google/wiki40b huggingface dataset:
Jesse Colin Young

Varhaisvaiheet

Young sai alun perin nimekseen Perry Miller ja varttui Queensissä. Hänen äitinsä oli viulisti ja isänsä kirjanpitäjä, joka oli kiinnostunut klassisesta musiikista. Young kävi koulua New Yorkissa, missä Art Garfunkel oli hänen luokkatoverinsa. 15-vuotiaana Young sai stipendin Massachusettsin Andoverissa sijaitsevaan Phillips Acedemyyn, josta hänet myöhemmin kuitenkin erotettiin.

Ura

1960-luvulla Young asui Manhattanin Greenwich Villagessa ja julkaisi kaksi sooloalbumia: The Soul of a City Boy ja Young Blood. Sitten hän perusti yhtyeen nimeltä The Youngbloods, jonka muut jäsenet olivat kitaristi Jerry Corbitt, kosketinsoittaja/kitaristi Lowell "Banana" Levinger ja rumpali Joe Bauer. Heidän ensimmäinen albuminsa sisälsi Chet Powersin tekemän laulun "Get Together". Vuonna 1969 se julkaistiin uudelleen singlenä ja sitä käytettiin televisiomainoksen tunnussävelenä. Young yhtyetovereineen perusti levymerkin nimeltä Racoon Records, ja he julkaisivat neljä muuta albumia.
Young jätti yhtyeen vuonna 1972 ja julkaisi sooloalbumin Together. Hänen neljäs sooloalbuminsa Song for Juli sisälsi neljä singleä ja albumi oli Billboard 200 -listalla useita kuukausia. Vuonna 1978 Jesse äänitti albumin American Dreams, jota seurasi albumi The Perfect Stranger 1982. Vuonna 1987 hän julkaisi albumin The Highway Is for Heroes.
Hän jatkoi kiertueiden tekemistä ja muodosti uudelleen Youngbloods-yhtyeen joksikin aikaa ennen kuin palasi soolouralle vuonna 1987. Siitä lähtien hän on julkaissut uudelleen vanhempaa materiaalia.
Vuonna 1993 hän perusti oman levy-yhtiön nimeltä Ridgetop Music.

Yksityiselämä

Syyskuussa 1979 Young oli yksi "No Nukes" -konsertin esiintyjistä.
Hänen äänitysstudionsa ja talonsa Kalifornian Invernessissä tuhoutuivat Mount Visionin tulipalossa 1995.
Youngilla ja hänen vaimollaan Conniella on kaksi lasta ja perheellä on kahviplantaasi Havaijilla.
Savanniparatiisikaija

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 27 cm ja paino 55–85 g. Sukupuolet ovat erivärisiä. Koiraan pää, alapuoli ja yläperä ovat vihreät, siivet, selkä ja pyrstö siniset, ja alaperä punainen. Naaras on yksivärisemmän oliivinvihreä ja alaperä sekä siiven alapinta ovat valkoiset. Nokka on musta (koiras) tai harmaa (naaras), iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista, mutta on himmeämmän värinen.

Esiintyminen

Savanniparatiisikaijat elävät Australian kaakkoisosan sisämaassa. Sen elinympäristön ala on 1,49 miljoonaa neliökilometriä ja populaation koko noin 200 000 yksilöä. John Gould kuvaili lajin holotyypin Uudesta Etelä-Walesista.

Elinympäristö

Laji asuttaa puustoisia savanneja ja ruohostomaita sekä viljelyalueita, eikä sitä tavata yli 1 250 metrin korkeudessa merenpinnasta.

Lisääntyminen

Savanniparatiisikaijan pesä on tavallisesti veden äärellä kasvavan eukalyptuksen kolossa, joskus myös rakennelmissa. Naaras munii neljästä seitsemään, tavallisesti viisi munaa, joita se hautoo noin kolme viikkoa. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta lähes joka tunti. Poikaset jättävät pesän kuukauden ikäisinä ja saavat aikuispuvun sulkasadossa, joka tapahtuu noin kolme kuukautta pesästälähdön jälkeen.

Ravinto

Savanniparatiisikaijat etsivät siemenravintonsa maasta. Parvet lentelevät maanpinnan yläpuolella kuin kahlaajaparvi lietteen yllä, välillä pysähdellen etsimään siemeniä, ja taas jatkaen matkaansa. Ne syövät myös vihreitä lehtiä, etenkin ohdakkeiden lehtiä.
Spear Air

Konkurssi

Spearair kaatui vuoden 1973 öljykriisiin ja yleensäkin Keihäsmatkojen taloudellisiin vaikeuksiin. Myös toiminnan johtaminen oli ilmeisen leväperäistä, eikä kirjanpidosta tai kustannuksista juurikaan välitetty. Esimerkkinä mainittakoon yhtiön viimeiset menolennot etelään 3. toukokuuta 1974: Nikosiaan ja Istanbuliin lennetyllä lennolla oli yhteensä noin 145 matkustajaa ja Beirutin lennolla 52 matkustajaa. Kummassakin koneessa oli 189 paikkaa, joten toiminta ei voinut olla kannattavaa. Kun "Härmän Jätkä" saapui, pitkään jatkuneen kentän yllä tapahtuneen kaartelun jälkeen ja siksi polttoaineen käytyä vähiin, 3. toukokuuta 1974 Istanbuliin, portaat tuotiin vasta kun ovesta heitettiin laskeutumismaksut sisältänyt rahasalkku asematasolle. Matkakohteeseen jääneet suomalaisturistit kävi 9. toukokuuta noutamassa Finnairin DC-8-62, joka kiersi Beirutin ja Nikosian kautta Istanbuliin, missä paikalliset viranomaiset saarsivat asevoimin koneen ottaen sen Spearairin velkojen pantiksi useiksi tunneiksi. Vasta Finnairin pääjohtaja Gunnar Korhosen henkilökohtainen puuttuminen asiaan ja selostus siitä, että Finnair ei vastaa Spearairin veloista, sai tilanteen laukeamaan, ja Finnairin koneen sallittiin lähteä matkustajineen kohti Suomea.

Lentäjät

Kapteeneina toimivat ainakin Olavi Kepsu, Lauri Hirvonen, Kyösti Karhila, Heikki Keso, Mauri Maunula ja Nils Sippola.

Koneet

Yhtiö hankki National Airlinesilta kaksi suoravirtausmoottoreilla varustettua Douglas DC-8-32 -konetta, tunnuksiltaan OH-SOA ja OH-SOB, lempinimeltään Härmän Jätkä ja Härmän Mimmi. Ne jäivät lopultakin maksamatta. Lisäksi yhtiöllä oli myös Cessna 185E tunnukseltaan OH-CFH ja vuokralla yhtiön väreihin maalattuna helikopteri Agusta Bell 206B JetRanger II, tunnukseltaan OH-HIF. Yhtiölle oli tulossa myös kolmas DC-8-kone, jonka nimeksi piti tulla Härmän Häjy. Lisäksi yhtiölle suunniteltiin hankittavaksi pienempi kone, jonka nimeksi olisi tullut mahdollisesti Reissumies.
Simon Scott

Simon Scott, oikealta nimeltään Veikko Salonen on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet valittiin vuonna 1970 vuoden Supertähdeksi, ja samalta vuodelta on hänen tunnetuin levytyksensä Vain ulkopuolelle jään. Myöhemmin Simon Scott on keikkaillut erityisesti ruotsinsuomalaisten parissa.
Lonnie David Franklin

Henkilökohtainen elämä

Lonnie David Franklin Jr. syntyi South Los Angelesissa 30. elokuuta 1952. Hän meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Hänet vapautettiin Yhdysvaltain armeijan palveluksesta Stuttgartin tukikohdasta 24. heinäkuuta 1975, koska hän vapautui vankilasta, jouduttuaan sinne 17-vuotiaan saksalaistytön joukkoraiskaamisesta.
Illiers-Combray

Nimi

Illiers-nimen alkuperä tulee nimen Hilaire muunnoksista, kuten esimerkiksi Hilarius. Kunnan seurakunnan suojeluspyhimys onkin pyhä Hilarius, joka oli Poitiers'n piispana vuosina 353–367.
Kunnan nimenmuutos tuli ajankohtaiseksi, kun vietettiin Marcel Proustin syntymän satavuotismuistoa. Hän oli kirjasarjassaan Kadonnutta aikaa etsimässä kuvannut kaupunkia hyvin yksityiskohtaisesti Combray-nimisenä. 
Nimenmuutos päätettiin Ranskan tasavallan presidentin asetuksella 29. maaliskuuta 1971. Asetus julkaistiin virallisella lehdessä 7. huhtikuuta samana vuonna ja se siis tuli viralliseksi kylän nimeksi 8. huhtikuuta. Ennen nimenmuutosta kunta oli tunnettu siis nimellä Illiers, joka nimi on vieläkin käytössä ihmisten jokapäiväisessä kielentäytössä.

Maantiede

Illiers-Combray sijaitsee Loire-joen vasemmalla rannalla. Se on 25 kilometriä lounaaseen Chartresin kaupungista. Proust kuvaa kirjassaan pitkälti matkan taittumista juuri noiden kahden kunnan välillä. Kaupunki on myös noin 20 kilometriä Châteaudun kaupungista pohjoiseen.

Historia

Malte-Brun kirjoitti France illustrée -lehdessä vuonna 1882 ”yleistä historiaa” -otsikon alla seuraavasti Illiersistä:
»Illiers on yksi vanhimmista ”Chartain” alueen vapaaherrakunnista. Illiersin herrat olivat yksi niistä neljästä vapaaherrasta, joilla oli erityinen oikeus kantaa Chartresin piispaa, kun hän suoritti juhlallisen kaupunkiin tulonsa. Tämän suvun herrat, jotka toisaalta olivat lukuisina piistäinä palvelleet Chartresin hiippakuntaa sen piispoina, ovat useissa historiamme vaiheissa erottuneet muista; kaikkein merkittävin heitä oli Floren d’Illiers, joka kuningas Kaarle VII:n aikana oli yksi Jeanne d'Arcin uskollisimpia aseveljiä (sic!), ja taisteli La Hiren, Dunoisin ja Xaintraillesin kanssa antaakseen kuninkaalleen Bourgesin kaupungin, kuninkaan vanhan perintönsä, jota englantilaiset riistivät. Muurit, jotka suojelevat tätä pientä kaupunki ovat kadonneet jo aikoja sitten ja paikan vanhasta linnoituksesta on vaivoin vielä tänään joitain tunnistettavia jäänteitä. Ranskalais-saksalaisen sodan aikaan 1870–1871 tämä paikkakunta kärsi jos 19. lokakuuta lähtien miehityksen tuskia ja myös pommitusten alkuvaiheen.»

Taloushistoria

Malte-Brun kertoo myös, että Illiers oli «yksi departementin kaikkein aktiivisimmista kaupallisista keskuksista. Siellä oli viidet vuosittaiset markkinat, verkatehdas, trikootehdas, useita tiilitehtaita ja siellä oli myös merkittävää vehnän ja nautakarjan kauppaa».
Kahdeksan vuosikymmentä myöhemmin ”Grand Larousse encyclopédique” (osa 6, heinäkuussa 1962) totesi, kun oli kyse Iliersistä, että siellä oli pellavan käsittelyä ja konepajateollisuutta.

Kuuluisuudet

Marcel Proust vietti kaupungissa lapsuutensa. Hän oli asui tällöin isänsä sisaren Elisabeth Proustin (1828–1886) luona, joka oli avioliittossa Jules Amiot’n (1816–1912) kanssa. Proust myös oli Combray-nimen luoja.
Kirjailija Christophe Ferré on viettänyt myös osan lapsuuttaan Illier-Combrayssa. Hänen isoisälleen Léon Ferrélle, joka toimi kunnan määrinä useita vuosikymmeniä, on omistettu kylän keskuskatu.
Pukstaavi

Näyttelyt

Pukstaavin päänäyttely kertoo suomalaisen kirjan tarinan inkunaabelista sähkökirjaan. Kirjaa lähestytään näyttelyssä sekä esineenä että ilmiönä. Keskiöön nostetaan ihmiset, joiden kautta tarkastellaan kirjojen tuotantoa, välitystä ja vastaanottoa ennen ja nyt. Näyttely havainnollistaa, miten keskeinen rooli kirjoilla on ollut ja on edelleen suomalaisessa yhteiskunnassa ja tavallisten ihmisten arjessa.
Pukstaavin vaihtuvien näyttelyiden aiheina ovat ajankohtaiset kirjakulttuurin ilmiöt ja ihmiset. Sekä päänäyttelyn että vaihtuvien näyttelyiden kerrontaa täydennetään luennoin, kurssein, työpajoin ja julkaisuin.
Adams Filmi

Tuotannot

Adams Filmin tuotannot vuodesta 1926
Kate Ryan

Kate Ryan (oik. Katrien Verbeeck; s. 22. heinäkuuta 1980) on belgialainen dancelaulaja ja lauluntekijä. Hän saavutti kansainvälistä huomiota coverillaan Mylène Farmerin kappaleesta ”Désenchantée”, joka oli suuri hitti eurooppalaisilla listoilla. Hän on solminut levytyssopimuksen EMI:n kanssa. Hän laulaa paljon ranskaksi.
Kate Ryan valittiin edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 2006 kappaleella ”Je t’adore”, mutta hän karsiutui semifinaalissa.
Ryanin Free-albumilta suuri hitti oli cover-versio France Gallin kappaleesta ”Ella, elle l’a”.
Ray Reardon

Ray Reardon, MBE (s. 8. lokakuuta 1932) on eläkkeellä oleva walesilainen biljardinpelaaja. Hän on Steve Davisin tapaan kuusinkertainen snookerin maailmanmestari. Jokaisen maailmanmestaruutensa Reardon voitti 1970-luvulla.
Harry Secombe

Sir Harry Donald Secombe CBE (8. syyskuuta 1921 – 11. huhtikuuta 2001) oli walesilainen koomikko ja laulaja, joka tunnettiin parhaiten esiintyjänä 1950- ja 1960-lukujen radiohupailussa The Goon Show.
Hän syntyi St. Thomasissa, Swanseassa ja palveli brittien armeijassa Toisessa maailmansodassa Pohjois-Afrikassa. Italiassassa hän tapasi ensimmäistä kertaa Spike Milliganin.
1950-luvun alussa hän, Milligan, Michael Bentine ja Peter Sellers alkoivat esiintyä radiokomediassa The Goon Show. Secombe esitti Neddie Seagoonia, joka oli usein ohjelman absurdien juonien päähenkilö.
Secombe esiintyi monissa teatterimusikaaleissa, muun muassa Pickwick (1963), (joka perustui Charles Dickensin Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit -kirjaan) ja The Four Musketeers (1967), ja hänellä oli monia listamenestyksiä. Hänen tunnetuimpa laulujaan on "If I Ruled the World". Hän esiintyi herra Bumblena Carol Reedin elokuvaversiossa Lionel Bartin musikaalista Oliver! (1968).
Myöhemmällä elämänpuoliskollaan Secombe (jonka veli Fred Secombe oli pappi Walesin kirkossa) houkutteli uusia yleisöjä juontajana uskonnollisissa ohjelmissa, kuten BBC:n Songs of Praise ja ITV:n Highway.
Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1981.
Secombe sai halvauksen 1997, josta hän hitaasti toipui, mutta hänelle diagnosoitiin eturauhassyöpä seuraavana syyskuuna. Saatuaan toisen halvauksen 1999, hänen oli pakko hylätä televisiouransa. Hän teki dokumentin terveydentilastaan antaakseen rohkeutta toisille kärsijöille.
Secombe ja hänen vaimonsa Myra Atherton saivat neljä lasta: Jennifer Secombe, joka nai näyttelijä Alex Gianninin ja oli myös isänsä agentti, Andy Secombe, ääni- ja elokuvanäyttelijä sekä kirjailija, David Secombe, kirjoittaja ja valokuvaaja ja Katy Secombe, näyttelijätär.
Sir Harry kuoli 79-vuotiaana eturauhassyöpään kotonaan Surreyssä, Englannissa huhtikuussa 2001.
RN Procione

Palvelus

Aluksen miehistö upotti aluksensa 11. syyskuuta 1943.
Seireeni-maalari

Seireeni-maalari on nykyaikainen nimitys eräälle antiikin Kreikan maljakkomaalarille, joka työskenteli Ateenassa oletettavasti vuosina 480-470 eaa. Hänen oikea nimensä on tuntematon, samoin kuin hänen syntymäaikansa.
Seireeni-maalari nimettiin hänen tunnetuimman teoksensa Odysseus ja seireenit mukaan. Tämän kuuluisan stamnoksen kuvassa Odysseus on sidottu laivan mastoon ja hänen toverinsa soutavat seireenien ohi vahaa korvissaan. Odysseus on selvästikin haltioitunut seireenien musiikista, mutta lumous on kuitenkin jo murrettu ja ne tekevät itsemurhan heittäytymällä mereen.
Teos on nykyisin British Museumin kokoelmissa.
Rurik Lindquist

Rurik Nestor Lindquist (26. tammikuuta 1870 Mikkeli – 20. marraskuuta 1950) oli suomalainen taiteilija.
Rurik Lindquist opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän opiskeli myös Pariisissa. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1950. Lindquist toimi johtajaopettajana Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa alkaen vuodesta 1900 aina 40 vuoden ajan. Hän oli myös Viipurin taidemuseon johtaja. Ennen Viipuriin siirtymistä Lindquist Haminan kadettikoulun piirustuksenopettajana vuosina 1896–1900.
Rurik Lindquist vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Hämeenlinnassa ja toimi 1890-luvulla Hämeenlinnan käsityöläiskoulun opettajana. Myöhemmin hän perusti Hämeenlinnan taidemuseon vanhaan viljamakasiiniin. Viipurin taidemuseosta vuonna 1939 evakuoidut teokset loivatkin sitten perustan taidemuseon kokoelmalle. Taideteosten evakoinnista pois sodan jaloista hän vastasi museointendenttinä. Arvokas taidekokoelma evakointiin alkuun Rautalammille Peuran museoon.

Taide

Lindquist tauluissa näkyy Hämeenlinnan Myllymäen kaupunginosan pihoja, portteja ja puutarhoja sekä Vanajaveden rantamaisemia. Hänen maalaustensa aiheina on mm. Kannaksen, Nauvon ja Korppoon maisemat. Lindquist teki myös asetelmia ja henkilökuvia. Lindquistin taiteessa näkyy perinteiset esteettiset arvot, realistinen ilmaisu ja arkiset aiheet.
Rurik Lindquistin taidetta on nähtävillä Hämeenlinnan taidemuseossa.
Filip Sandberg

Seuraura

Sandberg on AIK IF:n kasvatti. Hän voitti seurassa U16 SM:n hopeaa vuonna 2009. Sandberg siirtyi 16-vuotiaana HV71:ään kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän oli seuran J20-junioreiden kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+20=34 ja Sandberg voitti HV71:n sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Kaudella 2012–2013 Sandberg toimi joukkueensa kapteenina. Hän oli HV71:n paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Johan Johnssonin kanssa tehoilla 24+29=53. He jakoivat koko sarjan pistepörssin kolmannen sijan. Sandberg voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden ja Sandberg valittiin sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Hän debytoi kauden aikana myös HV71:n Elitserien-joukkueessa, jossa Sandberg pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 sekä kaksi European Trophy -ottelua tehopistein 1+1=2.
Huhtikuussa 2013 Sandberg solmi HV71:n kanssa vuoden mittaisen SHL-sopimuksen. Hänen tulokaskautensa 2013–2014 toi liigassa kaikkiaan 30 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Sandberg pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kymmenen ottelun verran lainalla sarjatasoa alemapana HockeyAllsvenskan-joukkue VIK Västerås HK:ssa, jonne hän siirtyi marraskuussa 2013. Kevätkaudella Sandberg vahvisti myös HV71:n J20-junioreita, jonka sisäisen pistepörssin voiton hän jakoi pudotuspeleissä Victor Romforsin kanssa tehoilla 4+4=8. Sandberg voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden. Maaliskuussa 2014 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HV71:n kanssa.
Ensimmäisellä kokonaisella SHL-kaudellaan 2014–2015 Sandberg teki 55 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2015–2016 hän teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+12=21. Pudotuspeleissä Sandberg jakoi HV71:n sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +2. Helmikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Sandberg teki runkosarjassa 25 tehopistettä, mutta nousi pudotuspeleissä suureen rooliin voitettuaan HV71:n sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+8=14, joilla hän sijoittui koko liigan pistepörssissä kolmanneksi. Sandberg voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Toukokuussa 2017 NHL-varaamaton Sandberg teki kaksivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet AHL-joukkue San Jose Barracudaan.

Muuta

Sandbergin isoveli Christian toimii AIK IF:n Allsvenskan-joukkueen kapteenina ja hän on pelannut seurassa aiemmin myös yli 150 Elitserien/SHL-ottelua.
Granville

Talous

Granvillen satama on merkittävä purjehdussatama ja matkailu kunnan tärkeimpiä elinkeinoja. Matkailijoita houkuttelemaan on kaupunkiin rakennettu kasino. Myös Granvillen kalasatama on merkittävä. Alueen vesiltä pyydetään kampasimpukoita, simpukoita, meribrasseja, makrilleja, merianturoita, piikkikampeloita, mustekaloja, hummeria ja katkarapuja. Näiden lisäksi paikalliset kalastusalukset pyytävät turskaa Newfoundlandista.

Nähtävyyksiä

Kaupungin historiallisia nähtävyyksiä on kirkko Notre-Dame du Cap Lihou, joka sai nykyisen asunsa 1700-luvulla. Kaupungissa on Christian Dior-museo, joka on perustettu hänen lapsuuden aikaiseen asuntoon
Aitta

Aitta pihapiirissä

Talossa on tarvittu useita aittoja, yleensä niitä on ollut vähintään kolme. Vilja-aitta eli riistaitta oli tarpeen viljan säilyttämiseksi. Siellä pidettiin siemen- ja rehuviljaa, herneitä, papuja ja ryynejä. Ruoka-aitta, jossa pidettiin lihaa ja jauhoja sekä joskus kalaa ja harvakseltaan maitotuotteita. Yleensä maidon säilytykseen oli oma tilansa. Kolmas tarpeellinen aitta on vaateaitta, jota käytettiin ja käytetään vaatteiden säilytykseen. Kesällä vaateaittaa käytettiin nukkumispaikkana.

Rakenne

Rakenteellisesti aitta edustaa hirsirakennuksen perusmuotoa. Se on neliön muotoinen, siinä on nurkkasalvokset, sen päädyssä on ovi, ikkuna puuttuu tai on hyvin pieni. Rakennus on tilkitsemätön eli sitä ei ole eristetty, mikä takaa tuuletuksen. Tilkityissä aitoissa tavara homehtuu helposti. Alin hirsikerta on tavallisesti nurkkakivien päällä niin, että tuuli puhaltaa aitan lattian alta – näin aitta pysyi kuivana. Länsi-Suomessa aitat perustettiin toisinaan puisten tolppien (jalkojen) päälle ja ne olivat korkeammalla kuin idässä, pohjoisen niliaitta taas rakennettiin yhden tukevan puunrungon varaan ruokatarpeiden säilytykseen. Aitta saatettiin rakentaa myös seinistä erilliselle hirsikehikolle tai kahden perustushirren varaan.
Aitoissa on aina ollut puulattia, aluksi halkaistuista pölkyistä, myöhemmin lankuista ja nyttemmin laudoista. Aitassa on paikkakunnittain ollut välikatto (laipio, laki) tai se on puuttunut. Aitoissa oli useimmiten myös pitkä eturäystäs tai ulkoneva ullakko eli lakka taikka toinen kerros sekä rappuset eli portaat, mutta monesti rapuista kävi oviseinälle asettu leveä lankku tai kolottu tukki. Räystään tai lakan alla pidettiin työkaluja, ja sateella aitan rappusilla tehtiin monenlaisia töitä. Rannikolla ja järvialueilla aitan räystään suojassa kuivattiin kalaa. 
Aitta on kylmänä ja tilkitsemättömänä rakennuksena hyvin kestävä, eivätkä 300–400 vuoden ikäiset aitat ole kovinkaan harvinaisia. Tämänkin vuoksi aittoja on koristeltu enemmän kuin muita rakennuksia. Salvaimenpäät räystäiden alla veistettiin monesti viistoon tai kaareviksi, nurkkasalvokset saatettiin laudoittaa. Jos perinteisessä aitassa oli pitkälle ulkoneva eturäystäs, sitä kannattavat pylväät usein koristeltiin. Oviin kiinnitettiin erityistä huomiota. Niiden piti olla vahvat ja niitä alettiin ensimmäisinä lukita. Makuuaittojen ovia myös koristeltiin muutenkin mielellään. Aitan seinään saatettiin kaivertaa sen valmistumisvuosi.

Sisustus

Aitan sisustus on niukka. Vaateaitassa ainoa kiinteä sisustus ovat orret eli vankat, pyöreät riu’ut, joille ripustetaan vaatteet. Orret kulkevat kahtena parina, samalla tasolla, oviseinästä peräseinään noin 1,6–1,7 metrin korkeudella lattiasta. Makuuaitassa on orsien lisäksi kiinteä tai liikuteltava sänky. Vilja-aitassa oli usein kiinteät laarit eli karsinat sekä erilaisia pyttyjä ja tynnyreitä siemenviljan, papujen ja herneiden  säilytykseen. Ruoka-aitassa ei ollut juuri mitään kiinteää sisustusta, vaan lihaa, jauhoja ja muita ruokatarpeita pidettiin tynnyreissä, tiinuissa ja pytyissä.
Biotie Therapies

Myynti Acordalle 2016

Tammikuussa 2016 kerrottiin, että yhdysvaltalainen Acorda Therapeutics ostaa Biotie Therapies -yhtiön noin 333 miljoonan euron käteiskaupalla. Kaupan myötä Acorda sanoo pääsevänsä maailman johtavan Parkinsonin taudin hoitomuotojen kehittäjän asemaan.
Sana sanaa vastaan

Juoni

Kuolleen naisvanhuksen kädestä löytynyt kirje johdattaa Kosksisen yli 30 vuotta sitten tapahtuneen murhan jäljille. Samaan aikaan suojelua vaativan talon pihasta löytyy ruumis.
RN Gru

Palvelus

Alus poistettiin laivastoluettelosta 1971.
Lárnakan arkeologinen museo

Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Lárnakan paikalla sijainneesta antiikin Kitionista sekä eri puolilta Lárnakan aluetta, kuten neoliittisen kauden asutuspaikoilta Choirokoitíasta ja Kalavasós-Téntasta. Löydöt ajoittuvat neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle. Kyproslaisten esineiden lisäksi löytöihin kuuluu paljon saarelle tuotua mykeneläistä, foinikialaista, egyptiläistä, assyrialaista ja persialaista esineistöä.
Sali I esittelee neoliittisen ja kalkoliittisen kauden sekä varhaisen ja keskisen pronssikauden löytöjä pääosin Choirokoitíasta ja Kalavasós-Téntasta. Sali II sisältää myöhemmän pronssikauden eli mykeneläisen kauden sekä varhaisen rautakauden eli kyprogeometrisen kauden löytöjä Kitionista. Sali III esittelee Kitionin löytöjä kyprogeometriselta ja -arkaaiselta kaudelta klassiselle kaudelle. Sali IV sisältää löytöjä klassiselta hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle. Museoesineitä on esillä myös museon ulkotiloissa.
Nürnbergin lentoasema

Sijainti

Lentoasema sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Nürnbergin keskustasta. Nürnbergin U-Bahn -verkoston linjalla U2 pääsee keskustasta kentälle.
Sabugal

Sabugal on kunta Guardan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 822,7 km² ja väkiluku noin 14 200.
Sabugalin nykyinen pormestari on sosiaalidemokraatti Manuel Rito Alves.
Donald Dunn

Donald ”Duck” Dunn (24. marraskuuta 1941 Yhdysvallat – 13. toukokuuta 2012 Tokio) oli yhdysvaltalainen basisti.
Dunn kiinnostui mustasta musiikista kaverinsa Steve Cropperin kanssa jo käydessään koulua Memphisissä. He pääsivät molemmat muusikoiksi Staxin studiolle, jossa he soittivat studioyhtyeessä 1960-luvulla kymmenillä soul-klassikkolevyillä. Yhtyeessä olivat mukana myös rumpali Al Jackson Jr. ja koskentinsoittaja Booker T. Jones. Yhdessä he soittelivat yhtyeenä nimeltä Booker T. & the M.G.’s. Staxin jälkeen Dunn soitti kiertuemuusikkona, mutta myös Booker T. & the MG’s pysyi aika ajoin toiminnassa.
Vuonna 2012 Dunn kuoli esiintymismatkalla Tokiossa, jossa hän oli soittanut kaksi keikkaa Tokion Blue Note -klubilla kitaristi Steve Cropperin kanssa.
Myllykangas (Alajärvi)

Myllykangas on noin 350 asukkaan kylä Alajärven kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Sinisen tien, valtatien 16 varrella, noin 11 kilometriä länteen Alajärven keskustasta.