Kari Tapio

Ura

Tapio oli nuorena innokas urheilumies ja harrasti erityisesti mäkihyppyä. Urheilu-ura kuitenkin katkesi lääkärin määräyksestä keuhkovarjostuman takia. Ennen ammattimuusikon uraansa hän opiskeli oppisopimuksella kirjapainon latojaksi ja työskenteli latojana Pieksämäellä ja Kuopiossa.
1960-luvulla Tapio esiintyi kotipaikkakunnallaan Pieksämäellä paikallisten ER-Quartet ja Jami & The Noisemakers -yhtyeiden kanssa. Käytyään vuonna 1966 koelaulussa Musiikki-Fazerilla hän sai Toivo Kärjen kehotuksesta laulunohjausta Ture Aralta.
Tapio teki ensimmäisen singlensä ”Tuuli kääntyköön”/”Niskavuoren nuorimmainen” vuonna 1972 ja oli sen jälkeen mukana Dannyn kiertueilla, toimien aluksi apumiehenä ja muun muassa show'ssa käytetyn käärmeen hoitajana. Ennen 1970-luvun puoliväliä uraan mahtui myös jäsenyys Erkki Liikasen Aikapommi-yhtyeessä. Erkki Liikasen "testamentattua" Aikapommi-nimen Kari Tapiolle, keikkalavoja kiersi reilun vuoden Lea Laven, Kari Tapio & Aikapommi -yhtye. 
Tapion oma läpimurto tapahtui vuonna 1976 singlellä ”Laula kanssain”. Sitä seurasivat ”Viisitoista kesää” ja ”Kaipuu”. Myöhempien vuosien myyntimenestyksiä olivat muiden muassa ”Olen suomalainen”, ”Myrskyn jälkeen”, ”En pyydä paljon” ja ”Paalupaikka”.
Monet Tapion iskelmistä ovat kantrivaikutteisia. Hän teki suomenkielisiä versioita muun muassa Johnny Cashin, Waylon Jenningsin ja Kris Kristoffersonin lauluista, sekä levytti poikkeuksellisesti englanniksi Johnny Cashin kappaleen "Ring Of Fire" suomalaisten artistien Johnny Cash -tribuuttilevylle Cash Only. Hän on esittänyt coverversiot Hectorin lauluista ”Kuinka voit väittää (että yksinäinen oot)” ja ”Lumi teki enkelin eteiseen”.
Tapio sijoittui Suomen euroviisukarsinnassa 2008 toiseksi kappaleella ”Valaise yö”. Samana vuonna hän lähti kiertueelle Paula Koivuniemen, Jorma Kääriäisen ja Riku Niemen johtaman orkesterin kanssa. Hänen viimeinen nauhoituksensa oli Felix Zengerin sekä Asan kanssa tehty kappale Pitkät päivät täällä.
Tapiolla oli cameorooli 6. tammikuuta 2012 ensi-illan saaneessa elokuvassa Vares – Kaidan tien kulkijat. Elokuva kuvattiin elo- ja syyskuussa 2010 muutama kuukausi ennen hänen kuolemaansa.
Tapio sai uransa aikana yhteensä 21 kultalevyä (+ 1 postuumisti), 8 platinalevyä ja yhden tuplaplatinan. Vuonna 2003 hän sai Iskelmä-Finlandia-palkinnon. Emma-gaalassa hänet valittiin parhaaksi miespuoliseksi artistiksi vuosina 1999 ja 2005. Tapio on palkittu Suomen Rintamaveteraaniliiton kunniaristillä.
Kari Tapion urasta on tehty elämäkertaelokuva Olen suomalainen, jonka ohjasi Aleksi Mäkelä. Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2019.

Yksityiselämä

Tapion puoliso oli vuodesta 1964 Pia (oik. Brita Kyllikki) Viheriävaara (12.4.1947 – 5.4.2015 ). Heillä on kolme lasta, Jani, Jiri ja Joona Jalkanen. Jani ja Jiri soittivat isänsä taustayhtyeessä ja Joona toimi hänen managerinaan. Jani Jalkanen toimii keulakuvana tanssiyhtyeessä Jani Jalkanen ja Hänen Orkesterinsa. Tapiolla on myös avioliiton ulkopuolinen neljäs poika Karri. Tapio asui vuosia Kirkkonummen Luomassa ja muutti vuonna 2010 Espoon Haukilahteen.
Tapio kuoli äkilliseen sydänkohtaukseen 7. joulukuuta 2010. Hänet siunattiin 22. joulukuuta 2010 Tapiolan kirkossa. Hautajaiset järjestettiin avoimena tilaisuutena ja kirkossa oli 700 ystävää ja ihailijaa. Kansaa oli myös kirkon ulkopuolella. Kari Tapion hauta on Gräsan uurnalehdossa Olarissa (korttelissa Koivikko, viimeisiä hautoja aivan hautausmaan reunassa.)