Hanke toteutettiin 1900-luvun alun kuivaushankkeessa, joka valmistui 1927 kraatterin saadessa nykyisen ulkoasunsa. Kuivatushanke oli siihen asti suurin Pohjois-Euroopassa. Suomen tunnetuista törmäyskraattereista Söderfjärden on ainoa, joka ei ole järvi tai merenlahti. Söderfjärden on nykyään viljava salaojitettu peltoaukea, jossa on suuria yhtenäisiä peltolohkoja yhteensä 2 300 hehtaaria. Ympäristöystävällinen säännöstelty salaojitus valmistui 1990-luvun lopulla.
Söderfjärden on myös yksi Ympäristöministeriön määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista ja se on tunnettu sinne kerääntyvistä kurkien muuttoparvista. Kurjet levähtävät alueella erityisesti syksyisin useiden viikkojen ajan. Syksyllä 2009 laskettiin parhaana päivänä alueella 7 966 kurkea. Syksyisin alueella levähtävien kurkien yhteismäärä nousee yli 10 000 yksilöön, joten Söderfjärden on ylivoimaisesti tärkein kurkien levähdyspaikka Suomessa.
Meteoriihi on vierailukeskus keskellä Söderfjärdenin meteoriittikraatteria.
Babar (animaatiosarja)

Babar

Sarjan päähenkilö. Hän asuu Celestenkylässä vaimonsa Celesten ja lapsiensa kanssa. Lapsuutensa hän viettää viidakossa Ilonlaaksossa äitinsä ja muiden norsujen kanssa. Eräänä päivänä metsästäjä tappaa Babarin äidin ja orpo norsu pakenee viidakosta. Hän päätyy kaupunkiin, jossa tapaa vanhan rouvan, joka ottaa hänet hoiviinsa. Alussa Babarilla on vaikeuksia sopeutua ihmisten elämään, mutta lopulta hän oppii kävelemään kahdella jalalla ja alkaa käyttää vihreää pukua. Ajan myötä hän palaa viidakkoon. Viidakon eläimet suunnittelevat rynnäkköä metsästäjiä vastaan. Elefanttien kuningas kuolee syötyään vahingossa myrkkysieniä. Babar kruunataan uudeksi kuninkaaksi ja norsut päättävät perustaa kuningaskunnan.

Celeste

Babarin vaimo ja Celestenkylän kuningatar. Babar ja Celeste ovat tunteneet toisensa koko ikänsä ja heillä on neljä lasta.

Pom, Lore, Alexander ja Isabella

Babarin ja Celesten lapset. Pom on esikoinen ja Isabella kuopus. Babar kertoo lapsilleen opettavaisia tarinoita, usein omasta lapsuudestaan tai ajoista, jolloin hän oli nuori kuningas ja Celestenkylä vasta perustettu.

Cornelius ja Pompadour

Cornelius on vanhin ja viisain norsu Celestenkylässä. Hän toimii Kuningas Babarin neuvonantajana ja ottaa työnsä hyvin vakavasti. 
Pompadour on Babarin toinen neuvonantaja ja protokollamestari. Hän usein vastustaa radikaaleja ideoita ja huolestuu helposti.

Zephir

Babarin nuoruudenystävä, johon hän tutustui viidakossa. Zephir pitää jäätelobaaria Celestenkylässä.

Arthur

Celesten veli, joka matkailee usein maailmalla. Hän on myös Babarin lasten eno ja kertoo heille usein tarinoita.

Konsuli Ratakses

Sarvikuonojen valtakunnan kuningas, jolla tulee usein erimielisyyksiä Babarin kanssa. Ajoittain hän ajattelee vain omaa etua, mutta toisinaan joutuu yhteistyöhön kuningas Babarin kanssa. Ratakseella on vaimo ja poika nimeltä Victor. Ratakseen neuvonantajan nimi on Pamir.

Vanha rouva

Ensimmäinen henkilö, johon Babar tutustui kaupungissa. Hän otti Babarin hoiviinsa ja opetti ihmisten tavoille.

Sarja Suomessa

Sarjan jaksoja on Suomessa esitetty ensi kerran vuosina 1992–1994 Yle TV2 -kanavalla ja uusintana muutamaan otteeseen. Vuonna 2008 Future Film julkaisi sarjan jaksot 1–39 DVD:illä.

Animaatioelokuva

Babarista on tehty animaatioelokuva Babar ja sarvikuonot vuonna 1989 ja Yle TV2 on esittänyt sen suomeksi jälkiäänitettynä. Elokuva kertoo Babarin alkuvaiheista kuninkaana ja siitä kuinka Ratakses yrittää tehdä norsuista orjiaan. Jatko-osa Babar – elefanttien kuningas ilmestyi vuonna 1999.
Raúl Castro

Kuuban presidenttinä

Otettuaan veljensä paikan Kuuban presidenttinä helmikuussa 2008 Raúl Castron hallinto alkoi vapauttaa maan taloutta. Castron hallinto on esimerkiksi sallinut tavallisten kansalaisten ostaa DVD-soittimia, matkapuhelimia, tietokoneita, skoottereita ja muita tuotteita ilman rajoituksia. Hän on myös allekirjoittanut YK:n ihmisoikeussopimuksen, antanut käytössä olematonta valtion omistamaa maata viljelykäyttöön, vapauttanut useita vankeja ja höllentänyt kuubalaisten matkailurajoituksia.
Joulukuussa 2008 Castro puhui maan palkkajärjestelmän vääristymistä. Niistä keskeisin on se, että pelkällä valtion palkalla ei käytännössä ole mahdollista elää, mikä on luonut laiskottelun ja varastelun kulttuurin. Castro kehotti poistamaan aiheettomat edut ja liiat tuet, joihin eivät kuitenkaan lukeudu perustuslailliset oikeudet: terveydenhuolto, koulutus, sosiaaliturva sekä mahdollisuus harrastaa kulttuuria ja urheilua. Näihin "aiheettomiin etuihin" laskettiin kuluneen vuonna 2008 44 miljoonaa euroa.
Paulo Miki

Pyhä Paulo Miki S.J. (jap. パウロ三木; 1562 Tsunokuni, Japani – 5. helmikuuta 1597 Nagasaki, Japani) oli sotilasjohtaja Miki Handayun poika, jesuiitta ja yksi Nagasakin ristiinnaulituista marttyyreistä. Hänet kastettiin 5-vuotiaana, hän tuli jesuiitaksi vuonna 1580, opiskeli Anziquiamassa, tuli tunnetuksi sujuvasta saarnaamisestaan ja pystyi väittelemään buddhalaisten pappien kanssa, koska oli opetellut intensiivisesti buddhalaisten opetuksia. Pyhimyksen kerrotaan saarnanneen vielä riippuessaan ristillä. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 14. syyskuuta 1627, autuas paavi Pius IX pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.
812 Adele

812 Adele on asteroidivyöhykkeellä sijaitseva S-tyypin asteroidi, jonka löysi Sergei Ivanovitš Beljavski Krimin Simeis-observatoriossa 8. syyskuuta 1915. 
Adele kuuluu Eunomia-nimiseen asteroidiryhmään. Sen eksentrisyys on 0,167 ja inklinaatio 13,33°. Kiertoaika on 4,33 vuotta. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1915 XV.
Punanen Risti

Vastaanotto

Infernon Mikko Malm antoi albumille kolme kirvestä viidestä, verraten yhtyeen humoristista otetta varhaiseen Klamydiaan. Hänen mukaansa Punanen Risti on tyypillinen punkalbumi ilman uusia koukkuja, jota kantavat energia, absurdi huumori ja hillitty yhteiskunnallinen kantaaottavuus.
Kuusankosken VPK

Kuusankosken VPK on Kouvolan kaupungissa Voikkaan kaupunginosassa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Palokunnalla on palokuntasopimus Kymenlaakson pelastuslaitoksen kanssa.
Kuusankosken VPK on perustettu vuonna 1991 ja se toimi vuoden 2007 heinäkuuhun saakka samoissa tiloissa Kuusankosken palokunnan kanssa.
Kuusankosken VPK:n toimii omalla paloasemallaan Voikkaalla, jonka osoite on Tehtaantie 4. Paloasema on toiminut aikaisemmin Voikkaan TPK:n asemapaikkana. Paloasema on rakennettu vuonna 1913 ja arkkitehtina on toiminut Valter Thomé. Palokunta osti aseman toukokuussa 2015.
Kalustona palokunnalla on sammutusauto (KY 531), miehistönkuljetusauto (KY 537) ja palovene (KY 538) sekä palokunnan omistama Skoda Octavia, joka on rakennettu hälytysajoneuvoksi. Lisäksi palokunalla on käytössään maaöljyvahinkoihin tarkoitettu Sami Response -laitteisto.

Kuusankosken VPK:n lippu

Kuusankosken VPK:n lipun on suunnitellut Kuusankoskelainen taiteilija Reino Seppälä. Lipun naulaus ja vihkiminen suoritettiin VPK:n vuosijuhlassa 19.4.2008. Lipun lahjoitti Lähivakuutus Oy. Lipun naulasivat 19 henkilöä, jotka olivat eri tavoin olleet VPK:n toiminnalle tärkeitä (esim. Pelastusjohtaja Vesa Parkko, VPK:n perustajista palopäällikkö Yrjö Sarkasuo, Keijo Kaartinen, VPK:n hallitus ja päällystö sekä osastojen johtajat, Kuusankosken kaupungin edustaja sekä lipun lahjoittaja Lähivakuutus). Lipun vihki Rovasti Kari Helen. Lipussa on alareunassa uhkaa kuvaava liekkimeri, jota taasen torjutaan yläreunassa kuvatulla vedellä. Vedessä on kolme lainetta, jotka kuvaavat Kuusankoskella kolmea suurinta koskea (Voikkaankoski, Kuusankoski ja Keltinkoski). Keskellä lippua on palokuntaa yleisesti kuvaava Fenix-lintu, joka nousee aina uudelleen mustasta tuhkasta. Päävärit ovat punainen ja keltainen.
Jules Vernen bibliografia

Jules Vernen bibliografia.
Idriss Mhirsi

Ura

Mhirsi aloitti jalkapalloilun Espérancen junioreissa, josta hän siirtyi edustukseen kaudeksi 2010–2011. Avauskaudellaan hän pelasi kahdeksan sarjaottelua tekemättä maaliakaan. Afrikan Mestarien liigassa sen sijaan hän teki yhden maalin pelaamissaan kahdessa ottelussa. Mhirsi oli voittamassa samalla kaudella triplaa Espérancelle vuonna 2011, kun joukkue voitti Tunisian mestaruuden lisäksi Tunisian cup ja Afrikan Mestarien liigan.