google/wiki40b huggingface dataset:
Oran

Maantiede

Oran sijaitsee Välimeren rannikolla 415 kilometrin päässä maan pääkaupungista Algerista. Oranin pinta-ala on 65 km².

Historia

Oran perustettiin 900-luvulla. Espanjalaiset valloittivat sen vuonna 1509 Pedro Navarron johdolla. Vuosina 1708-1732 ja 1791-1831 Oran oli osa ottomaanien valtakuntaa. Vuonna 1831 Oran kuitenkin siirtyi Ranskan haltuun. Santa Cruzin linnake sijaitsee Murdjadjo-vuoren rinteellä. Linnake rakennettiin 1500-luvulla.
Kaupungille antoi nimen Sidi Maakoud Al Mahaji, joka oli leijonanmetsästäjä. Kaupungintalon symbolina on kaksi isoa leijonaa, jotka voi nähdä kaupungintalon pääoven edessä.
Vanhasta Sidi El-Houarin kaupunginosasta on jäljellä enää kortteli. Se oli ennen Oranin keskusta. Alueella on vanha lyseo Saint Louis, vanha Pasha-moskeija 1600-luvulta ja Sidi El-Houarin mausoleumi, joka on pystytetty 1793. Sidi El Houarissa on vaikuttanut eri aikoina arabialainen, turkkilainen, espanjalainen ja ranskalaisen sivilisaatio. Sidi el Houari sijaitsee Murdjadjon itärinteen ja Vanhan sataman välissä. Beyn palatsi ja Oranin vanha kaupungintalo sijaitsevat myös Sidi El Houarissa. Alueella on myös merkkejä 1500-luvun espanjalaisvallan ajasta.

Metropolialue

Oranin metropolialueeseen kuuluvat kunnat Es Senia, Mers-El-Kebir, Bir-El-Djir ja Aïn-El-Turk ja Misserghin. Es Seniassa sijaitsee lentoasema ja yliopisto.

Kulttuuri

Kaupungin nähtävyyksiä ovat Oranin teatteri ”Abdelkader Alloula” ja kaupungintalo, jotka sijaitsevat molemmat Place d’Armesissa, Oranin keskustassa. Muita merkittäviä rakennuksia ovat kirjastorakennus, joka on aiemmin ollut katedraali, ja moskeija joka toimii entisessä synagogassa. Oranin rautatieasema, La Grande Poste (Iso Posti), ”Front de Mer” -bulevardi ja ”Ahmed Zabana" -museo. Oranissa on myös ”Medina Jedida” joka tarkoittaa uusi kaupunki, siellä on iso Souk (kauppatori) ja myös ”Sidi Blel Mosole”, Sidi el Houari on kaunis ja vanha alue Oranissa, Sidi el Houari oli vanha keskusta, ja kaupungintalo oli siellä ennen kuin se muutti Place d’Armesiin.
Rai-musiikki on saanut alkunsa Oranista. Se on hyvin suosittua, tunnetuimpina tähtinään Khaled. Yksi hänen tunnetuimmista kappaleistaan on Aïcha, josta monet eri artistit ovat tehneet eri versioita. Cheb Hasni oli algerialainen rai-musiikin esittäjä, jota on nimitetty rai-musiikin prinssiksi. Hasni äänitti kesällä 1987 Chaba Zahouanian kanssa laulun ”Beraka”, joka toi heille heti menestystä. Hasni eli yhä pääasiassa Oranissa, vaikka muulla perheellä oli asumus Ranskassa. Rai-festivaali on iso, vuosittainen tapahtuma, joka järjestetään Oranissa joka vuosi elokuun alussa.

Oran muussa kulttuurissa

Rutto (ransk. La Peste) on Albert Camus’n romaani vuodelta 1947. Teos kertoo ihmisten taistelusta ruttoepidemiaa vastaan algerialaisessa Oranin kaupungissa.
Miguel de Cervantes’n komedia El Gallardo Español (1615) kertoo dramaattisen historian espanjalaisen Oranista vasta turkkilaisia ja berberiläisiä.
Bårnholm

Saari

Bårnholmin saari sijaitsee Hangslax fjärdenissa noin 300 metriä Pikku-Nauvon rannasta pohjoiseen. Saaren rantaviiva on lähes pyöreän muotoinen ja saaren halkaisija noin 150–170 metriä. Se on yli 30 metriä korkea saari, joka kasvaa enimmäkseen mäntyä. Saarella ei ole asukkaita tai rakennuksia. Saari on luonnonsuojelualuetta.

Linnavuori

Saarella on monia luontaisia ominaisuuksia ollakseen hyvä rautakautinen tai keskiaikainen linnavuori. Vuorelle voi nousta ainoastaan kaakon suunnalta, kun muualla rinteet ovat siihen liian jyrkät. Vuoren laella on yleensä vettä, sillä siellä sijaitsee kuivunut suo. Kaakon puoleisella rinteellä sijaitsee kaksi riviä kiviä, jotka ovat voineet toimia suojavarustuksen rakenteissa tukena tai painona. Kivivallit eivät ole säilyneet kovin hyvin.

Tutkimukset

Vuonna 1955 kävi Georg Mickelson saarella inventointimatkalla ja vuonna 1989 suoritti Tapani Tuovinen muinaislinnan rakenteiden tarkastuksen.
Red Buttons

Ura

Buttons aloitti uransa teatterin parista. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa Siivekäs voitto (Winged Victory, 1944). Buttonsin todellinen läpimurtorooli oli elokuvassa Sayonara (1957), jossa hän esitti Joe Kellyä. Rooli toi hänelle sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon että parhaan miessivuosan Golden Globen. Muita hänen tunnettuja elokuvia ovat muun muassa Atlantin valli murtuu (The Longest Day, 1962), Harlow – seksityttö (Harlow, 1965) ja Ammutaanhan hevosiakin (They Shoot Horses, Don't They?, 1969). Elokuvien lisäksi Buttons loi mittavan uran televisiossa ja hän onkin saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Buttonsin syntymänimi oli Aaron Chwatt ja hän oli juutalaissiirtolaisten lapsi. Red Buttons oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeinen Alicia Pratsin kanssa kesti aina vuodesta 1964 aina vuoteen 2001, jolloin Alicia kuoli. Alician kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli verisuonisairauteen 87-vuotiaana.
Polynesiankottarainen

Levinneisyys

Polynesiankottaraista tavataan hajanaisella alueella Melanesiassa ja Polynesiassa. Vaikka sen levinneisyysalue on pieni, on sen kuvattu olevan yleinen monilla saarilla ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Toyota Hiace (1982)

Kolmannen sukupolven Toyota Hiacea on valmistettiin vuosina 1982–1989.
Vasili Kudžijev

Vasili Mihailovitš Kudžijev (ven. Васи́лий Миха́йлович Ку́джиев; 1889 Aunuksen kihlakunnan Suurenmäen kylä – 1976 Leningrad) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Vasili Kudžijev opiskeli Petroskoin kymnaasissa ja valmistui Pietarin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Vuonna 1908 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Vuonna 1917 Kudžijev valittiin menševikkinä Aunuksen läänin neuvoston puheenjohtajaksi. Vuonna 1919 työskennellessään Moskovassa hän liittyi NKP(b):hen.
Kudžijev kuului Edvard Gyllingin ja Jaakko Mäen kanssa Karjalan työkansan kommuunin perustamista valmistelleeseen Karjalan vallankumouskomitean järjestelykomiteaan. Elokuussa 1920 hänet valittiin NKP(b):n Aunuksen lääninkomitean puhemiehistön jäseneksi. Vuosina 1921–1922 hän toimi puolueen aluekomitean vastuullisena sihteerinä. Kansallisuuspolitiikkaa koskevien erimielisyyksien takia Kudžijev erotettiin ja lähetettiin puoluetehtäviin Karjalan ulkopuolelle. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli Leningradin asianajajakollegiossa. Kudžijev pidätettiin poliittisin perustein vuonna 1949, mutta todettiin syyttömäksi vuonna 1954.
Carola

Carola Christina Standertskjöld-Liemola, (o.s. Standertskjöld, 23. maaliskuuta 1941 Helsinki – 12. marraskuuta 1997 Kirkkonummi) oli 1960-luvun suosituimpia suomalaisia laulajia. Hän esitti jazzahtavaa iskelmämusiikkia, jossa oli usein myös blues- ja soul-vaikutteita. Hän oli suomenruotsalaisesta aatelisperheestä, puhui viittä kieltä ja pystyi esiintymään yhdeksällä kielellä.

Ura

Carolan säännölliset esiintymiset alkoivat vuonna 1962, kun hänestä tuli solisti Esa Pethmanin yhtyeeseen, jonka mukana laulaja kävi keikoilla kotimaan lisäksi myös Puolassa ja Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1963 Carola kierteli laajemminkin Euroopassa Hazy Osterwaldin yhtyeen kanssa, ja samana vuonna ilmestyi ensimmäisenä singlenä juutalainen kansansävelmä ”Hava nagilah”.
Ensimmäinen suuri menestyskappale oli vuonna 1966 ilmestynyt ”Kielletyt leikit” ja sitä seurasivat 1960-luvulla muun muassa ”Jerusalem” (1968), ”Nuori tumma” (1968), ”Ei aina käy niin kuin haaveillaan” (1967), ”Mä lähden stadiin” (1967) (duetto Lasse Mårtensonin kanssa) sekä ”Rakkauden jälkeen” (1968). 1960-luvulla Carola osallistui euroviisukarsintoihin vuonna 1965 Lasse Mårtensonin sävellyksellä "Ge mig en grabb" ja vuonna 1966 kappaleella "Meren laulu". Vuonna 1965 Carola esiintyi elokuvissa Vaaksa vaaraa sekä vuonna 1966 Topralli. Carolan esityksiä taltioitiin myös Yleisradion kantanauhoille.
1970-luvun alussa Carola levytti muun muassa kappaleet ”Penkki, puu ja puistotie” (1971), ”Herrojen kanssa pellon laidalla” (1971), ”Rakastan saavuthan” (1972) ja ”Yksin” (1972). Vuonna 1971 hän osallistui euroviisukarsintoihin yhdessä Aarno Ranisen kanssa kappaleella ”Ei koskaan”, joka oli Ranisen säveltämä.
1970-luvun puolivälissä Carola siirtyi töihin miehensä liikeyritykseen vihannestukkuun. Esiintymislavoille hän palasi 1980-luvulla jazz-ohjelmistolla. Carola levytti vuonna 1980 Aarno Ranisen tuottaman albumin Maria, Maria ja vuonna 1985 Kassu Halosen tuottaman Sydämeen jäi soimaan blues. 1980-luvun lopulla Carola konsertoi muun muassa UMO:n ja Iiro Rantalan kanssa. Viimeiseksi levytykseksi jäi kappale ”Sydämeni jäi Sorrentoon” (1988), joka ilmestyi kokoelmalevyllä Ciao ciao bambina.
Carola ei tehnyt paljoakaan tavallisia tanssikeikkoja, vaan esiintymiset keskittyivät konserttilavoille, televisioon ja yökerhoihin. 
Vuonna 1965 Carola oli mukana televisio-ohjelmassa Lumilinna, joka voitti Montreux’n Kultaisen ruusun.
Vasta vuonna 2004 julkaistiin postuumisti albumi, joka sisälsi sitä jazz-ohjelmistoa, jonka parissa Carola oli parhaimmillaan; Carola & Heikki Sarmanto Trio -albumin äänitykset tehtiin jo vuonna 1966, mutta niitä ei tuolloin julkaistu.
Carola sairastui alle 50-vuotiaana Alzheimerin tautiin ja kuoli siihen vuonna 1997 56-vuotiaana. Hän oli aikoinaan naimisissa Lasse Liemolan veljen Georg Liemolan kanssa. Vuodesta 1992 lähtien Carola vietti viimeiset vuotensa pysyvässä laitoshoidossa.
Tuija Wuori-Tabermann kirjoitti Carolasta kirjan Sydämeen jäi soimaan blues (Helsinki Music Company, 2011, ISBN 9789526704456).
Soumeylou Boubèye Maïga

Soumeylou Boubèye Maïga (s. 1954) on Malin pääministeri vuodesta 2017. Hän on toiminut aikaisemmin Malin puolustusministerinä ja sen jälkeen Malin ulkoministerinä vuoden 2012 sotilasvallankaappaukseen asti.
Ari Elo

Ari Elo (s. 1941 Sauvo) on turkulainen teollisuusneuvos, diplomi-insinööri ja Elomaticin perustaja. 
Ari Elo valmistui Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1963. Hän perusti Elomaticin vuonna 1970 ja on vuonna 2017 konsernin hallituksen jäsen. Yhtiö työllistää yli 800 henkeä. Elomaticilla on toimistoja Suomessa, Puolassa, Intiassa, Kiinassa, Alankomaissa, Italiassa, Serbiassa, Venäjällä ja Yhdistyneissa Arabiemiirikunnissa. Konsernin liikevaihto vuonna 2016 oli 55 miljoonaa euroa. Yritys on yksityisomistuksessa.
Ari Elosta tuli teollisuusneuvos vuonna 2002 ja hän sai Turun kauppakorkeakoulun kunniatohtorin arvon vuonna 2005. Mania-lehti valitsi hänet vuoden 2008 bisnesvaikuttajaksi. Ari Elo harrastaa purjehdusta ja dokumenttielokuvien kuvausta.
Malina (elokuva)

Juoni

Malina sijoittuu vuoden 1970 Wieniin ja kertoo ahdistuneesta, henkisesti tasapainottomasta kirjailijasta (Isabelle Huppert), joka asuu rauhallisen ja luotettavan Malina-nimisen miehen (Mathieu Carrière) kanssa samassa asunnossa. Kirjailija tapaa eräänä päivänä kukkakaupan edessä unkarilaisen Ivanin (Can Togay), jonka kanssa hän aloittaa intohimoisen rakkaussuhteen. Vaikka Ivan nauttii suhteesta, hän ottaa sen kevyemmin kuin nainen, jonka rakkaus kehittyy pian pakkomielteeksi asti.

Tuotanto

Malinan kuvaukset alkoivat 4. kesäkuuta 1990 ja päättyivät 9. elokuuta 1990. Elokuva kuvattiin Berliinissä, Münchenissä ja Wienissä, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Kuchenreuther Filmproduktion GmbH, Neue Studio Film ja ZDF.

Julkaisu

Malina sai ensi-iltansa Saksassa 17. tammikuuta 1991 ja oli Concorden teatterilevittämä.
Malina julkaistiin Saksassa DVD:lle ja blu-raylle 10. marraskuuta 2011.
Alípio de Miranda Ribeiro

Alípio de Miranda Ribeiro (1874 Rio Preto, Minas Gerais – 8. tammikuuta 1939 Rio de Janeiro) oli brasilialainen eläintieteilijä.
Ribeiro toimi Rio de Janeiron kansallismuseossa (Museu Nacional) vuodesta 1894, ensin assistenttina ja myöhemmin eläintieteen professorina. Hän oli perustamassa Brasilian Tiedeseuraa (Sociedade Brasileira de Ciências). Hänet äänestettiin Brasilian Tiedeakatemian jäseneksi 1917.
Ribeiro retkeili ja keräsi näytteitä kaikkialta Brasialiasta. Hän oli tuottelias kirjoittaja ja hänen eläintieteellisiä kirjoituksiaan julkaistiin yli 150 kappaletta.
Ribeiro kuvaili ja nimesi suuren määrän uusia eläinlajeja, etenkin kaloja. Linnuista hän kuvaili muun muassa punaposkiaratin (Pyrrhura pfrimeri) ja ruso-ohjasnäpsijän (Hemitriccus obsoletus).
Breitenaun keskitysleiri

Breitenau oli vuonna 1933 natsi-Saksassa perustettu koulutus- ja työleiri, josta sittemmin muodostettiin keskitysleiri.

Työleiri

Breitenau oli alkujaan vankilan veroinen rangaistusleiri. Sen tarkoituksena oli ojentaa vankeja laittamalla nämä työhön. Työt Breitenaussa olivat kuitenkin varsin raskaita ja vaarallisia, joskaan eivät keskitysleiritasoa.
Kun Saksassa säädettiin "laki perinnöllisesti sairaiden jälkeläisten estämisestä" eli ns. sterilisaatiolaki, alettiin Breitenaussakin etsiä vangeilta perinnöllisiä sairauksia. Sairaita vankeja myös murhattiin eutanasian varjolla ja toisia pakkosterilisoitiin.

Keskitysleiri

Breitenauhun oli jo vuonna 1933 perustettu keskitysleiri poliittisille vangeille. Breitenaun vankila suljettiin vuonna 1934. Vuonna 1940 Breitenau avattiin uudelleen keskitysleirinä. Siellä pidettiin arviolta noin 8 500 vankia.
Liittoutuneet vapauttivat Breitenaun keskitysleirin vuonna 1945.
Albanialainen iso-polyfonia

Albanialainen iso-polyfonia eli moniääninen laulanta on perinteinen osa Albanian kansanmusiikkia ja sisällytetty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Sana "iso" viittaa laulua säestävään hyminään, joka on peräisin bysanttilaisesta kirkkomusiikista. Myös kirkkomusiikissa itse laulua säesti hyminä.
Polyfoninen laulanta on osa Myzeqen, Toskërian, Çamërian ja Labërian alueen kulttuuria. Saman kaltaista polyfonista laulamista tunnetaan harrastettavan myös Pohjois-Albanian Peshkopin, Kosovon Kaçanikin, Pohjois-Makedonian  Pologin, Tetovon, Kičevon ja Gostivarin, ja Pohjois-Albanian ja Etelä-Montenegron Malësian alueilla.
Labëria on erityisen tunnettu moniosaisesta laulannasta, ja lauluissa voi olla kaksi, kolme tai jopa neljä osaa. Kaksiosaisia kappaleita laulavat vain naiset, kun taas kolmeosaisia kappaleita voivat laulaa sekä miehet että naiset. Neliosaiset kappaleet ovat Labërian erikoisuus. Tutkimukset ovat osoittaneet, että neliosaiset kappaleet kehittyivät vasta kolmiosaisten kappaleiden jälkeen, ja että ne ovat polyfonisen laulannan kaikkein monimutkaisin muoto.
Lokakuusta 1968 lähtien Albaniassa on pidetty joka viidennen vuoden lokakuussa Gjirokastërin kansallinen kansanperinnefestivaali, jossa on tavallisesti esitetty paljon polyfonisia lauluja.
J. A. W. Grönroos

Johan Abraham Walfrid Grönroos (1861 – 1916) oli suomalainen merimies ja kolportööri (kiertelevä kirjojen ja lehtien kaupustelija) joka oli Sariolan tivoli- ja sirkussuvun kantaisä ja Suomen Tivolin edeltäjän perustaja.
Grönroos haki vuonna 1888 lupaa ampumateltalle, silhuettikuvien näyttämölle, onnenpeleille sekä erilaisten taito- ja voimailunäytösten järjestämiselle. Keravan rautatieasemaa vastapäätä ratapihan takana hän avasi sitten 15. kesäkuuta 1888 tivolialueen jossa sijaitsi ampumarata, onnenpyörä, nuolen- ja renkaanheittopaikka sekä sirkusteltta erilaisia näytöksiä varten.
Vuonna 1899 Grönroos hankki tiettävästi Suomen ensimmäisen elokuvaprojektorin ja esitti sitten sillä elokuvia eri puolilla Suomea pääasiassa markkinoilla. Grönroos pidätettiin vuonna 1905 syytettynä venäläisvastaisesta toiminnasta ja sen jälkeen hänen perustamaansa tivolia alkoi johtaa hänen poikansa Johan Adolf Fredrik "Jaffu" Grönroos, vuodesta 1918 Sariola (1886–1967). Isä Grönroosin vapauduttua vankilasta 1907 Jaffu Grönroos keskittyi elokuvateatterialalle perustaen elokuvateatterin Lappeenrantaan. Muutaman vuoden kuluttua Jaffu Grönroosilla oli jo kymmenen elokuvateatteria ja hän muutti 1911 Terijoelle jossa hänen parhaiten menestyvät elokuvateatterinsa sijaitsivat.
J. A. W. Grönroos kuoli vuonna 1916. Jaffu Sariolan elokuvateatterit joutuivat vaikeuksiin kun kävijämäärät sotien vuoksi romahtivat Terijoella ja hän keskittyi jatkossa tivoli- ja sirkustoimintaan. Hän osti 1921 Keravalta Sariolanmäen alueen joka oli sitten tivolitoiminnan pääpaikkana ja Sariolan suvun kotina aina vuoteen 1953 saakka jolloin alue jouduttiin myymään talousvaikeuksien takia ja siellä olleet rakennukset purettiin. Sariolan elokuvateatteritoiminta oli päättynyt jo 1928.
Valdemar Sammalisto

Valdemar Sammalisto (3. tammikuuta 1889 – 17. huhtikuuta 1918) oli tamperelainen maalari ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän osallistui komppanianpäällikkönä Suinulan retkeen, jossa keskeytti väliintulollaan valkoisten vankien joukkomurhan. Tämän jälkeen hän johti punaisten hyökkäyksiä Vilppulan rintamalla. Hänet teloitettiin välittömästi Tampereen taistelun jälkeen.
Kantatie 72

Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 72 kulki Laatokan Karjalassa Laatokan pohjoisrantaa Sortavalasta Impilahden ja Pitkärannan kautta Salmiin. Tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle ja tienumero 72 poistui käytöstä.
1960-luvulla Mikkelin ja Pieksämäen välille alettiin rakentaa kunnollista maantietä. Pieksämäki oli vielä tällöin vailla päätieyhteyttä muualle Suomeen. Vuonna 1971 numeroitiin kantatieksi 72 Mikkelistä Pieksämäelle kulkeva tieosuus. 1980-luvulla Pieksämäen ja Suonenjoen välistä tieosuutta levennettiin ja oikaistiin, ja vuonna 1989 kantatietä 72 jatkettiin Suonenjoelle. Aiemmin tämä tieosuus oli ollut maantie 450.
Vangasjärven liittymä Naarajärvellä parannettiin eritasoliittymäksi kesällä 2009.

Tiehankkeet

Tällä hetkellä kantatien 72 ainut suunnitteilla oleva tiehanke on valtatien 23 liittymän muuttaminen kiertoliittymäksi Pieksämäellä. Hankkeen aikataulusta ei ole vielä tietoa, mutta se valmistunee 2010-luvun aikana.
Aatos Alanen

Aatos Volmar Alanen (24. heinäkuuta 1894 Kokemäki – 2. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen juristi, Helsingin yliopiston
yleisen oikeustieteen ja roomalaisen yksityisoikeuden professori 1940–1963 (virkanimike vuodesta 1959 yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professori).
Bulgarian alueet

Bulgaria jaetaan 28 alueeseen (bulg. области, oblasti, yksikkö област, oblast) vuodesta 1999 lähtien. Alueet vastaavat suunnilleen 28 okrugia, jotka olivat olemassa vuoteen 1987 saakka. Vuosien 1987–1999 välillä Bulgaria oli jakautunut yhdeksään isompaan maakuntaan.
Alueet on jaettu edelleen kuntiin (bulg. община, obština).
Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä

Kansanedustajat

Kaikki eduskuntaryhmään vuodesta 1907 lähtien kuuluneet kansanedustajat on lueteltu artikkelissa Luettelo kansanedustajista.
Aucklandin tekninen yliopisto

Aucklandin tekninen yliopisto (Auckland University of Technology (AUT)) on teknillinen yliopisto Aucklandissa Uudessa-Seelannissa. Kyseessä on Uuden-Seelannin uusin yliopisto, joka sai yliopistostatuksen vuonna 2000.
Valtteri Suomalainen

Veikko Valtteri Suomalainen (18. lokakuuta 1957 Helsinki – 11. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän oli Kari Suomalaisen ja Lippe Suomalaisen poika.
Valtteri Suomalainen julkaisi kaksi omaelämäkerrallista teosta. Kuolet vain kahdesti (1994) kertoo hänen työstään ruuminavaajana ja Sauna Syyriassa (1995) osittain koomisista kokemuksista YK-joukoissa. Molemmat teokset toimitti Marianna Wallinheimo ja kuvitti Kari Suomalainen.
Oto Haščák

Seuraura

Haščákin kasvattajaseura on ZŤS Martin, mutta hän aloitti ammattilaisuransa HK Dukla Trenčínissä, jossa Haščák pelasi Tšekkoslovakian liigan tulokautensa 1983–1984 jo 17-vuotiaana tehden 35 runkosarjaottelussa tehot 5+8=13. Kausina 1984–1985 ja 1986–1987 hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin. Noista ensimmäisenä mainitulla kaudella Haščák jakoi sen voiton Ivan Dorničin kanssa. Hän voitti koko Tšekkoslovakian liigan kevään 1989 pudotuspelien syöttöpörssin 12 syötöllään. NHL-joukkue Boston Bruins varasi Haščákin yli-ikäisenä (25 vuotta) 143. pelaajana kesällä 1989. Hän ei kuitenkaan ikinä pelannut Pohjois-Amerikassa.
Kaudeksi 1990–1991 Haščák siirtyi Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Södertälje SK:hon. Kaudella 1991–1992 joukkue ajautui Allsvenskaniin, jossa Haščák jakoi 16 syötöllään koko sarjan syöttöpörssin voiton Leksands IF:n Roger Johanssonin kanssa. Hän voitti myös Södertäljen sisäisen pistepörssin 20 tehopisteellään, mutta joukkue putosi kuitenkin Ruotsin I-divisioonaan kaudeksi 1992–1993. Haščák teki sarjatasoa alempana 31 runkosarjaottelussa tehot 19+31=50, joilla hän sijoittui Södertäljen sisäisessä pistepörssissä toiseksi Conny Janssonin jälkeen. Kaudeksi 1993–1994 Haščák palasi kuitenkin Elitserieniin ja siirtyi Frölunda HC:hen, jonka paras pistemies ja syöttäjä hän oli tehoilla 19+19=38.
Kauden 1994–1995 pelasi Saksan DEL-liigaa ESV Kaufbeurenin riveissä ollen tehoilla 19+29=48 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Kaudella 1995–1996 hän oli tehoilla 14+20=34 Kaufbeurenin kolmanneksi paras pistemies, mutta Haščák palasi kauden lopulla Dukla Trenčíniin, joka tuli Slovakian Extraliigassa toiseksi. Kauden 1996–1997 hän pelasi Tšekin Extraliigaa HC Petra Vsetínin riveissä voittaen mestaruuden. Kauden 1997–1998 Haščák aloitti samassa liigassa HC ZPS Barum Zlínin joukkueessa, josta hän siirtyi kesken kauden SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Haščák ei kuitenkaan tullut toimeen valmentaja Juhani Tammisen kanssa, eikä ollut joukkueen vahvuudessa kauden loppuun.
Haščák palasi kaudeksi 1998–1999 Dukla Trenčíniin, jossa hän pelasi vielä välivuoden jälkeen kaudet 2000–2001 ja 2001–2002. Haščák lopetti pelaajauransa kevääseen 2012 ja on sittemmin toiminut kykyjenetsijänä NHL:ssä, tällä hetkellä New York Rangersissa.

Muuta

Haščákin poika Marek pelaa tällä hetkellä Slovakian Extraliigaa HK Nitrassa.
Heinrich Harries

Heinrich Harries (9. syyskuuta 1762 Flensburg –1802) oli pappi Schleswigissä, silloisessa Tanskan herttuakunnassa. Hän on kirjoittanut "Heil dir im Siegerkranzin", josta tuli Saksan keisarikunnan hymni. Teologian opintonsa suoritettuaan Harries asui synnyinkaupungissaan Flensburgissa vuosina 1786–1790. Hän toimi tuolloin toimittajana Flensburger Wochenblatt -lehdessä, kunnes 1790 vihittiin papiksi Sieverstedtiin. Vuodesta 1794 Harries toimi pappina Bruggessä.
Uutisankka

Nimityksen tausta

Sanakirjoissa viitataan ranskalaiseen ilmaukseen canard, 'ankka', joka merkitsee myös väärää uutista, "uutisankkaa". Ilmauksen taustalla on vanha sanonta vendre un canard à moitié, 'myydä ankka puoliksi', joka merkitsee huijaamista, koska "puoliksi" ei voi myydä mitään. Esimerkiksi Suomalaisessa Fraasisanakirjassa viitataan tähän ranskalaiseen ilmaukseen, joka on ollut käytössä jo 1500-luvulla. Ilmaisu canard esiintyy tuossa muodossa myös englanninkielessä ja merkitsee samaa asiaa. 
Ruotsinkielessä anka (linnun nimi) on esiintynyt perättömän uutisen merkityksessä 1800-luvun keskivaiheilta lähtien, mutta sanonnan syntytavasta ei olla varmoja. Sanonta on tullut luultavasti suomenkieleen lahden takaa.
Uutisankan alkuperäksi on tarjottu myös kertomusta, jossa ankankasvattaja väittää omistavansa ankan, joka on syönyt 19 muuta ankkaa: kasvattaja teurastaa ankan kerrallaan ja ruokkii sillä loput, kunnes on jäljellä vain yksi ankka: "Ankka, joka on syönyt 19 muuta ankkaa." Koska tarinan ja niinmuodoin ankan todenperäisyydestä ei ole takeita, on se siis "uutisankka".

Muita perättömiä uutisia

Vuosittain huhtikuun 1. päivänä sanomalehdissä esiintyy perättömiä juttuja, joissa yleensä pyritään saamaan lukijoita kerääntymään johonkin paikkaan. Ne eivät kuitenkaan ole uutisankkoja vaan aprillipiloja.
Heinä–elokuussa kerrottavista ja luotettavuudeltaan epämääräisistä uutisista käytetään ilmausta mätäkuun juttu. Ne saavat uutistilaa, koska kesällä ei tapahdu mitään muutakaan uutisoimisen arvoista.
Zagar

Historia

Zagarin perustivat Yonderboi Quintet -yhtyeen kolme jäsentä vuonna 2001. Yhtyeen ensimmäinen levy Local Broadcast ilmestyi vuonna 2002 (Itävallassa vuonna 2003). Kaksi kappaletta tältä levyltä, "Blindflight" ja "Train", soitettiin yhdysvaltalaisessa CSI-televisiosarjassa. Myöhemmin toiselta levyltä vielä yksi kappale, "Three Seasons Fall", kuultiin samassa sarjassa.
Vuonna 2004 ilmestyi soundtrack-levy Eastern Sugar.
Yhtyeen toinen studioalbumi Cannot Walk Fly Instead ilmestyi vuonna 2007. Tällä levyllä oleva kappale "Wings of Love" voitti International Songwriting Cometition -kilpailussa toisen sijan.