google/wiki40b huggingface dataset:
Meksikon pikajuna

Meksikon pikajuna on Reino Helismaan suomentama versio kappaleesta Orient Express. 
Kappaleen on säveltänyt Gerhard Mohr ja alkuperäiset sanat on tehnyt Eric(h) Plessow.
Kappale levytettiin suomeksi laulettuna versiona ensimmäisen kerran vuonna 1949, tosin Kaarlo Valkama oli tehnyt soitetun version jo vuonna 1933.
Kappaleessa juna pysäytetään ja junarosvot ”Pikku-Pete” ja ”Iso-Pat” yrittävät ryöstää korut ja muut arvoesineet sekä siepata naiset. Matkaan tulee kuitenkin mutkia, sillä matkustajat alkavat kiistellä keskenään rosvojen viimeisestä aikeesta ja eräs vanhapiika alkaa lähennellä rosvoja näiden kauhuksi. Helismaa on levyttänyt laulun kahteen kertaan; myöhemmässä versiossa mukana on Ragni Malmstén vanhanpiian roolissa.
Kappale oli niin pitkä sanoitukseltaan, että teksti täytyi jakaa single-levyn molemmille puolille. Usein kappaleen viimeinen säkeistö on jätetty pois.
Suomalainen koomikko Ismo Leikola on myös tehnyt kappaleesta cover-version, joka tekee pilaa Suomessa käytetyistä Pendolino-junista
Sophie Dahl

Sophie Dahl (ent. Sophie Holloway, s. 15. syyskuuta 1977) on englantilainen kirjailija ja entinen malli.
Dahlin vanhemmat ovat näyttelijä Julian Holloway ja kirjailija Tessa Dahl, jonka oma isä on lastenkirjailija Roald Dahl. Vanhemmat erosivat hänen varhaislapsuudessaan ja Sophie jäi äitinsä kasvatettavaksi. Äitinsä mukana hän ehti asua muun muassa Lontoossa, New Yorkissa ja intialaisessa ashramissa ja käydä kymmentä eri koulua. Malliksi Dahl päätyi 18-vuotiaana kohdattuaan sattumalta Isabella Blow’n. Hän herätti mediassa huomiota, sillä tuolloin häntä pidettiin mallien mittapuulla epätavallisen suurikokoisena.
Dahlin esikoisromaani Playing With the Grown-ups julkaistiin vuonna 2007. Sitä oli edeltänyt jo vuonna 2003 kuvitettu 74-sivuinen pienoisromaani The Man with the Dancing Eyes, jonka kuvituksen laati hänen lapsuusystävänsä Annie Morris. Teosten välillä Dahl oli kirjoittanut moniin sanoma- ja aikakauslehtiin. Vuonna 2009 hän julkaisi hänen keittokirjan Miss Dahl’s Voluptuous Delights. Sen jälkeen hän esiintyi myös televisiossa kirjan innoittaman ruoanlaitto-ohjelman The Delicious Miss Dahl (2010) juontajana. Toinen keittokirja, From Season to Season, ilmestyi 2011.
Dahl on ollut naimisissa muusikko Jamie Cullumin kanssa vuodesta 2010 ja heillä on kaksi tytärtä.
FS Albatros (P681)

Valmistus

Sen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1966 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta nimellä Névé. Alus otettiin palvelukseen 1967.

Palvelus

Alus muutettiin 1983 partioalukseksi Toulonissa, jolloin sille asennettiin etukannelle 40 millimetrin tykki ja sille asennettiin valvontaelektroniikka. Alus kastettiin Albatrosiksi palvelukseen otettaessa 19. toukokuuta 1984. Sen moottori vaihdettiin heinäkuusta 1990 maaliskuuhun 1991 Lorientissa.
Alus on sijoitettu Réunionille Ports-des-Galetsiin, missä sen tehtävänä on valvoa Ranskan etuja alueella. Valvottavaan alueeseen kuuluvat Kerguelen, Crozet, Saint Paul et Amsterdam.
Calm Air

Historia

Yhtiön juuret juontavat 1950-luvulle, jolloin yhtiön perustaja Arnold Morberg kuljetti yksimoottorisella vesilentokoneellaan kalaturisteja Saskatchewanin provinssin pohjoisosassa sijaitsevalle leirilleen. Vuonna 1962 hän sai tilauslentoluvan ja aloitti lentää tarvikkeita ja paikallisia asukkaita Saskatchewanin Stony Rapidsin ympäristössä. Vuonna 1969 Morberg hankki omistukseensa Manitoban Lynn Laken kaupungissa sijainneen Fred Chupka’s Northern Manitoba airline -lentoyhtiön. Hän aloitti matkustajaliikenteen kaksimoottorisella DHC-6 Twin Otter -lentokoneella. Lynn Lakesta tuli yrityksen uusi kotikenttä seuraavaksi kuudeksitoista vuodeksi.
1970-luvulla sähköyhtiöt aloittivat uusien vesivoimaloiden rakentamisen pohjoisessa Manitobassa, minkä takia matkustaja ja rahtilentojen kysyntä kasvoi jyrkästi. Calm Air aloitti liikennöinnin 1975 Churchillin kaupunkiin, jossa sijaitsee Manitoban arktinen syväsatama. Vajaan vuoden päästä Calm Air otti hoitaakseen Trans Airin reittikohteet Kivalliqin alueella, Nunavutin territoriossa. Yhtiö perusti toimipisteen Rankin Inlettiin mahdollistaen Kivalliqin alueen ensimmäisen ympärivuotisen lentotoiminnan. Samoihin aikoihin yhtiö hankki ensimmäisen suuremman koneensa Hawker Siddeley HS 748:n, joka pystyi kuljettamaan paineistetussa matkustamossa noin 40 matkustajaa tai lähes 5700 kilogrammaa rahtia. Calm Air hankki kaksi uutta Douglas DC-4 -lentokonetta kuljettamaan ympärivuotisesti rahtia 1980-luvun alussa Luoteisterritoriossa Eskimo Pointin länsipuolelle (tunnetaan nykyisin Arviatina, Nunavutissa) avattulle Cullaton Laken kultakaivokselle. Yhtiö hankki toisen Hawker Siddley HS 748 -koneensa 1983. Kaivos suljettiin vuonna 1985.
Vuonna 1985 Calm Air muutti pääkonttorinsa alueen suurimpaan kaupunkiin Thompsoniin, jossa se rakensi suuren rahdinkäsittelyrakennuksen ja lentokonehallin, jossa sijaitsee myös yhtiön huoltopiste. Calm Air on Thompsonin toiseksi suurin työllistäjä. Vuonna 1987 Calm Air teki yhteistyösopimuksen juuri perustetun Canadian Airlinesin (nykyisin Air Canada) kanssa, näin ollen yhtiö pystyi tarjoamaan asiakkaailleen kehittyneen lipunvarausjärjestelmän ja jatkoyhteyksiä muualle Kanadaan sekä ympäri maailmaa. Vuosien kuluessa yritys hankki uusia Hawker Siddley ja Navajo Chieftain -lentokoneita.
Vuonna 1994 Calm Air hankki ensimmäisen ruotsalaisen Saab 340B+ -lentokoneensa, jonka ensilento tapahtui 15. tammikuuta 1995 reitillä Winnipeg, The Pas, Flin Flon ja Thompson. Calm Air oli ensimmäinen kanadalainen lentoyhtiö, joka käytti konetyyppiä, ja ensimmäinen pohjoisamerikkalainen yhtiö, joka otti plus-version käyttöön. 1990-luvun loppupuolella yhtiö aloitti liikkennöinnin luoteis-Ontarion ja Saskatchewanin kohteisiin, joita varten se tilasi uusia Saab 340+ -koneita.

Kohteet

Calm Air lentää seuraaviin reittikohteisiin (päivitetty joulukuussa 2017):
Extreme folk

Extreme folk on yksi folkmusiikin tyylilajeista. Tyylilajiin kuuluu folkmusiikille tyypillinen melodisuus, akustiset tai kansanperinteestä tunnetut soittimet, sekä erilaisten kansanperinteiden inspiroima harmonisuus, rytmi ja tunnelma. Lisäksi extreme folkille on luonteenomaista musiikin äärimmäisyys. Kappaleissa on usein korkea tai äärimmäisen korkea tempo, kappalerakenne voi olla progressiivinen, yllätyksellinen ja outo, musiikissa voi olla aggressiivisia tai punk- ja hevimusiikille tyypillisiä piirteitä, tai musiikkiin on lisätty folkille epätyypillisiä soittimia ja soundeja. Extreme folk usein myös lainaa vaikutteita useista eri genreistä, ja on usein gernejen äärirajoja koettelevaa. Tyypillisiä extreme folkin saamia vaikutteita ovat ska-, reggae-, balkan-, klezmer-, lähi-idän-, jazz-, punk- ja metallimusiikki. Myös psykedeelinen, elektroninen tai rapmusiikki on usein edustettuna extreme folkissa.
Koska extreme folk kuvastaa hyvin monenlaista äärimmäistä folkmusiikkia, ei se ole tarkasti määriteltävissä tiettyihin yhtyeisiin. Suomessa extreme folkiksi voisi luonnehtia folk-jazz-punk-yhtyeen Alamaailman vasarat, sekä ska-rap-balkan-yhtyeen St. Rasta, joka on ilmoittanut virallisesti olevansa extreme folk -musiikkia. St. Rasta tosin käytti nimitystä kuvaamaan musiikin lisäksi yhtyeen jäsenten olemusta ja luonnetta.
Folkmusiikin alkuperäisyyttä korostava ja promotoiva organisaatio XFS Music määrittelee extreme folkin "tavallisen, yleisen ja odotetun ylittämiseksi", mutta tarkoittaa tällä alkuperäisen folkmusiikin ihannointia ja on siksi eroteltava genrenimityksestä extreme folk.
Extreme folkia ei sovi sekoittaa metallimusiikin genreen extreme folk metal.
Numlahti

Numlahti (ruots. Numlax) on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee Perttulan kaakkoisosassa sijaitsevan Hongisojantien varrella, joka alkaa Lopentiestä jatkuen Kirkonkylän suuntaan. Numlahdessa sijaitsee mainittujen teiden yhtymäkohdassa kulttuurihistoriallisesti arvokas Numlahden kartano, joka on saanut alkunsa vuonna 1594 ja on täten pitäjän vanhin kartano. Kartanon maita erotettiin toisen maailmansodan jälkeen lunastettavaksi Karjalasta saapuneelle siirtolaisväestölle, muodostamalla näin ns. "karjalaiskylän". Perttulan, Uotilan ja Numlahden välissä sijaitsi aikoinaan nyttemmin pelloksi kuivatettu Kuhajärvi, jota 1830–1850-luvuilla kuivatettiin ensin osittain, sitten 1920–1940-luvulla kokonaan. Numlahdella ei ole omaa koulua vaan koululaiset kulkevat kunnan muihin kouluihin.
Numlahti tunnetaan myös NJMK:n eli Nurmijärven moottorikerho ry:n järjestämistä motocross-ajojen tapahtumapaikkana.
Numlahti tulee toimimaan toisena alkupisteenä tulevalle Klaukkalaa kiertävälle ohitustielle tien toisen alkupään ollessa Hämeenlinnanväylässä.
Max Frisch

Max Rudolf Frisch (15. toukokuuta 1911 Zürich – 4. huhtikuuta 1991 Zürich) oli merkittävä sveitsiläinen kirjailija. 
Frisch syntyi Zürichissä, missä hän ensin opiskeli saksaa ja sen jälkeen rakennustaidetta. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Sveitsin armeijassa. Tärkeitä aiheita Frischille olivat ihmisen identiteetti ja Sveitsin itsekuva esimerkillisenä, sitoutumattomana valtiona sekä maan rooli maailmassa.
Norrström

Norrsröm on Ruotsin kolmanneksi suurimman järven Mälarenin pääasiallinen lasku-uoma Tukholmassa Ruotsissa. Se laskee Mälareniin kuuluvasta Riddarfjärdenistä Saltsjönin lahteen Norrmalmin kaupunginosan ja Stadsholmenin saaren välitse. Norrströmissä sijaitsevat Helgeandsholmenin ja Strömsborgin saaret, joista ensinmainitulla on Ruotsin valtiopäivätalo. Helgeandsholmenin ja Stadsholmenin väliin jäävä Norrströmin eteläinen haara on nimeltään Stallkanalen. Stadsholmenin eteläpuolitse virtaa Mälarenin toinen luonnollinen lasku-uoma Söderström. Näiden lisäksi Mälarenia yhdistää Itämereen kaksi kanavaa: Södertäljen kanava Södertäljessä ja Hammarbyleden Tukholman Södermalmissa.
Norrström syntyi maankohoamisen tuloksena 1200-luvulla ja sen synty antoi paikalle strategisen merkityksen, joka sitten johti Tukholman kaupungin perustamiseen.
Norrströmin vesistöalue on yksi Ruotsin päävesistöalueista. Vesistöalueen laajuus on 22 650 km² ja keskivirtaama 160 m³/s, mikä tekee vesistöstä keskivirtaamaltaan Ruotsin kymmenenneksi suurimman.
Kummitussirkat

Rakenne

Lahkolle on tyypillistä suuret vaihtelut niin koon kuin ulkomuodonkin suhteen. Ryhmään kuuluu mm. pisin tunnettu hyönteinen, jalkoineen yli 50 cm:n pituinen Phobaeticus chani kuin myös yli 50 gramman painoiseksi kasvava Heteropteryx dilatata. Kummitussirkkojen suojaväri on erinomainen ja monia lajeja on erittäin vaikeaa havaita niiden luontaisessa ympäristössä.
Kummitussirkkojen vartalo muistuttaa joko oksaa, kaarnanpalaa tai lehteä ja väri vaihtelee vihreän ja ruskean eri sävyissä. Väri voi vaihtua vuorokaudenajan mukaan. Tuntosarvet ovat rihmamaiset ja verkkosilmät pienet. Joskus päälaella saattaa olla kolme pistesilmää.
Liikkuminen tapahtuu rukoilijasirkkojen tapaan nykivin liikkein. Jotkin lajit osaavat lentää. Siivekkäiden lajien lenninsiivet ovat suojaavia etusiipiä pidemmät.

Kehitys ja elintavat

Kaikki kummitussirkat ovat lehdensyöjiä, jotka käyvät läpi vaillinaisen muodonvaihdoksen. Toukkavaiheita on 6–9. Lisääntyminen tapahtuu joko suvullisesti tai varsin usein neitseellisesti. Koiraat, jos sellaisia on, ovat huomattavasti naaraita hentorakenteisempia.
Kummitussirkat ovat melko helppohoitoisia, mikä on tehnyt monista lajeista suosittuja terraarioeläimiä.
Vanuatun lippu

Vanuatun lippu on Vanuatun tasavallan virallinen lippu. Sen värit ovat samat kuin Vanuaaku-puolueen lipussa. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 13. helmikuuta 1980.
Lipun Y-kirjain kertoo Vanuatun saarten muodostavan y:n muotoisen kuvion. Mustassa kolmiossa, joka kuvaa melanesialaisia ihmisiä, on maan kansallistunnus, villisian torahammas ja ristikkäiset namele-saniaisen lehdet. Torahammas kuvaa maan rikkauksia ja saniaisen lehdet saarelaisten perinteistä elämäntapaa. Keltainen väri symboloi kristinuskon tuomaa rauhaa ja valoa sekä myös auringonpaistetta. Punainen kuvaa verta, perinteiden voimaa ja kaikkien kansojen yhteyttä. Vihreä symboloi maan saaria.
Nonvitcha

Nonvitcha on kansanjuhla, jota vietettiin ensimmäistä kertaa Grand-Popossa Beninissä vuonna 1923. Nonvitcha tarkoittaa paikallisella kielellä ”yhdistyneet veljet”. Sitä juhlitaan Grand-Popossa helluntain aikaan. Grand-Popolaisten perustamaa tapahtumaa on uudistettu ajan mittaan.

Alkuperä

Juhlayhdistyksen ajatuksen perusti Gnasonou-Akpa, joka oli kotoisin pienestä Grand-Popon sivukylästä, nimeltään Doyi. Hän oli matkustanut useissa maissa, kuten Nigeriassa, Kamerunissa, Togossa ja Ghanassa. Sen jälkeen hän hämmästyi siitä, että Xwedojen ja Xwlanien keskuudessa ei ollut veljeyttä. Grand-Popo koostui tuolloin näiden kahden kansan asukkaista. Hänen ideansa oli luoda yhdistys näiden kahden kansan välisten veljellisten siteiden vahvistamiseksi. Aloitteen hyväksyi eräs hänen maanmiehistään nimeltä Augustin Kokou Azangi, joka loi sen jälkeen Ranskassa yhdistyksen nimeltä Bedjinonvi. Tämä yhdistys, joka tarkoittaa "diasporan veljeyttä", pyrkii vakiinnuttamaan Togon ja Beninin opiskelijoiden välisten suhteiden parantamiseen Ranskassa.

Juhlinta

Nonvitcha-juhlien virallinen päivä on helluntai. Vuosien varrella nämä tapaamiset on nykyaikaistettu ja ne tapahtuvat muutaman päivän aikana. Nonvitchaa juhlitaan Grand-Popon kylän keskustassa, jossa on alue joka on tarkoitettu erilaisille tapahtumille, kuten keskusteluille, tanssille, urheilukilpailuille, kulttuuriesityksille. 
Alueellisen ja kansallisen festivaalin lisäksi juhlasta on tullut kansainvälinen ja siihen toivotaan osallistuvan satoja ulkomaalaisia, jotka tulevat matkailemaan tai hyödyntämään liiketoimintamahdollisuuksia.
Mirka Soinikoski

Kunnallispolitiikka

Soinikoski oli ensimmäistä kertaa ehdolla kunnallisvaaleissa 2012 Hämeenlinnassa. Hänet valittiin vihreiden 1. varavaltuutetuksi. Kaudella 2013–2017 Soinikoski toimi myös lasten ja nuorten lautakunnan jäsenenä. 
Vuoden 2017 kuntavaaleissa vihreät kaksinkertaisivat paikkamääränsä Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa ja Soinikoski valittiin 309 äänellä valtuustoon. Soinikoski valittiin vihreiden valtuustoryhmän puheenjohtajaksi, mutta hän luopui tehtävästä tultuaan valituksi eduskuntaan keväällä 2019. Vuonna 2017 Soinikoski valittiin myös Kanta-Hämeen maakuntavaltuustoon.

Eduskunta

Mirka Soinikoski oli ensimmäistä kertaa ehdolla eduskuntaan vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän sai 825 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Soinikoski nousi eduskuntaan 2 320 äänellä.
Vuonna 2019 Soinikoski valittiin viestintä- ja liikennevaliokunnan ja lakivaliokunnan jäseneksi sekä puolustusvaliokunnan varajäseneksi.

Vihreät

Soinikoski toimi vuosina 2016–2017 vihreän sote-asiantuntijaryhmän jäsenenä ja oli mukana rakentamassa vihreiden sote-mallia. Hän oli vihreiden Hämeen piirin hallituksen jäsen vuosina 2016–2019 ja vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen vuosina 2017–2019.
Soinikoski oli ehdolla myös eurovaaleissa 2019, joissa hän sai 2 534 ääntä eikä tullut valituksi. Soinikoski oli yksi vihreiden neljästä eurovaaliehdokkaasta, jotka olivat tulleet aiemmin keväällä valituiksi eduskuntaan.
Vuoristo-Karabah

Vuoristo-Karabah (azer. Dağlıq Qarabağ, armeniaksi Արցախ, Arc’ax, myös Լեռնային Ղարաբաղ, Leṙnayin Ġarabaġ, ven. Нагорный Карабах, Nagornyi Karabah) on maantieteellinen alue Etelä-Kaukasiassa. 
Neuvostojohtaja Stalin liitti alueen Azerbaidžaniin. Alueella oli 1980-luvulla kansallisuuskiistoja. Niiden takia armenialaiset kansallismieliset irrottivat alueen
Armenian tuella Azerbaidžanista vuonna 1991. Aluetta hallitsee nykyään pääosin itsenäinen Artsakhin tasavalta. 
Alue on pinta-alaltaan noin 4 400 neliökilometriä. Vuonna 2013 Vuoristo-Karabahin tasavalta ilmoitti väkiluvukseen 148 100 asukasta. 
Vuoristo-Karabahin asukkaista pääosa on etnisesti armenialaisia. Karabah (Karabagh) on peräisin turkin ja persian kielistä ja se tarkoittaa "mustaa puutarhaa". Paikalliset asukkaat käyttävät nykyisin mieluiten muinaista nimeä "Artsakh".
Jordi Gené

Uran alku

Kartingin jälkeen Gené siirtyi kilpailemaan Fiat Unolla. Vuonna 1988 hän kilpaili Espanjan Formula Ford -sarjassa ja voitti mestaruuden. Gené lähti Englantiin viideksi vuodeksi ja kilpaili useaa tulevaa Formula 1 -kuljettajaa vastaan. Vuoden 1989 hän ajoi Formula Fordeilla Britannian sarjassa ja sijoittui Brands Hatchillä ajetussa Formula Ford Festivalissa neljänneksi. Vuodet 1990 ja 1991 kuluivat Britannian Formula 3:ssa. Vuonna 1991 Gené sijoittui toiseksi Macaun GP:ssä.

Formula 3000 ja yritys Formula 1:een

Marlboron tuella Gené siirtyi kansainväliseen Formula 3000 -sarjaan vuodeksi 1992. Hän ajoi Laurent Aïellon tallikaverina Pacific Racing -tallissa. Gené voitti kauden avauskilpailun Silverstonessa ja sijoittui loppupisteissä viidenneksi.
Vuonna 1993 Gené oli mukana yrittämässä Formula 1 -sarjaan yhdessä entisen F1-kuljettaja Adrián Camposin Bravo-tallin kanssa. Projekti peruutettiin, kun se todettiin sääntöjenvastaiseksi. Talli ilmestyi kuitenkin kauden avaukseen Etelä-Afrikan GP:hen, mutta se ei saanut osallistua tapahtumaan. Gené jatkoi vuodet 1993 ja 1994 F3000:ssa. Vuonna 1994 hän toimi lisäksi Benettonin F1-tallin testikuljettajana.

Siirtyminen koppiautoihin

Vuodesta 1995 lähtien Gené on kilpaillut aktiivisesti koppiautoilla, kuten vakioautoilla, kuorma-autoilla ja urheiluautoilla. Vuodet 1995 ja 1996 hän kilpaili Espanjan vakioautosarjassa ja sijoittui ensimmäisenä vuonnaan toiseksi ja voitti jälkimmäisenä vuotena mestaruuden. Kaudella 1997 Gené ajoi Super Tourenwagen Cup -sarjassa ennen kuin siirtyi kausiksi 1998–1999 European Truck Racing Cupiin, joka on sarja, jossa kilpaillaan kuorma-autoilla.
Kaudet 2000–2004 Gené kilpaili Espanjan urheiluautosarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2003. Vuonna 2001 hän osallistui myös European Le Mans Series -sarjan kilpailuihin ja 2002–2004 European Touring Car Championshipin kilpailuihin. Lisäksi hän osallistui 2000 ja 2001 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän voitti vuonna 2001 oman luokkansa. Kaudesta 2005 lähtien Gené on ajanut SEAT-autoa World Touring Car Championship -sarjassa eli WTCC:ssä. Sarjassa hän on voittanut neljä kertaa, viimeksi vuonna 2008.

Yksityiselämä

Gené on naimisissa Monica-nimisen naisen kanssa, ja hänellä on kaksi lasta: Maria ja Jordi. Hän harrastaa vuoristopyöräilyä ja golfia. Genén pikkuveli Marc Gené on myös kilpa-autoilija, ja hän on kilpaillut Formula 1 -sarjassa.
Samsung i7500

Ominaisuudet

I7500 on 3.5G-älypuhelin jossa on nelitaajuuksinen GSM ja kolmitaajuuksinen HSDPA(900/1700/2100) nopeudella 7,2Mbps. Puhelimessa on 3,2-tuumainen AMOLED-kosketusnäyttö, 5 megapikselin kamera automaattitarkenuksella ja LED-salamalla sekä digitaalinen kompassi. Toisin kuin ensimmäisessä Android-puhelimessa HTC Dreamissa, i7500:ssa on 3,5mm kuulokeliitäntä.
Puhelimessa on useita Googlen Mobile-palveluita, kuten Google-haku, Gmail, YouTube, Google-kalenteri ja Google Talk. Puhelimen GPS:n avulla voi käyttää Google Mapsin ominaisuuksia kuten oman sijainnin näyttäminen, Google Latitude ja Street View. Puhelin pystyy toistamaan MP3-, AAC- (myös iTunes Plus -lataukset) ja WMA-äänitiedostoja sekä H.264-videotiedostoja. Betaversio Spotify-musiikkipalvelusta on saatavilla Android Marketista.

Kritiikkiä

Samsung on saanut runsaasti kritiikkiä Galaxy-käyttäjiltä päivitysten puutteen vuoksi. Päivitysten puolesta on aloitettu vetoomus, jonka oli allekirjoittanut yli 7600 henkilöä.
Iku-Turso (sukellusvene)

Rakentaminen

Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1927 Crichton-Vulcanin telakalta Turusta. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna telakkanumerolla 704 ja alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1931. Alus valmistui saman vuoden lopulla 13. lokakuuta.

Palveluskäyttö

Iku-Turso laski 22. kesäkuuta 1941 Mohnin pohjoispuolelle 2,5 meripeninkulman jonoon 20 S/36 -merimiinaa. Se laski toiset vastaavat 20 miinaa Ruuskerin koillispuolelle Suursaaresta kaakkoon 24. kesäkuuta  ja vielä 18 miinaa Vaindloon eteläpuolelle 26. kesäkuuta, minkä jälkeen loput suunnitelluista miinanlaskumatkoista peruutettiin. Alus laski vielä 11. heinäkuuta 18 miinaa Lobinniemen pohjoispuolelle.
Iku-Turso  määrättiin 31. heinäkuuta partioimaan Hangon ja Tallinnan välisellä reitillä. Hangon valvojien ilmoitettua 30. marraskuuta saattueen saapumisesta, lähetettiin Iku-Turso ja Vetehinen merelle. Alukset eivät kyenneet estämään saattueen matkaa.
Iku-Turso upotti 27. lokakuuta 1942 (päällikkönä komentajakapteeni Eero Pakkala) torpedolla Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen Štš-320:n, jonka koko miehistö sai surmansa. Alus vaurioitui vakavasti osuessaan miinoitettuun sukellusveneverkkoon Lavansaaren satamassa vuonna 1944 viimeisen sotatoimensa yhteydessä. Aluksen päällikkönä oli tuolloin kapteeniluutnantti Pentti Airaksinen.
Pariisin rauhansopimuksen mukaisesti Suomi luopui sukellusveneistä, ja Iku-Turso myytiin muiden Vetehis-luokan veneiden ja Saukon kanssa romuksi Belgiaan vuonna 1952.
Toivo Armas Putkonen

Toivo Armas Putkonen (1912 Viipuri–25.3.1980 Espoo) oli suomalainen lintutieteilijä ja opettaja.
T.A. Putkonen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseossa 1931. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1936 ja sai maisterin arvon 1937. Hän opetti biologiaa ja maantietoa vuosikymmeniä, ensin Uuraan yhteiskoulussa ja 1939 Helsingin toisessa suomalaisessa lyseossa. 1940 hän meni Imatran yhteiskouluun, jossa hän työskenteli eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuodesta 1950 alkaen koulun rehtorina. Putkonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan.
Putkonen tutki Viipurin seudun linnustoa ja julkaisi tutkielmansa 1942 Vanamon Annales Zoologici-sarjassa. Hän tarkkaili lintuja Äyräpäänjärvellä 1935–1937 sekä keräsi laajan lintuhavaintoarkiston Karjalan kannaksen alueelta. Putkonen perehtyi tutkimuksissaan erityisesti puukiipijään, mutta ei koskaan julkaissut aiheesta.
Barrett Wilbert Weed

Ura

Weedin ensiesiintyminen Broadwaylla tapahtui marraskuussa 2011, musikaalissa Lysistrata Jones, jossa hän toimi useiden naispuolisten roolien varanäyttelijänä.
Hänen seuraava merkittävä roolinsa oli Nadia musikaalissa Bare vuosina 2012-2013.
Syksyllä 2013 Weed sai pääroolin Veronica Sawyer musikaalin Heathers: The Musical ensiesityksessä Los Angelesissa, ja jatkoi roolissaan kun musikaali siirtyi New Yorkiin Off Broadwaylle. Kesäkuussa 2014 Weed jätti roolin ja elokuussa musikaali suljettiin. Esiintymisensä ansiosta hän pääsi ehdolle Lucille Lortel- ja Drama Desk-palkintojen saajaksi.
Nang sbek

Nang sbek eli sbek thom on Kambodžan khmerien luoma varjoteatteri. Sitä esitetään kaksi metriä korkeilla nahasta leikatuilla nukeilla. Teatterimuoto on kehittynyt jo Angkorin valtakunnan aikana. Esitykset on pyhitetty jumalille ja sidottu tiettyihin juhlapäiviin kuten uuteenvuoteen tai kuninkaan syntymäpäivään.
Esityksissä pingoitetaan suuri kangas nuotion (tai nykyisin projektorin) eteen. Kussakin nukessa on kaksi bambukeppiä, joiden avulla nukkea liikuttava tanssija saa sen elämään seuraten tarkkaa koreografiaa. Esitykset liittyvät Reamkeriin, eeppiseen taruun, joka on Ramayanan kambodžalainen muoto. Koko Reamkerin esittäminen kestäisi 27 tuntia, eikä sitä olekaan esitetty kokonaisena vuosikymmeniin.
Nang sbek on Kambodžan kolmesta nukketeatterityypistä suurellisin, ja sitä kutsutaankin kuninkaalliseksi nukketeatteriksi. Siinä on isommat nuket kuin muissa muodoissa, ja jokainen hahmo leikataan omasta naudantaljastaan. Nukkejen raajat eivät liiku, ja niissä on tyypillisesti aukkokoristelua.
GAIS

Jalkapallo

GAIS:n miesten jalkapallojoukkueen menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat vuosisadan alkupuolelle. Se voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 1919, 1922, 1931 ja 1954, ja Ruotsin Cupin vuonna 1942. Sittemmin joukkueen esitykset eivät ole yltäneet entisten vuosien tasolle. Kuitenkin kaudella 2006 joukkue pelaa korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa ensimmäisen kerran sitten vuoden 2000. Kaikkiaan joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 47 kautta ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 28 kautta.