google/wiki40b huggingface dataset:
Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue

Historia

Kansallissosialistisen puolueen valtakausi kesti valtaannoususta 1933 aina kansallissosialistisen Saksan luhistumiseen 1945. Tuolloin puolue julistettiin rikolliseksi organisaatioksi ja lakkautettiin. Puolueen kiinnisaadut johtajat tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä rikoksista ihmiskuntaa ja rauhaa vastaan.

Alkutaival

Puolueen edeltäjä DAP (Deutsche Arbeiterpartei) eli Saksan työväenpuolue perustettiin Münchenissä 1919 ja se oli yksi lukuisten muiden pienten ensimmäisen maailmansodan tappion nostattamien liikkeiden joukossa. Saksan armeijan palveluksessa ollut Hitler lähetettiin vakoilemaan puoluetta ja hän liittyi puolueeseen jäsennumerolla 55. Hitlerin jäsennumero muutettiin kuitenkin pian numeroksi 555, koska puolue halusi vaikuttaa suuremmalta kuin mitä se todellisuudessa oli. Myöhemmin Hitler ilmoitti olevansa ”puolueen 7. jäsen”, vaikka todellisuudessa hän oli DAP:n keskuskomitean 7. jäsen. Ensimmäisen suuren joukkokokouksen DAP järjesti Münchenin Hofbräuhaus-olutravintolassa 24. helmikuuta 1920, jolloin puolueen nimi muutettiin Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi (NSDAP) ja samalla hyväksyttiin puolueen 25 kohdan ohjelma, joka myöhemmin julistettiin muuttumattomaksi. Puolue jouduttiin perustamaan uudestaan 27. helmikuuta 1925, kun se oli julistettu epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen laittomaksi 1923. Kapinassa varhaisten kansallissosialistien vereen tahriutunut lippu tuli sittemmin puolueen pyhimmäksi esineeksi, ja sen kosketuksella siunattiin kaikki puolueen liput.

Nousu valtaan

Aluksi kansallissosialistien poliittinen menestys oli heikkoa, mutta vuoden 1930 vaaleissa kansansuosio kääntyi nousuun. NSDAP toimi eräänlaisena protestipuolueena, joka keräsi ääniä taloudellisen laman ja Weimarin tasavallan poliittisen kyvyttömyyden vuoksi. Apuna vallantavoittelussa toimi myös puolueen yksityinen armeija, Sturmabteilung (lyh. SA). Vuoden 1932 vaaleissa kansallissosialisteista tuli suurin puolue Saksan valtiopäivillä (saks. Reichstag), ja presidentti Paul von Hindenburg nimitti Hitlerin valta­kunnan­kansleriksi 30. tammikuuta vuonna 1933. 
Tämän jälkeen valtiopäivät hajotettiin ja järjestettiin uudet, epädemokraattiset valtio­päivä­vaalit, joissa kansallissosialistit saivat noin 44 % kannatuksen. Vasemmisto oli suurelta osin suljettu vaalien ulkopuolelle. Uudet valtiopäivät säätivät hallitukselle neljäksi vuodeksi 1933–1937 valtalain, jonka mukaan hallitus pystyi säätämään lakeja ilman valtiopäiviä. Laki uusittiin 1937 ja 1941. Lopulta 26. huhtikuuta 1942 säädettiin laki, jonka mukaan kaikki valta kuuluu Saksan johtajalle Adolf Hitlerille. Vuoden 1933 vaalien jälkeen ensin kiellettiin Saksan kommunistinen puolue, sitten sosiaalidemokraatit, ja tämän jälkeen myös muut puolueet hajosivat. Kesällä 1933 hyväksyttiin laki, jonka mukaan NSDAP oli Saksan ainoa puolue.
Fanny Ahlfors

Fanny Augusta Ahlfors (21. maaliskuuta 1884 Pori – 13. tammikuuta 1947 Pori) oli suomalainen johtaja, järjestötoimitsija  ja kansanedustaja. Hän oli toimi eduskunnassa sosialidemokraattisessa ryhmässä vuosina 1919–1927 ja 1930–1933. Hän oli edustajakaudellaan eduskunnan talousvaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen. Porin kansanhuollon johtaja hän oli 1939–1945.
Tasavallan presidentin valitsijamiehenä Ahlfors toimi 1925 ja 1931.Ahlfors oli myös Porin kaupunginvaltuutettu.
Kiti Neuvonen

Kirsi Marjut Onerva "Kiti" Neuvonen  (s. 27. lokakuuta 1950) on suomalainen laulaja, radiotoimittaja ja runoilija. 
Neuvosen tunnetuin laulu on Kaj Chydeniuksen ja Anu Kaipaisen ”Nuoruustango” vuodelta 1971. Kappale julkaistiin tuoreeltaan Love Recordsin Pieni juhlija -kokoelmalla, mutta singlenä se julkaistiin vasta vuonna 1974.
Levytyksen menestyksestä huolimatta Neuvosen seuraava julkaisu ilmestyi vasta vuonna 1985 ”Kaupungin valot” -singlen muodossa. Seuraavana vuonna puolestaan ilmestyi Neuvosen ensimmäinen pitkäsoittolevy Kaupungin valot. Julkaisijana näillä äänitteillä toimi PiMu-levymerkki.
Tämän jälkeen Neuvosen levyt ilmestyivät Polarvox-levymerkin kautta. Vuonna 1987 ilmestyi albumi Minä rakastan sinua kuunkierron verran ja seuraavana vuonna artistin tunnetuimman levytyksen mukaan nimetty albumi Nuoruustango.
Neuvosen toistaiseksi viimeisin levyjulkaisu on vuonna 1991 ilmestynyt albumi Nainen ja ääni, jolle hänelle lauluja teki mm. Juice Leskinen.
Kiti Neuvosen Polarvox-albumien tuotannosta on julkaistu myös kokoelmalevy Parhaat vuonna 1994.
Neuvonen juonsi Radio Suomen Valoa ikkunassa- ja Yöradio-ohjelmia vuosina 1990–1997 .
Neuvoselta on ilmestynyt vuonna 2000 runokokoelma Eräänä aamuna sydämessäni (Enostone, ISBN 951-9036-12-1).
Käenkaalikasvit

Tuntomerkit

Käenkaalikasveihin kuuluu puita, pensaita ja ruohovartsia lajeja sekä jokunen köynnös. Sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa tanniineja, ja kasvien neste on kitkerää liunneen kalsiumoksalaatin vuoksi. Lehtiasento on kierteinen, joskus kaksirivinen. Lehdet ovat tavallisesti kerrannaisia, tavallisesti korvakkeettomia; lehdykkäruodeissa on tavallisesti turvonnut kohta (pulvinus) ja lehdykät ovat ehytlaitaisia ja usein lähes kourasuonisia. Kukinto on viuhkomainen ja siinä on erilaisvartaloisia kukkia. Terälehdet ovat sulkeutuneena kierteisiä ja usein kynnellisiä; ne kuihtuvat nopeasti tai muuttuu limaiseksi massaksi. Mesiäiset ovat usein terälehtivastaisia rauhasia. Heteet ovat kahdenmittaisia. Yhdislehtinen sikiäin koostuu 3-5 emilehdestä, vartalot ovat erillisiä, luotit lusikkamaisia tai pallomaisia. Kutakin emilehteä kohden on yksi tai useampia, tavallisesti paljon siemenaiheita. Hedelmä on vaihtelevassa määrässä särmäinen tai kulmikas kota tai marja, ja siemenet voivat olla joskus vaipallisia; joskus ne vapautuvat räjähdysmäisesti. Siemenkuori on usein limautuva. Alkio on kookas ja vihreä tai vaalea.

Levinneisyys

Käenkaalikasvit ovat tavallisesti trooppisia tai subtrooppisia. Eräät lajit, esimerkiksi sarvi- eli tarhakäenkaali (Oxalis corniculata), ovat hyvin rikkaruohomaisia ja laajalle levinneitä. Eteläisessä Afrikassa on noin 200 käenkaalilajia ja niistä noin 180 kasvaa Kapmaassa; siellä ne ovatkin merkittävin osa geofyyteistä. Käenkaalit ovat kuitenkin eniten edustettuina Etelä-Amerikassa, yksistään Chilessä niitä on noin 54 lajia. Etelä-Amerikassa ne ovat levinneet kuivista autioimaista alpiinisille alueille Andeilla (esim. Oxalis tuberosa).

Luokittelu

Käenkaalikasvien heimossa on kuusi sukua ja 770 lajia, joista 700 on käenkaaleja (Oxalis) ja 50 kuuluu sukuun Biophytum. Suku Averrhoa (toinen sen kahdesta lajista on karambola) eroaa melko paljon muista heimon suvuista niin anatomialtaan kuin kaksiriviseltä lehtiasennoltaan.
Heimon sukujen keskinäiset sukulaisuussuhteet voidaan ilmaista kaavalla Oxalis {Biophytum [Dapania (Averrhoa + Sarcotheca)]}.
Cronquistin luokittelujärjestelmässä (1981) käenkaalikasvit kuuluivat Geraniales-lahkoon (mm. kurjenpolvikasvit) ja heimo käsitti myös suvut Hypseocharis (nykyään kurjenpolvikasveissa), Lepidobotrys (Lepidobotryaceae-heimo lahkossa Celastrales) ja Dirachma (Dirachmaceae-heimo lahkossa Rosales).
Pohjola (Turku)

Historia

Pohjola oli pitkään suurelta osin asuttamatonta, ja osa siitä oli viljelyskäytössä. Alueelle rakennettiin 1800-luvun lopulla Turun rautatieasema ja pääratapiha.
Kaupunginosa oli vuoden 1944 alueliitokseen saakka Turun pohjoisraja, ja sitä kutsuttiinkin pohjoiseksi takamaaksi. Yrjänänkadun seudulle alkoi tulla asutusta 1800-luvun lopulla.
Pohjoista takamaata, jota nyt alettiin kutsua Pohjolaksi, ryhdyttiin jakamaan omakotitonteiksi vuodesta 1910 alkaen. Rakentaminen pääsi varsinaisesti käyntiin 1930-luvulla. Ensimmäiset kerrostalot Pohjolaan rakennettiin 1930- ja 1940-lukujen vaihteessa, mutta varsinaisesti rakentaminen pääsi liikkeelle vasta Juhannuskukkulan asuinkerrostalojen myötä 1950-luvun lopulla.
Ratapiha-alueen läpi valmistui vuonna 1963 kävelysilta, joka toteutettiin kaupungin ja Valtionrautateiden yhteistyönä. Alue oli aiemmin myös merkittävässä pienteollisuuskäytössä, ja vanhimmat teollisuusrakennukset rakennettiinkin jo 1900-luvun alussa. Nämä purettiin 2000-vuosikymmenen loppupuolella, minkä jälkeen alueelle rakennettiin Veturipuiston kerrostaloalue.

Rakennettu ympäristö

Pohjolaa halkovat itä-länsisuunnassa Turun ratapiha ja Köydenpunojankatu. Idässä se rajoittuu Satakunnantiehen ja lännessä Koulukatuun. Köydenpunojankadun itäosaa reunustaa puurivi.
Alueen pohjoisosassa sijaisee Pohjolan pientalovaltainen puutaloalue, joka rajoittuu Kähäriin. Pientaloalueen koillispuolella sijaitsee Juhannuskukkulan asuinkerrosalue, vesitorni ja ammattioppilaitos. Köydenpunojankatu muuttuu alueen itäosassa Yrjänänkaduksi. Siellä on omakotitaloja, matalia kerrostaloja ja grillikioski.
Keskellä sijaitsee Turun pääratapiha ja konepaja-alue, joka toimii nykyään Logomo-kulttuurikeskuksena. Ratapihan ylittää Humalistonkadun päästä Köydenpunojankadulle ulottuva kuusi metriä korkea jalankulkusilta. Lähellä on myös rautatieläisille aikoinaan rakennettuja asuinkerrostaloja. Pohjolan länsiosassa taas sijaitsee VR:n vanha tavara-asema. Alue on ollut aiemmin merkittävässä pienteollisuuskäytössä, ja se tunnettiin Kaunen lasiliikkeen mukaan Kaunen kulmana. Teollisuuslaitosten ja osan ratapihasta tilalla on nykyään kerrostaloalue ja ABC-liikennemyymälä.
Antti Sumiala

Pelaajaura

Sumiala on Porin Pallo-Tovereiden kasvatti. Hän lähti 15-vuotiaana Belgiaan RSC Anderlechtin junioreihin, josta hän kuitenkin palasi pian Suomeen. Vuonna 1993 hän voitti Suomen mestaruuden ja Veikkausliigan maalikuninkuuden FC Jazzin riveissä. Vielä samana syksynä Sumiala siirtyi Belgian kakkosliigan Lokereniin. Tämän jälkeen hän pelasi Tanskan kakkossarjatasolla Ikastissa ja siirtyi sieltä Hollantiin, pelaten ensin kakkossarjatasolla BV Emmenissä ja sen jälkeen pääsarjatasolla NEC Nijmegenissä ja FC Twentessä.
Twentessä Sumiala kuitenkin joutui ongelmiin valmentajan kanssa ja palasi kesällä 1999 Suomeen FC Jokereihin. Jokereissa hän voitti Suomen Cupin vuonna 1999 ja saavutti hopeaa kauden 2000 Veikkausliigassa. Tuon kauden jälkeen hän käväisi Saksan 2. Bundesliigan Reutlingenissa. Saksan kauden jälkeen Sumiala palasi taas Veikkausliigaan auttamaan putoamistaistelussa ollutta FC Jazzia kuiville.
Tämän jälkeen Sumiala jatkoi ulkomailla kiertämistä. Ensin hän pelasi Turkissa Yozgatsporissa, ja vuosina 2002 ja 2003 Ruotsissa IFK Norrköpingissä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan teki 11 maalia 12 ottelussa. Norrköpingistä Sumiala siirtyi taas Turkkiin Sebatsporiin ja sieltä Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteinilaiseen FC Vaduziin. Vaduzista Sumiala jatkoi Yhdysvaltojen MLS-liigan Kansas City Wizardsiin. Hän pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua. Kaudeksi 2006 Sumiala siirtyi Kakkosen FC PoPaan, jossa hän pelasi vuoteen 2010.
Sumiala oli FC PoPan pääomistaja ja urheilutoimenjohtaja. Seuran taustayhtiö asetettiin konkurssiin helmikuussa 2012 ja Satakunnan käräjäoikeus tuomitsi Sumialan kesäkuussa 2012 ehdolliseen vankeusrangaistukseen tuottamuksellisesta rahanpesusta. PoPa oli ottanut vastaan 52 000 euroa Wilson Raj Perumalin edustamalta Exclusive Sports Limited Ltd:ltä. Sumiala valitti käräjäoikeuden ratkaisusta hovioikeuteen, joka lievensi tuomion huhtikuussa 2015 päiväsakoiksi.
Naisten Superpesiksen kausi 1991

Kausi 1991 oli toinen Naisten Superpesiksen kausi. Mestariksi palloili Ikaalisten Tarmo.

Palkinnot

Urheilulehden arvopelaajat: Katja Saari ja Vesa Mikkola.
Viileänlauhkea sademetsä

Levinneisyys

Pohjois-Amerikassa viileänlauhkeat sademetsät kasvavat Alaskan etelärannikolta Kalifornian pohjoisrajoille ulottuvalla kapealla rannikkokaistaleella. Vuorten takana idässä on laajoja aavikoita ja aroja, pohjoisessa boreaalisia havumetsiä, ja etelämpänä Kaliforniassa nahkealehtistä kasvillisuutta.
Liettuan–Neuvosto-Venäjän sota

Tausta

Liettua julistautui itsenäiseksi ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin Saksan keisarikunta oli miehittänyt tämän Venäjän keisarikunnan alueen. Brest-Litovskin rauhansopimuksessa Saksa saneli Neuvosto-Venäjälle mm. ehdon luopumisesta vaatimuksista Liettuan suhteen. Neuvosto-Venäjä kumosi tämän ehdon, kun Saksa oli antautunut länsirintaman sodassa Ranskalle, Englannille ja Yhdysvalloille. I maailmansota päättyi 11. marraskuuta 1918 voimaan tulleeseen Compiegnen sopimukseen.
Venäjän bolševikkipuolueen liettualaiset olivat alkaneet organisoida kommunistipuoluetta Vilnassa huhtikuussa 1918. Eri puolille Liettuaa perustettiin kommunistisia paikallisryhmiä. Elokuussa 1918 perustettiin Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistinen puolue. Joulukuun 8. päivänä liettualaiset kommunistit perustivat väliaikaisen vallankumouksellisen Liettuan työläisten ja talonpoikien hallituksen venäläisjoukkojen hallitsemassa Väinänlinnassa. Saman kuukauden alussa mobilisoitiin Neuvosto-Venäjän puna-armeija, joka tunkeutui Liettuan alueelle 12. joulukuuta.

Sota

Saksalaiset vetäytyivät puna-armeijan tieltä ja luovuttivat Vilnan alueen puolalaisille, jotka eivät kyenneet puolustamaan sitä. Puna-armeija valloitti Vilnan 5.–6. tammikuuta 1919. Saksalaiset jatkoivat vetäytymistään ja puna-armeija seurasi heitä kohti Kaunasia, jonne Liettuan hallitus oli asettunut. Lisäksi kommunistit ottivat vallan Šiauliaissa ja ottivat alueen haltuunsa. Myöhemmin paikalle saapuivat varsinaiset puna-armeijan osastot.
I maailmansodan voittaneen länsiliittoutuneet huolestuivat tilanteesta: heidän sotilasjohtajansa ranskalainen kenraali Ferdinand Foch määräsi äskeiset Ranskan viholliset, saksalaiset joukot, pysähtymään puna-armeijan etenemisen.
Liettua oli kuitenkin jo jakautunut länsimaiden tunnustaman Liettuan hallituksen hallitsemaan länsiosaan ja kommunistisen hallituksen hallitsemaan itäosaan. Saksalaisten joukot koostuivat pääasiallisesti niin sanotuista Freikorps-vapaaehtoisjoukoista eikä Weimarin tasavallan vakinaisen armeijan joukoista, joissa soti noin 10000 miestä. Saksan joukot valtasivat Šiauliain.
18.–20. helmikuuta kommunistit pitivät Vilnassa kongressin, jossa päätettiin Liettuan neuvostotasavallan perustamisesta. Myöhemmin se yhdistyi Valko-Venäjän neuvostotasavallan kanssa Liettualais-valkovenäläiseksi neuvostotasavallaksi.
Liettuan kansallisen hallituksen armeija oli huhtikuuhun 1919 mennessä kerännyt kokoon armeijan, jonka miesvahvuudeksi väitettiin 5 000–6 000 sotilasta. Liettualaisten hyökkäys pakotti puna-armeijan perääntymään kahdessa taistelussa helmikuussa Alytisin lähistöllä. Maaliskuussa liettualaiset sekä saksalaiset partisaanit ottivat haltuunsa Luoteis-Liettuan. Huhtikuussa liettualaiset etenivät kohti Vilnaa, mutta puolalaisten onnistui vallata se kommunisteilta ensin. 25. elokuuta liettualaiset joukot valtasivat viimeisen puna-armeijan miehittämän alueen Zarasain ja ajoivat punaiset Väinäjoen toiselle puolelle. Neuvosto-Venäjä tarjosi rauhanneuvotteluja Liettualle, Virolle ja Latvialle 11. syyskuuta 1919.
Färentunan kihlakunta

Färentunan kihlakunta (ruots. Färentuna härad) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 211,70 neliökilometriä ja asukasluku 6 608 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Lovö, Skå, Sånga, Hilleshög, Färentuna, Munsö, Ekerö ja Adelsö.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat muodostavat nykyään Ekerön kunnan.
HMS Neptune (1757)

Valmistus

Alus tilattiin 12. heinäkuuta 1750 Portsmouthin telakalta. Se laskettiin vesille 17. heinäkuuta 1757.

Palvelus

Alus oli vuonna 1757 vara-amiraali Charles Knowlesin lippulaivana. Alus muutettiin proomuksi vuonna 1784, ja se romutettiin vuonna 1816.
Guanyu Zhou

Ura

Zhou aloitti uransa karting-luokista vuonna 2010. Vuonna 2013 hän voitti kartingissa Super 1 National Rotax Max Junior ja Rotax Max Euro Challenge Junior -luokkien mestaruudet.
Vuonna 2015 Zhou aloitti kilpauransa Italian Formula 4 -sarjassa, jossa hän saavutti kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja yhdeksän palkintokorokesijoitusta sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Hän ajoi samana vuonna Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa yhdeksän kilpailua saavuttaen kaksi palkintokorokesijaa. Vuonna 2016 Zhou kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa. Tätä ennen hän kilpaili Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjassa, josta hän saavutti yhden voiton ja neljä palkintokorokesijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Tunturinuppisara

Ulkonäkö

Tunturinuppisaran kukintona on yksi, varren päässä sijaitseva tähkä, jossa on sekä hede- että emikukkia. Hedekukat ovat tähkän yläosassa ja emikukat alaosassa. Emikukat ovat kaksiluottisia. Pullakot ovat ruskehtavia ja niissä on selkeä suuota.

Levinneisyys Suomessa

Suomessa tunturinuppisaraa kasvaa lähinnä Käsivarren Lapissa, mutta joitakin havaintoja on myös etelämpää Muoniosta sekä Utsjoelta ja Inarista.
Mölndalin kunta

Kuntajaon kehitys

Fässbergin maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1911 Mölndalin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1922 koko maalaiskunta muutettiin Mölndalin kaupungiksi ja taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut alueeseen. Vuoden 1952 kuntauudistus ei muuttanut kuntajakoa nykyisen kunnan alueella. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon. Tuolloin muodostettiin myös nykyinen Mölndalin kunta yhdistämällä Mölndalin kaupunki sekä Kålleredin ja Lindomen maalaiskunnat. Lindome kuului aiemmin Hallandin lääniin, mutta siirrettiin uudistuksen yhteydessä silloiseen Göteborgin ja Bohusin lääniin.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Mölndalin kaupungin vaakuna. Myös Kålleredin maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Arne Grönberg

Arne Julius Grönberg (16. lokakuuta 1889 Iitti – 2. huhtikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Euroopan Grand Prix 1997

Tilanne ennen kilpailua

Ennen kilpailua kaksi kuljettajaa taistelivat vielä maailmanmestaruudesta; Michael Schumacher 78 pisteellä ja Jacques Villeneuve 77 pisteellä. Villeneuvella oli kaksi voittoa enemmän kuin Schumacherilla, joten tasatilanteessa Villeneuve olisi mestari. Kolmantena MM-sarjassa oli Heinz-Harald Frentzen 41 pisteellä ja neljäntenä Jean Alesi kuusi pistettä Frentzenin takana. Villeneuven olisi sijoituttava kuudenneksi tai paremmaksi ja Schumacherin edelle tullakseen mestariksi. Jos taas Schumacher sijoittuisi Villeneuven edelle tai Villeneuve jäisi ilman pisteitä, olisi Schumacher mestari.
Valmistajien mestaruus oli ratkennut jo edellisessä kilpailussa Japanin Grand Prix'ssa Williamsin hyväksi, joten taistelu siitä oli jo ohi.

Aika-ajot

Lauantaina 25. lokakuuta ajetuissa aika-ajoissa peräti kolme kuljettajaa ajoivat sekunnin tuhannesosalleen saman ajan. Ensin Villeneuve ajoi ajan 1:21.072. Neljätoista minuuttia myöhemmin Michael Schumacher ajoi saman ajan, ja kun aika-ajoja oli yhdeksän minuuttia jäljellä, myös Frentzen ajoi saman ajan. Lähtöjärjestys määräytyi sen perusteella, missä järjestyksessä he olivat aikansa ajaneet, eli paalulta lähti Villeneuve, toisena Schumacher ja kolmantena Frentzen.

Kilpailu

Sekä Schumacher että Frentzen saivat paremman lähdön kuin paalulta startannut Villeneuve, ja he ohittivat hänet. Schumacher johti ensimmäiseen mutkaan tultaessa Frentzenin ollessa toisena ja Villeneuven kolmantena. Frentzen päästi Villeneuven ohitsensa kierroksella kahdeksan. Schumacher teki ensimmäisen varikkopysähdyksensä kierroksella 22 ja Villeneuve sitä seuraavalla. Ensimmäisten varikkokäyntien aikana kärkikaksikon sijoitukset pysyivät ennallaan, mutta Frentzen putosi molempien McLarenien taakse viidenneksi. Toisten varikkopysähdysten jälkeen sijoitukset pysyivät ennallaan, mutta Villeneuve oli lähempänä Schumacheria ja saavutti häntä.
Kierroksella 48 Villeneuve yritti ohittaa Schumacheria Dry Sac -mutkassa. Villeneuve oli sisälinjalla, mutta Schumacher ajoi häntä kylkeen aiheuttaen kolarin. Schumacherin oikea eturengas osui Villeneuven auton sivuponttooniin ja Schumacher joutui keskeyttämään ajauduttuaan hiekalle. Villeneuve sanoi kilpailun jälkeen auton tuntuneen hiukan kummalliselta ja että isku oli kova. Villeneuve pystyi jatkamaan, mutta oli takanaan ajavia hitaampi. Kilpailua oli jäljellä enää 20 kierrosta. Hitaamman vauhdin takia viimeisellä kierroksella Mika Häkkinen ja David Coulthard ohittivat hänet. Mika Häkkinen ajoi uransa ensimmäiseen voittoon, ja Villeneuve varmisti kolmannella sijallaan itselleen maailmanmestaruuden. Gerhard Berger tuli uransa viimeisessä kilpailussa maaliin neljäntentä häviten Villeneuvelle vain 0,119 sekunnilla.
Kilpailun jälkeen tuomaristo rankaisi tahallaan kolaroinutta Schumacheria mitätöimällä kaikki tämän kauden aikana ansaitsemansa pisteet. Mikäli Villeneuve olisi kolarin seurauksena keskeyttänyt eikä Schumacher olisi saanut pisterangaistuksia, olisi Schumacher voittanut mestaruuden.
Hämeenlinnan kaupunginorkesteri

Hämeenlinnan kaupunginorkesteri on perustettu vuonna 1934, ja ensimmäisen konserttinsa orkesteri piti uudenvuodenpäivänä 1935. Sotien aiheuttamaa katkosta lukuun ottamatta orkesteri on toiminut aina nykypäiviin saakka.
Alkuvuosien salonkiorkesterista kehittyi sotien jälkeen kokoonpanoltaan varsinainen sinfoniaorkesteri. Orkesteria ylläpitää Hämeenlinnan orkesteriyhdistys ry, ja orkesterin muodostavat joukko vakinaisia paikallisia soittajia, vierailijoita sekä muusikon ammattiin opiskelevia nuoria muusikoita. Näin orkesterin keski-ikä on melko alhainen.
Orkesterin perusti Artturi Kaarento, joka toimi myös orkesterin ensimmäisenä kapellimestarina. Muita kapellimestareita ovat olleet Tauno Marttinen, Arvo Uro, Paavo Merisalo, Hannu Vesioja, Tuomas Rousi ja Huba Hollókői. Nykyisin lähinnä jousiorkesterina toimivan kaupunginorkesterin johtaja on intendentti Markku Jokinen.
Hämeenlinnassa kaupunginorkesterilla on useita konserttipaikkoja: Palokunnantalo lisäksi esiintymistiloina ovat olleet Hämeenlinnan kirkko, Raatihuone, Vanajan kirkko ja Verkatehdas.
Keväällä 2015 Hämeenlinnan kaupunginorkesterin historia oli uhkaavasti päättymässä, kun kaupungin tuen määrään oli ehdotettu huomattavaa leikkausta. Tämä päätös kuitenkin kumoutui ja Hämeenlinnan kaupunginorkesterin toiminta jatkuu.
Lähi-idän PPNC-kausi

Esikeraaminen neoliittinen C-kausi

Näihin aikoihin vuohi, lammas ja sika olivat kotieläimenä kaikkialla Levantissa. Lammas yleistyi huomattavasti tällä kaudella. Ohra ja emmervehnä pääviljalajeja. Einkorn oli harvinaisempaa mutta sitä esiintyi aina emmerin kanssa. Paljas kuusirivinen ohra ilmestyi. Pellava tavallinen, ja monia muita puutarhakasveja pidettiin. Gasellin metsästys jatkui. 6000 eaa. oli joissain paikoissa Syyriaa nautaa ja sikaa, lammas ja vuohi olivat tavallisempia. Nauta oli kesytetty Turkissa Syyrian rannikolla Ras Sharmassa tai Abu Gohinissa myöhäisellä PPNB-ajalla.
Ain Ghazalista noin 6750 eaa. on löydetty suuria savitauluja. Erässä vaiheessa lapsikuolleisuus Ain Ghazalissa kasvoi, ja lähistön monia paikkoja hylättiin. Kotieläinten määrä kasvoi. Ehkä ilmastonmuutos ja liikametsästys ja viljely aiheuttivat ympäristön muutoksen. Nimitystä esikeraaminen neoliittinen C-kausi käytetään yleensä Jordanian ylängön arkeologiassa. ELN, Early Late Neolithic, on nimitys jota käytetään itäisessä Jordaniassa, jossa oli erilainen perinne. Käytetään myös nimeä PPNB:n loppuvaihe. Paikan löytöjä on tehty muun muassa Jordanian Ain Ghazalista ja Petravuorten Ba´jasta. Kaudella ilmestyi noin 6700 kalenterivuotta eaa. Mezraa-Teleilatiin suurihuoneisia neliömäisiä taloja.
Sirkusprinsessa

Sirkusprinsessa on Emmerich Kálmánin säveltämä operetti vuodelta 1926. Libreton kirjoittivat Julius Brammer ja Alfred Grünwald. Siinä on kolme näytöstä, joista kaksi ensimmästä sijoittuvat Pietariin, kolmas hotelliin Wienissä.