google/wiki40b huggingface dataset:
Pirunpesä (Hollola)

Pirunpesä on Hollolassa Tiirismaan luonnonsuojelualueella Tiirismaan televisio- ja radiomaston itäpuolella sijaitseva kalliohalkeama.
Pesän ympärillä ovat 5–10 m korkeat paikoitellen pystysuorat seinämät. Pesässä on runsaasti kalliosta rapautuneita kvartsiittilohkareita. Pesä ja ylempänä sijaitseva rotko ovat sammallajistoltaan erittäin arvokkaita. Alueella on runsaasti syviä suppia.
Alueelle pääsee Tiirismaan radiomastolle kulkevaa tietä risteävän ulkoilureitin kautta, tai Messilän kartanon lähellä sijaitsevan golfkentän läpi kulkevaa ulkoilureittiä pitkin (ulkoilureitti kulkee kentän länsireunalla väylien 4 ja 16 välistä). Edellä mainittujen viitoitettujen reittien viimeiset kymmenet metrit ovat kivikkoisia. Talvisin ulkoilureiteillä on ladut. Rotkon pohjalle pääsy on ilman apuvälineitä hankalaa, joskin päätyjyrkänteisiin on asetettu pohjalle laskeutumista helpottavat puunrungot. Näkemisen arvoinen on myös halkeamaan kiilautunut kivenjärkäle.

Historia

Pirunpesän kallio on muodostunut jähmettyneestä magmasta 2000 miljoonaa vuotta sitten. Pirunpesä on syntynyt, kun Villinpeltojen kohdalle syntynyt jääjärvi valutti vetensä kohti Baltian jääjärveä. Tämän seurauksena irtomateriaali lähti pois rotkosta.

Linnusto

Pirunpesän lähistöllä esiintyy mm. käpytikan lisäksi palokärki, pohjantikka, kehrääjä ja varpuspöllö. Lähellä Messilä Golfin golf-kenttää on havaittu vihertävä harmaapäätikka.

Vandalismi

Syksyllä 2016 alueella tehtiin ilkivaltaa, kun useisiin paikalla oleviin kiviin oli maalattu uusnatsijärjestö Suomen Vastarintaliikkeen tunnuksia.
Waseniuksen kirjakauppa

Waseniuksen kirjakauppa oli Helsingissä Pohjois-Esplanadilla 1820-luvulta alkaen toiminut kirjakauppa. 1830-luvulta alkaen se oli yliopiston kirjakauppa ja Helsingin ja koko Suomen johtava kirjakauppa. Akateeminen kirjakauppa osti liikkeen konkurssipesän huonojen aikojen aikana 1914, ja liike toimi sen omistuksessa vuoteen 1969. Liikkeen perustaja ja omistaja oli hämeenlinnalaislähtöinen liikemies Gustaf Otto Wasenius.
Pjotr Krasilov

Pjotr Anatoljevitš Krasilov (ven. Пётр Анатольевич Красилов, s. 3. kesäkuuta 1977 Moskovassa) on venäläinen näyttelijä. Krasilov esiintyy muun muassa Anastasia-televisiosarjassa Mihail Repnininä.
Krasilov on ollut mukana myös Ne rodis krasivoi -nimisessä tv-sarjassa, joka valmistui vuonna 2005. Krasilov sai roolin Roman Malinovskina. Grehi ottsov -elokuvassa Krasilov esiintyy Dmitri Ivanovitš Pavlovskina.
Gregory Porter

Gregory Porter (s. marraskuu 1971 Los Angeles) on yhdysvaltalainen Grammy-palkittu jazzlaulaja. Hänet tunnetaan syvästä ja pehmeästä äänestään sekä päälaen, korvat ja kaulan peittävästä esiintymishatustaan, jonka hän sanoo piilottavan hänelle tehdyn ihokirurgian jälkiä. Porterin musiikkityyliä kuvataan jazzin, bluesin, gospelin ja soulin yhdistelmäksi.
Los Angelesissa syntynyt Porter varttui Kalifornian Bakersfieldissä yhtenä yksinhuoltajaäidin kahdeksasta lapsesta. Hän innostui jo varhain Nat King Colen musiikista, ja vuonna 2004 häneltä valmistui musikaali nimeltä Nat King Cole And Me – A Musical Healing. Vuonna 1999 Porter oli mukana New Yorkissa esitetyssä musiikkirevyyssä It Ain’t Nothin’ But The Blues.
Porterin esikoisalbumi Water (2010) sai Grammy-ehdokkuuden vuoden parhaiden jazzlaulualbumien sarjassa. Kakkosalbumin Be Good (2012) nimikappale oli myös Grammy-ehdokkaana. Kolmas albumi Liquid Spirit toi hänelle Grammy-palkinnon vuonna 2014.
Gregory Porter asuu New Yorkin Brooklynissä vaimonsa ja vuonna 2013 syntyneen poikansa kanssa.
Maaliskuussa 2015 Porter vieraili Suomessa UMO Jazz Orchestran solistina. Kulttuuritalolla pidetyn konsertin lisäksi Yleisradio teki vierailusta televisiotaltioinnin Yle Live -sarjaansa yhtiön M1-studiossa.
Vesipoika

Garth

Alkuperäinen Vesipoika Garth jätettiin nuorena kuolemaan muinaisten Atlantiksen taikauskojen ja ennustuksien pelossa. Hän kuitenkin selvisi hylkäyksestä huolimatta ja kehittyi supersankariksi ja otti nimekseen Vesipoika, joka oli myös Teinititaanien yksi perustajajäsenistä. Se seikkaili pitkään Vesimiehen apurina, kunnes aikuisiän myötä hän otti uudeksi nimekseen Tempest. Tämän myötä Garth seikkaili usein yksin ja toimi osa-aikaisena Teinititaanien jäsenenä.

Jackson Hyde

Toinen Vesipoika Hyde on afroamerikkalainen Silver Citystä, New Mexicosta kotoisin oleva opiskelija. Hänen vanhempansa opetettivat poikaa nuoresta iästä lähtien pelkäämään vettä. He eivät halunneet Hyden menevän veden lähelle, koska hänen biologiset vanhemmat voisivat löytää hänet. Lisäksi Hyde kokisi suuria muutoksia astuessaan veteen. Hyde piti salaisuuttaan piilossa vuosia ja valehteli tyttöystävälleen pelkäävänsä hukkumista.

The Superman/Aquaman Hour of Adventure

Garth teki Vesipoikana ensiesiintymisensä The Superman/Aquaman Hour of Adventure -animaatiossa vuonna 1967, jonka jaksot esitettiin myöhemmin myös Vesimiehen omassa animaatiossa vuosina 1968-1970.

Teen Titans

Garthin versio esiintyi toisen kerran vuonna 2003 Teen Titans -animaatiossa, jossa hänen ensiesiintymisensä oli sarjan 8. jaksossa, jossa se jahtasi Atlantisin pahinta rikollista Tridentiä. Myöhemmin hän perusti Bumblebeen, Speedyn ja Más y Menos veljesten kanssa Teinititaanien sisar ryhmän Teen Titans East.

Batman – pelottomat

Garth esiintyi kolmannen kerran Vesipoikana televisiossa Batman – pelottomat -sarjan jaksossa "Sidekicks Assemble!", jossa hahmon äänenä toimi Zack Shada. Se taisteli jaksossa Robinin ja Speedyn kanssa Ra’s al Ghulia vastaan.

Young Justice

Jackson Hyden versio Vesipojasta esiintyy vuoden 2010 Young Justice -sarjassa, jossa se toimii ryhmänjohtajana. Hahmon äänenä toimii Khary Payton.
Scott Clemmensen

Ura

Clemmensen pelasi ennen NHL:ää Boston Collegen joukkueessa. Hän torjui seuralle kolme Hockey Eastin mestaruutta (1998, 1999 ja 2001), joista vuonna 2001 koko NCAA:n mestaruuden. New Jersey Devils varasi Clemmensenin numerolla #215 vuonna 1997. Hän siirtyi Devilsin organisaatioon kaudeksi 2001–2002, jolloin hän pääsi torjumaan kaksi ottelua.
Ura Devilsissä kesti Clemmensenillä kevääseen 2007 asti. Siihen mennessä hän oli torjunut 25 NHL-ottelua ja pelannut suurimman osan farmijoukkue Albany River Ratsissa. Pitkään Martin Brodeurin aisaparina pelannut Clemmensen siirtyi kaudeksi 2007–2008 Toronto Maple Leafsiin. Hän oli jo lähtökohtaisesti kolmosvahti Vesa Toskalan ja Andrew Raycroftin varjossa. Clemmensen torjui lähes koko kauden farmijoukkue Toronto Marliesissa ja pääsi torjumaan kolmessa NHL-ottelussa.
Clemmensen palasi kaudeksi 2008–2009 New Jersey Devilsiin ja aloitti kolmosvahtina farmista. Hän sai kuitenkin vastuuta 40 ottelun verran Brodeurin loukkaannuttua. Kakkosmaalivahti Kevin Weekes jäi puolestaan Clemmensenin aisapariksi Brodeurin kuntoutumisen ajaksi.
Kaudeksi 2009–2010 Clemmensen siirtyi Florida Panthersiin, jossa hän toimi kakkosvahtina Tomáš Vokounille. Vokoun kuitenkin siirtyi Washington Capitalsiin kauden 2010–2011 jälkeen, jonka jälkeen Clemmensenin parina alkoi toimia joukkueeseen siirtynyt José Théodore. Heinäkuussa 2015 Clemmensen ilmoitti virallisesti pelaajauransa tulleen päätepisteeseen.

Maajoukkue

Clemmensen kuului Yhdysvaltain maajoukkueen maalivahtiosastoon vuoden 2009 MM-kilpailuissa, mutta jäi kolmosvahdiksi Robert Eschen ja Al Montoyan taakse. Hän aloitti vuoden 2010 MM-kilpailut joukkueen ykkösvahtina.
Sekstiljoona

Sekstiljoona on miljoonan kuudes potenssi eli . Sana koostuu osista sekst(i)- ja -iljoona, josta alkuosa tarkoittaa kuutta ja loppuosa viittaa miljoonaan. 
SI-järjestelmässä ei ole kerrannaisyksikköä sekstiljoonalle.
Amerikanenglannin sextillion tarkoittaa poikkeuksellisesti lukua 10²¹.
Kenttätykistörykmentti 18 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 18 (KTR 18) oli Suomen puolustusvoimienjatkosodan tykistöyksikkö. Rykmentti liitettiin perustettaessa osaksi 14. divisioonaa.
Egyptin historia

Osmanien Egypti

Osmanien valtakunta valtasi Egyptin vuonna 1517. Mamelukeilla oli kuitenkin paljon valtaa pitkään tämänkin jälkeen, ja Egypti toimikin miltei itsenäisesti aina vuoteen 1798 asti, jolloin Napoleonin ranskalaiset joukot valtasivat maan. Sen jälkeen kun ranskalaiset oli saatu kukistettua Muhammad Ali nousi Egyptin johtoon. Muhammad Alin ja hänen seuraajiensa aikana Egyptistä tuli eräs maailman kehittyneimmistä maista Euroopan ulkopuolella. Nopeat uudistukset johtivat pian vararikkoon, jonka jälkeen Yhdistynyt kuningaskunta otti sen suojelukseensa vuonna 1882.

Modernin Egyptin historia

Yhdistynyt kuningaskunta otti Egyptin suojelukseensa 1882. Se julisti 17. joulukuuta 1914 Osmanien vallan päättyneeksi Egyptissä ja Egyptin protektoraatikseen. Egypti itsenäistyi Yhdistyneen kuningaskunnan alaisuudessa 1922 Egyptin kuningaskuntana, joka kesti vuoteen 1952 asti. Vuosina 1958–1961 Egypti muodosti yhdessä Syyrian kanssa Yhdistyneen arabitasavallan.
Maskeeraaja

Maskeeraaja eli naamioija eli naamioitsija tuottaa maskeerauspalveluja erilaisiin elokuvan, television, teatterin, oopperan ja baletin tuotantoprojekteihin. Maskeeraaja voi työskennellä myös mainos-, muoti- ja lehtikuvauksissa sekä muoti- ja hiusnäytöksissä. Maskeerauksen tavoitteena on saada esiintyjät näyttämään halutulta käytettävässä valaistuksessa ja käytettävällä kameralla kuvattuna. Esimerkiksi uutistenlukijaa täytyy maskeerata, jotta iho tallentuisi kameralle luonnollisen värisenä voimakkaassa valaistuksessa. Toisaalta vaikkapa teatterissa voidaan esiintyjää muokata mitä luonnottomamman näköiseksi roolin mukaan.
Koskenkorva (viina)

Koskenkorva eli Koskenkorva Viina, puhekielessä Kossu, on suomalainen Altia Oyj:n valmistama ja omistama alkoholijuomamerkki.

Historia

Koskenkorva tuli markkinoille 1953. Puolen litran pullollinen maksoi tuolloin 495 markkaa (vastaa ostovoimaltaan noin 15,44 euroa vuonna 2012). Usean vuosikymmenen ajan juomaa sai vain 0,5 litran lasipullossa. Sitä ei myöskään viety ulkomaille. 1990-luvulla Koskenkorvaa alkoi saada muissa pakkauskoissa ja muunnelmina. Vuonna 2008 perinteinen 0,5 litran lasipullo maksoi 10,49 euroa. 
Koskenkorvan nimi tulee Koskenkorvan tehtaista, jotka on perustettu samannimiseen kylään Ala-Koskenkorvan tilan maille. Pullon etiketissä luki alun perin ”Koskenkorvan viinaa”, sittemmin ”Koskenkorvan viina” ja nykyään ”Koskenkorva Viina”. Muotoa on arvosteltu kielenvastaisena. 
Koskenkorvan perinteinen etiketti esittää Pohjanmaan latomaisemaa. Sen suunnitteli Lasse Linnanmäki. Välillä oli käytössä myös Tapio Wirkkalan suunnittelema abstrakti kuva-aihe. Koskenkorva oli Alkon myydyin tuotemerkki, kunnes Hartwall Original Gin Long Drink ohitti sen vuonna 2005. Koskenkorva oli myös Alkon myydyin viina 35 vuoden ajan 1980–2015, kunnes Leijona-viina ohitti sen myynnissä. Kun eri vahvuuksiset (38 % ja 30 %) tuotteet laskettiin yhteen, Koskenkorvaa myytiin kuitenkin edelleen Leijonaa enemmän.

Koostumus ja valmistus

Koskenkorva on viljasta valmistettua kirkasta viinaa, johon on lisätty sokeria 3 g/litra. Se valmistettiin alun perin perunasta, mutta nykyisin raaka-aineena on ohra. Perinteisen Koskenkorvan alkoholipitoisuus on 38 tilavuusprosenttia.
Koskenkorva on saanut nimensä Etelä-Pohjanmaalla sijaitsevasta 3 000 asukkaan Ilmajoen Koskenkorvan kylästä, jossa tuote tislataan jatkuvatoimisessa tislauslaitoksessa Koskenkorvan tehtailla 96-prosenttiseksi alkoholiksi. Tisle laimennetaan pohjavedellä 38-prosenttiseksi. Pullotus tapahtuu Altian Rajamäen tehtaalla.
Valmistusprosessi on enemmän teollisuusetanoli- kuin vodkaprosessi, koska siinä käytetään monimutkaista jatkuvatoimista tislausta yksinkertaisen panostislauksen sijaan, eikä tuotetta suodateta aktiivihiilellä kuten monia vodkia. Juomaan lisätyn sokerin vuoksi Koskenkorva ei ole vodka, koska vodkaan ei lisätä mausteita. Maustetut vodkat ovat siten vodkasekoituksia.
Toukokuussa 2009 voimaan tulleen EU-direktiivin mukaan Koskenkorva kuitenkin luokitellaan vodkaksi.
Ultimaatumi

Ultimaatumi (lat. ultimatum, viimeinen) eli uhkavaatimus on varsinkin valtion toiselle valtiolle esittämä vaatimus, jota tehostetaan määräämällä aikaraja sen täyttämiseen ja uhkaus seurauksesta, jos vaatimukseen ei suostuta. Yleensä ultimaatumi on pitkällisen kiistan huipentuma. Diplomatiassa ultimaatumia seuraa yleensä ilmoitus talous- tai kauppapakotteista, sotilaallisen iskun uhasta tai sodanjulistus.
Leena Saijonmaa-Koulumies

Leena Enni Saijonmaa-Koulumies on suomalainen eläinlääkäri. Hän on eläinlääketieteen tohtori, PhD, dosentti ja pieneläinsairauksien erikoiseläinlääkäri. Hän on erikoistunut allergisten eläinten hoitoon ja on Suomen arvostetuimpia eläinlääkäreitä.
Saijonmaa-Koulumies on opiskellut pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa mutta haki kuitenkin Eläinlääketieteelliseen korkeakouluun ja valmistui eläinlääkäriksi. Hän teki vuonna 2000 väitöskirjan Lontoon yliopiston Royal Veterinary Collegessa eläinten allergioihin liittyvistä ihotulehduksista
Saijonmaa-Koulumies on Helsingin yliopiston dermatologian dosentti ja työskentelee yksityisellä eläinlääkäriasemalla.
Saijonmaa-Koulumiehen puoliso on Jyrki Koulumies.
Heimo (biologia)

Käsitteen historia

Termiä famila (heimo) käytti biologiassa ensimmäisenä ranskalainen kasvitieteilijä Pierre Magnol vuonna 1689 ilmestyneessä teoksessaan Prodromus historiae generalis plantarum, in quo familiae plantarum per tabulas disponuntur. Siinä hän luokitteli tuntemansa kasvit 76 heimoon. Tieteellisen luokittelun eri tasot ja niiden nimitykset olivat tuohon aikaan vielä täysin vakiintumattomat, ja teoksensa esipuheessa Magnol mainitsikin, että nämä "heimot" voitaisiin edelleen yhdistää laajemmiksi ryhmiksi, joista hän käytti nimitystä suku (lat. genus, monikossa genera). Täten suku olisi siis laajempi yksikkö kuin heimo, täysin päinvastoin kuin nykyisessä luokittelussa.
Nykyisessä merkityksessään termiä heimo käytti kuitenkin ensimmäisenä Ernst Hackel, etenkin vuonna 1894 ilmestyneessä teoksessaan Die systematische Phylogenie, jota yleensä pidetään hänen parhaana teoksenaan. Tämän jälkeen terminologia vakiintui nopeasti, ja jo 1900-luvun alussa heimon käsitettä käytettiin aivan yleisesti nykyisessä merkityksessään. Termien merkitykset on virallisesti määritelty standardeissa, joiden nimet ovat International Code of Botanical Nomenclature ja International Code of Zoological Nomenclature.
Melkein kaikki heimot ovat saaneet nykyiset tieteellisen nimensä jonkin siihen kuuluvan suvun mukaan. Tämän suvun nimeen lisätään silloin kasviheimoilla pääte -aceae ja eläinheimoilla pääte -idae. Tästä on muutamia poikkeuksia, jolloin heimon nimi johtuukin jonkin siihen kuuluvan lajin nimestä. Esimerkiksi hernekasvien heimon nimi Fabaceae johtuu härkäpavun lajinimestä Vicia faba.
Muutamilla kasviheimoilla on myös vanhat rinnakkaisnimet, joita yhä toisinaan käytetään. Niinpä hernekasvien heimosta käytetään myös nimeä Leguminosae ja heinäkasveista Poaceae-nimen ohella myös nimeä Graminaceae. Nämä nimet johtuvat näille heimoille ominaisista hedelmätyypeistä, hernekasvien paloista ja heinäkasvien jyvistä.
Heimojen suomenkieliset nimet muodostetaan yleensä lisäämällä heimon tyyppisuvun nimeen sana -kasvit tai -eläimet. Muutamista heimoista käytetään suomessa kuitenkin vakiintuneesti kukan tai kukinnon rakenteeseen viittaavia nimiä kuten mykerökukkaiset tai ristikukkaiset.
Pistenäyttö

Pistekirjoitusnäyttö eli pistenäyttö, on sähkömekaaninen laite, jonka avulla näkövammainen käyttäjä voi tutkia tietokoneen näyttöä pistekirjoituksella. Yleistettynä pistenäyttöjä on kahdentyyppisiä: 80-merkkisiä, joita käytetään pöytämallisten tietokoneiden kanssa, ja 40-merkkisiä, joita käytetään matkamikrojen kanssa.
Laitteen toimintaperiaate on pelkistettynä seuraavanlainen: ruudunlukuohjelma tarkkailee tietokoneen näytön tapahtumia ja lähettää tarvittaessa näytettävän tiedon pistenäyttöajurille, joka muuntaa sen edelleen pistenäytön ymmärtämään muotoon. Tällöin pistenäytön päällä olevalle pinnalle nousee tappeja, jotka muodostavat pistekirjoituksen. Jos käyttäjä haluaa tutkia tietokoneen ruutua muualta kuin kohdistimen kohdalta, hän voi käyttää siihen pistenäytöllä olevia selausnäppäimiä.
Apostolinmiekka

Tuntomerkit

Apostolinmiekan lehdet ovat litteät, noin 3 cm leveät ja pituutta niillä on noin 60 cm, vanhoilla kasveilla lehdet voivat olla jopa metrin mittaiset. Lehdet ovat keskivihreät. Kasvutapa on pysty, lehdet taipuvat hiukan kärjestä. Nuorella taimella on vain kaksi lehteä, uudet lehdet kasvavat yksi kerrallaan viuhkamaiseksi ryhmäksi. Kun yksi viuhka on "valmis", kasvi alkaa kasvattaa uutta viuhkaa. Viuhkat eivät välttämättä kasva yhdensuuntaisina, joten vanha kasvi vie runsaasti tilaa joka suunnassa ja voi olla kiikkerä.
Apostolinmiekka kukkii yleensä keväällä. Sanotaan, että se kukkii vasta, kun sillä on 12 lehteä (12 "apostolia"). Litteä kukkavarsi muistuttaa tavallista lehteä, mutta kukan alku tulee pian näkyviin lehden sivusta. Kukkavarressa on voimakas keskisuoni. Yhteen kukkavarteen voi tulla useita kukkia, 2–4, joskus enemmänkin. Tavallisesti apostolinmiekka kasvattaa kerrallaan vain yhden kukkavarren, mutta vanhalle kasville niitä voi tulla useita kerrallaan, yksi jokaiseen viuhkaan. Sininen kukka muistuttaa iiriksen kukkaa ja kukkii vain yhden päivän. Kun kukka on kuihtunut, kukkavarsi jatkaa kasvuaan niin, että se on melkein kaksi kertaa lehtiä pitempi. Kukkavarteen kehittyy 1–2 poikasta. Kukkavarsi poistetaan, kun poikaset on irrotettu.

Hoito

Apostolinmiekka on helppohoitoinen, se viihtyy valossa, muttei siedä suoraa auringonpaistetta. Vähäisemmässä valossa se ei kuki, mutta kasvaa hyvin viherkasvina. Koska se on liljakasvi, se varastoi juuriinsa vettä ja kestää jonkin verran kuivuutta. Siksi se kastellaan kunnolla ja annetaan mullan kuivahtaa kastelujen välillä. Lannoitus vain kasvukaudella, niukasti. Apostolinmiekka viihtyy parhaiten pienehkössä ruukussa.

Lisääminen

Apostolinmiekkaa lisätään poikasista. Ne voidaan irrottaa kukkavarresta, kun ne ovat noin 20 cm:n mittaiset. Poikaset juurrutetaan esimerkiksi vesilasissa ja istutetaan tavalliseen kukkamultaan. Kukkavarren voi myös taivuttaa alas multaan, juurruttaa poikasen siinä ja irrottaa varren myöhemmin emokasvista. Kasvin lisääminen poikasista onnistuu helposti. Vanhat kasvit voi myös jakaa.

Alkuperä

Apostolinmiekka on kotoisin Brasiliasta.
Laestadianernas Fridsföreningars Förbund

Laestadianernas Fridsföreningars Förbund r.f. (lyhennetään LFF) on ruotsinkielisten ja kaksikielisten lestadiolaisten rukoushuoneyhdistysten muodostama organisaatio Suomessa. Järjestöllä on kahdeksan jäsenyhdistystä Pohjanmaalla ja yksi Helsingissä. Jäsenyhdistykset ovat itsenäisiä ja päättävät omista asioistaan, kun taas LFF koordinoi yhteisiä työmuotoja, kuten lähetystyötä. LFF julkaisee myös lehteä, jonka nimi on Sions Missionstidning (suomennettuna Siionin Lähetyslehti). LFF toimii yhteistyössä suomenkielisen sisarjärjestönsä Lähetysyhdistys Rauhan Sanan (LYRS) kanssa, sekä norjalaisten ja ruotsalaisten itälestadiolaisen haaran organisaatioiden kanssa.
Aputykkivene Aunus

Rakentaminen

Kingston Emerald oli R. Nordström & Co Oy:n vuonna 1927 rakentama Suomen Kalastus Oy:n omistama troolari, joka aseistettiin 1942 aputykkiveneeksi.

Palveluskäyttö merivoimissa

Alus aloitti palveluksensa 17. marraskuuta 1942 aputykkivene Aunuksena Suomen laivastossa. Aunus aseistettiin neuvostoliittolaisella 130 mm:n tykillä, joka oli saatu sotasaaliina Hangosta, ja ilmatorjunta-aseistuksella. Alus vaurioitui lentopommista 21. kesäkuuta 1944 ollessaan torjumassa Koiviston maihinnousua. Sen päällikkö komentajakapteeni Albert Pöri haavoittui kuolettavasti, neljä miestä katosi ja 11 haavoittui.
Aunus osallistui Viipurinlahden taisteluun, jossa alus kuului yhdessä aputykkivene Vienan sekä kahden saksalaisen tykkilautan kanssa Taisteluosasto Wikbergiin, jonka tehtävänä oli estää 5. heinäkuuta vihollisen eteneminen Koiviston saarilta pohjoiseen. Neuvostoliiton ilmavoimien hyökätessä osastoa vastaan Aunukseen osui kolme 100 kilon pommia, joista ainoastaan yksi räjähti vaurioittaen alusta vakavasti. Samalla osaston komentaja, komentajakapteeni Albert Pöri haavoittui kuolettavasti.
Osasto palasi lähtösatamaan, jossa se joutui uudelleen hyökkäyksen kohteeksi. Alus selvisi ilman merkittäviä lisävaurioita. Se korjattiin ja palautettiin alkuperäiseen tehtäväänsä sodan jälkeen. Jostain syystä se ei saanut takaisin alkuperäistä nimeään, vaan palveli sotanimellään loppuun.
Vampire Knight

Juoni

Menneisyydessä Yuki Crossin kimppuun hyökkäsi myrskyisenä talvi-iltana vampyyri, jolta hänet pelasti kiltti vampyyri nimeltä Kaname Kuran.
Kymmenen vuotta myöhemmin Yuki Cross, Cross Akatemian rehtorin adoptiotytär, on kasvanut nuoreksi naiseksi ja hänestä on tullut vampyyrirodun suojelija. Hänellä on tärkeä tehtävä pitää toisistaan erossa akatemian kaksi luokkaa: päivällä opiskeleva ihmisten päiväluokka ja yöllä opiskeleva vampyyrien yöluokka. Yhdessä lapsuudenystävänsä Zero Kiryun kanssa Yuki pitää yllä järjestystä näiden luokkien välillä, jotta yöluokka ei herättäisi huomiota ja jotta päiväluokkalaiset eivät huomaisi yöluokkalaisten erikoisuutta.
Zero ei kuitenkaan ole erityisemmin kiinnostunut suojelemaan vampyyreja, koska aiemmin hän menetti niiden vuoksi kaiken mitä rakasti, eikä sen seurauksena ole luottanut yhteenkään vampyyriin. Tämä yhteiselo näyttää kuitenkin toimivan hyvin. Kaname ja Yuki tutustuvat toisiinsa paremmin. Kaname on kaiken lisäksi ainoa puhdasverinen vampyyri yöluokalta. Puhdasveriset vampyyrit ovat muita vampyyrejä voimakkaampia ja vain puhdasverisen vampyyrin purema muuttaa vampyyriksi. Heillä on myös erityisvoimia .
Tarina seuraa sitä, kuinka Yuki huomaa, että hänen lapsuudenystävänsä Zero onkin vampyyri ja että tämä on viettänyt viimeiset neljä vuotta taistellen verenhimoa vastaan. Yuki yrittää auttaa Zeroa tämän verenhimon kanssa, ja samalla hän yrittää palauttaa omat kadonneet muistonsa menneisyydestään samalla epäillen, että Kaname tietää enemmän kuin antaa ymmärtää.
Olavi Neuvo

Väinö Olavi Neuvo (21. syyskuuta 1914 Vaasa – 9. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai professorin arvonimen.
Olavi Neuvon vanhemmat olivat konstaapeli Anselm Neuvo ja Hilma Alina Näppäri ja puoliso vuodesta 1942 Aune Tellervo Väisälä, professori Yrjö Väisälän tytär. Tekniikan tohtori, professori Yrjö Neuvo on heidän poikansa. Olavi Neuvo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1933 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1942. Hän loi työuransa Strömbergin palveluksessa Vaasassa, vuodesta 1944 suunnitteluinsinöörinä, vuodesta 1947 käyttöinsinöörinä ja moottoritehtaan päällikkönä, vuodesta 1949 Vaasan tehtaiden teknisenä johtajana, vuodesta 1965 tehtaiden johtajana, vuodesta 1966 yhtiön keskusjohdon johtajana ja vuodesta 1973 tuotannosta ja tuotekehityksestä vastaavana varatoimitusjohtajana. Professorin arvonimen Neuvo sai 1980, jolloin hän  jäi eläkkeelle. Neuvolla oli useita alansa luottamustehtäviä, mutta hän osallistui myös muun muassa Vaasan Oopperan toimintaan ja oli perustamassa Suomen oopperaliittoa, jonka ensimmäisenä asiamiehenä hän toimi.