google/wiki40b huggingface dataset:
Murmansk

Väestö

1990-luvulla on alkanut muuttoliike pois kaupungista mm. työttömyyden takia.

Historia

Murmanskin perustamisen syynä oli rautatien rakentaminen Pietarista 1915–1916 Golfvirran lämmittämän Pohjoisen jäämeren rannalle. Näin liittoutuneet, ensisijaisesti Ranska, kykenivät toimittamaan Venäjälle sotatarvikkeita, jotta Venäjä puolestaan pystyisi ylläpitämään itärintamalla riittävän suurta sotilaallista painetta Saksaa ja Itävalta-Unkaria vastaan, vähentäen ranskalaisten rasitusta.
Näistä sotatarvikkeista muodostui Brest-Litovskin rauhansopimuksen solmimisen jälkeen syy, miksi britit nousivat maihin pohjoisessa ja pyrkivät estämään saksalaisia saamasta haltuunsa tarvikkeita ja samalla sulaa satamaa pohjoisesta. 
Murmansk oli liittoutuneiden sotasatamana myös 2. maailmansodassa. Saksalaiset pommittivat Murmanskia.
Toisen maailmansodan ansioista Murmansk nimettiin Neuvostoliiton sankarikaupungiksi vuonna 1985.

Liikenne

Murmanskin satama, Muurmannin rata ja Murmanskin lentoasema.

Urheilu

Murmanskilaiset urheiluseurat, jääpalloseura HK Murman ja jalkapalloseura FC Sever, ovat maailman pohjoisimmat palloilulajien ammattilaisseurat. Murman pelaa Venäjän mestaruussarjassa ja Sever kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Nendaz

Sijainti

Nendaz sijaitsee Valais’n ranskankielisessä osassa Sionista viitisen kilometriä lounaaseen. Pohjoisessa kunnan rajana on Rhônejoki. Nendazin korkeimmat vuoret ovat kunnan eteläosassa Valais’n Alppien yli kolmekilometrisiä huippuja.

Talviurheilu

Nendaz on talviurheilupaikka, joka muodostaa yhteisen 4 Vallées -laskettelualueen lähikuntien kanssa.

Vesivoima

Nendazissa sijaitseva Lac de Cleuson -tekojärvi muodostaa yhdessä Lac des Dix -tekojärven kanssa Grande Dixence -vesijärjestelmän, jossa on useita voimalaitoksia, yhteisteholtaan yli 2 000 MW.

Liikenne

Sionista on linja-autoyhteys Haute-Nendaziin, Basse-Nendaziin ja Sivieziin.
4-vinyylisyklohekseeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 4-vinyylisyklohekseeni on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin. Sen reaktiot ovat tyypillisiä alkeeneille ja se muodostaa helposti esimerkiksi epoksidin, halogenointi johtaa tetrahalogenoituun johdannaiseen, pelkistäminen vedyttämällä muodostaa etyylibentseeniä ja etyylisykloheksaania, dehydrogenoimalla saadaan styreeniä.
4-vinyylisyklohekseeni on ihoa ja silmiä ärsyttävä aine. Eläinkokeissa sen on todettu olevan karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava aine, mutta vaikutuksista ihmisiin ei ole täyttä varmuutta. 4-vinyylisyklohekseeni luokitellaan mahdollisesti syöpävaaraa aiheuttavaksi aineeksi.
Ro-16 (1921)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-16:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1933.
Juha Matti Holopainen

Juha Matti Holopainen (s. 1960) on suomalainen rehtori ja freelancer-urheilutoimittaja. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri.
Holopainen oli Yleisradion palveluksessa urheiluselostajana vuosina 1988–2005. Nykyisin hän toimii Helsingin kristillisen opiston rehtorina Laajasalossa. Vuosina 2003-2007 hän toimi HEO:n eli Helsingin Evankelisen Opiston opetustoiminnasta vastaavana vararehtorina sekä urheilujournalismin linjan vastaavana opettajana. Opetustoiminnan lisäksi hän selostaa Urheilukanavalle ampumahiihtoa. Holopainen on ollut kahdesti ehdolla eduskuntaan, vuonna 2003 kristillisdemokraattien ja 2007 keskustan ehdokkaana.
Ifimedeia

Ifimedeia (muinaiskreikaksi Ἰφιμέδεια) oli kreikkalaisessa mytologiassa Triopaan tytär, jonka tämä antoi vaimoksi veljelleen Aloeukselle. Ifimedeia oli kuitenkin rakastunut Poseidoniin ja teki retkiä meren ääreen kastaakseen kätensä aaltoihin ja valuttaen veden helmoihinsa. Niin hän tuli raskaaksi ja synnytti aloadit, Otoksen ja Efialteen, jotka kantoivat hänen miehensä nimeä.
Traakialaiset kaappasivat myöhemmin Ifimedeian ja hänen tyttärensä Pankratiin Dionysoksen orgioista ja veivät heidät mukanaan. Aloeus lähetti poikansa etsimään vaimoaan ja tytärtään, ja nämä voittivatkin traakialaiset taistelussa ja toivat äitinsä ja sisarensa takaisin.
Ifimedeian hauta oli nähtävillä Anthedonissa, ja häntä palvottiin sankarittarena Mylasassa.
Vanakeltto

Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen vanakelton varsi on lyhyt- ja pehmeäkarvainen ja voi kasvaa 30–40 senttimetriä pitkäksi. Lehdet ovat yhtenä tyviruusukkeena. Ne ovat lyhytruotisia, pitkulaisia ja vastapuikeita. Lehtien laidat ovat ehyitä tai harvaan ja matalasti nirhalaitaisia. Keltaiset mykerökukat ovat terttumaisesti varren päässä. Mykeröitä on lukuisia ja ne ovat 1,5–2 cm leveitä. Kehtosuomut ovat jokseenkin kaljuja. Vanakeltto kukkii kesä-heinäkuussa. Vanakeltto leviää paitsi siemenistä, myös pitkien, helposti katkeilevien rönsyjen avulla.

Levinneisyys

Vanakeltto on tyypillinen kasvi mantereisen ilmaston lehtimetsävyöhykkeellä. Levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta itään päin aina Uralin takaiseen Siperiaan saakka. Euroopassa lajia tavataan yleisenä Keski-Ruotsiin ja Viroon asti. Suomessa vanakeltto on erittäin harvinainen ja kasvaa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Lajia on tavattu kaikkiaan noin kolmeltakymmeneltä kasvupaikalta. Nykyään sitä kasvaa vain Ahvenanmaan Hammarlandissa ja Hämeenlinnassa.

Elinympäristö

Vanakeltto viihtyy kalkkipitoisilla kuivahkoilla mailla valoisissa paikoissa. Tällaisia ovat harvat metsät, tienpientareet ja niityt. Suomessa lajin kasvupaikkoja uhkaa rakentaminen sekä umpeenkasvu metsälaidunnuksen loputtua. Myös metsäpalojen estäminen lienee ollut haitallista lajille.
M/S Regula

Valmistus

Alus tilattiin Jos. L. Meyerin telakalta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 563 ja alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1971. Alus luovutettiin 7. huhtikuuta 1971 Linjebuss Internationalille (Rederi Ab Svea).

Palvelus

Alus aloitti liikenteen välillä Helsingborg – Helsingør. Vuonna 1980 alus siirtyi Scandinavia Ferry Linesille. Maaliskuussa 1985 alus palasi muutostöiden jälkeen liikenteeseen. SweFerry Ab ryhtyi liikennöimään aluksella 1991. 27. toukokuuta 1995 alus oli viimeistä päivää liikenteessä Juutinraumassa. Sen jälkeen alus telakoitu Helsingborgissa. Huhtikuussa 1997 alus myytiin virolaiselle A/S Saaremaa Laevakompaniille. Toukokuussa siihen rakennettiin uusi peräramppi ja se aloitti liikenteen välillä Virtsu – Kuivastu. Törmättyään 18. joulukuuta 2006 myrskyssä laituriin Virtsussa alus otettiin liikenteestä korjattavaksi. Liikenne jatkui Tuule laevad -markkinointinimen alla. Vuonna 2016 alus on liikenteessä välillä Rohuküla – Heltermaa. Vuonna 2014 lauttaliikenne Saarenmaalle ja Hiidenmaalle kilpailutettiin ja uudeksi operaattoriksi valittiin Tallinnan sataman tytäryhtiö TS Laevad. Sen oli tarkoitus hankkia neljä uutta alusta Saarenmaan ja Hiidenmaan reiteille, mutta alushankintojen aikataulut eivät pitäneet jolloin varustamon oli pakko ostaa edellisen operaattorin vanhat alukset. Aluskauppoja on arvosteltu sillä niistä on sanottu maksetun huomattavaa ylihintaa. Saarenmaa laevakompanii oli maksanut M/S Regulasta vuonna 2007 30 miljoonaa viron kruunua (alle kaksi miljoonaa euroa), kun TS Laevad maksoi siitä vuonna 2016 neljä miljoonaa euroa.
Karamazovin veljekset

Juoni

Ensimmäisessä osassa tutustutaan Karamazovien perheeseen ja menneisyyteen. Selviää, että perheen isä, Fjodor Karamazov on ollut kaksi kertaa naimisissa ja, että hänellä on kummastakin liitosta lapsia. Fjodor ei ole ikinä välittänyt pojistaan ja lähettääkin heidät sukulaistensa luokse, kun heidän äitinsä menehtyy. Riitaisia välejä selvitellään pian perinnönjaossa, jossa Dmitri ja Fjodor riitelevät perinnöstä. Välejä pahentaa myös se, että Dmitri ja hänen isänsä ovat rakastuneet samaan naiseen. Tilannetta värittää myös se, että Dmitrillä on jo morsian, Katerina.
Gustaf Nyström

Carl Gustaf Nyström (21. tammikuuta 1856 Helsinki – 30. joulukuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti sekä Teknillisen korkeakoulun rehtori ja arkkitehtuurin professori. Nyström valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä koulusta vuonna 1876. Hän oli yksi ensimmäisistä oppilaitoksen kouluttamista arkkitehdeista. Talven 1878–1879 hän opiskeli tehtaanjohtokunnan stipendiaattina arkkitehtuuria Wienissä. Nyström harjoitteli opettajansa Frans Sjöströmin arkkitehtitoimistossa ja tämän kuoleman 1885 jälkeen Nyströmistä tuli opettaja kouluun, joka oli 1879 vaihtanut nimensä Polyteknilliseksi opistoksi. Hän opetti aluksi rakennuskonstruktiota ja vuodesta 1885 hän oli rakennustaiteen vanhempi opettaja. Nyströmistä tuli professori 1896 ja hänen virkansa oli Suomen ensimmäinen arkkitehtuurin professuuri. Polyteknillisestä opistosta tuli 1908 Teknillinen korkeakoulu Nyströmin toimiessa oppilaitoksen rehtorina. Tyyliltään hän edusti uusrenessanssia. Turun taidemuseo on tosin selvästi kansallisromanttinen.
Winha (moottorikelkka)

Winha oli suomalainen moottorikelkkamerkki, jota valmistettiin 1970- ja 1980-luvuilla.
Winha-kelkkojen valmistuksen aloitti Wihuri-Yhtymän Teijon tehtaat Perniössä vuonna 1969. Valmistus siirtyi vuonna 1973 Rovaniemelle perustetulle uudelle yhtiölle Polar Metal Plast Oy:lle, joka meni konkurssiin vuonna 1978. Valmet siirsi tytäryhtiönsä Velsa Oy:n harjoittaman Lynx-merkkisten kelkkojensa valmistuksen Kurikasta Rovaniemelle Polar Metal Plastin entisiin tiloihin ja jatkoi siellä myös Winha-merkkisten kelkkojen valmistusta vuoteen 1984.
Valmetin 1980-luvulla luoma Rovaniemen tuotantolaitos on ollut pohjana nykyiselle BRP Finland Oy:n moottorikelkka- ja mönkijätehtaalle Rovaniemellä.
Winhoissa käytettiin muun muassa Kohler, MAG, Rotax ja Sachs -merkkisiä moottoreita. MAG -moottorit olivat Kohlerin Sveitsissä valmistettuja versioita. Ensimmäisissä Winha 500 -prototyypeissä oli Valmetin valmistama moottori. 70-luvun malleissa telamaton leveys pystyttiin usein päättelemään mallinumeron perusteella. Mikäli mallinumero alkoi 3:lla, telamatto oli 380 mm leveä. Mikäli mallinumero alkoi 5:llä, telamatto oli 500 mm leveä. Poikkeuksena on ainakin kaksitelainen Winha 80 ja Winha Grizzly, joka on käytännössä Aktiv Grizzly. Useat Winhan alkuvuosien mallit oli varustettu kahdella ajovalolla.
Loppuaikojen Winha -mallit olivat usein teknisesti yhteneviä Lynx -moottorikelkkojen kanssa (esimerkiksi Winha 520 ja Lynx 520). Winha -nimellä on myyty myös muun muassa ruotsalaisen Aktiv -moottorikelkkatehtaan kokoamia Arctic-Catin malleja ja Aktivin omia malleja. 80 -luvun alussa markkinoille tulleita Lynx GL 3300, GL 3900 ja GLX -malleja valmistettiin lähes samanlaisina myös Winhan nimellä vuoteen 1983 asti.
Eino Rytinki

Eino Jaakko Rytinki (27. tammikuuta 1903 Pudasjärvi – 30. lokakuuta 1972 Pudasjärvi) oli pohjoispohjalainen pienviljelijä ja kunnallisneuvos. Hän toimi Suomen pienviljelijäin puolueen, Suomen pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueen ja Maalaisliiton kansanedustajana 1930-luvulta 1950-luvun lopulle.
Rytingin vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Aleksanteri Rytinki ja Saara Margareeta Törrö. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten pienviljelijänä Pudasjärvellä. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1966.
Rytinki valittiin eduskuntaan Suomen pienviljelijäin puolueen listalta vaaleissa 1933 ja 1936. SPP:n sulauduttua uuteen Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueeseen tuli Rytinki valituksi sen listalta 1939. 20. kesäkuuta 1941 Rytinki siirtyi Maalaisliiton eduskuntaryhmään, jossa hän jatkoi seuraaviin vaaleihin asti. Hän palasi eduskuntaan 8. syyskuuta 1949 Antti Koukkarin paikalle ja oli sitten kansanedustajana aina vuoteen 1958 saakka. Rytinki edusti 1933–1939 Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä ja 1939–1945 sekä 1949–1958 Oulun läänin vaalipiiriä. 
Rytinki toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940, 1943 ja 1956 vaaleissa. Hän oli Pudasjärven kunnanhallituksen varapuheenjohtajana ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Rytinki kuului muun muassa Valmet Oy:n sekä Yleisradion hallintoneuvostoon ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton maakuntaneuvostoon. Hän oli Maalaisliiton Koillis-Pohjanmaan piirisihteerinä 1945–1948.
Aleksandr Rodimtsev

Elämä

Rodimtsev syntyi vuonna 1905 köyhään maanviljelijäperheeseen Šarlykin kylässä. Hän liittyi puna-armeijaan 1927 ja 1932 hän valmistui sotilasakatemiasta majurin arvoisena. Sotaan hän osallistui ensimmäisen kerran Espanjan sisällissodassa tasavaltalaisten puolella Neuvostoliiton interventiojoukoissa vuosina 1936-1937, jolloin hänet julistettiin ensimmäisen kerran Neuvostoliiton sankariksi. Vuonna 1940 hän valmistui Frunzen sotilasakatemiasta.
II maailmansodassa Rodimtsev taisteli Stalingradin taistelussa, jossa hän komensi 13. kaartin kivääridivisioonaa. Vuodesta 1943 Rodimtsev komensi 32. kaartin jalkaväkiryhmää, joka otti osaa Tšekkoslovakian pääkaupungin Prahan valtaukseen. Toisen kerran hän sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen 2. kesäkuuta 1945, kun hänen joukkonsa saavuttivat Oderjoen Puolassa, "sankarillisuudesta ja rohkeudesta". Rodimtsev oli hyvin suosittu joukkojensa keskuudessa ja tunnettiin rohkeudestaan.
Sodan jälkeen Rodimtsev suoritti erilaisia korkeita sotilastutkintoja nousten lopulta Puna-armeijan yleisesikuntaan. Pian sodan jälkeen hänet siirrettiin komentamaan Itä-Siperian sotilaspiiriä, jonka jälkeen hänet siirrettiin sotilasattaseaksi Albaniaan, ennen kuin hänet lopulta komennettiin komentamaan Pohjoista sotilaspiiriä.
Vuonna 1966 hän nousi kansanedustajaksi Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon. Rodimtsev kuoli Moskovassa huhtikuussa 1977. Rodimtsevin mukaan on nimetty katu Volgogradissa, Orenburgissa ja Tšernigovissa. Rodimtsev kirjoitti useita kirjoja, jotka olivat yleensä joko omaelämäkerrallisia tai sodankäynnin teoriaa käsitteleviä.
Jouko Kuusela

Jouko Kuusela on suomalainen haitarinsoittaja, joka on tehnyt yhden pitkäsoitton Selecta-levymerkille vuonna 1983 ja sen jälkeen omakustanteen vuonna 1988.
Radio Vaasa

Historiaa

Vaasaan myönnettiin Suomen paikallisradioiden niin sanotussa ensimmäisessä aallossa jaettu paikallisradiotoimilupa Vaasan Seudun Paikallisradio Oy:lle ja Ab Vasabladetille. Vasabladet kuitenkin luopui luvasta jo kevään 1985 aikana, mutta ohjelmia tehtiin silti alusta saakka sekä suomeksi että ruotsiksi.
Vaasan Seudun Paikallisradion perusti Oy Kirjapaino Ab, sosialidemokraattisen Pohjanmaan Kansan kustannusyhtiö. Paikallisradiolupaa haettiin sekä Vaasan että Kokkolan alueille, mutta lupa myönnettiin vain Vaasan seudulle. Radio Vaasa aloitti lähetyksensä 29. marraskuuta 1985.
Fredrik Langell

Fredrik Langell (8. toukokuuta 1746 Lappee tai Lappeenranta) – 22. lokakuuta 1806) oli suomalainen lakimies, joka sai valtioneuvoksen arvon.
Langellin vanhemmat olivat kirkkoherra Anders Langell ja Maria Helena Gröön. Hän opiskeli vuodesta 1753 alkaen Turussa ja tuli 1767 kanslistiksi Pietariin Suomen, Liivinmaan ja Viron asioita varten perustettuun oikeuskollegioon. 1778 hänestä tuli oikeuskollegion sihteeri ja pari vuotta myöhemmin hän siirtyi Kyminkartanon tuomiokuntaan tuomariksi, sitten Viipuriin prokuraattorin apulaiseksi ja myöhemmin takaisin mainittuun tuomarinvirkaan. Langell sai 1775 tehtäväksi laatia lausunto Viipurin kuvernöörin Nikolai Heinrich von Engelhardtin suunnitelmasta lakkauttaa laamannioikeus Suomessa, samoin kuin lahjoitusmaan haltijoiden oikeudesta verottaa talonpoikia. Langell esitti, että Suomessa on rauhansopimuksen mukaisesti noudatettava Ruotsin vallan aikaisia lakeja, minkä käsityksen oikeuskollegio vahvisti. 1786 ja 1799 hän laati painamatta jääneen esityksen Viipurin läänin maantieteellisistä, taloudellisista ja kansatieteellisistä seikoista.
Langellin puoliso vuodesta 1782 oli Kristina Elisabet Hougberg (k. 1838).
Pirates of the Sea

Pirates of the Sea on latvialainen yhtye, joka valittiin edustamaan Latviaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun kappaleella ”Wolves of the Sea”. Kappale sijoittui loppukilpailussa sijalle 12.
Blackstone Group

Historia

Blackstonen perustivat 1985 yritysten hankinta- ja sulauttamistoimintaan keskittyneeksi investointipankiksi Peter G. Peterson ja Stephen A. Schwarzman, jotka olivat aikaisemmin työskennelleet yhdessä Lehman Brothers, Kuhn, Loeb Inc.:lla. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana Blackstone kehittyi yhdeksi maailman suurimmista yksityisistä pääomasijoitusyhtiöistä. Vuonna 2007 Blackstone listautui pörssiin (engl. IPO) ja sai 4 miljardia dollaria vastineeksi hieman alle 15 prosentin osuudesta yhtiön osakekannasta. Blackstone oli yksi ensimmäisistä suurista pääomasijoitusyhtiöistä, jotka listattiin pörssiin.
Vuonna 1996 Blackstone oli mukana tapauksessa, jossa yrityksen osakas, tunnettu roskalaina-ekspertti Mikael Salovaara, joutui skandaalinkäryisesti eroamaan syytettynä olemattoman kaupan junailusta, johon oli liitetty Bucyrus-Erie Company. Salovaara oli siirtynyt 1994 Goldman Sachsilta Blackstonelle.
Vuonna 2019 Blackstone osti singaporelaiselta GLP:ltä varastotiloja 18,7 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla.
Pikku posteljooni

Postman ja Leimasin

Postman ja Leimasin olivat Timo Nykyrin ja Janne Pekkalan esittämä supersankarikaksikko. He muistuttivat ulkoisesti Batmania ja Robinia.
He tekivät ensiesiintymisensä sarjan erikoisjaksossa, joka oli kaksiosainen. Myöhemmässä vaiheessa he esiintyivät sarjassa omassa osiossa ohjelman puolivälissä. Tämän merkkinä yleensä puhelin soi ja Pikku Posteljooni tokaisi: "Pitäisi lähteä seikkailemaan!" tai "Sankariainesta." Postmanin ja Leimasimen suurta herkkua ovat marsipaanileivokset ja vaapukkamehu. Heillä oli oma postmanauto, joka oli punainen Zastava.

Esan ja Jussin matkassa

Esan ja Jussin matkassa oli Pikku posteljooni -sarjan ohessa esitetty minisarja, jossa vierailtiin erilaisten lasten luona. Jaksoissa käytiin maatilalla, koulussa, luonnonpuistossa ja kerrostalossa.
Esa-niminen mies haastatteli lapsia ja Jussi (Juha Norokytö) toimi kuvaajana, joka puhui välillä kameran takaa.
Monroen piirikunta (Ohio)

Maantiede

Monroen naapuripiirikuntia ovat Washington etelässä, Noble lännessä, Belmont pohjoisessa ja Länsi-Virginian puolella Marshallin, Wetzelin sekä Tylerin piirikunnat.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 14 642 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 98,0%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,1%).
Kotitalouden mediaanitulo on 38 811 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,1% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Rubiinihuulikala

Koko ja ulkonäkö

Rubiinihuulikala kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi. Sen vatsa on valkoinen, kylki tiilenpunainen, evät punaiset, sinireunaiset.  Koiraan vatsaevät ovat erityisen pitkät.

Alkuperä

Rubiinihuulikala elää luonnossa Punaisenmeren pohjoisosassa ja Intian Valtameren länsiosassa Omanin ja Sri Lankan ympäristössä. Sitä on tavattu 3-43 metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen

Rubiinihuulikala on päivisin aktiivinen, uiskentelee ympäriinsä ja saattaa hypätä ulos akvaariosta. Yöksi ne kaivautuvat pohjahiekkaan jopa seitsemän sentin syvyyteen. Siksi akvaariossa pitäisi olla mielellään paksusti hiekkaa ainakin jossakin kohti. Jos hiekkaa ei ole, suojaisa kivenkolo kelpaa yleensä. Kalat voivat kaivautua hiekkaan muutenkin stressaantuessaan, esimerkiksi muutettuaan juuri uuteen altaaseen. Kalat elävät luonnossa haaremeina, joissa on yksi koiras ja useita naaraita.

Ravinto

Rubiinihuulikala syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa sille annetaan lihapitoista pakasteruokaa kuten kidusjalkaisia ja massiäyriäisiä.
Robert Indiana

Robert Indiana (omalta nimeltään Robert Clark, 13. syyskuuta 1928 New Castle, Indiana –  19. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pop-taiteilija.
Indiana muutti New Yorkiin vuonna 1954 ja kiinnostui pop-taiteesta. Hän ryhtyi käyttämään kaupallisessa taiteessa huomiota herättäviä kuvia, joisa oli nähtävissä eksistentialistisia piirteitä. Ajan myötä hänen tekniikkansa kehittyi ja hänen töissään on usein yksinkertaisia, selkeitä ikonimaisia sanoista ja numeroista muodostuvia kuvia. Indiana tunnetaan myös Milwaukee Bucks -joukkueen kotikenttänä toimineen koripallokentän ainutlaatuisesta maalauksesta. Puolet kentästä on suuren M-kirjaimen peitossa. Taipei 101 -pilvenpiirtäjän aulassa oleva veistos 1-0 (vuodelta 2002) muodostuu monivärisistä numeroista, jotka kuvaavat maailmankaupan kulkua ja ihmiselämän kuvioita. 
Indiana on työskennellyt myös lavastajana ja pukusuunnittelijana ja hän esiintyy Andy Warholin elokuvassa Eat, joka koostuu yhdestä 45 minuutin mittaisesta kohtauksesta, jossa Indiana syö sientä.
Graafitietokanta

Graafitietokanta on tietokanta, jossa tietoa varastoidaan solmuihin (engl. nodes) ja niiden välisiin suhteisiin, eli kaariin (engl. edges). Näin ollen rakenne muodostaa graafin, josta myös nimi. Oleellinen osa graafitietokantoja on myös kyselykieli jolla tietoa haetaan tietokannasta. Toisin kuin relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa kyselykieleksi vakiintunut SQL, ei graafitietokannoilla ole vastaavaa standardisoitua kyselykieltä.

Perusidea

Graafitietokannoissa entiteetit esitetään solmukohtina, eli nodeina. Solmut ovat yhteydessä toisiin solmuihin. Yhteydet voivat kuvata eri asioita, kuten "A on töissä kohteessa B". 
Kukin yhteys (eli kaari) voi lisäksi pitää sisällään muuta relevanttia tietoa (properties) liittyen solmujen yhteyteen.

Edut

Koska graafitietokannat varastoivat yhteydet muihin solmuihin suoraan solmu-tietueeseen, on kyselyiden toteuttaminen usein nopeampaa kuin esimerkiksi relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa (eli relaatiotietokannoissa), joissa liittyvä tieto täytyy hakea erikseen käymällä läpi jokainen talletettu tietue.
Käytännön esimerkki relaatiotietokannan hausta voisi olla tilanne, jossa haettaisiin käyttäjän (ID 99) kaikki seuraajat. Relaatiotietokannassa tämä tehtäisiin hakemalla tiedot seuraajat-relaatiosta (taulusta) hakemalla kaikki käyttäjät, jotka seuraavat haluttua käyttäjä-ID 99:iä. 
Vastaavasti graafitietokannassa vastaava haku saataisiin suoritettua "seuraamalla" käyttäjä-solmuun tallennettuja yhteyksiä (joiden tyyppi on "seuraaja"), nopeuttaen kyselyä huomattavasti suurilla tietomäärillä.
Graafitietokannat soveltuvat myös erittäin hyvin monimuotoisten, eli polymorfisten suhteiden tallentamiseen.