google/wiki40b huggingface dataset:
Underfist: Halloween Bash

Juoni

Halloween-yönä Billy, Mandy, Grim ja Irwin ovat tekemässä karkki vai kepponen kiertelyä ovelta ovelle. Billy, Mandy ja Grim päättävät kuitenkin lähteä kotiin saatuaan vain pennejä Draculan luota. Irwin sen sijaan huomaa että hänen elämänsä on menossa hukkaan ilman mitään elämää jännittäviä hetkiä. Yhtäkkiä Mindy houkuttelee Irwiniä avaamaan tietämättään alamaailman portaalin painamalla erään pelottavan näköisen talon ovikelloa. Painettuaan vihreän näköistä timanttia talo räjähtää ja esiin paljastuu portaali, josta vaahtokarkkipupun Bun-Bunin johdolla ilkeä suklaapatukka-armeija hyökkää ihmisten kimppuun. Taistelun aikana mukaan liittyy hirviöitä metsästävä Hoss Delgado, kenraali Skarr, sekä autuaan tietämättömiä koko tilanteesta hämähäkki Jeff ja Fred Fredburger. Irwin huomaa samalla Bun-Bunin siepanneen Mindyn alamaailmaan ja pyytää apua Hossilta. Kaksikko matkaa alamaailmaan, jossa Mindy paljastuu olevan noita. Myöhemmin Bun-Bun kertoo muuttaneensa tytön noidaksi suunnitelmaansa varten. Hoss joutuu kuitenkin matkan varrella kiinni otetuksi ja Irwin puolestaan on peloissaan koko tapahtumasta, kunnes hän päästä sisäisen Draculansa esille. Samalla paikalle ilmestyy hämähäkki Jeff, Skarr, sekä Fred Fredburger, joka on luonut ryhmän nimeltä Underfist. Yhdessä viisikko päättää pysäyttää lopullisesti Bun-Bunin valloitusyrityksen.

Tuotanto

Sarjan luonut Maxwell Atoms aloitti elokuvan tuotannon hieman sen jälkeen, kun itse sarja sai päätöksensä. Elokuva oli saatu valmiiksi kuudessa kuukaudessa, mutta sen esitys viivästyi koska kyseessä oli Halloween-aiheinen tarina. Lisäksi Atomsin piti käyttää elokuvan tuotannossa freelancereita, koska elokuvan tuottanut Cartoon Network ei palkannut vakituista ryhmää, joka työskenteli aikaisemmin sarjan parissa.
Sarjan päähahmojen suhteen Atoms halusi tuoda enemmän esille hahmoja, jotka jäivät sarjan aikana enemmän taka-alalle tai esiintyivät sarjassa vain muutaman jakson verran.
Nipa Niilola

Jukka ”Nipa” Niilola on suomalainen sessiomuusikko. Hän on kotoisin Voikkaalta, Kuusankoskelta. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Top Rank, Maanantai, Harri Marstio Duo, The Charlies ja Kultakurkut sekä lisäksi muun muassa Remu Aaltosen, Pate Mustajärven, Seppo Hakasalon ja  Moog Konttisen taustayhtyeissä. Hän soitti myös yhtyeessä Remu & Hurriganes.
Tomahawk (yhtye)

Historia

Vuonna 2001 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, Tomahawk, tuottajana Joe Funderburk. Vuonna 2003 ilmestyi toinen Tomahawk albumi, Mit Gas, tuottajana Joe Barresi.
Tomahawk teki monta kiertuetta ennen kuin julkaisivat seuraavan albuminsa. Yhtye soitti monissa maissa Pohjois-Amerikassa, Australiassa, Euroopassa ja Itä-Aasiassa. Tomahawk oli mukana "Geek Tour" nimisellä kiertueella, jossa soittivat mm. Fantômas ja The Melvins. Yhtye soitti myös monilla festivaaleilla, kuten Big Day Out-festivaaleilla Australiassa.
Yhtyeen kolmas albumi, Anonymous julkaistiin kesällä 2007. Kevin Rutmanis lähti yhtyeestä tämän albumin jälkeen. Syytä lähtöön ei tiedetä. Vähän aikaa sitten saatiin tietää, että Mr. Bunglen basisti, Trevor Dunn, liittyi Tomahawkiin.
Yhtye aikoo julkaista neljännen albuminsa vuoden 2012 syksyllä. Ennen neljättä albumia, tulee kolmen edellisen albumin vinyylikokoelma nimeltään: "Eponymous To Anonymous", ja se tulee 21.4.2012. Bändi esiintyy myös Helsingissä 4.9.2013, joka on heidän ensimmäinen Suomen vierailu. Uuden albumin nimi on: Oddfellows.
Roger Corman

Roger Corman (s. 5. huhtikuuta 1926 Detroit) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja. Corman tunnetaan erityisesti halpaelokuvien tekijänä ja monien nykyään kuuluisien ohjaajien ja näyttelijöiden auttamisesta alkuun.
Corman opiskeli insinööriksi Stanfordin yliopistossa, mutta ryhtyi valmistuttuaan työskentelemään 20th Century Foxin elokuvastudioilla hanttihommissa. Hän alkoi tuottaa ja käsikirjoittaa elokuvia vuonna 1953, ja kaksi vuotta myöhemmin hän sai rahoituksen ensimmäiselle ohjaustyölleen. Tästä lähtien Corman teki elokuvia nopeaan tahtiin. Yhdessä vuodessa saattoi syntyä jopa seitsemän pitkää elokuvaa, ja kuvaukset kestivät yleensä vain kymmenen päivää. Nopeimmillaan Corman kuvasi elokuvan vain kahdessa päivässä, joka on tiedettävästi maailmanennätys 35-milliselle kuvatusta pitkästä elokuvasta. Tästä absurdista komediasta Pieni kauhukauppa (Little Shop of Horrors, 1960) tuli kulttisuosikki, josta tehtiin myöhemmin musikaalisovitus, joka muokattiin samannimiseksi Hollywood-elokuvaksi vuonna 1986.
Vuonna 1970 Corman jätti ohjaamisen ja keskittyi tuottamiseen. 1970-luvulla hän auttoi monia nykyään kuuluisia ohjaajia alkuun uuden New World -tuotantoyhtiönsä alla. Debyyttinsä saivat muun muassa Martin Scorsese, Jonathan Demme, James Cameron ja Ron Howard. 1960-luvulla Corman antoi ensimmäiset työpaikat Francis Ford Coppolalle ja Monte Hellmanille, sekä näyttelijöistä Jack Nicholsonille ja William Shatnerille. Roger Corman onkin saanut monelta näistä ohjaajista vastapalveluksena pienen cameoroolin heidän myöhemmissä elokuvissaan: Corman on piipahtanut muun muassa Coppolan elokuvassa Kummisetä, osa II (1974), Howardin Apollo 13:ssa (1995) sekä Demmen Uhrilampaissa (1991) ja Philadelphiassa (1993).
1990-luvulla Corman myi menestyksekkään New World -yhtiönsä ja jatkoi ohjaamista uuden Concorde Picturesin alla. Corman on tähän päivään mennessä tuottanut yli 350 elokuvaa ja ohjannut 50.
Yhdysvaltain elokuva-akatemia palkitsi Cormanin elämäntyöstään Oscar-kunniapalkinnolla marraskuussa 2009.
Tapio Tiitu

Tapio Tiitu (s. 23. joulukuuta 1944 Lapua) on yksi ikäpolvensa kansainvälisesti tunnetuimpia urkutaiteilijoitamme. Hän on konsertoinut säännöllisesti kotimaassa, kaikissa Pohjoismaissa sekä useimmissa Euroopan maissa (muun muassa Westminster Abbey -Lontoo, Notre Dame -Pariisi) sekä Yhdysvalloissa, Japanissa, Baltian maissa ja Venäjällä. Australian debyytin hän teki vuonna 1997 Sydneyn oopperatalossa. 
Solistikonserttien lisäksi hän on toiminut urkurina monien kansainvälisesti nimekkäiden instrumentalistien, kuorojen sekä laulajien partnerina niin Suomessa kuin ulkomailla.
Tapio Tiitulla on lukuisia koti- ja ulkomaisia radio- ja TV-esiintymisiä sekä kymmeniä levytyksiä.
Hänelle on myönnetty Sonning-musiikkipalkinto Tanskassa ja vuonna 2009 tasavallan presidentti myönsi hänelle Pro Finlandia -kunniamerkin.Tiitu on toiminut muusikkona Temppeliaukion kirkossa vuoden 2015 alkuun saakka ja jatkaa edelleen konsertoivana urkutaiteilijana
De lege ferenda

De lege ferenda on oikeustieteen termi, jolla viitataan tulevaan oikeussäännöstöön (tulevaisuudessa säädettävän lain kannalta).
De lege ferenda -kannanotto on mielipide siitä, minkälainen esittäjän näkemyksen mukaan kyseessä olevan oikeussäännön pitäisi tulevaisuudessa olla.
Heinähattu ja Vilttitossu

Heinähattu ja Vilttitossu ovat Sinikka ja Tiina Nopolan kirjoittaman lastenkirjasarjan päähenkilöt. Ensimmäinen Heinähattu ja Vilttitossu -kirja julkaistiin vuonna 1989 ja sarjan kahdestoista osa vuonna 2006. Sarjaa ovat kuvittaneet Markus Majaluoma ja Salla Savolainen.
Nopolat ovat kertoneet Heinähatun ja Vilttitossun olevan yhteydessä heidän omiin lapsuudenkokemuksiinsa. Osa kirjojen tapahtumista puolestaan perustuu kommelluksiin, joita Nopoloille on sattunut aikuisena. Esimerkiksi Heinähattu ja Vilttitossu loman tarpeessa -kirjassa oleva kohtaus, jossa Kattilakosken lapset aiheuttavat hämmennystä laivaristeilyllä, on saanut innoituksensa Sinikan pojasta, jonka perässä Tiina ja Sinikka ovat joutuneet kiipeämään pallomereen, mistä poika vielä pääsi karkaamaan polkuautolla tax free -myymälään ennen kuin hänet saatiin kiinni. Suurin osa kertomuksista on kuitenkin täysin keksittyjä. Kirjat sisältävät runsaasti dialogia, koska Nopolat luovat tarinat puhumalla keskenään. Tiina eläytyy usein Vilttitossun rooliin ja Sinikka on Heinähattu.
Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset palkittiin Anni Swan -mitalilla vuonna 2003 ja Heinähattu, Vilttitossu ja kielletty kampela Pirkanmaan Plätällä vuonna 2006. Yleisradion joulukalenteri vuonna 1993 perustui Heinähattu ja Vilttitossu -kirjoihin, ja lisäksi kirjojen pohjalta on tehty useita näytelmiä. Vuonna 2003 valmistui Kaisa Rastimon ohjaama elokuva Heinähattu ja Vilttitossu ja vuonna 2017 Anna Dahlmanin ohjaama Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset.

Tarinoiden päähenkilöt

Heinähattu ja Vilttitossu ovat Kattilakosken perheen tyttäret. Heinähatulla on aina olkihattu päässä, ja siksi häntä kutsutaan Heinähatuksi. Vilttitossu käyttää aina vilttitossuja, koska hänen jalkansa palelevat. Heinähattu on tunnollinen ja kiltti tyttö, mutta räväkkä Vilttitossu saa usein yllytettyä isosiskonsa tempauksiinsa mukaan. Tyttöjen lisäksi Kattilakosken perheeseen kuuluvat Hanna-äiti ja Matti-isä sekä pikkuveli Petteri Matti Kasimir, jota kutsutaan yleensä vain Pojaksi. Hanna on kotiäiti ja Matti epäkäytännöllinen tutkija. Sinikka Nopola olisi alun perin halunnut, että Hannan ja Matin nimet olisivat olleet Vilppu ja Mielikki.
Kattilakoskien kanssa samalla kadulla asuvat Alibullenin neidit, Helga ja Halise, joiden luona Heinähattu ja Vilttitossu käyvät usein kylässä. Alibullenin neitien luona tytöt saavat syödä herkkuja ja katsoa televisiota, jota kotona ei ole. Tärkeitä henkilöitä kirjoissa ovat myös poliisit Isonapa ja Rillirousku. Hanna taas pitää poliiseja ja Alibulleneita höppänöinä. Kattilakoskien luona vierailee toisinaan Vaari, joka on Matin isä. Hahmoihin kuuluu myös Mummi, jota ei ole kirjoissa koskaan nähty. Mummi ja Vaari asuvat kauempana maalla, ja Poika on usein heidän luonaan ja mukana tarinoissa vain isovanhempien lähettämissä kirjeissä. Muita hahmoja ovat rikolliset Tiirikka-Taina, Kassaholvi-Helvi ja Sorkkarauta-Salonen.
Skizoo

Skizoo oli espanjalainen alternative metalia ja hard rockia soittanut yhtye.

Historia

Espanjalainen yhtye Sôber erosi kahdeksi yhtyeeksi, Saviaksi ja Skizooksi vuonna 2005. Sôberin kitaristit Antonio Bernardini ja Jorge Escobedo perustivat Skizoon. Mukaan he ottivat Daniel Pérezin (Saratoga ja Stravaganzza) rumpaliksi, Daniel Criadon (XXL) basistiksi ja Mortin (Bushido ja Fantástico Hombre Bala) laulajaksi. Heidän ensimmäinen, yhtyeen nimeä kantava albuminsa julkaistiin toukokuussa 2005. Pian tämän jälkeen Criado jättäytyi yhtyeestä, ja hänen tilalleen tuli Edu Fernandez, jonka tehtäväksi tuli myös taustalaulu live-esiintymisissä.
Yhtye keikkaili ympäri Espanjaa, ja julkaisi toisen albuminsa, Incertezan, 19. helmikuuta 2007. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2009 tai 2010.
Lakaluoma (Lapua)

Lakaluoma sijaitsee Lapuan kaakkoisosassa ja matkaa sieltä on Lapuan keskustaan 20 kilometriä. Vanhat asiakirjamerkinnät kertovat, että Lakaluoman ensimmäinen asukas on ollut Taninkalman lautturi 1600-luvun alkupuolella. Pääosa kylän vanhimmista torpista perustettiin Haapakoskelaisten talollisten toimesta1700-luvun lopulla ja asiakirjat kertovat, että mukana oli kaksi Lakaluoma-nimistä torppaa. Tapana oli, että vanhin talon pojista perii talon ja seuraavalle pojalle annettiin torppa asuttavaksi. Muut perheen sisaruksista saivat lähteä etsimään "leipäpuuta" muualta piikana tai renkinä.
Perimätietona kerrotaan, että Tamppari sai nimensä Kalliokosken isännän Lakajoen Hirsikoskeen rakentamasta tamppimyllystä. Varmuutta tämän väitteen todenperäisyydestä ei arkistotietojen valossa ole. Jaakko Mäki-Fossin ameriikantienisteillään lunastama itsellinen torppa saattaa olla Fossi-nimen takana.
Markus Drake

Markus Vilhelm Drake (e. Lång; s. 29. toukokuuta 1976 Espoo) on suomenruotsalainen kansalaisaktivisti. Hän oli Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana vuosina 2001–2003 ja Euroopan vihreiden nuorten hallituksen jäsen ja tiedottaja 2005–2007 sekä Euroopan vihreiden nuorten pääsihteeri 2010–2011.
Vuonna 2001 Drake pääsi otsikoihin lyötyään kermakakun Maailmanpankin silloisen pääjohtajan James Wolfensohnin kasvoille. Vuoden 2003 eduskuntavaalien kampanjoinnin aikana Drake ilmaisi kannattavansa mietojen huumeiden laillistamista. Myöhemmin hän perusteli kannanottoaan vihreiden nuorten vaaliohjelmalla. Ylioppilaslehti julkaisi artikkelin Draken kannabiksen polttamisesta Helsingissä Vihreiden vaalimökillä eduskuntavaalien alla ja hänet tuomittiin artikkelin pohjalta sakkorangaistukseen. Maaliskuussa 2007 Drakea vastaan nostettiin syytteet talonvaltauksesta Vuorikatu 4:ssä, Helsingin Kluuvissa.
Drake työskentelee katolilaisen kehitysyhteistyöjärjestö CIDSE:n (Coopération Internationale pour le Développement et la Solidarité) tiedottajana Brysselissä. Hän on vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen ja oli ehdokas vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä.

Yksityiselämä

Drake on naimisissa saksalaisen europarlamentaarikko Ska Kellerin kanssa. He tutustuivat Euroopan vihreiden nuorten hallituksessa vuonna 2005 Draken toimiessa tiedottajana ja Kellerin toisena puheenjohtajista. He asuvat Brysselissä ja Berliinissä.
Draken äiti Sunniva Drake on toiminut aktiivisesti seksismin vastaisessa työssä. Hänen isänsä Fredrik Lång on kirjailija.
UD Almería

Historia

Seura perustettiin vuonna 1989 nimellä Almería Club de Fútbol. Ensimmäisen kerran seura nousi Segunda Divisióniin kaudeksi 1995–1996. Vierailu jäi kuitenkin vain kahden kauden mittaiseksi ja seurasi aaltoliike, joka vei seuran kaudella 1996–1997 Segunda División B:hen ja kaudella 1998–1999 edelleen Tercera Divisióniin ennen nousua takaisin Segunda División B:hen kaudella 1999–2000.
Vuonna 2001 seura vaihtoi nimensä nykyisekseen toisen paikallisseuran Club Polideportivo Almerían lopetettua toimintansa. Ensimmäisen uudelle nimellä pelatun kauden 2001–2002 päätteeksi seura nousi jälleen Segunda Divisióniin, jossa se sittemmin vakiinnutti paikkansa ja nousi kauden 2006–2007 päätteeksi ensimmäistä kertaa historiassaan pääsarja Primera Divisióniin.
Mi-go

Mi-Go on alun perin H. P. Lovecraftin kehittämä kuvitteellinen kansa ja on osa Cthulhu-mytologiaa.
Mi-Go ovat muinainen Maata jo miljoonia vuosia asuttanut rotu, joka harjoittaa salaista kaivostoimintaa muun muassa Andeilla, Pohjois-Amerikassa ja Himalajan vuoristossa. Niitä on kutsuttu ihmisten taruissa Himalajan lumimiehiksi.
Kuvaukset heistä vaihtelevat hieman ympäri maapalloa, mutta yleisimpien kuvausten mukaan he ovat noin 1,5 metriä pitkiä ja vaaleanpunaisen värisiä. Mi-Gon ruumis on ravuntapainen ja sillä on selässä suuret lentämiseen tarkoitetut siivet. Mi-Golla on useita nivelikkäitä raajapareja. Missä normaalisti voisi pään kuvitella olevan, Mi-Golla on monimutkainen, kokonaan pienten tuntosarvien peittämä ellipsinmuotoinen elin. Erikoisen ruumiinrakenteensa ansiosta he kykenevät lentämään avaruuden tyhjiössä siivillään.
Kaikista näistä ominaisuuksistaan huolimatta, Mi-Go on rakenteeltaan enemmän sienimäinen kuin eläin ja heitä sanotaankin Sieneksi Yuggothista (Pluto). Tämän erikoisen ominaisuuden vuoksi heitä ei voi jostain syystä valokuvata. Lisäksi maan eläimet, varsinkin koirat, vihaavat heitä.
Rotuna Mi-Go on teknisesti äärimmäisen kehittynyt ja heidän kirurgiset taitonsa ovat lähes sanoinkuvaattomat. Pienillä kirurgisilla toimenpiteillä Mi-Go pystyy matkimaan ihmisen puhetta, vaikkakin näin aikaansaatu puhe on ihmiskorvalle ärsyttävää ja särisevää. Varmaankin kuuluisin Mi-Gon keksintö on eräänlainen aivolaatikko, johon toiselta olennolta, esimerkiksi ihmiseltä, irrotetut aivot sijoitetaan ja kytketään kiinni. Tällaisessa kojeessa aivot kykenevät elämään, kuulemaan, näkemään ja puhumaan monotonisella äänellä. Mi-Gon on tiedetty kaappaavan tai ottavan ihmisiä mukaansa aivolaatikon avulla.
Mi-Gon tiedetään palvovan muinaista jumalaa, Shub-Niggurathia, metsän mustaa pukkia, jolla on tuhat lasta.
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa

Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa koostuu kolmesta matalasta järvestä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa, sekä niiden valuma-alueista: Bogoriajärvi, 10 700 ha; Nakurujärvi, 18 800 ha; ja Elementaitajärvi, 2 534 ha. Järvet ovat emäksisiä. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011. Siellä elää uhanalaisia lintulajeja ja harvinaisia nisäkkäitä. Alueella elää neljä miljoonaa pikkuflamingoa.
Kansan kolme periaatetta (hymni)

”San Min Chu-i” (perint.: 三民主義, yksink.: 三民主义, pinyin: Sān Mín Zhǔyì), suomennettuna ”Kansan kolme periaatetta”, on Taiwanin kansallislaulu. Se käyttää samannimistä oppia osoittaakseen, miten uuden valtion ja sen kansan tavoitteet ja toiveet saavutetaan ja säilytetään.

Perinteiset merkit

三民主義，吾黨所宗，
 
以建民國，以進大同。

咨爾多士，為民前鋒；

夙夜匪懈，主義是從。

矢勤矢勇，必信必忠；

一心一德，貫徹始終。

Yksinkertaistetut merkit

三民主义，吾党所宗，

以建民国，以进大同。

咨尔多士，为民前锋；

夙夜匪懈，主义是从。

矢勤矢勇，必信必忠；

一心一德，贯彻始终。

Virallinen käyttö

Laulua soitetaan usein Taiwanilla. Vuosikaudet sitä soitettiin ennen jokaista elokuvaesitystä. Fujianin provinssissa sitä käytettiin ennen laittomasti Taiwanille muuttavien tunnistamiseen, sillä maahanmuuttajat eivät osanneet laulaa tätä laulua. Nykyisin tämä ei toimi, sillä maahanmuuttajien kerrotaan opettelevan laulu ennen siirtymisyritystä.
Taiwanin itsenäistymisen kannattajat ovat vastustaneet San Min Chu-I:tä kansallislauluna, sillä se on vahvasti assosioitunut Guomindangiin ja tehtiin alun perin manner-Kiinassa. Demokraattinen edistyspuolue on kuitenkin hyväksynyt sen käytön kansallislauluna, se tosin käyttää laulua selkeästi taiwanilaisissa yhteyksissä, esimerkiksi Taiwanin alkuperäisväestön laulamana tai taiwanin kielellä tai hakka-kielellä laulettuna.
Laulun on kielletty manner-Kiinassa, eikä sen julkista esittämistä suositella myöskään Hongkongissa, vaikkei se varsinaisesti olekaan kielletty. Chen Shui-bianin valtaanastujaisissa vuonna 2000 kansallislaulun esitti suosittu laulaja A-Mei, minkä vuoksi A-Mein kiertue manner-Kiinassa kiellettiin muutamien kuukausien ajaksi.
Kansainvälisissä tapahtumissa San Min Chu-I:n sijasta esitetään Lipun laulu (國旗歌; gúoqí gē) Kiinan kansantasavallan painostuksesta Taiwanin poliittisen tilanteen suhteen.
Frans Salesilainen

Elämä

Pyhä Frans syntyi aatelisperheeseen Château de Salessa, Duché de Savoiessa, lähellä Geneveä 21. huhtikuuta 1567. Jo varhaisessa iässä hän tahtoi palvella Jumalaa, mutta salasi kutsumuksensa pappeuteen perheeltänsä. Hänen isänsä halusi hänelle uran lakitieteessä ja politiikassa. Pyhä Frans opiskeli Pariisissa (1580-1588) ja Paduassa, missä hän vastaanotti tutkinnon lakitieteen tohtoriksi. (1591) Miellyttääkseen isäänsä hän opiskeli myös miekkailua ja ratsastusta. Harjoitettuaan lakia ja keskusteltuaan isänsä kanssa hän lopulta ryhtyi papiksi, joksi hänet vihittiin vuonna 1593 Annecyssä, Ranskassa. Mies alkoi harjoittaa lähetystyöntekoa Chablaisissa, jossa hän katolisen Savoyn herttua Charles Emmanuelin suojeluksessa käännytti ihmisiä katolisuuteen. Piispa Claude de Granierin kuoltua pyhimys vihittiin 8. joulukuuta 1602 hänen tilalleen Geneven piispaksi ja 1608 hän kirjoitti kuuluisan kirjansa Introduction to the Devout Life, joka ei ollut tarkoitettu ainoastaan papistolle, vaan myös tavallisille maallikoille ja joka käännettiin pian monille kielille. Piispana hän tutustui myöhemmin myös kanonisoituun leskeen nimeltä Jane de Chantal ja vuosien yhteistyön jälkeen he perustivat vuonna 1610 naisille tarkoitetun sääntökunnan Ordo Visitationis Beatissimae Mariae Virginis, jonka motto on Vive Jésus. Vuoden 1622 joulukuun 27. päivänä pyhä Frans koki paralyyttisen kohtauksen ja kuoli seuraavana päivänä 56-vuotiaana ja piispuutensa 20. vuotena. Hänen ruumiinsa palsamoitiin ja sydäntä lukuun ottamatta tuotiin Annecyyn, jossa se oli Ranskan vallankumoukseen asti, jonka uhkaamana se siirrettiin turvaan ja sittemmin tuotiin takaisin.
Pyhän kolminaisuuden pylväs

Pyhän kolminaisuuden pylväs on vuosien 1716 ja 1754 välisenä aikana Jumalan kunniaksi rakennettu barokkimonumentti, joka sijaitsee Olomoucissa Tšekissä. Suurin syy pylvään rakentamiselle oli Määriin iskeneen ruton katoamisen herättämä kiitollisuudentunne ja halu juhlistaa katolista kirkkoa ja uskoa. Muistopylväs voidaan nähdä myös paikallisen patriotismin ilmaisuna, sillä jokainen taiteilija ja ammattimies oli kotoisin Olomoucista ja melkein jokainen monumentissa kuvatuista pyhimyksistä yhdistettiin kaupunkiin jotenkin.
Vuonna 2000 pylväs otettiin UNESCOn maailmanperintöluettelooon yhtenä keskieurooppalaisen barokkitaiteen huipentumana.

Patsaat ja korkokuvat

Pylvästä hallitsevat kullatut Pyhän kolminaisuuden arkkienkeli Gabrielin ja Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kuparipatsaat. Pylvään perustuksessa on kolmessa kerroksessa 18 kivistä pyhimyspatsasta ja 14 reliefiä yksityiskohtaisissa kartusseissa.
Ylimmässä kerroksessa ovat pyhimykset, jotka yhdistetään Jeesuksen maanpäälliseen elämään. Patsaat esittävät Jeesuksen äidin Neitsyt Marian äitiä Annaa, isää Joakimia, miestä Joosefia, ja Johannes Kastajaaa, Jeesuksen tulemisen valmistajaa. Näiden lisäksi ylimmässä kerroksessa on pyhän Laurentiuksen ja kirkkoisä Hieronymuksen, joille Olomucin kaupungintalon kappeli oli pyhitetty, patsaat sekä kolme korkokuvaa jotka kuvaavat kolmea teologista hyvettä: uskoa, toivoa ja rakkautta.
Toisessa kerroksessa ovat Määrin pyhimysten Kyrilloksen ja Metodioksen, jotka tulivat Suur-Määriin levittämään kristinuskoa vuonna 863. Lisäksi tässä kerroksessa ovat pyhää Blasiusta ja Böömin suojelijoita Adalbertia ja Johannes Nepomukilaista esittävät patsaat.
Alimpaa löytyvät pyhän Mauritiuksen, Böömin herttuan Wenceslaus I:sen, pyhän Florianuksen, Giovanni da Capistranon, fransiskaani Antonius Padovalaisen ja Aloysius Gonzagan patsaat.
Patsaiden joukossa on myös jokaista 12 apostolia esittävät kohokuvat.

Jan Sarkanderin patsas

Toisessa kerroksessa on lisäksi Jan Sarkanderin patsas, jota ei oltu vielä pylvään rakentamisen aikana kanonisoitu. Sarkander oli pappi, joka kidutettiin kuoliaaksi kolmikymmenvuotisen sodan alkuvaiheessa. Hänen marttyyrikulttinsa oli niin vahva alueella, että työmiehet ottivat riskin, vaikka sen seurauksena he olisivat saattaneet joutua ongelmiin pyhän istuimen kanssa. Sarkander julistettiin autuaaksi 1859 ja pyhimykseksi 2005.

Kappeli

Pylvään sisässä on pieni kappeli, jossa on useita korkokuvia. Ne esittävät Kainia uhraamassa sadostaan, Abelia uhraamassa lammaslaumansa ensimmäistä poikuetta, Nooan ensimmäistä uhria vedenpaisumuksen jälkeen, Abrahamia uhraamassa Iisakia ja lammasta, sekä Jeesuksen kuolemaa. Viimeisimmän korkokuvan taustalla näkyvät Jerusalemin ja Olomoucin kaupungit.
Kōriki Kiyonaga

Kōriki Kiyonaga (1530 – 12. maaliskuuta 1608) oli japanilainen daimio. Hän oli kotoisin Mikawan provinssista, ja palveli Tokugawa-klaania kuolemaansa asti.
Kiyonaga liittyi Tokugawa Ieyasuun vuonna 1552. Tuolloin hän toimi yhtenä Ieyasun kolmesta bugyōsta yhdessä Amano Yasukagen ja Honda Shigetsugun kanssa. Kiyonaga tunnettiin armeliaisuudestaan työssään, mikä toi hänelle lempinimen "Buddha Kōriki".
Kiyonaga oli myös mukana useissa taisteluissa. Hän muonitti Odakan linnoitusta Okehazaman taistelun aikaan, auttoi Ikkō-ikki-liikkeen kukistamisessa ja otti osaa Komakin kampanjaan. Hän myös auttoi laivojen rakentamisessa Toyotomi Hideyoshin Korean kampanjaa varten.
Vuonna 1590 Kiyonaga nimitettiin daimioksi, ja hänelle myönnettiin 20 000 kokun arvoinen Iwatsukin lääni. Kiyonagan pojan Kōriki Masanagan kuoltua vuonna 1599, Kiyonaga jäi eläkkeelle ja siirsi klaaninsa johtajuuden lapsenlapselleen Kōriki Tadafusalle.
Lorenzo Minotti

Ura

Minotti oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi keskuspuolustajana tai liberona.
Minotti pelasi Italian maajoukkueessa vuosina 1994–1995 kahdeksan ottelua. Hän saavutti Italian riveissä MM-hopeaa vuonna 1994.
Minotti edusti seuratasolla pääosan urastaan Parmaa. Hän edusti seuraa Serie A:ssa vuosina 1990–1996 ja Serie B:ssä vuosina 1987–1990. Minotti toimi myös Parman kapteenina. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa Cup-voittajien cupin ja UEFA Cupin voitot.
Minotti edusti seuratasolla lisäksi Cesenaa, Cagliaria, Torinoa ja Trevisoa. Hän edusti seuroja Serie A:ssa ja Serie B:ssä.
Heikki Pippola

Heikki Olavi Pippola (s. 1. toukokuuta 1943 Vimpeli) on entinen suomalainen juoksija. Hänen päämatkansa olivat 400 ja 800 metriä.
Pippola voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1965, 1966 ja 1967. Vuonna 1966 hän voitti myös 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden ajalla 1.48,8 . Kaikkiaan Pippola saavutti urallaan kahdeksan henkilökohtaista SM-mitalia, yhden niistä 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1965.
Seuratasolla Pippola edusti Alavuden Urheilijoita.