google/wiki40b huggingface dataset:
Charlies (rockyhtye)

The Charlies on lahtelainen rockyhtye, joka toimi vuosina 1964–1975. Vuodesta 1997 alkaen yhtye on esiintynyt muutaman kerran vuodessa nostalgiamielessä. Yhtye oli "hevibluestrio", jonka keikkaesiintymisiin kuuluivat pitkät improvisaatiot, yli kymmenminuuttiset rumpusoolot ja bassosoolot, jotka tuohon aikaan olivat Suomessa perin harvinaisia. Musiikillisena esikuvana olivat Cream-yhtye ja Jimi Hendrix.
The Charliesin perustivat basisti Kari "Pitkä" Lehtinen ja kitaristi Eero "Ebro" Ravi vuonna 1964. Muut soittajat olivat laulaja-rumpali Ermo "Eko" Sivonen, laulaja Juha Saali ja soolokitararisti Jarmo "Rödis" Jääskeläinen, joka tosin erosi pian yhtyeestä. Yhtye sai nimensä Kari "Pitkä" Lehtisen tuonhetkisestä lempinimestä "Charlie" ja Juha Saalin sukunimestä, jotka erilaisista kirjoitusasuistaan huolimatta lausuttiin samalla tavalla.
Vuoteen 1968 mennessä, useiden miehistönvaihdosten jälkeen, yhtye oli kutistunut trioksi, johon kuuluivat Ebro, Pitkä ja laulaja-rumpali Vesa "Wellu" Lehtinen. Myöhemmin yhtyeessä oli rumpalina Ari "Kusti" Ahlgren, kun Wellu halusi keskittyä pelkästään laulamiseen. Lisämiehenä keikoilla ja 1970-luvun levytyksillä oli huilisti-saksofonisti Erkki Summala taiteilijanimellään Igor Sidorow.
Kummankin pitkäsoittolevynsä, nimeltään Julisteiden liimaajat ja Buttocks, yhtye julkaisi vuoden 1970 aikana. "Julisteiden liimaajat" oli tilaustyö Tuomo-Juhani Vuorenmaan anarkismin teoriaa käsitelleeseen elokuvaan, jota on luonnehdittu "maailman huonoimmaksi elokuvaksi". Levy sen sijaan on saanut paremmat arvostelut kuin elokuva.
The Charlies soitti ensimmäisen Ruisrockin ensimmäisenä esiintyjänä vuonna 1970.
Vuonna 1971 yhtye hajosi sisäisiin ristiriitoihin. Eero Ravi ja Wellu Lehtinen lähtivät yhtyeestä. Yhtye kuitenkin perustettiin pian uudestaan, mutta Eero Ravi ei ole enää siinä esiintynyt vuoden 1971 jälkeen.
Yhtyeen vanhoista nauhoista koottu levy Jail Sessions julkaistiin 2015. Nauhoitukset on tehty vanhassa treeinikämpässä, joka oli ennen ollut putka. Mukana on myös yksi Yleisradion vanha nauha Helsingin Kulttuuritalolta helmikuulta 1970. Buttocksiin yhtye oli ja on tyytymätön. Buttocks-albumin ja toisen vanhan albumin, Julisteiden liimaajat, julkaisi saksalainen Shadoks Music uudelleen vuonna 2014.
HMS Adventure (1904)

Palvelus

HMS Adventure törmäsi huhtikuussa 1907 Sussexin rannikolla kalastusalukseen, joka upposi. Alus palveli 1. torpedovenehävittäjälaivueen johtoaluksena ja se modernisoitiin Chathamin telakalla kesäkuussa 1910.
Palattuaan palvelukseen alus määrättiin Devonportiin 2. hävittäjälaivueen johtoalukseksi, mistä tehtävästä se siirrettiin elokuussa 1912 telakalle. Aluksen palatessa  palvelukseen lokakuussa 1911 Devonportissa. Alus oli modernisoitavana Devonportin telakalla elokuussa 1912, jonka jälkeen se liittyi vuoden 1913 vuotuisiin sotaharjoituksiin 3. kevyt risteilijälaivueeseen.
Alus liitettiin heinäkuussa 1913 Doveriin sijoitettuun 6. hävittäjälaivueeseen. Toukokuussa 1915 se liitettiin Humberiin sijoitettuun 6. kevyt risteilijälaivueeseen, jonka tehtävänä oli valvoa Saksan ilmavoimien Zeppeliinien iskuja Britteinsaarten itärannikolle. Heinäkuussa alus siirrettiin Queenstowniin, jossa se oli aina marraskuuhun 1917.
HMS Adventure suojasi sodan viimeiset kuukaudet Gibraltarin saattueita, jonka jälkeen se siirrettiin Välimerelle ja edelleen Egeanmerelle 1919. Alus palasi Imminghamiin, jossa se poistettiin palveluksesta 12. elokuuta. Tammikuussa 1920 alus törmäsi Humberissa jälleen troolariin. Alus myytiin romutettavaksi 3. tammikuuta 1920 ja HMS Skirmisher hinasi aluksen Morecambeen.
Obadja Iihuhua

Obadja Iihuhua oli yksi ensimmäisestä seitsemästä ambolaisesta, jotka lähetysjohtaja Matti Tarkkanen vihki 27.9.1925 Oniipassa Ambomaalla papiksi Tampereen piispan antamalla valtuutuksella. Myös hänen veljensä Sakeus Iihuhua vihittiin samalla kertaa papiksi.
Casimir von Kothen

Casimir von Kothen (29. toukokuuta 1807 Lokalahti – 25. marraskuuta 1880 Mecklenburg-Schwerin, Saksan keisarikunta) oli vapaaherra, sotilas, korkea virkamies ja tärkeä yhteiskunnallinen vaikuttaja Suomen suuriruhtinaskunnassa. Konservatiivina tunnetun von Kothenin uraa hallitsi häneen kohdistunut kritiikki virkavaltaisuudesta ja piittaamaattomuudesta yleisestä mielipiteestä. Hänen isänsä oli senaattori Gustav von Kothen. Hyvien suhteiden avulla Casimir von Kothen eteni jo nuorella iällä Suomen kenraalikuvernöörin adjutantiksi (1833) ja everstiluutnantiksi (1840). Ollessaan Viipurin läänin kuvernöörinä 1844–1853 hän johti Saimaan kanavan rakennuttamista ja järjesti lakkautuksen J. V. Snellmanin Saima-lehdelle, jossa hänen toimintaansa oli arvosteltu. Snellmanista tuli hänen pysyvä arkkivihollisensa.
Vuosina 1853–1858 von Kothen oli senaatin kirkollistoimituskunnan päällikkönä. Senaatissa hän joutui napit vastakkain lankonsa Lars Gabriel von Haartmanin kanssa, joka muun muassa tyrmäsi hänen ajatuksensa ruotujakolaitoksen uudelleen perustamisesta.  Toimittuaan vuoden sotilastoimituskunnan johdossa hän jätti senaatin 1859 tyytymättömänä. Hovin suosion säilyttäneenä hänet ylennettiin 1861 kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin Venäjän hallitsevan senaatin jäseneksi. Vuonna 1869 von Kothen nimitettiin yliopiston sijaiskansleriksi sekä vastaperustetun kouluylihallituksen ylijohtajaksi, missä asemassa hän vastusti erityisesti suomenkielisten oppikoulujen perustamista. Hän oli vannoutunut fennomaanien vastustaja ja tyrmäsi avoimesti ajatuksen kansankielisestä, säätykiertoon tähtäävästä koululaitoksesta. Hän olisi suonut mieluummin venäjän kielen tulevan pakolliseksi osaksi opetusta. Riitauduttuaan jälleen hän erosi lopulta tästäkin virasta 1873 ja asui viimeiset vuotensa ulkomailla. Suomenkielisten valtion oppikoulujen perustaminen ja siten suomenkielisen sivistyneistön synty saattoi todella alkaa vasta kun vaikutusvaltainen von Kothen oli siirtynyt syrjään.
Niinilammit (Tammela)

Maantiede

Lammet sijaitsevat suon keskellä 60 metrin etäisyydellä toisistaan. Lampien koko on 40-60 metriä halkaisijaltaan. Suon reunat on ojitetu, mutta lampien kautta ei ole kaitettu oja. Eteläisen lammen rannalla on loma-asunto.

Luonnontila

Pohjoisen lammen sulkee sisälleensä kolmion muotoinen osa Torronsuon kansallispuistoa. Sitä kutsutaan Niinilammen paloalueeksi ja se on suojelualueen itäisin alue.
Subutai

Subutai oli Tšingis-kaanin sotapäällikkö vuosina 1206-1227 ja Ögödei-kaanin sotapäällikkö vuosina 1227-1241. Hän johti mongolijoukot läpi Aasian kohti Eurooppaa. Hän valloittikin muun muassa Pohjois-Kiinan, Keski-Aasian, Persian ja Itä-Euroopan.

Nuoruus ja pääsy ylempiin tehtäviin

Subutai tapasi Tšingis-kaanin 14-vuotiaana. Silloinen klaanijohtaja kiehtoi Subutaita niin, että tämä karkasi kotoa ja liittyi Tšingis-kaanin joukkoihin seisoakseen vartiossa hänen telttansa ulkopuolella. Vaikka Subutai sepän poikana ei ollut ratsastanut ja käyttänyt jousta pienestä pitäen, hän osottautui lahjakkaaksi molemmissa lajeissa ja sai vähitellen johdettavakseen pieniä taisteluita muita klaaneja vastaan. Strategisesti taitava Subutai saavutti monia voittoja, ja kun Tšingis-kaani vuonna 1206 kokosi mongoliheimoista yhden valtakunnan, hän nimitti Subutain sotapäällikökseen.
Sleesian provinssi

Historia

Suurin osa Sleesian herttuakunnasta Glatzin kreivikunnan ohella siirtyi Preussin hallintaan 1700-luvulla käytyjen Sleesin sotien jälkeen. Alueista, kuten muistakin Preussin territorioista, muodostettiin provinssi vuonna 1815. Osana Preussia provinssi kuului vuoteen 1866 asti Saksan liittoon ja tuli vuonna 1871 osaksi Saksan keisarikuntaa. 
Valtiopäivävaaleissa suurimmaksi osaksi katoliset yläsleesialaiset asettuivat keskustapuolueen taakse, kun taas alasleesialaiset äänestivät enimmäkseen sosialidemokraattista puoluetta. Teollistumisen myötä Ylä-Sleesiasta kehittyi yksi keisarikunnan tärkeimmistä teollisuusalueista.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sleesian provinssin alue jaettiin vuonna 1919 kahteen uuteen provinssiin, Ala-Sleesian provinssiin ja Ylä-Sleesian provinssiin. 
Vuonna 1938 perustettiin uusi, lyhytaikaiseksi jäänyt Sleesian provinssi. Se lakkautettiin vuonna 1941. Toisen maailmansodan jälkeen Sleesian provinssin alueesta tuli lähes kokonaan osa Puolaa ja alueen saksalaiset asukkaat karkotettiin.

Väestö

Vuonna 1900 Sleesian provinssin asukasluku oli noin 4,7 miljoonaa. Hieman yli kaksi miljoonaa asukkaista oli evankelisia ja 2,6 miljoonaa katolisia. Muita kristittyjä oli noin 9 000, juutalaisia puolestaan noin 48 000. Provinssin asukkaista runsaat 76 prosenttia oli saksalaisia ja 22 prosenttia puolalaisia.
Osirak

Osirak oli irakilaisessa al Tuwaithan ydintutkimuslaitoksessa rakenteilla ollut pieni ydinreaktori, joka oli tarkoitettu tutkimuskäyttöön. Sitä rakennettiin ranskalaisella teknologialla. Tutkimuslaitos sijaitsi 18 kilometriä Bagdadista kaakkoon. Israel uskoi reaktorin koituvan itselleen vaaraksi, mikäli Irak alkaisi valmistaa ydinohjelman seurauksena myös ydinaseita. Kansainvälinen atomienergiajärjestö valvoi reaktorin valmistusta ja siihen tarvittavan ydinpolttoaineen siirtoa.
Zeuksen stoa

Historia

Zeuksen stoa rakennettiin noin vuosina 450–400 eaa. Sen arkkitehti oli mahdollisesti Mnesikles. Zeus Eleutherioksen eli Zeus Vapauttajan kultti, jolle rakennus oli omistettu, perustettiin vuonna 479 eaa. sen jälkeen, kun ateenalaiset olivat voittaneet persialaiset Plataian taistelussa. Uskonnolliset rakennukset olivat yleensä temppeleitä, joten stoan käyttäminen uskonnollisiin tarkoituksiin oli poikkeuksellista. Rakennuksella oli kuitenkin todennäköisesti myös maalliseen hallintoon liittyneitä käyttötarkoituksia.
Rakennuksen takaosaan lisättiin roomalaisena aikana huoneita, joita käytettiin mahdollisesti Rooman keisareihin liittyneessä kultissa.

Rakennus

Stoa yhdisteli doorilaista ja joonialaista tyyliä. Se oli rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja kalkkikivestä. Stoa oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa. Sen itään päin olleen julkisivun puolella oli siipirakennukset sekä oikeassa että vasemmassa laidassa. Stoan pituus oli noin 43,6 metriä ja leveys noin 10,7 metriä. Siipirakennusten leveys oli noin 10,6 metriä ja pituus noin 5,9 metriä.
Rakennus oli sisältä kaksilaivainen eli jaettu kahteen osaan pylväsrivillä. Rakennuksen julkisivun puoleiset pylväät olivat doorilaiset ja sisäpuolen pylväät joonialaiset. Pausaniaan mukaan rakennus oli koristeltu Eufranorin tekemin maalauksin ja siellä säilytettiin taisteluissa kaatuneiden ateenalaisten kilpiä.
Stoasta on säilynyt joitakin sen perustusten osia Agoran arkeologisen alueen pohjoisosan halkaisevan Ateenan metroradan eteläpuolella. Stoan edessä sijaitsi Zeus Eleutherioksen alttari, josta on myös säilynyt jäänteitä. Rakennuksen pohjoispuolella sijaitsi Kuninkaallinen stoa ja eteläpuolella Apollon Patrooksen temppeli.
Yhtenäistetty nimeke

Yhtenäistetty nimeke (engl. Uniform title) on kirjastoluetteloinnissa käytetty keinotekoinen nimenmuoto, jonka tarkoituksena on yksilöidä saman teoksen erilaiset ja erikieliset esiintymät yhden hakumuodon alle. Pyrkimyksenä on saada yhden teoksen kaikki tietokannassa esiintyvät muodot haettavaksi yhdellä nimellä. Yhtenäistetty nimeke liittyy kirjastojen auktoriteettivalvontaan: erikielisistä ja vaihtoehtoisista nimenmuodoista voidaan tehdä viittauksia valittuun yhtenäistettyyn nimenmuotoon. Erityisen hyödyllisiä yhtenäistetyt nimekkeet ovat musiikkiteosten yksilöimisessä, ja niitä onkin Suomessa hyödynnetty etenkin taidemusiikin luetteloinnissa.

Yhtenäistetyn nimekkeen muoto

Yhtenäistettyjä nimekkeitä on kahdenlaisia: erisnimiä ja yleisnimiä. Erisnimet ovat teoksista käytettäviksi sovittuja, usein alkukielisiä nimenmuotoja (esim. Kalevala, Raamattu, Finlandia, Zauberflöte). Yleisnimet muodostetaan yleensä teoksen monikkomuotoisesta teostyyppiä kuvaavasta sanasta (esim. Sinfoniat, Sonaatit), johon teoksen yksilöimiseksi lisätään täsmentävää tietoa, esim. esityskokoonpano, opus- tai teosluettelonumero, sävellaji jne. Myös erisnimiin voidaan tarvittaessa lisätä täsmentäviä tietoja. Yhtenäistetyn nimekkeen ympärillä käytetään hakasulkuja kertomassa, ettei nimekettä ole otettu luetteloitavasta julkaisusta.
MARC 21 standardi käyttää kenttiä 130, 240, 243, 630, 730 ja 830 yhtenäistylle nimekkeelle.
Pumpulihäntäkaniini

Tuntomerkit

Pumpulihäntäkaniini on väriltään harmaanruskea, sen niska on ruosteenruskea ja hännänalus vaalea, Korvien pituus on 5-7 cm, ruumis 37-46 cm, häntä 4-6 cm ja takajalan nilkka 8-10 cm. Eläin painaa 900-1800 g.

Levinneisyys

Lajin levinneisyys ulottuu Yhdysvaltain itäosista Uutta Englantia lukuun ottamatta länteen Pohjois-Dakotaan, Kansasiin, Teksasiin, Uuteen Meksikoon ja Arizonaan.
Carl Eneas Sjöstrand

Carl Eneas Sjöstrand (11. syyskuuta 1828 Tukholma, Ruotsi – 14. helmikuuta 1906 Tukholma) oli ruotsalaissyntyinen kuvanveistäjä, joka saapui Suomeen Fredrik Cygnaeuksen kutsusta tehtävänään suunnitella Turkuun Henrik Gabriel Porthanin patsas. Hän toimi sitten yli 40 vuotta kuvanveiston opettajana Suomessa, ja häntä on kutsuttu suomalaisen kuvanveiston isäksi.

Elämäkerta

Sjöstrandin vanhemmat olivat historiamaalari Carl Johan Sjöstrand ja Johanna Sofia Morberg. Hän opiskeli kuvanveistoa ensin Tukholman taideakatemiassa 1847–1855 ja sitten Kööpenhaminassa 1853 ja uudelleen Herman Wilhelm Bissenin johdolla 1855–1856 sekä vielä Münchenin taideakatemiassa 1857–1858 ja Roomassa 1860–1863.
Sjöstrand oleskeli Suomessa vuosina 1857–1858, jolloin hän teki Turkuun Henrik Gabriel Porthanin patsasta. Se on Suomen ensimmäinen kansalaiskeräyksellä rahoitettu muistomerkki, joka paljastettiin 26. toukokuuta 1864. Vuonna 1863 Sjöstrand muutti Suomeen pysyvästi ja asui täällä aina vuoteen 1904 saakka. Suomen muutettuaan hän toimi Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun opettajana 1863–1881 ja polyteknisen opiston muovailun opettajana 1865–1904.
Sjöstrandin veistokset edustivat tyylisuunnaltaan klassismia ja romantiikkaa. Hän teki useita Kalevalasta aiheensa saaneita teoksia.
Sjöstrand kuoli Tukholmassa, mutta hänet on haudattu Helsinkiin.
Suomen alle 18-vuotiaiden koripallomaajoukkue

Suomen alle 18-vuotiaiden koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 18-vuotiaiden miesten maaotteluissa. Vuonna 2018 joukkueen päävalmentajana toimii Jyri Lohikoski.
Suomen U18-joukkue on sijoittunut ikäluokan EM-kilpailuissa parhaimmillaan seitsemänneksi kahdesti 1980-luvulla. Tuolloin joukkueessa pelasivat Henrik Dettmannin valmennuksessa muun muassa Pekka Markkanen, Sakari Pehkonen ja Jari Raitanen. Vuonna 2015 Suomi sijoittui 13:nneksi, ja Lauri Markkanen voitti turnauksen korikuninkuuden.
Finland Ice Marathon

Finland Ice Marathon on vuosittain helmi–maaliskuussa Kuopiossa järjetettävä maratonluistelukilpailu ja luistelutapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984 nimellä Kuopion luistelumaraton.

Maratonluistelu Suomeen

Maratonluistelumatkoiksi kutsutaan luistelumatkoja, jotka ovat pidempiä kuin pisin kilpailtava pikaluistelumatka 10 000 m. Maratonluistelu tuli Suomeen vuonna 1976 Hollannin kanaaleissa järjestettyjen Elfstedentocht-kilpailujen muututtua epävarmoiksi, kanaalit eivät jäätyneet joka vuosi. Tapahtuman ideoivat MEK ja Finnair jotka perustivat Finse Meren Marathon (Suomen Järvimaraton) -yhdistyksen, joka järjesti tapahtuman Suomeen. Tapahtuman hollantilaisen oman kansallisen kilpailun nimeksi tuli Alternative Elfstedentocht.

1976–1983 Lahti, Oulu, USA

Aluksi kilpailu järjestettiin lähes vuorovuosina Lahdessa ja Oulussa. Oulussa maraton on järjestetty vuosina 1977 ja 1979 - 1981. Lahden epävarmat jääolosuhteet ja Oulun tuulinen merijää eivät tyydyttäneet kilpailijoita ja vuonna 1983 se järjestettiin USA:ssa.

1984–1985 Kuopion luistelumaraton

Tapahtuma siirtyi Kallaveden luonnonjäälle vuonna 1984. Ensimmäisenä vuonna Kuopion luistelumaraton keräsi 400 osallistujaa ja radan pituus oli 50 kilometriä. Kilpailumatkat olivat 200, 100, 50, 25 ja 10 kilometriä ja katsojia noin 10 000. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Finnair, MEK, Suomen Luisteluliitto ja Kuopion Matkailupalvelu.

1986–1991 Finland Ice Marathon

Tapahtuman koko kasvoi ja oli huipussaan vuonna 1988, jolloin kilpailijoita oli 1 500, ja katsojia noin 15 000. Vuonna 1989 tapahtuma jouduttiin kuitenkin perumaan. Vuonna 1990 järjestettiin samanaikaisesti kaksi kilpailua, Finland Ice Marathon ja epäviralliset MM-kilpailut Marathon Skating World Games 100 km, mutta jälkimmäinen päivä jouduttiin tuolloinkin perumaan, joka aiheutti hollantilaisluistelijoiden Alternative Elfstedentocht:in siirtymisen Rovaniemelle seuraavina vuosina.

1992–2008

1992 alkaen kilpailun järjesti Kuopiossa KuLS. Vuoden 2008 kilpailun jälkeen seura siirsi järjestelyvastuun pois, resurssipulan, kisaväsymyksen ja taloudellisen kannattamattomuuden vuoksi. Tapahtuman show-puoli väheni ja keskityttiin enemmän itse lajiin. Tätä kautta se laajeni koululaisluisteluun, joka vetää paikalle 5000–7500 koululaista.

2009–2010

Järjestelyvastuussa oli Kuopion Matkailupalvelu Oy apunaan Kuopion Luisteluseura ja Kuopion kaupungin vapaa-ajankeskus. Tapahtuman pääpaikka siirtyi matkustajasatamaan. Pisimmän luisteluradan pituus oli 12,5 km ja pisin luistelumatka oli 200 kilometriä. Vuonna 2010 tapahtuma järjestettiin –32 asteen aamupakkasen viivästyttämänä ja tapahtumassa oli 600 kilpailijaa.

2011–

Vuonna 2011 järjestelyvastuu siirtyi Pohjois-Savon Liikunta ry:lle, mutta käytännön järjestelyt hoiti Kuopion Luistinseura. Tapahtumassa luistelurata jäi jääolosuhteiden vuoksi 4 kilometrin mittaiseksi lenkiksi jossa pisimmillään luisteltiin 140 kilometrin matka. Hollantilaiset olivat jättäneet kilpailun pois cup-sarjastaan, joten ulkomaalaisten kilpailijoiden osuus oli aiempaa pienempi. Kilpailun aikana pakkasta oli –29...–19 astetta.
Coffee shop

Kannabiksen myynti muualla maailmassa

Tanskan Kööpenhaminan Kristianian alueella on ollut kahviloita, jotka myyvät kannabistuotteita. Poliisi  kuitenkin sulki näitä paikkoja paljon vuosina 2005–2006. Coloradon osavaltio Yhdysvalloissa laillisti kannabiksen myynnin yli 21-vuotiaille vuoden 2014 alusta.
Legio I Isaura Sagittaria

Legio I Isaura Sagittaria (suom. ensimmäinen isaurialaisten jousimieslegioona) oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Nimen perusteella se sijoitettiin Isauriaan, Taurusvuoristoon, Vähään-Aasiaan ja sen sotilaat käyttivät myös jousta aseenaan, mikä on epätavallista legioonalaisten keskuudessa. Sen perusti todennäköisesti keisari Probus, joka soti Isauriassa paikallisia rosvojoukkioita vastaan vuonna 279. Notitia Dignitatumin mukaan legioona oli 400-luvulla yksi itäisen armeijan legioonista.
Grundfos

Grundfos on tanskalainen pumppuvalmistaja, jolla on yli 18 000 työntekijää maailmanlaajuisesti. Yritys valmistaa vuosittain yli 16 miljoonaa pumppua ja myös sähkömoottoreita. Vuonna 2015 yhtiön liikevaihto oli noin 3,3 miljardia euroa.

Historiaa

Poul Due Jensen perusti Grundfosin vuonna 1945 Bjerringbrossa nimellä "Bjerringbro Pressestøberi og Maskinfabrik". Vuonna 1967 yritys sai lukuisten nimenmuutosten jälkeen nykyisen nimensä.

Omistus

Poul Due Jensenin säätiö, joka perustettiin vuonna 1975, omistaa yrityksestä 86,7 %, henkilöstö 2 % ja perustajan perhe 11,3 %.

Grundfos Suomessa

Vuonna 1992 perustettiin Grundfosin Suomen myyntiyhtiö Oy Grundfos Pumput Ab. Sen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Grundfosilla on lisäksi toinen tytäryhtiö Suomessa, Grundfos Environment Oy. Se suunnittelee ja valmistaa kunnallistekniikan pumppaamoja sekä pumppaamosäiliöitä.
Edward de Bono

Edward de Bono (s. 19. toukokuuta 1933) on maltalainen psykologi, kirjailija ja konsultti. Hän on kirjoittanut lukuisia teoksia ajattelusta. De Bono on tehnyt tunnetuksi käsitteen lateraalinen ajattelu, joka tarkoittaa viitekehysten sivuun astumista ja loogisten kaavojen tietoista rikkomista pyrittäessä johonkin päämäärään, jonka saavuttaminen loogisesti olisi huomattavan vaikeaa.
Jouko Voionmaa

Jouko Lauri Voionmaa (19. syyskuuta 1912 Helsinki – 18. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kanslianeuvos, arkeologi, numismaatikko ja mitalitaiteen tuntija. 
Jouko Voionmaan vanhemmat olivat professori Väinö Voionmaa ja Ilma Maria Alin. Voionmaa valmistui filosofian kandidaatiksi 1938. Hän palveli Suomen laivastossa kapteeniluutnanttina ja jatkosodan aikana hän oli jonkin aikaa Virossa Suomen ja Saksan armeijoiden yhteysupseerina. Sotien jälkeen hän toimi Suomen kansallismuseon rahakammion intendenttinä. Hän oli Muinaistieteellisen toimikunnan intendenttinä 1940–1972, museoviraston rahakammion intendenttinä sekä toimistopäällikkönä 1972–1976. Voionmaa oli Suomen numismaattisen yhdistyksen sihteerinä 1940–1974 ja puheenjohtajana 1974–1975, Suomen mitalitaiteen killan yleissihteerinä vuodesta 1965, Kotiseutuliiton toiminnanjohtajana 1951–1952 sekä Suomen heraldisen seuran johtokunnan jäsenenä 1958–1968.
Voionmaa oli käsikirjoittajana dokumenttielokuvissa Mitalitaiteemme (ohjaus Kari Uusitalo, 1962) ja 100-vuotias Suomen markka (ohjaus Olavi Tuomi, 1960).
Jouko Voionmaa oli naimisissa vuodesta 1940 filosofian kandidaatti Elsi Anna-Liisa Tannerin kanssa. Jouko Voionmaan veljiä olivat suurlähettiläs Tapio Voionmaa ja osuusliike Elannon toimitusjohtaja Ilmari Voionmaa.
Riverside Stadium

Historia

Riverside Stadium korvasi Ayresome Parkin, joka oli ollut Boron kotistadionina aina kaudesta 1903–04 lähtien. Alun perin stadion oli 30 000 katsojaa vetävä, mutta lopulta kapasiteetti vakiintui nykyiseen ja 16 miljoonaa maksanut stadion valmistui jo 32 viikossa. Stadionin nimen päättivät Boron fanit, jotka suorittivat äänestyksen ennen Ayresome Parkin viimeistä ottelua. Muut vaihtoehdot nimeksi olivat: Middlehaven Stadium, Erimus Stadium ja Teesside Stadium. Kun stadion ensimmäistä kertaa avattiin oli nimi silloin Cellnet Riverside Stadium (ja sitten BT Cellnet Riverside Stadium). Syy siihen oli 3 miljoonan punnan arvoinen sponsorisopimus Cellnet:n kanssa. Sopimus päättyi kauden 2001–02 jälkeen.
Ensimmäinen ottelu pelattiin stadionilla 26. elokuuta 1995, kun 28 286 katsojan edessä (korkein katsojamäärä 14 vuoteen) Middlesbrough kohtasi Chelsean. Boro voitti ottelun numeroin 2–0. Craig Hignett sai kunnian olla uuden stadionin ensimmäinen maalintekijä.

Kansainväliset ottelut

Kuten Ayresome Parkissa, on myös Riversidella pelattu kansainvälisiä otteluita. 30. kesäkuuta 2003 Englanti kohtasi Slovakian vuoden 2004 EM-kisojen karsintaottelussa. Englanti voitti 2–1
Gareth David-Lloyd

Elämä

David-Lloydin ensimmäinen rooli oli näytellä robottia koulunäytelmässä. Sen jälkeen hän otti näyttelytunteja Risca Leisure Centerissä, ennen kuin liittyi Dolmanin nuorten teatteriin sekä Gwentin nuorten ihmisten teatteriin.
David-Lloyd asuu nykyään Lontoossa, koska haluaa edistää uraansa.

Torchwood

Torchwoodin kolmannella tuotantokaudella (Children of Earth), David-Lloydin esittämä hahmo, Ianto Jones, kuoli jaksossa "Day Four".
Jari Tourunen

Jari Pekka Tourunen (s. 9. kesäkuuta 1963 Vaasa) on suomalainen journalisti. Tourunen aloitti alkuvuodesta 2018 Ilta-Sanomien toimituspäällikkönä ja johtoryhmän jäsenenä. Ilta-Sanomiin Tourunen siirtyi Suomen Koripalloliiton ja ProBasket Oy:n toimitusjohtajan tehtävästä, jossa hän työskenteli vuodesta 2016 aina Ilta-Sanomiin siirtymiseensä saakka. Sitä ennen hän työskenteli Savon Sanomien päätoimittajana 2006–2015.
Tourunen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta 1996, minkä lisäksi hän on opiskellut Turun yliopistossa ja Southern Illinois Universityssä Yhdysvalloissa. Pääaineenaan Tourusella oli yleinen historia.
1980-luvun jälkipuoliskolla Tourunen työskenteli kesätoimittajana Keskisuomalaisessa (1986), Savon Sanomissa (1987, 1988) ja Iltalehdessä (1989), jossa hän työskenteli toimittajana erikoistuen talousrikollisuuteen 1990–1995 ja uutispäällikkönä 1995–1997. Tourunen oli välillä Taloussanomien uutispäällikkönä 1997–1998 ja palasi uutispäälliköksi Iltalehteen vuosiksi 1998–2006. Hän johti politiikan ja talouden toimitusta 2005–2006.
Vuonna 2006 Tourunen siirtyi Savon Sanomien päätoimittajaksi ja vuonna 2007 vastaavana päätoimittajaksi. Hän jätti tehtävän lokakuussa 2015. Syynä olivat ”strategiset näkemyserot kehityssuunnista”.