google/wiki40b huggingface dataset:
Polkupyöräpallo

Polkupyöräpallo (tai pyöräpallo) on pallopeli, jossa yritetään saada polkupyörän satulassa istuen palloa maaliin. Peli on hieman samanlaista kuin futsal, sillä sitä pelataan sisällä. 
Polkupyöräpallo on suosittua muun muassa Itävallassa, Belgiassa, Tšekissä, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Japanissa, Venäjällä ja Sveitsissä.

Peli

Polkupyöräpallojoukkueisiin kuuluu kaksi pelaajaa, jotka yrittävät saada 600-grammaisen pallon vastustajan maaliin käyttäen polkupyörän renkaita tai omaa päätä. Toinen pelaajista on maalivahti, toinen kenttäpelaaja. Puolustaessa maalivahti saa käyttää käsiä. Ottelu koostuu kahdesta seitsemän minuutin erästä. Pelaajien jalat eivät saa koskettaa missään vaiheessa maata. Jos näin käy, vastustaja saa vapaapotkun. Pelikentän pituus on kymmenestä 14 metriin.

Historiaa

Polkupyöräpallon kehitti vuonna 1893 amerikkalais-saksalainen Nicholas Edward Kaufmann. Pelistä tuli hiljalleen suosittu Euroopassa ja lajin ensimmäiset MM-kilpailut käytiin vuonna 1929. Polkupyöräpalloa on vuotuisten MM-kilpailuiden lisäksi käyty mm. työläisolympialaisissa Asian Indoor Gamesissa.

Pyörä

Polkupyöräpallon pyörä on hyvin erilainen kuin normaali polkupyörä. Se on paljon painavampi kuin peruspolkupyörä. Lisäksi siinä on vain yksi vaihde ja ei ollenkaan jarruja. Sen satula on sijoitettu takapyörän keskiötä taaemmas, ja pyörällä on helppo mennä taaksepäin. Pyörä maksaa suurin piirtein kaksituhatta euroa.
Svenska normallyceum

Svenska normallyceum eli Ruotsalainen normaalilyseo (myös Norsen) oli vuosina 1864–1977 Helsingissä toiminut ruotsinkielinen oppikoulu. Se perustettiin J. V. Snellmanin aloitteesta. Aluksi koulun nimi oli Helsingfors normalskola, mutta se muutettiin myöhempään muotoonsa vuonna 1874. Vuosina 1867–1872 koulussa oli myös suomenkielinen osasto. Vuoteen 1974 koulu oli ainoastaan pojille, mutta tuolloin se yhdistettiin ruotsinkielisen tyttölyseon kanssa ja muutettiin yhteiskouluksi. Peruskoulujärjestelmään siirtymisen yhteydessä vuonna 1977 koulu jaettiin yläasteeksi ja lukioksi, jotka toimivat samoissa tiloissa nimillä Gymnasiet Svenska normallyceum ja Högstadiet Svenska normallyceum.
Axel Hampus Dahlströmin suunnittelema koulurakennus Unioninkadulla Kaartinkaupungissa valmistui vuonna 1880.
Rakenuksessa toimi vuodesta 2016 Grundskolan Norsen luokilla 7-9 ja toimii vuodesta 2017 osana yhdistettyä koulua Grundskolan Norsen luokilla 5-9. Rakennus peruskorjattiin vuonna 2016.
Sorvanen (Uurainen, pohjoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 189,6 metriä mpy.
Ruskosirppinokka

Koko ja ulkonäkö

Lintu voi olla lähes metrin pituinen, josta pyrstöä on noin 2/3. Koiras painaa noin 234 grammaa, naaras noin 166. Koiras on metallinkiiltoisen musta ja sen erittäin pitkät keskimmäiset pyrstösulat ovat sapelimaiset. Kurkun sivuilla koiraalla on vihreänä välkehtivä kuvio. Naaras on punaruskea, alapuolelta tummajuovainen. Nokka on pitkähkö ja sirppimäisesti alaspäin kaareutuva. Silmä on vaaleansininen. Koivet ovat vahvat.
Soidinmenoissa koiras esittelee komeaa pyrstöään ja kiiltävää höyhenpukuaan naaraalle.

Esiintyminen

Ruskosirppinokka elää Uuden-Guinean vuoristometsissä. Seuduilla, joilla elää sen vielä isompi sukulainen, samettisirppinokka (Epimachus fastuosus), ruskosirppinokka elää korkeammalla vuoristossa. Laji elää 20 000–50 000 neliökilometriä laajalla alalla. Viimeisen tilannekatsauksen mukaan lajin kanta on elinvoimainen. Laji on ollut silmälläpidettävä sen takia, että koiraan pitkät pyrstösulat ovat olleet paikallisten asukkaiden arvostamia ja himoitsemia koristeita.

Elinympäristö

Subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät 1600–3000 metrin korkeudella.

Lisääntyminen

Munia on 1 tai 2. Haudonta kestää 17–21 päivää ja pesäpoikasaika 3–4 viikkoa.

Ravinto

Syö hedelmiä sekä selkärangattomia ja muita pieniä eläimiä.
Eva-Stina Byggmästar

Eva-Stina Byggmästar (s. 1967 Pietarsaari) on suomenruotsalainen runoilija.
Vuonna 2011 Byggmästar oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi runoteoksellaan Vagga liten vagabond (Söderströms). Vuonna 2014 Byggmästarille myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuoden 2015 alusta alkaen.
Byggmästar asui monta vuotta Ruotsissa. Nykyään hän kuitenkin asuu taas Suomessa. Hän ei juuri näyttäydy julkisuudessa tai anna haastatteluja.
Raimo Penttinen

Raimo Otso Kullervo Penttinen (17. lokakuuta 1931 Viipuri – 1. maaliskuuta 2003 Riihimäki) oli suomalainen viestialan kenraaliluutnantti. 
Penttisen vanhemmat olivat majuri Reino Penttinen ja Mirja Kaarina Roiha ja hän oli vuodesta 1953 naimisissa Kerttu Anita Tossavaisen kanssa. Penttinen suoritti Kadettikoulun 1955 ja Sotakorkeakoulun 1963. Hän toimi 1. erillisen viestikomppanian opetusupseerina ja varapäällikkönä 1955–1958, Viestirykmentin komppanianpäällikkönä 1958–1961, Pääesikunnan toimistoupseerina 1963–1967, toimistopäällikkönä 1971–1972, osastopäällikkönä 1978–1980, viestitarkastajana 1981–1986 ja sotatalouspäällikkönä 1986–1991. Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkö Penttinen oli 1967–1971, Sotakorkeakoulun opettaja 1973–1976 ja Keski-Suomen viestipataljoonan komentaja 1976–1978. Penttinen julkaisi useita viestialan teoksia ja kirjoituksia. Hänet  ylennettiin vänrikiksi 1952, luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1962, majuriksi 1967, everstiluutnantiksi 1972, everstiksi 1978, kenraalimajuriksi 1986 ja kenraaliluutnantiksi 1990.
Viestiupseeriyhdistys on maalauttanut muotokuvan Penttisestä, viestialalla ansioituneena henkilönä.
Uunisaaren kesäteatteri

Uunisaaren kesäteatteri on suomalaisten arkkitehtien Casagrande & Rintalan väliaikainen teatteri- ja sirkusrakennus Helsingin Uunisaareen vuonna 2000. Rumpumainen rakennus on avoin luonnon elementeille, muun muassa sadevesi on ohjattu keskelle ympyränmuotoista esiintymislavaa.
Helena (Englannin prinsessa)

Helena  (25. toukokuuta 1846 – 9. kesäkuuta 1923)  oli Englannin prinsessa, kuningatar  Viktorian tytär. Hän oli lapsena vilkas, puhelias ja poikamainen. Vuonna 1866 Helena mieni naimisiin Schleswig Holsteinin prinssi Kristianin kanssa.
Isänsä kuoleman ja Alice-siskonsa naimisiinmenon jälkeen Helena toimi äitinsä epävirallisena sihteerinä.
The New Scooby-Doo Movies

Sarja

Ensimmäisen sarjan Scooby-Doo, Where Are You! menestyksen Hanna-Barbera jatkoi Scooby-Doon tuottamista. The New Scooby-Doo Movies keskittyi edellisen sarjan tavoin Scooby-Doon ja Mysteeri Oy:n salaperäisten tapahtumien ratkomiseen. Uutena puolena uusi sarja esitti nimensä mukaan pidempiä jaksoja, jotka olivat kestoltaan noin 40–45 minuuttia. Lisäksi sarjassa esiintyi lukuisia tunnettuja vierasesiintyjiä. Mukana oli niin tunnettuja näyttelijöitä, kuin kuvitteellisia hahmoja. Sarjassa vieraili muun muassa Three Stooges, Batman, Robin, Don Knotts, Sonny and Cher, Josie and the Pussycats ja Dick Van Dyke.
Diadeemi

Diadeemi (muinaiskreikaksi διάδημα, diadema, otsanauha) oli alkujaan valkoinen kunnianauha, Dionysoksen tunnus. Se voitiin antaa esimerkiksi voittoisalle urheilijalle. Siitä tuli sittemmin kuninkaan arvovallan tunnus. Valkeaa koristeellista nauhaa käytti esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja sitä tarjottiin Julius Caesarille 44 eaa.
Myöhemmin diadeemilla alettiin tarkoittaa kruunua, erityisesti pyöreän muotoista. Diadeemiksi voidaan sanoa myös naisten käyttämää otsalle sijoitettua puolikruunua, tiaraa. Sanan diadeemi suomenkielinen vastine on otsaripa tai otsavanne.
Kalle Hakala

Karl (Kalle) Hakala (18. maaliskuuta 1880 Lempäälä – 16. toukokuuta 1947 Mikkeli) oli eteläsavolainen sanomalehdentoimittaja ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hakalan vanhemmat olivat renki Juha Hakala ja Wilhelmina Myllymäki. Hän kävi käsityöläiskoulun ja työskenteli konetyöläisenä vuosina 1897–1907. Tämän jälkeen Hakala oli Vapaus-lehden toimittajana Mikkelissä 1907–1918. Suomen sisällissodan jälkeen Hakala oli poliittisista syistä vangittuna. Päästyään vapaaksi hän toimi ensin Työväen osuuskaupan kirjallisena toimitsijana Mikkelissä 1921–1925 ja viimeksi Vapaus-lehden toimittajana ja päätoimittajana 1933–1947.
Hakala oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1911–1918, 1924–1933 ja 1934–1947 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Valtakunnanoikeudessa ja Sotasyyllisoikeudessa. Hakala oli yksi neljästä koko sotasyyllisyys-prosessin ajan kaikkien syytettyjen syyttömyyttä kannattaneesta oikeudenjäsenestä. Hakala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. 
Kunnallispolitiikassa Hakala oli mukana Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului jäsenenä Mikkelin läänin vaalipiirin keskuslautakuntaan ja Mikkelin läänin sos.dem. piirin piiritoimikuntaan ja oli jälkimmäisen rahastonhoitajana.
Hakala oli naimisissa Alma Maria Purhosen kanssa vuosina 1911–1927 ja Aliina Partin kanssa vuodesta 1928.
Tanskan energiapolitiikka

Ilmastopolitiikka

Juhani Rinteen mukaan energiapolitiikka on ilmastonmuutoksen uhkien vuoksi ihmiskunnan kohtalonkysymys. EU:ssa sovittiin Kioton sopimuksen maakohtaiset päästörajoitukset. Tanska, Saksa ja Britannia ottivat muita maita suuremmat yli 8 %:n maakohtaiset päästörajoitukset, jotta tavoitteeseen päästään.

Kööpenhamina

Kööpenhamina aikoo vähentää hiilidioksidipäästöjään 20 % vuoteen 2015 mennessä ja olla hiilineutraali vuonna 2025. Suunnitelmassa kaikki sähkö tuotetaan tuulivoimalla.
Kööpenhaminan kasvihuonepäästöissä 20 % vähennys v. 1990-2005. Tavoite on 20 % vähennys v. 2015 mennessä. Asukkaista 97 % on kaukolämpö. Tuulivoimaloita, aurinkokennoja ja geotermistä energiaa tuetaan. 36 % pyöräilee töihin tai kouluun. Kööpenhamina pyrkii parhaaksi pyöräilykaupungiksi v. 2015 mennessä. Kööpenhaminassa on Velo-City Global-konferenssi vuonna 2010. Vedenkulutusta vähennetään: 1985: 174 l per asukas, 2007: 114 l/as ja tavoite 2012: 100 l/as. Juomavedestä 92 %:lla on vesimittarit. Kaupungin keittiöistä 57 % oli luomua vuonna 2008. Tavoite on 90 % vuonna 2015. Kunnallisten rakennusten sähkön 5 % vähennys ja lämmön 7 % vähennys v. 2002-6. Kööpenhaminassa on YK:n ilmastokokous joulukuussa 2009. Kokousta varten kaupungin budjetissa on 146 miljoonaa kruunua.
Mait Metsanurk

Mait Metsanurk, oik. Eduard Hubel (1879–1957) oli virolainen kirjailija, joka herätti huomiota naturalistisella maaseutuelämää käsittelevällä romaanilla Vahesaare Villem. joka ilmestyi 1909. Teosten aiheet olivat ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia. Hän uudisti virolaista historiallista romaania teoksella Ümera jõel (1934, suom. Mägisten nuori päällikkö 1936), jonka suomennoksessa tekijänimenä on Mait Metsänurk.
Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko

Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko eli Egyptin koptilainen kirkko on egyptiläinen orientaaliortodoksinen kirkkokunta. Sen perustajana koptit pitävät apostoli ja evankelista Markusta, joka perimätiedon mukaan koki marttyyrikuoleman Aleksandriassa vuonna 63. Noihin aikoihin Egyptistä tuli kristitty valtio ja Aleksandriasta merkittävä kristitty keskuspaikka. Egyptin koptilainen kirkko erosi Rooman kirkosta vuonna 451. Koptilainen kirkko uskoo ja pitää merkittävänä Jeesuksen ja hänen perheensä vierailua Egyptissä. Kirkon johtajaa kutsutaan Aleksandrian paaviksi. Kirkon nykyinen keskuspaikka on Kairossa.
Nykyisin koptikristityt muodostavat Lähi-idän suurimman kristityn ryhmän. Egyptin koko 79-miljoonaisesta väestöstä on eri lähteiden mukaan 9-10 % tai 18 % kopteja ja noin prosentti muita kristittyjä.
Intel 8085

Intel 8085 oli Intelin valmistama 8-bittinen suoritin. Sitä valmistettiin 1970-luvun puolivälissä. Se oli yhteensopiva edeltäjänsä Intel 8080:n kanssa, mutta tarvitsi vähemmän sitä tukevaa tekniikkaa, joten sen avulla voitiin rakentaa halvempia ja yksinkertaisempia tietokoneita.
Mallinimessä oleva numero "5" tulee siitä, että 8085 tarvitsi vain 5-volttisen virtalähteen, kun taas edeltäjä 8080 tarvitsi 5- ja 12-volttiset lähteet.
Lyhundran kihlakunta

Lyhundran kihlakunta (ruots. Lyhundra härad) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 281,48 neliökilometriä ja asukasluku 3 877 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Söderby-Karl, Estuna, Lohärad, Malsta ja Husby-Lyhundra.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Norrtäljen kuntaan.
Danny Kent

125cc/Moto3

Kent debytoi 125-kuutioisten MM-sarjassa kauden 2010 Iso-Britannian Grand Prix'ssä Hondalla. Loppukaudesta hän ajoi myös Lambrettalla. Kaudella 2011 hän saavutti ensimmäiset pisteensä Qatarista ollen 13:s. Kaudella 2011 Kent oli parhaimmillaan neljäs ja sijoittui sarjan loppupisteissä sijalle 11. Kaudella 2013 Kent saavutti ensimmäisen palkintosijansa Alankomaista ja avausvoittonsa Japanista saavuttaen kauden aikana kaksi voittoa ja kolme palkintosijaa. Moto3:ksi muuttuneen sarjan loppupisteissä hän oli neljäs.

Moto2

Kaudeksi 2013 Kent siirtyi ajamaan Moto2-luokkaan. Kausi ei ollut hänen osaltaan onnistunut. Kent sijoittui parhaimmillaan kahdenneksitoista Malesiassa ja sijoittui sarjan loppupisteissä vasta sijalle 22.

Paluu Moto3-sarjaan

Kaudeksi 2014 Kent palasi takaisin Moto3-sarjaan. Hän saavutti kauden aikana kaksi kolmatta sijaa ja oli sarjan loppupisteissä kahdeksas. Kaudella 2015 Kent saavutti kuusi voittoa ja yhteensä yhdeksän palkintosijaa, mutta varmisti mestaruutensa vasta kauden viimeisessä kilpailussa. Hänestä tuli ensimmäinen brittiläinen mestari missään ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan luokassa sitten Barry Sheenen ja vuoden 1977.

Takaisin Moto2-sarjaan

Kaudeksi 2016 Kent palaa takaisin Moto2-sarjaan ja Leopard Racingin talliin, jolla hän kilpaili myös Moto3:ssa.
Hiittinen

Historia

Hiittisistä on löytynyt Suomen ainoa tunnettu riimukiven kappale. Siellä oli viikinkien idäntien pysähdyspaikka, ja Rosalan ja Hiittisen välinen Kirkkosalmi on mainittu jo varhaisissa lähteissä. Vakituisen asutuksen ajoittaminen on hankalaa, mutta saarilta on tehty esinelöytöjä 800-luvulta. 1200-luvulla Hiittisen saarelle rakennettiin kristillinen kappeli, joka hylättiin 1600-luvulla nykyisen puukirkon valmistuttua.
Hallinnollisesti Hiittinen on kuulunut Kemiön pitäjään. Saarilla on ollut oma kappalainen 1600-luvusta lähtien, ja seurakunta ja kunta itsenäistyivät vuonna 1861. Hiittinen liitettiin Dragsfjärdiin 1969, joka puolestaan yhdistyi vuonna 2009 Kemiönsaaren kuntaan.

Maantiede

Hiittinen koostuu yli 2 000 saaresta ja luodosta. Saariston pääsaaret ovat Rosala ja Hiittinen. Merenkulkulaitoksen yhteysalus M/S Aura liikennöi Kasnäsistä Rosalan saarelle, josta on tieyhteys Hiittisten kylään.
Saariston pohjoisimpiin saariin on siltayhteys Kemiöstä. Muita merkittäviä saaria, joilla on vakituista asutusta ovat muun muassa Högsåra, Biskopsö ja Vänö. Pääsaarten eteläpuolella saaristo harvenee ja kasvillisuus saarilla vähenee. Örö ja Bengtskär ovat näistä saarista tunnetuimmat.
Hiittisten suurimmat kylät ovat Hiittinen, Högsåra, Kasnäs ja Rosala, joista Rosala on väkiluvultaan suurin. Hiittisten kylässä seurakunnan kirkonkylä ja siellä sijaitsee monet tärkeät palvelut ja Hiittisten puukirkko.
Hiittisten VPK valittiin vuoden vapaapalokunnaksi vuonna 2008. Palokunnalla on sammutusauto ja miehistönkuljetusauto käytössään.

Kylät

Bergö, Biskopsö, Bolax, Böle, Hiittinen (Hitis), Holma, Högsåra, Kakskiela (Kaxskäla), Kasnäs, Rosala, Stubbnäs, Tunhamn, Vänoxa, Vänö
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Hiittisissä ei ollut lainkaan taajamia.

Uskonnolliset yhteisöt

Hiittisissä toimii evankelisluterilainen Kemiönsaaren seurakunnan Hiittisten kappeliseurakunta. Kirkkosaaren Kirkkosalmen rannalla oli 1200-luvulta alkaen puusta rakennettuja kappeleita hautausmaineen. Näistä viimeisintä käytettiin vuoteen 1637, jolloin päätettiin rakentaa uusi kappeli Hiittisten kylään, paikalle, jonka vieressä sijaitsee nykyinen kirkko. Tätä kappelia käytettiin uuden kirkon rakentamiseen asti. Vuonna 1674 Hiittisistä tuli Kemiön seurakunnan alainen kappeliseurakunta. Nykyisen ristikirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1685 ja sen kerrotaan valmistuneen 1686. Vuonna 1695 Hiittinen sai itselleen jaetun kappalaisen, jolla oli asunto Hiittisissä, ja vuodesta 1706 lähtien se sai oman vakituisesti paikkakunnalla asuvan saaristokappalaisen. Vuonna 1861 Hiittisten kunnan itsenäistyessä syntyi myös itsenäinen Hiittisten seurakunta. Vuonna 1969 se sai yhteisen talouden Dragsfjärdin seurakunnan kanssa. Vuonna 2009 siitä tuli Kemiönsaaren seurakunnan kappeliseurakunta.

Ruokakulttuuri

Hiittisten pitäjäruoaksi äänestettiin 1980-luvulla silakasta ja perunasta valmistettu gammelmosters strömmingsrätt.
Frans I (Itävalta)

Elämäkerta

Fransin vanhemmat olivat keisari Leopold II sekä Espanjan prinsessa Maria Louise, Espanjan Bourbon-sukuisen kuninkaan Kaarle III:n tytär. Fransin syntyessä keisarina oli hänen setänsä Joosef II, ja hänen isänsä hallitsi pohjoisitalialaista Toscanan suurherttuakuntaa, joka kuului Habsburg-suvun omistuksiin. Koska Joosef II oli lapseton, näytti todennäköiseltä, että keisariuden perisi hänen veljensä vanhin poika Frans. Tämän vuoksi Frans kutsuttiin 16-vuotiaana keisarilliseen hoviin Wieniin, jossa hän sai kruununperillisen kasvatuksen. 
Joosef II kuoli vuonna 1790, ja hänen veljestään Leopoldista tuli uusi keisari. Leopold ehti kuitenkin olla valtaistuimella vain kaksi vuotta, sillä hän kuoli ennenaikaisesti 1792, vain 44-vuotiaana. Hänen poikansa, 24-vuotias Frans, kruunattiin saman vuoden maaliskuussa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi. 
Ranskan suuri vallankumous uhkasi Fransin valtakuntaa. Hänen tätinsä Marie-Antoinette kuoli giljotiinilla. Huhtikuussa 1792 vallankumouksellinen Ranska julisti sodan Itävallalle. Ensimmäinen sota kesti viisi vuotta ja päättyi tappioon. Itävalta pakotettiin rauhaan Campo-Formiossa 1797, ja menetti Lombardian ja Reinin länsirannan. Frans johti Itävallan sotaan uudelleen 1799 ja 1805, mutta hävisi molemmilla kerroilla. Pressburgin rauhassa 1805 Fransin oli luovutettava Venetsia Italian kuningaskunnalle ja Tiroli Baijerille.
Frans otti 1804 Itävallan keisarin arvonimen, pian sen jälkeen kun Napoleon julisti itsensä keisariksi. Itävallan keisarina hän oli Frans I. Seuraavan hävityn sodan jälkeen hän hajotti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan.
Frans julisti uudelleen sodan Ranskalle huhtikuussa 1809. Wienin rauhassa 1809 hän menetti Salzburgin, Krainin ja Adrianmeren rannikon. Frans nimitti uuden ulkoministerin, Klemens von Metternichin, ja ryhtyi voittoisan Ranskan liittolaiseksi. Keisarin tytär Maria Louise annettiin Napoleonin puolisoksi ja Ranskaa autettiin Venäjän retkellä. 
Vuonna 1813 hän ryhtyi taas sotaan Ranskaa vastaan ja sai Wienin kongressissa (1814–1815) takaisin entisen alueensa, paitsi Belgian ja lisäksi Venetsian. Keisarien solmima Pyhä allianssi takasi taantumuksen pysymisen vallassa ja Euroopan suurvaltojen rajat pysyivät muuttumattomina lähes puoli vuosisataa.
Frans tuki von Metternichin konservatiivista politiikkaa ja palautti katoliselle kirkolle sen menettämää valtaa. Lisäksi hän tuki taiteita ja tieteitä, sekä otti käyttöön höyrylaivat Tonavalla ja oli innostunut rautateiden rakentamisesta.
Frans haudattiin Wienissä keisarilliseen kryptaan hautaan numero 57 neljän vaimonsa ympäröimänä.
Muissa hallitsemissaan maissa hänet tunnettiin nimillä: saksaksi: Franz II/I, tšekiksi: František I, slovakiksi; František I, unkariksi: I. Ferenc, italiaksi: Francesco II/I ja sloveniaksi Franc.
Operaatio Isabella

Operaatio Isabella oli toisessa maailmansodassa saksalaisten suunnitelma vallata Espanja ja Portugali sen jälkeen kun Neuvostoliitto olisi kaatunut. Adolf Hitler ehdotti suunnitelmaa kesäkuussa 1941, mutta suunnitelmaa ei koskaan toteutettu.
Gruneriitti

Gruneriitti on amfiboliryhmään kuuluva mineraali, ja sen kemiallinen kaava on Fe₇Si₈O₂₂(OH)₂. Se on gruneriitti-cummingtoniitti-sarjan päätejäsen. Sen kiteet ovat säikeisiä, pylvään muotoisina tai ne muodostavat valtavia kasaumia. Kiteet ovat monokliinisiä prismakiteitä. Sen kiilto vaihtelee lasikiillosta helmiäiskiiltoon, ja se on väriltään vihreää, ruskeaa tai tummanharmaata. Sen kovuus on 5–6 ja ominaispaino 3.4–3.5.
Gruneriitti löydettiin vuonna 1853, ja se nimettiin sen löytäneen sveitsiläis-ranskalaisen kemistin Loius Grunerin mukaan. Gruneriittia kutsutaan kaupallisesti myös amosiitiksi.
Claude Goubet

Claude Désiré Goubet (1838-1903) oli ranskalainen insinööri ja yksi sukellusveneiden kehittelyn pioneereista. Vuonna 1866 Goubet rakensi pienen sukellusveneen ja täsmälleen kaksikymmentä vuotta myöhemmin 1886 vähän suurempikokoisemman, jonka nimeksi vakiintui Goubet II.
Goubet yritti tarjota venettään Ranskan hallitukselle, mutta epäonnistui yrityksessään, sillä veneen ohjausjärjestelmää moitittiin puutteelliseksi.
Metsäjärvi (Parkano)

Maantietoa

Järven pituus on 1,4 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa pitkänomaisen painauman eteläpäässä. Järveen laskee ympäröiviltä soilta lukuisia suo- ja metsäojia. Järven oma laskuoja lähtee sen luoteispäästä ja yhtyy 1,6 kilometrin jälkeen Kuusijokeen. Järvessä on kaksi pikkuluotoa ja yksi yli 30 metriä pitkä saari. Rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä. Itärannalla on mäkiä, mutta länsiranta on alavaa maata ja siellä on rannassa soita. Erityisesti järven pohjoispäässä on rannoilla kapeita avosuon alueita ja pohjoispään lahdelmassa ranta on ruohottunutta ja kosteikkoa. Rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet valtatieltä 23 lähteviltä kyläteiltä.

Historiaa

Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa järven nimi oli "Kuusijärvi". Nimi on sama kuin Kuusiluoman eli Kuusijoen yläjuoksulla sijainneella "Kuusijärvellä". Tämä selittänee lisämääreen "Alanen", mitä käytettiin myös järven nimessä. Nimi Metsjärvi on tuoreempi nimenvaihto. Kuusijärvi näyttää pitäjänkartassa olevan Autiojärvi. Lännessä on maatalo "Kuusiluoma".
Condé (suku)

Condé oli ranskalainen ruhtinassuku ja Ranskaa hallinneen Bourbonin suvun nuorempi haara. Se sai nimensä Condé-sur-l’Escautin kaupungin mukaan. Suvun esi-isät käyttivät nimeä vuodesta 1335. Condén suvun varsinainen kantaisä oli hugenottijohtaja Louis I de Condé (1530–1569), joka otti itselleen Condén ruhtinaan arvon. Suvun tunnetuin jäsen lienee ollut Ludvig XIV:n aikainen sotapäällikkö Louis II de Condé. Suku sammui yhdeksännen Condén rutinaan, Louis Henri Joseph de Bourbonin kuollessa vuonna 1830. Hänen ainoa poikansa, Enghienin herttua oli ammuttu vuonna 1804 Napoleonin käskystä maanpetturuudesta syytettynä.
Nirva

Nirva on pienehkö kaupunginosa Etelä-Tampereella, Koivistonkylän ja Lahdesjärven välissä. Nirvan asukasluku oli vuoden 2007 lopussa 462 henkilöä. Asuintalot ovat pääosin pientaloja, lisäksi muutama rivitalo. Asuintaloja on vajaa 200, ja uudisrakentaminen on vähäistä tonttien vähyyden vuoksi.
Nirvan kaupunginosan nimeen ovat antaneet aiheen läheiset Nirvanniitty ja Nirvanvuori. Nirva-nimen alkuperää ei ole pystytty selvittämään. Nirvanvuori oli entisinä aikoina nuorison leikkipaikka ja juhannuskokon polttopaikka. Nirvan alue siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän kunnan osana vuoden 1947 alussa.
Luonnonläheinen Nirva tarjoaa kattavan hiihtolatuverkoston ja maastopyöräreittien lisäksi jylhän kallion ympäröimässä metsässä opastetun luontopolun. Alueella toimii Tampereen Aikuiskoulutuskeskus. Nirvassa ei ole palveluita, vaan lähimmät ovat Koivistonkylässä. Nirvan halki kulkee Tampereen Kaupunkiliikenteen linjat 21 ja 33.
Aavikkokottarainen

Levinneisyys

Aavikkokottaraista tavataan laajalla alueella Itä-Afrikassa, ja sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.