Honkajoki

Maantiede

Honkajoen naapurikunnat ovat Isojoki, Kankaanpää, Karvia, Kauhajoki ja Siikainen.
Honkajoen merkittävin vesistö on Karvianjoki. Honkajoella ei ole yhtään järveä.
Kauhanevan-Pohjankankaan kansallispuistoon liittyvä Natura-alue ulottuu myös Honkajoen alueelle.  Kunnan muita Natura-kohteita ovat Haapakeitaan alue ja Karvianjoen kosket.

Historia

Honkajoen hallinnollinen ero Kankaanpään pitäjästä tapahtui maaliskuussa 1867.
Honkajoen varhaisimmasta asutuksesta on todisteena Myllyluoman kivikautinen asuinpaikka. Paikalta on löydetty asumuksen jäännökset, jotka ovat peräisin niin sanotun Suomusjärven kulttuurin ajoilta noin 7000–4200 eaa. Kota on jälleenrakennettu Museoviraston piirustusten mukaan Jyllin leirikeskuksen läheisyyteen. 
Kappalainen Abraham Jaakonpoika oli 1630-luvulla ottanut viljeltäväkseen kaksi autiotilaa Ikaalisten keskustassa, läheltä silloista kirkkoa. Näistä tiloista muodostettiin sittemmin kirkkoherran pappila, ja tässä yhteydessä myös näiden autiotilojen ulkomaat siirtyivät kirkon haltuun. Kaukaisin ulkomaa oli Honkajoella osuus Hienmaan laajoista erämaa-alueista. Tälle maa-alueelle kirkkoherra Abraham Jaakonpoika lähetti torpparin vuonna 1652 sovittuaan asiasta alueen muiden osakkaiden kanssa. Torppa kuitenkin jossain vaiheessa autioitui, mutta myöhemmin 1671 kirkkoherraksi tullut Abraham Ikalensis perusti uuden torpan, nimeltään Jokihonko, nykyisen Honkajoen keskustan alueelle. Nämä pappilan omistamat torpat olivat alku Honkajoen vakituisemmalle asutukselle. 
Honkajoen puukirkon on suunnitellut aikanaan kuuluisa jalasjärveläinen kirkonrakentaja Salomon Köykkä-Köhlström ja se rakennettiin hänen johdollaan vuosina 1804–1812. Kirkko entistettiin 1960-luvulla.
Honkajoelle asutettiin viime sotien jälkeen Hiitolan siirtoväkeä. 
Kunnanjohtaja oli helmikuun loppuun 2016 Mauno Mäkiranta. Hän ehti toimia virassa määräaikaisena toistakymmentä vuotta. Kesäkuussa 2015 valtuustossa syntyi päätös, että tehtävä laitettiin avoimeen hakuun. Äänestyksessä isojokelainen Ulla Norrbo voitti Mäkirannan.

Talous

Honkajoki on ollut 2010-luvulla ns. kriisikuntien listalla heikon taloustilanteensa takia, ja sen pelastamista kuntaliitosten avulla on harkittu. Liitosselvitykset ovat jäissä odottamassa valtakunnallisia päätöksiä kuntien rahoituksesta.
Vuonna 2015 kunnassa oli 731 työpaikkaa. Niistä 28% oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 42% palveluissa ja 30% jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli yli yhdeksän kertaa niin suuri kuin koko maassa keskimäärin (3%), vastaavasti palvelun osuus oli pienempi kuin koko maassa (75%).
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Honkajoki Oy, Honkajoen Osuuspankki ja Honkasijoitus.

Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Honkajoella oli 1 707 asukasta, joista 739 asui taajamissa, 953 haja-asutusalueilla ja 15 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Honkajoen taajama-aste on 43,7 %. Honkajoen taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Honkajoen kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 739 asukasta.

Palvelut

Honkajoella toimii Hongon koulu ja Honkajoen yhteiskoulu, jossa on samassa rakennuksessa sekä yläkoulu että lukio. Viimeiset kyläkoulut lakkautettiin vuonna 2005. Kunnankirjasto on avoinna neljänä päivänä viikossa Toisen asteen ammatillisia koulutuspalveluita tuottaa Satakunnan Koulutuskuntayhtymä (Sataedu). Sosiaali- ja perusterveydenhuollon palvelut tuottaa Pohjois-Satakunnan Peruspalveluliikelaitoskuntayhtymä (PoSa) ja erikoissairaanhoitopalvelut sekä kehitysvammaisten asuntola- ja laitospalveluita tuottaa Satakunnan Sairaanhoitopiiri.

Ruokakulttuuri

Honkajoen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla klimppisoppa ja lampaanhöystöperunat.