google/wiki40b huggingface dataset:
Anna Šabatová

Nuoruus

Anna Šabatová syntyi Brnossa 1951. Hänen isänsä oli vasemmistopoliitikko Jaroslav Šabata. Anna opiskeli Brnon yliopistossa filosofiaa.

Toisinajattelijana Tšekkoslovakiassa

Šabatová pidätettiin isänsä ja veljensä kanssa ennen vuoden 1971 vaaleja, kun he jakoivat hallituksen vastaisia kirjasia. Šabatová sai kolmen vuoden tuomion kumouksellisesta toiminnasta, mutta tuomio muutettiin ehdolliseksi joulukuussa 1973.
Šabatová oli mukana vuosina 1977–1979 vasemmistopuolueiden toiminnassa Länsi-Berliinissä. Hän toimitti sinne meniä tšekkiläisiä samizdat-julkaisija ja toi ulkomaalaisia kirjoituksia Tšekkoslovakiaan. Šabatová oli vuonna 1977 allekirjoittanut niin sanotun Peruskirja 77:n ja oli sen jälkeen aktiviisesti mukana sen pohjalle nousseessa kansalaisliikkeessä. Peruskirja 77 allekirjoittivat myös muun muassa Šabatován isä Jaroslav Šabata ja puoliso Petr Uhl.
Šabatová oli vuonna 1978 perustamassa epäoikeudenmukaisesti syytettyjen puolustusjärjestöä (VONS). Vuodesta 1979 vuoteen 1984 hän julkaisi miehensä vankila-ajan aikana uutiskirjettä Peruskirja 77:stä. Šabatovásta tuli Tšekkoslovakian ihmisoikeusliikkeen keskeisimpiä edustajia. Hänen asunnossaan järjestettiin useita toisinajattelijoiden tapaamisia, ja hän oli useasti myös salaisen poliisin etsintöjen kohteena.
Šabatová oli vuonna 1987 mukana perustamassa puolalais-tšekkoslavikalaista solidaarisuusliikettä ja vuonna 1988 Petr Pospíchalin ja Petr Uhlin kanssa Itä-Euroopan informaatiotoimistoa, jonka tarkoituksena oli yhdistää Keski-Euroopan itäosien oppositioliikkeitä ja informoida ulkomaalaista mediaa.

Opiskelu ja virkamiesura Tšekissä

Šabatová toimi marraskuussa 1989 samettivallankumouksen viestintätoimistossa. Hän jatkoi seuraavaana vuonna opintojaan Kaarlen yliopistossa ja sai vuonna 1996 tutkinnon tšekin filologiasta.
Tšekin työministeriön konsulttina Šabatová toimi vuosina 1990–2002. Hän keskittyi erityisesti yhteiskunnallisiin asioihin. Šabatová oli kuuden vuoden ajan apulaisoikeusasiamies, ja vuonna 2014 hänet valittiin uudeksi oikeusasiamieheksi.
Haapalampi (Luhanka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,8 metriä mpy.
Vantaan Yrittäjät

Vantaan Yrittäjät on pienten ja keskisuurten vantaalaisten yritysten edunvalvontajärjestö. Jäseninä on keväällä 2013 noin 2200 yritystä. Ne edustavat elinkeinoelämän eri toimialoja. Yhdistys on perustettu vuonna 1979. Toimipiste sijaitsee Leija Yrityspalvelukeskuksessa Aviapolis-alueella Vantaan Pakkalassa.
Vantaan Yrittäjät on Vantaan merkittävin pk-yritysten yhteiskuntavaikuttaja. Vantaan Yrittäjät välittää jäsenilleen tietoa lainsäädäntöasioista ja koulutusta. Jäsenlehti YrittäjäINFO ilmestyy 6 kertaa vuodessa.
Uinu, uinu lemmikkini

Juoni

Kaikki alkaa kun Creedin viisihenkinen perhe - kissa mukaan lukien - muuttaa Ludlowiin taloon, jonka naapurissa asuu mukava vanha pappa, Jud. Lähettyvillä on myös vaarallinen tie rekkoineen sekä vanha lemmikkieläinten hautausmaa.
Jud Crandall tietää synkän salaisuuden, joka lemmikkien hautausmaahan liittyy. Sen Louis Creed, perheen isä, saa huomata, kun hänen potilaansa kuolee ja palaa varoittamaan lemmikkien hautausmaan lähettyvillä olevasta pahasta paikasta. 
Kun perheen kissa kuolee, paljastaa Jud Louiselle, mitä tämä salainen paikka tekee kuolleille, jos sinne hautaa jonkun. Pian kissa palaa lähes normaalin näköisenä, mutta ulkokuori pettää, ja kissa ei ole enää entisensä, vaan sen sisällä asuu riivattu paholainen.
Perheen kuopus joutuu rekan yliajamaksi ja kuolee. Judin varoituksista huolimatta isä-Louis, joka ei kestä lapsensa menetystä, kaivaa pienokaisen haudastaan ja suuntaa kohti vanhaa hautausmaata ...
Bell Aircraft Corporation

Historia

Larry Bell näki elämänsä ensimmäisen lentokoneen teini-ikäisenä lentonäytöksessä, mistä alkoi koko elämän kestänyt kiinnostus ilmailuun. Bell lopetti opiskelun vuonna 1912 seuratakseen veljeään nopeasti kasvavaan Glenn L. Martin Companyn lentokonetehtaaseen, jossa hänestä tuli myymäläpäällikkö vuonna 1914. 1920-luvulla Bell toimi nyttemmin Clevelandiin siirretyn Glenn L. Martin Companyn varapuheenjohtajana. Hän uskoi ansaitsevansa omistajuusosuuden yrityksestä ja vaati osuutta Martinista loppuvuodesta 1924. Glenn Martin vastusti, joten Bell erosi.
Bell vietti usita vuosia lentokoneteollisuuden ulkopuolella, mutta vuonna 1928 majuri Reuben H. Fleet Consolidated Aircraftistä palkkasi hänet Buffalossa, New Yorkin osavaltioon, jossa hänelle taattiin osuus yhtiöstä. Lopulta Bellistä tuli yhtiön päämanageri, yritystoiminta kukoisti, mutta hän silti halusi johtaa omaa yritystä. Hän tiesi kuitenkin, ettei voisi kilpailla Consolidatedin tai Curtiss-Wrightin kanssa, jotka kumpikin olivat suuria lentokonevalmistajia Buffalossa. Vuonna 1935 Consolidated siirrettiin San Diegoon, mutta Bell jäi Buffaloon perustaakseen Bell Aircraft Companyn. 10. heinäkuuta 1935 hän perusti yrityksen päämajan Consolidatedin entisiin tiloihin 2050 Elmwood Avenuelle Buffaloon.
Bell oli kolmas näissä tiloissa toiminut suuri lentokovalmistaja. Tehdashalli oli alkujaan rakennettu vuonna 1916 Curtiss Aeroplane & Motor Companylle ja toisen maailmansodan aikana sitä pidettiin maailman suurimpana lentokonetehtaana.
Bellin ensimmäinen sotilassopimus oli YFM-1 Airacuda, epätavallinen työntömoottorillinen pommikoneentuhoaja Allisonin moottoreilla. Koneessa oli ajalleen ennennäkemätöntä teknologiaa, mutta se osoittautui epäonnistuneeksi loputtomien vikojensa vuoksi. USAAC valmisti 13 Airacudaa ja käytti niitä osittain operatiivisesti vuosina 1938–1940. Koneet romutettiin 1942.
Seuraavana vuonna Bell onnistui hyvin yksipaikkaisen P-39 Airacobra -hävittäjän suunnittelussa, ja konetyyppiä tuotettiin  9 588 yksilöä. Käyttämällä hyväkseen kokemustaan Allison-moottoreista Bell sijoitti P-39 moottorin keskelle konetta ohjaamon taakse. Moottori pyöritti kolmilapaista potkuria pitkän akselin välityksellä. Koska moottori ei vienyt tilaa koneen eturungosta, voitiin kyseiseen tilaan asentaa kolmipyörälaskuteline ja voimakas 37 millimetrin potkurinnavan läpi ampuva konetykki. Ongelmat turboahtimen kanssa johtivat yksinopeuksisen mekaanisen ahtimen käyttöön, mikä oli vakiovaruste kaikissa muissa Allison-moottoria käyttävissä koneissa, P-38 Lightningia lukuun ottamatta.
Anti Marguste

Anti Marguste [anʲtti markuste] (5. elokuuta 1931 Are – 12. tammikuuta 2016) oli virolainen säveltäjä.
Marguste valmistui Tallinnan polyteknillisen instituutin ekonomian tiedekunnasta 1953 ja Tallinnan konservatoriosta 1960. Hänen opettajiaan olivat Mart Saar ja Anatoli Garšnek. Hän opetti itse vuodesta 1962 musiikin teoriaa Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa.
Margusten tunnetuimpien teosten joukkoon lukeutuvat kuusi sinfoniaa (1960–1981) ja Virolainen rapsodia (1974) sekä urkuteokset Oreloits (1984), Oreleelo (1984) ja Orelend (1987). Hänen kuoromusiikissaan suuri osa sanoituksista juonsi juurensa virolaiseen kansanperinteeseen.
Henry Lionel Lawrence

Henry Lionel (H. L.) Lawrence (22. huhtikuuta 1908 Lontoo, Britannia – kesäkuu 1990 Essex, Britannia) oli brittiläinen fantasiakirjailija. 
Hänen romaaninsa The Children of light pohjalta on Joseph Losey ohjannut elokuvan Kirotut, jonka ensi-ilta oli 1963.
Vaskion Lempilä

Vaskion Lempilä on kylä entisen Halikon kunnan alueella Vaskiolla Luoteis-Salossa. Kylän nimi on Vaskion Lempinä erotuksena Halikossa sijaitsevaan Lempilän kylään. Vaskion Lempilä sijaitsee Perälän kylän vieressä Sahankrotin ja Pietarmäen välisellä peltoalueella. Kylään kuuluu myös Viljakan ekslaavialue.
Vaskion Lempilä on asutettu 1300- ja 1400-lukujen aikana. Kylä on säilynyt pitkälti vanhassa muodossaan, sillä kylän päätilat ja tiet ovat edelleen isojaon aikaisilla paikoillaan, samoin kuin alueen niityt ja pellot. Osa torpista on kuitenkin kadonnut. Kylästä löytyy paljon 1800-luvun ja 1900-luvun alun rakennuskantaa. Vaskion Lempilän erillisalue Viljakka on ollut torpparialuetta.
Miklós Kocsár

Miklós Kocsár (21. joulukuuta 1933 Debrecen – 29. elokuuta 2019) oli unkarilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oratorioita, muita kuoroteoksia ja lauluja. Kocsár valmistui vuonna 1959 Franz Liszt -musiikkiakatemiasta opiskeltuaan Ferenc Farkasin johdolla. Hän toimi Madách-teatterin musiikillisena johtajana ja opetti vuodesta 1972 sävellystä Béla Bartók -konservatoriossa. Vuosina 1974–1983 hän johti Magyar Rádión kansanmusiikkiosastoa, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1995 sen musiikkipuolen varajohtajana.
Vuonna 1996 Kocsárista tuli István Vántus -seuran kunniapuheenjohtaja. Vuonna 1992 hän oli mukana perustamassa Unkarin taideakatemiaa (unk. Magyar Művészeti Akadémia, MMA), jonka johtokuntaan kuului vuosina 2001–2014. Kocsár sai urallaan useita palkintoja ja kunnianosoituksia, kuten kaksi Ferenc Erkel -palkintoa (1973, 1982) ja työstään etenkin kuorosäveltäjänä Kossuth-palkinnon (2000).
Brigitte Helm

Brigitte Eva Gisela Schittenhelm (17. maaliskuuta 1906 – 11. kesäkuuta 1996) oli saksalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Marian roolista Fritz Langin mykkäelokuvassa Metropolis (1927).
Helm sai lisäksi pääroolin muun muassa elokuvassa Alraune (1928). Hän muutti Natsi-Saksasta Sveitsiin eikä vanhemmalla iällään antanut elokuvauraansa liittyviä haastatteluja. 
Helm kuoli Sveitsissä 11. kesäkuuta 1996, 90-vuotiaana.
Hanna Tainio

Hanna Maria Tainio (s. 20. syyskuuta 1960 Tampere) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja kaudella 2011–2015. Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen hän on ollut vuodesta 1988 ja valtuuston puheenjohtaja vuosina 2005–2006.
Tainio oli sosiaalidemokraattien pormestariehdokas vuosina 2006 ja 2008. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hänet valittiin valtuustoon Tampereen toiseksi suurimmalla ja koko maan seitsemänneksi suurimmalla henkilökohtaisella äänimäärällä, yli 4 400 äänellä, voittaen istuvan pormestarin Timo P. Niemisen lähes 2 000 äänellä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Tainio oli Tampereen eniten ääniä saanut ehdokas 
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Tainio valittiin kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä 10 400 äänellä. Hän oli vaalipiirin eniten ääniä saanut ehdokas. Taino putosi eduskunnasta vuoden 2015 vaaleissa.
Tainio oli Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2013 RAY:n lakkautukseen eli vuoden 2016 loppuun asti.
Koulutukseltaan Tainio on lääketieteen tohtori ja yliopiston dosentti. Hänen isänsä oli Hämeen läänin maaherra Risto Tainio.
Kulltorp

Kuntajaon kehitys

Kulltorpin pitäjä on perustettu jo keskiajalla.
Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Kulltorpin seurakunnalle ja maalliset tehtävät Kulltorpin kunnalle, joka oli kuntamuodoltaan maalaiskunta. Kunta jaettiin vuonna 1952, jolloin osa siitä liitettiin Gnosjöhön ja osa Bredarydin. Vuonna 1971 Bredaryd liitettiin Värnamon kuntaan. Kulltorpin seurakunta on edelleen olemassa ja se kuuluu osin Gnosjön ja osin Värnamon kuntaan.
Karhunruoho

Ulkonäkö ja koko

Karhunruoho kasvaa 8–20 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja vaaleanvihreä väriltään. Kasvin juurakko on suikertava, suomuinen ja lyhyt. Karhunruohon lehdet ovat 1–8 millimetriä pitkiä, 2–3 millimetriä leveitä, 3–7-suonisia, miekkamaisia ja jäykkiä. Lehdet kasvavat litteänä tyviruusukkeena. Karhunruoholla on enintään 1–2 pientä varsilehteä.
Karhunruohon kukat ovat kaksineuvoisia ja aluksi vähän nuokkuvia. Kukinnolla on pituutta 3–20 millimetriä, ja se on pieni- ja tiheäkukkainen ja tähkämäinen latvaterttu. Karhunruoholla on viidestä kymmeneen kukkaa. Kehä on kaksikiehkurainen ja kiehkurat ovat keskenään samanlaisia ja kolmilehtisiä. Kehälehtien väri on vihertävä tai kellanvalkoinen. Karhunruoho kukkii vyöhykkeillä VI–VIII keski- ja loppukesällä.
Karhunruohon hedelmä on pysty, soikeahko ja väriltään harmahtava kota.

Levinneisyys

Suomessa kasvi on yleinen maan pohjoisosassa. Lisäksi sitä tavataan harvinaisena Itä-Suomessa ja Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelle saakka. Karhunruohoa tavataan lisäksi muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Alppien alueella, Islannissa, Britanniassa, Färsaarilla, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

Elinympäristö

Karhunruoho kasvaa purojen ja jokien varsilla, lähteiköillä, lettosoilla, ravinteikkailla tunturikankailla sekä sammaleisilla kallioilla. Kasvi suosii kalkkia.
Vesiputous

Vesiputous on paikka, jossa virtaava vesi putoaa suoraan alaspäin. Vesiputous syntyy, kun joen uoma alenee jyrkästi lyhyellä matkalla. Vesi voi pudota vapaasti jopa satoja metrejä tai syöksyä uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa. Mikäli aleneminen on loivaa, on kyseessä koski. 
Katarakti on peräkkäisten vesiputousten ryhmä, mutta nimitystä käytetään myös Niilin suurista koskista, vaikka niissä ei olekaan jyrkkiä putouksia.

Synty

Vesiputouksia syntyy tavallisesti alueille, joissa vesi virtaa eroosiota hyvin kestävän kallion päällä, joka esimerkiksi murroslinjan kohdalla alenee jyrkästi. Vesi kuluttaa kiveä vähitellen, ja putouksen reuna perääntyy ylävirtaan päin jättäen jälkeensä rotkon. Usein kallion alempi kivikerros on pehmeää, joten se kuluu yläosia nopeammin putouksen pohjalta roiskuvan veden vaikutuksesta, ja putouksen taakse syntyy onkalo. Vähitellen putouksen huipulle muodostunut kieleke pettää ja putoaa isoina lohkareina pohjalle. Lohkareet hajoavat pikkuhiljaa pienemmiksi ja kuluttavat samalla putouksen pohjalle syvän altaan. Usein virta levenee ja mataloituu ennen putouksen reunaa, ja veden osuminen pohjaan muodostaa myös sinne vastaavanlaisen altaan.
Eräät vesiputoukset syntyvät vuoristoisilla seuduilla, jossa eroosio on voimakasta, ja jokien uomat saattavat äkisti muuttua. Myös tulivuoritoiminta, maanvyöryt ja siirrokset voivat ohjata virran uudelle alueelle. Näiden tekijöiden tuloksena syntyy enemmän tai vähemmän väliaikaisia vesiputouksia.
Purppurapääkottarainen

Levinneisyys

Purppurapääkottaraista tavataan laajalla alueella Afrikan keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Taiwaninbulbuli

Levinneisyys

Taiwaninbulbulia tavataan kotoperäisenä Taiwanissa. Sen kannaksi arvioidaan 15 000–30 000 yksilöä. Taiwaninbulbulia uhkaa risteytyminen kiinanbulbulin kanssa, mikä vähentää sen omaa kantaa. Lisäksi uhkana on elinympäristöjen tuhoutuminen. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Kasperi Kotkaniemi

Ura

Kotkaniemi on Porin Ässien kasvatti. Hän kantoi juniorina pääosin vuoden "alaikäisenä" joukkueidensa pääasiallisen torjuntavastuun, kuten C-nuorissa kaudella 2013–2014 ja B-nuorissa kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 Kotkaniemi toimi pääasiassa Ässien A-nuorten kakkosmaalivahtina Kalle Kiviluomalle ja pelasi osan kaudestaan myös seuran B-nuorissa. Hänellä oli koko A-nuorten SM-liigan paras torjuntaprosentti (92,7%). Kotkaniemi voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kolmannella A-juniorikaudellaan 2018–2019 Kotkaniemi debytoi myös Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2018 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Kotkaniemelle avautui paikka Ässien aloittavana maalivahtina, kun sekä Andreas Bernard että Henri Kiviaho olivat sivussa. Kiviahon loukkaantumisen myötä joukkueen kakkosmaalivahdiksi otteluun nostettiin Ässien yhteistyöseura, Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:n Niklas Lehti, joka ei myöskään ole tehnyt liigadebyyttiään. Kotkaniemi torjui Ässien 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa 32 kertaa. Johannes Karttunen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kun Ässät myi Andreas Bernardin siirtotakarajalla Saksaan, Kotkaniemi nousi Henri Kiviahon aisapariksi. Kiviaho joutui kuitenkin sivuun runkosarjan viimeisiltä kierroksilta maaliskuussa, jolloin Kotkaniemi muodosti Ässien maalivahtikaksikon toisen A-nuorten maalivahdin Radek Haasin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua. 
Kotkaniemi siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Joukkuetta valmentaa hänelle Ässistä tuttu Joni Petrell.

Muuta

Kotkaniemen pikkuveli Jesperi pelaa hyökkääjänä NHL-joukkue Montréal Canadiensin organisaatiossa ja hän on seuran ensimmäisen kierroksen kolmas varaus kesältä 2018. Veljesten isä Mikael Kotkaniemi pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 200 SM-liigaottelua ja hän on myöhemmin toiminut kolmella kaudella Ässien SM-liigajoukkueen päävalmentajana vuosina 2016 ja 2018. Veljesten isoisä on televisio- ja teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja isoäiti näyttelijä Kirsti Wallasvaara. Pentin tytär, Mikaelin sisarpuoli ja veljesten täti on näyttelijä Saara Kotkaniemi, joka on puolestaan naimisissa muusikko, laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Olavi Uusivirran kanssa.
David DeLuise

Elämäkerta

DeLuise syntyi marraskuussa vuonna 1971 näyttelijäperheeseen, sillä hänen isänsä oli koomikko ja äitinsä näyttelijä. Myös Davidin isoveljet Michael ja Peter ovat näyttelijöitä, joista jälkimmäinen toimii myös ohjaajana.

Ura

David itse aloitti näyttelijä uransa vuonna 1979 elokuvassa Kuumaa kamaa, jossa hänen isänsä Dom DeLuise oli pääosassa. Tämän jälkeen David esiintyi eri televisiosarjoissa kuten Jesse, jossa hän oli vakio näyttelijä ensimmäisellä tuotantokaudella. Toinen televisiosarja jossa David esiintyi pitkään oli Kolmas kivi auringosta esitettyään Bug Pollonea. Kunnes varsinaisesti tunnetuksi tullut DeLuise sai ensimmäisen pääroolinsa elokuvassa Pelimiehen iskuvinkit, josta hänelle myönnettiin D.I.F.F. Jury Award palkinto parhaana näyttelijänä. Elokuvan jälkeen DeLuise esiintyi muutamissa televisiosarjoissa kuten Gilmoren tytöt, Tähtiportti, CSI: New York, CSI: Miami ja Waverly Placen velhot, jossa hän on sarjan yksi päänäyttelijöistä.

Ääninäyttelijänä

Äänirooleja hän teki ensi kerran vuonna 1999 esitettyään kersantti Francis Bruttoa animaatiossa Roughnecks: The Starship Troopers Chronicles. DeLuise äänitti myös pientä roolia Eläintohtori 2:ssa vuonna 2001. Tunnetuin äänirooli on kuitenkin vuodelta 2004 Coop Cooplowski, animaatiosarjassa Megas XLR.
Mustikkajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy.
Wimoweh

Wimoweh on laulu, joka tunnetaan myös nimillä Mbube sekä The Lion Sleeps Tonight.
Alun perin laulun teki eteläafrikkainen Solomon Linda, jonka yhtye The Evening Birds levytti sen vuonna 1939. Gallo Record Company maksoi Lindalle kertaluontoisen korvauksen levytyksestä, eikä tekijä saanut pysyvää oikeutta rahalliseen korvaukseen kappaleen tuotosta. Mbube oli suuri hitti Etelä-Afrikassa, ja sitä myytiin noin sata tuhatta kappaletta.
Eteläafrikkalainen levy-yhtiö lähetti 1950-luvun alussa viisi single-levyä Yhdysvaltoihin Decca-yhtiölle tarkoituksena selvittää olisiko niissä lauluja, jotka voisivat menestyä USA:ssa. Decca ei innostunut ja levyt olivat jo menossa roskiin, kun laulaja Pete Seeger halusi vielä kuunnella ne läpi. Seeger innostui yhdestä laulusta ja halusi Weavers-yhtyeensä levyttävän sen. Laulu oli Mbube.
Seeger teki hieman omia lisäyksiään lauluun ja Weavers levytti sen. Kappaleen nimi oli vaihtunut muotoon Wimoweh, koska yhtyeen jäsenten mielestä zulunkielinen kertosäe kuulosti siltä. Todellisuudessa alkuperäisversiossa laulutetaan 'uyimbube', mikä tarkoittaa "olet leijona".
Wimoweh-laulun tekijöiksi merkittiin Paul Campbell. Paul Campbell oli Howard Richmondin salanimi, jota hän käytti tekijänoikeuksista vapaan materiaalin yhteydessä. Weaversin versio menestyi hyvin ja moni muukin yhtye Yhdysvalloissa levytti Wimowehn. Solomon Linda sai Pete Seegeriltä pienehkön korvauksen uudelleenmuokatusta laulustaan.
Wimoweh-laulussa ei ole varsinaista sanotusta, siinä vain toistetaan sanaa wimoweh ja lauletaan välillä korkealta ooh-ooh-ooh sekä matalalta jotain sanaa joka muistuttaa lausetta way-up-ooh. Lauluntekijä George Weiss teki lauluun englanninkielisen sanoituksen ja merkitsi itsensä samalla myös laulun säveltäjäksi. Näin oli laulusta syntynyt kolmas versio, jonka The Tokens levytti nimellä The Lion Sleeps Tonight.
Vuonna 2000 eteläafrikkalainen toimittaja Rian Malan kirjoitti Rolling Stone -lehteen artikkelin Lindasta. Malanin arvion mukaan jo pelkästään laulun käyttö Leijonakuningas-elokuvassa olisi oikeuttanut 15 miljoonan dollarin tekijänoikeuskorvauksiin. Yhdessä elokuvaohjaaja Francois Versterin kanssa Malan teki televisiodokumentin varastetusta "leijonalaulusta".
Vuonna 2004 alkanut oikeudenkäynti johti helmikuussa 2006 sopimukseen Lindan perikunnan ja Abilene Music -yhtiön kanssa. Abilene Music, jolla oli tekijänoikeudet lauluun ja joka oli antanut sen Disney-yhtiön käyttöön, maksaa korvauksen jonka suuruus ei ole julkinen. Rahat menevät eteläafrikkalaiselle säätiölle.
Suomeksi kappaleen on esittänyt Danny nimellä "Ei saa häiritä leijonaa", suomentajana Sauvo Puhtila ja sovittajana Veikko Samuli.
Mansikka-ahon koulu

Mansikka-ahon koulu oli peruskoulu Kouvolan Pikku-Palomäellä. Se tarjosi vuosina 1972–2014 opetusta vuosiluokkien 1–9 oppilaille. Samassa koulurakennuksessa toimi sekä ala- että yläaste. Mansikka-Ahon kansakoulu toimi vuosina 1972–1975, ja sen jälkeen se nimettiin Huovihongan peruskoulun ala-asteeksi. Yläasteen nimi oli Mansikka-ahon peruskoulun yläaste. Koulun rehtorina toimivat mm. Urpo Haimi, Pekka Leinonen, Kalevi Räikkönen ja Pekka Lipiäinen sekä vararehtorina mm. Annamari Pakarinen. 
Vuonna 1972 valmistuneeseen koulurakennukseen kuului opetustilojen lisäksi erillisissä rakennuksissa toimivat Kouvolan keskuskeittiön ruokala sekä Mansikka-ahon urheiluhalli, jossa luokat pitivät liikuntatunnit ja kevät- ja joulujuhlat. Koulurakennuksen arkkitehtuuri oli kuuluisa muun muassa siitä, että rakennuksen ikkunat sijaitsivat katolla, viistojen kolmiomaisten kattoelementtien tasaisella puolella. Erikoisen kattomuotonsa vuoksi rakennus kärsi lähes koko ajan vesikaton vuodoista.
Koulun kummeina toimivat Kouvolan koripallojoukkue Kouvot ja kouvolalainen rallikuski Toni Gardemeister, joka on myös käynyt Mansikka-ahon koulua. Mansikka-ahossa opetettiin myös A-ryhmiä eli autistisia lapsia.
Koulurakennuksen toiminta loppui vuonna 2014, kun uusi Mansikkamäen koulu avattiin Mansikka-ahon koulun viereen. Vanha rakennus purettiin kesällä 2014.
Lyskovo

Lyskovo (ven. Лы́сково) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 90 kilometriä Nižni Novgorodista kaakkoon. Kaupunki on Lyskovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen M7-valtatie. Asukkaita on 23 400 (vuonna 2005).
Paikkakunta on syntynyt 1400-luvulla. Olenja-mäellä on vanhan linnoituksen raunioita. Kaupunginoikeudet Lyskovo sai vuonna 1925. Nykyään siellä on mm. sähköteknistä, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä on vuonna 1711 rakennettu Kristuksen kirkastumisen katedraali, Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko vuodelta 1838 sekä Georgian kuninkaiden viimeisen jälkeläisen G. A. Gruzinskin kartano.