google/wiki40b huggingface dataset:
Miinanraivaaja

Kosketusraivaajat

Kosketusraivaaja on tyypeistä vanhempi. Alustyyppinä käytettiin aluksia, joiden peräkannella oli runsaasti tilaa raivauskaluston käsittelyä varten sekä raskaat nostopuomit ja vinssit. 
Raivattaessa raivaaja hinaa perässään erityisillä kohoilla ja syvyysleijoilla varustettua vaijeria, jossa on määrävälein mekaanisia tai räjähdysnalleilla toimivia leikkureita, joiden osuessa merimiinan kiinnitysvaijeriin, vaijeri katkeaa ja miina kohoaa pintaan purettavaksi tai tuhottavaksi.
Raivaamisen estämiseksi tai hidastamiseksi oli erilaisia menetelmiä. Raivauskalustojen tuhoamiseen käytettiin joko räjähtäviä tai leikkurilla toimivia raivausesteitä.
Venäläiset kehittivät myös ns. ketjuesteen. Siinä miinaan asennettiin parinkymmenen metrin pituinen noin kahdenkymmenen sentin vahvuinen ketju osaksi kiinnitysvaijeria, josta eivät raivaimet menneet läpi ja muun muassa paravaaniin saattoivat tällaiset esteet takertua tuhoisin seurauksin: esimerkiksi panssarilaiva Ilmarisen tuhoutumisen epäillään aiheutuneen tällaisesta raivausesteestä.

Heräteraivaaja

Heräteraivaajat rakennetaan antimagneettisista materiaaleista eli lujitemuovista tai alumiinista. Alustyyppiä käytetään herätemiinojen etsintään ja tuhoamiseen. Aluksi herätemiinat raivattiin hinaamalla raivaaja-aluksen perässä ääniherätteisten miinojen tuhoamiseen tarkoitettua, potkuriääniä jäljittelevää ns. melukohoa ja  magneettiherätteisten miinojen raivaamiseen käytettiin joko kohoilla varustettua kaapelilenkkiä, isoon tukinmuotoiseen kellukkeeseen tai useampaan rinnakkain hinattuun tammirunkoiseen veneeseen sijoitettua sähkömagneettia. Virta näihin kaikkiin saatiin raivaajaan sijoitetusta erillisestä generaattorista.
Nämä menetelmät ovat sittemmin syrjäytyneet. Miinat etsitään nykyisin erityisesti tarkoitukseen suunnitellun kaikuluotainyksikön avulla eli Miinantorjunta-alus ja itse tuhoaminen tehdään nykyisin erillisen kaapeliohjatun vedenalaisen työyksikön eli ROVin avulla.
Viulunsoittaja katolla (elokuva)

Tuotanto

Elokuva kuvattiin Lontoon Pinewood-studioilla ja kolmessa paikassa Jugoslaviassa: Zagrebin Jadran-elokuvastudiolla sekä Lekenikissä ja
Mala Goricassa.

Vastaanotto

Viulunsoittaja katolla hipoi Yhdysvalloissa Tuulen viemää -elokuvan 35 vuotta aiempia lipunmyyntiennätyksiä ja oli erittäin suosittu ympäri maailmaa, myös Suomessa. Oswald Morris voitti Oscarin kuvauksesta, Gordon K. McCallum ja David Hildyard äänityksestä ja John Williams sovitetusta musiikista, jossa viulua soittaa Isaac Stern. Niiden lisäksi elokuva sai viisi muuta ehdokkuutta: parhaan elokuvan ja parhaan lavastuksen sarjassa, Topol ja Leonard Frey rooleistaan sekä Norman Jewison parhaan ohjauksen sarjassa. Topol palkittiin roolistaan Golden Globessa, jossa elokuva sai myös parhaan musikaalin tai komedian palkinnon ja kaksi muuta ehdokkuutta. Bafta-palkintoehdokkuuksia Viulunsoittaja katolla sai kuvauksesta, leikkauksesta ja musiikista.
Helsingin Sanomissa uusintaensi-illan arvostelussa elokuussa 1978 Helena Ylänen sanoi musikaalin ja elokuvan maailmanlaajuisen suosion perustuvan tarinan yleispätevyyteen ja sydämellisyyteen sekä tietenkin huumoriin ja musiikkiin. Yhdysvaltalaisena elokuvana hän katsoo sen osaltaan nostavan amerikanjuutalaisten historiaa osaksi Yhdysvaltojen hyväksyttyjen viihdemyyttien joukkoon lännen valloituksen, Jesse Jamesin ja Marilyn Monroen rinnalle. Hänestä on hienoa, että maan viihdebisneksessä aina vahvasti mukana olleet juutalaiset saavat kerrankin kertoa tarinaa omasta kulttuuristaan tässä ”amerikanjuutalaisten omassa Pohjantähdessä”.
American Film Institute valitsi vuonna 2006 sata kaikkien aikojen innostavinta amerikkalaiselokuvaa, ja Viulunsoittaja katolla sijoittui sijalle 82.
Riihimäen Urheilusukeltajat

Riihimäen Urheilusukeltajat ry on Riihimäellä ja lähialueella toimiva sukellusseura. Vuoden 2016 alussa seuraan kuului noin 230 jäsentä. Seurasta käytetään lyhennettä RiUSuk.
Riihimäen Urheilusukeltajat ry on perustettu vuonna 1978. Seuran toiminta koostuu laitesukellustoiminnasta, uppopallosta, nuorisotoiminnasta (kuutti- ja norppatoiminnasta) sekä koulutustoiminnasta. Nuoria ja lapsia (alle 19-vuotiaita) on jäsenistä yli kolmannes. Elokuusta 2016 alkaen on seura ollut yksi urheilun Sinettiseuroista.
Riihimäen Urheilusukeltajat on Sukeltajaliiton ja Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilun (ESLU) jäsen. Seura on valittu Sukeltajaliiton Vuoden seuraksi vuosina 2009 ja 2014.
Seura järjestää säännöllisesti laitesukelluksen perus- ja jatkokoulutusta. Seuran kouluttajat ovat Sukeltajaliiton kouluttamia, ja koulutus täyttää kansainvälisten sukellusjärjestöjen NAUI:n ja CMAS:in koulutusvaatimukset.
Laitesukellustoiminnassa Riihimäen Urheilusukeltajat järjestää avovesikaudella sukelluksia Suomen järvi- ja merialueilla sekä ulkomaan sukellusleirejä. Seuran pääasiallisena harjoittelu- ja koulutuspaikkana on Lopen Räyskälässä sijaitseva kirkasvetinen erämaajärvi Iso-Melkutin, jonne on rakennettu sukellustoimintaa helpottavat rantaportaat, varustetasanne sekä vedenalainen harjoittelulava. Talven hallikaudella seuran jäsenet harjoittelevat Riihimäen uimahallissa ja Tervakosken uimahallissa.
Riihimäen Urheilusukeltajat on mukana myös Vapaaehtoisen pelastuspalvelun eli Vapepan toiminnassa. Seuralla oli vuoden 2016 alussa neljä Vapepa-sukelluskoulutuksen saanutta sukeltajaa.
Seura on järjestänyt valtakunnallisen nuorten Melqqu-laitesukellusleirin vuosina 2014 ja 2016. Seuraava leiri on määrä pitää RiUSukin 40-vuotisjuhlavuonna 2018.
HMS Belos (1885)

Valmistus

Bergnings AB Neptun tilasi aluksen Göteborgista Lindholmenin telakalta. Alus laskettiin vesille 1885. Ruotsin laivasto lunasti aluksen vuonna 1940 ja se liitettiin laivastoon seuraavana vuonna.

Palvelus

Alus osallistui vuonna 1943 sukeltajien emälaivana uponneen sukellusvene HMS Ulvenin etsintöihin. Alukselta lähtenyt sukeltaja Alvar Eriksson paikansi kadonneen aluksen. Alus oli laivaston palveluksessa aina 1960-luvun alkuun, jolloin uusi HMS Belos korvasi sen.
Eric Gabriel von Rosén

Eric Gabriel von Rosén (1775–1866) oli ruotsalainen juristi, akateemikko, urkuri ja säveltäjä. Hän toimi Svean hovioikeuden puheenjohtajana vuosina 1836–44.
Vuonna 1797 Rosénista tuli Tukholman Pyhän Klaaran kirkon ja vuonna 1800 Suurkirkon urkuri. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1814, ja hän toimi sen puheenjohtajana vuosina 1836–60. Rosénin sävellysten joukossa on virsisävelmiä, kuten "O Jesus Krist, i dig förvisst".  Hän myös rakensi urkuja ja muita kosketinsoittimia.
Pronssipääkottarainen

Levinneisyys

Pronssipääkottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Afrikan itäosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uutissuomalainen

Uutissuomalainen on viidentoista suomalaisen sanoma- ja kaupunkilehden yhteinen uutistoimitus. Toimitus on perustettu 1.2.2017. Toimituksen tuottamia uutisia julkaisevat sanomalehdet Aamuposti, Etelä-Suomen Sanomat, Iisalmen Sanomat, Itä-Häme, Karjalainen, Keskisuomalainen, Keski-Uusimaa, Länsi-Uusimaa, Savon Sanomat ja Uusimaa sekä kaupunkilehdet Helsingin Uutiset, Länsiväylä, Tamperelainen, Turkulainen ja Vantaan Sanomat. Lehdet tavoittavat yhteensä noin 1,5 miljoonaa lukijaa. 
Uutissuomalaisessa on kahdeksan toimittajaa, jotka ovat siirtyneet yhteistoimitukseen julkaisijalehdistä. Toimitusta johtaa uutispäällikkö Matti Pietiläinen, joka tuli Uutissuomalaiseen Savon Sanomista. Toimittajia työskentelee Joensuussa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa ja pääkaupunkiseudulla. 
Karjalaista lukuun ottamatta Uutissuomalaisessa mukana olevat lehdet kuuluvat Keskisuomalainen-konserniin. Uutissuomalainen toimii sanomalehtien yhteisesti omistamassa tuotantoyhtiössä Väli-Suomen Media Oy:ssä, joka on Keskisuomalainen Oyj:n tytäryhtiö.  Väli-Suomen Media tuottaa myös Etelä-Suomen Sanomien, Karjalaisen, Keskisuomalaisen ja Savon Sanomien yhteistä sunnuntaisivustoa Sunnuntaisuomalaista.  Lisäksi yhtiöön kuuluu kahdenkymmenen sanoma- ja kaupunkilehden yhteinen teematoimitus Teemasuomalainen. 
Vuonna 2018 Uutissuomalainen oli ehdolla Bonnierin Suuren Journalistipalkinnon saajaksi kategoriassa Vuoden journalistinen teko.
Shinmoedake

2011 purkaukset

Vuoden 2011 purkaukset alkoivat 19. tammikuuta. 26. tammikuuta kello 7.30 purkaus lähetti tuhkaa ympäröiville alueille. Tuhka sulki neljä rautatielinjaa ja joitain lentoja peruttiin sakean tuhkapilven takia. Kyseessä oli Shinmoedaken suurin purkaus sitten vuoden 1959.
Helmikuun 1:nä vieläkin suurempi purkaus lähetti savua 2,5 km:n korkeuteen ja sylki vulkaanisia kiviä 1,5 km:n korkeuteen.
Helmikuussa 2011 Shinmoedaken kraatteriin muodostui laavakumpu. Helmikuun 17. Miyakonojon alueella aloitettiin evakuointitoimenpiteitä 17. helmikuuta, koska rankkasateet uhkasivat muodostaa lahareita. Ainakin 63 ihmistä evakuoitiin.
Kaksi päivää Sendain maanjäristyksestä tulivuori purkautui jälleen sylkien tuhkaa 4 000 metrin korkeuteen. Useita satoja evakuoitiin alueelta.

Vuori fiktiossa

Shinmoedake tunnetaan myös siitä, että sitä käytettiin James Bond -elokuvassa Elät vain kahdesti (1967). Elokuvassa Ernst Stavro Blofeldin salainen piilopaikka ja rakettiasema oli tulivuoren kraatterissa.
Tihany

Tihany on kylä Unkarissa Veszprémin läänissä. Se sijaitsee pitkällä niemimaalla Balatonin pohjoisrannalla. Kylässä on 1438 asukasta.
Tihanyn keskus on benediktiiniluostari, jonka perusti 1055 Unkarin kuningas Andreas I, joka on myös haudattu luostarin kryptaan. Luostarin perustamisasiakirjaa säilytetään Pannonhalman benediktiiniluostarissa ja se on vanhin säilynyt unkarinkielinen asiakirja. Tihanyn luostarin kirkko rakennettiin uudelleen vuonna 1754 barokkityylillä. Edelleenkin toimiva luostari on merkittävä matkailukohde historiallisen ja taiteellisen arvonsa ansiosta.
Skathi (kuu)

Skathi, tunnetaan myös nimellä Saturnus XXVII, on Saturnuksen kuu. Sen löysivät Brett Gladman ja John J. Kavelaars vuonna 2000. Sille annettiin väliaikaiseksi nimeksi S/2000 S 8. Skathin halkaisija on noin 6,4 kilometriä, ja se kiertää Saturnusta keskivertoetäisyyden päästä. Sen kiertoaika on 725,784 päivää, ja sen inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,246.
Kuun nimi tulee pohjoismaisesta mytologiasta, jossa Skaði on jättiläinen ja jumala Njordin vaimo. Monissa lähteissä Skathia sanottiin Skadiksi. Kuu nimettiin virallisesti vuonna 2003, ja Skadi on vaihtoehtoinen kieliasu mytologian hahmolle, jonka mukaan Skathi on nimetty. Skathi on voinut syntyä kuoresta, joka irtosi törmäyksessä Phoebesta aurinkokunnan historiassa.
Alūksne

Historia

Ennen historiallista aikaa Alūksnen alueella asui virolaisia ja liiviläisiä, mutta 800–1200-luvuilla alueelle levittäytyi latgalleja. Alūksne mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1284 nimillä Alyst ja Volyst. Vuonna 1342 paikalle valmistui Liivinmaan ritarikunnan kivilinna ja paikan nimeksi tuli Marienburg. Linnan ympärille kehittyi nopeasti kylä ja sittemmin kaupunki. Liivinmaan sodan aikana aluetta hävittivät venäläiset, ruotsalaiset ja puolalaiset. Vuodesta 1661 alue oli Ruotsin vallan alla. Ruotsalaiset linnoittivat kaupungin 1680-luvulla. Suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1702 Alūksnen linna räjäytettiin ja kaupunki poltettiin. Vuonna 1721 alue siirtyi virallisesti Venäjän keisarikunnalle. 1800-luvun puolivälissä kaupuingista tuli tärkeä kaupan keskus ja sen merkitys kasvoi entisestään Stukmaņin-Gulbenen-Alūksnen-Valkan kapearaiteisen rautatien valmistuttua vuonna 1903. Latvian itsenäisyyden aikana alueella suoritettiin arkeologisia kaivauksia, joita jatkettiin myös Neuvostoliiton aikana.

Kaupungin tunnukset

Alūksnen vaakuna on purppurapohjainen ja siinä on kuvattu musta Raamattu jossa lukee kultaisin kirjaimin "A.D 1689". Raamatun taakse on kuvattu ristiin asetetut miekat kultaisin kahvoin. Kaupungin lippu on hopeanharmaalla pohjalla oleva ristilippu, jonka ristin keskellä on kuvattu kaupungin vaakuna.
Ann Haydon-Jones

Ura

Ann Haydonin vanhemmat olivat tunnettuja pöytätennispelaajia, ja myös Ann ryhtyi nuorena tyttönä harrastamaan lajia. Pian hänestä kuitenkin kehittyi erinomainen tennispelaaja nurmikentillä, ja hän vei nimiinsä Britannian juniorimestaruuden 1954 ja 1955. Lisäksi hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen tyttöjen kaksinpelimestaruuden 1956.
Haydon-Jones kilpaili samalla aikakaudella eräiden tennishistorian parhaiden naispelaajien, kuten Billie Jean Kingin, Margaret Courtin ja Maria Buenon, kanssa. Kovasta vastuksesta huolimatta Haydon-Jones onnistui voittamaan Ranskan mestaruuskilpailut 1961. Hän pääsi loppuotteluun myös Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1961 mutta hävisi sen puolustavalle mestarille, Darlene Hardille. Vuonna 1962 hän meni naimisiin P. F. Jonesin kanssa ja voitti Ann Haydon-Jones -nimisenä toisen mestaruutensa Ranskassa 1966.
Sekä Wimbledonissa että Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1967 Haydon-Jones hävisi loppuottelun Kingille. He kohtasivat kuitenkin uudelleen Wimbledonin finaalissa kaksi vuotta myöhemmin, ja sillä kertaa Haydon-Jones vei nimiinsä lajin halutuimman tittelin. Näin hänestä tuli historian ensimmäinen Wimbledonin voittanut vasenkätinen naispelaaja.  Hän voitti samassa turnauksessa myös sekanelinpelin Australian Fred Stollen kanssa. Näiden saavutusten myötä hänet valittiin BBC:n järjestämässä äänestyksessä vuoden urheilupersoonallisuudeksi.
Tenniksen avoimen aikakauden sarastaessa 1968 Haydon-Jones, King ja eräät muut kokosivat ensimmäisen ammattimaisen naisten tenniskiertueryhmän. BBC palkkasi Haydon-Jonesin vieraskommentaattorikseen 1970, ja hän työskenteli tuossa tehtävässä yli kolmen vuosikymmenen ajan. Haydon-Jones valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1985.
Kaarina Lyly

Aune Kaarina Lyly, vuoteen 1948 Björkroth (12. tammikuuta 1907 Viipuri – 11. lokakuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja lausuntataiteilija.
Kaarina Lylyn  vanhemmat olivat koristemaalari Alarik Björkroth ja kassanhoitaja Emilia Everetz ja puoliso vuodesta 1948 palomestari Olli Oskari Lyly. Kaarina Lyly kävi kuusi luokkaa tyttökoulua ja teki opintomatkoja Viroon ja Ruotsiin. Hän työskenteli kangaskaupan omistajayrittäjänä ja johtajana, mutta samalla lausuntataiteilijana vuodesta 1936. Hän oli myös Karjalan nuoret -yhdistyksen sihteeri ja johtaja 1928–1934 ja Suomen lausujainliiton sihteeri vuodesta 1946.  Lyly työskenteli myös lausunnan opettajana. Esiintyvä taiteilija hän oli kuolemaansa saakka.
Roco

Roco on itävaltalainen pienoisrautatievalmistaja. Se valmistaa kaksikiskojärjestelmän mukaisia vetureita, vaunuja ja kiskoja, mutta myös Märklinin kolmikiskojärjestelmän mukaisia vetureita on valmistuksessa. Roco valmistaa pääosin keskieurooppalaista kalustoa. Sen valikoimiin kuuluu myös suomalainen Sr2-sähköveturi. Suomalaisen esikuvan mukaan valmistettuja vaunuja ei yrityksen mallistossa kuitenkaan ole.
Mikko Innanen (saksofonisti)

Mikko Innanen (s. 1978 Lapinjärvi) on suomalainen saksofonisti. Helsingissä nykyään asuva Innanen aloitti saksofonin soiton 10-vuotiaana, muutettuaan perheensä kanssa Lapinjärveltä Loviisaan. Innanen opiskeli Porvoonseudun musiikkiopiston pop- ja jazzlinjalla ja soitti vuosien ajan myös Porvoo Big Bandissa.
Innasen yhtyeen, Mikko Innanen & Innkvisitionin, tuorein albumi Clustrophy julkaistiin vuonna 2010. Innanen voitti kaikkien aikojen ensimmäisen Jukka Perkon saksofonikilpailun vuonna 2001. Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon Innanen sai vuonna 2008.
Villieläin

Villieläin on suomalainen yhtye. Yhtyeen musiikkia on kuvattu sinfoniseksi metalliksi ja power metaliksi.
Paastonkylä

Paastonkylä (ven. Дя́тлицы, Djatlitsy) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kosteritsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä lähellä Voiskovitsan ja Haisevaisin välistä maantietä. 
Kylän lähellä on keskiaikaisia kurgaanihautoja. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa Kaprion lääniin kuuluneen Djatlitsyn pogostan keskuksena. Vuonna 1771 rakennettu ortodoksikirkko on säilynyt raunioituneena.
Nikita Zlobin

Nikita Sergejevitš Zlobin (ru. Никита Сергеевич Злобин, s. 4. huhtikuuta, 1996 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Sergei Zlobin on myös moottoriurheilija.
Zlobin aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2011 Zlobin aloitti kilpauransa MegaFon MitJet Cup -sarjassa sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2012 Zlobin piti välivuoden kilpaurastaan. Vuonna 2013 Zlobin kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa jossa hän ajoi vain yhdeksän kilpailua saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Zlobin jatkoi Saksan F3 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja International GT Open -sarjoissa. Vuonna 2015 Zlobin kilpaili Auto GP -sarjassa. Samana vuonna hän depytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ajoi neljä kilpailua mutta ei saavuttanut yhtään pistettä.
Jalkafetisismi

Jalkafetisismi tarkoittaa jalkoihin kohdistunutta seksuaalista kiinnostusta. Jalkafetisisti kiihottuu nähdessään näitä alueita paljaina ja haluaisi nuolla ja suudella jalkoja. Fetismiin saattaa liittyä myös mahdollisesti jalkapohjien haistelu.
Shadow of Memories

Alku

Pääjuoni kertoo 22-vuotiaasta miehestä nimeltä Eike Kusch, joka asuu fiktiivisessä Lebensbaum-nimisessä saksalaiskylässä. Tarina alkaa, kun eräänä päivänä Eike puukotetaan hengiltä hänen lähtiessään pienestä kahvilasta. Eike kuitenkin herää oudosta, pimeästä paikasta, jossa salaperäinen ääni antaa hänelle mahdollisuuden palata ajassa taaksepäin estämään oman kuolemansa.  
Eike saa Digipad-laitteen, jonka avulla voi kulkea ajassa, ja joutuu matkaamaan neljällä eri aikakaudella: nykyhetkessä (2001) sekä vuosina 1980, 1902 ja 1580. Matkallaan hän tapaa henkilöitä, jotka ovat jotenkin kytköksissä häneen, sekä keksii tapoja estää oma murhansa nykyhetkessä joko menneisyyttä muuttamalla tai jonkin esineen avulla.
Jo ensimmäisten lukujen aikana Eike nappaa vahingossa mukaansa Dana-nimisen naisen, minkä vuoksi hänen ei enää täydy vain pelastaa itseään, vaan myös auttaa Dana keskiajalta takaisin nykyhetkeen.

Pelaaminen

Pelin genre on seikkailupeli, joten useimmat pulmat ratkaistaan eri esineitä eri aikakausilta keräämällä ja näitä oikeissa paikoissa ja tilanteissa käyttämällä. Peli on jaettu neljään lukuun, joissa jokaisessa Eiken täytyy estää oma kuolemansa joko sopivan työkalun tai muutoksen avulla. 
Esimerkiksi ensimmäinen murha vältetään keräämällä ihmisjoukko torille, jolloin silminnäkijöiden hurjan määrän vuoksi murha jää tekemättä.

Digipad

Eike matkustaa ajassa Homunculukselta saamansa Digipad-laitteen avulla. Laite vaatii toimiakseen erityislaatuista energiaa, jota Eike voi löytää ympäri kaupunkia. Aikamatkustus kuluttaa aina tietyn määrän tätä energiaa, ja energian loppuessa laite ei enää toimi. Eräässä luvussa Homunculus vie kaiken energian Digipadistä, jolloin pelaaja joutuu keräämään sitä lisää.

Kuoleminen

Pelissä ei ole varsinaisesti vihollisia tai mitään toimintakohtauksia, joissa päähahmo voisi tulla tapetuksi. Sen sijaan pelaajalle kerrotaan, mihin aikaan Eike Kusch tapetaan nykyhetkessä, ja annetaan aina tietyn verran aikaa keksiä keino tämän pelastamiseksi. Mikäli pelaaja ei ehdi palauttaa Kuschia omaan aikaansa tämän kuolinhetkellä, tämä jää ikuisesti vangiksi menneisyyteen ja peli päättyy. Jos Kusch kuolee nykyhetkessä, hän siirtyy Homunculuksen ulottuvuuteen, ja pelaaja voi yrittää uudelleen.

Eteneminen

Peli etenee hieman interaktiivisen kirjan tavoin. Peli sisältää paljon keskustelua pelimaailman hahmojen välillä sekä pelimaailman tutkimista ja esineiden etsimistä. Esimerkiksi jokin aiemmassa luvussa saatu tavara voi olla hyödyllinen vasta viimeisissä luvuissa.

Pelimaailma

Pelaaja voi tutkia vanhaa saksalaishenkistä kaupunkia ja sen rakennuksia neljässä eri aikatasossa. Pelaaja menneisyystasossa tekemät asiat vaikuttavat yleensä siihen, miltä kaupunki näyttää nykyhetken tasossa.
Sepelbulbuli

Levinneisyys

Sepelbulbulia tavataan Angolassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Ruandassa ja Sambiassa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Munapää

Historia

Elihas Starr oli hallitukselle työskentelevä tiedemies, joka jäi kiinni salaisten asiakirjojen varastamisesta. Media risti hänet Munapääksi ja pian vaikutusvaltainen rikollisjärjestön johtaja otti Munapäähän yhteyttä. Munapään tehtäväksi jäi tuhota Henry "Hank" Pym, Muurahaismies. Vaikka Munapää käytti koko teknologista osaamistaan, Muurahaismies onnistui pakenemaan ansoista ja miltei vangitsemaan Munapään. 
Yhä uudelleen Munapää yritti pakkomielteenomaisesti vangita Hank Pymin käyttäen milloin Ampiaista syöttinä tai huijaamalla Muurahaismies taistelemaan Hämähäkkimiestä vastaan. Munapää alkoikin pitää Muurahaismiestä arkkivihollisenaan ja tunsi alemmuudentunnetta tämän edessä. 
Luovuttuaan kostostaan Munapää liittoutui Hullun Haihattelijan ja Nukkemestarin kanssa. Kolmikko rakensi satelliitilta toimivan laseraseen ja kiristi sen avulla rahaa Amerikalta. Kostajat kuitenkin tuhosivat satelliitin Haukansilmän veljen, Barneyn avulla. Barney kuitenkin kuoli tapahtumien aikana. Myöhemmin Munapää yritti saada Miekkamiehen (tuolloin Jacques Duquesne) kaappaamaan Hank Pymin, mutta Haukansilmä tuhosi rikollisten suunnitelmat Goljatin hahmossa. 
Munapää pakeni kuitenkin vankilasta ja yritti mielensiirtolaitteellaan siirtää Pymin älykkyyden osaksi omaansa ja kokeili sitä jopa omaan sisarentyttäreensä, Trish Starriin ennen kuin Hank Pym jälleen voitti Munapään. Kostoksi Munapää asensi pommin Trishin autoon, joka jätti naisen eloon, mutta repi irti tämän toisen käsivarren. 
Myöhemmin Munapää yritti valloittaa NASA:n, mutta epäonnistui Puolustajien väliintulon vuoksi. Piileskellessään Manhattanilla Munapää sai tietää Hank Pymin hermoromahduksesta ja päätti käyttää tätä hyväkseen. Hän pakotti Pahuuden Mestarien avulla Pymin konstruktoimaan ikääntymisen estävää seerumia, mutta Pym rakensikin voimallisen aseen Mestareita vastaan. 
Kostajat saapuivat pian paikalle pelastaamaan päivän, mutta Munapää yritti vielä kerran surmata Pymin ampumalla tätä selkään. Haukansilmän onnistui kuitenkin ampua aseen piippuun yhden nuolen, joka tukki sen ja aiheutti aseen räjähdyksen. Munapää sai surmansa räjähdyksessä.

Voimat ja varusteet

Vaikka Munapäällä ei ollut lainkaan varsinaisia supervoimia, hän oli huomattavan älykäs robotiikan, fysiikan ja biologian saralla. Tämän lisäksi hän oli nerokas insinööri jolla oli ensiluokkaiset keksijänlahjat. Hän käytti rikollisissa operaatioissaan usein erilaisia suunnittelemiaan aseita, kuten hyönteisten kontrolloimiseen tarkoitettua laitetta, lasersatelliitteja, mielenhallintalaitteita ja robotteja.