google/wiki40b huggingface dataset:
August III

Elämä

Fredrik August II oli vaaliruhtinas Fredrik August I:n (Puolan kuninkaana August II) ainoa laillisesta avioliitosta syntynyt poika. Hänet kasvatettiin luterilaiseksi, mutta hän kääntyi isänsä tavoin katoliseksi vuonna 1712 ollessaan matkalla Italiassa. Fredrik August tuli isänsä kuoltua vuonna 1733 Saksin vaaliruhtinaaksi, mutta saadakseen myös isälleen kuuluneen Puolan kuninkuuden hänen piti voittaa kuninkaanvaali. Hän varmisti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VI:n tuen ilmoittamalla tukevansa tämän antamaa vuoden 1713 pragmaattista sanktiota ja Venäjän keisarinna Annan tuen lupaamalla tukea Kuurinmaan luovuttamista Venäjälle. Fredrik August voitti täpärästi 5. lokakuuta 1733 pidetyn kuninkaanvaalin ja hänet kruunattiin Krakovassa 17. tammikuuta 1734. Käynnissä olleen Puolan perimyssodan vuoksi meni kuitenkin useampi vuosi ennen kuin kilpaileva kuningas Stanisław Leszczyński saatiin kukistettua. Vasta kesäkuussa 1736 Fredrik August eli kuningas August III tunnustettiin myös Varsovassa.
Fredrik August II oli kiinnostuneempi kulttuurista ja helposta elämästä kuin valtionjohdosta. Hän jätti vuodesta 1738 alkaen valtiolliset asiat paljolti neuvonantajalleen Heinrich von Brühlille, joka puolestaan antoi Puolan vaikutusvaltaisen Czartoryskin suvun haltuun. Tämä ajoi Puolan hyvin epävaakaaseen tilaan. Fredrik August liittoutui Itävallan kanssa Preussia vastaan sekä Itävallan perimyssodassa vuonna 1742 että seitsenvuotisessa sodassa vuonna 1756. Jälkimmäisessä sodassa Preussin kuningas Fredrik Suuren armeija miehitti nopeasti koko Saksin, jolloin Fredrik August joutui perääntymään Puolaan. Seuraavina vuosina Czartoryskin ja Poniatowskin mahtisukujen vaikutusvalta sekä Venäjän hallitsija Katariina Suuren sekaantuminen Puolan asioihin lisääntyivät entisestään, mikä vain pahensi maan hajaannusta. Fredrik August sai Saksin takaisin vuoden 1763 Hubertusburgin rauhassa, mutta kuoli vielä samana vuonna.
Fredrik August oli vuodesta 1719 naimisissa keisari Joosef I:n tyttären, arkkiherttuatar Maria Josephan kanssa. Heillä oli 14 lasta, joista vanhin, Fredrik Kristian, seurasi isäänsä vaaliruhtinaan valtaistuimelle, mutta hallitsi Saksia vain kolme kuukautta ennen omaa kuolemaansa eikä ehtinyt päästä Puolan kuninkaaksi, joten Wettinin suvun valtakausi Puolassa päättyi. Fredrik Augustin tyttäristä Maria Amalia nai Espanjan kuningas Kaarle III:n, Maria Anna Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III Joosefin ja Maria Josepha Ranskan kruununprinssi Ludvigin.
Fredrik August keräsi pääkaupunkiinsa Dresdeniin suuren taidekokoelman ja rakennutti sinne katolisen Hofkirche-kirkon.
Andrea del Verrocchio

Andrea del Verrocchio (1435–1488) oli italialainen kuvanveistäjä, kultaseppä ja taidemaalari, joka työskenteli Firenzessä Lorenzo de Medicin hovissa. Hänen oppilaistaan kuuluisimpia ovat Leonardo da Vinci ja Sandro Botticelli, mutta Verrocchio vaikutti myös Michelangeloon. Hänen tyylinsä on lähinnä varhaisrenessanssia.
Verrocchion alkuperäinen nimi oli Andrea di Michele di Francesco de’ Cioni mutta valmistuessaan kultasepäksi hän otti kisällivuosiensa mestarin nimen.
Verrocchio tunnetaan ennen kaikkea oppilaidensa takia. Hänen omista töistään tunnetuimpia ovat Bartolomeo Colleonin ratsastajapatsas, pronssipatsaat Kristus ja Apostoli Tuomas sekä David.
Ramfis Trujillo

Rafael "Ramfis" Leonidas Trujillo Martínez (s. 5. kesäkuuta 1929 − 27. joulukuuta 1969) oli diktaattori Rafael Leónidas Trujillon poika ja Dominikaanisen tasavallan lyhytaikainen valtionpäämies. Isänsä kuoltua salamurhan seurauksena hän julistautui Dominikaanisen tasavallan presidentiksi. Hän kuitenkin osoittautui heikoksi hallitsijaksi, ja pian ympäri maata puhkesi väkivaltaisia mielenosoituksia, joissa vaadittiin hänen eroaan.
Kuusi kuukautta kestäneen valtakautensa aikana hän ehti muuttaa suuren osan sukunsa varallisuudesta käteiseksi. Trujillo pakeni ulkomaille  Yhdysvaltain avustuksella ja asettui asumaan perheineen Espanjaan. Hän vietti ylellistä elämää, kunnes menehtyi Madridissa kun oli joutunut vakavaan auto-onnettomuuteen Ferrarillaan. Trujillon leski Lila Milan, entinen filmitähti, sai perinnöksi noin 466 miljoonaa puntaa.
Carl-Olaf Homén

Carl-Olaf Lars Alexander Homén (s. 24. maaliskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen urheiluvaikuttaja, varatuomari ja entinen ministeri.
Homén valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1959, opiskeli vuosina 1959–1960 Delawaren yliopistossa Yhdysvalloissa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1962. Hän toimi vuosina 1960–1963 Suomen Työnantajain Keskusliiton sihteerinä ja vuosina 1963–1964 apulaisosastopäällikkönä, vuosina 1964–1966 Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton lainopillisena asiamiehenä, vuosina 1966–1970 Oy Wilh. Schauman Ab:n hallinnollisena lakimiehenä ja vuosina 1970–1974 hallintojohtajana.
Homén toimi Teollisuusvakuutuksen varatoimitusjohtajana vuosina 1974–1975 ja toimitusjohtajana vuodesta 1975 vuoteen 1996, jolloin hän jäi eläkkeelle. Homén istui myös mm. Nokia Oyjn, Partekin, Silja Linen sekä Cultorin hallituksissa. Homénille myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 2012.
Carl-Olaf Homén loi Stafettkarnevalen-viestijuoksutapahtuman vuonna 1961. Hän oli myös mukana luomassa Suomen Liikunta ja Urheilu -kattojärjestöä vuonna 1993. Homénille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 1994. Vuonna 1999 hänet vihittiin kasvatustieteen kunniatohtoriksi Vaasan yliopistossa. Sotilasarvoltaan Homén on reservin luutnantti.
Homénista ilmestyi marraskuussa 2016 Hannu Pelttarin kirjoittama, Otavan kustantama 218-sivuinen elämäkertakirja Reilua urheilua, ISBN 978-951-1-30379-4.

Politiikka

Carl-Olaf Homén toimi puolustusministerinä Sorsan I hallituksessa 1. elokuuta 1974 – 13. kesäkuuta 1975. Homénin puolue oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Mark Mancari

Pelaajaura

Pelattuaan neljän kauden ajan OHL-joukkue Ottawa 67's:ssä, Mancari debytoi ammattilaistasolla Buffalon AHL-farmijoukkue Rochester Americansissa kaudella 2005-2006. Hän pelasi 71 ottelua, joissa teki 42 pistettä. Hän teki NHL-debyyttinsä kaudella 2006-2007. Hän pelasi kolme peliä, joissa sai yhden syöttöpisteen. Hän on tällä hetkellä AHL:n kovimman laukauksen ennätyksen haltija. Hän laukoi vuoden 2008 AHL:n taitokisassa 102,8 mph.
Mancari kutsuttiin 21. marraskuuta 2008 ylös Portland Piratesista. Seuraavana päivänä hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa New York Islandersia vastaan. 7. joulukuuta hänet tiputettiin AHL:ään. 6. tammikuuta 2009 Mancari valittiin AHL:n kanadalaisten tähdistöön.
Mancari aloitti kauden 2010-2011 Portlandissa, jossa pelasi 23 peliä ennen kuin hänet nostettiin NHL:ään 7. joulukuuta 2010. Mancari sai yhden syöttöpisteen vierasottelussa Boston Bruinsia vastaan.
Mancari siirtyi vuoden sopimuksella Vancouver Canucksiin 1. heinäkuuta 2011. Ensimmäisen Canucks -kauden jälkeen Mancari palasi Buffalo Sabresiin vuoden mittaisella sopimuksella.
5. heinäkuuta 2013 Mancari lähti taas Buffalon organisaatiosta ja allekirjoitti yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
2. maaliskuuta 2014 Mancari kaupattiin Florida Panthersiin vaihdossa Eric Selleckiin.
17. heinäkuuta 2015 teki sopimuksen DEL seura Augsburger Pantherin kanssa.
Pershing (ohjus)

Pershing oli Yhdysvaltain keskimatkan strateginen ohjus, josta oli kehitetty kaksi versiota, MGM-31 Pershing ja MGM-31B Pershing II. Ohjus oli nimetty kenraali John J. Pershingin mukaan. Ohjus kehitettiin korvaamaan Redstone-ohjus. Ohjuksen tarkkuus perustuu tutkaohjaukseen. Tämä eurostrateginen ohjus hävitettiin vuoden 1987 INF-sopimuksen mukaan.

Pershing I

Alkuperäisen Pershing-ohjuksen ensimmäinen koelaukaisu tehtiin vuonna 1960, ja ohjus otettiin käyttöön viimeistään 1963. Sitä alettiin välittömästi sijoittaa Länsi-Saksaan. Ohjuksen W50-ydinkärjen räjähdysvoima oli 400 kilotonnia.

Pershing Ia

Vuosian 1969–1970 käyttöönotettu Pershing Ia oli Pershing I, jossa oli nopeampi laukaisuaika ja uudempi elektroniikka, korvasti lähes täysin Pershing I -järjestelmän. Ohjuksen kantama 740 km, tarkkuus 150 metriä, kärjen suurin räjähdysvoima 400 kilotonnia.
Sean B. Carroll

Sean B. Carroll on yhdysvaltalainen evoluutiobiologi, joka toimii molekyylibiologian, genetiikan ja lääketieteellisen genetiikan professorina Wisconsinin yliopistossa Madisonissa.
Dynamiikka

Dynamiikka (< kreik. δύνᾰμις, dynamis) on mekaniikan osa, joka tutkii voimien vaikutusta kappaleiden liikkumiseen. Dynamiikka jaetaan kinematiikkaan ja kinetiikkaan. Kinematiikka tutkii liikettä geometrisesti välittämättä liikkeen syistä. Kinetiikka taas tutkii systeemiin vaikuttavien voimien ja niiden aiheuttamien liikkeiden välisiä suhteita.
Erik Uddström

Erik Uddström (s. 1945) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan yli tuhannen äänilevykannen tekijänä.
Uddström valmistui Taideteollisessa korkeakoulussa ensin elokuvaohjaajaksi, mutta jatkoi sitten 1972–1975 vasta perustetulla valokuvauslinjalla ja valmistui myös valokuvaajaksi.
Uddström oli 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa mukana monissa The Sperm -ryhmän esityksissä ja perustamassa Elonkorjaajat-taiteilijaryhmää. Hän toimi myös näyttelijänä Oh Calcutta -musikaalissa ja esitti pääosaa Sakari Rimmisen elokuvassa Pilvilinna.
Valokuvataiteilijana Erik Uddström on 2000-luvun alusta alkaen tunnettu monista meri- ja saaristoaiheisista näyttelyistään. Valokuvaajana hän on tehnyt  yli tuhat suomalaista äänilevykantta, huolehtien ensimmäisten noin 300 kannen osalta myös graafisesta suunnittelusta.
Erik Uddström on naimisissa näyttelijä Terhi Panulan kanssa. He ovat olleet yhdessä 1960-luvulta asti.
Kari Lindgren

Kari Lindgren (9. maaliskuuta 1954 Hyvinkää – 5. toukokuuta 2011 Hyvinkää) oli suomalainen kustantaja, Book Studion perustaja.
Lindgren kustansi satoja kirjoja. Book Studio sai 1995 Suomen dekkariseuran Johtolanka-palkinnon ja Kirjakauppaliiton Kirjapöllö-palkinnon.
Lindgren työskenteli alkuun toimittajana Hyvinkään sanomissa. 1977 hän perusti Mp-lehden (1977–1993) ja vähän myöhemmin kustantamon Viihdeviikarit. joka julkaisi pokkareina dekkareita, kauhukirjoja, tieteiskirjoja, länkkäreitä ja romantiikkaa. Book Studio julkaisi muutamia suuria menestyksiä, kuten Stephen Kingiä ja Donald Westlaken Tanssii susien kanssa. Sarjassa Jännityksen mestarit ilmestyi yli 140 kirjaa, klassikoita ja uusia huippunimiä. Lindgren myi Book Studion Gummerukselle ja jatkoi siellä, mutta Gummerus ajoi yrityksen neljän vuoden kuluttua alas. Sen jälkeen Lindgren perusti Book Karin ja vuonna 2006 Bookmanin ja oli aikeissa elvyttää Book Studiota. 1990-luvulla hän kustansi lyhytikäistä Amok-sarjakuvalehteä. Hän liukastui työmatkalla ja kuoli sen jälkeisen olkapääleikkauksen jälkiseurauksiin. 
Oman yhtiönsä kautta julkaisemissaan suomennoksissa Lindgren käytti suomentajana salanimeä K. O. Harri.
Tekninen kirjoittaminen

Haasteet

Kuten kirjoittamisessa yleensäkin, teknisten kirjoittajien tulee ymmärtää yleisöänsä esimerkiksi käyttäjiä, sekä dokumentin tarkoitusta ja kuvattavaa asiaa, esimerkiksi tuotetta tai ohjelmistoa. Formaatti, organisointi ja tyyli ovat tärkeitä asioita, sillä ne voivat tehdä tekstistä helppolukuisen. Esimerkiksi käyttöohjeissa diagrammit ja erilaiset kuvat auttavat lukijaa. Tekstin tulisi olla saatavilla silloin kun käyttäjä sitä tarvitsee.
Tommi Hartonen

Tommi Mikael Hartonen (s. 12. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hänen nimissään ovat sekä 100 metrin että 200 metrin juoksun Suomen ennätykset. Hän edusti seuratasolla HIFK-Friidrottia.
Hartonen voitti 200 metrin Suomen mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2002 ja 2004 sekä 400 metrin juoksun vuonna 1996. Hän on saanut lisäksi hopeaa 100 metrillä vuonna 2005 sekä pronssia 100 metrillä vuonna 2009 ja 400 metrillä vuonna 1995.
Arvokisoissa Hartonen juoksi 200 metrin välierissä Sydneyn olympialaisissa 2000, Edmontonin MM-kisoissa 2001 ja Münchenin EM-kisoissa 2002.
Markku Paretskoi

Markku Paretskoi (s. 1956 Pielavesi) on suomalainen toimittaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti huumorilehti Pahkasian perustajana ja sen pitkäaikaisena päätoimittajana.
Vuonna 1998 Paretskoi sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän Puupäähatun käsikirjoittamastaan sarjakuvasta Vanhat herrat yhdessä piirtäjä-käsikirjoittaja Pauli Heikkilän kanssa. Suomalainen Markku-liitto on valinnut hänet 16. vuoden Markuksi 2012.
Ruskokaisla

Ulkonäkö ja koko

Ruskokaisla kasvattaa 15–30 cm pitkän, liereähkön ja sileän varren. Varret kasvavat riveinä vaakasuorasta juurakosta. Varren tyvipuoliskosta kasvaa 1–3 lehteä. Lehtien tyvitupet ovat tavallisesti kellanruskeita ja mustanharmaita. Kouruiset lehdet ovat noin puolet varren pituudesta ja 1–2 mm leveitä. Kukinto on kaksirivinen, litteä kerrannaistähkä, joka on 5–8-tähkäinen. Alimman tähkän tukilehti on tähkänsä pituinen. Tähkät ovat 3–5-kukkaisia. Kukat ovat kaksineuvoisia: heteitä on kaksi tai kolme kappaletta, emi on kaksiluottinen. Kukan kehäsukaset puuttuvat tai ne ovat vähäisiä ja varisevia. Ruskokaisla kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.

Levinneisyys

Ruskokaisla kasvaa Euroopassa lähinnä rannikkoalueilla Britteinsaarilla, Pohjois-Saksassa ja -Puolassa ja Baltian maissa. Fennoskandiassa lajia tavataan Tanskassa, Norjassa napapiirin korkeudelle saakka, Etelä- ja Keski-Ruotsissa, Etelä-Suomessa ja Kuolan niemimaalla. Aasiassa ruskokaislan esiintymät ovat sisämaassa: Keski-Aasiassa, Etelä-Siperiassa ja Kiinassa. Pohjois-Amerikassa lajia kasvaa paikoitellen Kanadassa. Suomessa ruskokaislaa kasvaa lähinnä Suomelahden rannikolla Ahvenanmaalta itärajalle saakka. Muualta maasta lajista tunnetaan vain hajanaisia ja jo hävinneitä kasvupaikkoja, eniten Oulun seudulta.

Elinympäristö

Ruskokaisla kasvaa merenrantaniityillä lähellä vesirajaa. Sisämaassa laji kasvaa suolamailla. Suomessa laji on harvinaistunut rantojen umpeenkasvun takia.
Markku Palmroos

Pelaajaura

Palmroos aloitti pelaajauransa aikuisten tasolla Helsingin Ponnistuksessa II Divisioonassa kaudella 1980. Vaikka hän pelasi maalivahtina, pääsi hän kolmen Ponnistus-kautensa aikana kahdesti myös maalintekijätilastoihin. Kaudeksi 1983 Palmroos siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jota hän edusti suuren osan pelaajaurastaan. Lisäksi Palmroos edusti pääsarjassa OTP:tä, Kumua, TPS:ää ja Jaroa.
HJK:ssa hän voitti yhteensä neljä Suomen mestaruutta vuosina 1985, 1987, 1988 ja 1992 sekä kolme Suomen Cupia 1984, 1993 ja 1996. Kaudella 1987 Palmroos piti maalinsa puhtaana 827 minuuttia, mikä oli tuolloin pääsarjatason ennätys.

Valmentajaura

Päävalmentajana Palmroos on toiminut Atlantiksessa, kun hän korvasi lokakuussa 2000 erotetun Jari Europaeuksen. Joukkue onnistui kauden päätteeksi nousemaan Veikkausliigaan, kun se kukisti karsinnoissa TPS:n. Seuraavalle kaudelle apuvalmentajana toiminut Ari Tiittanen siirtyi päävalmentajaksi ja Palmroos tämän avuksi. Atlantis voitti tuolloin Suomen Cupin. Atlantiksen päädyttyä konkurssiin 2002, siirrettiin sen sarjapaikka uudelle vantaalaisseura AC Allianssille, jossa parivaljakko Tiittanen–Palmroos jatkoi edelleen samalla työnjaolla. Palmroos jatkoi Allianssissa kauden 2005 loppuun, vaikka Tiittanen korvattiin Thierry Pisterillä.
Kaudeksi 2006 Palmroos nimettiin tammisaarelaisen EIF:n päävalmentajaksi Kakkoseen. Maaliskuussa 2006 Palmroos aloitti EIF:n valmentamisen ohella myös HJK:n maalivahtivalmentajana, jossa hän toimi kauden 2009 loppuun saakka. Palmroos toimi EIF:ssä vielä 2007 , mutta seuraavalla kaudella 2008 hän aloitti Kakkosen Lohjan Pallossa. Hän vei sen kahtena peräkkäisenä kautena lohkonsa toiseksi ja vuonna 2010 kuudenneksi.
Palmroos piti tämän jälkeen taukoa valmennuksesta, mutta palasi Lohjalle jälleen kaudeksi 2012. LoPa:n menestys jäi kuitenkin heikoksi ja Palmroos erotettiin kesäkuun lopussa. Seuraavalla kaudella hän aloitti HJK:n A-juniorivalmentajana ja toukokuussa 2013 myös BK-46:n päävalmentajana.
Palmroos on toiminut myös Suomen A-maajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Palmroosin toinen jalka amputoitiin polven alapuolelta marraskuussa 2017, mutta hän aikoo jatkaa silti valmentajana. Ennen amputointia jalkaa leikattiin 22 kertaa.
Ompelulaatikko

Ompelulaatikko tai ompelurasia on säilytyspaikka ompelutarvikkeille kuten ompeluneuloille, lankarullille, napeille, yms. ompelussa käytetyille työvälineille ja tarvikkeille. Eri tarvikeryhmiä varten ompelulaatikko on jaettu sisältä erikokoisiin lokeroihin. Ulkopinnaltaan se on usein koristeellinen.
Paul R. Thagard

Paul Thagard (s. 1950) on tietojenkäsittelytieteen ja psykologian alalla toimiva kanadalainen filosofian professori Waterloon yliopistossa. Hänellä on loppututkinto Saskatchewanin, Cambridgen, Toronton ja Michiganin yliopistoista.
Thagard on toiminut Cognitive Science Societyn johtokunnassa 1998–1999, ja Society for Machines and Mentalityn toimitusjohtajana 1997–1998. Hän on ollut Canada Councilin jäsen ja 1999 hänet valittiin Royal Society of Canadan jäseneksi. Vuonna 2003 hän sai University of Waterloo-palkinnon erinomaisesta tutkimuksesta, ja 2005 hänet nimitettiin yliopiston tutkimusprofessoriksi.

Thagardin mielipiteitä näennäistieteen määrittelystä

Vaikka Thagard itse pitääkin astrologiaa näennäistieteenä, hän on kirjoituksessaan "Why Astrology Is A Pseudoscience" pyrkinyt selventämään luokittelun perusteita. Hän sanoo muun muassa, että jonkin tieteenlajin alkuperä on merkityksetön sen tieteellisen aseman kannalta, koska esimerkiksi kemian alkemiallinen ja lääketieteen okkulttinen alkuperät ovat yhtä lailla taikuudessa kuin astrologiankin. Epäolennaista on myös se että kyse on yleisestä uskomuksesta, eikä myöskään fyysisen perustan puuttumista voida pitää merkkinä teorian epätieteellisyydestä. Tästä Thagard käyttää esimerkkinä väitteitä, joiden mukaan astrologia olisi näennäistiede siksi, että sen perustaksi ei voida löytää fyysisiä vaikutusmekanismeja, eli esimerkiksi planeettojen painovoiman tai jonkin mitattavan säteilyn ei uskota voivan saada aikaan astrologien väittämiä vaikutuksia.
HMS Amphion (1846)

Valmistus

Alus tilattiin 13. toukokuuta 1828 Woolwichin telakalta Castor-luokan fregattina nimellä HMS Ambuscade. Se nimettiin 31. maaliskuuta 1831 uudelleen HMS Amphioniksi. Aluksen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1840. Se tilattiin uudelleen Whiten suunnitelmien mukaisena potkurifregattina 18. kesäkuuta 1844. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1846 ja se valmistui 13. toukokuuta 1847. Alukseen East India Docksilla asennetun John Ericssonin suunnitteleman höyrykoneen valmisti Miller, Ravenhill and Company. Koneiston asentaminen rajoitti aluksen varasto- ja säilytystiloja merkittävästiAluksen rungon valmistuskustannukset olivat 36 115 puntaa ja koneiston valmistus- ja asennuskulut olivat 16 673 puntaa. Lisäksi aluksen varustaminen Sheernessissä merikelpoiseksi maksoi 22 794 puntaa.
Aluksen aseistus supistettiin vuonna 1848 kolmeenkymmeneen tykkiin, mutta tykkien määrä palautettiin vuonna 1856 takaisin 36:een.

Palvelus

Alus palveli Krimin sodassa kesinä 1854 ja 1855 Itämerellä. Sillä palvellut ylimatruusi George Quinnell on haudattu Isosaareen.
Alus poistettiin palveluksesta 20. joulukuuta 1862 Sheernessissä ja se myytiin 12. lokakuuta 1863 romutettavaksi W. Williamsille.
AKEL

Vuoden 2001 parlamenttivaalit

AKEL nousi Kyproksen suurimmaksi puolueeksi vuoden 2001 parlamenttivaaleissa, saaden 34,7 % äänistä ja 20 paikkaa 56-paikkaisesta parlamentista. Vaalivoiton jälkeen puolueen puheenjohtaja Dimítris Christófias valittiin ensimmäisenä kommunistina parlamentin puhemieheksi. Häntä tukivat AKELin lisäksi sosiaalidemokraattinen EDEK-puolue ja liberaali DIKO-puolue.

Vuoden 2003 presidentinvaalit

AKELin, EDEKin ja DIKOn muodostama koalitio asettui vuoden 2003 presidentinvaaleissa tukemaan DIKO-puolueen puheenjohtaja Tássos Papadópoulosta, joka voitti vaalit. Papadópouloksen voiton jälkeen AKELista tuli hallituspuolue, ja sillä on neljä ministerinsalkkua.

Vuoden 2004 europarlamenttivaalit

Kypros liittyi Euroopan unioniin vuonna 2004. Tuolloin järjestettiin myös saaren ensimmäiset europarlamenttivaalit. AKEL tuli niukasti toiseksi, saaden 27,9 % äänistä ja kaksi paikkaa europarlamenttiin. AKELin europarlamentaarikot ovat Adámos Adámou ja Kyriákos Triantafyllídis. AKELin edustajat kuuluvat Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään.

Vuoden 2006 parlamenttivaalit

AKEL säilytti asemansa tasavallan suurimpana puolueena vuoden 2006 parlamenttivaaleissa, saaden 32,3 % äänistä. Se kuitenkin menetti kaksi paikkaa, saaden 18 paikkaa 56-paikkaisesta parlamentista.

Vuoden 2008 presidentinvaalit

24. helmikuuta 2008 suoritetulla presidentinvaalin toisella kierroksella AKELin puheenjohtaja Dimítris Christófias valittiin Kyproksen presidentiksi 53,36 % ääniosuudella. Hänen vastustajanasa, oikeistolainen Ioánnis Kasoulídis joutui tyytymään 46,64 % äänisaaliiseen. Christófiasta tuki ensimmäisellä kierroksella niukasti pudonnut istuva presidentti Papadópoulos.
Jon Hendricks

Jon Hendricks (synt. John Carl Hendricks; 16. syyskuuta 1921 Newark, Ohio – 22. marraskuuta 2017 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja, -lauluntekijä ja rumpali. Hän edusti vocalese-tyyliä. Hän varttui Toledossa ja lauloi paikallisradiossa. Hän suoritti asepalvelusta vuosina 1942–1946 ja opiskeli oikeustiedettä ennen siirtymistään muusikon uralle. Aluksi hän soitti rumpuja ennen aktiivisen uran aloittamista sanoittajana ja laulajana. Vuonna 1952 hänen kappaleensa ”I Want You to Be My Babyn” levytti Louis Jordan. Vuonna 1957 Hendricks teki debyyttinsä levytyksellä.
Hendricks muodosti kahden muun laulajan, Dave Lambertin ja Annie Rossin kanssa laulutrion. Trio pysyi toiminnassa vuoteen 1964 saakka ja vaikutti myöhempiin ryhmiin, kuten Manhattan Transferiin. Vuonna 1960 Hendricks kirjoitti ja ohjasi Evolution of the Blues -show’n Montereyn jazzfestivaalille. Vuosina 1968–1973 hän asui ja työskenteli Euroopassa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän kirjoitti jazzista San Francisco Chronicleen, opetti jazzia ja perusti vaimonsa, lastensa sekä muiden laulajien kanssa Hendricks Family -kokoonpanon. Hän levytti muun muassa World Pacificille, Columbia Recordsille ja Telarcille.
Nuoren Maan kreationismi

Nuoren Maan kreationismi ja evoluutio

Nuoren Maan kreationistit kieltävät kaikki muut evoluutioteorian alueet paitsi mikroevoluution ja esittävät vaihtoehtoisena näkemyksenä eliöiden geneettistä rappeutumista.

Nuoren Maan kreationismi ja Jumala

Kreationistinen luomiskäsitys lähtee siitä, että kaikella on oltava alkunsa ja alullepanijansa ja että tämä alullepanija on Jumala. Kreationistisen käsityksen mukaan Jumala on ajasta sekä materiasta riippumaton persoona.

Nuoren Maan kreationismi ja tähtitiede

Nuoren Maan kreationistien mukaan Jumala loi alkuaineet Genesiksessä kerrottuna ensimmäisenä luomispäivänä. He eivät usko niiden olevan peräisin alku­räjähdyksestä ja kehittyneen itsestään miljardien vuosien aikana, kuten luonnontiede esittää. Kreationistit eivät usko, että olemattomuudesta voisi syntyä alkuräjähdystä. Sen sijaan he uskovat, että Jumala voi luoda olemattomasta olevan sanansa voimalla. Tähtitieteessä kaukaista tähtivaloa pidetään miljardeja vuosia vanhana. Kreationistien mukaan Aurinko, Kuu ja tähdet luotiin neljäntenä päivänä noin 6 000 vuotta sitten, joten tähtivalo ei heidän mukaansa ole tuon vanhempaa vaikka näyttäisikin vanhalta. Institute for Creation Research- ja Creation Research Society -yhdistysten perustajajäsenen, modernin kreationismin isänä pidetyn Henry M. Morrisin mukaan Kuun kraatterit ovat syntyneet arkkienkeli Mikaelin ja Saatanan välisen taistelun tuloksena.

Nuoren Maan kreationismi ja geologia

Nuoren Maan kreationistit eivät hyväksy mantereisten kivilajien vähittäistä syntyä metamorfoosin myötä eivätkä käsityksiä hitaista mannerliikunnoista. Maa luotiin ensimmäisenä luomispäivänä, ja alkeellisten eliöiden sekä dino­saurusten fossiilit, fossiiliset polttoaineet mukaan lukien, syntyivät maailmanlaajuisessa veden­paisumuksessa.