google/wiki40b huggingface dataset:
Pekka Nuorteva

Pekka Olavi Nuorteva (s. 24. marraskuuta 1926 Helsinki) on biologi, filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston ympäristönsuojelun emeritusprofessori.
Nuortevasta tuli vuonna 1955 Helsingin yliopiston hyönteistieteen dosentti, vuonna 1958 Eläinmuseon museonhoitaja ja vuonna 1974 Helsingin yliopiston ensimmäinen ympäristönsuojelun professori. Hän jäi virasta eläkkeelle 1993. Nuorteva on pitkän linjan ympäristönsuojelija ja muun muassa toimi vuodesta 1967 vuoteen 1970 Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen (vuodesta 1969 Suomen luonnonsuojeluliitto) puheenjohtajana. Hän on vastustanut tiukasti niin metsien typpilannoitusta, ydinvoiman rakentamista kuin geenimanipulaatiotakin, jota hän on luonnehtinut ”gigaluokan ympäristöongelmaksi”.
Nuorteva on myös pasifisti. Hän on useaan otteeseen esittänyt julkisuudessa ajatuksen asevelvollisuusjärjestelmän uudistamisesta luonnonsuojelun hyväksi. Nuorteva näki jo 1970-luvulla siviilipalvelusjärjestelmässä voimavaran luonnonsuojelutyöhön ja pestasi siviilipalvelusmiehiä omalle laitokselleen Helsingin yliopistoon.
”Luonnonsuojelu on laajentumassa ihmisen suojeluksi”, Nuorteva kirjoitti Suomen Luonto -lehdessä vuonna 1967 ja jatkoi: ”On selvää, ettei luonnonsuojelutoiminta voi tässä tilanteessa keskittyä pelkästään luonnonsuojelualueiden muodostamiseen tai yksittäisten eläin- ja kasvilajien suojelemiseen. Luonnonsuojelun on entistä tehokkaammin laajennettava toimintansa käsittämään ihmisen itsensä suojelemisen kaikilta niiltä vaaroilta, jotka liittyvät luonnonvarojen väärinkäyttöön tai luonnon saastuttamiseen jätteillä.” Yliopisto-lehdessä vuonna 2000 Nuorteva suositteli ”esi-isiemme” malliin eli paikallistuotantoon palaamista.
Nuorteva on kirjoittanut lukuisia teoksia, muun muassa oppikirjoja, osan niistä yhdessä puolisonsa, filosofian maisteri Sirkka-Liisa Nuortevan kanssa. Hän on julkaissut yli viisisataa tieteellistä kirjoitusta alan lehdissä.
Nuorteva on saanut useita palkintoja ja muita tunnustuksia. Niistä yksi on Aleksis Kiven Seuran myöntämä Eskon puumerkki 1984. Palkinnon perusteluissa Nuortevaa luonnehdittiin yhdeksi ”suomalaisen ympäristönsuojelun ensimmäisistä periaatteistaan tinkimättömistä tiedemiesedustajista”.
Pekka Nuortevan isä oli pakinoitsija Olli eli Väinö Nuorteva ja hänen lapsensa ovat Liisa Nuorteva, Jussi Nuorteva ja Eeva-Maria Tiusanen (o.s. Nuorteva).
Petros Sasaki

Petros Iwao Sasaki (23. elokuuta 1939 Odate, Japani – 30. maaliskuuta 1999 Kuopio, Suomi) oli Suomessa vaikuttanut japanilaissyntyinen ikonimaalari.
Petros Sasaki syntyi Japanissa vanhaan sukuun, jonka jäseniä oli 1860-luvulla kääntynyt ortodoksikristityiksi. Hän oli neljännen polven ortodoksi. Opiskeltuaan ensin taidetta Tokiossa hän meni vuonna 1964 opiskelemaan teologiaa Ateenan yliopistoon Kreikkaan. Hän opiskeli Ateenassa myös ikonimaalausta oppien temperatekniikan käytön. Sasaki muutti vuonna 1968 Suomeen arkkipiispa Paavalin kutsusta. Sasaki asettui asumaan Kuopioon suomalaisen vaimonsa kanssa. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1975.
Sasakin tuotanto on laaja. Hän on maalannut muun muassa Heinävedellä sijaitsevan Lintulan luostarin uuteen kirkkoon vuonna 1972 ikonostaasin sekä suurikokoisen alttari-ikonin, jonka aiheena on Jumalanäidin Ennusmerkki -ikoni. Sasakin suurin työ oli Kajaanin Kristuksen kirkastumisen kirkkoon tehty bysanttilaistyylinen fresko. Hän on maalannut myös Mikkelin Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkon ikonostaasin ikonit ja freskon. Sasakin maalaamiin ja suunnittelemiin kokonaisuuksiin kuuluu myös Sotkamon Jumalansynnyttäjän suojeluksen kirkon ikonostaasi.
Suomessa uudelleenvirinneen ikonimaalauksen on sanottu varsinkin 1970-luvulla henkilöityneen Sasakiin. Hän oli arvostettu ikonimaalauksen opettaja eri puolilla Suomea ja johti pohjoisessa Suomessa vaikuttanutta ikonimaalausharrastajien ryhmää. Lisäksi Sasaki oli monipuolinen kuvittaja ja suunnitteli erilaisia kunnia- ja ansiomerkkejä, logoja ja standaareja. Hän on julkaissut teoksen Pyhä kuva ja ortodoksisuus yhdessä Vesa Takalan kanssa. 
Vuonna 1999 vaikeaan sairauteen kuollut Sasaki on haudattu Lintulan luostarin hautausmaalle.
Deathcore

Historiaa

Death metal -yhtyeet kuten Suffocation, Dying Fetus ja Entombed käyttivät musiikissaan ensimmäisinä breakdowneja. Ennen deathcoren suosion kasvamista, yhtyeet kuten Abscess sekä Unseen Terror käyttivät "deathcore"-termiä kuvailemaan hardcore punkin sekä death metallin sekoitusta. Samassa tarkoituksessa termiä deathcore käytti myös suomalainen Lubricant. Saksalainen Blood-yhtye julkaisi demonsa deathcore vuonna 1986. Samoihin aikoihin deathcore-sanan käyttö musiikillisissa piireissä yleistyi huimasti. 
Deathcore näyttäisi olevan suosituinta Länsi-Amerikassa, kuten Arizonassa sekä Kaliforniassa.
Elza Soares

Elza Soares (s. 23. kesäkuuta 1937 Rio de Janeiro) on brasilialainen sambalaulaja.
Soares oli jonkin aikaa naimisissa brasilialaisen jalkapalloilijan Garrinchan kanssa.
Kärdla

Hallinnollinen asema

Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistyivät 1.1.2014 Hiiun kunnaksi. Tällöin Kärdlasta tuli Hiiun kunnan osa, epäitsenäinen kaupunki (viroksi vallasisene linn), jolla ei ollut itsenäistä hallinnollista asemaa.
Vuonna 2017 Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin Hiidenmaan kunnaksi.

Historia

Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee 455 miljoonaa vuotta vanha Kärdlan kraatteri. Ensimmäinen kirjallinen maininta Kärdlan kylästä on vuodelta 1564, jolloin se oli ruotsalaisten asuttamana. Kaupunki kasvoi nopeasti, kun sinne perustettiin kangastehdas vuonna 1830 ja satama vuonna 1849. Satama ja tehdas kuitenkin tuhoutuivat toisessa maailmansodassa. Kaupunki Kärdlasta tuli vuonna 1938.
Kaupunki on Paraisten ystävyyskaupunki.

Liikenne

Kärdlassa sijaitsee Kärdlan lentoasema, joka palvelee koko saarta. Lentoasemalta on kaksi päivittäistä lentoa Tallinnaan.
AlfaTV

Ohjelmatarjonta

AlfaTV lähettää uutisia, ajankohtaisohjelmia, viihdettä ja urheilua. AlfaTV ilmoittaa huomioivansa laajasti eri kohderyhmät ja erityisesti 55+ kohderyhmän. Ohjelmatarjonnassa on runsaasti kotimaisia musiikki- ja kulttuuriohjelmia sekä moottoriurheilua.
AlfaTV:n erityispiirteenä ovat sunnuntaisin esitettävät kristilliset ohjelmat, joita tuottaa medialähetysjärjestö IRR-TV. Näihin on kuulunut esimerkiksi kreationismia puolustavia ohjelmia. IRR-TV ostaa ohjelma-aikaa AlfaTV:ltä tuottamilleen ohjelmille. 
Vuonna 2017 kanava sai näytettäväkseen ja tuotettavakseen Seinäjoen Tangomarkkinat. Tämä on AlfaTV:n kokoiselle kanavalle huomattavan suuri tapahtuma.
Uefan karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2010

Karsintajärjestelmä

Karsinnoissa joukkueet jaettiin yhdeksään lohkoon, joista kahdeksaan kuului kuusi ja yhteen viisi joukkuetta. Lohkon joukkueet kohtasivat toisensa kahdesti, kerran kotona ja kerran vieraissa. Kaikki yhdeksän lohkovoittajaa pääsivät suoraan lopputurnaukseen. Kahdeksan parasta lohkokakkosta pelasivat keskenään kahdesta ottelusta (kerran kotona ja kerran vieraissa) koostuvan jatkokarsinnan neljästä muusta paikasta. Lohkokakkosten pistevertailussa kuuden joukkueen lohkojen viimeiseksi jääneitä joukkueita vastaan käytyjä otteluita ei huomioitu.

Lohkoarvonta

Joukkueet jaettiin lohkoarvontaa varten FIFA-rankingin perusteella kuuteen arvontakoriin, siten, että korissa A on rankingin parhaat yhdeksän joukkuetta, lohkossa B seuraavat yhdeksän ja niin edelleen. Heikoimmassa F-korissa oli kahdeksan joukkuetta. Jokaiseen lohkoon arvottiin kustakin korista yksi joukkue, lukuun ottamatta lohkoa 9, jossa ei ole F-korin joukkuetta. Arvonta suoritettiin 25. marraskuuta 2007 Etelä-Afrikan Durbanissa.

Jatkokarsinnat

Lohkojen kahdeksan parasta toiseksi sijoittuneet joukkueet pääsivät toiselle karsintakierrokselle. Näin Norja jäi ilman jatkokarsintapaikkaa. Jatkokarsinnoissa otteluparit pelasivat kaksi osaottelua, joiden yhteismaalitulos ratkaisi kisoihin pääsevän joukkueen.
Pierre Montet

Pierre Montet (27. heinäkuuta 1885 – 19. kesäkuuta 1966) oli ranskalainen arkeologi ja egyptologi.
Pierre Montet syntyi Villefranche-sur-saônessa Ranskassa. Opiskelunsa jälkeen hän toimi professorina Strasbourgin yliopistossa vuosina 1919–1948 ja Pariisin yliopistossa vuosina 1921–1924. Ensimmäiset kaivauksensa Montet suoritti Bybloksessa (nyk. Jubayl Libanonissa). Kaivauksilta hän löysi yhden vanhimmista tunnetuista kirjoituksista. Tutkimustensa tulokset hän julkaisi kirjassaan Byblos et l’ Egypte.
Montet suoritti laajoja kaivauksia Taniksessa sijaitsevissa haudoissa, joista hän löysi useita 21. ja 22. dynastian aikaisia esineitä, kuten kultaisen hautanaamion ja hopeasta valmistetun sarkofagin. Hän onnistui myös osoittamaan esineissä ilmeneviä syyrialaisia vaikutteita.
Montet kuoli Pariisissa kesäkuussa 1966 80-vuotiaana.
USS Persistent (MSO-491)

Palvelus

Yhdysvaltain länsirannikolla pidettyjen koeajojen jälkeen alus liitettiin 2. maaliskuuta 1956 Tyynenmeren laivastoon, jossa siitä tehtiin Mine Division 91:n johtoalus. Syyskuussa aluksen melutasoa laskettiin, jotta se soveltuisi paremmin akustisten miinojen torjuntaan.
Alus palasi Kaliforniaan heinäkuussa 1960. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1971 ja alusluettelosta 1. elokuuta 1974, jolloin se myytiin Espanjalle.

Espanjan laivasto

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen 1. heinäkuuta 1971 nimellä Guadalquivir (M43).
Benjamin J. Almoneda

Benjamin J. Almoneda (s. 11. huhtikuuta 1930) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Daetin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thimidan titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
Almoneda sai 7. kesäkuuta 1991 nimityksen Daetin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. huhtikuuta 2007.
Kauppapaikka Tavastila

Kauppapaikka Tavastila (aiemmin kauppakeskus Tavastila) on kauppakeskus Hämeenlinnassa Hämeensaaren kaupunginosassa. Kauppakeskus sijaitsee Eteläkadulla kauppakeskus Goodmanin itäpuolella. Kauppapaikka Tavastilassa on kahdessa kerroksessa runsaat 20 liikettä, joihin lukeutuvat mm. Lidl, Eurokangas, Urheilulinna, Partioaitta ja Café Nadoo. Kauppakeskuksen kellarissa on parkkihalli, jossa pysäköinti on kahdeksi tunniksi ilmaista. Kauppakeskus Tavastila muutti vuonna 2016 nimensä kauppapaikka Tavastilaksi korostaakseen yksilöllisyyttä ja ihmislähtöisyyttä markkinoinnissaan.
Dodo (yhdistys)

Nimen tausta

Dodo on saanut nimensä Mauritiuksella asuneen ja ihmisen sukupuuttoon metsästämän dodolinnun mukaan. Nimenvalinnallaan Dodo ry haluaa viitata siihen, että vastaava kohtalo näyttää todennäköiseltä myös ihmisen kohdalla. Dodo ry on aiemmin tunnettu nimellä Dodo - Tulevaisuuden elävä luonto ry.

Keskeisiä hankkeita

Dodon keskeisiä hankkeita ovat olleet Malissa toimiva aavikoitumisenehkäisyhanke Sinsibere, Madagaskarlla toimiva sademetsiensuojeluhanke Tany maitso, kaupunkikulttuurihankkeet Kaupunkilaiset Utopiat ja Mihin elämä tarttuu, luomutuotekartoitushanke Luomukori sekä yhdessä Luonto-Liiton, Maan ystävien ja Nuorten Akatemian kanssa yhteistyössä toteutettu ilmastonmuutostiedotushanke Ilmari. Dodo on myös aloittanut Tuotewiki-hankkeen, jossa tavoitteena on kerätä tietoa eri tuotteiden eettisyydestä ja ekologisuudesta wiki-pohjaiseen tietosanakirjaan.
Vuodesta 2009 alkaen Dodon kaupunkiviljelyryhmä on tutkinut ruuantuotannon mahdollisuuksia kaupungissa ja edistänyt toiminnallaan kaupunkiviljelyä pääkaupunkiseudulla. Dodon alaisuuteen kuuluvat muun muassa Pasilan kääntöpöydän viljelytoiminta sekä Kalasataman ja Teurastamon alueen säkkiviljelmät.
Aikoinaan Dodon keskustelupiiristä lähti liikkeelle Lumituuli oy, joka on edelleen Suomen ainoa yksityishenkilöiden omistama tuulisähkön tuottaja. Dodo on myös vuosina 2006 ja 2007 järjestänyt Helsingissä kaupunkilaisuutta ja kuluttamista käsittelevät Megapolis-tapahtumat.

Taustatietoja

Dodo on jäsenenä Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:ssä sekä Kehitysyhteistyön palvelukeskus Kepa ry:ssä.
Tammuz

Tammuz on babylonialaisessa ja assyrialaisessa mytologiassa esiintyvä viljan ja kasvillisuuden jumala. Se vastaa Dumuzia, sumerilaisen rakkauden jumalattaren Inannan kuolevaa ja jälleensyntyvää puolisoa.
Tammuz on rakkauden jumalatar Ištarin puoliso. Hänen rakkautensa Ištariin oli todellista ja syvää, mutta Ištar aiheutti hänen kuolemansa lähettämällä hänet kuoleman valtakuntaan omasta sijastaan. Tämä teki Tammuzista ns. kulttihahmon, jota erityisesti naiset palvovat. Jokavuotisessa seitsemän päivää kestäneessä juhlassa he esittivät hänelle valituslauluja, voihkivat ja silpoivat kehoaan.
Viitteitä Tammuzista löytyy myös Vanhasta testamentista.
»Hän vei minut Herran temppelin pohjoiselle portille. Siellä oli naisia istumassa, ja minä näin: he itkivät Tammus-jumalaa.» 
(Hes.8:14)
Peltor

Peltor (tunnetaan myös nimellä 3M Peltor) on kuulonsuojaimien, viestintäratkaisujen sekä suojakypärien ja kasvonsuojaimien valmistaja. Alkujaan ruotsalainen Peltor on valmistanut kuulosuojaimia yli 50 vuotta. Vuonna 2008 amerikkalainen 3M osti Peltorin. Vuonna 2009 se ilmoitti siirtävänsä tehtaat Wrocławiin, Puolaan.
Iso Kivijärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

Maantietoa

Järven pituus on 1,2 kilometriä, leveys 500 metriä ja sen pinta-ala on 41 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun itäpuolella olevalla suurella suoalueella Vähä Seitsemisjärven itäpuolella. Järvi on melko matala ja siten kivinen. Siinä ei ole saaria. Siihen on kaivettu alle 20 suo-ojaa. Koillispäähän laskee pienen Mullilammin laskuoja. Kivijärven oma laskuoja lähtee länsirannasta ja se yhtyy 1,1 kilometrin jälkeen Vähä Seitsemisjärven laskuojaan hieman ennen sen laskemistaan Iso Seitsemisjärveen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 80 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä. Ranta on suurimmaksi osaksi suota. Itärannassa ja sen takana olevat metsät eivät kuulu Seitsemisen kansallispuistoon. Tällä rannan osuudella sijaitsee kahdeksan vapaa-ajanasuntoa, jotka on rakennettu entisen Riekkolan maatilan maille. Niille johtaa metsäautotie Länsi-Aureella kulkevalta seututie 332. Muut rannat kuuluvat kansallispuistoon ja ne ovat autiot. Järven pohjoispäätä seuraa pitkospuut.

Vedenlaatu

Iso Kivijärvi on malata ja kivikkoinen järvi. Vedenlaatua on tutkittu vuosina 1979, 1993 ja 2002. Yhdessä pienen vesimäärän ja veteen liuenneiden ravinteiden kanssa veden happipitoisuus saattaa talvisin heikentyä. Järven happitilanne lopputalvella oli vuoden 1979 tutkimuksessa heikko, koska pohjan sedimentit alkoivat hapettomuuden takia liueta takaisin veteen. Vesi on nykyäänkin humuspitoisuutensa takia erittäin ruskeaa ja hapanta. Ravinnetasot ovat hieman luonnontasoa korkeammalla. Virkistyskäytön luokituksessa järvi on saanut arvosanan huono.

Seitsemisen kansallispuisto

Kansallispuiston polkureitit sivuavat myös Iso Kivijärveä. Polku saapuu järven pohjoispäähän, jossa sijaitsee muotiopaikka. Leiripaikalla on myös käymälä. Polku jatkaa sitten järven itäpuolella kohti etelää Multiharjun suuntaan.
Organovanadiiniyhdisteet

Organovanadiiniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa metalliatomina on vanadiini. Nämä yhdisteet sisältävät siis hiilen ja vanadiinin välisen sidoksen.

Ominaisuudet

Vanadiini muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla +II, +III, +IV ja +V. Vanadiinista tunnetaan alkyyli- ja aryylivanadiiniyhdisteitä sekä erilaisia alkylideenikarbeenikomplekseja erityisesti korkeammilla hapetusluvuilla. Näillä on kuitenkin taipumus hajota helposti alkeeneiksi, muun muassa β-eliminaatiolla. Tämä voidaan estää myös käyttämällä voimakkasti steerisesti estyneitä ryhmiä, kuten trimetyylisilyylimetyyliryhmiä. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa [V{CH(SiMe₃)₂}₃], [V(CH₂SiMe₃)₄] ja [VO(CH₂SiMe₃₄], joissa vanadiinin hapetusluvut ovat +III, +IV ja +V. Erityisesti alempien hapetuslukujen organovanadiiniyhdisteitä stabiloivat karbonyyliligandit ja näitä yhdisteitä valmistetaan lähtien heksakarbonyylivanadiinista.
Tärkeimmät organovanadiiniyhdisteet ovat metalloseeneihin kuuluvan vanadoseenin johdannaisia. Vanadoseeni on rakenteeltaan ensimmäinen yksinkertainen metalloseeni ja väriltään violettia ja herkästi ilman vaikutuksesta reagoivaa. Vanadoseenia voidaan valmistaa pelkistämällä vanadoseenidikloridista. Vanadoseeni ja eräät sen johdannaiset ovat osoittaneet syöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia. Vanadiini muodostaa sandwich-rakenteisia yhdisteitä myös muiden rengasrakenteisten hiilivetyjen kuten bentseenin kanssa dibentseenivanadiinin.
Mir

Käyttötarkoitus

Mir-sukkulaohjelman aikaan Mir yhdisti voimansa Yhdysvaltojen avaruussukkuloiden kanssa. Maata kiertävä Mir tarjosi suuret ja elinkelpoiset mahdollisuudet tieteellisille tutkimuksille avaruudessa. Mirillä vierailleet avaruussukkulat tarjosivat kuljetuksia ja tarvikkeita sekä väliaikaisia laajennuksia elin- ja työskentelytiloja muodostaen näin historian suurimman avaruusaluksen yhteismassaltaan 250 tonnia. Vierailevat yhdysvaltalaiset sukkulat käyttivät muokattua välineistöä kyetäkseen telakoitumaan avaruusasemalle, joka oli suunniteltu ensisijaisesti neuvostoliittolaista Buran-sukkulaa varten.
Mirillä toimi kansainvälisiä tiedemiehiä ja yhdysvaltalaisia astronautteja.
Sisältä Mir näytti ahtaalta labyrintilta täynnä kaapeleita, letkuja ja tieteellistä välineistöä. Mukana oli myös arkipäiväisiä tavaroita kuten kitara, valokuvia, lasten piirustuksia sekä kirjoja. Yleensä Mir majoitti kolmea miehistön jäsentä, mutta joskus siellä majaili jopa kuusi henkeä kuukaudessa, mukaan luettuna ensimmäinen afganistanilainen kosmonautti Abdul Ahad Mohmand. Lukuun ottamatta kahta lyhyttä jaksoa Mir oli jatkuvasti miehitettynä elokuuhun 1999 asti.
Lynsey de Paul

Elämä ja ura

De Paul varttui juutalaisessa perheessä. Klassisen musiikin koulutusta hän sai Royal Academy of Musicin yksityisopettajalta. 
Vuonna 1977 hän sijoittui yhdessä Mike Moranin kanssa toiseksi Eurovision laulukilpailussa. He esittivät kilpailussa kappaleen ”Rock Bottom”.
Royal Television Society palkitsi de Paulin hänen kehittelemästään itsepuolustusaiheisesta dokumentista Eve Strikes Back.
De Paul sai aivoverenvuodon aamulla 1. lokakuuta, ja kuoli myöhemmin lontoolaisessa sairaalassa.
Ruttokellot

Juoni

Brysseliin lentävä kone, jonka kyydissä istuu Suomen pääministeri, kaapataan. Poliisipsykologi Johanna Vahtera joutuu tulikasteeseen, josta alkaa Suomen rikoshistorian suurin poliisioperaatio - ja Johannan elämän kauhein painajainen. 
Ohjaaja Otso Vaismaa saa rahakkaan tarjouksen oudon työtehtävän suorittamisesta. Vaismaan suostuessa tarjoukseen hän tekee virheen, josta tulee kärsimään koko Suomen kansa.

Kritiikki

Pekka Holopainen kirjoittaa Ilta-Sanomissa: "Ruttokellot päihittää minkä tahansa tällä vuosituhannella maailmassa ilmestyneen jännityskirjan."
Kai Hirvasnoro kirjoittaa Kansan Uutisissa: "Ruttokelloja parempaa jännäriä on vaikea kuvitella... Näin hyviä jännityskirjoja ei montaa ilmesty koko maailmassa... Ruttokellot tekee erityisen tehokkaaksi se, että jotain tämän kaltaista voisi aivan hyvin tapahtua myös oikeasti."
Dameserien

Historia

Norjassa naiset pelasivat jääpalloa Idrettsforeningen Readyssa ja Stabæk Idrettsforeningissa jo 1930-luvulla. Naisten pääsarjatoiminta käynnistyi kuitenkin vasta vuonna 1981, jolloin ratkaistiin epävirallinen Norjan mestaruus kaukalojääpallossa. Ensimmäisen naisten epävirallisen mestaruuden voitti Vålerengens Idrettsforening. Naisten jääpalloilu sai Norjan jääpallolitossa virallisen aseman 1984, ja ensimmäisen virallisen naisten kaukalojääpallon mestaruuden voitti niin ikään Vålerengens Idretssforening.
1990-luvun puolivälissä monet naisten joukkueet lopettivat jääpalloilun ja siirtyivät pelaamaan jääkiekkoa Norjan jääkiekkoliiton tekemän tarjouksen seurauksena, jonka taustalla olivat karsinnat vuoden 1998 Naganon talviolympailaisiin, joissa naisten jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa. 2004 naisten pääsarjan lajiksi vaihdettiin jääpallo.
Simo Talvitie

Simo János Talvitie (3. lokakuuta 1927 Helsinki – 30. joulukuuta 2015) oli pappi ja kirjailija, joka toimi muun muassa Kotimaa-lehden päätoimittajana.

Henkilöhistoria

Simo Talvitien isä oli jääkärieläinlääkintäeversti Juho Talvitie ja äiti lastenlääkäri Alma Elina Mäkelä. Hänen puolisonsa 1950–1990 oli laulaja, musiikinopettaja Ritva Anneli Essman. Talvitie tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1969 Helsingin yliopistosta. Hän toimi Helsingin evankelis-luterilaisen seurakunnan teinipastorina 1950–1951 ja Tampereen Harjun seurakunnan virallisena apulaisena 1951–1963 sekä kappalaisena 1963–1964. Kotimaa-lehden päätoimittaja ja Kirjapajan kirjallinen johtaja Talvitie oli 1964–1968, Tampereen lyseon uskonnonopettajana hän toimi 1952–1961. Talvitiellä oli myös monia seurakunnallisia ja muita luottamustehtäviä. Useita opintomatkoja ulkomaille hän teki vuodesta 1947 lähtien. Talvitie sai rovastin arvonimen 1977, WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto hänelle myönnettiin 1974. Talvitie harrasti mitalien keräilyä.
K. J. Hidén

Karl Julius Hidén (8. lokakuuta 1867 Pori – 4. elokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja antiikin kirjallisuuden suomentaja.
Hidénin vanhemmat olivat merikapteeni Julius Viktor Hidén ja Rosa Charlotta Jusélius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsinkielisestä klassillisesta lyseosta 1886 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, lisensiaatiksi 1896 ja tohtoriksi 1897.
Hidén toimi Helsingin suomalaisen yhteiskoulun latinan ja suomenkielen opettajana 1897–1913 ja Uuden yhteiskoulun opettajana 1899–1903. Hän oli Helsingin yliopiston roomalaisen filologian dosentti 1899–1925, klassillisen filologian apulainen 1925 sekä roomalaisen kirjallisuuden vt. professori 1920–1923.
Hidén oli naimisissa vuodesta 1897 Helmi Liisi Parmasen kanssa. Heillä oli 7 lasta.
Palovakuutus

Palovakuutus on vakuutustoimen haara, jonka tarkoituksena on tulipalon tai siihen verrattavan tapahtuman omaisuudelle tuottaman taloudellisen vahingon korvaaminen. Kuuluu nykyisin vahinkovakuutuksen piiriin, joka puolestaan jakautuu kiinteistö- ja irtaimistovakuutukseen. Nykyisin palovakuutus yleensä sisältyy mm. kotivakuutukseen.

Historia

Jo Maunu Eerikinpojan säätämässä laissa 1347 oli määräyksiä paloavusta, joita sovellettiin Suomessa aina vuoteen 1908 asti.
Ensimmäinen Suomen palovakuutusyritys oli 1816 Turussa perustettu Suomen palovakuutuskonttori, joka kuitenkin taloudellisesti kaatui Turun palossa 1827.
Muita Suomen vanhimpia palovakuutusyhtiöitä olivat Kaupunkien keskinäinen palovakuutusyhtiö, Suomen yleinen paloapuyhtiö eli myöhemmin Tarmo (per. 1832-1971) ja Suomen maalaisten keskinäinen paloapuyhtiö (per. 1857).
Keskinäinen vakuutusyhtiö Tarmo fuusioitui vakuutusyhtiö Sammon kanssa 1971. Suomen maalaisten paloapuyhtiö fuusioitui puolestaan vakuutusyhtiö Auran kanssa. Teollisuuden vakuuttaminen hoidettiin ensin Suomessa sijainneiden ulkomaisten yhtiöiden Suomeen perustamien sivukonttoreiden kautta, kunnes Suomen Sahanomistajien paloapuyhtiö perustettiin ja Teollisuuden harjoittajien keskinäinen palovakuutusyhtiö 1902, yhtiöt fuusioituivat myöhemmin, jolloin syntyi Teollisuusvakuutus.
Vuonna 1950 Suomessa oli 31 palovakuutustoimintaa harjoittavaa yhtiötä ja 275 paikallista palovakuutus yhdistystä. Suurimmat yhtiöt olivat Teollisuuspalo, Pohjola, Sampo, Sahapalo, Fennia, Kaupunkien yleinen ja Tarmo.