google/wiki40b huggingface dataset:
Jaakko Saariaho

Jaakko Saariaho (24. toukokuuta 1877 Tyrnävä – 25. maaliskuuta 1951 Saloinen) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Jaakko Saariaho valmistui vuonna 1904 kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista. Hän asui ja työskenteli aluksi kirjakauppiaana Puolangalla, kunnes muutti Saloisiin, jossa toimi kansakoulunopettajana vuosina 1912–1944. Hän oli pitkään mukana Saloisten kunnallispolitiikassa ja luottamustoimissa. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän oli vuosina 1922–1925, 1926–1931 ja 1936–1939. Hän toimi myös Saloisten suojeluskunnan päällikkönä sisällissodan aikana. Nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana Saariaho oli 11. helmikuuta 1913 – 1. helmikuuta 1914. Hän nousi edustajaksi varasijalta. Myöhemmin Saariaho kuului kokoomukseen.
Habanera

Habanera on alun perin kuubalais-espanjalainen tanssi ja nimetty Havannan kaupungin mukaan. Habanera kulkee synkopoidussa 2/4-tahtilajissa ja muistuttaa vanhaa tangoa. Taidemusiikissa pääosin ranskalaiset säveltäjät (etenkin Ravel, mutta myös Debussy ja Saint-Saëns) ovat käyttäneet habaneraa taidokkaasti. Ranskalainen käännös tanssista on havanaise. Kuuluisin on Bizet'n oopperaansa Carmen sisällyttämä aaria, joka alkaa sanoilla L'amour est un oiseau rebelle que nul ne peut apprivoiser, vaikka se alun perin onkin espanjalaisen Sebastián Yradierin säveltämä. Sävellyksen nimeltä La Habanera on tehnyt ainakin Raouil Laparra. Maailmankuuluksi lukemattomina versioina on tullut myös Yradierin habanera La Paloma.
David Bain

David Bain (s. 27. maaliskuuta 1972, Dunedin) on uusiseelantilainen, joka tuomittiin vuonna 1994 tapahtuneista vanhempiensa ja sisarustensa murhista. Hän sai elinkautisen, mutta hänen tapaustaan käsiteltiin myöhemmin uudelleen, ja vuonna 2009 hänet todettiin syyttömäksi.
Bain syntyi Dunedinissa Margaret Arawan ja Robin Irving Bainin pojaksi. Perhe asui vuosina 1973-1988 Papua-Uudessa-Guineassa, jossa isä Robin toimi opettajana.

Murhat

Kaikki perheen jäsenet Davidia lukuun ottamatta tapettiin aamuyöllä 20. kesäkuuta 1994. David pidätettiin teosta epäiltynä neljän päivän kuluttua. Hänet tuomittiin viidestä murhasta vankeuteen elinkaudeksi 19. toukokuuta 1995. Hän kiisti julkisuudessa syyllisyytensä. Uusiseelantilaisissa uutisraporteissa spekuloitiinkin, että murhaaja olisi voinut todellisuudessa olla Bainin isä, Robin.
Bainin syyttömyys todettiin 5. kesäkuuta 2009. Puolustus piti todellisena syyllisenä Bainin isää. Bain itse kertoi löytäneensä perheenjäsenensä ammuttuina.
Secret Intelligence Service

SIS kylmässä sodassa

1950-luvun alussa paljastui Ison-Britannian tiedustelupalvelusta vakoojarengas (Cambridge Five), jonka tärkein jäsen oli Kim Philby. SIS:n osuus Wienin ja Berliinin tunnelioperaatioissa mustasi myös palvelun mainetta.
SIS:n teho alkoi palautua 1960-luvulla, kun se sai värvättyä tarkkailijan Puolan tiedustelupalvelusta ja Oleg Penkovskin GRU:sta. Penkovski toimitti tuhansia sivuja materiaalia muun muassa armeijan keskimatkan ohjuksista. Tämä materiaali auttoi yhdysvaltalaisia tunnistamaan ilmavalokuvista keskimatkan ohjukset. Penkovski jäi kiinni Neuvostoliitossa parin vuoden kuluttua.
1970-luvulla SIS värväsi Oleg Gordijevskin, joka toimi lähes 10 vuotta, kunnes onnistui pakenemaan Moskovasta vuonna 1984. SIS onnistui värväämään monia muitakin neuvostoliittolaisia.
Maksim Vengerov

Maksim Aleksandrovitš Vengerov (ven. Максим Александрович Венгеров, hepreaksi ‏מקסים וונגרוב‎; s. 20. elokuuta 1974 Novosibirsk) on Israeliin asettunut neuvostoliittolaissyntyinen viulisti.
Carl Hahl

Carl Hahl (25. syyskuuta 1872 Turku – 4. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.
Carl Hahlin vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Berndt Gustaf Hahl ja Alexandra Kumlin ja puoliso vuodesta 1903 Karin Maria Emilia Åkerman, senaattori ja kenraalimajuri Henrik Willehad Åkermanin tytär. Hahl tuli ylioppilaaksi 1892 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1900, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1903 tutkimuksella Klinisk studie öfver artificiell förtidsbörd vid trångt bäcken.  Hahl toimi lääkärinä Helsingissä vuodesta 1900, yleisen synnytyslaitoksen assistenttilääkäri hän oli 1900–1904 ja Helsingin yliopiston lapsenpäästötaidon dosentti 1906–1928. Hahl oli Kätilöopiston ylilääkäri 1907–1941. Tidskrift för barnmorskor i Finland -lehden toimittaja hän oli 1914–1919 ja Kätilölehden 1915–1919. Hän julkaisi muun muassa teokset Koneellisen lapsenpäästötaidon oppikirja kätilöille (1918) ja Lapsenpäästötaidon oppikirja kätilöille (1922, 1931). Professorin arvonimi myönnettiin Hahlille vuonna 1921.
Toimitusjohtaja, päätoimittaja Nils-Gustav Hahl oli Carl Hahlin poika. Tytär Marita Lybeck oli puolestaan keramiikka- ja tekstiilitaitelija.
Joseph Mittathany

Joseph Mittathany (s. 12. heinäkuuta 1931) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. huhtikuuta 1959 ja nimitettiin Tezpurin hiippakunnan piispaksi 26. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Ferrando, jota avustivat Hubert D'Rosario ja Orestes Marengo.
28. maaliskuuta 1980 Mittathany sai nimityksen Imphalin hiippakunnan piispaksi; 10. heinäkuuta 1995 hiippakunnasta tuli arkkihiippakunta ja Mittathanysta sen arkkipiispa. Mittathany jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään, 12. heinäkuuta 2006, jolloin hänen seuraajakseen tuli Dominic Lumon.
USS Gloucester (1891)

Valmistus

Yhdysvaltain laivasto osti 23. huhtikuuta 1898 J. Pierpoint Morganin Philadelphialaisen Neafie and Levyn vuonna 1891 valmistaman jahdin Corsairin. Alus otettiin palvelukseen 16. toukokuuta päällikkönään Richard Wainwright.

Palvelus

Alus liitettiin Pohjois-Atlantin laivastoon, jonka mukana se oli Kuuban vesillä vuonna 1898. Alus osallistui 3. heinäkuuta Santiagon taisteluun, jossa se ei kärsinyt tappioita. Alus tunkeutui 25. heinäkuuta Guanicassa Puerto Ricossa vallaten sen maavoimien käyttöön. Gloucester ja USS Wasp valtasivat 1. elokuuta Arroyon, joka luovutettiin seuraavana päivänä maavoimien hallintaan.
Syksyllä alus purjehti pitkin itärannikkoa New Yorkista Provincetowniin. Alus oli 1899-1902 koululaivana Annapoliksessa. ALus palautettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1902 Norfolkissa ja se oli Pohjois-Atlantin laivueen komentajan esikuntana vieraillen Länsi-Intiassa ja pitkin Etelä-Amerikan itärannikkoa. Alus poistettiin palveluksesta 8. helmikuuta 1905 Pensacolassa Floridassa.
Alus liitettiin osaksi Massachusettsin ja New Yorkin Naval militiaa New York Cityyn, kunnes se palautettiin palvelukseen 7. huhtikuuta 1917 Brooklynissä. Alus valvoi New Yorkin satama-aluetta, kunnes se poistettiin alusluettelosta 12. elokuuta 1919. Alus myytiin 21. marraskuuta.
Pikkujärvi (Ulvila)

Maantiede

Järvi on halkaisijaltaan 70 metrinen pien suolampi noin puoli kilometriä  Veikkojärvestä. Koska Veikkojärvi on niin lähellä, kuuluu se lähinnä Kourijärven valuma-alueeseen. Järveä kiertää retkeilyreitti, jonka lähin pysähdys- ja nuotiopaikka on Kalajärvellä heti rajan takana.

Kourijärven valuma-alueen kuvailu

Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Robert Meltzer

Robert Friedrich Meltzer (ven. Рома́н Фёдорович Ме́льцер, Roman Fjodorovitš Meltser; 1860 Pietari – 1943) oli saksalaissyntyinen venäläinen arkkitehti, taiteilija ja huonekalusuunnittelija.
Robert Meltzer valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1888. Hänet tunnetaan parhaiten jugend-ajan arkkitehtina. Meltzerin töitä Pietarissa ovat Nobelin tehtaan rakennukset ja asuintalot, tehtaan työläisten kerhotalo ja Nobelin kaupunkitalo, arkkitehdin oma talo Kivisaarella, ruhtinas Viktor Kotšubein ja Vasili Brandtin kaupunkitalot, suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitšin palatsi sekä ortopedisen ja psykoneurologisen instituutin rakennukset. Keisarillisena hoviarkkitehtina hän suunnitteli Pietarin, Tsarskoje selon ja Pietarhovin palatsien sisätiloja. Vuonna 1918 Meltzer muutti Saksaan ja vuodesta 1921 lähtien hän asui Yhdysvalloissa.
Vuosituhat

Vuosituhat (monissa muissa kielissä millennium) on tuhannen vuoden jakso, erityisesti jokin ajanlaskun tuhatluku.

Kalentereissa

Länsimainen ajanlasku lasketaan Jeesuksen syntymävuodesta (vuoden oikeellisuudesta on ollut kuitenkin kiistaa), tällöin vuodet 1-1000 olivat ensimmäinen vuosituhat, vuodet 1001-2000 toinen vuosituhat ja vuodesta 2001 lähtien on ollut kolmas vuosituhat ajanlaskun alusta. Vuotta 0 (nolla)  ei ole juliaanisessa eikä gregoriaanisessa ajanlaskussa. Juutalaisessa kalenterissa on meneillään jo kuudes vuosituhat.
Vehkajärvi (Kuhmoinen, Haikupohja)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,6 metriä mpy.
Rahti

Rahti on kuljetettavaksi tarkoitettua tavaraa. Rahtia kuljetetaan rautateitse, maanteitse, vesiteitse ja ilmateitse. Rahtikulut vaikuttavat osaltaan tuotteen hinnassa ja laskutuksessa. Kuljetustapa valitaan kustannusten, käytettävissä olevan ajan ja yhä useammin myös hiilidioksidipäästöjen perusteella. Rahtivapaus tarkoittaa, että tuotteen saa ilmoitetulla hinnalla ilman siihen lisättäviä rahtimaksuja.
Sergei Vsevolodov

Elämäkerta

Vsevolodov valmistui kauppalaivaston merikoulusta 1975. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli vuosien 1975–1979 välisenä aikana Ukrainan armeijan laivamekaanikkona Odessassa. Vsevolodov palasi takaisin opiskelemaan 1980 H’ersonin Pedagogiseen instituuttiin. Hän oli samaan aikaan töissä merisatamalla vuosina 1979–1981. Hän valmistui opinnoistaan 1984.

Kyokushin

Vsevolodov alkoi opiskelemaan Kyokushinia 1975 kerättyään karateen liittyvää kirjallisuutta vieraillessaan eri maiden merisatamilla töidensä puolesta. Lopulta 1979 hän alkoi harjoittelemaan Kyokushinia tavattuaan Matyushin Pavlovichin Dnepropetrovskissa. Hän oli myös sen jälkeen lähitaisteluohjaajana vuosina 1981–1989.

Kilpaura

Vsevolodov saavutti ensimmäistä kertaa menestystä 1980 tultuaan toisissa Ukrainan SNT mestaruuskilpailuissa toiseksi. Hän sijoittui toiseksi myös seuraavissa kilpailuissa Odessassa 1981. Samana vuonna Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden lähitaistelukilpailuissa. Lopulta historian neljänsissä Ukrainan SNT mestaruuskilpailuissa Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden kotikaupungissaan H’ersonissa.
1983 Vsevolodov saavutti menestystä myös Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa, jossa hän sijoittui toiseksi. Lisäksi hän voitti toisen kerran Ukrainan mestaruuden lähitaistelussa ja kolmannen mestaruuden 1984. Myöhemmin 1990 Vsevolodov voitti uransa toisen Ukrainan mestaruuden Kyokushinissa.
2001 Vsevolodov voitti ikämiesten maailmanmestaruuden Osakassa, jonka jälkeen hän päätti kilpauransa.

Kilpauran jälkeen

Vsevolodov siirtyi kilpauransa loppupuolella enemmän johdollisiin tehtäviin ja oli muun muassa 1988–1991 aikana Ukrainan alueellisessa urheiluliitossa. Hänet nimitettiin 1990 H’ersonin itämaisten taistelulajien alueellisen liiton puheenjohtajaksi. Samana vuonna hän on toiminut myös H’ersonin Kyokushin seuran H’erson Sports Clubin puheenjohtaja.
Vsevolodov johtotehtävien ohessa Ukrainan maajoukkueen päävalmentaja ja valmentanut maalleen useita Euroopan mestareita IKO-liitossa, kuten Alexander Lapko (1997, 1999), Vladimir Zadarozhniy (1997), Vadim Jakovenko (1999), Sultanamet Junusov (2011), Oleksandr Ieromenko (2011, 2012, 2013, 2014, 2015) ja Eldar Ismailov (2012, 2015, 2016).
Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut Ukrainan Kyokushin liiton puheenjohtajana ja ollut joulukuusta 2016 lähtien WKB-liiton kansainvälisen komitean jäsen.
Millerit

Juoni

Huumekauppias David Clark (Jason Sudeikis) elää melko yksinäistä ja merkityksetöntä elämää. Kun hänen rahansa ja tavaransa varastetaan, hän jää velkaa diilerilleen Bradille (Ed Helms). Kuitatakseen velkansa hänen täytyy ryhtyä huumesalakuljettajaksi ja tuoda diilerinsä seuraava marihuanalasti Meksikosta Yhdysvaltoihin.
David tajuaa pian että hänen kannattaa naamioitua, sillä yksin hän kiinnittäisi huomiota ja jäisi kiinni rajalla. Siksi hänen täytyy värvätä itselleen kulissiperhe. David palkkaa vaimokseen strippaavan naapurinsa Rosen (Jennifer Aniston) ja lapsikseen 18-vuotiaan Kennyn (Will Poulter) sekä kotoa karanneen myöhäisteinin Caseyn (Emma Roberts).

Tuotanto

Elokuvan tuotanto alkoi Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa 23. heinäkuuta 2012. Suurin osa elokuvasta kuvattiin Pohjois-Carolinassa ja New Mexicossa.

Vastaanotto

Internetsivusto Rotten Tomatoesin mukaan 47 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5,4/10. Keräys perustuu 147 arviointiin. Vaihtelevista arvosteluista huolimatta Millerit on tuottanut maailmanlaajuisesti lähes 270 miljoonaa dollaria ja ylittänyt alkuperäisen budjettinsa seitsenkertaisesti.
Elokuva sai useita palkintoehdokkuuksia, ja Will Poulter sai roolistaan nousevan tähden Bafta-palkinnon. Elokuvan toinen nuori näyttelijä, Emma Roberts, palkittiin komediaelokuvanäyttelijättären Teen Choice -palkinnolla.
Linda Pylkkänen

Linda Pylkkänen oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Tsaarin kello

Kello fiktiossa

Elokuvaohjaaja Andrei Tarkovski käytti tsaarin kellon valamista ja vihkimistä aineksena elokuvassaan Andrei Rublev.
Poskilihas

Poskilihas (lat. musculus buccinator) peittää suun lateraalipintaa ja se on kiinnittynyt ala- ja yläleukaluuhun poskihampaiden kohdalle. Sen tehtävänä on siirtää pureskeltavaa ravintoa hampaille. Poskilihas koostuu kahdesta osasta: pars buccalis ja pars molaris. Hevosella ja märehtijöillä poskilihas saattaa olla kiinnittynenä suun kehälihakseen. Poskilihasta hermottaa kasvohermo.
Klooridiatsepoksidi

Historia

Klooridiatsepoksidi tuli ensimmäisenä bentsodiatsepiinina markkinoille 1960. Se korvasi vaarallisten ja enemmän riippuvuutta aiheuttavien barbituraattien käyttöä lääkkeenä. 
Bentsodiatsepiinit ovat turvallisempia kuin sivuvaikutuksiltaan rajummat ja yliannostukseltaan hengenvaaraliset barbituraatit. Näin erityisesti muiden sedatiivien, opiaattien taikka alkoholin kanssa.
Klooridiatsepoksidi löydettiin vahingossa vuonna 1954. Lääkkeen löysi itävaltalainen tiedemies Leo Sternbach (1908-2005), joka työskenteli lääkeyhtiö Hoffmann-La Rochelle. Aluksi hän keskeytti työnsä yhdisteen Ro-5-0690 kanssa, mutta hän "löysi uudelleen" yhdisteen vuonna 1957, kun hänen apulaisensa oli siivoamassa laboratoriota. Vaikka aluksi hänen työnantajansa suhtautui kielteisesti jatkotutkimuksiin, Sternbach teki jatkotutkimusta, joka paljasti yhdisteen olevan erittäin tehokas rauhoittava lääke.
Geneerinen kemiallinen nimi klooridiatsepoksidille on methaminodiatsepoksidi. Sitä myytiin kauppanimellä Librium, joka oli johdettu equilibrium-sanan viimeisestä osasta. Vuonna 1959 yli 2 000 psykiatria määräsi ja yli 20 000 potilasta käytti lääkettä. Se kuvattiin sanoilla "kemiallisesti ja kliinisesti muista rauhoittavista lääkkeistä poikkeavat psyykkisesti energisoivat tai muutoin psykoterapeuttiset lääkkeet nyt saatavilla". Testien aikana huomattiin klooridiatsepoksidin aiheuttavan lihasten rentoutumista ja rauhoittavaa vaikutusta laboratorioeläimillä, kuten hiirillä, rotilla, kissoilla ja koirilla. 
Klooridiatsepoksidi on samantapainen fenobarbitaalin kanssa antiepileptisissä vaikutuksissaan. Kuitenkin siinä ei ole barbituraattien hypnoottista eli unettavaa vaikutusta. Eläinkokeita tehtiin Bostonin eläintarhassa ja San Diegon eläintarhassa. 42 sairaalapotilasta, jotka kärsivät akuutista ja kroonisesta alkoholismista sekä lukuisista psykooseista ja neurooseista hoidettiin klooridiatsepoksidilla. Pääosalla potilaista tuskaisuus, jännittyneisyys ja motorinen levottomuus "vähentyivät tehokkaasti." Positiivisimmat tulokset saatiin alkoholistipotilailla, joilla alkoholin vieroitusoireita hoidettiin klooridiatsepoksidilla. Raportoitiin, että vatsahaavat ja ihotaudit, joihin liittyi emotionaalisia tekijöitä, vähentyivät klooridiatsepoksidilla.
Klooridiatsepoksidi mahdollisisti emotionaalisten häiriöiden hoitamisen ilman henkisen tarkkanäköisyyden tai valppauden menettämistä. Se auttoi henkilöitä, joilla oli pakko-oireita kuten erästä potilasta, joka tunsi pakolliseksi laskea sälekaihtimien säleet astuessaan huoneeseen.
Roberta J. Nichols

Työura ja ammatilliset saavutukset

Roberta Nichols johti Yhdysvaltain autoteollisuuden vaihtoehtoisten polttoaineiden ja niiden käytön kehittämistä. Hän työskenteli 16 vuotta Ford Motor Companyn palveluksessa ja hankki kolme flexifuel-patenttia. Nichols kannatti metanolin käyttöä liikennepolttoaineena.

Yksityiselämä

Roberta Jean Hilts syntyi Los Angelesissa marraskuussa 1931. Robertan isä oli ilmailuteollisuudessa työskennellyt insinööri, joka tutustutti Robertan nopeisiin moottoriveneisiin. Ensimmäisen aviomiehensä William McDonaldin kanssa Roberta sai kaksi lasta; Robert ja Kathleen. Miehensä kuoleman jälkeen hän jatkoi opintojaan ja avioitui myöhemmin Jack Nicholsin kanssa elokuussa 1961. Ennen kuolemaansa huhtikuussa 2005 Roberta Jean Nichols Yakel ehti olla Alfred Lynn Yakelin kanssa avioliitossa 20 vuotta.
Nichols harrasti nopeita autoja, nopeita veneitä, bridgeä ja puutarhanhoitoa.
Rinkeby-Kista

Rinkeby-Kista on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosa-alueista. Se sijaitsee Tukholman länsiosassa (västerort). Rinkeby-Kistassa on yli 45 000 asukasta. Kaupunginosa-alue jakaantuu edelleen seuraaviin kaupunginosiin: Rinkeby, Akalla, Husby, Kista ja Hansta.
Rinkeby-Kistan kaupunginosa-alue muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Rinkebyn ja Kistan kaupunginosa-alueet yhdistyivät toisiinsa.
Marpessa

Marpessa oli kreikkalaisessa mytologiassa aitolialainen prinsessa ja Euenoksen, Areen pojan, tytär. Apollon oli houkutellut häntä rakkaakseen, mutta Idas sieppasi tämän siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, mikä johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.
Shree Man Gambhira

Shree Man Gambhira (”Kruunatkoon kunnia sinut”), on Nepalin aiempi kansallislaulu, joka samalla oli ylistyslaulu maan hallitsijalle. Laulu otettiin käyttöön 1962. Laulun on säveltänyt Bakhat Bahadur Budhapirthi vuonna 1899 ja sen on sanoittanut Sri Chakra Pani Chalise vuonna 1924.
Jonas Olsson (jalkapalloilija, 1970)

Ura pelaajana

Pelaajauransa Olsson edusti IFK Göteborgia ja pelasi seuran paidassa kaikkiaan 239 liigaottelua. Hän oli voittamassa IFK:lle kuutta Ruotsin mestaruutta.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Olsson aloitti IFK:n organisaatiossa siirtyen 2004 FC Trollhättanin päävalmentajaksi. Kolmen kauden jälkeen hän palasi jälleen IFK:hon, tällä kertaa päävalmentajaksi yhdessä Stefan Rehnin kanssa.  Heidän johdollaan IFK voitti kaudella 2007 Ruotsin mestaruuden 11 vuoden tauon jälkeen. Olsson oli ollut itse juhlimassa edellistä mestaruutta pelaajana. Olssonin ja Rehnin opein IFK menestyi myös Ruotsin cupissa voittamalla sen mestaruuden 2008 sekä etenemällä finaaliin 2007 ja 2009. Kaudella 2010 IFK:n meno alkoi hiipua ja seura putosi mestaruuskamppailusta ollen lopulta Allsvenskanin 7:s. Kun kaudella 2011 tulokset jäivät edelleen odotuksia heikommiksi, ilmoitti seurajohto syyskuussa, että Olsson ja Rehn jättävät seuran kauden jälkeen. 
Lokakuun alussa 2011 Olsson allekirjoitti sopimuksen norjalaisseura Sogndal Fotballin kanssa.  Olssonin johdolla Sogndal pelasi Tippeligaenissa vailla suurempaa menestystä, mutta säilytti kahden perättäisen kahdennentoista sijan myötä sarjapaikkansa sekä 2012 että 2013. Kaudella 2014 joukkueen peliesitykset olivat entistä vaisumpia ja joukkue voitti vain kuusi kauden 30 liigaottelusta. Olsson ilmoitti kesäkuussa 2014 jättävänsä seuran kauden jälkeen.  Heikkojen tulosten myötä Sogndal putosi kauden jälkeen 1. divisioonaan. 
Lokakuussa 2015 Olsson palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan sopimuksen Superettanissa pelanneen Ljungskile SK:n kanssa.  Olssonin johdolla Ljungskile lähti tavoittelemaan Superettanin kärkisijoja, mutta vajosi kauden aikana sarjan häntäpäähän. Olsson sai potkut elokuussa 2016, kun Ljungskile majaili 19 kierroksen jälkeen sarjassa toiseksi viimeisenä.
Honganpalo

Honganpalo on omakotilähiö Raahessa Pohjois-Pohjanmaalla entisen Saloisten kunnan alueella. Honganpalo sijaitsee Saloisten kirkonkylän itäpuolella. Nimensä kylä on saanut siitä, että se on perustettu Hongan talon maille, ilmeisesti kaskimaille koska nimessä on palo-pääte. 
Alue on saanut alkunsa 1960-1970-luvulla, jolloin Rautaruukin perustamisen vuoksi Raaheen muutti runsaasti uusia asukkaita, joita varten täytyi rakentaa uusia omakotitaloalueita. Vielä nykyäänkin iso osa honganpalolaisista on Rautaruukin palveluksessa. Honganpalossa toimi 1990-luvun puoleenväliin asti kyläkauppa, jonka yhteydessä oli loppuvaiheessa myös Saloisten asiamiesposti, nykyisin kaupparakennuksessa toimii paino. Honganpalossa on ollut vuodesta 1984 oma ala-aste, jota nykyisin, Raahen lakkautettua Saloisten kirkonkylällä sijainneen Myllymäen ala-asteen, käyvät myös Saloisten kylän lapset.
Werner August Örn

Werner August Örn (26. marraskuuta 1853 Viipuri – 4. syyskuuta 1913 Salmi) oli suomalainen oikeuspormestari ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän kirjoitti salanimellä Harald Selmer-Geeth romaanin Inspektorn på Siltala (suom. Siltalan pehtoori) josta tehtiin myöhemmin näytelmä ja elokuva.
Örnin isä Robert Isidor Örn (1824–1885) toimi Viipurin kunnallispormestarina, porvarissäädyn puheenjohtajana säätyvaltiopäivillä ja viimeksi kenraalikuvernöörin kanslian päällikkönä ja senaattorina. Hänet aateloitiin 1876. Werner August Örn pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalikoulusta 1873 ja hän opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1880. Örn sai varatuomarin arvon 1883.
Örn toimi Viipurin kaupungin oikeuspormestarina 1898–1907 ja hän toimi myös Viborgs konstvänner -yhdistyksen puheenjohtajana. Viimeksi Örn toimi 1907–1913 Salmin kihlakunnantuomarina.
Örn kirjoitti molemmat julkaistut kirjansa salanimellä Harald Selmer-Geeth. Romaani Inspektorn på Siltala sai heti hyvän vastaanoton ja se käännettiin myös suomeksi ja 1912 saksaksi. Hjalmar Procopé kirjoitti romaanin pohjalta 1913 nelinäytöksisen huvinäytelmän ja siitä tehtiin myös kaksi elokuvaversiota: 1934 Risto Orkon ohjaamana ja 1953 Valentin Vaalan ohjaamana. Örnin toista teosta Min första bragd pidetään yleisesti ensimmäisenä suomalaisena salapoliisiromaanina.
Kulta-akaasia

Ulkonäkö

Kulta-akaasia kasvaa enintään 8 metriä korkeaksi. Sen lehvästö on tiheä, oksat kaareutuvat alaspäin. Oksia peittää harmaa kaarna, nuoret oksankärjet ovat hienon nukan peitossa. Lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä, niiden lehdykät ovat 3-6 mm leveitä. Kullankeltaiset kukat kasvavat noin 10-20 kappaleen tertuissa, niiden halkaisija on noin 5 mm.
Koristekasviksi on jalostettu punalehtinen muoto ja toinen, jonka lehdenkärjet ovat keltaiset.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kulta-akaasiaa kasvaa luonnonvaraisena Australiassa New South Walesin osavaltiossa. Se on levinnyt tulokaslajina muuallekin. Se kestää pakkasta 7 asteeseen asti, ja viihtyy monenlaisessa maaperässä aurinkoisilla kasvupaikoilla. Kulta-akaasiaa käytetään pensasaitoina ja tuulensuojakasveina.