google/wiki40b huggingface dataset:
Leukios Kharinos

Leukios, jota Konstantinopolin patriarkka Fotios kutsuu nimellä Leukios Kharinos, oli kristillinen opettaja ja kirjailija, jonka katsotaan kirjoittaneen joukon apostoleista kertovia legendoja, joista monet olivat hyvin suosittuja, ennen kuin ne hylättiin Nikean toisessa kirkolliskokouksessa vuonna 787. Leukios ei ole varhaisempien Ireneuksen nimeltä luettelemien harhaoppisten opettajien joukossa, vaikka apostolien ihmeteoista kertovaa kirjallisuutta oli laajalti liikkeellä jo tuolloin.
Laajimman selonteon Leukioksesta antaa Fotios (Codex 114), joka kuvaa apostolien tekojen kirjaa, joka sisälsi Pietarin, Johanneksen, Andreaan, Tuomaan ja Paavalin teoista kertovat kirjat. Hän tuomitsi ne valheellisiksi, itsensä kanssa ristiriitaisiksi ja jumalattomiksi. Epifanios (Haer. 51.427) sanoo Leukioksen olleen Johanneksen oppilas, joka vastusti yhdessä tämän kanssa ebioniitteja. Tämä on epätodennäköistä, koska muut patristiset kirjoittajat katsovat Leukioksen kirjoitusten olleen luonteeltaan doketistisia, eli kieltäneen Kristuksen ihmisyyden. Augustinus tunsi Leukioksen kirjoitukset, mainiten niiden kirjoittajaksi "Leutiuksen". Augustinuksen mukaansa hänen kiistakumppaninsa Faustus katsoi, että katoliset olivat tehneet väärin jättäessään Leukioksen kirjoitukset pois Raamatusta.
Pajamäen aurinkokuntamalli

Pajamäen aurinkokuntamalli on vuonna 1992 Helsinkiin ja osin Espooseen valmistunut oman aurinkokuntamme pienoismalli. Mallin mittakaava on 1:1 000 000 000, joten mallin yksi millimetri vastaa aurinkokunnan 1 000 kilometriä.

Mallin rakenne

Mallin keskus, Aurinko, on sijoitettu Pajamäen Patterimäelle 20 metriä korkean maston päähän. Teräsputkista tehty Aurinkoa kuvaava pallo on halkaisijaltaan 1,4 metriä. Planeetat on sijoitettu matalien betonitolppien päähän sellaisille paikoille, että niiden etäisyydet Auringosta ovat oikeassa mittakaavassa. Planeetat ovat myös kooltaan mittakaavan mukaisia: esimerkiksi Merkuriuksen koko mallissa on vain 4,9 millimetriä. Mallia ja planeettoja on selitetty suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi mallien luona olevissa ilmoitustauluissa.
Maa ja Kuu on ilkivallan vuoksi toteutettu muista taivaankappaleista poiketen kahtena reikänä teräslevyssä; myös niiden välinen etäisyys on samassa mittakaavassa. Vaikka Pluto menetti vuonna 2006 planeetan statuksensa, sen on silti yhä mukana mallissa yhdessä kuunsa Kharonin kanssa. Muiden planeettojen kuita ei ole huomioitu.
Kohteesta toiseen kävellessään saa selkeän kuvan valon nopeudesta aurinkokunnan mittakavassa. Mallin mittakaavassa valon nopeus olisi vain 0,3 m/s eli noin 1,08 km/h. Yksi valovuosi on mallin mittakaavassa noin 9 460 km.
Iso Helvetinjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 46 hehtaaria, se on 3,0 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 6,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,3 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven rannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialueen luoteisosa ei ole kokonaan suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen pohjoispuolella.
Élie Baup

Ura

Hänen pelaajauransa oli varsin vaatimaton, mutta valmennusurallaan Baup on voittanut Ranskan mestaruuden ja Coupe de la Liguen. 
Kaudeksi 2006–07 Baup siirtyi Toulouse FC:n päävalmentajaksi. Debyttikausi seurassa oli loistelias ja päättyi liigassa upeaan kolmanteen sijaan ja paikkaan Mestarien liigan karsintoihin. Kaudella 2007–08 Baupin kupla kuitenkin puhkesi. TFC oli kuin varjo entisestä eikä edelliskauden maalipyssy Johan Elmander päässyt lähellekään tasoaan. Sarjapaikka säilyi vain niukalla erolla RC Lensiin. Kauden jälkeen Baup saikin odotetusti potkut seurasta. 
Syyskuussa 2008 Baup palasi valmennustehtäviin, kun FC Nantes Atlantique palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen erotetun Michel Der Zakarianin seuraajaksi.  Baup ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Kauden jälkeen hän sai potkut tehtävistään. 
Heinäkuussa 2012 Baup teki paluun valmentajan tehtäviin kolmen vuoden tauon jälkeen allekirjoitettuaan kaksivuotisen sopimuksen Olympique Marseillen kanssa.  Baupin johdolla Marseille pelasi hyvän kauden 2012/13 ja sijoittui hieman odotuksia paremmin liigassa hopealle. Kauteen 2013/14 joukkue lähti haastamaan Paris Saint-Germainia mestaruustaistelussa, mutta tulokset eivät vastanneet odotuksia. Joukkue putosi syyskaudella kärjen vauhdista ja hävisi Mestarien liigassa kaikki Baupin johdolla pelaamansa viisi ottelua. Lopulta 1–0 tappio FC Nantes'lle oli seurajohdolle liikaa ja Baup sai potkut 7. joulukuuta 2013. Seura oli liigassa viidentenä.
Basil Hiley

Basil Hiley (s. 1935) englantilainen, Lontoon yliopiston fysiikan professori emeritus. Hiley on tutkinut muun muassa tietoisuutta sekä  David Bohmin aktiivisen informaation ja Claude Shannonin informaatioteorian suhdetta.
Hiley sai Majorana-palkinnon vuonna 2012.
Nasbinals

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on romaaninen Pyhän Marian kirkko (Église Sainte-Marie), joka on ollut tärkeä etappi Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä Santiago de Compostelaan. Kirkossa on kahdeksankulmainen kellotorni.
Dmytro Firtaš

Dmytro Firtaš (ukr. Дмитро Фірташ, synt. 2. toukokuuta 1965, Zalištšykyn piiri, Ternopilin alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen liikemies ja oligarkki.
Hän hallitsee omistuksiaan pääasiassa Group DF Limited -yhtymän välityksellä. Omistus kohdistuu energia-, rahoitus-, kiinteistö- ja  maataloussektoreille. Firtaš on omistanut esimerkiksi merkittävän osan RosUkrEnergosta.
Oligarkki Firtaš on kuulunut Ukrainan rikkaimpiin ihmisiin. Esimerkiksi Ukrainan Korrespondent-lehti luokitteli hänet vuonna 2013 Ukrainan 8. varakkaimmaksi ihmiseksi 2,3 miljardin Yhdysvaltain dollarin omaisuudellaan. Hänet tunnettiin Ukrainan parlamentin helmikuussa 2014 syrjäyttämän Viktor Janukovitšin tukijana. Firtaš oli Yhdysvaltain antaman etsintäkuulutuksen perusteella pidätettynä Itävallassa maaliskuussa 2014, mutta vapautui 125 miljoonan euron takuita vastaan odottamaan oikeudenkäyntiä.
Kebaran kulttuuri

Kebaran kulttuuri oli Levantissa ja Siinailla Lähi-idässä noin 18000–12500 cal. eaa. vallinnut metsästys- ja keräilykulttuuri. Ihmiset metsästivät pienriistaa ja keräsivät villiviljaa.
He asuivat pienissä majoissa ja luultavasti liikkuivat vuodenaikojen mukaan. Kulttuurille olivat ominaisia piikivisirpit, joiden terät oli koottu pienistä piikivipaloista, mikroliiteistä. Kebaran kulttuuria sanotaan epipaleoliittiseksi, koska se oli jääkauden lopun aikoihin.

Alkuperä, määritelmä

Kebaran kulttuuria edelsi myöhäispaleoliittisen Antelian kulttuurin Anthlitian vaihe. Itse Kebaran kulttuuri eli Gebaran kulttuuri oli Levantissa ja Siinailla Lähi-idässä jääkauden loppuvaiheen aikoihin noin 18000–12500 eaa. vallinnut epipaleoliittinen metsästys- ja keräilykulttuuri.

Löytöpaikkoja

Kebaran kulttuurin ihmiset keräsivät villiä viljaa päätellen jauhinkivistä. He käyttivät geometrisia mikroliittiteriä.
Kebaran ihmisten uskotaan liikkuneen ylämailla kesäisin ja kerääntyneen talvisin alamaille luoliin ja kalliosuojiin.
Kebaran kulttuuriin liittyy muun muassa Ain Gev I vuodelta 15000 eaa. Kerrostumasta on löydetty muodostuma, joka on ehkä pyöreän majan jäännökset, sekä sirpinteriä ja kivihuhmar. Karmelin Nahal Orenissa metsästettiin eniten gasellia, mutta Wadi madamaghissa, jonka löysi ja nimesi Tawfiq Canaan, eniten villejä vuohia. Jauhinkivi- ja huhmarlöytöjen mukaan villivilja oli olennainen ravinnon osa. Kebaran kulttuurin jälkeen tuli maanviljelyn syntyä edeltänyt Natufin kulttuuri.

Ohalo II

Ohalo II oli ajan mitan mukaan suuri leiripaikka Levantissa noin 19000 eaa. Ihmiset asettuivat sinne ainakin tilapäisesti ja keräsivät villiä emmervehnää, ohraa, pistaaseja, greippejä ja oliiveja. Genesaretin järvi oli silloin paljon nykyistä suurempi, noin 220 km pitkä Lisan-järvi. Ohalon leirin ala oli 1500 m², eli se oli normaalia suurempi. Sieltä on löydetty ainakin kolme soikeaa majaa. Ihmiset varastoivat ruokansa kuoppiin ja hautasivat vainajansa taitettuihin asentoihin suurten kivien peittämien kuoppien alle niin kuin Natufin ihmiset myöhemmin. Ohalo II:n aikoihin Maan ilmasto oli kylmä, ja Lähi-idässä kasvoi kuivaa pensaistoa, joka pystyi elättämään vain pientä väestömäärää. Ohalo oli "keidas" tai "pakolaiskeskus", jossa eli runsaasti kasveja, eläimiä ja ihmisiä ympäristön kuivuudesta huolimatta.

Geometrinen Kebara

Noin 15000 eaa Etelä-Levantissa kehittyi "geometrinen Kebaran kulttuuri", jota luonnehtivat geometristen kuvioiden muotoiset mikroliittiset terät. Ihmiset elivät yleensä 300 m²:n suuruisissa leiripaikoissa. Joidenkin leirien ala saattoi olla jopa 1000 m². Luultavasti ihmiset vaelsivat vuodenaikojen mukaan alamaan talvileireistä ylämaan kesäleireihin korkeampaan vuorimaastoon. Kiviset jauhimet ja huhmaret kertovat kerättyjen villien kasvien syömisestä. Joidenkin mukaan sirppejä ei liene käytetty. Toisten mukaan sirpit tulivat 13000 eaa. käyttöön. Ain Gev III:sta löytyy ajalta peräsin olevia pieniä pyöreitä kiviperustaisia majoja. Ajalta on löydetty 51 paikkaa. Noin 12500 eaa. tämä kulttuuri alkoi kehittyä Natufin kulttuuriksi.
Ekaterine Gabašvili

Ekaterine Gabašvili (georg. ეკატერინე გაბაშვილი, Ek’at’erine Gabašvili, 16. kesäkuuta 1851 Gori – 7. elokuuta 1938), omaa sukua Tarkhnišvili (georg. თარხნიშვილი) oli georgialainen kirjailija. 
Hän syntyi aatelisperheeseen Gorissa, Georgiassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Hän kirjoitti useita tunteellisia romaaneja ja tarinoita talonpoikaiselämän ja kyläkoulun opettajien suruista. 1900-luvulla hän hylkäsi kaunokirjallisuuden ja siirtyi omaelämäkerran pariin. Gabašvili tunnetaan myös yhtenä ensimmäisistä georgialaisista feministeistä ja naisten oikeuksien aktivisteista. Hän avasi vuonna 1883 koulun köyhien perheiden tytöille ja oli vuonna 1890 perustamassa Džedžili-lehteä, jonka julkaisemilla lasten tarinoilla oli merkittävä osa georgiankielisen lastenkirjallisuuden kehityksessä.
Vuonna 1956 elokuva Magdanas lurdža (”Magdanan aasi”), joka perustui yhteen Gabašvilin merkittävimmistä romaaneista ja jonka ohjasivat Tengiz Abuladze sekä Revaz Tškheidze, voitti palkintoja Cannesin ja Edinburghin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Ykkösen kausi 2015

Paras pelaaja

Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2015 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: Billy Ions (PS Kemi Kings)
Vintala

Vintala on suomalainen maalaiskylä Etelä-Suomen läänissä, Varsinais-Suomen maakunnassa, Liedon kunnassa. Se on noin 5 km pohjoiseen Liedon kirkonkylästä ja 2 km etelään Liedon asemalta. Peruskoulun 1–6 luokkia käydään Pahkamäen koulussa Liedon asemalla. Peruskoulun 7–9 luokkien kouluna on Liedon keskuskoulu. Vintalassa ei ole enää palveluja. Naapurikylä Aurajoen vastarannalla on Nautela, jossa sijaitsevat Nautelan kartano ja siihen liittyvä Nautelankoski Aurajoessa.
Vintala on ollut asuttu jo kivikaudella, alue on vanhaa merenrannikkoa. Vuonna 1540 kylässä oli kuusi taloa.
J. O. Tallqvist

Jarl Olof Henrik Tallqvist (17. tammikuuta 1910 Helsinki – 1. maaliskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) kulttuuritoimittaja ja kääntäjä.

Elämäkerta

Tallqvist valmistui filosofian maisteriksi 1936. Hän oli vuosina 1934–1952 Svenska Pressen- ja Nya Pressen -lehden toimittajana, toimi 1952–1964 ruotsalaisen kansanpuolueen lehdistösihteerinä ja oli viimeksi 1964–1975 Hufvudstadsbladetin kulttuuriosaston esimiehenä.
Tallqvist oli Suomen ruotsalaisen kirjailijaliiton puheenjohtajana 1956–1961 ja valtion kirjallisuustoimikunnan puheenjohtajana 1977–1979.
Into Lätti

Into Ilo Lätti (1. joulukuuta 1913 Impilahti – 5. joulukuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi.
Jatkosodan aikana 1942–1944 Lätti toimi tanssijana viihdytysjoukoissa Karhumäen tivolin kabaree- ja tanssiesityksissä. Sodan jälkeen hän vieraili tanssijana myös ulkomailla, muun muassa Malmön kaupunginteatterissa vuosina 1947–1948. Myöhemmin Lätti oli Suomen Kansallisbaletin balettimestari. Lätin huomattaviin koreografintöihin kuuluu esimerkiksi Kansallisbaletissa vuonna 1960 ensi-iltansa saanut baletti Kolmikolkkahattu, jossa hän esiintyi myös tanssijana.
Lätti piti Helsingissä myös omaa balettikoulua, jossa 1960-luvulla opiskelivat monet nuoret tanssijalahjakkuudet, kuten Marja Korhola ja Ritva Kasurinen. Hän antoi opetusta myös flamencotanssista innostuneelle Reima Nikkiselle, sillä Lätti oli itse opiskellut flamencoa Sevillassa.
Lätti esiintyi useassa suomalaisessa pitkässä elokuvassa tanssijana ja näyttelijänä, ja hän esiintyi 1960-luvulla myös televisiossa.
Yamaha YM3812

Yamaha YM3812 tai OPL2 (OPL-lyhenne tulee englannin sanoista FM Operator Type-L) on Yamahan kehittämä äänipiiri. Piiri on kuulu sen laajasta käytöstä IBM PC -yhteensopivien tietokoneiden äänikorteissa, kuten AdLib ja Sound Blaster. Piiri käyttää FM-synteesiä, jossa yksi kanavan oskillaattori moduloi toista.
Se on alaspäin yhteensopiva OPL-piirin, eli Yamaha YM3526:n kanssa. Piirit ovat hyvin samankaltaisia, sillä YM3812:n uusiin ominaisuuksiin kuuluu vain kolme uutta äänimuotoa. OPL2:n päivitettyä versiota, OPL3 (Yamaha YMF262), käytettiin muun muassa kuulussa Soundblaster 16:ssa. 
Toinen YM3812-piirin lähisukulainen on YM2413 (OPLL), joka lähinnä on karsittu versio piiristä. Siinä on vain yksi vapaasti ohjelmoitava kanava ja loput käyttävät valmiiksi säädettyjä soitinääniä. Tätä piiriä käytettiin kolmannen sukupolven MSX-koneissa (vain Japanissa myyty MSX TurboR), MSX2 koneissa lisävarusteena sekä Sega Master System -konsolin japanilaisessa versiossa.
Piirissä on 244 erilaista vain kirjoitus -rekisteriä. Se kykenee tuottamaa ääntä 9:llä eri kanavalla, joista jokainen koostuvat kahdesta erillisestä oskillaattorista. Jokainen oskillaattori tuottaa siniaaltoja, joita voidaan vielä muokata kolmeksi erilaiseksi äänimuodoksi. Siniaallon negatiivinen osa voidaan mykistää tai kääntää päinvastaiseksi ja piirillä voidaan tuottaa myös valesaha-aaltoja (neljäsosa kohoavaa siniaaltoa). Tämä erikoinen tapa tuottaa äänimuotoja luo piirille sen tunnusomaisen äänen.
Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkue

Historia

Maan maajoukkue perustettiin vasta vuonna 1992, kun Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta lopetettiin. Siihen asti bosniahertsegovinalaiset olivat edustaneet Jugoslavian koripallomaajoukkuetta arvokisoissa.
Joukkue on päässyt EM-kisoihin kahdeksan kertaa, ja paras saavutus on vuoden 1993 kahdeksas sija.
Sean Kanan

Sean Kanan (s. 2. marraskuuta 1966 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Kanan aloitti saippuasarjaroolinsa vuonna 1993 sarjassa General Hospital Alan "AJ" Quartermaine Jr:nä. Hän oli roolissa tammikuusta 1993 kesäkuulle 1997. Vuodet 2000–2005 Kanan näytteli Deacon Sharpia saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat. Vuodesta 2009 vuoteen 2012 hän on näytteli Deaconia sarjassa Tunteita ja tuoksuja. Kesällä 2012 Kanan teki vierailuroolin Kauniit ja rohkeat -sarjaan, jonka jälkeen hän palasi 15 vuoden tauon jälkeen AJ Quartermainen rooliin General Hospital -sarjaan.
Kananin tunnetuin elokuvatyö on karaten pahan pojan Mike Barnesin esittäminen elokuvassa Karate Kid III.
Kauhajoen Karhu kaudella 2012–2013

Joukkueen kokoaminen

Kauden 2011–2012 päätyttyä oli Korisliiga-kaudelle 2012–2013 asti ulottuva sopimus olemassa pelkästään Henri Hirvikosken kanssa. Pian edellisen kauden päätyttyä jatkosopimukset allekirjoittivat myös Ilkka Vuori sekä Jussi Eskola.
Projekti 627

Suunnittelu

Kehitystyö alkoi 1952. Tavoitteena oli aluksi rakentaa sukellusvene, joka tuhoaisi Yhdysvaltain rannikon laivastotukikohdat ydinkärkitorpedoilla. Tämän vuoksi ensimmäiseen kahteen veneeseen tuli yksi 1550 mm:n torpedoputki ja kaksi 533 mm:n putkea. Pääsuunnittelija oli V. N. Peregudov ja tutkimusta valvoi akateemikko A. P. Aleksandrov. Pian suunnitelmia kuitenkin muutettiin ja veneet varustettiin hyökkäyksiin vihollisen sotalaivoja ja kuljetuksia vastaan ja varustettiin kahdeksalla 533 mm:n putkella, jolloin nimitykseksi tuli 627A.
Voimalähteenä oli kaksi VM-A-painevesireaktoria ja kaksi potkuria. Neuvostoliittolainen reaktoritekniikka oli laadukasta, mutta ydinkäyttöinen sukellusvene oli silti huomattavasti äänekkäämpi, kuin pinnan alla akun voimalla kulkeva diesel-sähköinen. Höyrynkehityslaitteiston elinikä oli myös lyhyt, ja radioaktiivisuus alkoi nousta pitkäaikaisen käytön aikana.
Juho Kuosmanen (kauppaneuvos)

Johannes (Juho) Kuosmanen (21. joulukuuta 1887 Sortavala – 20. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos, joka vaikutti vuosikymmenten ajan tuonti- ja vientiyhtiöiden johtajana merkittävästi Suomen ulkomaankauppaan.
Kuosmasen vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Kuosmanen ja Annikki Falck ja puoliso vuodesta 1912 Aino Edith Koivisto. Hän syntyi  Ruskealassa maanviljelijäperheeseen, mutta lähti jo 12-vuotiaana Sortavalaan kauppa-apulaiseksi ensin sekatavara- ja sitten tukkuliikkeeseen. Kaupallista alaa hän opiskeli ensin iltakursseilla, mutta perehtyi sitten kansainväliseen kauppaan Lyypekissä vuosina 1909–1911. Palattuaan Suomeen hän oli lyhyen aikaa kauppaedustajana, kunnes perusti agentuuriliikkeen Kontro & Kuosmanen Kaarlo Kontron kanssa vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan aikana liike toi Suomeen varsinkin elintarvikkeita Atlantin takaa Ruotsin kautta, mutta myös Venäjältä. Viimeksi mainitussa tarkoituksessa liikkeen palveluksessa toimi muun muassa Hella Wuolijoki. 
Sodan jälkeen Kuosmasesta tuli yksi vasta perustetun Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n johtajista, muut olivat lakimies Risto Ryti ja toimitusjohtaja Samuli Harima. Kuosmanen omisti Kontron kanssa kolmanneksen uudesta perustetusta tuonti- ja vientiyhtiöstä, jonka ensimmäiseksi kohteeksi otettiin etenkin Etelä-Amerikka. Heti ensimmäisenä toimintavuotenaan Suomen suurimmaksi kansainvälisen kaupan harjoittajaksi nousseen yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtajana toimi Juho Kusti Paasikivi. Yritys ajautui kuitenkin erittäin pahoihin talousvaikeuksiin vuoteen 1921 mennessä. Kuosmanen ja Kontro pelastivat sen lisäpääomalla, mutta Kansallis-Osake-Pankin lopetettua luototuksen yhtiön toiminta lakkasi 1928 ja Kuosmanen kärsi miljoonatappiot. Hän perusti silti jo samana vuonna uuden yrityksen, Valtameri Oy:n, joidenkin entisten alaistensa kanssa. Uusi yritys kasvoi toisen maailmansodan aikana ja varsinkin sen jälkeen, osin sotakorvausten takia, merkittävästi varsinkin rauta- ja teräsalalla. Kuosmasen poika Kauko Kuosmanen jatkoi vuonna 1950 isänsä jälkeen yhtiön johdossa.
Pohjanlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Himyar

Himyar oli kuningaskunta  nykyisen Jemenin seudulla. Se kukoisti 115 eaa. – 525 jaa. Sen väestöön kuului kristittyjä ja juutalaista uskoa tunnustavia arabeja. Himyarin pääkaupunki oli aluksi Zafar ja myöhemmin Sanaa. Himyarin vauraus perustui sen ajan ylellisyystuotteiden mausteiden kauppaan.
Kortelahti (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sjaitsee peltoaukealla haja-asutusalueella Oriselän itäpuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on pyöreän muotoinen. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen lähiympäristössä on kiinteää asutusta kolmen talouden verran. Ainakin kaksi niistä on maatiloja. Rannalle on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14223.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,9 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme pelto-ojaa. Sen itärannassa on lähde. Laskuoja lähtee sen lounaisrannasta ja se laskee 300 metrin päässä Myllyhautaan, joka vuorostaan laskee Oriselkään.
Voipaperi

Voipaperi tarkoittaa kovapintaisia ja sitkeitä paperilaatuja, jotka ovat tavallista valkoista paperia läpikuultavampia. Niistä tärkeimpiä ovat pergamenttipaperi ja pergamiini. Voipaperi on tarkoitettu ainoastaan kääre- ja aluspaperina käytettäväksi, eikä sovellu uuniin leivinpaperin korvikkeeksi. Nimi viittaa aiemmin yleiseen käyttötarkoitukseen: irtovoin pakkaamiseen.
Jorma Uitto

Jorma Armas Heikki Uitto (1. toukokuuta 1921 Ylihärmä – 17. joulukuuta 2009 Espoo) oli suomalainen ministeri sekä Tullihallituksen pääjohtaja vuosina 1968–1988. Uitto oli koulutukseltaan lakitieteen tohtori; hän väitteli vuonna 1951 vankien ehdonalaiseen vapauteen päästämisestä.
Uitto toimi 1940-luvulla muutaman kuukauden Valtiollisen poliisin (ns. punaisen Valpon) apulaispäällikkönä ja sisäasiainministeriön asekätkentäjuttua varten perustaman tutkintaelimen apulaispäällikkönä vuosina 1945–1948 sekä myöhemmin muun muassa asianajajana ja yritysjuristina.
Uiton kaudella tullilaitoksessa toteutettiin monia merkittäviä muutoksia. Tullausjärjestelmä, Tullilaboratorio ja tullipiirijako uudistettiin, päätösvaltaa hajautettiin, valmisteverotus siirrettiin tullin hoidettavaksi ja kuluttajansuojelulle annettiin lisää painoarvoa. Uiton kaudella tullihallitus antoi sisäisen yleiskirjeen, jolla esimiehet ja alaiset määrättiin sinuttelemaan toisiaan.
Blake Clark

Blake Clark (s. 2. helmikuuta 1946) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä.
Paroni d’Holbach

Paul Henry Thiry, paroni d'Holbach (syntyjään  Paul Heinrich Dietrich von Holbach; 8. joulukuuta 1723 Edesheim lähellä Landauta – 21. tammikuuta 1789 Pariisi) oli ranskalais-saksalainen kirjailija, filosofi, ensyklopedisti ja näkyvä hahmo valistusajan Ranskassa. Hän syntyi Edesheimissä Saksassa, mutta asui ja työskenteli pääasiassa Pariisissa, jossa hän piti salonkia. Holbach oli materialisti. Hänet tunnetaan parhaiten ateismistaan ja uskonnonvastaista kirjoituksistaan, joista kuuluisin on Système de la Nature (1770).
Katarina Kresal

Katarina Kresal (s. 28. tammikuuta 1973) on slovenialainen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2007 Liberaalidemokratia-puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Slovenian parlamentin alahuoneeseen vuonna 2008, ja samana vuonna hänestä tuli Borut Pahorin (sosiaalidemokraatti) hallituksen sisäministeri.
Niin ikään vuonna 2008 Kresal valittiin Liberal Internationalin varapuheenjohtajaksi.
Ljubljanassa syntynyt Kresal on varsinaiselta ammatiltaan juristi.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 4 × 100 m viestijuoksu

Aikataulu

Karsintakierrokset kilpaillaan 6. elokuuta. Loppukilpailu käydään 7. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 8. elokuuta.
Irma Tähtiranta

Irma Kristina Tähtiranta (s. 17. lokakuuta 1911 Tampere) on suomalainen kirjailija.
Eino Rautaruoho

Eino Rautaruoho (1900 Kuhmoinen – 5. lokakuuta 1979) oli suomalainen Koskenpäällä asunut kansantaiteilija, säveltäjä sekä taidemaalari. Hän työskenteli kyläseppänä ja myllärinä.
Rautaruoho teki veistoksensa romumetallista hitsaamalla ja hän oli tällä alalla uranuurtaja Suomessa. Rautaruohon teoksia oli esillä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyssä 1965 ja Bratislavassa Tšekkoslovakiassa 1966. Rautaruoho oli myös kansanpelimanni, hänen instrumentteinaan olivat viulu ja saha.