google/wiki40b huggingface dataset:
Liigacup 2012

Alkulohkovaihe

Kilpailun alkulohkovaiheessa joukkueet jaettiin kolmeen neljän joukkueen lohkoon, joissa joukkueet kohtasivat toisensa sekä kotona että vieraissa. Kaksi parasta jokaisesta lohkosta ja kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta pääsi puolivälieriin. Jatkoon selviytyvät joukkueet saavat lisäksi aloittaa Suomen Cupissa 2012 myöhemmältä kierrokselta kuin muut pääsarjajoukkueet. Joukkueet jaettiin alkulohkoihin liigahallituksen kokouksen yhteydessä 28. marraskuuta 2011. Lohkovaiheen ottelut pelattiin 13. tammikuuta–17. maaliskuuta 2012 välisenä aikana.
Gagra

Historia

Kaupunki perustettiin Triglite-nimiseksi kreikkalaissiirtokunnaksi, jossa asui kreikkalaisia ja abhaaseja. Tultuaan Pontoksen valtakunnan hallintaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. sen valloitti Rooma, ja kaupunki nimettiin Nitikaksi. Nitikan maantieteellisen sijainnin vuoksi se kärsi muun muassa goottien hyökkäyksistä, ja roomalaiset linnoittivat kaupungin. Rooman hajottua alue kuului Bysanttiin. 800-luvulla Gagra liitettiin muun Abhasian kanssa georgialaiseen Imeretin kuningaskuntaan, ja siitä tuli tärkeä kauppapaikka, jossa genovalaiset ja venetsialaiset kauppiaat ostivat puuta, hunajaa, vahaa ja orjia. Nimi ”Gagra” esiintyi kartalla ensimmäistä kertaa vuonna 1308.

Gagra Venäjän osana

1500-luvulla Abhasian valloitti Osmanien valtakunta. Länsimaiset kauppiaat karkotettiin ja kaupunki taantui. 1700-luvulle mennessä aukkaat olivat muuttaneet vuorille ja Gagra oli enää vain pieni kylä. Alueen liityttyä Venäjän keisarikuntaan kaupunkia ympäröivät suot kuivattiin ja Gagra uudelleenrakennettiin uuden sotilassairaalan ympärille. Asukasluku pysyi kuitenkin pienenä: vuonna 1866 suoritetussa väestönlaskennassa Gagrassa asui 336 miestä ja 280 naista. Kaupunki kärsi pahasti Venäjän ja Turkin välisessä sodassa 1877–1878. 
Sodan jälkeen kaupungin ”löysi” Venäjän tsaariperheeseen kuulunut Oldenburgin prinssi Pietari, joka tajusi alueen subtrooppisen ilmaston potentiaalin ja rakensi Gagraan korkealaatuisen lomakeskuksen. Lainattuaan suuren määrän rahaa hallitukselta hän rakennutti itselleen palatsin ja muita eri puolilta Eurooppaa kopioituja erikoisentyylisiä rakennuksia sekä puiston, johon tuotiin trooppisia puita ja jopa apinoita eksoottisen tunnelman luomiseksi. Keskus ei ollut aluksi suuri menestys, vaikka se myöhemmin alkoi houkutella muun muassa Mustanmeren risteilijöitä.

Gagra Neuvostoliitossa

Venäjän vuoden 1905 vallankumouksessa Gagraan perustettiin paikallinen vallankumoushallitus, joka kuitenkin pian kukistettiin. Ensimmäinen maailmansota merkitsi kaupungille katastrofia, sillä se lopetti turismin alueella. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen Gagrasta tuli lopulta Neuvostoliiton osa. Lenin perusti vuonna 1919 kaupunkiin "työläisten lomakeskuksen", josta tuli neuvostoliittolaisten keskuudessa suosittu. Toisen maailmansodan aikana kaupungista tuli haavoittuneiden sotilaiden kuntoutuskeskus, ja sodan jälkeen valtio rakensi Gagraan terveyskylpylöitä. Kasvavasta turistikeskuksesta tuli osa "Neuvostoliiton rivieraa".

Gagra Abhasiassa

1980-luvun lopussa jännitys lisääntyi Abhasian georgialaisten ja abhaasien välillä. Sota puhkesi lopulta vuonna 1992, ja Georgian hallituksen jouduttua tappiolle Abhasiasta karkotettiin satojatuhansia georgialaisia. Gagra ja Abhasian pääkaupunki Suhumi kärsivät pahiten. Sodan jälkeen Gagra on muun Abhasian tavoin taantunut, eikä konfliktia ole onnistuttu vielä ratkaisemaan.
Jimmie Johnson

Jimmie Kenneth Johnson (s. 17. syyskuuta 1975 El Cajon, Kalifornia, Yhdysvallat) yhdysvaltalainen autourheilija. Hän on voittanut NASCARin Sprint Cup Seriesin mestaruuden vuosina 2006–2010 ja on ainoa, joka on voittanut sarjan mestaruuden viisi kertaa peräkkäin. Ensimmäisen Sprint Cup -kilpailunsa hän ajoi vuonna 2001. Johnson voitti Daytona 500:n vuonna 2006 ja 2013.
Bowers vastaan Hardwick

Bowers vastaan Hardwick, 478 U.S. 186 (1986) on merkittävä Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ennakkopäätös vuodelta 1986. Päätöksessään Yhdysvaltain korkein oikeus päätti äänin 5–4, että Georgian osavaltion homoseksuaalisen kanssakäymisen kieltäneet lait eivät olleet ristiriidassa Yhdysvaltain perustuslain kanssa.
Korkein oikeus kumosi oman päätöksensä seitsemäntoista vuotta myöhemmin tapauksessa Lawrence vastaan Texas.

Tapaus

Oikeuden päätöksen taustalla oli Atlantassa 3. elokuuta 1982 sattunut tapaus, jossa paikallinen poliisi oli tullut pidättämään Michael Hardwickia, koska tämä ei ollut saapunut oikeuteen (alkuperäinen pidätysmääräys tosin todettiin myöhemmin vääräksi). Pidätyksen yhteydessä poliisi löysi Hardwickin harrastamassa seksiä toisen miehen kanssa omassa makuuhuoneessaan. Georgian tiukkojen sodomianvastaisten lakien vuoksi poliisi pidätti kummatkin miehet.
Piirisyyttäjä ei vienyt tapausta eteenpäin, mutta Hardwick itse päätti nostaa syytteen Atlantan poliisilaitoksen johtajaa sekä Georgian oikeusministeri Michael Bowersia vastaan, koska hänen mielestään Georgian sodomialait rikkoivat hänen perustuslaillista oikeuttaan yksityisyyteen.
Korkein oikeus kuitenkin päätti tapauksen Hardwickia vastaan, eikä puuttunut Georgian sodomianvastaisiin lakeihin. Tuomari Byron R. Whiten kirjoittaman enemmistöpäätöksen puolesta äänestivät myös korkeimman oikeuden puheenjohtaja Warren Burger sekä tuomarit Sandra Day O'Connor, Lewis F. Powell, Jr. ja William Rehnquist.

Myöhemmät vaiheet

Korkein oikeus kumosi myöhemmin oman ennakkopäätöksensä, kun se vuonna 2003 tapauksessa Lawrence vastaan Texas totesi, että Texasin kahden aikuisen välisiä homoseksuaalisia suhteita rajoittanut laki oli perustuslain vastainen.
Michael Hardwick kuoli AIDSiin vuonna 1991, entisen lakimiehensä mukaan yhä katkerana korkeimman oikeuden päätöksestä tapauksessa. Michael Bowers jätti virkansa oikeusministerinä vuonna 1997 ja on sittemmin työskennellyt muun muassa homoseksuaalien oikeuksia ajavan Georgia Equality -järjestön lobbarina.
Litku Klemetti

Litku Klemetti (oikealta nimeltään Sanna Klemetti) (s. 1987) on kuhmolaislähtöinen, sittemmin jyväskyläläistynyt muusikko ja laulaja-lauluntekijä. 
Litku Klemetti & Tuntematon numero -yhtyeen ensimmäinen albumi Horror ’15 ilmestyi vuonna 2016. Samana vuonna musiikkilehti Soundi myönsi Litku Klemetille vuoden tulokaspalkinnon. Klemetin ensimmäinen sooloalbumi Juna Kainuuseen julkaistiin tammikuussa 2017. Huhtikuussa 2017 Klemetti ilmoitti yhtyeensä esiintyvän jatkossa vain nimellä Litku Klemetti, eikä albumeita enää erotella yhtyealbumeiksi ja sooloalbumeiksi. Yhtyeen kokoonpano ei muuttunut.
Juuttaan taistelu

Taistelun kuvaus

Juuttaan taistelun ruotsalainen komentaja eversti von Döbeln oli sairasvuoteella Vaasassa, kun hän yhtyi sotavoimien ylipäällikkö sotamarsalkka Wilhelm Mauritz Klingsporin armeijan pääjoukkoihin Vaasassa. Vaasasta hän seurasi toipilaana armeijan pääjoukkoa Oravaisiin. Oravaisista Klingspor lähetti von Döbelnin komentaman porilaisista kootun 2. prikaatin, vahvistettuna Gyllenbögelin vapaajoukolla, varmistamaan armeijansa vetäytymistietä Uudenkaarlepyyn kautta Ouluun. 
Samaan aikaan toisaalla kenraali N. M. Kamenski antoi kenraali Koshatshovskille käskyn siirtyä Lapualta Uuteenkaarlepyyhyn johtavaa tietä Uuttakaarlepyytä kohti 2000 miehen kera, katkaistakseen Klingsporin armeijan perääntymistien. Toisaalla von Döbeln marssitti prikaatinsa Oravaisista kohti Uuttakaarlepyytä, jonne hän ryhmitti joukkonsa puolustukseen Juuttaalle, Lapualta tulevan tien risteykseen 13. syyskuuta 1808. Itse hän jatkoi kulkuansa Uuteenkaarlepyyhyn. 
Kauan eivät Döbelnin joukot ennättäneet levätä, kun venäläiset aloittivat hyökkäyksen 13. syyskuuta 1808 kello 3 iltapäivällä. Döbeln itse riensi Uudestakaarlepyystä johtamaan prikaatiaan Juuttaalle, jossa hän saikin eloa puolustajiin.  Venäläiset aloittivat hyökkäyksen saartoyrityksellä metsien kautta, mutta tähän Döbelnillä oli tarjota vastauksena ketjutaktiikka, jota hän oli opettanut joukoilleen kevään aikana. Lopullisesti venäläiset joukot lyötiin tykistön tukemalla vastahyökkäyksellä, ja ne perääntyivät aina Alahärmään saakka. Döbelnin voitto Juuttaalla takasi nyt pääarmeijan peräytymistien, mikä olikin tarpeen, sillä jo seuraavana päivänä koki Klingsporin armeija lopullisen kuoliniskun hieman etelämpänä käydyssä Oravaisten taistelussa.
Carl Samuel von Nottbeck

Carl Samuel von Nottbeck (19. maaliskuuta 1848 – 11. marraskuuta 1904 Pariisi) oli suomalainen insinööri joka toteutti Suomen ensimmäisen sähkövalaistuksen Finlaysonin Tampereen puuvillatehtaalla 1882.
Carl von Nottbeckin vanhemmat olivat tehtailija Wilhelm von Nottbeck ja kreivitär Marie Elise Constance von Mengden. Hän pääsi ylioppilaaksi Tartossa ja valmistui koneinsinööriksi Zürichin teknillisestä korkeakoulusta. Von Nottbeck oli 1870-luvun lopulla työssä Yhdysvalloissa Thomas Edisonin tehtailla ja tutustui siellä hehkulamppujen käyttöön valaistuksessa. Suomeen palattuaan hän suunnitteli 1881 yhdessä Edison-yhtymän unkarilaisen insinöörin Istvan von Fodorin kanssa sähkövalaistuksen Finlaysonin Tampereen puuvillatehtaan Plevnan kutomosaliin. 150 hehkulampusta koostunut sähkövalaistus otettiin käyttöön 15. maaliskuuta 1882. Voimanlähteenä oli kaksi Edisonin Electric Light Companyn valmistamaa 110 voltin tasavirtadynamoa. Jo seuraavana vuonna koko tehtaalla käytettiin sähkövalaistusta. Tehtaalle perustettiin myös oma sähkökeskusasema.
Carl von Nottbeck suunnitteli myös Suomen ensimmäisen koskien sähköistämisohjelman. Hän toimi sittemmin Edisonin tehtaan edustajana Pietarissa ja siirtyi sieltä 1880-luvun lopulla Pariisiin jossa hän myös kuoli.
Jasmin Voutilainen

Musiikkivideot

Jasmin Voutilainen näytteli Mikael Gabrielin tyttöystävää musiikkivideolla Vastatuuleen vuonna 2015. Vuonna 2015 hän esitti nuoren Cheekin tyttöystävää artistin jäähallikiertueella esitetyssä Alpha Omega lyhytelokuvassa.
Vuonna 2016 Voutilainen oli mukana ruotsalaisen Takida -yhtyeen Don´t Wait Up musiikkivideolla yhdessä Isabel Ljungdellin kanssa.
Videla (1928)

Palvelus

Videla lähti 9. elokuuta Southamptonista vieraillen Weymouthissa, Las Palmasissa, Santa Cruzissa, San Vicentessä, Pernambucossa, Montevideossa, Punta Arenasissa, Puerto Buenossa, Grapplerissa ja Talcahuanossa, jonne se saapui 28. syyskuuta. Alus jatkoi matkaansa San Antonion kautta Valparaisoon, jonne se saapui 1. lokakuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 21. kesäkuuta 1957 ja se poistettiin alusluettelosta 12. helmikuuta 1958. Alus on romutettu.
Valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto

Valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto on palkinto, jonka Svenska litteratursällskapet i Finland myöntää Suomessa ruotsiksi julkaistusta tietellisestä teoksesta, jossa tutkija on osoittanut erityisen merkittävää tutkimustaitoa.
Miku (jalkapalloilija)

Tausta

Mikun isänpuoleinen suku on unkarilainen, minkä vuoksi hänellä on myös Unkarin kansalaisuus. Hänen isovanhempansa päätyivät toista maailmansotaa paetessaan Venezuelaan, josta hänen äitinsä on kotoisin. Kutsumanimi Miku, joka on hänen siskonsa keksimä, tulee Nicolásin unkarinkielisestä muodosta Miklós.
Venezuelassa Miku pelasi jalkapalloa koulunsa Santo Tomás de Villanuevan joukkueissa. Perheellä oli tapana lomailla sukulaisten luona Suecassa Valencian maakunnassa Espanjassa, mitä kautta Miku päätyi paikallisen suurseuran Valencian junioreihin 2000-luvun alussa.

Seurajoukkueura

Miku pelasi vuosina 2004–2009 Valencian B-joukkueessa sekä lainalla useissa muissa joukkueissa Espanjan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Menestystä hän saavutti Salamancassa, jossa hän teki kahden kauden aikana sarjassa yhteensä 33 maalia. Kaudella 2005–2006 hänen maalinsa karsinnoissa ratkaisi Salamancan nousun Segunda Divisióniin.
Kaudeksi 2009–2010 Miku nousi Valencian edustusjoukkueeseen. 27. elokuuta 2009 hän teki hattutempun Eurooppa-liigan karsintaottelussa Stabækia vastaan. Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän debytoi 4. lokakuuta 2009 ottelussa Racingia vastaan. Kokonaisuudessaan Mikun peliaika Valenciassa jäi kuitenkin vähäiseksi, ja tammikuussa 2010 hän ja seura päättivät purkaa sopimuksensa.
Tammikuussa 2010 Miku teki 4½-vuotisen sopimuksen Getafen kanssa. Hän debytoi uudessa joukkueessaan 20. tammikuuta 2010 Copa del Reyn puolivälieräottelussa Mallorcaa vastaan ja teki ottelun 2–1-voittomaalin.

Maajoukkueura

Miku on pelannut Venezuelan maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki kolme maalia.
John Lundvik

Yksityiselämä

Lundvik syntyi Lontoossa ja hänet adoptoitiin viikon vanhana ruotsalaiselle pariskunnalle. Hän asui Lontoossa kuusivuotiaaksi asti, kunnes Lundvikin perhe muutti takaisin Ruotsiin, Växjöön. Hän ei ole koskaan tavannut biologisia vanhempiaan.
Idänritariyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Useimpien sukulaistensa tapaan idänritariyökkönen on silmiinpistävän kookas perhonen. Vartalo on tasaisen harmaa. Pohjaväriltään sinertävänharmaissa etusiivissä on hyvä suojaväri. Leveät ja tummat sisempi- ja ulompipoikkiviiru erottuvat selvästi. Sisemmän poikkiviirun ulkopuolella siivessä on laaja valkeansävyinen alue. Munuaistäplä erottuu hyvin huonosti, mutta sen vieressä siivessä on ritariyökkösille ominainen, vino, vaalea täplä, joka erottuu hieman paremmin. Takasiipien väri on helakanpunainen. Niiden tumma reuna on kapeampi kuin kulmaritariyökkösellä (Catocala nupta) ja siiven keskiosan tummassa raidassa on etureunan lähellä heikko sisäänpäinsuuntautuva lovi. Siipiväli on 73–80 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Idänritariyökkönen on levinneisyydeltään selvästi itäinen laji, jota tavataan Euroopassa vain pohjois- ja itäosissa. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän ja Siperian poikki Kiinaan ja Koreaan. Suomessa levinneisyys on itäpainotteinen, mutta idänritariyökkönen on tunnettu vaeltaja, joka voi lentää kauaksikin syntymäsijoiltaan. Tämä laajentaa lajin esiintymisaluetta ja Suomessakin lajin voi tavata pohjoisinta Lappia myöten. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta syyskuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Yleisesti ritariyökköset ovat puistoissa ja puutarhoissa viihtyviä lajeja ja myös idänritariyökkönen elää rehevissä metsissä ja kulttuuriympäristöissä. Lajin esiintymisessä on varsin suuria vuosittaisia vaihteluita. Laji tulee hyvin syötille ja hieman huonommin valolle.
Muna on talvehtiva elämänvaihe.

Ravintokasvi

Toukka elää metsähaavalla (Populus tremula).
Einar Kiviranta

Einar Kiviranta (11. marraskuuta 1897 Vehkalahti – 22. helmikuuta 1986 Helsinki) oli opettaja ja lausuntataitelija. 
Einar Kivirannan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kiviranta ja Maria Helena Kujala ja puoliso vuodesta 1935 filosofian maisteri Katri Moilanen, kunnallisneuvos Kaapro Moilasen tytär. Kiviranta valmistui kansakoulunopettajaksi 1923. Hän toimi kansakoulunopettajana Kymissä 1923–1924, Valkeakoskella 1925–1931 ja Helsingissä 1931–1964. Helsingissä hän oli myös kansakoulujen suullisen esitystaidon neuvoja 1951–1952, Valkeakoskella hän toimi työväenopiston lausunnanopettajana 1925–1931. Kiviranta piti myös suullisen esitystaidon kursseja. Hänen ensimmäinen lausuntailtansa oli Helsingissä vuonna 1929, mutta jo sitä ennen hän oli ollut esiintyvä lausuntataiteilija. Lausuntailtoja Kiviranta jatkoi aina vuoteen 1967 asti ja esiintyi vielä senkin jälkeen. Hän oli Suomen Lausujain Liiton perustajia ja aktiivinen jäsen. Sotilasarvoltaan talous- ja huoltoupseerina sodissa toiminut Kiviranta oli reservin kapteeni.
Skitalets

Skitalets (ven. Скита́лец, suomeksi ”maankiertäjä, kulkuri”, oikea nimi Stepan Gavrilovitš Petrov, Степа́н Гаври́лович Петро́в; 9. marraskuuta 1869 nykyisen Samaran alueen Privolžjen piirin Obšarovkan kylä – 25. kesäkuuta 1941 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen kirjailija.
Tuleva kirjailija syntyi talonpoikaisperheeseen. Vuosina 1885–1887 hän opiskeli Samaran opettajaseminaarissa, josta hänet erotettiin poliittisesti epäluotettavana. Vuosina 1893–1897 hän kierteli Venäjän eteläosia kokeillen erilaisia ammatteja. Palattuaan Samaraan hän työskenteli Samarskaja gazeta -lehdessä.
Maksim Gorki vaikutti ratkaisevasti Skitaletsin kirjailijanuran muotoutumiseen. Gorkin myötavaikutuksella ilmestynyt pienoisromaani Oktava (1900) teki hänet tunnetuksi. Gorkin perustama Znanije-kustantamo julkaisi Skitaletsin ensimmäisen kertomuskokoelman vuonna 1902. Kirjailijan varhaisvaiheen realististen teosten sankareita ovat yhteiskunnan ulkopuolelle jääneet poikkeusyksilöt ja kapinalliset, joiden elämä päättyy usein traagisesti.
1900-luvun alussa Skitalets osallistui aktiivisesti poliittiseen toimintaan ja oli vuonna 1901 kolmen kuukauden ajan vankilassa. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumien jälkeen hän julkaisi pienoisromaanin Etapy (”Etappeja”, 1908), jossa aikaisemman kapinahengen oli korvannut traaginen fatalismi. Samaan aikaan kirjailija etääntyi Maksim Gorkista ja bolševikeista. Vuonna 1921 hän muutti Harbiniin.
Vuonna 1934 Skitalets palasi Moskovaan. Elämänsä loppuvaiheessa hän keskittyi omaelämäkerrallisten ja muistelmateosten kirjoittamiseen.
Paphiopedilum fairrieanum

Historia

P. fairrieanumin kuvasi Lindley julkaisussa Gardener's Chronicle vuonna 1857 ja siirsi Stein julkaisussa Stein's Orchideenbuch vuonna 1892.

Kuvaus

P. fairrieanum on pienehkö venuksenkenkä. 8-28 cm pitkiä ja 2-3 cm leveitä lehtiä on neljästä kahdeksaan kappaletta. Väritys on päältä keski- tai tummanvihreä haalein laikuin, alta vaaleanvihreä. Kukkavana on 12-45 cm pitkä, vaaleanvihreä ja violettinukkainen. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi, harvoin kaksi kukkaa. Kukka on 5-8 cm leveä. Laji kukkii loka-tammikuussa.

Elinympäristö

P. fairrieanum kasvaa ryppäittäin kevyessä varjossa suojaisilla ruohikkorinteillä, kivillä metsässä tai jokien lähistöllä 1400-2200 metrin korkeudella kiinnittyneenä ruohoon ja lehtiroskaan. Lajin luontainen levinneisyysalue sijoittuu Bhutaniin, Itä-Intian pohjoisosiin ja Tiibetin eteläosiin. Alueen lämpötila vaihtelee 6 ja 21 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
Mile Budak

Kirjallinen tuotanto

Mile Budak tunnetaan myös kirjallisesta tuotannostaan. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja romaaneja, joissa kuvaa talonpoikien elämää Kroatian maaseudulla, erityisesti omissa lapsuusmaisemissaan. Kaikkiaan hän kirjoitti kahdeksan romaania. Tunnetuin teos lienee Ognijiste, joka ilmestyi suomeksi vuonna 1944 nimellä Omilla tulilla, kustannusosakeyhtiö Suomen Kirjan kustantamana. Vuonna 1968 ilmestyi Madridissa postuumisti hänen novellikokoelmansa ”Ciji je Velebit”.
Titon Jugoslaviassa Budakin teokset olivat kiellettyjä. Kroatian itsenäistyttyä uudelleen presidentti Franjo Tuđman halusi palauttaa hänen maineensa kirjailijana sekä merkittävänä isänmaanystävänä. Katsottiin, että Budak oli merkittävä kirjailija, jonka rooli toisen maailmansodan julmuuksissa tuli unohtaa. Tämä tulkinta on suututtanut Kroatian vasemmistoa ja liberaaleja.
Kroatian radio ja televisio ovat dramatisoineet Budakin omaelämäkerrallisen teoksen, joka käsittelee hänen joutumistaan mukaan Serbian armeijan vetäytymisretkelle Albaniaan 1915–1916.

Kiista katujen nimeämisestä

Osana Mile Budakin maineenpalauttamiskampanjaa Franjo Tuđmanin hallitus nimesi hänen mukaansa katuja sekä Splitissä että hänen syntymäpaikkakunnallaan Sveti Rokissa. Tämä suututti Kroatian vasemmistoa. Teon katsottiin myös vahingoittavan maan mainetta ulkomailla ja kiristävän erityisesti kroaattien ja serbien välejä. Vuonna 2003 Ivo Sanaderin hallitus päätti nimetä kaikki Mile Budakin mukaan nimetyt kadut uudelleen. Lisäksi Sveti Rokissa poistettiin vuonna 2004 hänen syntymänsä muistoksi asennettu muistolaatta.
Momio

Momio on 7–13 vuotiaille lapsille ja nuorille suunnattu internetpalvelu. Palvelu on tarkoitettu ainoastaan alle 18-vuotiaille. Palvelun ja sen käyttöön tarkoitetun sovelluksen on kehittänyt tanskalainen watAgame. Palvelussa voi viestiä muiden käyttäjien kanssa sekä jakaa kuvia ja YouTube-videoita toisille. Momiota on myös kutsuttu ”lasten Facebookiksi”. 
Palvelun käyttöön tarkoitettu sovellus on saatavana seuraaviin laitteisiin: iPad, iPhone, iPod Touch ja useat Android-puhelimet, kuten Samsung Galaxy S3 Mini, S2, S3, S4 ja Tab 3 ja 4. Kaikilla Android-puhelimilla sovellus ei toimi, koska puhelinten Android-versio ei ole tarpeeksi uusi. Palvelua voi käyttää myös tietokoneella osoitteessa www.momio.me.
Momio on julkaistu 15. maaliskuuta vuonna 2014.
Momiosta on useita kieliversioita, ja se toimii tällä hetkellä seuraavissa maissa: Tanska, Norja, Ruotsi, Suomi, Puola, Saksa, Itävalta, Sveitsi, Alankomaat, Belgia sekä Britannia.
Nykyisten Lasten ja Nuorten pelisivustoilla Momio on lähes suosituin heti MovieStarPlanetin jälkeen Suomessa.
Ylikulku

Ylikulku (engl. transit) viittaa tähtitieteessä tapahtumaan, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna.

Ylikulku Auringon suhteen

Yleensä ylikululla viitataan jonkun planeetan kulkemiseen Auringon editse Maasta katsottuna. Aurinkokunnan planeetoista tämä on mahdollista vain Merkuriukselle ja Venukselle, jotka kiertävät Aurinkoa Maan radan sisäpuolella.
Aiemmin Venuksen ylikuluilla oli tähtitieteellistä merkitystä, sillä niiden avulla pystyttiin määräämään Maan ja Venuksen keskinäinen etäisyys suurella tarkkuudella. Kun yksi planeettojen välinen etäisyys tunnetaan, planeettojen etäisyydet Auringosta voidaan johtaa siitä. Nykyään näitä mittauksia tehdään tutkalla, jolloin ei tarvitse odottaa harvinaisia ylikulkuja.
Viimeisin Venuksen ylikulku tapahtui 6. kesäkuuta 2012, seuraava tapahtuu 10. joulukuuta 2117 ja siitä seuraava 8. joulukuuta 2125. Seuraava Merkuriuksen ylikulku nähdään Suomessa 11. Marraskuuta 2019.
Kuun ylikulkua kutsutaan auringonpimennykseksi.

Ylikulut muiden tähtien suhteen

Liikkuessaan taivaalla aurinkokunnan kappaleet (Kuu, planeetat, pikkuplaneetat ja planeettojen kuut) saattavat peittää taustataivaan tähtiä. Tällaisia tapahtumia kutsutaan tähdenpeitoksi.
Laivanvarustajankatu

Laivanvarustajankatu (ruots. Skeppsredaregatan) on noin 250 metriä pitkä itä-länsisuuntainen katu Helsingin Ullanlinnassa. Se alkaa itäpäässään Neitsytpolulta ja päättyy länsipäässään Kapteeninkadulle. Laivanvarustajankadun ajorata on koko pituudeltaan kaksisuuntainen.
Suurin osa Laivanvarustajankadun julkisivuista mukailee Ullanlinnalle tyypillistä jugend-tyyliä.

Historia

Laivanvarustajankatu liittyy Ullanlinnan kaupunginosan merenkulkuaiheisiin ryhmänimiin, ja nimen alkuperäinen, vuonna 1842 käyttöön otettu ruotsinkielinen kirjoitusasu oli Skeppsredare Gatan. Vuoden 1866 kartassa nimen suomennoksena oli Laivanisännänkatu. Kadunnimestä Skeppsredaregatan tuli virallinen vuonna 1875 asemakaavan vahvistamisen myötä. Vuonna 1896 kadulle ehdotettiin nimeä Batterigatan, koska se sijaitsi lähellä venäläisen sotaväen ruutihuonealuetta, mutta nimi jäi entiselleen. Kadun viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi tuli vuonna 1909 Laivanvarustajakatu ja vuonna 1928 otettiin käyttöön nykyinen kirjoitusasu.
Kotijoukkojen esikunnan rovastintoimisto perustettiin Kotijoukkojen esikunnan perustamisen myötä. Rovastintoimisto sijaitsi joulukuuhun 1939 asti Laivanvarustajankatu 6:ssa, josta se muutti Hämeenlinnaan ja sieltä takaisin Helsinkiin maaliskuussa 1940.