google/wiki40b huggingface dataset:
Steinbjørn B. Jacobsen

Steinbjørn B. Jacobsen (30. syyskuuta 1937 Sandvík, Färsaaret – 12. huhtikuuta 2012 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti lastenkirjailijana, mutta hän kirjoitti myös runoja, novelleja, romaaneja, näytelmiä ja muistelmia.
Jacobsen kävi koulua Tvøroyrissa ja oli sen jälkeen merillä Grönlannissa ja Islannissa 1956–1958. Sen jälkeen hän kävi valmistavan kurssin Ask Háskúlassa ja toimi opettajana Tanskassa 1960-luvun alussa. Palattuaan Färsaarille Jacobsen jatkoi opintojaan ja työskenteli opettajana eri kouluissa. Hän oli Húsavíkin kunnan kunnansihteeri vuosina 1966–1970 työskennellessään siellä opettajana. Hän jäi eläkkeelle 1997.
Jacobsenille myönnettiin vuonna 1981 M. A. Jacobsens Heiðursløn -palkinto. Hän on saanut Tórshavnin kaupungin lastenkirjallisuuspalkinnon 1976 ja 1985.
Pyhän Hengen kirkko (Tallinna)

Historia

Kirkon ensimmäiset osat on rakennettu 1200-luvulla. 1300-luvulla kirkkoon tehtiin laajennus. 1630-luvulla arkkitehti H. Graff suunnitteli tornin pohjoisen renessanssin tyyliin, jonka Bickel ja A. John uusivat vuonna 1688. Kirkossa toimi 1500-luvulla kaksi pappia, joilla oli suuri vaikutus viron kieleen ja kulttuuriin. Heistä G. Müller kirjoitti saarnoja viroksi ja Balthasar Russow oli Liivinmaan maakunnan kronikan kirjoittaja

Arkkitehtuuri

Kirkon länsiosassa on kahdeksankulmainen torni saksalaisen ritarikunnan tyyliin. Kirkon pohjoispuolella julkisivuun on kaiverrettu barokkityylinen kello, jonka teki vuonna 1684 K. Ackerman.
Jim Harrison

Jim Harrison (11. joulukuuta 1937 Grayling, Michigan, Yhdysvallat – 26. maaliskuuta 2016 Patagonia, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu kertomuskokoelma Syystarinoita (The Legends of the Fall, 1979), johon pohjautuu elokuva Intohimon tuulet (1994).
Harrison laati myös käsikirjoituksia, muun muassa Tony Scottin ohjaukseen Kosto (1990) ja Mike Nicholsin ohjaukseen Wolf (1994). Harrisonin tuotantoa on verrattu muun muassa William Faulkneriin ja Ernest Hemingwayhin. Euroopassa hänen tuotantonsa on suosittua erityisesti Ranskassa.
Thomas Kent

Thomas Kent (iiriksi Tomás Ceannt, 1865 – 9. toukokuuta 1916) oli irlantilainen nationalisti, joka teloitettiin syytettynä osallisuudesta kahakkaan Royal Irish Constabularya (RIC) vastaan pääsiäiskapinan yhteydessä 22. huhtikuuta 1916.
Kent oli kotoisin merkittävästä nationalistiperheestä Castlelyonsista, Corkin kreivikunnasta. Perhe oli valmistautunut ottamaan osaa pääsiäiskapinaan, mutta kun liikekannallepano peruttiin, perhe päätti jättäytyä pois. Pääsiäiskapina kuitenkin eteni ja RIC määrättiin pidättämään tunnettuja nationalisteja ympäri maan, mm. Irlannin vapaaehtoisjoukkojen, Sinn Féinin ja IRB:n riveistä. Kun Kentin asunto Bawnard Housella ratsattiin, RIC kohtasi vastarintaa Thomasin ja tämän veljien Richardin, Davidin ja Williamin taholta. Tunteja kestäneen tulitaistelujen aikana RIC:n upseeri sai surmansa ja David haavoittui vakavasti. Kun Kentit vihdoin pakotettiin antautumaan, Richard yritti vielä paeta, mutta epäonnistui haavoittuen kuolettavasti.
Thomas ja William joutuivat oikeuteen. William vapautettiin syytteistä, mutta Thomakselle langetettiin kuolemantuomio, joka täytäntöönpantiin ampumalla tämä 9. toukokuuta 1916. Lukuun ottamatta Roger Casementin erikoista tapausta Thomas Kent oli ainoa henkilö, joka teloitettiin Dublinin ulkopuolella pääsiäisviikon tapahtumien johdosta.
Myöhemmin Corkin päärautatieasema nimettiin Kent Stationiksi Kentin mukaan.
Tallbackharjun jätinkirkot

Sijainti

Jätinkirkot sijaitsevat Ähtävän kirkosta 11,5 kilometriä kaakkoon. Ne sijaitsevat Ähtävä–Teerijärvi-maantien (yhdystie 7450) pohjoispuolella Tallbackenin harjulla niin, että jos saapuu paikalle valtatieltä 8 Salonkylästä (Lappfors) ja ajaa mainittua tietä 3,2 kilometriä, on saapunut harjulle. Eteläisin jätinkirkko sijaitsee vain 300 metriä tiestä harjun itärinteen jyrkässä kohdassa. Pohjoiselle jätinkirkolle tulee vielä edetä 700 metriä pohjoisluoteeseen, missä mäen loputtua alkaa uusi mäki kallioineen.

Eteläinen jätinkirkko

Eteläisin jätinkirkko sijaitsee 300 metriä maantiestä pohjoiseen. Tallbackan harju on itäpuoleltaan jyrkkä ja jätinkirkko sijaitsee sen korkeimman kohdan eteläpuolella. Rinteen alapuolella idässä on suota ja länsipuolella jatkuu harju. Jätinkirkko on 27 metriä pitkä ja 10 metriä leveä. Sen pituusakseli suuntautuu 4° pohjoisesta myötäpäivään eli pohjoiseen. Kivivallit ovat 2–3 metriä leveät ja melko matalat, mutta erottuvat hyvin sen eteläpäässä. Pohjoispäässä vallit ovat lähes huomaamattomia. Eteläpäässä on vallissa matalampi kohta, jota kutsutaan portiksi. Se suuntautuu jätinkirkon keskikohdasta suoraan etelään. Heti portin takana jätinkirkon sisäpihalla on kaksi kuoppaa ja muualla muutama kuoppa lisää.
Jätinkirkko sijaitsee 57,5 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy). Jääkauden jälkeisen maankohoamisen perusteella sen voisi ajoittaa mieluummin kivikauteen kuin kivikauden ja pronssikauden vaihteeseen kuten tähän mennessä on tehty.
Jätinkirkosta 150 metriä pohjoiseen samalla harjanteella on pieni jätinkirkko tai pikemminkin vallien ympäröimä painanne. Se on noin 16 metriä pitkä ja 10 metriä leveä, mutta sisäpiha on vain 7x4-metrinen. Painanne voi olla kivikkoon raivattu asumuspainanne.

Pohjoinen jätinkirkko

Toinen jätinkirkko sijaitsee harjun pohjoispäässä matalammalla mäellä, jonka kallion eteläpuolella jätinkirkko sijaitsee. Jätinkirkon sisäpiha on tasainen ja sitä ympäröi kolmelta sivulta kivivalli. Länsipuolen valli ei tarkastuksessa hahmottunut selvästi, mutta itäsivun valli on selvä. Jätinkirkko on 45 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Sen sisäpiha on 37 metriä pitkä ja 25 metriä leveä. Sen pituusakseli suuntautuu 32° pohjoisesta vastapäivään eli luoteeseen. Vaikuttaa siltä, että kivivallissa on kolme matalampaa kohtaa eli portit. Ne sijaitsevat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 160° pohjoisesta myötäpäivään eli eteläkaakkoon, 193° eli etelään ja 232° eli lounaaseen. Jätinkirkon pohjoispuolella on isoja lohkareita.
Alueella on muitakin muinaisjäännöksiä. Jätinkirkon länsipuolella sijaitsee halkaisijaltaan 7–8-metrinen kiviröykkiö. Jätinkirkon eteläpuolella portin vieressä sijaitsee toinen selvä röykkiö, jonka halkaisija on viitisen metriä. Aiempien tietojen mukaan jätinkirkossa on havaittu yhdeksänkin erillistä röykkiötä (Finnäs 2000) ja siinä onkin muutamia epämääräisempiä kiveyksiä. John Finnäs havaitsi vuonna 2002 yhteensä yhdeksän kiviröykkiötä, joita ei ole vielä varmistettu.

Tutkimuksia

Jätinkirkot on tarkastettu erikseen tai yhdessä vuosina 1971 (Mikko Ahvenlampi), 2000 (John Finnäs) ja 2016.
Alvin ja pikkuoravat 3

Videopeli

Marraskuussa 2011 julkaistiin elokuvaan perustuva Alvin and the Chipmunks: Chipwrecked videopeli Wii, NDS ja Xbox 360 -alustoille.
Tōkyō metro

Historia

Tōkyō metron historia ulottuu 1920-luvulle, jolloin avattiin pääkaupungin ensimmäinen metrolinja. Metroa hallinnoimaan perustettiin vuonna 1941 ”keisarillisen pääkaupungin pikaliikenteen laitos” (jap. 帝都高速度交通営団, Teito kōsokudo kōtsūeidan), joka tunnettiin lyhyemmin japaniksi nimellä Eidan tai englanninkielisellä lyhenteellä TRTA. 1950-luvulta alkaen verkosto laajeni nopeasti ja nykyään se on 195,1 kilometrin pituinen.
Steph Swainston

Elämä

Swainston on opiskellut arkeologiaa Girton Collegessa Cambridgen yliopistossa. Hän valmistui University of Walesista ja ennen kirjailijaksi ryhtymistään työskenteli arkeologina ja tutkijana. Vuonna 2011 hän ilmoitti opiskelevansa kemian opettajaksi.
Höyryttäminen

Höyryttäminen on ruoan kypsentämistä vesihöyryssä. Höyryttämisen voi tehdä paineettomasti tai paineessa. Paineeton kypsytys tapahtuu 100 celsiusasteessa kerroskattilassa eli höyrykattilassa reiällisessä astiassa kiehuvan veden yläpuolella, tai tavallisessa kattilassa kannella peitetyllä reiällisellä höyrytysalustalla. Painehöyrytys on nopeampi menetelmä, ja sitä käytetään yleensä laitoskeittiöissä. Painekypsytys tapahtuu painekattilan tai painekaapin reiällisessä astiassa 110–200 celsiusasteessa.
Veteen voidaan lisätä aromiaineita, jotka antavat höyrytettävään ruokaan makua. Kasvisten, siementen, suurimoiden, kalan ja kanan rakenne, väri, maku ja ravintoaineet säilyvät höyrytettäessä paremmin kuin keitettäessä.
Viirupääkerttuli

Levinneisyys

Viirupääkerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain itäosissa ja talvehtivana Väli-Amerikassa. Sen populaation on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Citroën CX

Erikoismalleja

Ajon tasaiseksi tekevän kaasunestejousituksen ansiosta CX:n pitkärunkoisesta farmarimallista tuli suosittu sairaankuljetus- ja elokuvauskäytössä. Farmarimallista rakennettiin myös kahdella peräkkäisellä taka-akselilla varustettuja autoja, joita käytettiin kuriiriliikenteessä muun muassa sanomalehtien pikakuljetuksiin ympäri Eurooppaa.
Euroopan lisäksi CX:ää myytiin joissakin Aasian ja Etelä-Amerikan maissa. Sitä koottiin Chilen Aricassa vuosina 1978–1984. Australiaan ja Etelä-Afrikkaan CX-autoja tuotiin Ranskasta, kun edeltäjämalli DS:ää oli koottu maissa paikallisesti. Vuonna 1984 Citroën onnistui myymään 2 000 CX:ää Kiinaan ja oli vähällä saada isommankin sopimuksen, joka olisi tuolloin tehnyt mallista Kiinan yleisimmän auton.
C. Northcote Parkinson

Cyril Northcote Parkinson (30. heinäkuuta 1909 Durham – 9. maaliskuuta 1993 Guernsey) oli englantilainen historiantutkija ja kirjailija. Parhaiten hänet tunnetaan luomistaan Parkinsonin laeista.
Akateemisella urallaan Parkinson keskittyi merenkulun historiaan, etenkin Napoleonin aikaan. Hän luennoi Englannin, Malaijan ja Yhdysvaltain yliopistoissa. Vuonna 1960 hän luopui akateemisesta urastaan ja keskittyi kirjoittamiseen ja vierailuluentoihin; hän kävi Suomessa vuonna 1961. Parkinson kirjoitti useita julkista hallintoa ja byrokratiaa ruotivia satiirisia teoksia.

Lait

Parkinsonin ensimmäisen lain mukaan työllä on taipumus paisua ja viedä tekijältään kaikki aika, joka siihen on käytettävissä. Tästä seuraa välillisesti, että henkilökunnan määrä virastoissa kasvaa ennalta määrätyllä nopeudella riippumatta suoritettavan työn määrästä. Byrokraatit pyrkivät moninkertaistamaan alaistensa lukumäärän ja keksimään työtä toisilleen. Parkinson kehitti tämän kuuluisimman lakinsa tutkittuaan Brittiläisen imperiumin kehitystä. Hänen tunnetuin esimerkkinsä koski Ison-Britannian siirtomaaministeriötä, jonka virkamiesten lukumäärä oli kasvanut vuosikymmenien ajan keskimäärin 5,7 % vuodessa, ja näin tapahtui jonkin aikaa vielä senkin jälkeen, kun monet suurimmat siirtomaat olivat itsenäistyneet.
Parkinsonin toisen lain mukaan menot nousevat automaattisesti yhtä suuriksi kuin tulot. Tämä pätee niin yksityisiin ihmisiin kuin kokonaisiin valtioihinkin. Kun henkilön – tai valtion – tulot nousevat, ryhdytään miettimään, miten ja mihin tulojen lisäys käytetään. Tulonlisä hupenee vähin äänin, ja lopulta menot kasvavat tulojen ohi.
Parkinsonin kolmas laki on vähenevän pätevyyden laki, jonka mukaan etenkin ylimmän virkamiesluokan epäpätevyys kasvaa ja koulutus jää riittämättömäksi virka-aseman vaativuuteen nähden.
Parkinsonin triviaalisuuden lain mukaan organisaatiot keskittyvät suhteettoman paljon triviaaleihin asioihin. Syynä tähän on se, että kaikki pystyvät esittämään näkemyksiään suhteellisen triviaaleista asioista, kuten polkupyöräsuojan katon materiaalista, mutta eivät oleellisimmista asioista, kuten ydinvoimalan rakentamisesta.
Studio Ghibli

Historiaa

Studio Ghiblin historia juontaa vuoteen 1983, jolloin julkaistiin Tuulen laakson Nausicaä mangana Tokuma shotenin Animage-lehdessä. Tokuma on Ghiblin emoyhtiö, joka on muun muassa välittänyt Disneylle video-oikeudet kahdeksaan Ghiblin elokuvaan sekä oikeudet Prinsessa Mononoken ja Henkien kätkemän maailmanlaajuiseen levittämiseen. 
Ghibli toimintaperiaate oli pitkään se, että filmejä tehtiin yksi kerrallaan, katsottiin, menestyykö se teattereissa, ja jos menestyi, niin tehtiin toinenkin elokuva. Aluksi Ghibli oli vaakalaudalla, koska elokuvien tuotto kattoi juuri ja juuri niiden kustannukset. Nykyisin Ghibli on menestyvä yritys, joka on tuottanut monia huippusuosittuja elokuvia, kuten Miyazakin Prinsessa Mononoken, Naapurini Totoron (tunnetaan myös nimellä Näkymätön ystävä), Henkien kätkemän ja Liikkuvan linnan, Takahatan Tulikärpästen haudan sekä Yoshifumi Kondōn Sydämen kuiskauksen. Eräs Ghiblin perussäännöistä on se, että menestyneillekään elokuville ei tehdä jatko-osia.
Fanisivustolla kerrotaan studion nimen juontavan juurensa Miyazakin innostukseen Italiasta ja italialaisista lentokoneista. "Ghibli" on alun perin arabiankielinen, Libyassa käytetty sana, jolla tarkoitetaan Pohjois-Afrikan aavikolta puhaltavaa kuumaa ja pölyistä ilmavirtausta. Italialaiset nimesivät toisen maailmansodan aikana erään Saharalla tiedustelulentoja lentäneen lentokoneensa (Caproni Ca.309) ”Ghibli”-lisänimellä.
HMS Cairo

Palvelus

HMS Cairon ensimmäinen sijoituspaikka oli lokakuusta 1919 Kiinan aseman (Hongkong) lippulaivana, josta alus siirrettiin 1921 4. Kevyt Risteilijäviirikön lippulaivaksi Itä-Intian asemalle (Singaporeen). Kaksi miehistönjäsentä loukkaantui toukokuussa 1923 tykin putkiräjähdyksessä.
Itä-Intian asemalla alus palveli vuoteen 1925, jolloin alus palasi pariksi vuodeksi Kiinan asemalle. Aluksen uudeksi sijoituspaikaksi määrättiin 1927 Amerikan ja Länsi-Intian asema ja 8. Kevyt risteilijäviirikkö.
HMS Cairo palveli hävittäjien lippulaivana Välimerellä 1928-1930. Aluksen oltua huollettavana se liitettiin osaksi Kotilaivastoa kommodorin lippulaivaksi aina 25. marraskuuta 1937 saakka, minkä jälkeen alus siirrettiin Devonportin reserviin. Alus oli huollossa 1931-1932.
HMS Cairo valittiin 4. marraskuuta 1937 muutettavaksi ilmatorjuntaristeilijäksi ja alus siirrettiin 1938 muutostöitä varten Chathamin telakalle. Telakka kuitenkin vaihdettiin viime tipassa Portsmouthiksi, missä muutostyöt valmistuivat toukokuussa 1939 ja saman vuoden syyskuussa alus oli sijoitettuna Kanaalin laivastoon.

Toinen maailmansota

HMS Cairon sodan ajan sijoituspaikaksi oli määrätty Kanaalin laivaston Portlandin tukikohta, mistä se siirrettiin 6. syyskuuta 1939 Noren alaisuuten. Alus suojasi 11. syyskuuta miinalaiva HMS Adventurea sekä apumiinalaivoja HMS Hamptonia ja HMS Sheppertonia laskettaessa Doverin sulkuun miinoja (operaatiot GR, DM ja HW). Operaatiosta vapauduttuaan 19. syyskuuta alus palasi Doveriin.
Alus siirrettiin 26. syyskuuta Humberiin sijoitettuun laivasto-osastoon ja se matkasi uuteen sijoituspaikkaansa Grimsbyyn. Se suojasi itärannikon saattueita sekä osallistui meriliikenteen valvontaan Pohjanmerellä.
Alus palasi vuoden 1940 alussa Chathamiin, jossa se vietti lyhyen levon. Se palasi 19. tammikuuta Humberin osastoon. Seuraavana päivänä alus liitettiin 20. Risteilijäviirikköön. Alus suojasi maaliskuussa Norjan matkanneita saattueita risteilijöiden HMS Calcutan ja HMS Sheffieldin kanssa.

Saattuetehtävissä

HMS Cairo oli lokakuussa korjattavana Rosythissä, minkä jälkeen se siirrettiin läntisen reitin alaisuuteen. Aluksen tukikohtana toimi Clyde. Alus liittyi 2. marraskuuta Clydessä saattueeseen WS4.
Vuoden 1941 HMS Cairo operoi lähinnä Pohjois-Atlantilla ennen siirtoa Välimerelle.
Ray J

Biografia

Ray J syntyi McCombiin, Mississippiin 17. tammikuuta 1981. Rayn muutti myöhemmin perheineen Kalifornian Carsoniin. Jo kahdeksan-vuotiaana Ray esiintyi The Sinbad Show -komediasarjassa.
Linnanpuisto (Hämeenlinna)

Linnanpuisto on puisto Hämeenlinnassa Linnanniemen kaupunginosassa. Puisto on saanut nimensä sen pohjoispuolella sijaitsevasta Hämeen linnasta ja tunnetaan suosittuna vapaa-ajanviettopaikkana.
Idässä Linnanpuisto rajoittuu Vanajaveteen, lännessä Tampereentiehen ja etelässä Koilliskulman puutalokortteleihin. Linnanpuiston halkaisee Lyseon yläkoululta linnalle kulkeva mukulakivinen Kustaa III:n katu. Puiston itälaidalla sijaitsee samaan puistoalueeseen kuuluva Eino Leinon puisto.
Linnanpuisto on vanhimmalta osaltaan peräisin kaupungin ensimmäisestä asemakaavasta, jonka laati Axel Magnus Arbin vuonna 1777. Vielä 1600-luvulla alue oli ollut alavaa vesijättömaata. Nykyiset puuistutuksensa puisto sai 1940-luvulla. Linnanpuistossa järjestetään kesäisin monenlaisia tapahtumia, kuten Wanaja Festival ja Hämeen keskiaikamarkkinat.
Pikku Ruokejärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 164,6 metriä mpy.
Sylvanus Morley

Sylvanus Griswold Morley (7. kesäkuuta 1883 – 2. syyskuuta 1948) oli yhdysvaltalainen arkeologi, epigrafi, ja mayanisti, jonka panos esikolumbiaanisen mayojen korkeakulttuurin tutkimukseen 1900-luvun alussa oli huomattava.
Morley muistetaan erityisesti laajoista Chichén Itzán kaivauksista, joita hän johti Carnegie-instituutin toimeksiannosta. Hän julkaisi useita laajoja tutkielmia ja koosteita mayojen kirjoitusjärjestelmästä eli mayahieroglyfeistä ja kirjoitti kansantajuisia yleisteoksia mayoista.
Vertaistensa joukossa "Vay" Morleyta pidettiin yhtenä aikansa johtavista Mesoamerikan arkeologeista. Vaikka Morleyn töitä ja teorioita onkin viime aikoina arvioitu uudelleen tieteenalan sisällä, hänen mayakalenteriin keskittyviin julkaisuihinsa viitataan edelleen. Pääosin Morleyn tutkimukset ovat kuitenkin vanhentuneita.
Lukuisia Carnegie-instituutin projekteja johtaessaan Morley kasvatti useita sittemmin tieteenalan auktoriteeteiksi nousseita nimiä. Hänen henkilökohtainen sitoutumisensa ja innostuksensa toi rahoitusta tutkimuksille, jotka avasivat maailman mayojen korkeakulttuurin salaisuuksille. Mayakulttuuriin liittyvän kiinnostuksen herättäminen lieneekin Morleyn kestävin saavutus. Tästä yhtenä todisteena ovat runsaat viittaukset populaarikulttuurissa. Jopa Indiana Jonesin on arveltu perustuvan Morleyhyn. Carnegie-instituutti yhdistää Jonesin puolestaan Earl Morrisiin, joka toimi Morleyn alaisena Chichén Itzálla ja oli vastuussa Taistelijoiden temppelin esiinkaivuusta.
Morley toimi myös ensimmäisen maailmansodan aikana vakoojana Yhdysvaltain laivaston tiedusteluyksikölle. Yksityiskohdat hänen toiminnastaan vakoilijana pysyivät hämärän peitossa aivan viime vuosikymmeniin asti. Morleyn arkeologinen kenttätyö Meksikossa ja Keski-Amerikassa tarjosi oivan lähtökohdan saksalaisten liikehdinnän ja amerikkalaisvastaisten toimien seurantaan.
Vanajansalava

Ulkonäkö

Vanajansalava kasvaa kahdesta kymmeneen metriä korkeaksi. Sen silmut ovat suippoja, korvakkeet suuria ja suikealapaiset lehdet hienosahalaitaisia, 8–16 senttimetriä pitkiä. Laji muistuttaa jokipajua, johon verrattuna lehtien suippukärki on pitkä, kaksi senttimetriä pitkä lehtiruoti karvainen, jokipajun lehtiruodit ovat yleensä lyhyempi, kaljuuntuvia, ja korvakkeista osa varisevia.

Levinneisyys

Suomessa vanajansalava on vakiintunut viljelykarkulainen Etelä-Hämeessä Vanajaveden rannoilla, missä sitä on aiemmin luultu jokipajuksi, jota tavataan Suomessa vain pohjoisessa.
RN Gazella

Palvelus

Alus upposi osuttuaan miinaan 5. elokuuta 1943.
Äijänsuo

Äijänsuo on Raumalla sijaitseva liikuntakeskus, joka käsittää Äijänsuo-areena-jäähallin, Äijänsuon jalkapallostadionin, talviharjoitteluhallin, harjoitusjäähallin ja jalkapallokentän sekä uimahallin.
Sijaisperhe

Sijaisperheeksi kutsutaan perhehoitoa antavaa perhettä, johon on lastensuojelullisista syistä sijoitettu hoitoon perheeseen juridisesti kuulumaton lapsi. Sijaisperhe toimii oman perheen ulkopuolella hoitoa tarvitsevan lapsen kasvu- ja elinympäristönä omien vanhempien sijasta.
Lapsi pääsee sijaisperheestä tapaamaan oikeita vanhempiaan. Sijaishuoltoon päädytään, jos biologiset vanhemmat eivät kykene huolehtimaan lapsestaan riittävän hyvin tai kun he itse haluavat antaa lapsen pois.
Sijaisperheen vanhemmat koulutetaan järjestämällä heille muun muassa koulutuspäiviä. He myös käyvät asiakaspalavereissa lasten biologisten vanhempien ja lapsen oman sosiaalityöntekijän kanssa.
Lapsi voidaan sijoittaa sijaisperheeseensä 18- tai 21-vuotiaaksi asti, minkä jälkeen hän on muiden täysi-ikäisten tavoin vapaa muuttamaan erilleen perheestään.
Levä (Ypäjä)

Historia

Levän historiallinen kylätontti on sijainnut Levänmäellä Loimijoen rannalla, nykyisestä Leväntiestä erkanevan Levänmäentien varrella Poukkasillan kohdalla. Siellä sijainnut Levän ryhmäkylä käsitti aikoinaan satoja rakennuksia. Nykyäänkin Levänmäellä sijaitsevat Markkulan, Hossin, Rassin ja Kylä-Tuomolan talot. Kylän eteläpuolella on Levänsuo, joka Kartanonkylän kartanon aikana ojitettiin ja otettiin viljelykseen. Levänsuon eteläpuolella Uudessakylässä on vanhastaan sijainnut Köllin talo. Muista kylän vanhoista taloista ovat vielä jäljellä Lassila Levänsuon laidalla Levänmäestä kaakkoon ja Tuomola Saarikon aukean pohjoislaidalla Jyvämäen eteläpuolella.
Vaikka Levä onkin vanha talonpoikaiskylä, sen historiaan on vaikuttanut Jokioisten kartano ja siitä myöhemmin erotettu Kartanonkylän kartano. Kylän talojen ollessa erilaisessa suhteessa kartanoon osa niistä yhdistettiin kartanon maihin ja kylän takamaille Saarikkoon, Loimijoen sivujoen Kuusjoen latvoille muodostettiin Kartanonkylän kartanolle Saarikon ulkotila. Kun Kartanonkylän kartano sittemmin liitettiin uudelleen Jokioisten kartanon yhteyteen ja Jokioisten kartanon omistajaksi tuli valtio, erotettiin kartanon maista ensin 1920-luvulla vuokra-alueita, ja toisen maailmansodan jälkeen koko Saarikon ulkotilan maat käytettiin siirtoväen asuttamiseen maanhankintalain mukaisia tiloja perustamalla.
Tulireki

Tulireki on metallinen vuoristorata Linnanmäellä. Sen on valmistanut vuonna 2004 saksalainen Mack. Radan erikoisuutena on ulospäin suuntautuvat vaunut.
Radan pituus on 336 metriä, ja se nousee parhaimmillaan 16,5 metrin korkeuteen. Yli 120 senttimetriä mutta alle 140 senttimetriä pitkät matkustajat pääsevät laitteeseen vain huoltajan seurassa. Radan kapasiteetti on 770 henkilöä tunnissa. Vaunuja on neljä, ja yhteen vaunuun mahtuu kuusi henkilöä. Vaunujen väri on punainen. Ensin vaunu nousee pitkää mäkeä ylös, minkä jälkeen se mutkittelee tiukkoja käännöksiä, josta saa ulospäin suuntautuvien vaunujen ansiosta tunteen siitä, että vaunu rysähtää alas. Sen jälkeen lasketaan iso mäki alas, ja loppurata on pienempiä mäkiä ja kovaa mutkittelua. Rata maksoi Linnanmäelle kolme miljoonaa euroa.
International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association

ILGA-Europe

Euroopan tasolla toimiva ILGA-Europe perustettiin vuonna 1996. ILGA-Europen hallituksessa ovat olleet suomalaiset Tiia Aarnipuu vuosina 2001–2004 ja Tanja Lehtoranta vuosina 2012–2013.
Scafati Basket

Historia

Seura perustettiin vuonna 1969, jolloin se pääsi pelaamaan Serie C:hen. Nousunsa Lega Basket Serie A:han se aloitti 2000-luvun alussa ja kaudeksi 2006–2007 se nousi Serie A:han. Kahden kauden jälkeen se kuitenkin putosi LegADuehen.