google/wiki40b huggingface dataset:
Manaaja (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo Regan-nimisestä tytöstä ja hänen äidistään Chrisistä. Demoni Pazuzu riivaa Reganin. Oireet ilmenevät aluksi rivona kielenkäyttönä ja sängyn tärinänä. Regan viedään sen jälkeen tutkimuksesta toiseen. 
Samaan aikaan lähistöllä alkaa tapahtua kaikenlaisia etupäässä seksuaalisia kirkon häpäisyjä: Neitsyt Marian patsas on maalattu muistuttamaan katunaista, ja latinankielinen alttarikortti, jossa on osa rukouksista, on vaihdettu koneella kirjoitettuun niin ikään puhtaalla latinalla kirjoitettuun kuvaukseen lesbolaisesta suhteesta Neitsyt Marian ja Magdalan Marian välillä.  Maalauksessa käytetyt värit ovat peräisin Reganin maalilaatikosta, ja kirjoituskone, jolla teksti on tehty, hänen kotonaan - asiaa tutkiva poliisi ja katoliset papit ovat ymmällään: miten tämä on mahdollista?
Samoin tytön äidin ystävä, juoppo ja rivoon kielenkäyttöön ihastunut elokuvaohjaaja Burke Dennings löydetään kuolleena: hänen niskansa on kirjaimellisesti väännetty nurin niin että kasvot ovat selän puolella.
Tytön tila pahenee pahenemistaan niin, että hänet joudutaan kytkemään lepositeiden avulla vuoteeseensa ja ruokkimaan nenämahaletkulla.
Ainoaksi pelastusmahdollisuudeksi osoittautuu katolisen kirkon harjoittama manaus.
Asian havaitsee nuori jesuiittapappi ja lääkäri Damien Karras, jolla on vaikea henkilökohtainen kriisi: hänen äitinsä potee nopeasti pahenevaa dementiaa ja tarvitsisi läheisen apua kipeästi. 
Tämän vuoksi tehtävään määrätään varsinaiseksi manaajaksi kokenut filosofi ja paleontologi, isä Lankester Merrin. Karrasista tulee hänen apulaisensa. Merrin päättää jo aluksi, että manaus toteutetaan lyhyellä kaavalla eli pyhien litania jätetään pois. 
Operaatio alkaa vyöryä eteenpäin kiihtyvällä tahdilla.  Nopeasti Karras havaitsee, että demoni estää tyttöä nukkumasta, mikä merkitsee, että tämän elimistö pettää ennemmin tai myöhemmin.
Kauhu, mystiikka ja armo kietoutuvat vavahduttavasti yhteen lopputaistelussa, jossa ihmissielua raastanut demonin mahti murretaan hirvittävällä hinnalla.
Virtakerttuli

Levinneisyys

Virtakerttulia tavataan laajalla alueella Keski-Amerikan eteläosissa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
RN Granatiere (1938)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1958.
Afrikaner Weerstandsbeweging

Afrikaner Weerstandsbeweging, AWB (suom. Afrikaanerien vastarintaliike) on eteläafrikkalainen järjestö, jonka tavoitteisiin kuuluu afrikaanien oman Volkstaatin (tai Boerestaat eli Buurivaltio) perustaminen. Järjestön puheenjohtajana toimi aikaisemmin Eugène Terre’Blanche. AWB:n vaakuna koostuu kolmesta mustasta numero seitsemästä valkoisessa ympyrässä punaista taustaa vasten ja muistuttaa paljon kansallisosialistien hakaristiä. 
AWB perustettiin Heidelbergissa Transvaalissa vuonna 1973, kun entinen poliisi Eugène Terre’Blanche pettyi maan pääministeri John Vorsterin ”liberaaleihin mielipiteisiin ja Etelä-Afrikan yhteiskunnan kommunistisiin vaikutteisiin”. Järjestön tavoite oli perustaa oma itsenäinen buurivaltio Etelä-Afrikan afrikaaneille herättämällä henkiin historialliset Oranjen vapaavaltion ja Transvaalin.
1970–1980-luvuilla järjestön jäsenmäärä kasvoi alkuperäisestä seitsemästä joihinkin satoihin jäseniin, vaikka järjestö onkin esittänyt useiden tuhansien ihmisten jäsenmääriä. AWB vastusti apartheid-järjestelmän muuttamista, terrorisoi liberaaleja poliitikkoja ja järjesti poliittiisia tilaisuuksia.  Hätätilalain aikana (vuosina 1984–1986) AWB pahoinpiteli useita aseettomia eteläafrikkalaisia. Järjestö vastusti erityisesti ANC:tä, jonka katsoi olevan Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen peitejärjestö.
ANC:n ja Kansallispuolueen johtamien Etelä-Afrikan demokratisoimisneuvotteluiden aikana 1990-luvun alussa AWB uhkasi aloittaa täysimittaisen sodan. AWB:n kannattajat murtautuivatkin sisään World Trade Centeriin, jossa neuvottelut olivat käynnissä, pelottelivat neuvottelijoita ja töhrivät seiniä rasistisilla kirjoituksilla. Yksi ANC:n kokousedustaja pahoinpideltiin lievästi. AWB poistui tämän jälkeen rakennuksesta.
Ennen Etelä-Afrikan ensimmäisiä vapaita vaaleja Bophuthatswanan hallitsija Lucas Mangope pyysi apua levottomuuksien hillitsemisessä oikestolaiselta Afrikaner Volksfront -järjestöltä, jonka jäsen AWB oli. Vaikka Mangope erityisesti kielsi AWB:n osallistumisen, sen joukkoja tuli alueelle. Afrikaner Weerstandsbeweging -järjestön jäsenten ilmaantuminen alueelle sai Mangopen oman armeijan kapinoimaan ja hänet syöstiin vallasta. Bophuthatswanan epäonnistuminen myös teki lopun buurinationalistien ääriryhmien suunnitelmille aseellisesta vastarinnasta uutta demokraattista järjestystä vastaan afrikaanien volkstaatin perustamiseksi.
Eugène Terre’Blanche tuomittiin vartija Paul Motshabin murhayrityksestä vankilaan vuonna 2001, josta hän vapautui vuonna 2004.
Spiez

Sijainti

Spiez sijaitsee Thuninjärven lounaispuolella, kymmenisen kilometriä Thunista etelään. Lännessä Spiez rajoittuu Kanderjokeen.

Liikenne

BLS:n Lötschbergin rata kulkee Spiezin kautta. Myös BLS:n Interlaken Ost – Zweisimmen -rautatie kulkee Spiezin kautta. Moottoritie A8 Luzernista yhdistyy moottoritiehen A6 Spiezissä. Thuninjärvellä on BLS:n reittilaivaliikennettä.
Södertunneln

Södertunneln on Tukholman Södermalmin kaupunginosassa Ruotsissa sijaitseva metrotunneli. Se johtaa Slussenilta Skanstullille. Nykyään vierekkäisiä tunneleita on useampia eri raideliikennemuotojen käytössä.

Raitiotietunneli

Raitiotietunneli avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1933. Joskus tunnelista on käytetty myös nimeä Katarinatunneln. Alkuvaiheessa sitä käyttivät raitiovaunut, vuodesta 1950 lähtien tunnelissa ovat liikennöineet metrojunat. Vuonna 1941 tehtiin päätös yhdistää tunneli rakennettaviin esikaupunkiratoihin ja muuttaa raitiotie täysimittaiseksi metrojärjestelmäksi. Tämä Tunnelbanaksi nimetty osuus oli Tukholman metron ensimmäinen ja koko järjestelmä nimettiin sen mukaan. Tunnelin muutostöihin ryhdyttiin vuonna 1949 ja liikennöinti metrojunilla alkoi Slussenin ja Hökarängenin välillä 1. lokakuuta 1950. Tunnelissa ajaneiden raitiovaunujen virroitus oli toteutettu radan yläpuolisella ajolangalla, kun nykyiset metrojunat saavat virran sivukiskosta. Tunnelin pituus on 1 370 metriä josta 513 metriä on louhittu kallioon. Raitioliikenteen käytössä sillä liikennöivät linjat 8 ja 19. Nykyään se on Tunnelbanan vihreän linjan käytössä.

Rautatie- ja maantietunnelit

Rautatietunneli joka tunnetaan nimellä Södra tunneln, louhittiin 1870-luvulla Tukholman eteläiseltä asemalta Stadsgårdeniin. Se oli käytössä 1950-luvun puoleen väliin asti jolloin se korvattiin uudella. Se ei ole yhteydessä metron käytössä olevaan Södertunnelniin, mutta niiden molempien pohjoiset suut ovat melko lähekkäin. Autoliikenteen käytössä oleva tunneli on nimeltään Söderledstunneln.
Carolina Klüft

Elämäkerta

Carolina Klüft kasvoi Etelä-Ruotsissa Växjössä yhdessä vanhempiensa ja kolmen sisaruksen kanssa. Tällä hetkellä hän elää Karlskronassa yhdessä aviomiehensä, seiväshyppääjä Patrik Klüftin kanssa. 
Klüft voitti seitsenottelun 2003 Yleisurheilun MM-kisoissa Pariisissa 7 001 pisteellä, ennen afrikkalaissyntyistä, nyttemmin Ranskaa edustavaa Eunice Barberia, jonka tulokseksi jäi 6 755 pistettä. Voittotuloksellaan Klüft oli vasta kolmas nainen, joka saavutti tai ylitti 7 000 pisteen haamurajan. Myöhemmin samana vuonna hän sai myös Waterford Crystal European Athlete of the Year Trophyn.
Klüft voitti seitsenottelun myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004 517 pisteen erolla, tuloksella 6 952 pistettä.
Vuoden 2005 MM-kisoissa Helsingissä Klüft kilpaili loukkaantuneena. Hän oli loukannut jalkansa juuri kisojan alla, mutta siitä huolimatta tuloksena oli jälleen kultamitali. Eroa toiseksi tulleeseen Eunice Barberiin kertyi 63 pistettä. Pituuskisan jälkeen Barber vaati, että Klüftin aivan hyväksytyn rajoilla ollut voittohyppy olisi pitänyt tuomita yliastutuksi.
Osakan MM-kisoissa 2007 Klüft rikkoi tuloksellaan 7032 pistettä Larisa Nikitinan 18 vuotta vanhan Euroopan ennätyksen 7007. Klüft kertoi lokakuussa 2007 Ruotsin televisiolle että hän saattaa ennen 2008 olympiakisoja vaihtaa pituushyppyyn. Pekingissä hän sijoittui pituudessa yhdeksänneksi ja karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Berliinin MM-kilpailut 2009 hän joutui jättämään väliin reisivamman vuoksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Klüft sijoittui pituudessa viidenneksi. 
Klüft lopetti uransa 2. syyskuuta 2012 Ruotsi–Suomi-maaotteluun juoksemalla 4×400 metrin viestin kolmannen osuuden.
Kraken

Kraken on norjalaisissa merimiestarinoissa esiintyvä valtava merihirviö, joka saattoi hyökätä laivojen kimppuun ja vetää ne meren syvyyksiin. Se oli puoliksi mustekala ja puoliksi rapu, joidenkin lähteiden mukaan jättiläiskalmari. Krakenin kuvasi ensi kerran Erik Pontoppidan vuonna 1752 julkaistussa teoksessaan Norjan historia. Krakenin on väitetty elävän Norjan ja Islannin rannikkojen läheisyydessä.

Historia

Krakenia käsittelevät kertomukset luultavasti pohjautuvat skandinaavisessa mytologiassa esiintyneeseen hafgufa-merihirviöön, tai mahdollisiin havaintoihin jättiläiskalmareista. Ensimmäiset tarinat krakenista ovat peräisin Norjasta 1100-luvulta.
1700-luvulla elänyt tanskalainen kirjailija ja luonnonhistorioitsija Erik Pontoppidan, joka sittemmin toimi Bergenin piispana, keräili ja tutki aikoinaan norjalaisia kansantarinoita, ja samalla tutustui krakenista kertoviin taruihin. Pontoppidanin antaman kuvauksen mukaan kraken oli jättimäinen mustekala, jolla oli linnun nokka, kaksi jättimäistä lonkeroa, joilla se murskasi laivat ja kolmekymmentä lonkeroa, joiden alapinta on täynnä piikikkäitä imukuppeja. Se kykeni tekeytymään täydellisesti saareksi, ja odottamaan sille rantautuvia merimiehiä. Tämän jälkeen kraken paljastaisi todellisen luonteensa ja söisi merimiehet. Kraken myös kykeni uppottamaan kokonaisia laivoja tarrautumalla lonkeroillaan aluksen mastoihin ja vetämällä sen miehistöineen meren pohjaan. Uskottiin myös, että kraken saattoi nukkua meren pohjassa vuosisatojen ajan heräämättä kertaakaan.
Myöhemmin 1800-luvun alkupuolella ranskalainen meritutkija Pierre Denys de Montfort löysi kaksi rannalle huuhtoutunutta jättiläiskalmarin ruumista. Hän uskoi näiden olleen itse asiassa krakeneita, ja ryhtyi väittämään, että vuonna 1782 kymmenen brittiläistä sotalaivaa olisi joutunut krakenin upottamaksi. Britit kiistivät jyrkästi väitteet, ja Montfortin maine tutkijana oli mennyttä.
Euroopan globalisaatiorahasto

Euroopan globalisaatiorahasto (lyh. EGR, englanniksi: European Globalisation Adjustment Fund (EGF)) on Euroopan unionin rahasto, jonka tarkoitus on auttaa globalisaation takia työttömäksi jääneitä.
Euroopan komission sivustolla siitä sanotaan seuraavaa: "Euroopan globalisaatiorahasto auttaa maailmankaupan muutosten vuoksi työttömiksi jääneitä työllistymään ja hankkimaan uusia taitoja. Tukea voi saada esimerkiksi silloin, kun suuryritys on lopetettu tai tehdas siirretty EU:n ulkopuolelle. Globalisaatiorahasto voi jakaa tukea 500 miljoonaa euroa vuodessa."
Suomessa se on työ- ja elinkeinoministeriön alainen ja sen neuvotteleva virkamies on Outi Viljamaa ja käynnissä olevien EGR-hankkeiden ylitarkastaja on Antto Korhonen.
Suomessa on käynnissä kaksi Euroopan globalisaatiorahaston rahoittamaa hanketta Nokialta ja Nokian alihankkijoilta irtisanottujen palvelemiseen.
Sauvatärytin

Sauvatärytin eli tärytin (eli vibraattori, puhekielessä myös vibra) on betonivalussa käytetty tärykone. Siinä värinän synnyttää tavallisimmin erillinen sähkömoottori tai paineilmalähde. Voimanlähteestä lähtee taipuisa, noin 1-4 metriä pitkä suojaputken sisällä oleva akseli, jonka päässä on värinän betonille välittävä sauva. Sauvan halkaisija vaihtelee noin 25-75 mm ja pituus noin 250-500 mm, käyttötarkoituksesta riippuen.
Laitetta käytetään betonin tasoittamiseen, jotta valettava massa täyttäisi muottien kaikki kolot eikä valuun jäisi koloja tai ilmakuplia. Laitekoko vaihtelee akkukäyttöisten täryttimien muutamista kiloista jopa yli sataan kiloon (suurtaajuustärytin). Betonielementtien valussa muotin alla on kiinteästi asennettu, useammasta yksiköstä koostuva tärytin.
Täryttimillä voidaan toteuttaa materiaalin siirtoon tarkoitettu laite, tärykuljetin, sekä järjestää kappaleita samansuuntaisiksi automaattisia työvaiheita varten.
Satulinna (Hattula)

Toiminta

Satulinnassa järjestettiin tanssikursseja. Tanssi-iltoina naisille oli kaksi hakuvuoroa, ensimmäinen puolen tunnin ja toinen tunnin mittainen. Tansseja oli pääsääntöisesti syys-huhtikuussa lauantaisin, erikoispyhinä myös muina iltoina. Vuosittain järjestettiin helatorstaiviikolla Satulinnan Tanssipäivät.
The Winter of Frankie Machine

The Winter of Frankie Machine on Don Winslow'n vuonna 2006 julkaistu romaani. Romaanin päähenkilö on entinen mafian palkkamurhaaja Frank Machianno.

Elokuvasovitus

Elokuvaohjaaja Michael Mann on suunnitellut romaanin elokuvaversiota.
Juan Pablo Raba

Henkilökuvaus

Raba on syntynyt Kolumbiassa, mutta kasvanut Espanjassa. Hän on opiskellut näyttelemistä Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa sekä New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Ennen näyttelijänuransa aloittamista Venezuelassa Raba asui Kolumbiassa ja Argentiinassa. Hän meni vuonna 2003 naimisiin kolumbialaisen toimittajan Paula Quinterosin kanssa, mutta he ovat eronneet. Raba seurusteli jonkin aikaa vastanäyttelijänsä Marjorie de Sousan kanssa, mutta he erosivat. 
Raba tuli tunnetuksi sarjasta Tuhkimotarina (Mi Gorda Bella), jossa hän näytteli Orestes Villanueva Mercouria. Hän näytteli myös sarjassa La Estrambótica Anastasia Aureliano Pazia. Toinen tunnettu rooli on Alejandro sarjassa La niña de mis ojos. Kaikki Raban roolit ovat tunnettuja etenkin Venezuelassa, mutta merkittävin niistä on Orestes Tuhkimotarinassa.
Vuosina 2015–2016 Raba näytteli huumeparoni Pablo Escobarin serkkua, Gustavo Gaviriaa, suuren suosion saaneessa Netflix-sarjassa Narcos.
Anni Turunen

Anni Turunen (s. 1983) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Kotikatu, jossa hän näytteli Danny Pennasta vuosina 2002–2010. Hän juonsi Missä vika? -visailuohjelmaa vuonna 2004. Lisäksi hän on näytellyt minisarjassa Juulian totuudet sekä lyhytelokuvassa Suurin ja kaunein.
Jaan Kärner

Jaan Kärner (27. toukokuuta 1891 Kirepi, Tartumaa – 3. huhtikuuta 1958 Tartto) oli virolainen runoilija, kirjailija ja päätoimittaja.
Maanviljelijän poikana syntynyt Kärner kävi viisivuotisen ministeriumikoulun ja jatkoi myöhemmin opintojaan Moskovassa Šanjavskin yksityisessä yliopistossa, jossa hän opiskeli historiaa. Vuodesta 1910 Kärner toimi lehtimiehenä Tallinnassa, Tartossa ja Viljandissa. Vuosina 1927–1929 ja uudelleen 1944–1946 Kärner toimi Looming-kirjallisuuslehden ja vuosina 1936–1938 Tänapäev-lehden päätoimittajana.
Kärner pakeni Viron saksalaismiehitystä 1941–1944 Neuvostoliittoon. Hän joutui keskeyttämään työuransa vuonna 1946 sairauden vuoksi. Hän kuoli Tartossa 1958.
Kolme Kärnerin runoa on suomennettu vuonna 1940 ilmestyneeseen kokoelmaan Eestin runotar : virolaisen lyriikan antologia.
Pullonkaulailmiö

Populaation pullonkaulailmiö on evoluutioteorian käsite tapahtumalle, jossa yli 50 % populaatiosta tai ekosysteemin lajeista tuhoutuu. Syynä voivat olla äkillinen kuolleisuuden kasvu tai lisääntymisen estyminen. Nämä taas voivat johtua ympäristön muutoksista tai yksilöiden siirtymisestä uudelle elinalueelle. Jälkimmäisessä tapauksessa puhutaan usein perustajavaikutuksesta. Pullonkaulailmiön nimi tulee tapahtumaa kuvaavan populaation kokokuvaajan muodosta.
Pullonkaulat voivat aiheuttaa evoluutioon hyppäyksiä, koska ne lisäävät geneettisen ajautumisen ja sisäsiitoksen todennäköisyyttä.
Yleisemmin nimitystä pullonkaula voidaan käyttää eri yhteyksissä myös muista vastaavista ilmiöistä eri elämänaloilla.

Visentti

1900-luvun alussa 12 yksilöön supistunut visenttipopulaatio oli vuonna 2000 noin 3600 yksilön suuruinen. Populaatiossa esiintyy vain kahta erilaista Y-kromosomia.

Suomalainen tautiperintö

Suomalaisen tautiperinnön muodostumisessa on vaikuttanut kaksi pullonkaulailmiötä: ensin Suomea asutettaessa Suomeen tuli pienen asuttajajoukon mukana vain osa eurooppalaisesta tautiperinnöstä. Sitten Suomen eri osia asutettaessa pienet asuttajien joukot rikastivat eri tautigeenien esiintymistä paikallisesti uusilla asuinalueillaan.
Ahvenjärvi (Harjavalta)

Maantieto

Järvi sijaitsee keskellä 750 metriä pitkää ja 400 metriä leveää luhtamaata. Umpeenkasvu johtuu järven vedenpinnan laskusta ja ainoa avovedenpaikka sijaitsee luhteikon keskellä. Enää lammeksi luokiteltava avoveden alue on halkaisijaltaan alle 50 metriä. Luhteikkoa ei ole ojitettu, mutta ympäröivät suot ja metsät on ojitettu tiheästi. Vedet valuvat kuitenkin Iso-Huilun ja Vähä-Huilun suuntaan.
Järven alkuperäiset mitat voidaan arvioida esimerkiksi vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta, mihin järvi on vielä piirretty. Kartan mittakaava on melko suuri eli 1 : 100 000, joten mitat ovat vain suuntaa antavia. Mittauksen mukaan Ahvenjärvi olisi ollut korkeintaan 900 metriä pitkä ja 400 metriä leveä.

Järvenlasku

Vuonna 1822 anoi Hermu Matts Johansson Kokemäeltä lupaa saada ojittamalla alentaa Ahvenjärven vedenpintaa. Hakemus siirrettiin kuitenkin lokakuussa lääninkonttoriin eikä sen päätöksestä ole tietoa. Järvi on kuitenkin vanhojen karttojen mukaan kutistunut merkittävästi, joten lupa järvenlaskuun on ilmeisesti annettu. Järvenlaskuilla tavoiteltiin lisää niittyjä, jonka heinää karja laidunsi ja jota voitiin säilöä talveksi.
Magnetometri

Magnetometri on laite, jolla mitataan magneettikentän voimakkuutta tai magneettivuon tiheyttä.
Malojan alue

Malojan alue (saks. Region Maloja) on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Ylä-Engadinin laaksossa sekä Merajoen latvoilla rajoittuen etelässä Italiaan, Sondrion maakuntaan.
Alueeseen kuuluu kaksitoista kuntaa: Bever, Bregaglia, Celerina/Schlarigna, La Punt-Chamues-ch, Madulain, Pontresina, Samedan, S-chanf, Sils im Engadin/Segl, Silvaplana, St. Moritz ja Zuoz. Alueen pinta-ala on 974 neliökilometriä ja asukasluku 18 550 (31.12.2016). Alueen pääkieli on saksa.
Amerikanviklo

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 29–31 senttiä, siipien kärkiväli 70–74 senttiä ja paino keskimäärin noin 160 grammaa. Naaras on hieman kookkaampi. Amerikanviklo muistuttaa kooltaan ja höyhenpuvultaan valkovikloa, mutta sen koivet ovat keltaiset ja yläperän neliömäinen valkoinen laikku erottuu räikeästi tummasta selästä. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Amerikanviklo pesii eteläisessä Alaskassa ja Kanadassa. Maailman populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain eteläosista Etelä-Amerikan eteläkärkeen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Amerikanviklo pesii pohjoisella soiden ja vesistöjen pirstomalla havumetsäalueella. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla laji viihtyy lampareilla ja allikoilla sekä märillä niityillä.

Lisääntyminen

Amerikanviklon pesä on kuoppa maassa kasvillisuuden suojassa, usein pensaan alla, metsässä ja usein kaukana rannasta. Munia on kolme tai neljä. Haudonta kestää noin 23 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ovat lentokykyisiä 18–20 päivän ikäisinä.

Ravinto

Amerikanviklo syö mudassa eläviä selkärangattomia sekä pikkukaloja.
Lyyli Latukka

Lyyli Maria Latukka (ven. Люли-Мария Фоминична Латукка, Ljuli-Marija Fominitšna Latukka, 4. huhtikuuta 1886 Käkisalmi – 5. huhtikuuta 1938 Leningrad) oli suomalaisen työläisnaisliikkeen aktiivi, joka Suomen sisällissodan jälkeen siirtyi Neuvosto-Venäjälle. Siellä hän työskenteli mm. opettajana ja toimittajana.
Lyyli Latukka oli viipurilainen työläisnaisliikkeen aktiivi. Hän oli naimisissa Juho Latukan kanssa. V. I. Lenin piilotteli Latukoiden kotona syksyllä 1917. Vuonna 1918 Latukka siirtyi Venäjälle, liittyi SKP:hen ja myöhemmin NKP(b):hen. Vuosina 1919–1922 hän johti SKP:n keskuskomitean huoltoryhmän lastenkotia Pietarissa. Vuodesta 1921 lähtien hän työskenteli Vapaus-lehden toimituksessa ja vuodesta 1923 Lännen vähemmistökansallisuuksien kommunistisen yliopiston Leningradin osaston puoluehistorian ja leninismin opettajana. Vuodesta 1926 lähtien hän oli Työläis- ja talonpoikaisnainen -lehden ja sitä vuonna 1932 seuranneen Neuvostonaisen vastaava toimittaja. Hän kuului myös Kustannusliike Kirjan hallintoon.
Latukka erotettiin viroistaan nationalistina vuonna 1937. Hänet pidätettiin helmikuussa 1938, tuomittiin kuolemaan syytettynä neuvostovastaisesta toiminnasta ja ammuttiin.
GRAIL

Tavoitteet

Kumpikin avaruusluotain vastaanottaa telemetriatietoja toisiltaan ja maa-asemalta. Mittaamalla avaruusluotainten etäisyyksien muutoksia voidaan laatia kartta Kuun painovoimakentästä ja malli Kuun sisäisestä rakenteesta. Painovoimakenttä kartoitetaan aikaisempaa paljon suuremmalla tarkkuudella. GRAIL mittaa painovoimaa samalla tavalla kuin vuonna 2002 laukaistu Maan painovoimakenttää tutkinut GRACE-satelliittipari.
Tietojenkeruuvaihe kestää 90 päivää mitä seuraa vuoden kestävä tietojen analysointi. Tulokset auttavat ymmärtämään maankaltaisten planeettojen kehitystä.
GRAIL-ohjelman päätutkijana on Maria Zuber MIT:stä. Ohjelman tiedotuksesta ja suhdetoiminnasta vastaa NASAn entinen astronautti Sally Ride. Yhdysvaltalaiset 5-8-luokkalaiset koululaiset voivat vaikuttaa luotainten kameroiden kuvauskohteisiin MoonKAM-projektissa (Moon Knowledge Acquired by Middle school students). GRAIL-ohjelman tiedot täydentävät aikaisemmin laukaistun NASAn Lunar Reconnaissance Orbiterin tietoja Kuusta.
Ilveskivi

Ilveskivi (ruots. Lostenen) on Pedersören kunnan Yli-Purmon kylässä sijaitseva siirtolohkare. Yksi Suomen suurimmista lohkareista on 16 metriä korkea ja se on saanut nimensä läheisessä maastossa eläneiden ilvesten mukaan.
Kiven alla on halkeamia ja luolia joista on aikoinaan haettu suojaa sotien aikana. Kansantarinoiden mukaan kiven päällä on järjestetty tansseja ja sieltä on saattanut nähdä seitsemän kirkon tornit. Kiven päälle johtavat nykyisin puiset portaat.
Jokikylä (Ristijärvi)

Jokikylä on kylä Ristijärvellä, Kainuussa, Emäjoen varrella. Valtatie 5 ja Kontiomäen–Ämmänsaaren rautatie kulkevat Jokikylän läpi. Jokikylästä on noin kahdeksan kilometriä Ristijärvelle ja noin 17 kilometriä Hyrynsalmelle.
Kari Somerjoki

Kari Gunnar Somerjoki (28. helmikuuta 1946 – 19. kesäkuuta 1989) oli suomalainen musiikkitoimittaja ja laulaja Rauli Badding Somerjoen veli. Hänen tyttärensä on muusikko Katri Somerjoki. Nuorena Kari Somerjoki oli mukana Somerolla toimineessa The Five Yes -yhtyeessä, joka nykyään muistetaan Rauli Somerjoen ensimmäisenä yhtyeenä.
Kari Somerjoki kuoli 1989 ravintolan järjestysmiehen tönäistyä häntä niin, että hän kaatui ja löi päänsä. Veljekset on haudattu Someron hautausmaalle.
Laulaja Katri Somerjoki on hänen tyttärensä.
Monimuotoinen paikallinen kipuoireyhtymä

Monimuotoinen paikallinen kipuoireyhtymä, CRPS eli Complex regional pain syndrome on hermokipuihin kuuluva kiputila. Se aiheutuu raajaan vamman seurauksena, ja vamma voi olla pieni. Kipu jaotellaan I- ja II-tyypin kivuksi riippuen siitä, liittyykö siihen hermovaurio vai ei. Jos mukana on hermovaurio, se kuuluu II-tyyppiin.
Usein syynä on luunmurtuma, mutta aiheuttaja voi olla myös esimerkiksi ruhje. Kipu alkaa yleensä vasta usean viikon kuluttua, ja sitä pahentavat raajan liikuttelu, kevytkin ihon koskettaminen ja myös stressi. Raajan autonomisen hermoston toiminta muuttuu siten että  ihon väriin ja verenkiertoon, lämpötilaan ja hikoiluun tulee muutoksia, jotka ilmenevät turvotuksena, hikoiluna ja lämmön tunteena. Myöhemmin iho sinertyy ja viilenee. Kipu kroonistuu ellei sitä hoideta ja voi levitä vastapuoleiseen raajaan.
Hoitona on kipulääkkeet, fysioterapia ja kivunhallinnan opettelu psykologin avustuksella.