google/wiki40b huggingface dataset:
Max van der Stoel

Nousu Alankomaiden ulkoministeriksi

Lukion jälkeen Van der Stoel aloitti Leidenin yliopistossa oikeustieteelliset opinnot. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1953 ja kuului sen jälkeen vuodet 1953–1958 Wiardi Beckman -säätiöön. Opintojen jälkeen hän liittyi myös Alankomaiden Työväenpuolueeseen.
Vuonna 1960 Van der Stoel valittiin Alankomaiden parlamentin ylähuoneeseen, senaattiin. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen. Heinäkuulta 1965 marraskuulle 1966 Van der Stoel oli Jo Calsin hallituksessa ulkoasioiden valtiosihteeri. Hän sai parlamentaarikkona mainetta ihmisoikeuksien puolestapuhujana, kun hän raportoi vuonna 1969 Euroopan neuvostolle Kreikan sotilasjuntan väkivaltaisuuksista.
Van der Stoel valittiin vuonna 1973 ulkomisteriksi Joop den Uylin hallitukseen. Hän toimi ministerinä neljän vuoden ajan ja ajautui usein ristiriitoihin puolueensa radikaalien edustajien kanssa. Työväenpuolue joutui oppositioon vuonna 1977, mutta Van der Stoel kiisteli edelleen puolueensa vasemmistosiiven kanssa, erityisesti risteilyohjuksista. Hän pelasi ulkoministeriksi vuonna 1981 Dries van Agtin hallitukseen. Hän jätti paikkansa toukokuussa 1982.

Diplomaattiura

Van der Stoel oli Alankomaiden YK-suurlähettiläs vuodet 1983–1986. Hän oli kahdesti ehdolla YK:n pakolaisasian päävaltuutetuksi, mutta häntä ei valittu tehtävään. Vuonna 1991 Van der Stoelista tuli YK:n Irakin ihmisoikeustilanteen raportoija. Samana vuonna hänet nimettiin maansa valtioministeriksi.
Vuodesta 1993 vuoteen 2001 Van der Stoel oli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö ensimmäinen vähemmistövaltuutettu. Tehtävä vei hänen keskittymisensä erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan tilanteeseen, ja hän oli myös jäsenenä komissiossa, joka käsitteli entisessä Jugoslaviassa kadonneita henkilöitä. Vuonna 1999 Alankomaiden hallitus ehdotti Van der Stoelia Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi. Alankomaiden ulkoasiainministeriö perusti vuonna 2001 Max van der Stoel -palkinnon, jonka arvo on 50 000 euroa. Se myönnetään joka toinen vuosi henkilölle, ryhmälle tai organisaatiolle, joka on edistänyt kansallisten vähemmistöjen oloja.
Van der Stoel oli yksi niistä viidestä entisestä ulkoministeristä, joilta Alankomaiden hallitus pyysi vuonna 2009 asiantuntijaneuvoa maan osallistumisesta Irakin sotaan. Van der Stoel kuoli lyhyen sairauden jälkeen kotonaan Haagissa huhtikuussa 2011.
Gastroenteriitti

Komplikaatiot

Vakavin komplikaatio on kuivuminen, jonka yleensä aiheuttaa vaikea ripuli. Joissakin tapauksissa kuivuminen voi osittain johtua väärästä hoidosta, esimerkiksi kun potilas ei saa riittävästi nestettä niin kauan, että ripuli loppuu. Vakava kuivuminen voi johtaa kuolemaan ja vaatii siksi pikaista hoitoa.
Logopedia

Logopedia on tieteenala, joka tutkii laaja-alaisesti ihmisäänen, puheen, kielen ja kommunikaation normaalia toimintaa sekä sen häiriötiloja ja näiden kuntoutusta. Logopedian tutkimustuloksia sovelletaan käytännön puheterapiassa. 
Logopediaan kiinteästi liittyviä tieteenaloja ovat mm. lääketiede, neurologia, psykologia, neurolingvistiikka ja kielitiede.

Opiskelu Suomessa

Logopediaa voi Suomessa opiskella viidessä eri yliopistossa: Helsingin, Oulun, Tampereen ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Logopedia kuuluu humanistiselle koulutusalalle, joten logopediaa opiskelleet ovat koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatteja tai filosofian maistereita, lisensiaatteja tai tohtoreita. Tutkintonimikkeestään huolimatta logopedia sijoittuu yliopistoissa humanistiseen tiedekuntaan enää ainoastaan Oulun yliopistossa, muissa joko lääketieteelliseen, käyttäytymistieteelliseen, yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan tai vastaavaan yksikköön, yleisesti psykologian koulutuksen kanssa samaan yksikköön.
Seamus Davey-Fitzpatrick

Seamus Liam Davey-Fitzpatrick (s. 29. joulukuuta 1998 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa James Fitzpatrickin ja Marty Daveyn poikana. Hän on vanhempiensa ainoa lapsi.
Davey-Fitzpatrick näytteli Damien Thornia vuoden 2006 elokuvassa The Omen. Kyseinen suoritus toi hänelle kansainvälisen julkisuuden lisäksi myös Young Artist -palkintoehdokkuuden.
Havukka-ahon ajattelija

Havukka-ahon ajattelija on Veikko Huovisen vuonna 1952 ilmestynyt esikoisromaani ja läpimurtoteos. Romaanin päähenkilö on itseoppinut filosofi Konsta Pylkkänen, joka etsii ”sinistä ajatusta” miettiessään maailman menoa. Hän ryhtyy Kainuun korpiseudulle Lentualle tulleiden luonnontutkijoiden oppaaksi ja tekee tieteellisen löydön ampuessaan pyymetson, pyyn ja metson risteymän, jollaista todellisuudessa ei ole löydetty.
Pylkkäsen tarina jatkuu Huovisen kahdessa muussa romaanissa, vuoden 1961 Konstan Pylkkerössä ja 2004 ilmestyneessä kirjassa Konsta Pylkkänen etsii kortteeria.
Kirjasta on tehty Jyrki Mäntylän sovittama kuunnelma vuonna 1962 ja Kaarlo Hiltusen ohjaama televisiosarja 1971, joissa molemmissa Pylkkästä esittää Lauri Leino. Kari Väänäsen ohjaama elokuvasovitus sai ensi-iltansa tammikuussa 2010.
Tallinnan linja-autoasema

Tallinnan linja-autoasema (viroksi Tallinna bussijaam) on Tallinnassa, Virossa sijaitseva linja-autoasema. Sieltä liikennöi linja-autoja sekä Viron sisäiseen liikenteeseen että ulkomaille. Se sijaitsee Kesklinnan kaupunginosassa. Linja-autoasema rakennettiin nykyiselle paikalleen Lastekodun ja Odran kulmaukseen vuonna 1959. Vuonna 2012 linja-autoasemaa nykyaikaistettiin.
Moldovan parlamentti

Parlamenttivaalit 2014

Marraskuun 2014 parlamenttivaaleissa valittiin Moldovan parlamentin kauden 2014–2018 kansanedustajat.  Näissä vaaleissa puolueiden äänikynnystä oli nostettu: yksittäisellä puolueilla oli 6 prosentin, kahden puolueen vaaliliitolla 9 %, kolmen puolueen vaaliliitolla 11 % ja yksittäisillä ehdokkailla 2 % äänikynnys. Kansanedustajaehdokkaiksi ja vaaleja valvovaan keskusvaalilautakuntaan voitiin hyväksyä vain sellaisia Moldovan tasavallan kansalaisia, joilla ei  kaksoiskansalaisuutta.
Äänestäjiltä edellytettiin sellaista Moldovan tasavallan henkilötodistusta, jonka liitteestä käy ilmi rekisteröityminen äänestäjiksi tai kotipaikka Moldovassa. Vuoden 1974 neuvostopasseja ei enää hyväksytty. 
Vaalituloksen mukaan parlamenttiin valittiin viisi puoluetta. Oheinen kuva esittää paikkojen jakaumaa. Kolme EU-myönteistä ryhmää saivat yhteensä 55 edustajapaikkaa ja kaksi Euraasia-integroitumista kannattavaa eli Venäjä-myönteistä puoluetta 46 edustajaa uuteen parlamenttiin.
Nicole Oliver

Ura

Oliver opiskeli näyttelemistä Yorkin yliopistolla ja valmistumisensa jälkeen hän opiskeli vielä British American Drama Academyssa Oxfordissa ja Lontoossa. Hän on tehnyt 1990-luvulta lähtien uraa televisiossa useimmiten komedia- ja draamasarjoissa, kuten Shirley Holmes ratkaisee ja L-koodi. Oliver on tehnyt myös useita äänirooleja animaatioihin, kuten UBOS Loitsukirja ja He-Man.
The Quiets

The Quiets on suomalainen rautalankayhtye. Se perustettiin Helsingissä 1970-luvulla kvartettina ja laajeni kosketinsoittajan myötä kvintetiksi 1984. Vuonna 1983 se levytti ensimmäisen EP-levynsä ja on sittemmin levyttänyt kymmenkunta albumia. 1980-luvulla se edusti rautalangan uutta tulemista yhdessä Agentsin, Laika & The Cosmonautsin ja The Mustangsin rinnalla. The Quietsin ohjelmistoon on kuulunut rautalanka- ja twist-sovituksia monenlaisista sävelmistä, kuten Edith Piafin laulusta ”Hymni rakkaudelle” tai Tšaikovskin teemoista ja Henry Mancinin elokuvasävelmistä.
The Quiets käyttää vanhoja pienitehoisia putkivahvistimia, ja soittajien pukeutuminenkin noudattaa 1960-luvun alun ihanteita kokopukuineen, solmioineen ja teräväkärkisine kenkineen.
Maksim Kanunnikov

Seurajoukkueura

Kanunnikov pelasi juniorina Zenit Pietarin akatemiassa. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 23. elokuuta 2009, kun Zenit kohtasi 1–1-tasapeliin päättyneessä kotiottelussa Lokomotiv Moskovan. Se oli hänen ainoa pääsarjaottelunsa kaudella 2009. Kaudella 2010 Kanunnikov edusti Zenitiä 12 liigaottelussa ja oli voittamassa sekä Venäjän-mestaruutta että Venäjän cupia. Tammikuussa 2011 Zenit lainasi Kanunnikovin toiseen liigaseuraan Tom Tomskiin, jossa hän kaudella 2011–2012 pelasi 28 liigaottelua. Kauden kevätpuoliskolla hän pelasi myös Zenitissä kymmenen liigaottelua ja voitti toisen Venäjän-mestaruutensa.
Kauden 2012–2013 alussa Kanunnikov ehti pelata Zenitissä yhdeksän liigaottelua, kunnes seura myi hänet tammikuussa 2013 miljoonan euron siirtosummalla niin ikään Venäjän liigassa pelaavaan Amkar Permiin. Hän edusti seuraa kevään aikana 11 liigaottelussa ja seuraavalla kaudella 24 liigaottelussa. Heinäkuussa 2014 Kanunnikov siirtyi neljänteen Venäjän liigan seuraansa, kun Rubin Kazan hankki hänet 1,5 miljoonalla eurolla. Kaudella 2014–2015 Kanunnikov pelasi 26 liigaottelua.

Maajoukkueura

Venäjän A-maajoukkueessa Kanunnikov pelasi ensimmäisen ottelunsa 26. toukokuuta 2014, kun Venäjä voitti Slovakian 1–0. Kanunnikov oli mukana MM-kilpailuissa 2014, joissa hän pelasi alkulohko-otteluissa Belgiaa ja Algeriaa vastaan.
Satoshi Motoyama

Satoshi Motoyama (本山哲, s. 4. maaliskuuta 1971 Tokio) on japanilainen autourheilija. Motoyama on ajanut Formula Nippon -sarjassa ja voittanut sarjan mestaruuden neljästi. Motoyama toimi kaudella 2003 Jordanin testi- ja varakuljettajana. Hän pääsi ajamaan Japanin GP:n lisäharjoituksissa.
Kaudelle 2004 hän pääsi Renault'n testaajaksi kauden alkua edeltäviin talvitesteihin.
Alfred Cohn

Alfred ”Gokke” Cohn (14. kesäkuuta 1867 Kööpenhamina – 6. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. 
Alfred Cohn syntyi sisustajan perheeseen. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1885 ja työskenteli vuodesta 1891 lähtien Odensen ja vuodesta 1900 Aarhusin teattereissa. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea koomikkona, jonka roolit vaihtelivat huvinäytelmistä farsseihin. Vuosina 1910–1914 Cohn työskenteli aarhusilaisen Fotoraman näyttelijänä ja elokuvaohjaajana ja vuosina 1914–1916 Nordisk Filmsin ohjaajana. Hänet muistetaan varsinkin Fotoraman Den hvide Slavehandel (1910) -elokuvasta, josta Nordisk kopioi oman versionsa.
Mustahuiluvaris

Levinneisyys

Mustahuiluvarista tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sen on raportoitu olevan meko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oiva Luhtala

Oiva Armas Luhtala (s. 11. helmikuuta 1911 Helsinki – 8. marraskuuta 1977 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen näyttelijä. Luhtala tuli tunnetuksi Ryhmy ja Romppainen-elokuvien Vääpeli Kalle Ryhmynä vuosina 1941, 1943 ja 1952. Vänrikki Ville Romppaista esitti Reino Valkama.
Luhtalan ensimmäinen elokuva oli Koskenlaskijan morsian vuodelta 1937. Luhtala esiintyi yhteensä 37 elokuvassa 25 vuoden aikana. Luhtalan viimeinen elokuva oli Ei se mitään, sanoi Eemeli vuodelta 1962. Hän sai ainoan Jussi-palkintonsa sivuosasuorituksesta elokuvasta Herra ja ylhäisyys (1944).
Luhtala teki myös pitkän näyttelijäuran teatterissa. Vuosina 1961–1965 hän toimi Kemin kaupunginteatterin johtajana. Oiva ja Pirkko Luhtalan poika on teatteriohjaaja ja -johtaja Seppo Luhtala.
Ofikleidi

Ofikleidi on vaskipuhallinsoitin, jolle haettiin patentti vuonna 1810. Soitinta käytettiin tiettävästi ensimmäistä kertaa Gaspare Spontinin oopperassa Olimpie vuonna 1819. Ofikleidiä käyttivät myös mm. Felix Mendelssohn ja Hector Berlioz. Soittimen käyttö on harventunut 1900-luvun alusta lähtien.
Aortta

Aortta (lat. aorta) on ison verenkierron suurin valtimo, joka lähtee sydämen vasemmasta kammiosta ja vie happipitoista verta kaikkialle kehoon. Aortan tyvessä on aorttaläppä (lat. valva aortae), joka sallii veren virtauksen vasemmasta kammiosta aorttaan mutta estää takaisinvirtauksen. Aorttaläppä on puolikuuläppä, jolla on taskumainen rakenne, ja veren virratessa aorttaan läppä painautuu aortan seinämää vasten.

Sairauksia

Aortan sairauksia ovat esimerkiksi aorttaläpän ahtauma ja sen vuoto sekä aortan laajentuma.

Oireet

Tavallinen aortan laajentuma ei yleensä aiheuta oireita. Laajentuman suurentuessa se voi joskus aiheuttaa selkään säteilevää kipua. Suuri laajentuma saattaa puhjeta, mikä johtaa yleensä kuolemaan.
Suonen sisäkalvon repeämässä tuntuu äkillinen voimakas ja repivä kipu, yleensä rinnan ja selän alueella. Jos tällaista kipua tuntuu, on syytä hakeutua välittömästi hoitoon.
Athenen temppeli (Paestum)

Historia

Athenen temppeli on ajoitettu arkaaisen kauden lopulle noin vuoteen 500 eaa. Se on ajoitettu ennen kaikkea sen pylväiden kapiteelien kaiverrusten perusteella. Temppeli vaikuttaa valmistuneen yhdessä rakennusvaiheessa.
Temppeli tunnettiin aiemmin 1700-luvulta lähtien Cereen temppelinä, mutta nykyään se on tulkittu Athenen temppeliksi läheltä löytyneiden, votiivilahjoiksi tarkoitettujen Athenen pienoispatsaiden perusteella, ja tunnistusta pidetään nykyisin varmimpana Paestumin kaikista kolmesta suuresta temppelistä. Näiden votiivilöytöjen perusteella temppeli oli omistettu Athenelle kahdessa ominaisuudessa, esitaistelijana (Promakhos) ja lasta hoitavana (Kurotrofos).
Temppeli säilyi käytössä läpi roomalaisen ajan. Se muutettiin kirkoksi 500- tai 600-luvulla jaa, mikä on edesauttanut sen hyvää säilymistä nykyaikaan. Kirkko oli todennäköisesti omistettu Neitsyt Marialle. Keskiajalla kirkkoa käytettiin myös hautauksiin.

Rakennus

Athenen temppeli sijaitsee Athenen pyhäkköalueella Poseidonian roomalaisen forumin pohjoispuolella. Se on rakennettu kaupungin korkeimmalle kohdalle, joka on muuta kaupunkia hieman ylempänä, ja sijoitettu tavan mukaan itä-länsisuuntaisesti. Temppeli edustaa doorilaista tyyliä, mutta siinä on myös joitakin joonialaisen tyylin piirteitä. Tällaisena se on koko Italian varhaisin temppeli, joka yhdistelee näitä kahta tyylisuuntaa.
Temppeli on rakennettu kolmiportaiselle jalustalle, ja siinä on lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä. Pylväiden korkeus on noin 6,1 metriä ja entablatuurin korkeus noin 2,7 metriä. Pylväiden halkaisija niiden alaosassa on noin 1,3 metriä ja pylväiden väli niiden keskeltä laskettuna noin 2,6 metriä. Temppelin stylobaatin koko on noin 14,5 x 32,8 metriä, mikä on tulkittu hekatompedon (sata jalkaa pitkä) -temppelin pituudeksi.
Temppelissä oli itäpään tyypillisen pronaoksen paikalla kahdeksan pylvään muodostama joonialaista tyyliä edustanut prostyyli portiikki. Siinä oli julkisivussa neljä pylvästä, kummallakin sivulla yksi pylväs ja kummankin puolen anta-seinissä yhdet pylväät. Temppelin keskiosan naoksen eli cellan koko oli noin 7,6 x 24,2 metriä. Naoksen sisällä ei ollut pylväitä. Temppelissä ei ollut opisthodomosta eikä adytonia.
Temppelin alttari oli tavan mukaan sen itäpuolella. Temppelin koillispuolella on doorilainen votiivipylväs, joka on ajoitettu 500-luvun eaa. alkupuolelle. Eteläpuolelta on löydetty pieni temppeli, joka on myös samalta ajalta.
Temppelin läheltä on löydetty yli sata terrakotasta tehtyä votiivilahjoiksi tarkoitettua Athenea esittänyttä pienoispatsasta, sekä roomalaisaikaisen keramiikan sirpale, joissa on arkaaisella latinalla tehty piirtokirjoitus [M]ENERV[AE]. Tämä on osoittanut temppeli olleen varmuudella omistettu Athenelle.
Yasunin kansallispuisto

Yasunin kansallispuisto sijaitsee Amazonin sademetsässä itäisessä Ecuadorissa. Se on kooltaan 10 000 neliökilometriä ja biodiversiteetiltään yksi maailman rikkaimmista alueista. Yasunin puistossa elää ainutlaatuisia apina-, lintu- ja sammakkoeläinlajeja. Yasunin metsä on myös huaranien, metsästäjä-keräilijöihin kuuluvan alkuperäiskansan koti.

Öljyvarannot

Ecuadorin öljyvarannot ovat 4,7 miljardia barrelia, mistä Yasunissa on arviolta 0,85 miljardia barrelia. Ecuador teki vuonna 2010 sopimuksen Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) kanssa, jotta sademetsän suojelualueella olevat öljylöydöt jätetään hyödyntämättä. Tästä vastineeksi se saa korvauksia 2,7 miljardia euroa.
Kappola

Kappola on Hämeenlinnan 37. kaupunginosa. Alue sijaitsee noin viisi kilometriä keskustasta itään Katumajärven rannalla. Kappola rajoittuu Mäskälän, Ruununmyllyn, Idänpään, Katisten, Katumajärven, Harvialan ja Hakumäen kaupunginosiin. Kappolaan, Katumajärven rannalle sijoittuu esihistoriallisesti merkittävä Kappolan linnavuori. Lisäksi kaupunginosassa sijaitsee kaksi golfkenttää, joista toinen osaksi myös Hakumäen puolella.
HMS Blackwater (1903)

Palvelus

HMS Blackwater upposi Dungenessin edustalle 6. huhtikuuta 1909 kolaroituaan SS Heron kanssa.
Theodor Knipovitš

Fjodor (Theodor) Mihailovitš Knipovitš (ven. Федор Михайлович Книпович; 15. helmikuuta 1858 Viipuri – 28. joulukuuta 1918 Pietari) oli venäläinen virkamies, joka toimi Suomessa Vaasan läänin kuvernöörinä vuosina 1903–1906 ja Suomen kenraalikuvernöörin kanslian päällikkönä 1906–1909.
Knipovitš valmistui juristiksi Pietarin yliopistosta. Hän aloitti virkauransa Venäjän hallitsevassa senaatissa vuonna 1885 ja työskenteli myöhemmin Venäjän oikeuslaitoksessa. Vuosina 1899–1903 hän oli eri viroissa Irkutskin piirioikeudessa, jonkin aikaa sen puheenjohtajanakin. Knipovitš nimitettiin Vaasan läänin kuvernööriksi helmikuussa 1903. Tämän mahdollisti osana yhtenäistämispolitiikkaa vuonna 1902 annettu asetus, jonka nojalla suomalaisiin virkoihin sai nimittää myös venäläisiä. Knipovitš pyysi eroa virastaan suurlakon ja marraskuun manifestin julkaisemisen jälkeen marraskuussa 1905. Hän siirtyi vuodenvaihteessa kenraalikuvernöörinkanslian v.t. päälliköksi ja sai nimityksen vakituiseksi päälliköksi heinäkuussa 1906. Hän sai samana vuonna todellisen valtioneuvoksen arvonimen.
Venäjän oikeistopiirien arvostelema Knipovitš joutui eroamaan  kansliapäällikön virasta marraskuussa 1909 samassa yhteydessä kun F. A. Seyn tuli uudeksi kenraalikuvernööriksi Vladimir Böckmannin tilalle. Hänelle myönnettiin eron yhteydessä 15 000 Suomen markan vuotuinen eläke. Viipurin hovioikeuden jäsenten vuoden 1913 oikeudenkäynnin aikana Knipovitš toimi hovioikeuden presidentti Anton Karl Otto Malinin asianajajana ja sai järjestettyä tälle ainoana syytettynä vapauttavan tuomion. Knipovitš valittiin vuonna 1916 Pietarin kaupunginhallituksen jäseneksi. Hän kuoli pietarilaisessa sairaalassa joulukuussa 1918.
Theodor Knipovitšin veli oli tunnettu meritieteilijä Nikolai Knipovitš.
Pyhän Marian kirkko (Luton)

Arkkitehtuuri

Kirkkoa on remontoitu useita kertoja. Tornin huipulla on pienempiä kulmatorneja. Laivan länsisyvennyksessä on kastemalja, joka on 1400-luvulta.
Alasin (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä mpy.
René Benjamin

René Benjamin (20. maaliskuuta 1885, Pariisi – 4. lokakuuta 1948, Tours) oli ranskalainen kirjailija ja lehtimies ja hän toimi päivälehti L'Action françaisen avustaja.
Hän sai vuonna 1915 arvostetun prix Concourt kirjallisuuspalkinnon teoksestaan ”Gaspard” ja vuonna 1938 hän oli ensimmäinen Concourt-palkinnon saanut kirjalilija, joka valittiin myös palkintoraadin jäseneksi. Hän kirjoitti useita pamfletteja, joissa ruoski niin demokratiaaa kuin liberalismiakin. Ranskan natseille antautumisen jälkeen vuonna 1940 hän tuki akriivisti Vichyn hallitusta
Kuitenkin sodanjälkeisessä selvittelyssä hän sai potkut Concourt akatemiasta, joka jäsenenä hän jakoi kirjallisuuspalkinnon. Syynä potkuihin olivat Benjamin osoittaman petanistisympatia . Hänen teoksensa Les Sept étoiles de France on saanut inspiraationsa Vichyn hallituksen päämiehestä marsalkka Philippe Pétain’istä. René Benjamin tuotantoon kuuluvat myös hänen kirjoittamansa elämäkerrat Maurice Barrèsta ja Charles Maurrasta.
FC Red Bull Salzburg

Historia

Seura perustettiin vuonna 1933 nimellä SV Austria Salzburg. 45 vuotta myöhemmin nimeksi vaihtui SV Casino Salzburg ja vuonna 1997 SV Wüstenrot Salzburg.
Vuonna 2005 energiajuomayhtiö Red Bull osti seuran ja vaihtoi nimen muotoon FC Red Bull Salzburg.
Kesäkuuhun 2017 mennessä Red Bull luopui muodollisesti omistuksestaan, koska Euroopan jalkapalloliitto Uefa kielsi kahden saman omistajan seuran osallistumisen Mestarien liigaan yhtäaikaisesti. Energiajuomayhtiö päätti muuttaa rooliaan nimellisesti sponsoriksi, sillä se halusi mahdollistaa saksalaisseura RB Leipzigin osallistumisen turnaukseen. Jos Red Bull olisi jatkanut Salzburgin omistajana, Leipzig olisi joutunut luovuttamaan Mestarien liigan paikkansa Salzburgille Itävallan mestarina.
Major League Baseball -kausi 1887

Major League Baseball -kausi 1887 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat peräti viidentoista ottelun sarjassa, jossa Detroit Wolverines voitti St. Louis Brownsin 10-5. NL:n kakkoseksi jäi Philadelphia Phillies, joka päätti kautensa ennennäkemättömään 16 peräkkäiseen voittoon, välissä tosin yksi tasapeli, joita ei kuitenkaan huomioida yleensä MLB:n tilastoissa, vaan ottelut pyritään uusimaan ensi tilassa. 16. huhtikuuta Baltimore Oriolesin Mike Griffinistä tuli ensimmäinen pelaaja, joka on lyönyt kunnarin ensimmäisellä Major Leaguen lyöntivuorollaan.
Paavo Korhonen (urheilija)

Paavo Korhonen (5. kesäkuuta 1928 Joutseno – 29. syyskuuta 2019) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sijoittui olympialaisissa neljänneksi Oslossa 1952 ja Cortina d'Ampezzossa 1956 sekä yhdeksänneksi Squaw Valleyssä 1960. Falunin MM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 12:nneksi. Hän voitti yhdistetyn Holmenkollenin kisat vuonna 1957 ja seuraavana vuonna maailmanmestaruuden Lahdessa. Salpausselän Kisoissa hän voitti vuonna 1954. Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 1951, 1954, 1956, 1957 ja 1960. Korhonen oli Suomen joukkueen lipunkantaja Squaw Valleyn olympialaisissa 1960. 
Nuohoojana ja sähköasentajana työskennelleen Korhosen pituus oli 171 cm. Hän edusti Joutsenon Kullervoa.
J. A. Bergman

Johan Albert (J. A.) Bergman (4. tammikuuta 1844 Lapväärtti – 3. lokakuuta 1924, Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä J. A. B.
Bergmanin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Johan August Bergman ja Hedvig Kristina Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1862 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869. Bergman toimi Oulussa opettajana 1871–1886 ja Pietarsaaren ruotsalaisen alkeiskoulun ja reaalikoulun ruotsin, suomen ja uskonnon kollegana 1886–1898. Hän oli Pohjois-Suomi -lehden päätoimittajana 1895–1898.
Bergmanin esikoisteos "runollinen kalenteri" Kalervo (1871) sisälsi hänen omia runojaan sekä Kalevalasta ja Kantelettaresta mukailtuja runoja. Kirjassa oli mukana myös maalaisnäytelmä Halut älyn pettää ja yksi esitelmä. Samana vuonna Bergman julkaisi myös Kirjallisessa Kuukausilehdessä Homeroksen Ilias-eepoksesta tekemänsä käännösharjoitelman Hektorin vainomus ja kuolo.
Bergmanin tunnetuin teos, 1881 ilmestynyt romaani Nevalaiset, käsitteli nurmeslaisten talonpoikien kapinaa veronkantaja Simo Affleckia vastaan vuonna 1710. Romaaniin liittyi romanttisena aineksena Juhani Nevalaisen ja Elsa Sormuisen lemmentarina.
Vuonna 1902 Bergman julkaisi toisen historiaan sijoittuvan kertomuksensa Sulikki joka kertoi pakanallisen hämäläisnoidan Kammon tyttären Sulikin tuhoisaksi osoittautuvan lemmentarinan. Tapahtumat sijoittuivat piispa Tuomaan aikaan vuoteen 1238. Bergman oli aiemmin julkaissut myös Pohjanmaalle sijoittuvan kansankuvauksen Aunolan emäntä jonka aiheena oli Aumolan talon rikkaan emännän petollinen lapsenomistusjuttu ja siitä seuraava häpeä.
Bergman oli naimisissa 1876–1919 Amanda Karolina Olinin (k. 1919) kanssa.
Moldavian Airlines

Moldavian Airlines (IATA: 2M, ICAO: MDV, kutsukoodi: MOLDAVIAN) oli vuonna 1994 perustettu moldovalainen lentoyhtiö. Se lensi reittilentoja Chișinăun kansainväliseltä lentoasemalta Budapestiin ja Timișoaraan, tilauslentoja myös moniin muihin kohteisiin.