google/wiki40b huggingface dataset:
Peter Baumann

Peter Baumann (s. 29. tammikuuta 1953 Berliini) on entinen muusikko, joka muodosti Tangerine Dream -yhtyeen todennäköisesti tunnetuimman kokoonpanon Edgar Froesen ja Christopher Franken kanssa vuonna 1971. Hänellä ei ollut muodollista musiikillista koulutusta, mikä teki yhteystyöstä yhtyeen muiden jäsenten kanssa välillä vaikeaa. Hänellä oli kuitenkin kyky tuottaa mielenkiintoista saundia, ja lisäksi hänellä oli teknistä osaamista, josta oli usein hyötyä yhtyeen erilaisten musiikkilaitteiden kanssa.
Ensimmäisen oman levynsä Baumann teki vuonna 1976 ollessaan kiertueella Tangerine Dreamin kanssa. Vuotta myöhemmin hän jätti yhtyeen ja siirtyi soolouralle. 1980-luvulla hän perusti levy-yhtiön Private Music, joka erikoistui New Age -tyyliseen instrumentaaliseen musiikkiin. Yhtiölle levyttäneitä artisteja ovat olleet muun muassa Eddie Jobson, Patrick O'Hearn, Yanni sekä aikaisemmat yhtyetoverit Tangerine Dream. Baumann myi myöhemmin yhtiön BMG:lle ja on nykyään käytännössä vetäytynyt musiikkibisneksestä.
Mehustin

Mehustin (myös mehumaija) on keittiöväline, joka muistuttaa kattilaa. Mehumaijassa on pohjakattila, jossa vesi kiehuu, sen yläpuolella mehukattila, johon mehu kertyy ja josta se johdatetaan letkulla pois, marjakehikko, johon mehustettavat marjat tai hedelmät laitetaan sekä tiivis kansi. Parhaat mehustimet ovat ruostumatonta terästä, koska happamat marjat voivat syövyttää alumiinimehustinta.
Mehustimen pohjakattilaan lisätään vettä, joka kuumennetaan kiehuvaksi keittolevyllä. Marjat pannaan siiviläosaan, jossa lämpö rikkoo marjojen solut. Tällöin mehustettava aines liukenee ja mehu valuu vesihöyryn kuumentamaan mehukattilaan. 
Mehustin on pestävä ennen käyttöönottoa ja aina käytön jälkeen astianpesuaineella tai pesusoodalla ja kuumalla vedellä. Mahdolliset saostumat on poistettava vesiosasta keittämällä happamia marjoja tai käyttämällä etikkaliuosta. Mehustinta säilytettäessä mehuletkun sulkijaa ei kannata jättää letkun kumiosan päälle, ettei letku vaurioidu.
Derek Malcolm

Derek Malcolm (s. 1932) on brittiläinen elokuvakriitikko.
Malcolm syntyi vuonna 1932, kävi Eton Collegen ja opiskeli historiaa Oxfordin yliopistossa. Opiskelujensa jälkeen hän toimi estelaukkaratsastajana ja näytteli teatterissa. Myöhemmin hänestä tuli toimittaja. 1950-luvun lopulla Malcolm meni töihin The Guardianille, jossa hän toimi taidetoimittajana, teatterikriitikkona, elokuvakriitikkona ja lehden ensimmäisenä hevosurheilutoimittajana. Malcolm oli 25 vuoden ajan The Guardianin elokuvakriitikko, kunnes hänen oli eläköidyttävä 65-vuotiaana. Muutamaa vuotta myöhemmin Malcolmista tuli Evening Standardin elokuvakriitikko.
Malcolm on toiminut Lontoon elokuvajuhlien ohjaajana, British Film Instituten johtokunnan jäsenenä ja International Association of Film Criticsin sekä British Federation of Film Societiesin puheenjohtajina. Hän on ollut Berliinin, Cannesin, Chicagon, Dinardin, Goan, Istanbulin, Moskovan, Rion, Singaporen ja Venetsian elokuvajuhlien juryn jäsenenä.
Vana Tallinn

Vana Tallinn ("Vanha Tallinna") on Liviko-yhtiön valmistama virolainen likööri. Se on alkoholipitoisuudeltaan 40, 45 tai 50 tilavuusprosenttia, mutta saatavilla on myös mietoja (16 %) kermaliköörejä.
New Orleansin valtaus

Valtaus

New Orleansin helppo valtaus perustui siihen, että Unionin joukot hyökkäsivät eri suunnalta kuin Konfederaatiossa oli alun perin kuviteltu. New Orleansin edusta oli Mississippin puolelta suojattu vahvasti, mutta Meksikonlahdelle päin vain kahden linnoituksen, Fort Jacksonin ja Fort St. Phillipin, voimin. Huhtikuussa 1862 valtaosa New Orleansia puolustaneista sotilaista oli sijoitettuna pohjoisen Mississippin ja läntisen Tennesseen alueille. New Orleansin valtauksen alkaessa valtaosa kaupunkia suojanneista laivoista oli lähetetty torjumaan Unionin hyökkäystä Mississippi-jokea pitkin Memphisiin.
24. huhtikuuta amiraali David Farragut onnistui pimeyden turvin kuljettamaan noin 15 000 sotilasta sekä kymmeniä laivoja Meksikonlahden linnoitusten ohi. Kun Farragutin joukot saapuivat New Orleansin edustalle, oli kaupungissa vain noin 3 000 heikosti varustettua Konfederaation miliisiä, kaksi keskeneräistä ironcladia ja muutama höyrylaiva. Valtaosa Konfederaation muista lähettyvillä olleista sotajoukoista oli sidottu muuhun toimintaan, joten New Orleansin joukkoja johtanut Mansfield Lovell ei uskonut mahdollisuuksiinsa voittaa Unionin huomattavasti suurempaa armeijaa. Tappioiden minimoimiseksi hän päätti vetää kaikki Konfederaation sotilaat kaupungista 25. huhtikuuta. 28. huhtikuuta Fort Jackson ja Fort St. Phillip antautuivat Unionin joukoille. Unionin joukot aloittivat New Orleansin miehityksen 1. toukokuuta kenraalimajuri Benjamin Franklin Butlerin johdolla.
Iced Earth

Historia

Kitaristi Jon Schaffer perusti yhtyeen Indianassa vuonna 1984 nimellä Purgatory. Floridaan muuton ja nimenvaihdon jälkeen heidän vuonna 1988 tekemänsä demo Enter the Realm herätti Century Media -levy-yhtiön kiinnostuksen ja heidän kauttaan julkaistiin yhtyeen nimeä kantanut debyyttialbumi vuonna 1991. Seuraavana vuonna ilmestynyttä Night of the Stormrider -albumia seurasi kolmen vuoden tauko. Iced Earth palasi vuonna 1995 albumillaan Burnt Offerings, jolloin mikrofonin varteen John Greelyn tilalle oli pestattu Matt Barlow, joka saavutti heti kuulijoiden varauksettoman suosion. Seuraavana vuonna ilmestynyt The Dark Saga oli Spawn-sarjakuvan ympärille kasattu teema-albumi.
Barlow jatkoi yhtyeen keulakuvana vielä albumeilla Something Wicked This Way Comes (1998), Horror Show (2001) sekä cover-albumilla Tribute to the Gods (2002), mutta jätti yhtyeen syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen siirtyäkseen lainvalvonnan pariin. Hän työskentelee nykyään poliisina Delawaren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Barlow’n paikkaajaksi tuli Judas Priestistä Rob Halfordin tieltä väistymään joutunut Tim Owens, jonka ensimmäinen tuotos Iced Earthin riveissä oli alkuvuodesta 2004 ilmestynyt albumi The Glorious Burden. Albumi oli teema-albumi aiheinaan monet historialliset tapahtumat ja henkilöt kuten Waterloon taistelu, Hunnien kuningas Attila sekä huipentumanaan kolmiosainen trilogia, joka kertoi Yhdysvaltain sisällissodan Gettysburgin taistelusta vuonna 1863.
Syyskuussa 2007 Iced Earth julkaisi albumin Framing Armageddon. Se on Something Wicked This Way Comes -albumiin perustuvien teema-albumeiden ensimmäinen osa, toinen osa The Crucible of Man ilmestyi vuonna 2008.
5. joulukuuta 2007 Schaffer ilmoitti yhtyeen sivustolla Barlow’n palaavan takaisin Iced Earthiin. Schaffer oli keskustellut kiertueella useiden yhtyeen kuulijoiden kanssa ja useimmiten ilmeni, että Barlow’ta kaivattiin takaisin. Schaffer sai myös tietää, että Barlow oli palannut metallimusiikin pariin Pyramaze-yhtyeen laulajana ja näin ollen otti häneen yhteyttä kysyäkseen, mitä mieltä hän olisi myös Iced Earthiin paluusta. Barlow näin ollen lauloi 2008 ilmestyneen Something Wicked -saagan toisella osalla. Matt Barlow lähti kuitenkin yhtyeestä toistamiseen 2011, ja hänen tilalleen tuli Stu Block, joka myös laulaa Iced Earthin seuraavana vuonna julkaistulla studiolevyllä Dystopia. Albumin julkaisun jälkeen yhtye suoritti maailmankiertueen, jolla nauhoitettiin myös livealbumi Live in Ancient Kourion.
Yhtye alkoi työstää seuraavaa studioalbumiaan vuonna 2013, ja 2014 julkaistiin Plagues of Babylon.
Hevosenkenkärata

Hevosenkenkärata (engl. horseshoe orbit) on erikoinen taivaankappaleen rata, joka on saanut nimensä siitä, että sopivasti valitussa koordinaatistossa sen muoto muistuttaa hevosenkenkää. Radan olemassaolon ennusti teoreettisesti Ernest William Brown vuonna 1911.

Teoriaa

Hevosenkenkärata on periaatteessa normaali aurinkokeskinen ellipsirata, mutta jos sitä tarkastellaan koordinaatistossa, jota pyöritetään Aurinkoa kiertävän planeetan tahtiin, sen erikoinen hevosenkenkää muistuttava muoto tulee esiin. Hevosenkenkärata on erikoistapaus troijalaisradasta ja esiintyäkseen se vaatii radalla liikkuvan asteroidin lisäksi kahta suurempaa massakappaletta, joista toinen on keskustähti ja toinen sitä kiertävä planeetta. Tällainen systeemi muodostuu esimerkiksi Auringosta ja Maasta. Maasta katsoen hevosenkenkä ympäröi Maan rataa siten, että Maa jää aina kengän kärkien väliin.
Sitä milloin hevosenkenkärata tarkalleen ottaen voi esiintyä ei tunneta, mutta ainakaan tavallisten L4 ja L5 pisteitä kiertävien troijalaisasteroidien ratojen stabiilisuusehto ei näytä pätevän siihen. Hevosenkenkärata sijaitsee periaatteessa samassa kolmen kappaleen  gravitaatiopotentiaalikuopassa kuin Lagrangen pisteet L4 ja L5, mutta esiintyy vain silloin, kun kuopan "syvyys" sallii asteroidin ohittaa Maasta katsottuna Auringon takana sijaitseva piste L3.
Hevosenkenkäradalla tapahtuvaan liikkeeseen liittyy kaksi toisistaan poikkeavaa aikaskaalaa. Koska hevosenkenkäradalla liikkuva asteroidi on lukittunut planeetan kanssa 1:1-resonanssiin sen kiertoaika keskustähden ympäri on käytännössä sama kuin planeetan kiertoaika. Toinen aikaskaala vastaa aikaa, joka kuluu yhden hevosenkengän kiertämiseen. Tämä vastaa Maan etäisyydellä tyypillisesti runsasta sataa vuotta.

Havainnot hevosenkenkäradasta

Vuonna 1981, 70 vuotta radan teoreettisen ennustamisen jälkeen, Dermott ja Murray osoittivat, että Saturnuksen kuut Epimetheus ja Janus kiertävät toisiaan hevosenkenkäradoilla siten, että nämä kuut vaihtavat noin 50 v välein paikkoja (Tässä systeemissä "keskustähtenä" toimii siis planeetta Saturnus). Vuonna 1997 Wiegert, Innanen ja Mikkola osoittivat, että Aurinkoa kiertävä asteroidi 3753 Cruithne liikkuu Maan suhteen hevosenkenkäradalla. Vuonna 2002 sama osoitettiin asteroidille 2002 AA₂₉. Armaghin observatorion tähtitieteilijät A. A. Christou ja D. J. Asher raportoivat 2010 uudesta löydöstä 2010 SO₁₆, joka on Maa-Aurinko hevosenkenkärataa stabiilisti kiertävä asteroidi. Sen läpimitta on 200-400 metriä.
Chōfun lentoasema

Chōfun lentoasema (jap. 調布飛行場, Chōfu Hikōjō?) (ICAO: RJTF) sijaitsee Chōfussa lähellä Tokiota Japanissa. Richard Humblen mukaan, tämä lentoasema olisi ollut sotilaskäytössä toisen maailmansodan aikana. Sodan aikaan tältä kentältä toimi Kawasaki Ki-61 Hien -torjuntahävittäjiä.
Teresa Palmer

Biografia

Palmer valmistui Mercedes Collegesta vuonna 2003 ja työskenteli hetken aikaa tavaratalossa ennen näyttelijän uraansa. Alun perin hän halusi ryhtyä toimittajaksi.

Ura

Palmer teki ensimmäisen pääroolinsa vuonna 2006 elokuvassa 2:37, josta hän sai AFI-palkintoehdokkuuden parhaasta pääosasta. Vuotta aikaisemmin Palmer esiintyi pienessä roolissa elokuvassa Wolf Creek.
Putkivirtausreaktori

Putkivirtausreaktori eli putkireaktori tai tulppavirtausreaktori (PFR) on malli ideaalisesta reaktorista. Putkivirtausreaktorimallia voidaan käyttää ennustamaan aineiden käyttäytymistä reaktorissa ja reaktorin mitoitukseen.

Oletukset

Putkivirtausreaktorimallissa oletetaan, että reaktoriin syötetty fluidi virtaa tulppamaisena. Reagenssit reagoivat ja sekoittuvat ainoastaan samanaikaisesti syötettyjen reagenssien kanssa. Virtaus on täydellisesti sekoittunut radiaalisesti, mutta ei aksiaalisesti. Näin ollen virtauksessa ei radiaalisesti ole eroa konsentraatioissa eikä reaktionopeudessa. Lähtöaineet reagoivat jatkuvasti virratessa putkimaista reaktoria eteenpäin, jolloin konsentraatioprofiili muuttuu reaktorissa. Tällöin kaikilla reaktoriin syötetyllä materiaalilla on sama viipymäaika reaktorissa, jota merkitään kirjaimella τ. Ideaalisessa putkivirtausreaktorissa reaktion edistymisaste ei riipu reaktorin muodosta, vaan ainoastaan sen tilavuudesta.

Sovelluksia teollisuudessa

Putkivirtausreaktorimallia voidaan soveltaa teollisuudessa putkimaisille reaktoreille, joita käytetään tyypillisesti neste- tai kaasufaasissa tapahtuville reaktioille. Reaktori voi olla myös niin kutsuttu pakattu peti-tyyppinen eli täytetty katalyytillä. Jotta malli toimisi riittävän hyvin on reaktorin pituuden oltava riittävän suuri verrattuna reaktorin halkaisijaan, vähintään 20-kertainen, kun virtaus reaktorissa on turbulentti ja vähintään 200-kertainen, jos virtaus on laminaari. Putkimaisen reaktorin ongelma on vaikea lämmönsäätely, jolloin lämpötila reaktorissa ei välttämättä ole sama joka kohdassa virtausta.
Jäitä hattuun

Sarjan konsepti

Sarja on sijoittunut Los Angelesiin ja perustuu löyhästi Larry Davidin omaan elämään televisiotyöllään upporikastuneena tv-käsikirjoittajana. Tyyliltään sarjan huumori muistuttaa Davidin aiempaa hittisarjaa Seinfeldia, keskittyen paljolti jokapäiväisten asioiden, maneerien ja sosiaalisen kanssakäynnin tarkasteluun ja satirisointiin. Jäitä hattuun on kuvattu dokumentaristiseen tyyliin käsivarakameralla ja hahmojen välinen dialogi on suurilta osin improvisoitua.
Sarjan keskeisimmät henkilöt Larry Davidin lisäksi ovat hänen koeteltu vaimonsa Cheryl (näyttelee Cheryl Hines), managerinsa Jeff Green (näyttelee Jeff Garlin) sekä tämän vaimo Susie (näyttelee Susie Essman). Sarjassa on myös vieraillut lukuisia tunnettuja koomikoita ja näyttelijöitä, yleensä itseään esittäen. Toistuvissa rooleissa esiintyvät Davidin ystävät näyttelijä Ted Danson ja koomikko Richard Lewis, mutta myös muun muassa Ben Stiller, Mel Brooks, David Schwimmer, Hugh Hefner ja Dustin Hoffman ovat esiintyneet sarjassa. Seitsemännellä tuotantokaudella mukana ovat myös Seinfeldista tutut Jerry Seinfeld, Julia Louis-Dreyfus ja Michael Richards.
Vuonna 2013 HBO ensiesitti Jäitä hattuun -sarjaa tyyliltään muistuttavan elokuvan Clear History. Sen pääosan esittäjä ja yksi käsikirjoittajista on Larry David.
Pertti Haaparanta

Pertti Juhani Haaparanta (s. 17. marraskuuta 1954 Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on erikoistunut kansainväliseen talouteen ja toiminut Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina, nykyään Aalto-yliopiston taloustieteen professorina. Haaparanta on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän kirjoittaa vakituisesti Akateemiseen talousblogiin.
Haaparanta on tutkinut paljon globalisaation vaikutuksia sekä kehitys- ja ympäristökysymyksiä. Hän on myös ottanut osaa julkiseen keskusteluun. Hän suhtautuu globalisaatioon myönteisesti ja katsoo globalisaation ongelmien johtuvan muun muassa köyhiä maita haittaavista tulleista ja muista kaupan esteistä. Näiden osasyynä hän pitää sitä, että köyhillä mailla ei ole voimavaroja osallistua täysipainoisesti kansainväliseen päätöksentekoon näissä asioissa. Hän pitää vapaakauppaa erittäin hyvänä, mutta suhtautuu varauksellisesti pääoman vapaaseen liikkuvuuteen.
Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1999.
Haaparannan puoliso on professori Leila Haaparanta.

Kannanottoja

Haaparanta on arvostellut Euroopan talous- ja rahaliittoa (EMU), jonka vaikutusta taloudelle hän ei pidä erityisen hyvänä. Euron kriisin aikana Haaparanta kannattaa sitoutumista liittovaltiosuuntaiseen kehitykseen, koska eri maiden taloudet kehittyvät eri tavoin. Samoin hän kannattaa aikaista puuttumista velkaantumiseen inflaation keinoin. Hän on aiemmin kritisoinut poliitikkoja, jotka kannattavat luottolaitosten korkealle arvioimien ns. AAA-maiden vaikutusvallan lisäämistä, koska tämä johtaa markkinavoimien vallan kasvattamiseen.
Haaparanta on lisäksi arvostellut Reilun kaupan järjestelmää: Hänen tutkimusryhmänsä mukaan Reilu kauppa saattaa jopa laskea kahvin tuottajahintaa.
Ohi on! -kampanjan tukijanlausunnossaan vuonna 2013 Haaparanta kirjoitti: "Yleisestä asevelvollisuudesta ei ole kuin suoraa taloudellista haittaa. Sillä ei ole myöskään ole taloudellisesti tai yhteiskunnallisesti mitään hyödyllisiä sivuvaikutuksia, jotka sen oikeuttaisivat. Sen väitetään yhdistävän eri sosiaaliryhmistä lähtöisin olevia ihmisiä, mutta saman ajaa vaikkapa yhteinen peruskoulu, jos sen ei anneta rapautua. Ja jos tämä armeijan kansaa yhdistävä vaikutus olisi tärkeä ja suuri, niin miksi eri sosiaaliryhmistä peräisin olevia naisille ei tarjota samaa kokemusta? On myös tärkeää muistaa, että yleisesti sotavoimilla - perustukoon ne yleiselle asevelvollisuudelle tai ammattisotilaille - ei ole hyödyllisiä sivuvaikutuksia. Niiden olemassaolo ei esimerkiksi nopeuta teknistä kehitystä siitä, mitä se olisi, jos armeijoihin satsatut varat olisi käytetty muuten." Haaparanta oli totaalikieltäytyjä.
Katariina Romppainen

Katariina Romppainen (s. 7. kesäkuuta 1964 Kemijärvi) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Romppainen on opiskellut yhteiskuntatieteitä ja draamaa Tampereen yliopistossa ja luovaa kirjoittamista muun muassa Viita-akatemiassa. Hänen esikoisteoksensa Leppäkerttu ja huuliharppu ilmestyi vuonna 2003 Otavan kustantamana.
Romppaisen teokset Sääskentapporock (2006), Rokkisokki (2008) ja Roolipeliä (2010) olivat Arvid Lydecken -palkintoehdokkaina. Sääskentapporock sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2006 ja Pitkät päiväunet vuonna 2010. Pitkät päiväunet oli Kodiksamia -kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2012.
Romppainen on kuulunut M. E. Kuusi -salanimellä julkaisseeseen kirjailijaryhmään, jonka muita jäseniä ovat Hannu Hirvonen, Tuula Kallioniemi, Raili Mikkanen, Aira Savisaari ja Katri Tapola. Hän on myös kirjoittanut Uusi päivä -päivittäissarjaa sekä työskennellyt pitkään vapaana toimittajana.
Katariina Romppainen asuu perheineen Tampereella.
P-Kloorianiliini

Ominaisuudet

p-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman viileään veteen ja paremmin kuumaan. Erittäin hyvin yhdiste liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdiste on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä.

Valmistus ja käyttö

p-Kloorianiliinia valmistetaan pelkistämällä p-kloorinitrobentseeniä vedyttämällä jalometallikatalyyttien tai jalometallien sulfidien ja oksidien muodostaman katalyytin läsnä ollessa.
p-Kloorianiliinia voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Siitä saadaan muun muassa atsovärejä, maatalouskemikaaleja kuten hyönteismyrkkyjä ja lääkeaineita.
Pieninkä

Maantiede ja asutus

Pieningän kunnan pinta-ala on 1 328 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Mujejärven piirin Sukkajärven, lännessä Lentieran ja pohjoisessa Voloman kuntiin sekä idässä Karhumäen piirin Paateneen kuntaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön, jonka maisemaa leimaavat korkeat harjut ja jääkauden muovaamat vesistöt. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Voloma, Songa eli Tumpajoki (ven. Tumba), Pieninkä (Peninga), Sitrajoki (Sidra), Tsiasjoki (Tšias), Sun, Arjanuks, Varguno, Salma, Hauge, ja Korvindjoki. Suurimmat järvet ovat Volomajärvi (Voloma), Nižneje, Pieninkäjärvi (Peninga), Tšiasjärvi, Palojärvi, Nurmisjärvi, Talvisjärvi, Kupinasjärvi, Piralampi, Verhneje, Jelejärvi, Hagojärvi, Muštajärvi, Aita, Kivijärvi ja Pedrojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Pieningän asema. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 68 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 18 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia ja 3 % ukrainalaisia.

Historia

Repolan kuntaan kuulunut Pieningän erämaakylä syntyi 1700-luvun puolivälissä. Pieninkäjärven rannalla sijainneessa kylässä oli vuosina 1873 ja 1905 kaksi taloa ja 15 asukasta. 1900-luvun alussa se oli osa Repolan Kiimanvaaran kyläkuntaa.
1920-luvulla Pieninkä kuului Seesjärven piirin Laasarin kyläneuvostoon. Vuonna 1926 siellä oli 13 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Vuoteen 1933 mennessä kylä oli liitetty Kiimanvaaran kyläneuvostoon, ja sen asukasluku oli laskenut kahteen. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
Nykyinen Pieningän taajama sijaitsee 12 kilometriä Pieninkäjärvestä itään. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1960. Vuonna 1989 Pieningän kyläneuvostossa oli 1 200 asukasta.

Liikenne, talous ja palvelut

Pieningän kautta kulkee Porajärven ja Mujejärven välinen soratie sekä Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie. Taajamasta on linja-autoyhteys Voloman kautta Mujejärvelle sekä Sukkajärven ja Himolan kautta Porajärvelle. Pieningän rautatieasema sijaitsee 1,2 kilometriä taajamasta kaakkoon.
Kunnan alueella toimii Leskarelin Voloman metsäteollisuuspiiri. Pieningän taajaman lähellä louhitaan soraa.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti, pankki ja muutama kauppa. Taajamassa on rukoushuone.

Nähtävyydet ja matkailu

Pieningän keskustassa sijaitsee toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden yhteishauta. Talvisjärven kaakkoisrannalla on lomakylä.
Männedorf

Sijainti

Männedorf sijaitsee Zürichinjärven itärannalla viitisentoista kilometriä Zürichistä kaakkoon.

Liikenne

Zürichinjärven itärantaa seuraileva SBB:n rautatie ja valtatie 17 (saks. Hauptstrasse 17) Zürichistä Rapperswiliin kulkevat Männedorfin kautta. Kaupungista on ZSG:n (Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft) säännöllinen laivayhteys Zürichinjärven yli Wädenswiliin, ja Zürichin ja Rapperswilin väliset risteilylaivat poikkeavat Männedorfissa.
Venice (Los Angeles)

Venice Beach

Venice Beach kattaa koko Venicen rannan, rannan suuntaisesti kulkevan kävelykadun ("Ocean Front Walk" tai vain "Boardwalk"), Muscle Beach'in, käsipallokentät, tenniskentät, Skate Dancing Plazan, lukuisat lentopallokentät, pyöräilykadun sekä bisnes- ja asuinalueet joiden osoitteessa on Ocean Front Walk. Koripallokentät Venicessä ovat kuuluisia katukoriksen suosion ja lukuisten NBA-pelaajien ollessa kotoisin kaupungista.
Rannan eteläosassa Washington Boulevardin loppuosassa on Venice Fishing Pier: 400 metrin mittainen betonirakennus, joka avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1964, mutta suljettiin vuonna 1983 El Niño -myrskyn aiheuttamien vahinkojen takia, jonka jälkeen laituri avattiin 1990-luvun puolessa välissä. 21. joulukuuta 2005 laituri kärsi jälleen suuria vahinkoja, kun pohjoistuulet toivat laiturille tavattoman suuria aaltoja, jonka seurauksena wc:t sisältävä osa laiturista sortui mereen. Laituri pysyi suljettuna 25. toukokuuta 2006 saakka, jolloin se avattiin uudelleen rakennustarkastajien tarkastettua sen kestävyyden.
Venice Breakwater on arvostettu paikallinen surffipaikka, joka sijaitsee Venice-laiturista ja hengenpelastajien päämajasta pohjoisessa päin ja Santa Monica -laiturilta etelässä päin. 
Venicestä on myös kotoisin crossover-yhtye Suicidal Tendencies, joka sai soittokiellon Los Angelesissa vuoteen 1991 asti, kun yhtyettä epäiltiin jengeihin sekaantumisesta.
Paranoia (vuoden 2007 elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo Kalesta, joka on tuomioistuimen määräämässä kotiarestissa kolmen kuukauden ajan. Jos hän astuu askeleenkin pois pihapiiristään, hän joutuu viettämään seuraavat kolme kuukautta vankilassa. Tämän seurauksena Kale viettää päivänsä pelaten videopelejä, surffaten netissä, syöden roskaruokaa ja katsoen televisiota. Mutta ei Kale suinkaan vietä normaalia elämää, sillä hänen isänsä kuoli auto-onnettomuudessa ja Kale syyttää siitä itseään. Tämä trauma aiheuttaa pitkäkestoisia psykologisia vaikutuksia Kalen elämässä. Yksi Kalen mielipuuhista on tiirailla kiikareilla naapureita, erityisesti juuri naapuriin muuttanutta kaunista Ashleytä. Ashleyn huomatessa Kalen jokapäiväiset tiirailut hänkin kiinnostuu naapurien vakoilusta ja aloittaa Kalen kanssa yhteisen ”harrastuksen”. Kalen ja Ashleyn tarkkaillessa naapurissa asuvaa miestä he alkavat epäillä, että tämä on sarjamurhaaja.

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula valittaa, miten useita onnistuneita elokuvia ohjannut Caruso on tehnyt Paranoiasta sekasotkun, joka ”käynnistyy traagisella turmalla, jatkuu teinikomediana ja vääntyy lopulta jännäriksi”. Liian myöhään tapahtuva tyylinvaihdos saa elokuvan hänestä lopulta kulkemaan. ”Caruso ei viitsi edes peitellä lainauksiaan Hitchcockin Takaikkunasta (1954) koska hänen nuori kohdeyleisönsä tuskin tiirailee vempeleistään niin vanhoja klassikkoja.”