google/wiki40b huggingface dataset:
Apostoli Barnabaan luostari

Historia

Luostari sijaitsee lähellä antiikin Salamiin arkeologista aluetta ja kuninkaallisia hautoja. Se on perustettu Salamiista kotoisin olleen, Kyproksella lähetystyötä tehneen ja Kyproksen kirkon perustajana pidetyn Barnabaan perimätiedon mukaiselle hautapaikalle. Hauta löydettiin ja tunnistettiin vuonna 477, ja sen ansiosta Kyproksen kirkko sai keisarilta autokefalian eli itsenäisen aseman. Ensimmäinen kirkko ja luostari rakennettiin paikalle heti tämän jälkeen. Se tuhoutui arabien hyökkäyksessä 600-luvulla. Nykyiset rakennukset ovat peräisin vuodelta 1756. Luostari säilyi asuttuna vuoteen 1976.
Luostari on suosittu pyhiinvaelluskohde. Se juhlii Barnabaan muistopäivänä 11. kesäkuuta.

Museo

Luostarirakennuksissa toimii vuodesta 1991 arkeologinen ja ikonimuseo. Sen kokoelmiin kuuluu arkeologisia löytöjä neoliittiselta ja pronssikaudelta sekä antiikin ajalta, ja ikoneja kristilliseltä ajalta, kattaen yhteensä noin 9000 vuotta Kyproksen historiaa.
Viktor Jerofejev

Viktor Vladimirovitš Jerofejev (ven. Виктор Владимирович Ерофеев; s. 19. syyskuuta 1947 Moskova) on venäläinen kirjailija, joka on joutunut toisinajattelijan kirjoihin niin Leonid Brežnevin Neuvostoliitossa kuin Putinin Venäjälläkin.

Elämä

Jerofejevin isä oli Josif Stalinin läheinen työtoveri ja suurlähettiläs. Perhe asui Pariisissa Jerofejevin lapsuudessa, ja niinpä hänen teoksiaan on käännetty runsaasti ranskaksi. Jerofejev valmistui 1970 Moskovan yliopistosta. Väitöskirjansa hän teki 1970 Fjodor Dostojevskista ja ranskalaisesta eksistentialismista.
Hän toimi Neuvostoliiton aikana Metropol-nimisen nuorten kirjailijoiden aikakausjulkaisun toimittajana ja julkaisi teoksia niin sallitusti kuin epävirallisella samizdat-sektorillakin. Jerofejevin mielipiteet katkaisivat kirjailijaliiton jäsenyyden ja hänen isänsä uran.
Toisinajattelijana hän lukeutui räväkkään, normeja koettelevaan siipeen, jonka läntinen vastine oli 1960-luvun kulttuuriradikalismi. Muun kirjallisen tuotannon ohella Jerofejev on kirjoittanut Alfred Schnittken oopperan Elämä idiootin kanssa libreton, joka perustuu hänen saman nimiseen novelliinsa.
Venäjällä hän joutui 2000-luvun alussa Našin hampaisiin, ja hänen teoksiaan koetettiin saada kirjakauppaboikottiin. Syytöksinä olivat ”pornografisuus” ja ”epäkansallisuus”. Toisaalta venäläinen sivistyneistö suhtautuu häneen kalseasti, ja muun muassa sananvapausaktivisti Andrei Bitovin mukaan hän ”ei ole eläessään kirjoittanut yhtään ainutta totuudellista sanaa”. Hänet erotettiin välillä Venäjän kirjailijaliitosta, mutta hän on taas nykyisin sen jäsen.
Jerofejev asuu nykyisin Moskovassa, ja hänellä on ollut vuodesta 1998 ohjelma Apokrif valtiollisen tv-yhtiön Rossijan Kultura-kanavalla. Hän kirjoittaa kolumneja Frankfurter Allgemeine Zeitungiin ja The New Yorkeriin.
Sōjutsu

Sōjutsu  (jap. 槍術, sōjutsu) tarkoittaa perinteistä japanilaista keihäänkäyttötaitoa. Japanilaisen keihään (yari) käyttöä opettavia koulukuntia on ollut satoja.

Hōzōin-ryū sōjutsu

jap. 宝蔵院流槍術, Hōzōin-ryū sōjutsu on japanilainen sotataitoperinne eli (koryū) joka on erikoistunut sōjutsuun. Hōzōin-ryūn perusti (jap. 宝蔵院 覚禅房 胤栄, Hōzōin Kakuzenbō In'ei) noin vuonna 1560. In'ei oli buddhalaismunkki Kōfuku-jin temppelistä Narasta, Japanista. Hän oli harjoitellut miekkataitoja Kamiizumi Ise-no-kami Nobutsunan johdolla jonka jälkeen sai opetusta keihäänkäytössä mestari jap. 大膳太夫盛忠, Daizen Daifu Moritadalta, jonka opetuksessa ja valvonnassa kehitti oman sōjutsu -keihäskoulukunnan.

Owari Kan-ryū sōjutsu

jap. 尾張貫流槍術, Owari Kan-ryū sōjutsu on japanilainen sotataitoperinne eli (koryū) joka on erikoistunut sōjutsuun mutta omaa myös miekkailua perinnössään. Owari Kan-ryū -keihäskoulukunnan perusti Tsuda Gonnojo Taira Nobuyuki (1654 – 4. heinäkuuta 1698) noin vuonna 1671 kokiessaan valaistumisen vain 16-vuotiaana. Nuoruudessaan hän opiskeli Ito-ryū ja Saburi-ryū keihästyylejä. Owari Kan-ryūstä tuli Owarin provinssin virallinen sōjutsukoulukunta läänin näljännen hallitsijan (daimyō) Tokugawa Yoshimichin määräyksestä.
Owari Kan-ryū sōjutsulle ominaista on yli 3,60-metrisen (12 shakua pitkän) kuda yarin käyttö. Tavallisesta koryū perinteestä poiketen Owari Kan-ryūn harjoittelu aloitetaan ottelu shiai ja pariharjoittelulla jonka hallittuaan harjoittelija etenee terävällä keihäällä yksin tehtävään kataharjoitteluun. Otteluharjoittelussa käytetään samankaltaisia suojavarusteita kuin modernissa jukendossa.
Baldernin linna

Baldernin linna (saks. Schloss Baldern) on barokkilinna Schwäbische Albiin kuuluvalla kukkulalla Saksan Baden-Württembergissä. Nykyisin linnassa toimii museo ja se sisältää yhden Saksan suurimmista asekokoelmista.

Historia

Varhaisin maininta Baldernin linnasta löytyy 1000-luvulta. Nykyisen barokkiulkonäkönsä se sai vuosina 1718–1737, kun linnasta tuli Oettingen-Baldernin kreivien residenssi. Aatelissuku Oettingen-Baldernin sammuttua vuonna 1798 linna päätyi Oettingen-Wallersteinin ruhtinassuvun haltuun. Vuoden 1896 tienoilla linnasta tehtiin yleisölle avoin.
Hopea-hopeakloridielektrodi

Hopea-hopeakloridielektrodi on elektrodityyppi, jota käytetään usein vertailuelektrodina  useissa sähkökemiallisissa mittauksissa esimerkiksi sisäisenä vertailuelektrodina pH-mittareissa.

Rakenne ja valmistus

Hopea-hopeakloridielektrodi koostuu lasisesta kuoresta, jonka sisällä on hopealanka, jonka pinnalla on kerros hopeakloridia. Lanka on kylläisessä hopeakloridi ja kaliumkloridiliuoksessa. Elektrodin päässä on huokoinen suolasilta, jonka läpi elektrodi on yhteydessä tutkittavaan liuokseen.
Hopea-hopeaklorideja valmistetaan hapettamalla hopealankaa kloridiliuoksessa. Erittäin puhdas hopealanka kytketään sähkökennon anodiksi ja katodina käytetään platinaelektrodia. Elektrolyyttinä on laimea suolahappo- tai natriumkloridiliuos. Kun piiriin kytketään virta, hopealanka saa hopeakloridipinnoitteen. Pinnoitusaika riippuu halutusta hopeakloridikerroksen paksuudesta. Pienille elektrodeille käsittely kestää yleensä noin viisi minuuttia.

Hopea-hopeakloridielektrodin huonoja puolia

Hopea-hopeakloridielektrodi on suhteellisen halpa ja tarkka mittauksissa. Elektrodilla on myös muutama epätoivottava ominaisuus. Huokoinen suolasilta voi tukkeutua, jolloin elektrodi antaa epävakaan vasteen. Hopeakloridi hajoaa valon vaikutuksesta, minkä vuoksi elektrodia on säilytettävä ja mielellään myös käytettävä valolta suojattuna.
Onnen kulissit

Arvioita

Helsingin Sanomien Pertti Avola kehui muun muassa Jeremy Ironsin roolisuoritusta erikoisen von Bülowin tulkkina, mutta piti Schroederin ohjausta persoonattomana ja monia kerrontaratkaisuja outoina, kuten koomansa takaa puhuvaa Sunnyn kertojaääntä. Hän piti oikeastaan koko Sunnyn hahmoa tarinassa varsin turhana muutamaa takaumaa lukuun ottamatta. Saman lehden Mikael Fräntin mielestä taas kertojanääni toimii samalla tavoin kuin haudantakainen kertoja Billy Wilderin Auringonlaskun kadussa. Hänestä Onnen kulissien älynystyröitä hierova kiinnostava tarina, näkökulmien vaihtelu, varma ohjaus ja hyvät näyttelijät takaavat nautittavan elokuvakokemuksen. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti Onnen kulisseja hyytävän kylmäksi avioliittodraamaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Antelope Canyon

Antelope Canyon on Yhdysvaltojen lounaisosassa oleva kanjoni. Se sijaitsee navajoreservaatissa  Arizonassa lähellä Pagen kaupunkia.
Antelope Canyon on suosittu matkailukohde. Se on kapea ja syvä veden muovaama kanjoni. Kanjoniin lankeava valo värjää kallion muodot punaisen ja oranssin eri sävyin. Kanjoni koostuu kahdesta osasta. Ylempi kanjoni (Upper Antelope Canyon) on noin 180 metriä pitkä ja alempi kanjoni (Lower Antelope Canyon) on noin 800 metriä pitkä.
Elokuussa 1997 alemmassa kanjonissa hukkui 11 henkilöä äkilliseen tulvaan, minkä aiheutti 8 kilometrin päässä ollut ukkosmyrsky. Tämän jälkeen kanjonin turvallisuutta parannettiin lisäämällä sinne tikkaita hätäpoistumisteiksi. Lisäksi kanjoniin pääsee nykyään vain oppaan seurassa.
Super Game Boy

Super Game Boy on adapterimoduuli Nintendon Super Nintendo Entertainment System -konsolille, joka julkaistiin vuonna 1994. Lisälaite mahdollistaa Game Boyn pelien pelaamisen TV-ruudulla käyttäen hyödyksi SNES:iä ja sen ohjaimia. Laite muuntaa Game Boy -pelien neljää eri harmaata sisältävän värimaailman värikkääksi TV-ruudulla. Myös äänimaailma on joissain peleissä, kuten Donkey Kongissa, parempi pelattaessa Super Game Boylla. Kaksinpeli oli mahdollista muun muassa Game Boyn versiossa pelistä Killer Instinct.
Super Game Boyta myytiin Amerikassa 60 dollarin hintaan. Nintendo julkaisi myös Super Game Boy 2 -adapterin vuonna 1998.
Axel Möller

Didrik Magnus Axel Möller (16. helmikuuta 1830 – 25. lokakuuta 1896) oli ruotsalainen tähtitieteilijä. Hän vaikutti Lundin yliopistolla, mutta sai tehdä suuren matkastipendin turvin yli vuoden mittaisen matkan Euroopan tärkeisiin yliopistoihin.  
Johann Franz Encke oli julkaissut teorian, jonka mukaan tähtienvälinen aine vaikuttaa komeettojen ratoihin. 
Möllerille vahvisti tämän havainnoillaan, ja hänelle myönnettiin vuonna 1881 Royal Astronomical Societyn kultamitali.
Gospel Riders

Historia

Kerho on perustettu vuonna 1980 kun Jukka Parkkinen haki lehti-ilmoitusten kautta ajokavereita. Näin syntyi kahdentoista perustavan jäsenen voimin Kristityt motoristit -niminen kerho, joka myöhemmin vaihtoi nimensä muotoon Gospel Riders. Gospel Riders - moottoripyöräkerho ry rekisteröitiin yhdistykseksi 2.7.1992. Järjestö on Suomen Motoristit ry (SMOTO):n jäsen.
Kerhon presidenttinä toimi vuodesta 2011 Tapio Kyllönen. Kyllöstä seurasi Mika Saarinen.

Toiminta-alue

Gospel Riders toimii Suomessa valtakunnallisesti. Alueosastoja sillä on yli 20. Paikkakuntia joilla kerho toimii Suomessa ovat: Espoo, Helsinki, Hyvinkää, Hämeenlinna, Jyväskylä, Keuruu, Kestilä, Kokkola, Kouvola, Kukonkylä, Kuopio, Lahti, Lohja, Mikkeli, Oulu, Parikkala, Pietarsaari, Pori, Raasepori, Soini, Tampere, Turku ja Viitasaari. Järjestön kotipaikkakunta on Helsinki. Suomen lisäksi sisarjärjestöjä on myös Espanjassa, Virossa ja Jerusalemissa, Israelissa. Kerho on tehnyt hyväntekeväisyyttä tukemalla lastenkotia Virossa.

Arvot ja tapahtumat

Gospel Riders on yhteiskristillinen ja poliittisiin puolueisiin sitoutumaton järjestö, jonka taustalla vaikuttaa tunnustuskuntiin sitoutumaton evankelikaalisuus. Se ei ota kantaa eri kirkkokuntien välisiin tunnustuksellisiin eroihin, vaan tukee jäsentensä hengellistä kasvua ja yhdistää heitä moottoripyöräharrastuksen ympärille tukien myös liikennetaitoja. Toisin kuin useissa muissa moottoripyöräkerhoissa järjestön jäsenyys on avoin eli jäseneksi voi liittyä itse ilman että siihen kutsutaan, eikä monivaiheista hakuprosessia ole.
Kerhon 7xSF-ajotapahtuma (Seitsemän kertaa Suomi-Finland) on Suomen suurimpia evankeliointitapahtumia. Tapahtuman tavoite on kiertää Suomi seitsemän kertaa seitsemänä vuotena. Järjestön vuosittainen päätapahtuma on nimeltään MOJ (Message of Joy) -meeting. Talvisin järjestöllä on kerhoiltoja. Kaikki järjestön tapahtumat ovat päihteettömiä.
Gospel Riders julkaisee kerholehteä sekä Motoristiraamattua. Se sisältää Uuden testamentin ja Psalmit Raamattu Kansalle -käännöksenä sekä kertomuksia jäsenten uskoontulosta. Motoristiraamattuja on jaettu 105.000 kappaletta vuodesta 2007 alkaen kouluissa, rippileireillä ja muissa tilaisuuksissa.
Maire Vaajakallio

Maire Inkeri Vaajakallio, o.s. Helin (7. joulukuuta 1923 Helsinki – 3. marraskuuta 2008 Muurame) oli suomalainen Muuramessa asunut toimittaja ja runoilija. Vaajakallio oli toimittajana yli 40 vuotta joista 30 vuotta Helsingin Sanomien Jyväskylän aluetoimittajana.  Hän oli Keski-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja 1974–1975 ja varapuheenjohtaja 1976–1977.
Bal Thackeray

Balasaheb Keshav Thackeray (marathiksi बाळासाहेब केशव ठाकरे; 23. tammikuuta 1926 – 17. marraskuuta 2012 Mumbai ) oli kiistelty äärioikeistopoliitikko Intian Maharashtrasta. Hän aloitti uransa sarjakuvataiteilijana, mutta perusti vuonna 1966 hindunationalistisen Shiv Sena -puolueen, joka on muun muassa lietsonut väkivaltaa muslimeja vastaan. Thackeray on maininnut ihailevansa Adolf Hitleriä. Hän oli ylpeä Tamilitiikereistä.
Қ

Ääntäminen

Қ ääntyy abhaasissa soinnittomana velaarisena klusiilina /k/. Kazakissa ja uzbekissa se ääntyy soinnittomana uvulaarisena klusiilina /q/.
Lämpölaitos

Lämpölaitos (usein myös lämpökeskus) on teollisen mittavakaavan lämmitykseen tarkoitettu laitos. Tavallisin käyttökohde on pienehköt kaukolämmitettävät kohteet, teholtaan tavallisesti muutamasta pariinkymmeneen megawattiin. Toinen merkittävä käyttökohde on erilaiset vara- ja huippulämpölaitokset suurissa kaukolämpöverkoissa, joissa lämpö tuotetaan tavallisesti lämpövoimalaitoksessa.
Kaukolämpöä tuottavassa laitoksessa on tavallisesti lämminvesikattila, jolla vettä ainoastaan lämmitetään. Tätä lämmintä vettä kierrätetään sitten lämmönvaihtimissa ja näin saadaan haluttu kohde lämpimäksi.
Teollisuuden kohteissa voidaan käyttää myös höyrykattiloita, joilla vesi höyrystetään. Vesihöyry syötetään lämmityskohteeseen tai yleensä lämmönvaihtimeen höyrystymislämpötilassa. Tiivistyvä höyry luovuttaa höyrystymislämpönsä, joka on 2260 kJ/kg (100 °C). Tämä on huomattavasti suurempi kuin esimerkiksi kymmenen astetta viilenevän veden luovuttama lämpö, joka on 41,86 kJ/kg. Siksi höyrylämmitys on huomattavasti 'tehokkaampi' ratkaisu. Höyrystettävän ns. syöttöveden painetta ja siten höyrynpainetta nostamalla saadaan höyryn lauhtumislämpötilaa nostettua.
Asfalttisoturin viimeinen hidas

Taustatietoa

Albumin ensimmäinen näytekappale ”Tööttää” julkaistiin syksyllä 2009. Toinen näytekappale ”Leikkii kotii” (mukana Hyzä) julkaistiin toukokuussa 2010. Kummatkin kappaleet julkaistiin internetissä ilmaisladattavaksi. Kappaleista ”Voisitsä rakastaa asfalttisoturii” ja ”Tyyttää” on julkaistu musiikkivideot. Albumin tuotannosta vastaavat Ruudolf, Pianomies ja Karri Koira.
Cardinals Folly

Cardinals Folly on helsinkiläinen doom metal -yhtye. Yhtye on toiminut vuodesta 2004, vuosina 2004-2007 nimellä The Coven, jolla se julkaisi kaksi demoa ja yhden live-äänitteen. Vuodesta 2007 alkaen nykyisellä nimellään toimineena yhtye on julkaissut neljä pitkäsoittoa, Such Power is Dangerous! (Shadow Kingdom Records, 2011), Our Cult Continues! (Shadow Kingdom Records, 2014), Holocaust of Ecstasy & Freedom (Shadow Kingdom Records, 2016) ja "Deranged Pagan Sons" (Nine/Topillo Records, 2017) ja kaksi EP:tä Heretic´s Hangover (2008) ja Orthodox Faces (2009), jotka julkaistiin uudelleen bonuskappaleiden kera kokoelmalevyllä Strange Conflicts of The Past (Shadow Kingdom Records, 2013).
Jouni Tilli

Jouni Tilli (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen valtiotieteilijä. Hän on tutkija Jyväskylän yliopistossa.
Tilli valmistui ylioppilaaksi Reisjärven lukiosta vuonna 1998 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan valtio-oppi. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2012. Väitöskirja valittiin samana vuonna yliopiston parhaaksi.
Tilli on tutkinut muun muassa uskonnon ja politiikan suhdetta, sotiin liittyvää historiapolitiikkaa ja uskonnollista retoriikkaa. Hänen kirjansa Suomen pyhä sota: papit jatkosodan julistajina valittiin vuoden 2014 kristilliseksi kirjaksi.
Lazaga (1924)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 20. helmikuuta 1961.
Psyduck

Tuntomerkit

Psyduck on keltainen ankkapokémon, jolla on pään päällä kolme höyhentä. Psyduck harhauttaa vastustajiaan luulemaan, että se olisi heikko Pokémon. Psyduck kärsii myös päänsärystä ja siksi se pitää päätään käpäliensä välissä. Vaikka Psyduck on ankkapokémon, se ei osaa silti lentää.

Anime

Misty sai Psyduckin jakson Hypno ja nokkaunet (Hypno's Naptime) lopussa, jossa Brock oli luvannut Hoitaja Joylle pitää huolta Psyduckista, koska se näytti kärsivän päänsärystä. Kuultuaan pokédexiltä, että Psyduckilla päänsäryn kärsiminen on normaalia, Misty raivostui ja perääntyessään kaatui pudottaen poképallon, jonka sisään Psyduck nappasi itsensä. Mistyn Psyducilla on ikävä kyky tulla itsekseen ulos poképallosta, usein juuri pahimpaan mahdolliseen aikaan, mikä on johtanut Mistyllä monien otteluiden häviämiseen. Se ei myöskään kykene käyttämään meediohyökkäyksiään, ellei saa kovaa päänsärkyä, mikä tekee siitä usein melko hyödyttömän. Mutta silloin kun päänsärky iskee, sen meediovoimat ovat todella hyödyksi. Toinen Psyduckin huomattava piirre on se, että vaikka se on vesipokémon, se ei osaa uida.
Gott strafe England

Gott strafe England (saks. Jumala rangaiskoon Englantia) oli Saksan armeijan sotahuuto ja lentävä lause ensimmäisessä maailmansodassa. Iskulauseen keksi saksanjuutalainen runoilija Ernst Lissauer, joka kirjoitti myös kuuluisan propagandarunon Haßgesang gegen England (saks. Vihalaulu Englantia vastaan).
Sota-aikana jotkut saksalaiset, erityisesti sotilaat, korvasivat lauseella muut tervehdysmuodot. Siihen vastattiin toteamalla Er strafe es! (saks. Hän rankaisee!)
Saksalainen kuvataiteilija Helmut Herzfeld (1891–1968), joka tunnetaan fotomontaaseistaan ja saksalaisen dadaismin kehittämisestä, muutti nimensä John Heartfieldiksi vastalauseena pilkkahuudolle. Herzfeld taisteli maailmansodassa länsirintamalla.
Guerrilla Girls

Guerrilla Girls on vuonna 1985 perustettu yhdysvaltalainen feministinen taide- ja aktivistiryhmä, joka vastustaa taiteen ja visuaalisen kulttuurin seksismiä. Ryhmä keskittyy taidemaailman sukupuoliseen epätasa-arvoon sekä rasismiin, ja se on tullut tunnetuksi esiintymisillään jäsenten anonymiteetin takaavat gorilla-naamiot päässä. Ryhmän jäsenet käyttävät kuuluisien naistaiteilijoiden nimiä pseudonyymeinä (mm. Frida Kahlo, Kathe Kollwitz, Georgia O'Keeffe). Jäsenet, jotka ovat itsekin taiteilijoita, perustelevat tarvetta tunnistamattomina pysymiseen taidemaailman pienellä koolla.
Ryhmän toimintaan kuuluu esimerkiksi mainosjulisteet ja keskustelutilaisuuksien järjestäminen. Ryhmä on myös julkaissut kirjoja, jossa tilastotietojen pohjalta tuodaan esiin naisten ja ei-valkoisten pieni edustus taiteessa ja taidehistoriassa. Guerrilla Girls on esiintynyt Suomessa vuonna 2011.
HMS Alresford

Palvelus

HMS Alresford oli elokuussa 1939 liitettynä merenkulkukouluun HMS Dryadiin Portsmouthissa, missä alus palveli edelleen kesäkuussa 1940 ollen korjattavana.
Alus palveli tammikuussa 1942 edelleen Portsmouthissa. Se osallistui Dieppen tehtyyn hyökkäykseen 1942. Alus ajoi 23. elokuuta 1942 karille. Aluksen avuksi lähetettiin Gibraltarilta hinaaja Salvonia, jonka suojana oli korvetti HMS Jonquil.
Alus osallistui Normandian maihinnousuun kesäkuussa 1944.
Irene Bredt

Irene Bredt, myöhemmin Sänger-Bredt (24. huhtikuuta 1911 Bonn, Saksa – v. 1983 Berliini, Saksa) oli matemaatikko, joka tuli tunnetuksi rakettiteknologiaan ja avaruuslentoihin liittyvästä kehitystyöstään. Toisen maailmansodan aikana Bredt kehitti miehensä Eugen Sängerin kanssa suunnitelman Silbervogel-avaruuslentokoneesta.
Bredt syntyi Bonnissa vuonna 1911 vanhaan tieteilijäsukuun. Koulunsa Bredt kävi Kölnissä. Nuorena tyttönä hän pääsi seuraamaan Fritz von Opelin suunnitteleman, 12 kiinteäpolttoaineisella raketilla varustetun Opel Rak-1-rakettiauton ennätysajoa, jossa kuljettaja, lentopilotti Volhart kiihdytti auton 100 km/h nopeuteen alle 8 sekunnin. Ajo teki 17-vuotiaaseen Ireneen suuren vaikutuksen.

Tutkijanura

Bredt ilmoittautui Bonnin yliopistoon, josta valmistui tohtoriksi vuonna 1937. Hänen väitöskirjansa aihe koski röntgensäteilyä. Samana vuonna hän otti vastaan työpaikan Trauenin rakettitutkimuskeskuksessa, missä työskenteli laitoksen johtajan, Eugen Sängerin apulaisena. Bredt vastasi laitoksen koemoottoreiden termodynamiikan laskelmista. Yhteisessä tutkimuksessaan kaasujen kinetiikasta Bredt ja Sänger laskivat vuonna 1938 ensimmäistä kertaa lentoalukseen yläilmakehässä avaruuden rajalla vaikuttavat aerodynaamiset voimat. Bredt ratkaisi myös raketteja varten kehitellyn kiskolaukaisualusta lämpö- ja voiteluongelmat. Lisäksi hän kehitti Sängerin kanssa teorian patoputkimoottorin termodynamiikasta.

Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Bredt ja Sänger asuivat Ranskan miehitysvyöhykkeellä. Vuonna 1946 Ranskan Ilmailuministeriö kutsui molemmat työskentelemään Ranskaan valtiollisen lentokonetehtaan tutkimusosastolle - myöhemmin laitos tunnettiin nimellä Société Nationale des Constructions Aéronautiques du Nord (SNCA du Nord). Bredt työskenteli laitoksessa Sängerin kanssa suihkumoottoritekniikan parissa.Samalla hän toimi ranskalaisen Matra-rakettivalmistajan neuvonantajana.
Pariskunta avioutui vuonna 1951. Vuonna 1954 perhe muutti takaisin Saksaan pariskunnan keskittyessä fotonimoottorin teoreettisiin tutkimuksiin. He edistivät myös SCRAMJET-moottorin kehittelyä.
Irene Sänger-Bredt työskenteli useiden avaruustoimintaa tutkivien laitosten tutkimus- ja johtotehtävissä vuoteen 1972 asti. Hänellä oli lukuisa määrä luottamustehtäviä avaruus- ja ilmailutekniikan parissa, ja hän oli International Academy of Astronautics -järjestön perustajajäsen. Vuonna 1970 hänelle myönnettiin Herrman Oberth -kultamitali tieteellisen uransa johdosta.
Fort Ward Park

Fort Ward Park on julkinen puisto, joka sijaitsee Rich Passagen -salmen varrella Bainbridge-saaren eteläpäässä Washingtonissa. Fort Ward Park sijaitsee samalla alueella, jossa entinen Fort Wardin sotilastukikohta sijaitsi. Puiston kokonaispinta-ala on noin 0,55 neliökilometriä.
Puistoalueeseen kuuluu kaksi piknik-aluetta.

Historia

Vuonna 1903 Fort Ward otettiin virallisesti käyttöön laivaston merenkulkulinnoituksena, jonka ensisijaisena tavoitteena oli suojata Bremertonin laivastotelakkaa. Puistossa on kaksi tykkiä. Toisen maailmansodan aikana laivasto käytti linnoitusta radioasemana ja sotilaskouluna. Laivasto luopui linnoituksen käytöstä vuonna 1958. Kaksi vuotta myöhemmin puistoalueita hallinnoiva State Parks osti puiston itselleen. Puiston hallinta siirtyi Bainbridge Island Metro Park & Recreation Districtille vuonna 2011.
Negros Oriental

Negros Oriental on Filippiinien Keski-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Dumaguete. Se muodostuu Negrosin saaren kaakkoispuolesta. Saaren luoteispuoli kuuluu Negros Occidentalin provinssiin. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 1 286 666.
Helmut Winschermann

Helmut (toisinaan myös Helmuth) Winschermann (s. 22. maaliskuuta 1920 Mülheim an der Ruhr) on saksalainen kapellimestari ja oboisti. Hän perusti vuonna 1960 Deutsche Bachsolisten -nimisen kamariorkesterin. Winschermann on Lontoon Royal Academy of Musicin kunniajäsen. 
Winschermann aloitti uransa oboistina. Opiskeltuaan Essenissä ja Pariisissa hänestä tuli vuonna 1939 Oberhausenin orkesterin jäsen. Vuonna 1945 hänet nimitettiin ensioboistiksi Frankfurtin/Hessenin radion sinfoniaorkesteriin. Vuonna 1948 hän liittyi Detmoldin musiikkikorkeakoulun henkilökuntaan, jossa hänet vuonna 1956 nimitettiin oboensoiton jaoksen johtoon.
Kansainvälisen menestyksensä Winschermann saavutti Deutsche Bachsolistenin myötä. Kokoonpano kiersi Eurooppaa sekä Aasiaa ja julkaisi laajaa ylistystä saaneita levytyksiä muun muassa Philipsin ja Deccan kautta. Kokoonpano esitti periodisoittimin Johann Sebastian Bachin, muiden barokkisäveltäjien ja välillä wieniläisklassikkoihin kuuluneiden Wolfgang Amadeus Mozartin ja Joseph Haydnin teoksia. Ohjelmistoon otettiin myös vokaalimusiikkia.
Alun perin Winschermann toimi Bachsolistenissa samanaikaisesti oboistina ja kapellimestarina, mutta lopulta hän keskittyi orkesterinjohtoon.
Saint John (Dominica)

Saint Johnin alue on yksi Dominican kymmenestä hallinnollisesta alueesta. Alueen pinta-ala on 5,850 km² ja väkiluku vuonna 2011 oli 6 561.
Q-gammafunktio

q-gammafunktio voidaan määritellä rekursiivisesti seuraavasti: \Gamma_{q}(z+1)=\frac{1-q^{z}}{1-q}\Gamma(z), \Gamma(1)=1. Jos q\rightarrow1^{-}, niin q-gammafunktio yksinkertaistuu, koska se samaistuu normaaliin gammafunktioon eli \lim_{q\rightarrow1^{-}}\Gamma_{q}=\Gamma. Tällöin myös edellä esitetty kaava yksinkertaisuu muotoon \Gamma(z+1)=\Gamma(z).