google/wiki40b huggingface dataset:
Makwan Amirkhani

Ura

Aiemmin myös vapaapainissa ja kreikkalais-roomalaisessa painissa kilpailleen Amirkhanin ensimmäinen vapaaottelu ammattilaisena oli lokakuussa 2010. Hän otteli suomalaisissa ammattilaistapahtumissa vuosina 2010–2014 yhteensä 12 kertaa ja saavutti 10 voittoa. Voitto-otteluista kahdeksan päättyi luovutukseen.
Amirkhanin Ultimate Fighting Championship -debyyttiottelu oli 24. tammikuuta 2015 Tukholman Tele2-areenalla britti Andy Oglea vastaan. Amirkhani voitti vastustajan hyppy-polviosumalla vartaloon ja lyöntien sarjalla, josta seurasi tekninen tyrmäys kun ensimmäistä erää oli kulunut ainoastaan kahdeksan sekuntia.
Toisessa ottelussaan 20. kesäkuuta 2015 Amirkhani löi kuristusotteella Berliinin UFC-kehässä meksikolaisen Masio Fullenin runsaan puolentoista minuutin jälkeen.
Kolmannessa ottelussaan Amirkhan voitti UFC Fight Night 84:ssä 27. helmikuuta 2016 Lontoossa Mike Wilkinsonin yksimielisesti tuomariäänin.
Amirkhani solmi tammikuussa 2017 UFC:n kanssa neljän ottelun sopimuksen, jossa taataan 40 000 dollaria/ottelu. Voittaja saa summan kaksinkertaisena. Ensimmäisessä ottelussa maaliskuussa Lontoossa hän kohtasi Arnold Allenin, jonka Allen voitti tuomariäänin 2-1.
Amirkhani voitti hajaäänin ottelunsa, 27. toukokuuta Liverpoolissa yhdysvaltalaista Jason Knightia vastaan.
Amirkhani solmi syyskuussa 2019 neljän ottelun jatkosopimuksen UFC:n kanssa ja ensimmäinen ottelunsa niistä hän käy yhdysvaltalaista Shane Burgosia vastaan marraskuun alussa Madison Square Gardenissa New Yorkissa.

Yksityiselämä

Amirkhani on Iranissa syntynyt kurdi. Hän asui lapsuudessaan perheineen Al-Tashin pakolaisleirillä lähellä Ramadia keskisessä Irakissa, kunnes YK sijoitti kahdeksanlapsisen perheen Suomeen vuonna 1993. Suomessa hän aloitti painin harjoittelun lähes saman tien.
Amirkhani osallistui vuonna 2012 Mr. Finland -kilpailuun sijoittuen ensimmäiseksi perintöprinssiksi.
Hänet valittiin myös Vuoden Turkulaiseksi 2015.
Amirkhani on seurustellut vuodesta 2016 Nina Heinikosken kanssa ja he asuvat avoliitossa. Heinikoski osallistuu Miss Suomi -kisoihin 2019.
Punainen matto

Punainen matto on arvovieraille kuten valtionpäämiehille ja filmitähdille usein levitettävä matto, jolla korostetaan heidän saapumisensa arvoa.
Punainen ja purppura väri ovat jo antiikin ajoista asti olleet erityisen arvostettuja niiden harvinaisuuden vuoksi. Varhaisin viittaus punaiseen mattoon on kreikkalaisen Aiskhyloksen Agamemnon-tragediasta vuodelta 458 eaa. Näytelmässä Clytaemnestra rohkaisee miestään Agamemnonia kävelemään punaisen maton poikki sotasaavutustensa kunniaksi. Vaatimaton Agamemnon kieltäytyy aluksi, mutta kävelee lopulta kuitenkin maton poikki, tosin paljain jaloin ja jumalilta voiton kunniaa vieden.
Vuonna 1821 laivalla matkustanutta Yhdysvaltain presidenttiä James Monroeta varten levitettiin punainen matto joentörmälle Etelä-Carolinassa. Vuonna 1902 newyorkilainen luksusjuna 20th Century Limited levitti punaisen maton kaikille Chicagon junaan nousseille matkustajilleen.
Vuonna 1922 punaista mattoa käytettiin ensi kertaa Hollywoodissa, Egyptian Theatren avajaisissa. Seitsemän vuotta myöhemmin perustetussa vuosittaisessa Oscar-gaalassa alettiin myös käyttää punaista mattoa, ja se toimii nykyisin tunnettuna filmitähtien näyttäytymistilaisuutena. Oscar-gaalan maton tarkka sävy on salaisuus, mutta se on hiukan purppuraan vivahtava punainen, joka näyttää televisiokuvassa todellista punaisemmalta. Maton levittämiseen menee 20 mieheltä kaksi päivää.
Andrei Korotajev

Andrei Vitaljevitš Korotajev (ven. Андре́й Вита́льевич Корота́ев, s. 1961 Moskova) on venäläinen antropologi, taloustieteen historioitsija ja sosiologi. Hänen erikoisalojaan ovat kulttuurienvälinen tutkimus, kaikkeudenhistoria, Lähi-idän historia ja sosiaalisen ja taloudellisen makrodynamiikan matemaattinen mallintaminen. Hän teki merkittävän tutkimuksen Lähi-idän historiasta. 
Hänet tunnetaan myös hänen sosiaalisen kehityksen teoriastaan.
Korotajev toimii Venäjän tiedeakatemian Afrikan ja Itämaiden tutkimuksen instituuttien tutkimusprofessorina sekä Venäjän humanistisen valtionyliopiston professorina Moskovassa. Lisäksi hän ollut Princetonin Institute for Advanced Studyn jäsen (2003-2004).
Aleksandr Ivanov

Aleksandr Andrejevitš Ivanov (ven. Алекса́ндр Андре́евич Ива́нов; 28. heinäkuuta (J: 16. heinäkuuta) 1806 Pietari – 15. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1858 Pietari) oli venäläinen taidemaalari, joka maalasi hiipuvaan uusklassiseen tyyliin ja sai vain vähän ymmärrystä aikalaisiltaan. 
Aleksandr Ivanovin isä Andrei Ivanov oli Pietarin taideakatemian professori. Ivanov opiskeli yhdessä Karl Brjullovin kanssa taideakatemiassa isänsä johdolla. Opintojensa jälkeen hän sai vuonna 1830 stipendin ulkomaille matkustamiseen ja matkusti Dresdenin kautta Roomaan. Hän vietti siellä suurimman osan elämästään, ystävystyi Nikolai Gogolin kanssa ja sai vaikutteita nasareeneilta.
Ivanovia sanotaan yhden työn mestariksi, sillä hän maalasi Kristus ilmestyy kansalle -nimistä taulua 20 vuotta vuosina 1837–1857. Hän toteutti maalauksen Italiassa asuessaan ja teki sitä varten satoja luonnoksia. Maalaus on 7,5 metriä leveä ja 5,4 metriä korkea. Ivanov kuvasi myös Gogolin maalaukseen kerjäläisen hahmossa. Teos on nykyisin näytteillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Aleksandr Ivanov palasi Venäjälle vuonna 1857 ja seuraavana vuonna 1858 hän kuoli koleraan. Hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Tihvinän hautausmaalle.
Kriittinen arvio Ivanovin taiteesta ilmestyi seuraavien sukupolvien aikana. Monia hänen luonnoksiaan teokseen Kristus ilmestyy kansalle pidetään itsessään taideteoksina. Kattavin kokoelma hänen töitään on esillä Venäläisessä museossa Pietarissa.
Andrew Brunette

Ura

Brunette pelasi ensi pelinsä OHL:ssä Owen Sound Platersin riveissä vuonna 1990. Hän pelasi OHL:ssä kolme kautta, joista viimeisellä hän teki kovat tehopisteet: 162 pistettä 66 ottelussa. Washington Capitals varasi Brunetten NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 1993 seitsemännellä kierroksella, 174. pelaajana.
Varausta seuranneena kautena Brunette pelasi Hampton Roads Admiralsissa ECHL:ssä vajaan kauden, kunnes hänet nostettiin AHL:ään samana kautena. Brunette pelasi vielä seuraavat neljä kautta AHL:ssä, tehden kuitenkin parinkymmenen ottelun mittaisia visiittejä Washingtoniin. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi kaudella 1995–1996.
Kesällä 1998 Brunette siirtyi laajennusvaraustilaisuudessa Nashville Predatorsin riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan Nashvillessa hän pääsikin pelaamaan 77 ottelua – enemmän kuin koskaan ennen. Yhden kauden jälkeen Predatorsissa hän siirtyi NHL:n laajennusjoukkue Atlanta Thrashersiin. Toisella kaudellaan NHL:ssä Brunette löi pisteiden valossa itsensä lopullisesti läpi.
Kaudeksi 2001–2002 Brunette siirtyi Minnesota Wildiin. Pudotuspeleissä 2003 Brunette ratkaisi konferenssin puolivälierän Colorado Avalanchea vastaan ja sai näin nimensä historiankirjoihin ollen viimeinen Patrick Royn selän taakse maalin tehnyt pelaaja.
Brunette siirtyi työsulun jälkeen Colorado Avalancheen, solmittuaan seuran kanssa sopimuksen elokuussa 2005. Kauden 2005–2006 pudotuspeleissä Brunette ratkaisi jälleen sarjan, tällä kertaa Dallas Starsia vastaan konferenssin puolivälierissä. Seuraava kausi on Brunetten paras kausi tilastollisesti, hän ylitti ensimmäistä kertaa piste per peli -rajan. Kauden 2007–2008 alussa Brunette teki uransa 500. pisteen Calgary Flamesiä vastaan.
Brunette palasi kesällä 2008 Minnesota Wildiin tehtyään kolmen vuoden ja seitsemän miljoonan dollarin sopimuksen seuran kanssa. Heinäkuun alussa 2011 Brunette teki yhden vuoden ja kahden miljoonan dollarin sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Kausi 2011–2012 jäi hänen pelaajauransa viimeiseksi. 
Brunette ilmoitti pelaajauransa päättymisestä helmikuussa 2013, jolloin hänet nimitettiin neuvonantajaksi Minnesota Wildin organisaatioon. Hän pelasi 16 kautta kestäneellä NHL-urallaan 1 110 ottelua runkosarjassa ja 49 pudotuspeleissä. Pisteitä hän teki runkosarjassa 733, 268 maalia ja 465 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 35, 17 maalia ja 18 syöttöpistettä.
Brunetten fyysisiä ominaisuuksia on kehuttu, ja hän pelasikin joulukuun 2001 loukkaantumisen jälkeen 509 ottelua putkeen helmikuuhun 2009.
Tachibana Muneshige

Tachibana Muneshige (jap. 立花 宗茂, 18. joulukuuta 1567 – 15. marraskuuta 1643 oli japanilainen daimio eli lääninherra, joka hallitsi Yanagawan linnaa Kyūshūn saarella.
Muneshige palveli sotilasdiktaattoria Toyotomi Hideyoshia, ja osallistui tämän kahteen Korean kampanjaan. Kun Hideyoshi menehtyi, hänen nimittämässä sijaishallitsijoiden neuvostossa syntyi pian erimielisyyksiä. Daimiot jakaantuivat kahteen leiriin Ishida Mitsunarin ja Tokugawa Ieyasun ympärille. Muneshige siirtyi Mitsunarin palvelukseen. Osapuolet kohtasivat Sekigaharan taistelussa, joka päättyi Ieyasun voittoon ja Mitsunarin teloitukseen. Muneshige ei itse ollut osallistunut taisteluun, koska oli samana päivänä valtaamassa Otsun linnaa Kyōgoku Takatsugulta.
Kuultuaan Mitsunarin kuolemasta Muneshige palasi Kyūshūlle, missä Kuroda Yoshitaka, Nabeshima Katsushige ja Katō Kiyomasa olivat alkaneet vallata saarta Ieyasun alaisuuteen. Myös Yanagawa oli joutunut hyökkäysten kohteeksi, mutta sen puolustukset olivat kestäneet. Linnan puolustamiseen olivat osallistuneet sotilaiden lisäksi Muneshigen entisen vaimon, Tachibana Ginchiyon, aseistamat nunnat. Kiyomasa ja Yoshitaka kehottivat Muneshigea antautumaan, ja liittymään sotaan Mitsunarin puolella taistellutta Shimazua vastaan. Muneshige suostui, mutta Ieyasu keskeytti kampanjan, koska ei halunut sotaa Kyūshūlle. Lisäksi hän armahti Muneshigen, mutta vei tämän läänityksen.
Vuosina 1637–1638 Muneshige osallistui Shimabaran kapinan aikaiseen Haran piirtykseen, jossa shōgunaatin joukot lähetettiin kukistamaan verotuksesta ja kristittyjen vainoista vihastuneet kapinalliset. Shōgunaatin armeija koostui pääasiassa nuoremmista komentajista, jotka halusivat taistelun voitosta kunniaa pitkällä sodattomalla kaudella. Muneshige esitti että armeijan ei tulisi lähteä suoraan hyökkäykseen, vaan ainoastaan katkaista puolustajien huoltotiet, mutta tätä suunnitelmaa pidettiin raukkamaisena. Shōgunaatin joukot yrittivät vallata linnan useaan otteeseen, ja lopulta onnistuivat tässä Matsudaira Nobutsuna alaisuudessa. Piirityksen päätteeksi joukot olivat kuitenkin menettäneet jopa 13 prosenttia sotilaistaan harkitsemattomien hyökkäysten takia.
Purppura (heraldiikka)

Purppura (ransk. purpure) on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Suomalaisessa heraldiikassa purppuran käyttö on rajoitettua, eikä se sovellu kilven väriksi. Englantilaisessa heraldiikassa se on huomattavasti harvinaisempi kuin muut neljä tyypillistä väriä, mutta on kuitenkin käytössä sadoissa vaakunoissa. Lippuheraldiikassa purppuran käyttö on yleisempää kuin vaakunoissa.
Purppuran tinktuurin väri on vuosien myötä vaihdellut. 1400-luvulta peräisin olevassa maalauksessa purppuraksi kuvattu väri on malvanvärinen. Joidenkin 1500-luvulla myönnettyjen vaakunoiden kuvauksissa puhutaan purppurasta, vaikka väri nimettäisiin nykyheraldiikassa murreyksi (tummanpunertava purppura). Winchesterin markiisin vaakunan kilvenkannattajat vuodelta 1616 ovat jälleen malvanväriset, ja Anne Cranmerille vuonna 1813 myönnetyssä vaakunassa purppura on tummaa violettia.
Purppuraa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Merkuriuksen ja ametistin väriksi.
Lippauistin

Lippauistin on virveliin tarkoitettu viehe, jonka rakenteeseen kuuluu veden virtauksen voimasta pyörivä lippa. Lippa on tyypillisesti metallinen, kolikon kokoinen ja puun lehden tai pienen lusikan muotoinen. Lipan pyöriminen aiheuttaa vedessä värähdyksiä, joihin kalat reagoivat kylkiviiva-aistinsa avulla. Kiiltävä tai värikäs lippa toimii myös näköaistin ärsykkeenä. Hyönteistä tai pientä kalaa jäljittelevillä lippauistimilla voi saada petokalojen lisäksi myös särkikaloja.
Yksinkertaisen rakenteensa vuoksi lippauistimet voivat olla erittäin kevyitä. Niiden massa on yleensä parista grammasta muutamaan kymmeneen grammaan.
Lippauistimia käytetään pääasiassa heittouistelussa. Vetouistelussa ongelmaksi voi muodostua se, että lippauistin pyörii jatkuvasti samaan suuntaan ja saattaa pyörittää siiman kierteelle. Kiertymistä vähentää laadukas leikari.

Historia

Ensimmäiset lippauistimet valmisti suomalainen kalastusvälinetehtailija Hermann Renfors vuonna 1870. Ensimmäisen lippauistimen nimi oli Kajaanin lippa. Lippauistinten nykyinen muoto on kuitenkin tullut ranskalaisesta Meppsin Agliasta.
Pahalammi (Tampere)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Emil Böök

Emil Böök (9. marraskuuta 1835, Helsinki – 15. heinäkuuta 1914) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja rehtori. Böök väitteli tohtoriksi vuonna 1868 kouluhistoriallisella tutkimuksella Realismen i den tyska skolan intill medlet af det adertonde århundradet. Väitöksen jälkeen hän toimi kasvatustieteen dosenttina vuoteen 1892 saakka. Kasvatus- ja opetusopin professorin Zachris Joachim Cleven jäätyä eläkkeelle vuonna 1882 Böök hoiti 1880-luvulla yliopiston kasvatus- ja opetusopin professorin virkaa useaan eri otteeseen virkaa tekevänä.
Emil Böök toimi alun perin Lauantaiseuran vuonna 1831 perustaman Helsingfors Lyceumin rehtorina vuosina 1869–1891. Rehtorin mukaan koulua kutsuttiin "Böökin lyseoksi", ja sen oppilaisiin kuului muun muassa C. G. E. Mannerheim, jonka Böök joutui vuonna 1879 erottamaan koulusta kurittomuuden vuoksi. Lopulta Mannerheim kuitenkin suoritti koulun loppuun yksityisesti Böökin lyseossa vuonna 1887.
Helsingissä Vuorikatu 22:ssa sijainneen Böökin lyseon toiminta päättyi 1891, koska se oli ollut lähellä suomalaisuusliikettä oleva ruotsinkielinen koulu ja suomenkieliset perheet alkoivat vähitellen panna lapsiaan entistä enemmän suomenkielisiin kouluihin. Tämän jälkeen Emil Böök toimi vielä vuosina 1891–1914 ruotsalaisen normaalilyseon historian yliopettajana.
Böökin vanhemmat olivat tullivahtimestari Karl Gustaf Böök ja Fredrika Sjöberg. Hän oli naimisissa vuodesta 1863 Eugénie (Jenny) Charlotta Amalia Augusta Paldanin kanssa. Emil Böökin poika Einar Böök oli suomalaisen sosiaalipolitiikan kehittäjä, joka toimi muun muassa sosiaalihallituksen ylitirehtöörinä ja sosiaaliministerinä.
AmigaOS

Historia

Käyttöjärjestelmän kehitykseen palkattu Carl Sassenrath oli kehittänyt ideaa mikroytimeen perustuvasta käyttöjärjestelmästä ennen termin yleistymistä. Käyttöjärjestelmään tuli moniajo. RJ Mical kehitti Intuition ikkunointijärjestelmän ja rajapinnan, jolla sovellukset voivat tehdä muun muassa ikkunoita ja valikoita.
Ytimen päälle tehtävän DOS-järjestelmän (CAOS) kehitys jäi jälkeen aikataulusta.
CAOS:in kehittäjäksi palkattu kolmas osapuoli vaati myös suurempaa palkkiota Commodoren tultua mukaan kehitykseen.
CAOS:in korvaajaksi valittiin TRIPOS, joka tuli AmigaOS-käyttöjärjestelmän AmigaDOS-moduuliksi heinäkuussa 1985. AmigaDOS sisältää komentorivityökalun ja Amigan tiedostojärjestelmän. Toteutus oli teoreettisesti hyvä, mutta teknisesti huono eikä sisältänyt resurssien seuraamista, ja aiheutti ongelmia vielä huomattavasti myöhemmin.

Tekniikka

AmigaOS:n ydin (kernel) on nimeltään Exec (lyhenne sanoista Multitasking Executive).
Ydin ei toteuta muistisuojausta, koska käyttöjärjestelmän piti toimia myös suorittimilla ilman muistinhallintayksikköä.
Ydin toteuttaa prosessien välisen viestijärjestelmän.
Kickstart on Amigan ROM-pohjainen firmware, joka lataa kernelin.

Laitteistotuki

Ensimmäiset AmigaOS:n versiot (1.0–3.1) olivat Commodoren tekemiä ja suunniteltu Motorola 68k -sarjan 16- ja 32-bittisille prosessoreille.
Versiot 3.5-3.9 olivat Haage&Partner tekemiä.
Hyperion Entertainment on tehnyt AmigaOS 4 version, joka toimii ainoastaan PowerPC-prosessorilla laajennetuissa Amiga-tietokoneissa.

Ohjelmisto

Exec on AmigaOS:n ennakoivaa moniajoa tukeva ydin.
Ytimen päällä toimii Amigan oma tiedostojärjestelmä AmigaDOS.
Ikkunointijärjestelmä on nimeltään Intuition, jolla on toteutettu AmigaOS:n graafinen käyttöliittymä Workbench.
Boopsi (engl. Basic Object Oriented Programming System) on oliopohjainen ohjelmointimalli Intuitionille, joka perustuu osin Smalltalk-kielelle.
AmigaOS sisältää myös komentorivityökalun (engl. Command Line Interface, CLI) (AmigaShell).
ARexx on IBM:n REXX-kieleen pohjautuva ohjelmien välistä kommunikointia tukeva tulkattava ohjelmointikieli.
Sean MacDiarmada

Seán MacDiarmada, tai Seán Mac Diarmada (engl. John MacDermott), (28. helmikuuta 1883 Kiltyclogher, Leitrimin kreivikunta – 12. toukokuuta 1916 Dublin) oli yksi Irlannin pääsiäiskapinan johtajista.
MacDiarmada syntyi Leitrimin Kiltyclogherissa, jossa hän kouluttautui Irish Christian Brothersissa. Vuonna 1908 hän muutti Dubliniin, ja jo siihen aikaan hänellä oli yhteyksiä useaan irlantilaiseen separatisti- ja kulttuuriliikkeeseen kuten Sinn Féiniin, IRB:hen ja Gaelic Leagueen. Hänet nimitettiin pian IRB:n korkeimpaan neuvostoon.
Vuonna 1910 MacDiarmadasta tuli radikaalin sanomalehden Irish Freedomin johtaja. Hän oli myös yksi lehden perustajista. Muut perustajat olivat Bulmer Hobson ja Denis McCullough. MacDiarmadasta tuli siis kansallinen organisoija IRB:lle, ja veteraaninationalisti Tom Clarke otti hänet siipiensä suojaan. Vuosien varrella näistä kahdesta tuli lähes erottamattomat. Hieman myöhemmin MacDiarmada sairastui polioon ja joutui kävelemään kävelykepin kanssa.
Marraskuussa vuonna 1913 MacDiarmada oli yksi Irlannin vapaaehtoisjoukkojen (Irish Volunteers) pysyvistä jäsenistä ja pyrki uupumattomasti ajamaan järjestystä IRB:n valvonnan alaisuuteen. Toukokuussa 1915 MacDiarmada pidätettiin Tuamissa, Galwayn kreivikunnassa Defense of the Realm Actin nojalla hänen kritisoituaan brittiarmeijan värväystä. MacDiarmada kuitenkin vapautettiin syyskuussa, jolloin hän myös liittyi IRB:n salaiseen sotilaskomiteaan, joka suunnitteli pääsiäiskapinaa.
MacDiarmada ja Clarke olivat suurimmassa vastuussa pääsiäiskapinasta, mutta raajarikkoisuutensa takia MacDiarmada otti pääasiassa osaa vain pieniin taisteluihin pääsiäisviikolla. Hän piti majaa kapinallisten päämajassa Dublinin pääpostitoimistossa (GPO). Kapinallisten antauduttua MacDiarmada pääsi pakenemaan teloitustaan piiloutumalla suureen vankien ruumiskasaan, mutta hänet kuitenkin tunnistettiin ja teloitettiin ampumalla 12. toukokuuta. Hän oli 33-vuotias. Brittiläinen upseeri Lee-Wilson, joka tunnisti ja määräsi tämän teloitettavaksi ennemmin kuin vangittavaksi, tapettiin myöhemmin Irlannin itsenäisyyssodan yhteydessä Corkissa Michael Collinsin käskystä.
Dublinissa on MacDiarmatin mukaan nimetty katu Seán MacDermott Street. Sligossa on myös MacDiarmadan rautatieasema, ja Carrick-on-Shannonissa Gaelic Atheletic Associationin stadionin nimi on Páirc Seán MacDiarmada.
Sandara Park

Ura

Sandara syntyi Busanissa, Etelä-Koreassa. Ollessaan 10-vuotias, hän muutti perheensä kanssa Filippiineille. Vuonna 2004, hän osallistui koulun ohella ABS-CBN-kanavan kykyjenetsintäkilpailuun, Star Circle Questiin. Dara sijoittui kisassa toiseksi saatuaan noin puoli miljoonaa tekstiviestiääntä. Dara esiintyi kilpailun jälkeen niin mainoksissa kuin televisiossakin. Hän näytteli elokuvassa Bcus Of U, joka julkaistiin vuonna 2004. Erilaisiin tv-sarjoihin ja -ohjelmiin lukeutui dokumentti My Name is Sandara Park (2004), jonka näki YG Entertainment levy-yhtiön johtaja ja perustaja Yang Hyun Suk. Dokumentin ansiosta elokuussa 2007 Park palasi perheinensä Etelä-Koreaan ja solmi sopimuksen YG Entertainmentin kanssa. 
YG Entertainment julkisti uuden, nelihenkisen tyttöbändin, debytoivan toukokuussa 2009. Yhtiön mukaan uusi bändi oli harjoitellut neljä vuotta ja bändin kappaleiden olevan 1TYM-yhtyeen Teddy Parkin ja Big Bangin G-Dragonin tuottamia. Bändin alkuperäinen nimi oli "21", mutta samannimisen laulajan johdosta bändi uudelleennimettiin 2NE1:ksi. Parkin lisäksi bändissä oli Park Bom, Gong Min-ji ja Lee Chae-Rin. Yhtye työskenteli yhdessä levy-yhtiön poikabändin Big Bangin kanssa levyttäessään kappaleen "Lollipop" joka menestyi välittömästi. 2NE1 debytoi SBS-kanavan The Music Trend-ohjelmassa 17. toukokuuta 2009 kappaleella "Fire". Yhtyeen ensimmäinen mini-albumi "2NE1" oli vuoden 2009 kolmanneksi myydyin albumi Etelä-Koreassa myytyään yli 100,000 kappaletta. Lyhyen tauon jälkeen yhtye palasi vuonna 2010 julkaistessaan ensimmäisen kokopitkän studioalbuminsa To Anyone, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2010. Albumi menestyi erittäin hyvin ja myi yli 150,000 kopiota.
Nigerian historia

Nigerian historiaa voidaan tutkia tuhansien vuosien päähän, sillä maata on todistetusti asutettu niinkin aikaisin kuin 13 000 vuotta sitten. Maan vanhimmat fossiilit ovat ajoitettu 9 000 vuoden päähän ennen ajanlaskun alkua. Nykyisen Nigerian alueella on ollut alueen historian aikana useita afrikkalaisia sivilisaatioita. Esimerkkejä näistä sivilisaatioista ovat muun muassa Beninin kuningaskunta, Nrin kuningaskunta sekä Oyon valtakunta. Islam saapui Nigeriaan hausojen kuningaskuntien kautta 1000-luvulla. Osa maasta oli myös Songhain kuningaskunnan hallitsemana.
Portugalilaiset merenkulkijat saapuivat Nigerian rannikolle vuonna 1472. Ei kestänyt kauaa, kunnes eurooppalaiset orjuuttivat nigerialaiset ja kuljettivat nigerialaisia miljoonittain orjiksi Amerikkoihin.
Britit valloittivat Lagosin vuonna 1851 ja liittivät sen virallisesti osaksi imperiumiaan vuonna 1861. Britit perustivat alueelle kaksi protektoraattia: Etelä-Nigerian protektoraatin ja Pohjois-Nigerian protektoraatin. Kyseiset protektoraatit kestivät vain 14 vuoden ajan, ja ne yhdistettiin vuonna 1914, jolloin Nigeriasta tuli Britannian siirtomaa ja protektoraatti. Kolonisaatio alueella jatkui vuoteen 1960 asti, jolloin itsenäistymistä ajanut taho onnistui saamaan Nigerialle itsenäisyyden. Nigerian liittovaltio itsenäistyi 1. lokakuuta 1960, mutta aluksi se oli Commonwealth realm, ja Britannian kuningatar Elisabet II oli edelleen myös Nigerian valtionpäämies.
Nigeriasta tuli tasavalta vuonna 1963, mutta joutui militaristisen vallan alle verisen vallankaappauksen jälkeen vuonna 1966. Pääosin igbo-kansan asuttama itäinen osavaltio Biafra yritti itsenäistyä vuonna 1967 ja lopulta separatistiliike muodosti Biafran tasavallan samaisena vuonna, joka johti miltei kolmivuotiseen Biafran sotaan eli Nigerian sisällissotaan. Biafran tapahtumat herättivät laajalti kansainvälistä huomiota ja sieltä maailmalle levinneet uutiskuvat vahingoittivat vakavasti Nigerian mainetta. Vuoden 1975 veretön vallankumous nosti valtaan siviilihallintoa luvanneen Murtala Ramat Mohammedin. Nigeriasta tuli jälleen tasavalta uuden perustuslain laatimisen jälkeen vuonna 1979. Tämä tasavalta oli tosin lyhytikäinen, kun kenraalimajuri Muhammadu Buhari kaappasi vallan jälleen itselleen neljä vuotta myöhemmin vuonna 1983. Vuonna 1985 Ibrahim Babangida kaappasi puolestaan vallan Buharilta toisessa peräkkäisessä verettömässä vallankaappauksessa.
Vuonna 1993 Ibrahim Babangidan johtama sotilashallitus piti presidentinvaalit, mutta niiden lopputulos mitätöitiin Moshood Abiolan voitettua ja muutaman kuukauden kuluttua marraskuussa kenraali Sani Abacha otti vallan. Abachan aikana kuoli ja katosi paljon toisinajattelijoita, muun muassa Ken Saro-Wiwa. Abacha kuoli vuonna 1998 ja neljäs tasavalta perustettiin seuraavana vuonna, lopettaen kolme vuosikymmentä kestäneen jatkoittaisen sotilasdiktatuurin.
Punakurkkufrankoliini

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 35–38 senttimetriä. Höyhenpeite on muualta ruskea, mutta kaulan alueelta punainen. Jalat ja silmien ympäristö ovat punaiset.

Esiintyminen ja elinympäristö

Punakurkkufrankoliini elää itäisen ja eteläisen Afrikan kosteilla alueilla tiheiköissä.

Ravinto

Punakurkkufrankoliini syö enimmäkseen siemeniä, mutta myös kasvinosia sekä hyönteisiä ja näiden toukkia.
Anestesia-aineet

Anestesia-aineet ovat lääkkeitä, joita käytetään potilaan rauhoittamiseen (sedatoimiseen) toimenpiteen tai tehohoidon yhteydessä. Yleisanestesian yhteydessä anestesia-aineilla saadaan aikaan anestesiainduktio eli nukahtaminen ja anestesian ylläpito.