google/wiki40b huggingface dataset:
Siina & Taikaradio

Siina & Taikaradio on lastenmusiikkia esittävä orkesteri, jossa musisoivat Siina Hirvonen sekä kolme muuta monipuolista ammattimuusikkoa. Heidän ohjelmistoonsa kuuluu leikittävää ja laulettavaa lastenmusiikkia joka lähtöön. Lastenkonsertit vievät kuulijansa tuttujen ja vähän uudempienkin laululeikkien sävelin erilaisiin musiikkimaailman seikkailuihin.
Siina & Taikaradio on konsertoinut ympäri Suomea niin isoilla kuin pienemmilläkin musiikkijuhlilla ja eri tapahtumissa.
Yhtyeeltä on ilmestynyt oma äänite: Siina & Taikaradio sekä Siinan taikaradio -laulukirja+cd (Tammi).
Aki Forsman

Aki Forsman (s. 1973 Rauma) on helsinkiläinen toimittaja. Hän työskentelee nykyisin Yleisradiossa radion tiedeohjelmien tuottajana. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa vihreiden kaupunginvaltuutettuna Raumalla sekä tuottajana Riot Entertainment Ltd:ssä. Toimittajana hänet muistetaan myös Ylen Prisma Studiosta, Nelosen uutisista ja Ylen Aamu-TV:stä. Koulutukseltaan Forsman on filosofian maisteri, pääaineenaan maantiede. Hänen pro gradu -työnsä käsitteli somalinkielisten muuttoliikkeitä pääkaupunkiseudulla vuosina 2000–2006. Hänet tunnetaan myös innokkaasta musiikkiharrastuksestaan mm. Journalistirockissa.
Pulloposti

Pulloposti on tapa lähettää viestejä vesitse. Viesti pannaan kelluvaan ja vedenpitävään säiliöön kuten esimerkiksi pulloon, ja heitetään mereen tai muuhun vesistöön. Pullopostiviestejä ei ole tarkoitettu kenellekään erityisesti, vaan pullo kulkeutuu sinne, minne virtaukset sen kuljettavat.
Pullopostia käytetään merivirtojen tutkimuksessa. Pulloposteja lähetetään myös huvin vuoksi. Lähettäjät haluavat tietää kuinka pitkälle heidän viestinsä kulkeutuu ja saada viestin vastaanottajalta.
Ilmapalloposti on pullopostia vastaava tapa lähettää viestejä ilmateitse. Nasa on lähettänyt myös useita "tähtienvälisiä pulloposteja", graafisia viestejä, jotka on kiinnitetty avaruusluotainten kylkeen. Tällaisia viestejä mahdollisille ulkoavaruuden asukkaille kuljettavat Pioneer 10 - ja Pioneer 11 - sekä Voyager-luotaimet.

Historia

Ensimmäiset tunnetut pullopostiviestit lähetettiin noin vuonna 310 eaa. Asialla oli kreikkalainen filosofi Theofrastos, joka halusi todistaa oletuksensa että Välimeri on yhteydessä Atlantin valtamereen.
Kun Kristoffer Kolumbus oli palaamassa Espanjaan Amerikan löytymisen jälkeen, hänen laivansa joutui vakavaan myrskyyn. Silloin hän heitti mereen raportin löydöstään ja toivomuksen, että viesti toimitettaisiin Espanjan kuningattarelle. Ei tiedetä, löydettiinkö tätä viestiä koskaan.
1500-luvulla muun muassa Englannin kuninkaallinen laivasto käytti pullopostia tiedottaakseen maihin vihollisen asemista. Kuningatar Elisabet I loi tarkoitusta varten erityisen viran: Uncorker of Ocean Bottles, "valtameripullojen avaaja". Muiden oli kuolemanrangaistuksen uhalla kiellettyä avata pulloja, koska ne saattoivat sisältää sotasalaisuuksia.
Toukokuussa 2005 88 haaksirikkoutunutta siirtolaista pelastettiin Costa Rican rannikolta. He olivat panneet avunpyynnön pulloon ja sitoneet sen kalastusaluksen pitkään siimaan.
Folói

Folói (m.kreik. Φολόη) on ylätasanko Erýmanthos-vuorilla Peloponnesoksen niemimaan läntisissä keskiosissa Kreikassa. Se tunnetaan erityisesti Folóin tammimetsästä (Δρυοδάσος Φολόης, Dryodásos Folóis).
Folóin ylätasanko ja metsä sijaitsevat Eliin, Arkadian ja Akhaian alueyksiköiden rajalla noin 600 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Pääosa metsästä on Archaía Olympían kunnan alueella. Metsän pinta-ala on lähteestä ja laskutavasta riippuen noin 2 500 hehtaarin (25 km²) ja 4 200 hehtaarin (42 km²) välillä. Metsä on suojeltu Natura 2000 -alueena.
Metsä tunnettiin jo antiikin aikana. Kreikkalaisessa mytologiassa paikka sai nimensä kentauri Foloksesta, joka majoitti Heraklesta tämän jahdatessa Erymanthoksen metsäkarjua. Herakles nimesi paikan ystävänsä mukaan aiheutettuaan tahtomattaan tämän kuoleman. Archaía Olympían kunnan osa Folóin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä alueesta. Folóin kylä sijaitsee metsän pohjoislaidalla.
Nikolai Nikitin

Nikolai Nikolajevitš Nikitin (ven. Никола́й Никола́евич Ники́тин; 8. elokuuta (J: 27. heinäkuuta) 1895 Pietari – 26. maaliskuuta 1963 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Nikolai Nikitin syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ja palveli vuosina 1918–1922 puna-armeijassa. Vuonna 1921 hän liittyi pietarilaiseen Serapion-veljien kirjailijaryhmään.
Nikitinin varhaiset 1920-luvun kertomukset kuvaavat Venäjän vallankumouksen aikaisia tapahtumia epäpoliittisesti ja muodoltaan kokeilevasti. Muiden Serapionin veljeksien tavoin hänen teoksensa joutuivat ankaran kritiikin kohteeksi. Ajan mittaan kirjailija sopeutui sosialistisen realismin vaatimuksiin. Romaani Eto bylo v Kokande (”Tapahtui Kokandissa”, 1939) kuvaa neuvostovallan pystyttämistä Uzbekistaniin, ”Pohjolan Auroran” (Severnaja Avrora, 1950) aiheena on Pohjois-Venäjän interventio vuosina 1918–1919. Jälkimmäinen teos sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.
Nikitin toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen ja Zvezda-kirjallisuuslehden toimituskunnan jäsenenä sekä Leningradin kaupunkineuvoston edustajana. Hänet on palkittu Työn punaisen lipun kunniamerkillä. Kirjailijan kotitalon seinässä (Mohovaja 28, Pietari) on muistolaatta.
Pitkäjärvi (Petsamo)

Kyläkuva

Jäämerentie kulki kylän kautta. Omaa koulua Pitkäjärvellä ei ollut. Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Pitkäjärvi kuului Salmijärven koulupiiriin. Pitkäjärven pohjoispuolelle Menikkaan perustettiin koulu vuonna 1931 ja eteläpuolelle Höyhenjärvelle vuonna 1932
Sten & Stanley

Sten & Stanley on ruotsalainen yhtye. Sten Nilsson, Ebbe Nilsson ja Stanley Granström perustivat sen popyhtyeeksi Karlskogassa 1962. 1970- ja 1980-luvuilla tyyli kuitenkin muuttui siten, että yhtye kehittyi tanssiyhtyeeksi. Niihin aikoihin yhtye otti vaikutteita diskosta ja esitti sekä covereita että omaa materiaalia. Yhtyeellä on ollut monia kappaleita Svensktoppen-listalla. Yksi tunnetuimmista kappaleista on "Jag vill vara din, Margareta".
Vuonna 2009 yhtyeen albumi Bella Bella (1976) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Rogla

Rogla on 1 517 metriä korkea vuori Pohjois-Sloveniassa Pohorjen vuoristoalueella. Se on suosittu lomakohde.
Roglalle rakennettiin ensimmäinen näkötorni jo vuonna 1934, mutta suurin osa turismirakennuksista paloi toisen maailmansodan aikana. Rogla on Slovenian merkittävimpiä hiihtokeskuksia.
Peter Cehlárik

Seuraura

Cehlárik on MsHK Žilinan kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2011–2012, lokakuussa 2011 vain 16-vuotiaana Ruotsiin ja Luleå HF:n J18-junioreihin. Cehlárik ylsi kauden aikana sekä J18 Elitissä, J18 Allsvenskanin runkosarjassa että J18 Elitin pudotuspeleissä joukkueensa sisäisen maalipörssin kärkeen. Kaudella 2012–2013 hän voitti Luulajan J20-junioreiden sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 17+20=37. Cehlárik debytoi kauden aikana myös seuran Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 sekä kuusi playoff-ottelua tehden yhden maalin. Cehlárik voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Maaliskuussa 2013 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Luulajan kanssa.
Boston Bruins varasi Cehlárikin kolmannella kierroksella 90. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Luulajan SHL-joukkueessa 32 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 2+2=4. Cehlárik pelasi kauden aikana myös kaksi European Trophy -ottelua sekä 18 ottelun verran lainalla Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Asplöven HC:ssä. Kaudella 2014–2015 hän teki SHL:ssä 46 runkosarjaottelussa tehot 6+13=19 sekä kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Cehlárik voitti kauden aikana Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2014–2015 hän teki runkosarjassa 20 tehopistettä. Cehlárik voitti pudotuspeleissä Luulajan sisäisen tehotilaston lukemalla +3.
Kesäkuussa 2016 Cehlárik teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän aloitti kauden 2016–2017 AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuudessa, jossa Cehlárikin tulokaskausi toi 49 runkosarjaottelussa tehot 20+18=38 ja kahdessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Jordan Szwarzin jälkeen. Cehlárik pelasi kauden aikana NHL:ssä 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. helmikuuta 2017 Vancouver Canucksia vastaan. Cehlárik sai ottelussa jääaikaa 13.50 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. Myös kauden 2017–2018 Cehlárik aloitti farmissa. Hän teki NHL-uransa avausmaalin kauden kolmannessa NHL-ottelussaan 18. marraskuuta 2017 vieraissa San Jose Sharksia vastaan.
Lapinlahden kirkko

Rakentaminen ja korjaukset

Lapinlahdelle oli tehty rukoushuone jo vuonna 1843, sen tultua huonokuntoiseksi uuden kirkon rakentamislupa saatiin senaatilta 11. kesäkuuta 1876. Rakennusmestari Johannes Storen johtama rakennustyö alkoi vuonna 1877. Kuopion lääninarkkitehti Ferdinand Öhman piti rakennuksen lopputarkastuksen syyskuussa 1880, käyttöön kirkko vihittiin 10. lokakuuta. Kamiinalämmityksen kirkko sai vuonna 1905 ja vuonna 1913 kirkon paanukatto vaihdettiin peltiseksi. Silloin vaalean harmaaksi muutettu kirkon ulkoväri palautettiin alkuperäiseksi 1935. Arkkitehti Kauno Kallion suunnitelmien mukainen kirkon peruskorjaus tehtiin vuosina 1955–1956. Kamiinalämmitys muutettiin sähkölämmitykseksi ja kirkko sai sähkövalaistuksen. Uudistetun kirkon vihki käyttöön piispa Eino Sormunen 29. huhtikuuta 1956 kirkon 75-vuotisjuhlien yhteydessä.
Vuonna 1984 uusittiin sisämaalaus ja vuonna 1998 ulkomaalaus ja katon maalaus. Vuonna 2002 kirkossa tehtiin useita sisätilojen korjauksia, kirkkosalin ilmettä silti muuttamatta. Kirkon kahden kellon soittolaitteisto automatisoitiin 2014. Ensimmäinen kelloista hankittiin Pietarista 1837 ja toisen valoi 1880 Claes Engelbrecht Helander Oulussa. Automatisoinnin yhteydessä molempien kellojen kielet korvattiin vasaramekanismeilla ja kyläseppä Eino Pauluksen valmistama kirkontornin luukkujen hydraulinen avauslaitteisto huollettiin.

Alttaritaulu

Kirkon alttaritauluna oli aluksi sammalista tai jäkälistä sommiteltu risti, joka korvattiin myöhemmin puuristillä. Pekka Halonen lupautui 1895 maalaamaan kotipitäjänsä kirkkoon alttaritaulun edellisenä vuonna tekemäänsä luonnokseen Kolme pyhää miestä perustuen, mutta seurakunta ei kelpuuttanut koivumetsään sijoitettuja tietäjiä alttaritaulun aiheeksi. Vaikka piispa J. R. Forsman huomautti jo vuonna 1900 tarkastuksessaan alttaritaulun puuttumisesta, sen hankinta aloitettiin vasta 1929. Taulun aiheeksi päätettiin Kristuksen kirkastuminen. Kolmen pyydetyn ja yhden oma-aloitteisesti ehdotuksensa lähettäneen taiteilijan ehdotuksista valittiin Alvar Cawénin työ, joka valmistui vuonna 1931.

Urut

Kirkkoon hankittiin ensimmäiset urut 1908, ne olivat 17-äänikertaiset ja ne valmisti Kangasalan urkutehdas. Uudet urut hankittiin 1984, ne ovat puolestaan Urkurakentamo Matti Erolan tekemät ja 26-äänikertaiset. Alkuperäisten urkujen julkisivu säilytettiin uudistuksen yhteydessä.

Kirkkomuseo

Kirkon sakastin yläkerrassa on esillä vanhoja kirkollisia esineitä ns. Bassin kirkkomuseossa. Se on auki kesäisin tiekirkon aukiolon yhteydessä.
Michael Parkes

Michael Parkes (s. 12. lokakuuta 1944 Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen taiteilija, joka asuu nykyisin Espanjassa. Hänen tunnetuimmat teokset ovat tyyliltään fantasiaa. Hänen taiteenaloja ovat maalaus, veisto ja litografia. Hän on naimisissa Maria Sedoffin kanssa.
Parkes opiskeli taidetta Kansasin yliopistossa, jossa kiinnostui etenkin litografiasta. Vaimonsa tavattuaan he lähtivät Yhdysvalloista, ja matkustivat Euroopan kautta Intiaan, Pakistaniin ja Nepaliin. Kaikista eniten heitä kietoi Intia ja Parkes opiskeli siellä filosofiaa ja itä- ja länsimaiden esoteerisia oppeja, jotka ovat vaikuttaneet suuresti hänen taideteoksiinsa. Alkujaan Parkesin tyyli oli suurimmilta osiltaan abstraktia ekspressionismiä, mutta myöhemmin hän alkoi maalata yksityiskohtaisempia ja realistisempia töitä. Parkesin nykyinen tyyli on realismia, mutta hänen töissään esiintyy usein taianomaisia hahmoja, kuten siivekkäitä henkilöitä tai erilaisia otuksia.
Accrington Stanley FC

Accrington Stanley Football Club on Accringtonista, Lancashiresta kotoisin oleva englantilainen jalkapalloseura. Se pelaa ykkösliigassa, Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonne se nousi keväällä 2018.
Seura perustettiin vuonna 1968 ja se nousi liigatasolle voittamalla konferenssin mestaruuden vuonna 2006.
Koivuvyömittari

Koko ja ulkonäkö

Siipien pohjaväri on vaalean kellanharmaa ja sekä etu- että takasiivissä kuviointi on samanlaista. Sisemmän ja ulomman poikkiviirun kohdalla näkyy vain rivi mustia pisteitä. Keskipilkku on valkoinen ja sitä ympäröi selvä ruskea rengas. Aivan siiven ulkoreunassa, ripsien tyvellä on rivi tummia pisteitä. Siipiväli 20–25 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Laajalle levinnyt laji, jota tavataan Portugalista ja Irlannista Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin saakka. Myös Suomessa koivuvyömittari on yleinen ja sitä tavataan koko maassa. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi toukokuun lopulta heinäkuun loppuun ja toinen, yksilömäärältään huomattavasti pienempi, heinäkuun lopusta syyskuun alkupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat

Koivuvyömittaria tavataan avoimissa, koivua kasvavissa metsissä, pensaikkoisilla niityillä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset aloittavat lentonsa iltahämärässä ja tulevat valolle, joskus myös syötille. Häirittynä perhonen lähtee helposti lentoon myös päivällä. Talvehtii tiiviin kotelokopan sisällä puun runkoon tai oksaan kiinnittyneenä.

Ravintokasvi

Toukka syö koivuja (Betula).
Lucien Aimar

Lucien Aimar (s. 28. huhtikuuta 1941 Hyeres) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka tuli tunnetuksi voittamalla vuoden 1966 Ranskan ympäriajon. Hän sijoittui myös tulevissa Ranskan ympäriajoissa hyvin (kolmesti kymmenen parhaan joukossa, vuosina 1967, 1968 ja 1971), mutta ykkössija jäi ainoaksi laatuaan. Häntä edelsi voittajana Felice Gimondi ja seurasi Roger Pingeon.
Transglutaminaasi

Biologinen toiminto

Transglutaminaasit muodostavat verkkosidosten kautta huonoliukoisia yhteen kasautuneita proteiineja, eli proteiinipolymeerejä. Nämä polymeerit ovat tärkeitä eri eliöille ja polymeerit osallistuvat esimerkiksi veren hyytymiseen (hyytymistekijä XIII), ihon ja hiusten muodostumiseen.
Transglutaminaasien muodostamia sidoksia voidaan pitää biologisissa oloissa pysyvinä (irreversibeeleinä), joten näiden entsyymien reaktioita säädellään tarkkaan usein eri mekanismein eliöissä.
Tietoa transglutaminaasien substraattiproteiineista ja transglutaminaasien kanssa vuorovaikuttavista biomolekyyleistä on saatavilla TRANSDAB tietopankista.

Transglutaminaaseihin liittyvät sairaudet

Harvinainen perinnöllinen sairaus, joka johtuu veren hyytymistekijä XIII:n puutoksesta, johtaa verenvuototautiin. Tautia potevalle voidaan antaa ulkoisesti tuotettuja transglutaminaaseja pysäyttämään taudin aiheuttama verenvuoto.
Anti-transglutaminaasi vasta-aineita löytyy keliaakikoilta ja siksi transglutaminaasit saattavat liittyä taudissa esiintyviin vehnän gliadiinin saannista johtuviin suolivaurioihin. Keliakiaan liittyvässä ihokeliakiassa (dermatitis herpetiformis) transglutaminaasi on pääasiallinen autoantigeeni, eli autoimmuunireaktion aikaansaaja. 
Huntingtonin ja Parkinsonin taudista kärsivillä henkilöillä voi olla kehossaan poikkeuksellisen suuria määriä kudostransglutaminaasia (tTG, TG2). tTG saattaa osallistua Huntingtonin tautiin liittyvien hermokudoksissa esiintyvien proteiinisäikeiden muodostumiseen, vaikka transglutaminaasia ei mitä todennäköisimmin vaadita taudin kehittymiseen.

Teollinen ja ruokateollinen käyttö

Teollisesti mikrobipohjaisesti tuotettuja transglutaminaaseja käytetään proteiinien liittämiseen yhteen. Niitä käytetään esimerkiksi lämpökäsiteltyjen lihatuotteiden rakenteen parantelussa ja raakojen lihapalojen yhteen liimauksessa "liimalihoiksi". Entsyymin avulla siis voidaan heikot ruhonosat hyödyntää liimaamalla palaset entsymaattisesti yhteen ehjää lihaa muistuttaviksi lihapaloiksi. Rakenteen parantelussa transglutaminaaseja käytetään jämäköimään jauhettujen ja kypsennettyjen lihojen koostumuksia. Entsyymin aikaansaamat sidokset ovat voimakkaita ja niiden muodostuminen saattaa pusertaa lihasta liikaa vettä ulos. Tilannetta korjataan esimerkiksi lisäämällä lihaan muuta kuin lihaperäistä proteiinia, hydrokolloideja tai suoloja.
Transglutaminaaseja voidaan myös käyttää juustojen ja muiden maitotuotteiden valmistuksessa.
Simon Wilhelm Nylander

Simon Vilhelm Nylander (13. helmikuuta 1827 Oulu – 28. kesäkuuta 1889 Kuopio) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.
Nylanderin vanhemmat olivat oululainen kauppias, raatimies Matts Nylander (k. 1842) ja Beata Hoffrén. Hän kävi Vaasan lukiota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1846. Nylander opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1850. Hän sai varatuomarin arvon 1854.
Nylander toimi Kajaanin kihlakunnan henkikirjurina 1858–1861, ja sen jälkeen hän oli Kajaanin vt. pormestarina sekä Piippolan ja sittemmin Oulun tuomiokunnan vt. tuomarina. Nylanderista tuli Raahen pormestari 1866, Oulun kunnallispormestari 1869, Oulun tuomiokunnan tuomari 1872 ja Liperin tuomiokunnan tuomari 1878. Hän osallistui myös säätyvaltiopäiville 1867.
Nylander oli naimisissa vuodesta 1858 Emma Charlotta Ståhlbergin (k. 1900) kanssa, jonka isä oli Sotkamon kirkkoherra Karl Benjamin Ståhlberg (1795–1867). Heidän poikiaan olivat Kokkolan pormestari Charles Wilhelm Nylander (1858–1903), Savonlinnan vt. kaupunginlääkäri Hugo Werner Nylander (1861–1889) ja pankinkomissaari Matti Ossian Nylander (1869–1929).
Tomskavian lento 5007

Lentokone

Onnettomuuskone oli 44-paikkainen Antonov An-24RV -potkuriturbiinikone, rekisteriltään RA-47302. Kone lensi ensilentonsa vuonna 1975 ja se oli varustettu kahdella Ivtšenko AI-24-moottorilla. Koneen omisti Angara Airlines, joka lensi onnettomuuslennon Tomskavialle.
Antonov An-24 -konetyypin valmistus lopetettiin vuonna 1979. Koneita on edelleen lentoliikenteessä Afrikassa ja entisen Neuvostoliiton maissa.

Onnettomuus

Lento lähti Bogashevon lentoasemalta Tomskista kello 10.10 paikallista aikaa mukanaan 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Noin kello 11:48 koneesta ilmoitettiin toisen moottorin olevan tulessa. Miehistö päätti yrittää pakkolaskua läheiselle Nižnevartovskin lentoasemalle. Kone laskeutui kuitenkin Objokeen noin 60 kilometriä Nižnevartovskista itään lähelle Medvedevon kaupunkia. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 120 kilometriä lennon määränpäästä Surgutista itään. Kone kärsi onnettomuudessa pahoja vaurioita ja koko koneen peräsin repesi irti. Kone pysähtyi matalaan veteen ja täyttyi myös jonkin verran vedestä. Sää oli onnettomuushetkellä hyvä.

Reaktiot

Venäjän presidentti Dmitri Medvedev määräsi kaikki onnettomuuskoneen kanssa samantyyppiset Antonovin valmistamat koneet lentokieltoon toistaiseksi. Hän määräsi samanlaisen kiellon myös Tupolevin valmistamille Tupolev Tu-134 -koneille kesäkuussa 2011, kun Petroskoin lentoaseman lähettyvillä tapahtui vakava lento-onnettomuus.
Megyerin silta

Historia

Megyerin sillan suunnittelu alkoi jo 1900-luvun lopussa, ja tarkoituksena oli helpottaa liikennettä Budapestin pohjoisosissa. Sillan pääsuunnittelija oli Mátyás Hunyadi. Suunnitteluvaiheessa läheisten alueiden asukkaat huolestuivat sillan mahdollisesti aiheuttamista liikenneruuhkista, ja sinne piti rakentaa lisää tieyhteyksiä. Myös ympäristövaikutuksia pidettiin haitallisina. Suunnitelmien muuttamisen jälkeen Megyerin sillan rakennustyöt aloitettiin vuonna 2006 ja se avattiin liikenteelle 30. syyskuuta 2008.

Rakenne

Megyerin silta on pisin Tonavan yli rakennettu silta ja samalla myös pisin Budapestin silloista. Se oli valmistuessaan Unkarin ensimmäinen joen yli rakennettu vinoköysisilta. Sillan kokonaispituus on 1 862 metriä: Tonavan kahden haaran yli kulkevien osien yhteispituus on 922 metriä, ja lisäksi sillassa on kolme tulva-alueen yli kulkevaa osaa. Kun silta ylittää 510 metriä leveän Tonavan päähaaran, siinä on kaksi A:n muotoista pylonia, joiden korkeus on 100 metriä ja välimatka 300 metriä. Pyloneista lähtee 44 kannatinvaijeria, joista pisin on 163 ja lyhin 56 metriä.
Megyerin silta on nelikaistainen, mutta liikenteen kasvaessa se voidaan laajentaa kuusikaistaiseksi poistamalla hätäliikenteelle varatut kaistat. Sillan pohjoisreunalla on pyörä- ja eteläreunalla kävelytie.
Etelä-Hämeen Sanomat

Etelä-Hämeen Sanomat oli Riihimäellä vuosina 1927–1929 ilmestynyt sanomalehti.
Etelä-Hämeen sanomat perustettiin kokoomuslaisen Riihimäen Sanomien sitoutumattomaksi ja liberaaliksi kilpailijaksi. Se oli luonteeltaan paikallinen uutislehti, joka julkaisi myös kotimaan- ja ulkomaanuutisia. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lakkasi oman kirjapainon puutteeseen. Sen päätoimittajina työskentelivät Martti Talvia (1927), O. U. Järvinen (1928), Kullervo Pellinen (1928) ja Toivo Mikael Vuolle (1928–1929).
Turkmenistanin ympäristöpolitiikka

Turkmenistanin ympäristöpolitiikkan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.

Kaspianmeri

Turkmenistan on Kaspianmeren rannalla. Kaspianmeri on maailman suurin järvi. 75 % virtaamasta on Volgasta, mutta yhteensä järveen laskee 130 jokea. Kansainvälinen viiden hallituksen välinen Teheranin sopimus: meriympäristönsuojelusopimus solmittiin 12. elokuuta 2006: Azerbaidžan, Iran, Kazakstan, Venäjä ja Turkmenistan. Tämä ja Kaspian ympäristöohjelma (Caspian Environment Programme) suojelevat merta uhkaavilta ympäristökriiseiltä. Ympäristöuhkiin sisältyy ylikalastus ja teollisuusjätteet. Sopimukseen sisältyvät kaviaarikiintiöt vuodesta 2007 ja rajoituksia saalistuksista.

Vesi

Afghanistan, Tadžikistan, Uzbekistan ja Turkmenistan pyrkivät ehkäisemään vesihuolto-ongelmia Amu Darya jokilaaksossa.
Autiotupa

Autiotupa (lyhenne at) on avoin lyhytaikaiseen majoittumiseen tarkoitettu maksuton asumus. Autiotuvat sijaitsevat yleensä erämaissa, kansallispuistoissa ja retkeilyreittien varrella. Kaikille kulkijoille avoimia maksuttomia rakennuksia ei juuri muualla maailmassa ole kuin Suomessa sekä vähäisemmässä määrin Ruotsissa, Norjassa ja Isossa-Britanniassa. Suomen Lapissa on ainakin 458 autiotupaa.

Historiaa

Autiotupaperinne on alkanut 1700-luvun loppupuolella, jolloin kulkureittien varrelle alettiin rakentaa majoitustiloja kulkijoille. 1800-luvulla alkoivat viranomaiset rakentaa näitä tupia. Myöhemmin 1900-luvulla autiotupia alettiin rakentaa matkailukäyttöön. Autiotupia ja -kotia on rakennettu myös poronhoidon ja metsästyksen tarpeisiin.

Ylläpito, sijainti ja tupien koot

Tuvat voidaan karkeasti jakaa virallisiin ja epävirallisiin tai huollettuihin ja huoltamattomiin tupiin. Virallisia autiotupia ylläpitää pääasiassa Metsähallitus. Pääosa Suomen autiotuvista sijaitsee Pohjois- ja Itä-Suomessa. Autiotupien koko voi vaihdella melkoisesti. Muotkatunturin erämaassa on hädin tuskin kahden hengen majoitukseen riittävä Lahtisen kämppä ja Urho Kekkosen kansallispuistossa 16 hengen Luirojärven kämppä, jota kutsutaankin myös "Luirojärven Hilttoniksi". Myös Karhunkierroksen varrella Oulangan kansallispuistossa on kaksi noin 20 nukkumapaikan tupaa: Jussinkämppä ja Ansakämppä. Muita kansallispuistojen ja erämaiden tupatyyppejä ovat varaustupa, vuokratupa ja päivätupa. Lisäksi retkeillessä voi majoittua kammissa, kodassa tai laavulla.

Kirjoittamattomat ja kirjoitetut käyttösäännöt

1900-luvun puolivälissä Lapin läänin autiotupatoimikunta kirjoitti aikaisemmin kirjoittamattomat kulkijan käskyt muistiin. Näissä säännöissä opastetaan tulisijan käytössä, puuhuollossa ja ennen kaikkea muiden matkaajien huomioimisessa. Etusija majoitukseen on aina väsyneemmällä ja myöhemmin tuvalle tulleella kulkijalla kuin siellä jo levänneellä matkaajalla.