google/wiki40b huggingface dataset:
Fred Runeberg

Fred Runeberg (15. heinäkuuta 1909 Helsinki – 16. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän oli Nino Runebergin poika, Heidi Parlandin ja Arne Runebergin veli sekä Kristian Runebergin isä.
Fred Runeberg kävi seitsemän vuotta kansakoulua ja teki useita opintomatkoja ulkomaille. Hän piti vuodesta 1930 valokuvausateljeeta Helsingissä, ja vuodesta 1965 hän toimi valokuvauksen opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Aluksi hän työskenteli muotokuvaajana mutta siirtyi lehdistö- ja mainoskuvaajaksi. Runeberg otti vuonna 1937 valokuvat, joita käytettiin Pariisin maailmannäyttelyn Suomen-paviljongissa; paviljonki sai näyttelyssä kultamitalin.
Runeberg oli Suomen Valokuvaajain Liiton Helsingin-osaston pitkäaikainen puheenjohtaja. Hän julkaisi valokuvateokset Suomalaisia koteja – Hem i Finland (1949), Löysimme ratkaisun (1950) ja Helsinki – Helsingfors (1950).
Intellipedia

Intellipedia on Yhdysvaltain tiedusteluyhteisön (United States Intelligence Community) salainen wiki, joka toimii JWICS:ssä (Joint Worldwide Intelligence Communications System) huippusalaisessa Intelink-verkossa, joka yhdistää 16 eri virastoa.
HMS Amazon (F169)

Palvelus

HMS Amazonilla syttyi 1977 tulipalo sen palvellessa Kauko-Idässä, mikä herätti kysymyksen alumiinin käytön turvallisuudesta sotalaivoilla. Falklandin sodan aikana alus palveli Persianlahdella, mistä se palasi Britteinsaarille kesäkuun lopulla 1982. Sen rungossa havaittiin 1980-luvun puolivälissä murtumia, jotka korjattiin hitsaamalla ja samalla aluksen rakenteiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin ja sen etukannelle asennettiin Exocet-ohjusten laukaisualusta.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 30. syyskuuta 1993, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat-ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen Baburiksi. Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC omasuojaheittimet.
Theodoros Tarsoslainen

Theodoros Tarsoslainen (602–690) oli kahdeksas Canterburyn arkkipiispa.
Deusdeditin kuoltua paavin ensimmäinen ehdokas uudeksi arkkipiispaksi oli afrikkalainen nimeltä Adrian, joka kieltäytyi ja suositteli Theodorosta itsensä sijaan. Theodoros suostui ja hänet vihittiin virkaan 26. maaliskuuta 668. Hän halusi jakaa suuren Northumbrian hiippakunnan pienempiin, minkä vuoksi hän riitaantui Yorkin piispaksi nimittämänsä Wilfridin kanssa.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2020 – miesten kaksinpeli

Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee monia eri karsintareittejä pitkin. 32 urheilijaa valitaan nelinpelijoukkueiden kautta siten, että jokainen nelinpeliin päässyt maa saa nimetä kaksi urheilijaa myös kaksinpeliin. Näiden lisäksi 22 urheilijaa pääsee maanosakohtaisten karsintojen kautta olympiaturnaukseen. Erillisen maailmanlaajuisen karsintaturnauksen kautta turnaukseen pääsee 2–8 urheilijaa. ITTF:n rankingin perusteella kilpailuihin pääsee 1–13 urheilijaa. Näiden lisäksi turnaukseen voidaan kutsua yksi urheilija. Yhdestä maasta ei saa osallistua kuin korkeintaan kaksi urheilijaa turnaukseen.
Saksan 170. jalkaväkidivisioona

Perustaminen

Wherkreis X perusti divisioonan 1. joulukuuta 1939 Münsterin sotaharjoitusalueella. Siihen liitettiin tammikuussa 1940 kenttätäydennyspataljoonat 28 ja 30, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä.

Historia

Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin heinäkuussa 1940 16. armeijan XXXII armeijakuntaan Lilleen ja edelleen armeijakunnan mukana 9. armeijaan elokuussa. Marraskuussa divisioona siirrettiin saman armeijan XXXXIII armeijakuntaan.
Divisioona siirrettiin toukokuussa 1941 Ploestiin, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan LIV armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon.
Revaz Tškheidze

Revaz (Rezo) Tškheidze (georg. რევაზ (რეზო) ჩხეიძე, ven. Реваз (Резо́) Дави́дович Чхеи́дзе, Revaz (Rezo) Davidovitš Tšheidze; 8. joulukuuta 1926 Kutaisi – 3. toukokuuta 2015) oli georgialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Revaz Tškheidze opiskeli Tbilisin teatteri-instituutissa vuosina 1943–1946 ja valmistui Neuvostoliiton elokuvakoulusta VGIK:istä vuonna 1953. Hän aloitti uransa dokumenttielokuvien ohjaajana. Vuonna 1955 hän ohjasi Tengiz Abuladzen kanssa lyhytelokuvan Magdanas Lurdža (ven. Lurdža Magdany), joka sai palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Tšhkeidzen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli neorealistissävyinen nuorisokuvaus Tšveni ezo (Naš dvor, 1957). Hänen suurimpia taiteellisia menestyksiään oli Sotilaan isä (Džariskatsis mama, ven. Otets soldata, 1965). Sen sankari on Sergo Zakariadzen esittämä nimihahmo, joka joutuu toisen maailmansodan rintamalle kadonnutta poikaansa etsiessään. Elokuvaa on pidetty yhtenä georgialaisen elokuvan parhaista saavutuksista. Taimet (Nergebi, ven. Sažentsy, 1973) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin palkinnon. Opportunistinen puoluedraama Mšobliuro tšemo mitsav (Tvoi syn, zemlja, myös Povest o sekretare raikoma, 1980) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon sekä vuonna 1986 Lenin-palkinnon, josta ohjaaja kieltäytyi vuonna 1991. Neuvostoliittolais-espanjalaista suurtuotantoa Tskhovreba Don Kikhotisa da Santšo Pantšosi (Žitie Don Kihota i Santšo, 1988) pidettiin aikanaan epäonnistuneena.
Tškheidze liittyi NKP:hen vuonna 1958. Hän työskenteli elokuvastudio Kartuli pilmin ja Rustavelin teatteri-instituutin elokuvaosaston johtajana. Hän oli myös Georgian kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1977 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustaja vuosina 1974–1984. Ohjaaja sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1980.
Juhani Lehtonen

Juhani Urmas Eerikki Lehtonen (s. 20. marraskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kansatieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kansatieteen dosentti 1972–1980 ja professori vuodesta 1980 vuoteen 2011. Hän on tutkinut elinkeinoja, kaupunkikulttuuria ja kansatieteen historiaa.
Vuosaaren urheilutalo

Vuosaaren uimahalli

Vuosaaren uimahalli sijaitsee Vuosaaren urheilutalossa.
Italian–mahdistien sota

Historia

Ensimmäinen mahdistien hyökkäys Eritreaan tapahtui vuonna 27. kesäkuuta 1890, kun noin 1 000 mahdistisoturia hyökkäsi italialaisten suojeluksessa ollutta beni amer -heimoa vastaan. Hyökkäyksen jälkeen mahdistit etenivät Agordatiin, jossa kaksi italialaista askarikomppaniaa yllätti ja voitti heidät. Taistelussa italialaiset menettivät vain kolme kuollutta ja kahdeksan haavoittunutta. Mahdistien puolella surmansa sai puolestaan noin 250 henkilöä. Mahdistit hyökkäsivät jälleen vuonna 26. kesäkuuta 1892, mutta 120 askaria ja 200 barisoturi voittivat heidät jälleen, mutta italialaiset kärsivät jälleen vain pienet tappiot. Italialaiset menettivät kolme kuollutta ja 10 haavoittunutta, kun taas mahdistit menettivät noin tuhannen soturin joukostaan sata kuolleena ja haavoittuneena. Mahdistien varhaisiin tappioihin vaikutti suuresti heidän alkeellinen aseistuksensa ja joukkojen huono tulikuri.
Ensimmäinen suurempi taistelu käytiin jälleen Agordatissa 21. joulukuuta 1893, jossa noin 12 000 mahdistia kohtasi 2106 askarista, 65 italialaisesta ja kahdeksasta tykistä koostuneen italialaisjoukon. Italialaisten onnistui jälleen lyödä mahdistien hyökkäys takaisin, mutta tällä kertaa he myös kärsivät suuremmat tappiot. 104 ascaria ja kolme italialaista kuoli 121 askarin haavoittuessa. Mahdistit menettivät noin 2 000 soturia haavoittuneina ja kuolleina, joiden lisäksi italialaiset ottivat heistä 180 vangeiksi.
Uusien mahdistihyökkäysten alettua keväällä 1894 italialaiset päättivät ottaa aloitteen käsiinsä ja vallata Kassalan tärkeän mahdistikaupungin. Hyökkäykseen osallistui 97 italialaista ja 2 526 askaria. Paikanpäällä 27. heinäkuuta 1894 he kohtasivat 2 000 mahdistisoturia ja 600 baggararatsumiestä. Italialaiset muodostivat joukkonsa neliömuodostelmiin, jotka löivät mahdistien massahyökkäykset, minkä jälkeen heidän vastahyökkäyksensä johti lopulta taistelun voittoon. Italialaiset menettivät 28 miestä kuolleina ja 41 haavoittuneina. Mahdistit menettivät suurimman osan joukoistaan, noin 1 400 haavoittuneena ja kuolleena. Murskatappio lopetti mahdistihyökkäykset kahdeksi vuodeksi. Vielä vuonna 1896 he tekivät useita hyökkäyksiä Eritreaan, mutta ilman menestystä. Lopullisesti heidät kukistettiin brittien hyökkäyksellä Sudaniin vuonna 1898. Huonosti sujunut sota italialaisia vastaan vaikutti osaltaan heidän tappioonsa brittejä vastaan.
Klassinen todennäköisyyden määritelmä

Kritiikki

Klassisen todennäköisyyden määritelmää kritisoitiin 1800-luvulla useiden henkilöiden, muun muassa John Vennin ja George Boolen, taholta. Heidän kritiikkinsä osoittamia epäkohtia korjattiin ja syntyi niin sanottu tilastollinen todennäköisyyslaskenta. Klasisesta todennäköisyysajattelusta johdettu Bayesiläinen todennäköisyyslaskennan suosio on vaihdellut vuosikymmenien saatossa, mutta matematiikassa sen merkitys väheni yleisempien todennäköisyysteorioiden kehittyessä. Klassisen todennäköisyysajattelun  suurin merkitys on toimia pohjana todennäköisyyslaskennan alkeiden ymmärtämisessä, missä tarkoituksessa se palvelee lukio-opetuksessa esimerkiksi Suomessa.

Muita todennäköisyyden tulkintoja

Klassisen todennäköisyyslaskennan kritiikkiin vastanneet kehittivät muita todennäköisyyden tulkintoja. Tällaisia ovat muun muassa Geometrinen todennäköisyys, tilastollinen todennäköisyys ja Bayesilainen todennäköisyys. Myös näissä todennäköisyyden määritelmissä on omat heikkoutensa.
William Manuel Johnson

William Manuel ”Bill” Johnson (10. elokuuta 1872 Talladega, Alabama – 3. joulukuuta 1972 New Braunfels, Texas) oli amerikkalainen jazz-kontrabasisti.

Elämä

Bill Johnson syntyi Talladegassa, Alabaman osavaltiossa Hattie Johnsonin vanhimpana lapsena.  Hänen isänsä oli todennäköisesti valkoihoinen. Hattie avioitui myöhemmin Richard Johnsonin kanssa ja Bill otti käyttöön isäpuolensa sukunimen. Pariskunnalle syntyi kaikkiaan kuusi lasta. Billin veli oli tunnettu rumpali Ollie ”Dink” Johnson (1892–1954). Hänen sisarensa Bessie eli Anita Johnson Gonzales (1883–1952) seurusteli pitkään Jelly Roll Mortonin kanssa.
Johnson aloitti soittamisen 1890-luvulla. Aluksi hän soitti kitaraa, mutta vaihtoi 1890-luvun lopulla instrumentikseen kontrabasson. Vuonna 1900 hän työskenteli New Orleansissa. Hän soitti Peerless ja Eagle Bandissa. Kun nämä orkesterit osallistuessa kulkueisiin hän soitti tuubaa.
Johnson avioitui huhtikuussa 1905 Mattie Amusin kanssa. Pariskunta muutti piakkoin New Orleansiin. Sieltä he siirtyivät Los Angelesiin Kaliforniaan 1908. Lokakuussa 1909 Johnson asui West Oaklandissa, Kaliforniassa. Siellä hän omisti jonkin aikaa tupakkakaupan. 
Vuodesta 1909 Bill Johnsonilla Kaliforniassa oma orkesteri Kaliforniassa. Hän asui Los Angelesissa. 1911 hän kutsui yhtyeeseensä (Original Creole Orchestra) soittamaan muun muassa kornetisti Freddie Keppardin ja muita New Orleansissa vaikuttaneita muusikkoja. Yhtye teki kiertueita Yhdysvalloissa vuosina 1914–1918 ja siitä tuli erittäin suosittu. Yhtye hajosi 1918. Samana vuonna Johnson kuitenkin aloitti yhteistyön King Oliverin kanssa ja yhtyeen toiminta virisi uudelleen. Siihen liittyivät muun muassa rumpali Paul Barbarin ja klarinetisti Jimmie Noone. Vuonna 1921 orkesteri siirtyi virallisesti King Oliverin johtoon ja siitä tuli sittemmin King Oliver's Creole Jazz Band. Johnson jatkoi soittamista sen riveissä, kunnes se hajosi 1923. Vaikka Johnson oli pääasiassa basisti, Oliverin yhtyeen levyillä hän soitti banjoa. 
King Oliverin kanssa Johnson asettui Chicagoon. Oliverin orkesterin hajottua Johnsonilla oli useiden vuosien ajan oma yhtye. Hän soitti 1920-luvulla myös Johnny Doddsin kokoonpanoissa. Doddsin kanssa hän levytti 1928. 
II maailmansodan jälkeen Johnson työskenteli 1947 Bunk Johnsonin (ei sukua basistille) kanssa. Hän jatkoi esiintymistä aina 1950-luvulle asti. Tuolloin hän luopui musiikkielämästä ja muutti Meksikoon. Myöhemmin hän asettui Teksasiin, jossa kuoli 100-vuotiaana joulukuussa 1972.
Teräsvaari

Levitys

Teräsvaari-dokumentti sai tv-ensi-iltansa Al Jazeera- kanavalla keväällä 2017. Teräsvaarin kotimaisia jakelijoita ovat mm. Finnair ja Elisa Viihde. Vuonna 2015-2016 Teräsvaaria esitettiin 25:ssä suomalaisessa elokuvateatterissa.
Schmidt-reaktio

Schmidt-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa atsidi-ioni reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa happamissa olosuhteissa. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta. Karboksyylihapoista muodostuu amiineja, aldehydeistä nitriilejä ja ketoneista amideja. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemisti Karl Friedrich Schmidt vuonna 1924 valmistettuaan näin bentsofenonista ja vetyatsidista bentsanilidia. Reaktio on nimetty hänen mukaansa.
Kilpirauhashormoni

Kilpirauhashormonit ovat kilpirauhasen erittämiä aminohappojohdannaisia, joilla on laajat hormonaaliset vaikutukset elimistössä.

Rakenne

Tyroniini rakentuu kahdesta keskenään esteröityneestä bentseenirenkaasta, joista toisen para-asemassa on alaniinisivuketju, toisen para-asemassa hydroksyyliryhmä.
Kilpirauhashormoneissa tyroniinin bentseenirenkaisiin on liittynyt jodiatomeja. Kilpirauhasen erittämät kilpirauhashormonit ovat 3,5,3’,5’-tetrajodityroniini eli tyroksiini, joka sisältää neljä jodiatomia ja josta siksi käytetään lyhennettä T₄; sekä 3,5,3’-trijodityroniini, jossa on kolme jodiatomia ja josta käytetään lyhennettä T₃.
Trijodityroniini on paljon potentimpaa eli vaikuttaa voimakkaammin kuin tyroksiini. Tyroksiinista muokataan elimistössä trijodityroniinia.
Kilpirauhasessa syntyy myös 3,3’,5’-trijodityroniinia (rT₃, käänteinen trijodityroniini), jolla ei ole kilpirauhashormonin aktiivisuutta.

Erityksen säätely

Tyrotropiini lisää kilpirauhashormonien synteesiä ja eritystä. Ilman tyrotropiinia kilpirauhashormonien eritys kilpirauhasesta on aivan riittämätöntä elimistön tarpeisiin nähden.

Kilpirauhashormonit verenkierrossa ja kudoksissa

Yli 99,8 % kilpirauhashormoneista kiertää verenkierrossa sitoutuneena plasmaproteiineihin. Vapaan fraktion, yleensä siis 0,2 %, pitoisuus on se millä on merkitystä hormonien vaikutuksen voimakkuuden kannalta. Joissain tilanteissa plasmaproteiinien määrät ja näin ollen myös kilpirauhashormonien kokonaismäärät veressä voivat muuttua mutta vapaiden hormonien pitoisuudet pysyä normaaleina.
Eri kudoksissa monodejodinaasi-entsyymit poistavat tyroksiinista (T₄) jodiatomeja, niin että syntyy trijodityroniinia (T₃). Noin 80 % veren T₃:sta on syntynyt tällä tavoin kudoksissa. Kudoksissa syntyy saman entsyymin katalysoimana myös inaktiivisia metaboliitteja, rT₃:a, kaksi jodiatomia sisältävää dijodityroniinia (T₂), yhden jodiatomin monojodityroniinia (T₁) ja joditonta tyroniinia (T₀).

Vaikutusmekanismi ja vaikutukset

Kilpirauhashormonireseptori (THR) on kohdesolun sisällä. Kilpirauhashormonit pääsevät kohdesoluunsa kantajaproteiinin avulla tai diffundoitumalla solukalvon läpi. Trijodityroniinin (T₃) affiniteetti THR:iin on suurempi kuin tyroksiinin (T₄).
Kun hormonimolekyyli kiinnittyy THR:iin, THR muodostaa dimeerin retinoidi-X-reseptorin (RXR) kanssa, ja dimeeri vaikuttaa tumassa eri geenien luentaan lisäävästi tai vähentävästi.
Kilpirauhashormonilla on laaja kirjo vaikutuksia elimistössä. Se kiihdyttää perusaineenvaihduntaa. Se lisää energiaravintoaineiden aineenvaihduntaa, sekä anaboliaa että kataboliaa, ja lisää natrium-kalium-pumppujen määrää lihaksessa, maksassa ja munuaisessa. 
Kilpirauhashormoni on välttämätöntä hermoston normaalille kehitykselle. Kilpirauhashormonin puute kriittiseen aikaan kehityskaudella johtaa kretinismiin. Kilpirauhashormonia tarvitaan myös luiden kehitykseen ja pituuskasvuun. 
Sammakkoeläimillä kilpirauhashormoni säätelee metamorfoosia. Jos nuijapäältä poistetaan kilpirauhanen, se ei kehity nuijapäävaiheesta aikuiseksi yksilöksi.
Elliott Gould

Nuoruus

Gould syntyi Brooklynissa New Yorkissa. Hänen alkuperäinen nimensä on Elliott Gouldstein. Hänen äitinsä Lucille myi tekokukkia kauneuskaupoille, hänen isänsä Bernard Goldstein teki töitä vaateliikkeessä.

Yksityiselämä

Gould on sanonut olevansa "identiteetiltään syvästi juutalainen". Hän on ollut naimisissa kolme kertaa, kaksi niistä saman naisen kanssa: Avioliitostaan Barbra Streisandin kanssa (1963–1971) hänellä on yksi lapsi, näyttelijä Jason Gould. Seuraavista avioliitoista Jennifer Bogartin kanssa (1973–1976 ja 1978–1979) hänellä on kaksi lasta.
Annemarie Groen

Annemarie Groen (s. 16. lokakuuta 1955, Naarden, Pohjois-Hollanti), on entinen alankomaalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1972. Siellä hän karsiutui finaaleista sekä 100 metrin selkäuinnissa (21. sija, aika 1.09,55) ja 200 metrin selkäuinnissa (23. sija, aika 2.29,17).
Kent Härstedt

Kent Härstedt (s. 29. tammikuuta 1965) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän on koulutukseltaan apuhoitaja (underskötare). Hän on ollut poliittisesti aktiivinen 16-vuotiaasta ja pääsi 20-vuotiaana Helsingborgin kunnanvaltuustoon, jonka jäsenenä hän istui kuusi vuotta.
Härstedt on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuodesta 1998. Hän on toiminut muun muassa Ruotsin Unicefin puheenjohtajana vuosina 1999–2005. Lisäksi hän on toiminut hallituksen alkoholipoliittisena selvitysmiehenä.
Härstedt pelastui Estonialta vuonna 1994. Hän ja Sara Hedrenius antoivat Ruotsissa aikoinaan katastrofille kasvot. Hän toimi Etyj:n lyhytaikaisten vaalitarkkailijoiden esimiehenä Ukrainan parlamenttivaaleissa 26. lokakuuta 2014.
Limes

Limes (tai Limes Romanus) oli antiikin Rooman rajapuolustusjärjestelmä. Se merkitsi valtakunnan rajoja.
Substantiivilla 'limes' on useita merkityksiä latinassa, mm. rajalinja tai -merkki. Latinan kirjoittajat ryhtyivät käyttämään sanaa myös joistakin linnoitetuista rajoista, ja nykyajan historioitsijat ovat laajentaneet merkityksen koskemaan kaikkia Rooman valtakunnan linnoitettuja rajoja. Esimerkiksi pohjoisenglantilaisesta Hadrianuksen vallista puhutaan välillä nimellä Limes Britannicus. Nykyisen Saksan alueella puolestaan sijaitsi Limes Germanicus.
Valosähköinen ilmiö

Valosähköisessä ilmiössä fotoni absorboituu atomiin irrottaen tästä elektronin. Ilmiössä fotoni katoaa ja sen koko energia siirtyy elektronille. Irronnutta elektronia kutsutaan fotoelektroniksi. Ilmiö havaitaan useimmin metalleilla.

Historiaa

Valosähköisen ilmiön havaitsi ensimmäisen kerran Heinrich Hertz vuonna 1887. Hän huomasi, että kipinä hyppää kahden sähköisesti varatun levyn välillä helpommin, kun toiseen levyyn säteilyttää valoa.

Ilmiön selitys

Näiden koetulosten selittäminen osoittautui ongelmaksi. Klassisen teorian mukaan minkä tahansa taajuisen säteilyn olisi pitänyt irrottaa elektroneja, kunhan vain säteilyn intensiteetti on tarpeeksi suuri. Ei myöskään voitu selittää, miksi elektronien liike-energia riippuu säteilyn taajuudesta, mutta ei sen intensiteetistä.
Asia voitiin selittää vasta kvanttiteorian avulla, ja ilmiö onkin tärkeä osoitus valon hiukkas­luonteesta ja aalto-hiukkasdualismista. Tämän osoitti Albert Einstein vuonna 1905. Einstein sovelsi selityksessään Max Planckin kehittämää kvanttiteoriaa. Planck oli todennut, että lämpösäteily lähtee määräsuuruisina kvantteina ja että tällaisen kvantin energia on suoraan verrannollinen säteilyn taajuuteen, mutta Einstein osoitti, että tämä säteilyn kvanttiluonne säilyy sen lähtemisen jälkeenkin ja että se myös absorboituu samansuuruisina kvantteina. Valosähköisessä ilmiössä energia välittyy yhden kvantin, fotonin kokoisina annoksina yksittäiselle elektronille. Elektroni ei siis voi kerätä irtoamiseen tarvitsemaansa energiaa useilta fotoneilta, vaan sen on saatava se yhtenä pakettina. Voidaan ajatella, että fotonit antavat elektroneille tietynsuuruisia iskuja: jos elektroni ei irtoa yhdellä iskulla, se ei irtoa lainkaan, vaikka sitä kuinka pommitettaisiin.
Einsteinin matemaattinen muotoilu ilmiölle on vuodelta 1905, jolloin hän julkaisussaan Uber einen die Erzeugung und Verwandlung des Lichtes betreffenden heuristischen Gesichtspunkt esitti, että sähkömagneettista säteilyä voisi kuvata tietynsuuruisina energiapaketteina, kvantteina (nyk. fotoni). Valokvanttien idea oli ristiriidassa James Maxwellin sähkömagneettista säteilyä kuvaavien yhtälöiden kanssa, ja sen kanssa että energia oletettiin jatkuvasti jakautuneeksi. Vielä sen jälkeen kun kokeet näyttivät Einsteinin teoriat tarkoiksi, ajatusta fotoneista ei yleisesti hyväksytty. Einsteinin kaava ennusti irrotettujen elektronien energian kasvavan lineaarisesti säteilyn taajuuden funktiona. Robert Millikan näytti tämän todeksi 1915.
Vuonna 1921 Einstein sai valosähköisen ilmiön selityksestä Nobelin fysiikan­palkinnon.
Kvanttikenttäteoria

Kvanttikenttäteoria (Quantum field theory eli QFT) on kenttiä käsittelevä kvanttiteoria. Sitä käytetään laajalti hiukkasfysiikassa ja se on keskeinen hiukkasfysiikan standardimallin työkalu.
Ei-relativistisia kvanttikenttäteorioita käytetään esimerkiksi tiiviin aineen fysiikassa suprajohtavuuden BCS-teoriassa. Relativistisia kvanttikenttäteorioita taas käytetään hiukkasfysiikan standardimallissa.
Kvanttimekaniikassa klassisen mekaniikan suureet (kuten paikkakoordinaatit ja liikemäärät) muutetaan operaattoreiksi. Varsinainen aine kuvataan hiukkasina ja vuorovaikutukset klassisina kenttinä (kuten sähkökenttä). Kvanttikenttäteoriassa kvanttimekaniikan aaltoyhtälöiden (kuten Diracin yhtälö) ja klassisten kenttäyhtälöiden (kuten sähkömagnetismia kuvaavat Maxwellin yhtälöt) ratkaisut muutetaan operaattoreiksi. Kenttäoperaattorit esitetään luomis- ja hävittämisoperaattoreiden avulla. Luomisoperaattori luo tilaan yhden hiukkasen lisää ja hävittämisoperaattori vähentää siitä yhden hiukkasen.
Kvanttikenttäteorioiden rakentamisessa on kaksi yleisesti käytettyä tapaa. Niin sanottu kanoninen formalismi pohjautuu Hamiltonin mekaniikkaan. Hamiltonin formalismia mukaillen kullekin kentälle määritellään kanonisesti konjugoitu impulssi(kenttä). Kvanttimekaniikan kommutaattorisääntöjen oletetaan sitten olevan voimassa myös kenttäoperaattoreille. Polkuintegraaliformalismissa lähdetään puolestaan Lagrangen mekaniikan pohjalta. Alkutilan ja lopputilan välinen todennäköisyysamplitudi esitetään kompleksisena polkuintegraalina. Kunkin polun painoarvo (kompleksiluvun pituus) on sama, mutta vaiheen (argumentin) määrää polun klassinen vaikutus (Lagrangen funktion aikaintegraali).
Oikea tapa muodostaa jonkin teorian kvanttikenttäteoreettinen vastine ei ole yleensä etukäteen selvää, vaan saadun teorian tuloksia tulee verrata kokeisiin. Toistaiseksi on löydetty toimivat teoriat sähkömagnetismille, heikoille ja vahvoille vuorovaikutuksille. Gravitaatiolle toimivaa kvanttikenttäteoriaa ei ole löydetty.
Valkuslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100 metriä mpy.
Chorizo

Chorizo on makkara, joka on chilillä ja muilla mausteilla maustettua makkaraa. Se voidaan tehdä lähes kaikkien eläinten lihasta, jopa kalasta.
Yhdysvalloissa chorizolla tarkoitetaan yleensä ohutta maustettua kestomakkaraa.