google/wiki40b huggingface dataset:
Muhammad ibn Hammam

Muhammad ibn Hammam (arab. محمد بن همام‎, s. 8. toukokuuta 1949 Doha) on qatarilainen jalkapallovaikuttaja, joka toimi Aasian jalkapalloliiton puheenjohtajana ja Kansainvälisen jalkapalloliitto Fifan varapuheenjohtajana. Fifa asetti hänet joulukuussa 2012 elinikäiseen toimintakieltoon.
Hammam valittiin Aasian jalkapalloliiton puheenjohtajaksi 2002. Hänen toimikaudellaan muun muassa perustettiin AFC Champions League ja Qatar sai 2022 maailmanmestaruuskilpailut. Aiemmin Hammam oli toiminut muun muassa Qatarin jalkapalloliiton, lentopalloliiton ja pöytätennisliiton puheenjohtajana.
Hammam valittiin Fifan hallituksen jäseneksi 1996. Maaliskuussa 2011 hän ilmoitti asettuvansa ehdolle Fifan puheenjohtajavaaleihin. Hammam kuitenkin vetäytyi korruptiosyytöksen vuoksi ehdokkuudesta toukokuun lopulla, alle viikko ennen vaaleja. Fifan eettinen komitea hyllytti hänet kaikesta jalkapallotoiminnasta tutkinnan ajaksi. Heinäkuussa 2011 eettinen komitea asetti Hammamin elinikäiseen toimintakieltoon Karibian jalkapalloliiton jäsenten lahjonnasta. Hammam kiisti syytökset ja valitti tuomiosta urheilun vetoomustuomioistuimeen, joka heinäkuussa 2012 perui tuomion todisteiden puutteellisuuden vuoksi. Myöhemmin Fifa aloitti uuden tutkinnan Hammamin toimista ja joulukuussa 2012 hän sai elinikäisen toimintakiellon toimistaan Aasian jalkapalloliiton toimitusjohtajana.
Novyi Uojan

Novyi Uojan (ven. Новый Уоян) on kaupunkimainen taajama Burjatian tasavallan Pohjois-Baikalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Verhnjaja Angara -joen laaksossa 150 kilometriä piirin keskuksesta Nižneangarskista itään. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2009).
Taajama on perustettu vuonna 1976 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Lisäksi on puunhankintaa ja -jalostusta sekä elintarviketeollisuutta. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, koulu, lasten taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, rautatieläisten kulttuuritalo, kirjasto ja sairaala. Nižneangarskiin on osittain asfaltoitu maantieyhteys.
Kansainliiton neuvoston 107. kokous

Päätöksen suomennos

- Suomen sinivalkoinen kirja. Ulkoasiainministeriö, Helsinki 1940. -
Uustaantumuksellisuus

Uustaantumuksellisuus (liikkeen nimenä engl. Dark Enlightenment, neoreactionary movement, neoreaction tai NRx) on taantumuksellinen autoritaarinen oikeistolainen aate, joka on syntynyt Yhdysvalloissa 2010-luvulla.
Aatteen perusti Piilaaksossa yrittäjänä toiminut Curtis Yarvin. Siitä tuli etnonationalismin ohella toinen radikaalia oikeistolaista liikettä alt-rightia määritellyt intellektuellinen suuntaus. Blogikirjoituksissaan Yarvin arvosteli liberaaleja ja valtavirran konservatiiveja sekä kyseenalaisti demokratian merkityksen rauhan ja vaurauden synnyttäjänä. Yarvin on kutsunut demokratiaa ”tehottomaksi ja tuhoisaksi” hallinnon muodoksi ja yhdistänyt sen sotaan, tyranniaan, tuhoon ja köyhyyteen.
Uustaantumuksellisuus on autoritäärinen aate, jossa torjutaan valistuksen jälkeinen ajatus siitä, että maailma paranee sitä mukaa kun siitä tulee yhä demokraattisempi. Neoreaction.net-sivuston mukaan ongelmien ratkaisu on yhden vahvan miehen johtajuus, todellinen komentoketju ja selkeä omistajuusrakenne. Pankit, media ja yliopistot tulisi kansallistaa ja järjestellä uudelleen, vanhan vallan edustajat siirtää syrjään ja aloittaa kulttuurinen toipuminen satojen vuosien toimintahäiriön jälkeen.
Aatteen taustalla on esimerkiksi Thomas Carlylen ja Friedrich Hayekin teorioita.
Yarvinin ajatukset saivat joitain kannattajia Piilaaksossa ja Washingtonissa, kuten PayPalin perustaja Peter Thiel, Breitbart-sivuston toimitusjohtaja Steve Bannon ja brittiläinen filosofi Nick Land.
Jotkut aatteen kannattajat suosivat futuristista ja hypermaskuliinista visuaalista kuvastoa, jossa esiintyy sotilaita, aseita, tankkeja, avaruusaluksia ja kreikkalaisia jumalia.
Brunein miehitys

Taustaa

Malaijan niemimaahan kohdistui sotilaallinen uhka heti Japanin liityttyä sotaan ja Singaporeen sijoitettu aluejohto ei varannut joukkoja Borneon puolustamiseksi. Japanin Malaijan alueen suunnitelmaan sisällytettiin alusta alkaen Borneon valtaus Sarawakin Mirin ja Brunein Serian öljykenttien vuoksi.
Britit siirsivät jo joulukuussa 1940 Miriin komppanian 15. Punjab-rykmentin II pataljoonasta, jonka tehtävänä oli suojata öljykenttien tuhoamista valmistelevia osastoja. Elokuussa 1941 laskettiin öljykenttien tuotantoa 70 prosenttia ja samalla tehtiin lopullinen päätös, ettei Brittiläistä Pohjois-Borneota, Bruneita ja Labuanin aluetta puolustettaisi. Pohjois-Borneon kuvernööri sai tehtäväksi tiedottaa päätöksestä alueen vapaaehtoisille joukoille ja poliisille.

Valtaus

Vietnamista Cam Ranh Baystä lähti 13. joulukuuta varhain aamulla keisarillisen Japanin laivaston saattue Miriin ja Seriaan kuljettaen miehitysjoukkoja. Osastoon kuuluivat Fubuki-luokan hävittäjien Shinonome, Shirakumo ja Murakumo sekä sukellusveneentorjunta-aluksen suojaamina kymmenen kuljetusalusta. Myöhemmin osastoon liittyi kevyt risteilijä Yura ja vesilentokoneidenemäalus Kamikawamaru sekä raskaat risteilijät Kumano ja Suzuya ja niitä suojanneet hävittäjät Fubuki ja Sagiri. Maihinnousu alkoi 16. joulukuuta, ja se kohtasi vain vähäistä vastarintaa.
10 000 Cam Ranh Baylta Vietnamista lähtenyttä japanilaissotilasta nousi maihin Bruneihin Kuala Belaitissa 16. joulukuuta 1941. Japanilaisia oli vastassa Brittiläisen Intian 15. Punjab-rykmentin II pataljoona, joka oli sijoitettu Kuchingiin, Sarawakiin.
Kuuden päivän jälkeen japanilaisten onnistui miehittää koko Brunei. Miehityksen jälkeen Brunein sulttaani Ahmad Tajuddin teki sopimuksen japanilaisten kanssa maan hallinnasta. Brunei jaettiin viiteen prefektuuriin, jotka olivat Baram, Labuan, Lawas, Limbang ja Pohjois-Borneo. Pengiran Yusuf, joka johti yhtä prefektuuria oli Hiroshimassa koulutuksessa ja selviytyi atomipommista vuonna 1945.
Bruneinlahdelle ja Labuaniin rakennettiin laivasto- ja lentotukikohta. Liittoutuneiden joukot pommittivat laivastotukikohtaa ja Kuala Betaitin kaupunkia useasti sodan aikana. Kampong Ayerin kylä säästyi pommituksilta sodan aikana. Jpaanilaiset miehittivät Bruneita vuoteen 1945, jolloin Australian 9. divisioona vapautti alueen Operaatio Oboe Sixin aikana 10. kesäkuuta 1945, jolloin japanilaisjoukkojen komentaja Masao Baba antautui liittoutuneille.
Enkelados

Enkelados (m.kreik. Ἐγκέλαδος, lat. Enceladus) oli kreikkalaisessa mytologiassa soturihahmoinen jättiläinen eli gigantti. Enkelados on Uranoksen ja Gaian poika. Mytologian mukaan Enkelados taisteli Athenea vastaan gigantomakhiassa eli giganttien taistelussa. Enkeladoksen uskotaan olevan haudattu Etnan alle Sisiliassa.
Enkeladoksen mukaan on nimetty Saturnuksen kuu Enceladus ja suomalainen e-urheiluorganisaatio ENCE eSports.
Hannu Luntiala

Hannu Veikko Luntiala (s. 12. lokakuuta 1952 Helsinki) on Väestörekisterikeskuksen entinen ylijohtaja ja Tammen sekä Aviador-kustantamon kirjailija.

Henkilöhistoria ja työura

Hannu Luntiala syntyi ylireviisori Birger Luntialan ja sairaanhoitaja Toini Ikosen perheeseen. Hänen aviopuolisonsa vuodesta 2006 on opettaja Soili Valonen. Ylioppilaaksi Luntiala tuli 1971 ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1979. Samana vuonna hän aloitti työnsä Väestörekisterikeskuksessa ja on sittemmin toiminut virastossa useissa eri tehtävissä, muun muassa osasto- ja koulutuspäällikkönä. Väestörekisterikeskuksen johtajana Luntiala aloitti vuonna 1995 ja ylijohtajana vuonna 2003. Hänet valittiin uudelle ylijohtajan viisivuotiskaudelle vuosina 2008 ja 2013. Hän jäi eläkkeelle toimesta 1. marraskuuta 2016.

Ura kirjailijana

Luntialan runoja ja novelleja on julkaistu useissa antologioissa ja lehdissä 1980-luvulta lähtien. Vuonna 1999 Luntiala oli yksi Suomen Kulttuurirahaston Suuren Runokilpailun voittajista. Vuonna 2002 hän voitti Toivo Pekkasen syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi järjestetyn novellikilpailun maahanmuuttajatarinallaan Musta.  Kustannusosakeyhtiö Tammi julkaisi Luntialan Hommes-novellikokoelman vuonna 2006. Hommes (ranskaksi "miehet", "ihmiset") on nimensä mukaisesti kokoelma miehistä kertovia novelleja.
Luntialan  esikoisromaani Viimeiset viestitilmestyi 2007. Teos rakentuu kokonaan kuviteltujen tekstiviestikeskustelujen ympärille, ja sitä onkin kuvailtu maailman ensimmäiseksi tekstiviestiromaaniksi. Viimeiset viestit oli vuonna 2008 ehdolla arvostetun European Book Prizen eli Prix du Livre Européen saajaksi. Romaani on käännetty kroatiaksi, sloveniaksi, unkariksi, venäjäksi sekä viroksi.
In memoriam -romaani julkaistiin vuonna 2008. Se koostuu pääosin kuvitelluista muistokirjoituksista. Kolmas romaani, nimeltään Petri Vallin toinen elämä, ilmestyi syksyllä 2010. Se kertoo identiteettivarkaudesta ja valelääkäristä. Luntialan neljäs romaani julkaistiin syksyllä 2016. Ihmissyöjän päiväkirja -niminen teos kertoo kahden kosovolaisen vaatetäin maahanmuuttotarinan.
Luntialan ensimmäinen tietokirja on Jazzia Jumalan armosta – Juhani Aaltosen tarina (syksy 2017). Se kertoo saksofonisti-huilisti Juhani "Junnu" Aaltosesta.
Kuunari Helena

Kuunari Helena on Suomen Purjelaivasäätiön suurin koululaiva. Aluksen suunnitteli ranskalainen Guy Ribadeau Dumas, ja se rakennettiin Uudenkaupungin telakalla vuonna 1992. Sen pituus on 38,7 metriä, ja miehistönä on neljä henkilökuntaan kuuluvaa sekä 24 oppilasta.
Kuunari Helena on kesäisin nuorisopurjehduksilla Itämerellä. Muina aikoina se tekee valtamerimatkoja, joihin kuka tahansa voi osallistua. Talven 2005–2006 matka suuntautui Suomen Joutsenen jäljillä Etelä-Amerikan ympäri Kap Hornille.
Alfa Romeo 105/115-sarja

Giulia GTC (1964–1966)

Geneven autonäyttelyssä keväällä 1965 esiteltiin Giulia GTC, joka oli Sprint GT:n kangaskattoinen avoversio. Sitä valmistettiin ainoastaan noin 1 000 kappaletta.
Jääleinikki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen jääleinikki on matala, noin 10–15 senttimetriä korkea kasvi. Sen varsi on tavallisesti pysty, tanakka ja kalju. Kasvin aluslehdet ovat pitkäruotisia ja möyheitä. Aluslehtien lehtilapa on kolmisorminen ja tavallisesti ruodilliset lehdykät ovat syvään moniliuskaisia. Varsilehtien lapa on runsasliuskainen. Jääleinikin kukka on iso ja valkoinen, ja sen väri punertuu kukinnan edistyessä. Pitkään säilyviä kukkia on tavallisesti yksi tai kaksi ja ne ovat leveydeltään yleensä 2–2,5 cm. Kukissa on kaksi kehäkiehkuraa sekä viisi verho- ja terälehteä. Verholehdet ovat alapinnaltaan ruskeakarvaisia. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Suomessa jääleinikki kukkii tavallisesti heinä-elokuussa, joskus myös kesäkuun puolella. Hedelmä koostuu 2,5 mm pitkistä kaljuista pähkylöistä, joissa noin 2 mm pitkä, käyrä ota. Pitkään kukkiva jääleinikki tuottaa runsaasti siemeniä.
Jääleinikistä tunnetaan kaksi alalajia, ssp. glacialis ja ssp. chamissonis.

Levinneisyys

Jääleinikki on arktis-alpiininen laji, jota tavataan toisaalta Euroopassa ja Grönlannissa (ssp. glacialis) ja toisaalta Aasiassa Koillis-Venäjällä ja Pohjois-Amerikassa Alaskassa (ssp. chamissonis). Euroopassa lajin levinneisyysalue on varsin hajanainen. Sitä tavataan Skandinaviassa Kölivuoristossa, Alpeilla, Pyreneillä, Karpaateilla, Espanjan Sierra Nevadassa, Islannissa, Färsaarilla, Jan Mayenilla sekä Huippuvuorilla. Grönlannissa lajia esiintyy saaren itärannikolla. Suomessa jääleinikki on harvinainen laji, jota tavataan ainoastaan Enontekiöllä Kilpisjärven alueen suurtuntureilla.

Elinympäristö

Jääleinikki on tunturikasvi, joka vaatii kasvupaikaltaan runsasvetisyyttä. Tällaisia paikkoja tuntureilla ovat lumenviipymäpaikat ja tunturipurojen varret. Jääleinikki selviää lumisista kesistäkin hengissä sillä, että 70 prosenttia sen biomassasta on juurissa. Avoimen maan kasvina se ei kuitenkaan siedä kilpailua. Suomessa on enimmillään havaittu kasvavan 10 jääleinikkiä neliömetrillä. Hidaskasvuinen laji elää jopa 27-vuotiaaksi.
Jääleinikki on Euroopan korkeimmalla kasvava putkilokasvi, Alpeilla laji kasvaa jopa 4350 metrin korkeudessa ja Skandeilla 700–2370 metrissä. Ruijassa jääleinikki kasvaa vielä 1630 m korkeudessa ja Itä-Grönlannissa peräti 88. leveyspiirin korkeudella. Suomessa jääleinikkiä kasvaa eniten 850 m korkeudessa, usein yhdessä hapron (Oxyria digyna) kanssa.
Poroille jääleinikki on mieluisaa ravintoa.
Riley Nash

Ura

26. kesäkuuta 2010 Nashin ensimmäisellä kierroksella varannut Edmonton Oilers kauppasi hänen oikeutensa Carolina Hurricanesiin, joka antoi tilalle 46. varauksensa vuoden 2001 varaustilaisuuteen. 19. heinäkuuta 2010 Nash teki Carolinan kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. 23. joulukuuta 2011 Nash teki ensimmäisen NHL-pisteensä syöttäessään Andreas Nödlin maalin Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 2. maaliskuuta 2013 Florida Panthersia vastaan.
Markus Weissenberger

Markus Weissenberger (s. 8. maaliskuuta 1975, Lauterach, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Itävallan Bundesliigassa pelaavaa LASK Linziä.
Weissenbergerin isoveli Thomas Weissenberger on entinen ammattilaisjalkapalloilija.

Ura

Weissenberger on pelannut LASK Linzissä vuodesta 2008 lähtien, edustettuaan sitä ennen TSV 1860 Müncheniä, Arminia Bielefieldiä ja Eintracht Frankfurtia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 1999, ja on sen jälkeen pelannut toistaiseksi 29 A-maaottelua.
Weissenberger valittiin Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuihin, mutta hän joutui jäämään sivuun turnauksesta polvivamman vuoksi.
Espanjan salibandyliiga

Liga Nacional on Espanjan korkein sarjataso. Liigassa pelaa kahdeksan joukkuetta.
Pärskesammal

Ulkonäkö

Pärskesammal on hyvin pieni, punertavan tai ruskehtavan tummanvihreä. Se muistuttaa hopeasammalia. Sen kylkilehdet ovat vartta vasten painuneita ja sillä ei ole vatsalehtiä. Lehdet ovat pihtimäisiä ja niissä on kaksi teräväkärkistä liuskaa.

Levinneisyys

Sen levinneisyysaluetta ovat vuoristot Euroopassa ja Japanissa. Euroopassa sitä kasvaa muun muassa Alpeilla, Pyreneillä ja Skandeilla. Suomessa laji on harvinainen ja on löydetty vain kahdesta paikasta Enontekiön Kilpisjärvellä.

Elinympäristö

Pärskesammal kasvaa märillä kalkkikivikallioilla ja -kivillä virtaavien vesien ja vesiputousten pärskeisillä reunoilla. Pärskesammal on nykyisin erittäin uhanalainen Suomessa.
Vanessa Marshall

Ura

Marshall syntyi New Yorkissa, jossa hän opiskeli näyttelemistä New Yorkin yliopistolla. Muutettuaan Los Angelesiin hän työskenteli stand up -koomikkona huomattuaan ettei saanut niin useasti näytelmärooleja ylipainonsa vuoksi. Marshall esiintyikin lähinnä cameorooleissa City Guysissa ja Tuho-osastossa. Työskennellessään koomikkona hän päätyi mallin töihin erään päivälliskutsujuhlien myötä, jossa Marshall esiintyi stand up -koomikkona. Eräs mies kysyi hänen halukkuuttaan toimia ylipainoisena mallina. Aluksi Marshall piti tätä pahana loukkauksena, mutta kysyi jälkeenpäin palkkatasoa, joka oli miehen mukaan urapalkka. Mallina työskentelyn aikana hän ei uskonut ihmisten palkkaavan kuvauksia varten ja nähdekseen ylipainoisen naisen lehdissä. Marshall kuitenkin menetti mallintyöt laihtuessaan noin 23 kiloa hyväksyessään itsensä painosta huolimatta.

Ääninäyttelijänä

Ääninäyttelemisen pariin Marshall päätyi erään sketsi-esityksensä jälkeen Los Angelesissa, kun eräs agentti näki hänen esityksensä ja kehotti työskentelemään animaatioiden parissa. Agentti pyysi Marshallia koe-esiintymään hänelle. Mentyään koe-esiintymiseen Marshall kertoi ensimmäisen mainosjuonnon menneen huonosti hermostumisen johdosta. Agentti kuitenkin pyysi häntä tekemään juonnot eri hahmojen äänillä, jonka jälkeen he pyysivät allekirjoittamaan sopimuksen.
Sittemmin Marshall teki ensimmäisiä ääniroolejaan 1990-luvun X-Men-animaatiosarjaan, jonka jälkeen häntä on kuultu useissa videopeleissä, kuten Dune 2000, Metal Gear Solid 2: Substance, Kingdom Hearts II, James Bond 007: Nightfire, Need for Speed: Most Wanted, Justice League Heroes, Pirates of the Caribbean: At World’s End ja No More Heroes. Marshall on tehnyt äänirooleja animaatiosarjoihin, kuten Tehotytöt, Justice League, Duck Dodgers, The Grim Adventures of Billy & Mandy, Ben 10 ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies. Lisäksi hän tekee mainosjuontoja televisioon ja radioon.
The Grim Adventures of Billy & Mandy -animaatiosarjaan Marshall koe-esiintyi Erwinin roolia varten, jonka roolin hän kertoi saaneen luomalla hahmolle enemmän nörttimäisen äänen saadessaan hahmon lyijykynä luonnoksen. Muut roolia varten esiintyneet yrittivät luoda hahmoa alentavan äänen. Marshallille selvisi myöhemmin nähdessään sarjan, että hahmo oli tummaihoinen, josta kukaan ei maininnut mitään.

Yksityiselämä

Marshall oli naimisissa Andrew Kishinon kanssa vuosina 2001–2007, jonka kanssa hän perusti oman ääninäyttelijä yhtiön Marsh-Kish Productions.
Hänen äitinsä on näyttelijä Joan Van Ark.
Knut Faldbakken

Knut Faldbakken (s. 1941) on norjalainen kirjailija.
Faldbakken opiskeli psykologiaa Oslon yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken ja ryhtyi toimittajaksi. Hän asui ulkomailla yhteensä kymmenen vuotta ja kertoo kokemuksistaan kirjoissaan. Hänen esikoisteoksensa oli Harmaa sateenkaari vuonna 1967, ja seuraava romaani oli läpimurto Sin mors hus. Romaanien lisäksi Faldbakken on kirjoittanut näytelmiä, dekkarin ja lastenkirjan. Kirjoja on käännetty 19 kielelle ja myyty yhteensä yli kaksi miljoonaa. Viisi niistä on myös filmattu.
Mehdi Mahdavikia

Mehdi Mahdavikia (persiaksi مهدی مهدوی‌کیا) (s. 24. heinäkuuta 1977, Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaisseura Eintracht Frankfurtia. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja.
Vuoden 2003 Aasian parhaaksi pelaajaksi valittu Mahdavikia aloitti uransa Bank Melli FC:n joukkueessa ja siirtyi sen jälkeen Persepolis FC:n joukkueeseen. Vuoden 1998 MM-kisojen parhaaksi iranilaiseksi pelaajaksi valittu Mahdavikia pelasi saksalaisseura VfL Bochumissa 1998–1999. Hän aloitti Hamburger SV:ssä 1999, ja hänet on valittu seuran vuoden pelaajaksi vuosina 2003 ja 2004.
Mahdavikia on pelannut Iranin maajoukkueessa yli sata ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.
Hauterives

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyys on Ihanteiden palatsi (Palais idéal). Naivistisen palatsin rakensi postimies Ferdinand Cheval vuosina 1879 – 1912. Cheval näki unessaan fantastinen palatsin, jollaisen hän sitten myös päätti rakentaa. Palatsin rakentamiseen hän käytti 33 vuotta. Vuonna 1969 Ranskan kulttuuriministeri André Malraux nosti palatsin Ranskan historiallisten monumenttien listalle.
Alainen-Toriseva

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,9 metriä mpy.
Rubiinitetra

Koko ja ulkonäkö

Rubiinitetra on pituudeltaan noin 4–5 cm. Sen kyljessä on rubiininvärisiä juovia.

Alkuperä

Rubiinitetra on kotoisin Guyanasta Etelä-Amerikasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Rubiinitetra on parvikala ja parvessa tulisi olla vähintään 6–10  yksilöä. Kauneimmillaan vasta yli 20 kalan parvessa. Maksimimäärän määrää vain akvaarion koko.

Vesiolot ja ravinto

Veden sopiva happamuus on pH 6–7. Sopiva veden kovuus on dH 5–12. Veden lämpötilan tulisi olla välillä 24–28 °C.
Rubiinitetralle kelpaavat ruoaksi kaikenlaiset tehdasvalmisteiset kuivahiutaleruoat.
Idänkeulankärki

Ulkonäkö

Idänkeulankärjellä on pääjuuri, josta kasvava varsi on hyvin lyhyt niin, että lehdet nousevat maasta ruusukkeena. Lehdet ovat parilehdykkäisiä ja päätöparisia. Noin senttimetrin pituisia, pitkänomaisia, suippokärkisiä lehdyköitä on lehdessä 8–15 paria. Kukinnot ovat 10–20 cm pitkien, pystyjen, lehtiruusukkeen keskeltä lehtihangoista lähtevien tanakoiden kukintoperien päissä olevia terttuja. Lehdet ja kukintoperät ovat pehmeäkarvaisia. Terttu on tiheä, mykerömäinen, ja siinä on 5–15 kukkaa. Kukat ovat vajaan puolentoista senttimetrin pituisia, viistosti ylös suuntautuvia. Teriö on kellanvalkoinen tai sinertävä. Verhiö on mustakarvainen. Palot ovat pari senttimetriä pitkiä, pystyjä ja mustakarvaisia. Ne ovat pulleita, kahdesta rinnakkaisesta lokerosta muodostuneita. Palkojen kärki on kuitenkin pitkä ja suippo, mikä on antanut aiheen nimelle keulankärki ja tieteelliselle nimelle Oxytropis, joka merkitsee terävää kärkeä tai keulaa.

Levinneisyys

Idänkeulankärki on laajalle levinnyt ja ominaisuuksiltaan vaihteleva laji, jonka jaosta alalajeihin ja toisaalta rajauksesta suhteessa lähilajeihin on erilaisia käsityksiä. Suomessa esiintyvä alalaji sordida kasvaa tundralla Suomesta itäisimpään Siperiaan asti. Paikoin sen alue ulottuu havumetsävyöhykkeen puolelle ja kauimmillaan etelässä Ohotanmeren rannikolle ja Sahalinille. Siperian eteläosan vuoristoissa Baikaljärven ja Altain välillä on erillisiä esiintymiä. Alalaji campestris esiintyy etelämpänä Euroopassa vuoristoissa: Pyreneillä, Alpeilla, Karpaateilla ja Kaukasuksella. Lisäksi sillä on erillinen esiintymisalue Skandinavian eteläosassa. Pohjois-Amerikassa esiintyy muotoja, jotka voidaan laskea alalajeiksi tai lähilajeiksi.
Idänkeulankärki esiintyy Suomessa harvinaisena Pohjois-Lapissa, Sallan ja Kuusamon tienoilla sekä toisaalta Etelä-Suomessa. Pohjoisessa se kasvaa tunturikankailla, kallioilla ja jokien hiekkaisilla rannoilla. Kaakkois- ja Etelä-Suomessa idänkeulankärjen levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Karjalan eteläosasta lounaaseen Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajoille asti. Etelä-Suomen keulankärkiesiintymät ovat yleensä Salpausselkien liepeillä, muutamat kuitenkin kauempanakin niistä sijaitsevilla harjuilla. Myös Suomessa esiintyvän (idän)keulankärjen taksonomisesta asemasta on esitetty erilaisia näkemyksiä. Erityisesti Etelä-Suomen keulankärkien osalta on ollut epäselvää kuuluvatko ne alalajiin sordida, kuten Pohjois-Suomen, Pohjois-Venäjän ja Siperian keulankärjet, vai ovatko ne enemmänkin sukua Etelä-Skandinavian ja muun Euroopan keulankärjille. Epäselvyyteen on vaikuttanut muun muassa Pohjois- ja Etelä-Suomen keulankärkien kukkien erilainen väri. Pohjoisen kasvit ovat yleensä sinikukkaisia, etelän taas valko- tai kellertäväkukkaisia.
Naisen kosto (vuoden 1945 elokuva)

Tuotanto ja vastaanotto

Ensimmäisen elokuvansa, Synnin enkeleiden jälkeen Bresson aloitti käsikirjoittamaan uutta elokuvaa, joka pohjautui tarinaan Denis Diderot'n romaanissa. Elokuvan dialogeita oli Bressonin lisäksi kirjoittamassa Jean Cocteau. Bresson on myöhemmin kertonut, että Cocteaun tehtävä oli käytännössä vain yhdenmukaistaa tarinaa, ja että oli itse vastuussa myös suurimmasta osasta dialogia.
Naisen koston kuvaukset alkoivat toukokuussa 1944, Natsi-Saksan Ranskan miehityksen viimeisinä kuukausina. Kuvaukset Épinayn studiolla jouduttiin keskeyttämään useasti ilmahyökkäysten takia. Sen jälkeen kun Pariisi vapautettin elokuussa, kuvauksia vaikeutti sähköpula. Kuvaukset saatiin kuitenkin valmiiksi lopulta helmikuussa 1945, ja elokuvan ensi-ilta oli syyskuussa. Naisen kosto ei ollut menestys, sillä sen katsojaluvut jäivät pieniksi eivätkä kriitikot pitäneet siitä.

Merkitys

Naisen kosto oli poikkeuksellinen elokuva Bressonin tuotannossa, sillä siinä oli käytetty melko perinteistä elokuvakerrontaa. Siitä puuttuikin monet Bressonin elokuvien erityispiirteistä, kuten uskonnollinen symboliikka. Vaikka pääosissa esiintyneet María Casares ja Elina Labourdette saivatkin kehuja rooleistaan, niin kokemus elokuvasta vakuutti Bressonin luopumaan "tähdistä". Elokuvan pettymyksen jälkeen Bresson vältti jatkossa ammattinäyttelijöitä ja studiotuotantoa.
Ranskan uuden aallon ohjaajien François Truffaut'n ja Jean-Luc Godardin on sanottu saaneen vaikutteita Naisen kostosta.
Despite

Konsertit

Despite teki ensimmäisen ulkomaankeikkansa Suomessa, Loimaan Heimolinnassa 7 marraskuuta 2009 konserttitapahtumassa "Heviä isänpäivää".