Ruth Prawer Jhabvala

Nuoruus ja perhe

Ruth Prawer syntyi 1927 Kölnissä, Saksassa. Hänen vanhempansa Marcus ja Eleanora olivat juutalaisia. Marcus Prawer oli puolalainen lakimies, ja Eleanoran isä oli Kölnin suurimman synagogan kanttori. Marcus Prawer oli muuttanut Saksaan Kongressi-Puolasta välttääkseen asevelvollisuuden. Natsien noustua valtaan Eleanora Prawer ei alkuun halunnut lähteä maasta, vaikka sekä hänet että hänen miehensä pidätettiin 1934. Tilanne oli vuonna 1939 muodostunut niin pahaksi, että perhe päätti lopulta paeta maasta. He eivät saaneet Yhdysvaltain viisumia, joten he päättivät paeta Britanniaan huhtikuussa 1939.
Prawerit muuttivat 1940 Lontooseen. Marcus Prawer menetti tuhoamisleireille lähes koko lähisukunsa ja tappoi itsensä sodan jälkeen vuonna 1948. Ruth Prawer Jhabvala on myöhemmin sanonut, että hänen tarinoidensa melankolinen sävy johtunee siitä. Ruth Prawer pääsi opiskelemaan englantia Queen Maryn yliopistoon, missä tapasi nuoren intialaisen parsiarkkitehti Cyrus Jhabvalan. He menivät naimisiin 1951, muuttivat samana vuonna Delhiin ja saivat yhteensä kolme tytärtä.

Ensimmäiset romaanit Intiassa

Jhabvala omaksui nopeasti intialaisen kulttuurin ja alkoi kirjoittaa näkemästään ja kokemastaan. Hänen neljä ensimmäistä romaaniaan kertoivatkin kaikki kaupunkilaistuneista keskiluokan delhiläisperheistä. Hänen ensimmäinen romaaninsa To Whom She Will ilmestyi Britanniassa 1955 ja Yhdysvalloissa seuraavana vuonna nimellä Amrita. Hän sai sen julkaistua Britanniassa lähetettyään käsikirjoituksen äidilleen, joka jakoi sitä brittiläiskustantajille. Hänen neljäs romaaninsa The Householder  (1960) herätti tuottaja Ismail Merchantin ja ohjaaja James Ivoryn kiinnostuksen. He olivat niin kiinnostuneita romaanista, että lensivät Delhiin tapaamaan Jhabvalaa. Vaikka Jhabvala olikin alkuun melko haluton tekemään romaanistaan elokuvakäsikirjoitusta, Merchant ja Ivory onnistuivat suostuttelemaan hänet urakkaan. The Householderista alkoi Jhabvalan pitkä yhteistyö Merchantin ja Ivoryn kanssa.
Jhabvalan romaanien teema muuttui hänen vierailtuaan 1960 ensimmäisen kerran Britanniassa Intiaan muuton jälkeen. Hänen seuraava romaaninsa Get Ready for Battle (1962) ei ollut enää komedia vaan paljon synkempi kuvaus Intian yhteiskunnallisista ongelmista. Seuraavien romaaniensa ja novellikokoelmiensa aikana Jhabvalan kiinnostus siirtyi itse Intiasta enemmän eurooppalaisiin Intiassa. Hänen vuonna 1975 julkaisema Kuumuus ja kiihko voitti Booker-palkinnon. Sekin käsitteli eurooppalaisia Intiassa, mutta siinä näkyy myös Jhabvalan intertekstuaalinen kiinnostus E. M. Forsterin romaaniin Matka Intiaan.

Romaani- ja elokuvakäsikirjoittajana Yhdysvalloissa

Kirjottaessaan romaania Kuumuus ja kiihko Jhabvala sairastui keltatautiin ja kärsi vakavista astmakohtauksista, jotka johtuivat Delhin saasteisesta ilmasta. Jhabvala muuttikin tämän jälkeen New Yorkiin. Hän asui yli vuosikymmenen ajan eri mantereella kuin miehensä, joka kuitenkin muutti lopulta itsekin Yhdysvaltoihin. Ismail Merchantista ja James Ivorystä tuli Jhabvalan sijaisperhe, sillä he kaikki asuivat samassa rakennuskompleksissa. Heidän yhteistyöstään syntyivät seuraavaksi elokuvat Eurooppalaiset (1979) ja Bostonilaiset (1984). Valtavirtaan kolmikko nousi E. M. Forsterin romaaniin perustuvasta elokuvasta Hotelli Firenzessä (1986), josta Jhabvala voitti parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscarin. Toisen Oscarinsa Jhabvala voitti jälleen Forsterin romaaniin perustuvasta elokuvasta Talo jalavan varjossa (1992), ja kolmannen ehdokkuutensa hän sai Kazuo Ishiguron Booker-palkittuun romaaniin perustuvasta elokuvasta Pitkän päivän ilta.
Jhabvala jatkoi elokuvakäsikirjoitusten lisäksi romaanien tekemistä, ja hänen seuraavissa romaaneissaan näkyi hänen muuttonsa Yhdysvaltoihin. Jhabvalan neljä seuraavaa romaania sijoittuivat pääosin Yhdysvaltoihin, ja ne käsittelivät samaa tunnetta, jota monet kaukana kotimaastaan asuvat ihmiset tuntevat. Vuonna 2004 ilmestynyt My Nine Lives on näennäisomaelämäkerrallinen romaani, jossa Jhabvala tarkoituksenmukaisesti sekoittaa omaelämäkerran ja fiktion rajoja. Jhabvala oli vuodesta 1986 yhdysvaltalaistunut myös kansalaisuudeltaan, sillä tuosta lähtien hänellä oli Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan kaksoiskansalaisuus.
Jhabvalan yhteistyö Merchantin ja Ivoryn kanssa alkoi saada 1990-luvulla hieman keskustelua herättäneitä teemoja. Picasson  perikunta vastusti elokuvaa Vuodet Picasson kanssa (1995), eikä antanut elokuvalle lupaa maalauksien näyttämiseen. Jhabvalan omaa alkuperäistä käsikirjoitusta elokuvaan Pariisissa kaikki on toisin puolestaan syytettiin historian vääristelystä ja rasismista. Jhabvalan viimeiset yhteistyöt Merchant Ivory Productionsin kanssa olivat Henry Jamesin romaaniin perustuva Kultainen malja (2001) ja Diane Johnsonin romaaniin perustuva La Divorce – avioero ranskalaisittain. Merchantin kuoleman jälkeen Ivory ja Jhabvala tekivät vielä yhteistyötä elokuvassa The City of Your Final Destination (2009).
Jhabvala kuoli huhtikuussa 2013 kotonaan Manhattanilla. Ohjaaja James Ivoryn mukaan Jhabvalan kuolinsyynä oli keuhkovaiva.