Kaprunin funikulaaripalo

Kaprunin funikulaaripalo tapahtui Kitzsteinhornin vuorella Kaprunissa Itävallassa 11. marraskuuta 2000. Onnettomuudessa menehtyi 155 ihmistä, ja siitä selvisi hengissä vain 12 ihmistä. Kaikki hengissä selviytyneet olivat Saksan tai Itävallan kansalaisia.  Oikeudessa todettiin, että palo oli saanut alkunsa lämmityslaitteesta.

Funikulaari

Kitzststeinhornin funikulaari otettiin käyttöön vuonna 1974. Se oli laskettelijoiden ahkerassa käytössä, ja ennen onnettomuutta tunnelia oli käyttänyt jo liki 22 miljoonaa ihmistä. Itse onnettomuusvaunu otettiin käyttöön vuonna 1994. Kiskoköysirata kulki 3 300 metriä pitkän tunnelin läpi vuoren huipulle muutamassa minuutissa ja pystyi kerralla kuljettamaan 180 matkustajaa ylös ja yhtä monta alas. Radalla liikkui kaksi vaunua, jotka funikulaarin periaatteesta johtuen ohittivat toisensa aina radan puolivälissä.

Onnettomuus

Vaunu oli valmistettu palamattomista materiaaleista, joten tämänkaltaista onnettomuutta ei osattu odottaa. Turmavaunussa ei ollut palovaroitinta, eivätkä sen sammuttimet olleet matkustajien ulottuvilla. Onnettomuushetkellä funikulaarivaunu sattui olemaan radan tunneliosuudella, ja automaattinen turvajärjestelmä pysäytti vaunun tunneliin. Tämä loi tulipalon leviämiselle hyvät olosuhteet, sillä kalteva, päistään avoin tunneli toimi kuin savupiippu.
Turmavaunu oli täpötäynnä ihmisiä, joten vaunun takaosasta alkunsa saanut palo lisäsi pakokauhua, kun ihmiset eivät päässeet pakenemaan liekkejä. Lisäksi matkustamossa ei ollut hätäpuhelimia, joten palo ehti levitä pitkälle vaunun kuljettajan tietämättä. Kun vaunun etupäässä olevassa ohjaamossa ollut kuljettaja tajusi tilanteen, hän ilmoitti siitä ohjaamon hätäpuhelimella keskusvalvomoon ja yritti avata vaunun hydraulisesti toimivia ovia siinä onnistumatta, koska tulipalon seurauksena avaamiseen tarvittava paine oli kadonnut eivätkä ovet auenneet. Yhtäkkiä myös yhteys turmavaunun ja keskusvalvomon välillä katkesi: tuli oli levinnyt voimakaapeleihin, joiden varassa myös yhteys keskukseen toimi. Lopulta kuljettaja sai ovien lukituksen pois päältä, ja näin ovet saatiin avattua manuaalisesti. Sillä hetkellä osa matkustajista oli jo menettänyt tajuntansa hengitettyään myrkyllisiä kaasuja. Tajuissaan olleet ihmiset lähtivät raivoavaa tulipaloa pakoon tunnelia ylös. He eivät ehtineet edetä pitkälle, kun myös he tuupertuivat tiedottomina maahan, kuljettaja heidän mukanaan. Liekit nielaisivat vaunun ja tunnelissa tiedottomana makaavat matkustajat.
Yhteensä palosta pelastui vain 12 ihmistä eli ne, jotka olivat lähteneet laskeutumaan tunnelia alas. Ne, jotka kulkivat tunnelia ylös eli myrkyllisen savun kanssa samaan suuntaan, löydettiin kuolleina melkein tunnelin suulta. Loput matkustajat paloivat vaunuun sisälle. Myrkylliset palokaasut saavuttivat myös yläaseman, jonne vaunu oli matkalla. Suurin osa siellä olevista ihmisistä oli paennut myrkyllistä savua, mutta kolme ihmistä jäi asemalle menehtyen häkämyrkytykseen.
Onnettomuus aiheutui funikulaarin takaosan ohjaamossa olevan lämmityslaitteen ylikuumenemisesta. Kyseistä lämmityslaitetta ei oltu suunniteltu käytettäväksi liikkuvassa kulkuneuvossa. Ylikuumeneminen sytytti lämmittimen palamaan ja palo tuhosi läheisen hydrauliletkun, jolloin syttymisherkkä hydrauliöljy syttyi. Koska hydrauliset järjestelmät junassa tuhoutuivat samalla, ovien aukeaminen normaalisti ei ollut mahdollista,
Kaprunin hiihtokeskus oli onnettomuuden jälkeen suljettuna 27 päivää
 ja itse funikulaari  korvattiin gondolihissillä.