Mykeneläinen kulttuuri

Esihistoria

Mykeneläisen kulttuurin loivat varhaista niin kutsuttua mykeneläistä kreikkaa puhuneet indoeurooppalaiset. Noin vuosina 3000–2000 eaa. vallitsi Egeanmeren alueella niin kutsuttu kykladinen kausi, jolloin aluetta hallitsivat saarten kulttuurit. On melko varmaa, että Egeanmeren saariston tuolloiset asukkaat eivät olleet indoeurooppalaisia. Pohjoisempaa saapuneet indoeurooppalaiset levittäytyivät noin 3600 eaa. nykyisen Romanian tienoille, ja sieltä edelleen noin 2800 eaa. Serbian ja Bulgarian alueille. Indoeurooppalaiset lienevät asuttaneen Adrianmeren rannikon vasta noin 2300 eaa., hieman ennen kuin alkoivat asuttaa Kreikkaa ehkä Bulgarian tai Serbian suunnasta.
Kreikan mantereella elettiin noin 2600–2000 eaa. varhaishelladista kautta, jolloin perustettiin ensimmäisiä kyliä. Joskus varhaishelladisen ja keskihelladisen kauden taitteessa noin 2100–1700 eaa. Kreikkaan saapuivat ensimmäiset indoeurooppalaiset kreikkalaiset asukkaat. Uusia valloittajia kutsutaan usein akhaijeiksi. Nämä omaksuivat paikallisilta esimerkiksi esikreikkalaisia -nthos ja -ssos-päätteisiä paikannimiä, kuten ”Korinthos” ja ”Halikarnassos”.

Kulttuurin nousu ja huippukausi

Mykeneläisen kulttuurin luoneet indoeurooppalaiset heimot saapuivat pohjoisesta luultavasti maitse noin vuosina 2200–1700 eaa. Kreetalla samaan aikaan vaikuttanut minolainen kulttuuri ulotti vaikutuksensa myös Manner-Kreikkaan, jolloin monenlaisia minolaisia kulttuuripiirteitä siirtyi alueelle. Tämä sai aikaan edistyneen kaupunkikulttuurin synnyn myös Kreikkaan. Kun mykeneläinen kulttuuri alkoi muotoutua keskisellä helladisella kaudella, rakennustyyli, hautaustavat, keramiikka ja ehkä kielikin muuttuivat, ja muun muassa hevonen saapui Kreikkaan. Aiemmin tehtiin suorakulmaisia taloja, nyt soikeita, kaarevia tai puoliympyrän muotoisia taloja. Talojen katot luultavasti muuttuivat. Vainajat alettiin haudata yksittäin pieniin paasihautoihin asuinalueiden sisälle. Savenvalajan pyörä ilmestyi, mikä vaikutti merkittävästi keramiikan kehitykseen. Uusi keramiikka oli harmaata minyalaista keramiikkaa.
Mykenen kaupungin vanhimmat rakennukset saatettiin tehdä savesta jo noin 1850 eaa., mutta kiviset rakennettiin ehkä noin 1700 eaa. Noin 1600 eaa. soturieliitti alkoi nousta Kreikan mantereella. Tällöin syntyivät muun muassa Mykene, Tiryns, Lerna, Dendrá, Váfeio ja Eleusis. Erityisesti soturieliitin nousua ja uusia hautaustapoja sekä tästä ilmenevää sosiaalista eriytymistä eri yhteiskuntaluokkiin pidetään uudenlaisen, mykeneläiseksi kutsutun kulttuurin synnyn merkkeinä.
Mykeneläisen kulttuurin huippukautta oli noin aika 1450–1200 eaa. Kulttuuri vaurastui kaupan ja tehokkaan maatalouden ansiosta. Mykeneläiset omaksuivat palatsien kirjanpitoon lineaari-B-kirjoituksen, joka perustui minolaisen linaari-A-kirjoituksen antamaan esikuvaan. Mykeneläiset valtasivat Kreetan Knossoksen 1400-luvun lopulla eaa. ja ottivat johtoaseman myös Kreetalla. Knossos tuhoutui lopullisesti noin 1350 eaa. 1300-luvulla eaa. nousi pitkätaloa muistuttavia palatseja Ateenaan, Pylokseen, Tirynsiin, Thebaan ja Mykeneen. Kreetan alueella jatkoivat palatsien hävittyä satamakaupungit Kydonia ja Kommos noin 1400–1200 eaa.
Mykeneläisiä kaupunkeja alettiin linnoittaa vasta noin 1300–1200 eaa.   Tämä liittyi joko vieraiden valloittajien uhkaan tai kaupunkivaltioiden välisiin keskinäisiin sotiin. Aiemmin linnoitteet saattoivat olla puisia paaluaitauksia, mutta nyt keskukset ympäröitiin kivisin muurein. Noin 1250 eaa. Mykenen linnan muuria laajennettiin etelään, ja noin 1200 eaa. muurin piiriin tuli vedensaantilähdekin. Samaten noin 1250 eaa. rakennettiin esimerkiksi Orkhomenoksen lähellä olevalle jo tuolloin ensimmäistä kertaa kuivatun Kopaisjärven saarelle suuri Glan linnoitus. Korintin kannaksen poikki rakennettiin kuusi kilometriä pitkä kyklooppimuuri. Linnoitukset, myös muut kuin palatsit, olivat tavallisia Argoliin alueella ja Boiotiassa, mutta Messeniassa, kuten Pyloksessa, tai Lakonian seudulla niitä ei ollut.

Mykeneläisen ajan jälkeen

Kulttuurin romahtaessa palatsit paloivat ja autioituivat, ja kaukokauppa romahti. Kuninkaat joko kuolivat tai menettivät valtansa. Mykeneläisten keskusten tuhouduttua asutus hajaantui monin paikoin pieniin kyliin. Yhteiskunta köyhtyi ja väestö väheni etenkin Messenian ja Lakonian seuduilla. Samaan aikaan Kreikka siirtyi vähitelleen rautakaudelle. Kuninkaiden tilalle nousivat heimoyhteisöt. Aiemman sukuhautauksen tilalle tulivat yksittäishautaukset, jotka olivat joko polttohautauksia tai maahan hautauksia. Seurannutta levottomampaa ja huonommin tunnettua aikaa noin 1100–900 eaa. kutsutaan Kreikan pimeiksi vuosisadoiksi. Niiden varhaisvaihe heti mykeneläisen kulttuurin kukistumisen jälkeen tunnetaan submykeneläisenä kautena ja myöhempi vaihe protogeometrisena kautena.
Pimeinä vuosisatoina soturiaateli johti pieniä keskuksia, jotka alkoivat ajan saatossa kasvaa. Kreikkalainen asutus levittäytyi Kreetalle, Kykladeille ja Vähän-Aasian rannikoille. Kautta luonnehtii niin sanottu protogeometrinen keramiikka. Seuranneella geometrisella kaudella noin 900–700 eaa. kaupungit alkoivat vähitellen taas kasvaa, ylä- ja keskiluokka vaurastua ja ulkomaankauppa vilkastua. Kun kreikkalaiset ottivat foinikialaisilta lainatun, muunnellun aakkoskirjoituksensa käyttöön noin 750 eaa., alkoi antiikin Kreikan niin kutsuttu arkaainen kausi.

Yhteiskunta ja kulttuuri

Mykeneläinen kulttuuri oli pronssikautinen; rauta tunnettiin kulttuurin loppuaikoina, mutta se oli melko harvinaista.

Kansa ja väestö

Mykeneläisen kulttuurin suuruudenaikana väestö oli luurankolöytöjen mukaan monirotuista, ei kokonaan indoeurooppalaista. Hallitseva yläluokka oli toisenlaista kuin tavallinen kansa, pidempää ja terveempää kuin muu väestö, pitkäkalloista, pitkäkasvoista ja pitkänenäistä. Ihmisten keski-ikä oli vain 32 vuotta, ja lapsikuolleisuus suurta. Tämä saattoi johtua aliravitsemuksesta.
Mykeneläisen ajan Kreikka oli nykyistä hedelmällisempi. Alue, jolta kulttuurin keskuksia on löydetty, on kooltaan noin 100 000 neliökilometriä. Tällä alueella tiedetään olleen vähintään tuhat kylää ja kaupunkia. Varovaisten arvioiden mukaan mykeneläisissä kaupungeissa, kylissä ja maaseudulla olisi asunut noin 600 000–1 miljoona ihmistä. Tämä sopii melko hyvin yhteen sen kanssa, että antiikin arkaaisen kauden alussa Kreikassa oli arviolta noin 700 000–800 000 asukasta. Korkeampien arvioiden mukaan mykeneläisen kulttuurin alueella olisi voinut elää maataloudella ja paimentolaisuudella noin 1–3 miljoonaa ihmistä. Viljeltyä peltoalaa oli noin 0,4 miljoonaa hehtaaria, ja laidunta noin 0,8–1,2 miljoonaa hehtaaria.

Asutukset

Mykeneläisten asutusten keskus oli ainakin myöhäisajalla monesti linnoitettu kaupunki ja kaupunkien keskuksena palatsi. Mykeneläisten palatsien tyypillinen piirre oli megaron eli valtaistuinsali, jonka keskellä oli tulisija. Palatsit koristeltiin minolaisen esikuvan mukaan seinämaalauksilla. Mykenen kaupungin yläkukkula ympäröitiin muurilla jo noin 1350 eaa., johon aikaan Pyloksen niin kutsuttu Nestorin palatsi rakennettiin. Tämä viittaa kaupunkivaltioiden välisiin sotiin. Mykenen kiviarkkitehtuuri oli hyvin karkeata. Suurikokoisista kivistä tehtyjä linnoitusmuureja kutsuttiin myöhemmin kyklooppimuureiksi, sillä niiden uskottiin olleen kyklooppien tekemiä. Esimerkiksi Pylokseen rakennettiin vesijohto.
Mykeneläisiä kaupunkeja hallitsi soturiaateli, jonka johdossa oli kaupunkiruhtinas. Se oli siten tyypillinen indoeurooppalainen kreikkalainen kulttuuri. Soturiaristokraatit haudattiin mehiläispesää muistuttaviin kivisiin tholos-hautoihin. Hautoihin pantiin runsaasti hautalahjoja, esimerkiksi kultanaamioita ja aseita. Tunnetuimpiin ajan löytöihin kuuluu kultainen niin kutsuttu Agamemnonin kuolinnaamio.
Mykeneläisiä asutuskeskuksia on löydetty eniten Peloponnesokselta erityisesti Argoliin seudulta sekä Thessaliasta, Boiotiasta, Attikasta ja kauempaa Kreetalta ja Ródokselta. Toki mykeneläistä asutusta oli hajanaisempana huomattavasti laajemmalla alueella, mm. Makedoniassa ja Axiós-joella asti, Vähä-Aasian länsirannikolla sekä muutamilla pienillä Egeanmeren saarilla.
Mykeneläisiä palatsikeskuksia olivat muun muassa Mykene, Tiryns, Argos, Pylos, Sparta, Ateena, Theba (Kadmeia), Orkhomenos, Eleusis, Iolkos ja Ithaka. Merikaupan merkittävimmät keskukset olivat Mykene, Argos, Tiryns, Pylos, Korintti, Lakedaimonia ja Arkadia. Joidenkin tietojen mukaan Tiryns, Argos, Mideia, Asine ja Prosymna olisivat olleet Mykenen vasalleja. Kykladien keskus oli Míloksen Fylakopín asutus, jossa oli monia temppeleitä.
Suuret mykeneläiset keskukset olivat kaupunkivaltioita. Esimerkiksi Messenian seudulla Pylos oli kooltaan noin 2 000 neliökilometrin kokoisen valtakunnan keskus. Messenian alueelta on löydetty noin 250 mykeneläistä kylää. Näissä on asunut noin 50 000 ihmistä. Joskus esitettyä väitettä 100 000 asukkaasta ei voida vahvistaa.

Talous

Mykeneläinen talous lienee perustunut voimaperäiseen oliiviöljyn, pellavan, tuoksuöljyjen, villan, vehnän, yrttien ja hedelmien yms. tuotantoon ja myös saviastioiden tuotantoon. Aateli verotti maanviljelijöitä, ja jakeli raaka-aineita ja ruokaa kiintiöiden mukaan. Orjuutta esiintyi. Yhteiskunnassa vallitsi luultavasti melko tiukka arvojärjestys, joka alkoi kuninkaasta; oli muun muassa suurmaanomistajia, piirien hallintojohtajia, korkeita pappeja, käsityöläisiä ja paimenia. Jostain syystä lineaari-B-teksteissä ei mainita enemmistönä olleita viljelijöitä tai myöskään kauppiaita. Luultavasti viljelijöitä pidettiin alempiarvoisena rahvaana.
Mykeneläisen kulttuurin aateli vaurastui muun muassa Välimerellä käydyn kaupan avulla. Kauppa ulottui Etelä-Italiaan, Sisiliaan, Sardiniaan, Espanjaan, Syyriaan ja Egyptiin.

Yhteys tarustoon

Mykeneläistä aikaa pidetään Kreikan taruaikana, ja antiikin ajan kreikkalaisen mytologian katsotaan perustuvan osittain mykeneläiseltä ajalta säilyneisiin muistumiin. Mykenen vallan aikoina käytiin mahdollisesti sota tai sotia, jotka antoivat aiheen kertomukselle Troijan sodasta. Siitä kertova Homeroksen Ilias-eepos pohjautunee mykeneläiseltä ajalta säilyneeseen suulliseen perinteeseen ja kansantaruihin. Troijana pidetään Hissarlikin kukkulaa Turkissa.
Monet mykeneläisen kulttuurin löydöt on nimetty mytologian hahmojen mukaan, vaikka niillä ei ole tai voida osoittaa olevan yhteyttä kyseisiin henkilöihin. Mykenen ajoilta on säilynyt niin kutsuttu Agamemnonin hauta. Siitä tehtiin Agamemnonin kuolinnaamioksi kutsuttu hautalöytö, joka on todellisuudessa kuitenkin Troijan sodan Agamemnonia selvästi varhaisempi. Mykenen niin sanottu Atreuksen aarrekammio rakennettiin noin 1330 eaa. Pyloksen palatsin rauniot tunnetaan Nestorin palatsina ja Ithakalta löydetty palatsi Odysseuksen palatsina.