google/wiki40b huggingface dataset:
Joukkoliikennekatu

Joukkoliikennekatu on yleisesti kaupungin alueella sijaitseva kulkuväylä, joka on tarkoitettu joukkoliikennettä varten. Kulkuväylällä sallitaan ainoastaan joukkoliikenteen kulkuneuvot, kuten linja-autot ja raitiovaunut, sekä lisäksi taksit, jalankulkijat ja polkupyöräilijät.
Suomen kaupungeista muun muassa Oulussa avattiin syyskuussa 2007 joukkoliikennekatu. Helsingin Haagassa osa Eliel Saarisen tiestä on varattu ainoastaan joukkoliikenteen käyttöön. Kyseinen tieosuus oli ollut merkittynä kaavaan vuosikymmeniä tavanomaisena läpiajokatuna, mutta sen rakentaminen oli kohdannut kiivasta vastustusta. Molemmista päistään muuten valmiin kadun keskivaiheilla ollut osuus rakennettiin lopulta joukkoliikennekatuna. Myös Helsingin Aleksanterinkatu on raitiokävelykatuna joukkoliikennekatu.
Tampereella kaupungin keskustan halkaisevan Hämeenkadun itäpää Rautatienkadun ja Hatanpään valtatien välillä muutettiin kesäkuun 2014 lopusta alkaen joukkoliikennekaduksi, jolla sallitaan ajoneuvoliikenteestä vain linja-autot, taksit ja huoltoajo. Katujärjestelyt pysyivät tässä vaiheessa melko ennallaan, sillä muutos toteutettiin mahdollisimman pienin kustannuksin, lähinnä liikennemerkein ja yhdellä liikennevaloristeyksen poistolla. Samalla Tampereen seudun joukkoliikenne otti käyttöön uuden seudullisen joukkoliikennelinjaston. Uuden runkolinjan 1 liikennöinti nykyreitillä ei olisi mahdollista ilman joukkoliikennekatuosuutta, sillä Hatanpään valtatien ja Hämeenkadun risteys olisi muuten liian ruuhkainen sujuvalle runkolinjaliikennöinnille. Järjestely on kokeilu, josta kerätään kokemuksia vuoden 2016 loppuun asti, jonka jälkeen kokeilun jatkamisesta päätetään. Tampereen kaupunginvaltuusto päättää lokakuussa 2016 raitiotien toteutusvaiheen aloittamisesta, johon sisältyy Hämeenkadun täydellinen peruskorjaus. Raitiotiesuunnitelmissa on esitetty itäpäästä voimakkaan raitiotie-, kävely- ja pyöräilypainotteista, jolla voi tarvittaessa ajaa myös linja-autoilla. Kokeilua täydennettiin kesällä 2015 kaventamalla katuosuutta nelikaistaisesta kaksikaistaiseksi.
Tampereella on myös muita joukkoliikennekatuja sekä jo olemassa että suunnitteilla. Raitiotien yleissuunnitelman tarkennuksissa hyväksyttiin linjaus, että Hervannan kaupunginosan toinen pääväylä Insinöörinkatu muutetaan Hervannan keskuksen kohdalla joukkoliikennekaduksi muutaman sadan metrin matkalta. Lisäksi Vihiojan kaupunginosassa Kuoppamäentie voidaan mieltää joukkoliikennekaduksi, sillä kadulta on kielletty kaikki liikenne Tampereen seudun joukkoliikenteen linja-autoja ja tontille ajoa lukuun ottamatta.
Finspångin linna

Finspångin linna (ruots. Finspångs slott) on linna Finspångin taajamassa samannimisessä Finspångin kunnassa, Ruotsin Itä-Götanmaalla. Linnan on rakennuttanut Louis De Geer nuorempi (1622–1695). Rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1668, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1685. Linnan suunnittelusta vastasi hollantilainen arkkitehti Adriaan Dortsman. Se on yksi Ruotsin suurimmista barokkilinnoista. Linnan edustalla sijaitsevat siipirakennukset rakennettiin 1740- ja 1790-luvulla. Nykyisin linna on Siemensin omistuksessa.
Yōjirō Takita

Yōjirō Takita (jap. 滝田 洋二郎, Takita Yōjirō, s. 4. joulukuuta 1955 Takaoka, Toyama, Japani) on Oscar-palkittu japanilainen elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamansa elokuva Lähtöjä (2008) voitti vuonna 2009 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Muita Takitan tunnettuja elokuvia on hänen vuonna 2003 ohjaamansa historiallinen samuraielokuva When the Last Sword Is Drawn (jap. 壬生義士伝, Mibu gishi den)
Tuhkalepinkäinen

Levinneisyys

Tuhkalepinkäistä tavataan Afrikan keskiosissa. Lajin levinneisyysalue on hyvin suuri ja sen on kuvattu olevan yleinen. Tuhkalepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fuyō (1922)

Palvelus

Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Chinkai kaartin laivastoalueen alaiseen 32. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Asagao ja Karukaya. Viirikön tehtävänä oli saattueiden suojaaminen Tsushimansalmen alueella. Alus liitettiin 10. huhtikuuta 1942 viirikön mukana vasta muodostettuun Lounaisen alueen laivaston 1. pinta-alussaattajaviirikköön, jonka osana alus suojasi saattueita laivaston alueella.
The Guinea Pig Club

The Guinea Pig Club on brittiläinen, alun perin juomakerhoksi perustettu, palovammapotilaiden järjestö.

Historia

Toisen maailmansodan aikana Britanniassa toimi neljä sotavammojen kirurgiseen hoitoon erikoistunutta sairaalaa. Lontoon eteläpuolella, West Sussexin East Grinsteadissa sijaitsi etenkin palovammapotilaita hoitanut Queen Viktorian sairaala (tuolloin nimellä The Queen Victoria Cottage Hospital). Sen johdossa oli yksi maan tunnetuimmista plastiikkakirurgeista, Archibald McIndoe. Potilaat olivat pääosin lentäjiä, joilla oli palovammoja kasvoissa ja raajoissa. Koska hänen potilaittensa vammojen laatu ja laajuus olivat monesti varsin poikkeuksellisia ja plastiikkakirurgia hoitomuotona muutenkin varsin nuori, joutui McIndoe usein turvautumaan poikkeuksellisiin ja kokeellisiin hoitomuotoihin. Tämän tietäen potilaat alkoivat käyttää itsestään nimitystä guinea pigs (suom. koekaniinit).

Kerhon toiminta

Vuonna 1941 McIndoen 39 potilasta perusti The Guinea Pig Clubin. Sen ensisijainen tarkoitus oli piristää pahoin vammautuneita potilaita. Tämä olikin tarpeen sillä itsemurhat olivat plastiikkakirurgisilla osastoilla varsin yleisiä.
Kerhon toimikunta määritteli kolme jäsentasoa:
1) The Guinea Pigs - henkilöt, jotka ovat saaneet palovammoja lentoturmassa ja läpikäyneet plastiikkakirurgisia toimenpiteitä Queen Victorian sairaalassa.

2) Honorary Members - kirurgit, lääkärit ja tutkijat, jotka olivat työskennellet Queen Victorian sairaalan palovammayksikössä.

3) Friends of the Guinea Pig Club - henkilö, joka on tukenut kerhon toimintaa joko taloudellisesti tai muulla tavoin.
Roisia huumoria henkivät kerhon ensimmäiset virkailijavalinnat. Sihteeriksi valittiin mies, jonka sormet olivat palaneet niin pahoin, että kokousten pöytäkirjat oli pidettävä lyhyinä. Ensimmäisen rahastonhoitajan pahimmat palovammat olivat jaloissa. Tämän ajateltiin estävän pakenemisen kerhon varojen kera.
Kerho oli suurimmillaan sodan päättyessä. Siihen kuului tuolloin 649 jäsentä viidestä maasta. 57% heistä oli brittejä; 27% kanadalaisia; 8% australialaisia ja 8% uusiseelantilaisa.
McIndoe toimi kerhon puheenjohtajana sen perustamisesta aina kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hän oli tuolloin saanut toiminnastaan aatelisarvon Sir.
Musa Amer Obaid

Musa Amer Obaid, alkuperäiseltä nimeltään Moses Kipkirui, (s. 18. huhtikuuta 1985 Kenia) on alkujaan kalenjin-heimosta lähtöisin oleva estejuoksija, joka tätä nykyä edustaa Qataria.
Vuonna 2004 Musa Amer Obaid saavutti Ipohissa Aasian nuorten mestaruuden 3 00 metrin estejuoksussa. Kuukautta myöhemmin hän juoksi Grossetossa nuorten MM-hopealle. Ateenan olympialaisissa 19-vuotias Musa Amer Obaid raivasi tiensä finaaliin, jossa sijoittui lopulta neljänneksi varmistaen kalenjin-heimon miesten neloisvoiton.
2005 Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui estejuoksussa 9. sijalle ja Monacossa käydyssä IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi.
Vuonna 2006 Musa Amer jäi kiinni testosteroni-dopingista. Hän oli kilpailukiellossa syyskuusta 2006 - syyskuuhun 2008.
Musa Amer Obaid on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin esteissä on 8.07,18, minkä hän juoksi Ateenan olympiafinaalissa 24. elokuuta 2004.
Sulo Parkkinen

Sulo Armas Parkkinen (21. huhtikuuta 1930 – 2013 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli tukimies.
Parkkinen edusti Suomen jalkapallomaajoukkuetta kahdessa A-maaottelussa ja yhdessä B-maaottelussa vuosina 1953–1955. Hän oli varamiehenä Suomen olympiajoukkueessa Helsingissä 1952. Hän voitti Kotkan Työväen Palloilijoiden riveissä Suomen mestaruuden vuosina 1951 ja 1952.
Hämeenkyrön Sanomat

Hämeenkyrön Sanomat oli suomalainen paikallislehti, jonka päälevikkialuetta olivat Hämeenkyrö, Viljakkala ja lähikunnat. Lehti perustettiin nykymuodossaan yksipäiväiseksi vuonna 1922. Lehti muuttui kaksipäiväiseksi vuoden 1987 lokakuussa. Loppuaikoinaan se ilmestyi itsenäisenä kerran viikossa tiistaina, ja torstaina nimellä UutisOiva yhdessä Pohjois-Satakunta -lehden kanssa. Hämeenkyrön sanomien levikki oli 5 463 (LT 2012).
Hämeenkyrön Sanomien, Pohjois-Satakunta-lehden ja Seutulehti UutisOivan päätoimittajana toimii Katri Linnikko.
Vuonna 2016 lehti lakkautettiin ja UutisOiva ilmestyy nykyään sekä tiistaina että torstaina.
HMS Impregnable (1786)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1787 päällikkönään Thomas Pringle. Vuodesta 1788 alkaen alus oli Plymouthissa vartiolaivana vara-amiraali Thomas Gravesin lippulaivana päällikkönään Sir Thomas Byard. Se varustettiin toukokuussa 1790 Plymouthissa palvelukseen Kanaalin laivastossa.
Ranskan vallankumoussodissa alus oli vuonna 1794 kontra-amiraali Bejamin Caldwellin lippulaivana Ushantin ensimmäisessä meritaistelussa.
Alus tuhoutui Chishesterin edustalla 18. lokakuuta 1799. Alus suojasi 12 kauppalaivan saattueen Lissabonista Isle of Wightille, ja se toivoi pääsevänsä Spitheadiin jo samana yönä. Alus joutui Chichesterin matalikolle. Aluksen päällikkö määräsi aluksensa kevennettäväksi katkaisemalla muun muassa mastot ja varppaamalla aluksen irti. Aamulla todettiin aaltojen vieneen aluksen yli matalikon ja aluksen olevan kiinni mudassa lähellä Langstonen sataman suuta.
Päällikkö totesi aluksen pelastamisen mahdottomaksi. Miehistö, tykit ja muut käyttökelpoinen kuljetettiin maihin Spitheadista ja Langstonesta saapuneiden veneiden avulla. Amiraliteetti myi hylyn kauppiaalle A. Lindenegrenille Portsmouthista.
Rullakiekon maailmanmestaruuskilpailut

Järjestelmä

IIHF:n turnaus pidettiin vuosittain vuoteen 2015 asti ja viimeinen turnaus vuonna 2017.
IIHF:n MM-kisojen osallistuvien maiden vähimmäismäärä oli 16 joukkuetta; kahdeksan pääsarjassa ja kahdeksan 1. divisioonassa. Turnauksessa 1. divisioonan voittaja nousi pääsarjan seuraavan vuoden MM-kilpailuihin ja korkeimman tason viimeinen putosi 1. divisioonaan.
Kaikissa otteluissa alkusarjan otteluista finaaliin varsinaisen peliajan päättyessä tasan pelattiin viiden minuutin jatkoaika ”äkkikuolema”-periaatteella. Mikäli maalia ei syntynyt voittaja ratkaistiin voittomaalikilpailussa.

Sarjatasot

Nuolet:
 – Noussut sarjatasolle
 – Ei ole koskaan noussut tai pudonnut
 – Pudonnut sarjatasolle
Another Code: Two Memories

Tarina

Pelin päähenkilö on Ashley Mizuki Robins, nuori tyttö, jonka on kasvattanut hänen tätinsä Jessica, siitä lähtien kun hän oli kolmivuotias, koska hänen vanhempansa katosivat kun hän oli lapsi. Hän uskoi vanhempiensa olevan kuolleita, mutta kaksi päivää ennen hänen neljättätoista syntymäpäiväänsä hän sai kirjeen isältään. Kirjeessä kehotettiin häntä matkustamaan Blood Edward Island -saarelle, joka sijaitsee Yhdysvalloissa, Washingtonin rannikon lähistöllä. Siellä hänen isänsä odottaisi häntä satamassa. Seuraavana päivänä, hänen syntymäpäivänään, Jessica ja Ashley matkustavat Blood Edward Island -saarelle veneellä, mutta Ashleyn isä ei ole siellä heitä vastassa. Jessica menee etsimää häntä, mutta kun hän ei palaa, Ashley lähtee etsimään sekä Jessicaa että isäänsä. Kun hän tutkii saarta, Ashley tutustuu "D":hen, kummitukseen, joka on menettänyt muistonsa. Yhdessä he menevät Edward Mansion -kartanoon, kumpikin etsien vastauksia omiin kysymyksiinsä.

Pelimekaniikka

Pelaajat navigoivat pelissä käyttäen alaruutua liikkuakseen, kun yläruutu puolestaan näyttää taiteellisia, valmiiksitehtyjä kuvia jokaisesta alueesta. Pelaajat käyttävät kosketusnäyttöä ja mikrofonia ratkaistakseen useita eri ongelmia.

Käännöserot

Amerikan Nintendon tuotekehittelyosaston Ann Lin on todennut, että japaninkielisen tekstin ja pohjoisamerikkalaisen version välillä on käännöseroja. Ashley on skeptisempi pohjoisamerikkalaisessa tekstissä ja Lin totesi, että hän ajatteli alkuperäisen olevan "hieman hyväksyväisempi".  Pohjoisamerikkalaiseen versioon sisällytettiin myös enemmän huumoria.
Kansainvälisissä julkaisuissa Euroopan Nintendon ja Amerikan Nintendon käännökset eroavat hieman tietyillä asteilla.

Vastaanotto

Trace Memory -pelillä on tällä hetkellä 72 %:n äänikasauma Game Rankings-sivustolla.
Artūrs Kulda

Pelaajaura

Juniorivuosinaan Kulda pelasi muun muassa Riian Prizmassa sekä Peterborough Petesin OHL-joukkueessa.
Sen jälkeen hän siirtyi Chicago Wolvesin AHL-joukkueeseen, ja kaudella 2009–2010 hän pelasi neljä ottelua NHL:ssä Atlanta Thrashersin riveissä AHL:n ohella. Myös seuraava kausi meni hänellä Chicago Wolvesissa AHL:ssä. Kaudella 2011–2012 Kulda siirtyi Winnipeg Jetsin NHL-joukkueeseen, pelaten joukkueessa yhdeksän ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudesta Jetsin farmijoukkueessa St. John’s IceCapsissa AHL:ää.
Kaudeksi 2012–2013 Kulda siirtyi KHL:ssä pelaavaan Sibir Novosibirskiin. Sieltä hän siirtyi maaliskuussa 2013 takaisin Winnipegiin. Hän ei kuitenkaan pelannut keväällä 2013 yhtään NHL-ottelua. Kaudeksi 2013–2014 Kulda siirtyi KHL:ssä pelaavaan Salavat Julajev Ufaan.
Lokakuussa 2015 Kulda solmi vuoden mittaisen sopimuksen Helsingin Jokereiden kanssa. Huhtikuussa 2016 hän solmi vuoden jatkosopimuksen Jokereiden kanssa.
Kesäkuussa 2017 Kulda siirtyi KHL-joukkue Kunlun Red Stariin.

Maajoukkueura

Kulda on edustanut Latviaa MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2013 ja 2014.
Schiller (kraatteri)

Schiller on törmäyskraatteri Kuun luoteisosassa. Kraatterin halkaisija on 179,36 km, ja syvyys 3,9 km. Kraatteri on pitkulaisen muotonsa puolesta helposti tunnistettavissa. Schilleristä itään sijaitsee kraatteri Bayer, ja kaakkoon Rost.
Kuningatarhyytelö

Kuningatarhyytelö eli emomaito on mehiläisten tuottamaa emotoukan ruokamehua. Kun ruokamehua eritetään kennoihin runsain määrin, toukista kehittyy kuningattaria eikä työmehiläisiä.
Kuningatarhyytelöä käytetään ravintolisänä kapseleihin pakattuna tai hunajaan sekoitettuna. Sen tehosta ihmisiin ei ole tieteellistä näyttöä, mutta sillä on väitetty olevan monenlaisia hyödyllisiä vaikutuksia niin terveyteen kuin ihoonkin.
Ylimmäinen-Kylliö

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se on metsäjärvi, joka sijaitsee Mellikkamäen ja Kiviahonmäen välisessä kalliomurroksessa ja jonka seuralaisina on kolme muutakin Kylliö-vesistöä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Sinne tulee tie Kolonkulmalta lähtevältä tieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,0 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi lyhyt metsäoja. Järven laskuoja lähtee sen länsipäästä ja se laskee heti Iso-Kylliöön. Ojalla on pudotusta noin 10 senttimetriä. Vesireitti jatkuu Musta-Kylliön kautta Iso-Liesiin.
Taivallahden kasarmit

Taivallahden kasarmit ovat Helsingin Taivallahdessa Taka-Töölössä sijaitseva kasarmialue, jossa toimi aiemmin mm. Helsingin Autokomppania. Funktionalistista tyylisuuntausta edustavat rakennukset ovat arkkitehti Martta Martikaisen suunnittelemat, ja ne valmistuivat vuosina 1935–1938. Vuonna 1939 kasarmin yhteyteen valmistui Märtha Lilius-Tallrothin suunnittelema korjauspaja.
Toiminta kasarmeissa päättyi 2000-luvun alkupuolella ja viimeiset varusmiehet poistuivat vuonna 2012, kun Kaartin soittokunta siirtyi Santahaminaan. Suojellut kasarmit ollaan tulevaisuudessa muuttamassa asuin- ja liiketiloiksi. Lisäksi tontille aiotaan rakentaa uudisasuinrakennus, jonka suunnitteli Steven Holl vuonna 2006. Yhteensä kasarmialueelle on suunniteltu syntyvän noin 200 asuntoa. Esisopimus on tehty Auratum-konsernin kanssa. Rakennustöitä ei kuitenkaan ole aloitettu, vaan rakennukset ovat saaneet ränsistyä vuodesta 2002 alkaen. Keväällä 2015 rakennusten kunnon luonnehdittiin lähentelevän purkukelpoista, sillä ne ovat jääneet ilkivallan armoille.
Museovirasto on listannut kasarmit valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon, ja Docomomo on valinnut ne modernin arkkitehtuurin merkkikohteeksi Suomessa.
Vetymurtuma

Vetymurtuma syntyy teräkseen, kun staattisessa kuormituksessa olevassa lujassa teräksessä oleva vety aiheuttaa särön syntymisen teräksen sisältä alkaen. Vetyä syntyy teräkseen ruostumisen seurauksena, kun siihen pääsee esimerkiksi sadevettä.

Esimerkki vetymurtumasta

Yleensä rakenteessa jänneterästen ja suojaputken väli injektoidaan täyteen injektointimassalla. Tämä suojaa jänneteräksiä korroosiolta ja siirtää kuormitusta. Vuonna 2012 Jyväskylässä sortuneessa Kangasvuoren vesitornissa injektointi ei ollut onnistunut hyvin, vaan suojaputken ja jänneterästen väliin oli jäänyt tyhjää. Tästä oli seurauksena muun muassa, että rakenteeseen tunkeutunut vesi oli ruostuttanut suojaputkiin reikiä ja vesi pääsi ruostuttamaan teräsnippuja. Vesi oli vuotanut rakenteeseen betonielementtien saumauksista, jotka olivat olleet jo huonokuntoiset, eikä veden valumista pitkin vesitornin säiliön kylkiä oltu estetty.
Jyväskylän onnettomuutta tutkineen Onnettomuustutkintakeskuksen tutkinnanjohtajan mukaan vetymurtuma ja lujien teräslaatujen alttius sille on sinänsä tunnettu ilmiö metallien asiantuntijoille. Rakennusalalla tietämys asiasta on kuitenkin puutteellista eikä vetymurtumaa ole osattu ottaa riittävästi huomioon.
Yassin Mikari

Seurajoukkueura

Mikari aloitti jalkapalloilun FC Unterstrassin ja FC Zürichin junioreissa, josta hän siirtyi Grasshopperin edustukseen vuonna 2001. Jäätyään lähes ilman peliaikaa hän siirtyi kauden 2003-2004 alussa alemmalla sarjatasolla pelanneeseen Luzerniin, jossa peliaikaa tuli huomattavasti enemmän. Mikari kuitenkin siirtyi tammikuussa 2005 kesken kauden toiseen samalla sveitsin sarjatasolla pelanneeseen Winterthuriin. Hyvien otteiden myötä hänen vanha seuransa Grasshopper osti laitapuolustajan tammikuussa 2007. Mikari nousi samalla aloituskokoonpanoon ja esitti hyviä otteita.

Sochaux

Myöhemmin kauden 2008-2009 lopulla ranskalaisseura Sochaux osti Mikarin tammikuussa 2009 loukkaantuneen Carlos Alberto Carlaon korvaajaksi. Pian siirtonsa jälkeen Mikari kertoi halunneensa pelata jossain vaiheessa uraansa Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä. Sittemmin Mikari vakiinnutti paikkansa Sochaux'n laitapuolustajana.
Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhteensä kolmekymmentä sarjaottelua ja teki kaksi maalia. Ensimmäinen niistä syntyi 28. marraskuuta 2009 kotiottelussa Nicea vastaan. Ottelu päättyi 1–0. Myös Mikarin toinen maali oli ottelun voittomaali, kun 13. joulukuuta 2009 kotiottelussa Grenoblea vastaan ottelu päättyi 1–0 voittoon.
Kausi 2010–2011 Mikarilta meni loukkaantumisen myötä sivuun ja hän pelasi kauden aikana vain kuusi ottelua. Hän joutui olemaan poissa pelikentiltä seitsemän kuukauden ajan, kunnes palasi kauden lopussa pelaamaan Stade Brestoisia vastaan 2. huhtikuuta 2011.
Edelliskauden loukkaantumisen myötä Mikari aloitti kauden kaksi ensimmäistä otteluaan vaihdosta. Sittemmin syyskuusta lähtien Mikari pelasi joukkueensa avauksessa täydet minuutit.

Maajoukkueura

Mikari edusti Sveitsin maajoukkuetta alle 21-vuotiaissa seitsemän ottelun verran.
Vuodesta 2007 alkaen Mikari on edustanut aikuisten tasolla toista kotimaataan Tunisiaa. Ensimmäisen maajoukkue maalinsa Mikari teki Seychellejä vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa 11. lokakuuta 2008. Mikari on edustanut Tunisiaa kaksissa arvokisoissa vuoden 2008 ja 2010 Afrikan-kisoissa.
Mikari palasi takaisin maajoukkueeseen 23. maaliskuuta 2013 pelatessaan edellisen kerran Tunisian paidassa 5. syyskuuta 2010. Hänet valittiin avauskokoonpanoon AM-kisojen karsintaottelussa Sierra Leonea vastaan.
VX (videojärjestelmä)

Laitetuki

VX-järjestelmän nauhureita myytiin Yhdysvalloissa Quasar-merkkisinä, malleja oli vain yksi: VR-1000. Japanissa malleja oli kaksi: VX-100 ja VX-2000. Quasar-nauhuri perustuu VX-2000-malliin.
Naamiotrappi

Koko ja ulkonäkö

Linnun selkä on tummanruskea valkoisin viiruin, alapuoli ja pitkä kaula valkeat ja naama musta.

Esiintyminen

Naamiotrappi elää Itä-Afrikassa Djiboutissa, Etiopiassa, Keniassa ja Somaliassa. Sitä tavataan myös Eritreassa. Sen elinalueen laajuus on noin 630 000 neliökilometriä ja kanta on elinvoimainen.
Kumpukerrospilvi

Kumpukerrospilvi (Stratocumulus, Sc) on joka puolella maailmaa hyvin yleinen pilvityyppi. Kumpukerrospilvi koostuu hattaroista ja rakenteeltaan se on usein kerrosmainen.
Kumpukerrospilviä on yleensä alle 2,4 kilometrin korkeudessa, tavanomaisesti niitä esiintyy 500-2000 metrin korkeudessa.
Vaikka kumpukerrospilvi on joskus tumma ja uhkaavan näköinen, se sataa harvoin ja silloinkin vain jonkin verran vettä tai lunta. Kumpukerrospilvi voi myös paksuuntua sumupilveksi.

Stratocumuluspilvien rakenne

Stratocumuluspilvi on pehmeistä pilvilaikuista tai litteistä hattaramaisista jonoista, "rullista" tai "makkaroista" koostuva matto. Tavallisemmin pilvi on laikkuina tai "aaltoina", joiden keskiosat ovat harmaita, reunat vaaleampia. Merien yllä joukko stratocumuluksia järjestyy toisinaan satelliittikuvista selvästi havaittaviin suuriin muotoihin. Pilvien alaosa voi olla tasainen, mutta yläosa on tavanomaisesti epätasainen. Stratocumulus muistuttaa toisinaan litteää, vieri vieressä harmaana pilvikerroksena olevia kumpupilviä.
Kumpukerrospilven väri voi olla valkoisen ja tummanharmaan väliltä. Tummat osat ovat mosaiikkimaisia tai kumpuilevia.
Kumpukerrospilvi muistuttaa hahtuvapilveä (altocumulus), mutta kumpukerrospilven hattarat ovat kookkaampia. Joskus kumpukerrospilvi muistuttaa paksua kumpupilveä, mutta on reunoiltaan epäterävä.

Stratocumuluspilvien syntyminen

Joskus kumpukerrospilvi syntyy kumpupilvien latistuessa kerrosmaiseksi matoksi inversiokerrosta vasten. Monet tummat "yöpilvet" ovat päiväisten kumpupilvien jäänteitä, "raatocumuluksia". Kumpukerrospilvi syntyy siis usein levinneistä kumpupilven keski- tai yläosista. Kumpukerrospilvi voi syntyä myös ylhäällä olevan sumupilven noustessa tai tullessa epävakaaksi nousevissa, laskevissa ja aaltoilevissa ilmavirtauksissa.

Kumpupilven muuttuminen stratocumulukseksi

Kumpupilviä muuttuu päivällä ja illalla kumpukerrospilveksi. Illalla kumpupilvistä syntyy "yöpilviä", Stratocumulus vesperalis, joka kuuluu ylempään luokkaan Statocumulus cumuliformis.
Kesä Balkanilla

Kesä Balkanilla on Pekka Haaviston vuonna 1999 julkaisema kirja, jossa hän kuvaa arviointityötä Kosovon sodan ympäristötuhoista.
Patrick Peterson

Muuta

Peterson kertoi huhtikuussa 2015 sairastavansa diabetestä.
Parents Television Council

Parents Television Council (PTC) on yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii vaikuttamaan yhdysvaltalaisten televisio-ohjelmien sisältöihin. Järjestön perusti L. Brent Bozell III vuonna 1995. Järjestöllä oli vuonna 2010 sen oman ilmoituksen mukaan yli 1,3 miljoonaa jäsentä, mutta esimerkiksi järjestön entisiin johtohahmoihin kuuluva Patrick W. Salazar on pitänyt tätä lukua vahvasti liioiteltuna.
Parents Television Councilin tarkoituksena on järjestön itsensä mukaan suojella lapsia ja perheitä televisiossa näytetyltä seksiltä, väkivallalta ja kiroilulta. Mediassa järjestöä on kuvailtu usein hyvin konservatiiviseksi: esimerkiksi The New York Times kutsui vuonna 2010 järjestöä "siveyspoliisiksi". PTC on pyrkinyt vaikuttamaan televisiokanavien ohjelmatarjontaan esimerkiksi painostamalla mainostajia ostamaan mainoksia vain sellaisten ohjelmien mainoskatkoilta, joita PTC pitää riittävän perheystävällisinä. Lisäksi PTC on tehnyt sopimattomiksi katsomistaan televisio-ohjelmista valtavan määrän kanteluita Yhdysvaltain telehallintovirastolle, jolla on oikeus määrätä Yhdysvalloissa sakkorangaistuksia televisiokanaville. Esimerkiksi vuosina 2003 ja 2004 kaikista telehallintovirastolle tehdyistä kanteluista yli 99 % tuli PTC:n kautta.
Gare de l’Est

Gare de l'Est on rautatieasema Ranskan pääkaupungissa Pariisissa. Se on yksi kaupungin suurimmista ja vanhimmista rautatieasemista. Aseman läpi kulkee vuosittain noin 34 miljoonaa matkustajaa. Se avattiin vuonna 1849.

Historia

Rautatieaseman avasi vuonna 1849 Compagnie du chemin de fer de Paris à Strasbourg. Asema kantoi tuolloin nimeä Embarcardère de Strasbourg. Nykyisen nimensä asema sai vuonna 1854, kun uusi linja Mulhouseen avattiin. Asemaa uudistettiin ja laajennettiin vuosina 1885, 1900 ja 1931. 4. lokakuuta vuonna 1883 rautatieasemalta lähti ensimmäinen Idän pikajuna kohti Istanbulia.