google/wiki40b huggingface dataset:
Miska Ronkainen

Ura

Ronkainen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän toimi kaudella 2014–2015 seuran C-nuorten kapteenina. Ronkainen oli voitti tehoilla 34+13=47 koko C-nuorten Mestiskarsintojen piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä myös C-nuorten Mestiksessä tehoilla 18+12=30 ja C-nuorten Suomi-sarjassa tehoilla 29+27=56. 
Kaudeksi 2015–2016 Jokinen siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin. Kaudella 2016–2017 hän toimi joukkueen varakapteenina. Ronkainen voitti HPK:n sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 26+28=54, joilla hän jakoi koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssin toisen sijan Bluesin Veeti Miettisen ja Kärppien Arttu Nevasaaren kanssa edellään vain Ilveksen Lassi Korpela sekä pistepörssin kolmannen sijan Bluesin Petteri Villasen kanssa. Ronkainen palkittiin kauden päätteeksi sarjan herrasmiespelaajana Erkki Lehtonen -palkinnolla.
Kaudella 2019–2020 Ronkainen nousi HPK:n A-nuorten kapteeniksi. Hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa Mestarien liigassa 8. lokakuuta 2019 tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden kolmelle debytantille. Ronkainen merkittiin joukkueen kakkosketjun vasempaan laitaan Tommi Tikan ja Kristjan Komben viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.54 minuuttia. Ronkainen teki myös ensimmäisen maalinsa miesten pääsarjatasolla ja se jäi HPK:n 2–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta.

Muuta

Ronkainen valmistui talonrakentajaksi Ammattiopisto Tavastiasta keväällä 2018.
Rainer Bollström

Rainer Bollström (s. 1963 Mikkeli) on suomalainen iskelmälaulaja. Vuonna 1991 uransa aloittanut Bollström esiintyy nykyään oman Graniitti-yhtyeensä kanssa kotimaisissa tanssipaikoissa ja suomalaisten suosimissa lomakohteissa ulkomailla.
Bollström on julkaissut yhteensä yhdeksän albumia. Vuonna 2010 ilmestyi hänen 20-vuotisjuhlalevynsä Paras mies. Rainer Bollström on raviohjastaja Henri Bollströmin isä.
Honoré III

Honoré III, koko nimeltään Honoré Camille Léonor de Goyon de Matignon, (10. marraskuuta 1720 – 21. maaliskuuta 1795) oli Monacon ruhtinas lähes kuusikymmentä vuotta vuosina 1733-1793. Hän oli Jaakko I:n ja Luisa Ippolita de Monacon vanhin aikuisikään elänyt poika. Hänen veljensä, Antoine, oli kuollut jo puolivuotiaana.

Aika prinssinä ja ruhtinaana

Honoré muutti 20. toukokuuta 1732 isänsä luo Hôtel Matignoniin (nykyiseen Ranskan pääministerin virka-asuntoon) Pariisiin ja pysyi siellä vaikka hänet julistettiin 1733 Monacon ruhtinaaksi. Yhteydenpitäjänä ja Monacon eräänlaisena sijaishallitsijana toimi 1732–1784 Antoine Grimaldi, ruhtinas Antoine I:n ja tanssija Élisabeth Dufortin poika. Tilanne pysyi samanlaisena Antoinen kuolemaan 1784 asti. Tällöin Honoré III oli jo 64-vuotias. Kansalliskokous otti vallan Monacossa 19. tammikuuta 1793 ja Monacosta tuli osa Ranskaa 24. helmikuuta 1793.
Vaikka Honoré oli liberaali hallitsija ja avoin vallankumouksellisille aatteille, hänet vangittiin 20. syyskuuta 1793. Kun hänet vapautettiin vuotta myöhemmin, hän oli henkisesti raunioina ja hänen omaisuutensa oli otettu haltuun.

Perhe

Honoré meni naimisiin Maria-Caterina di Brignole-Salen (k. 1813) kanssa vuonna 1751. He saivat sai kaksi lasta, tulevan ruhtinaan Honoré IV:n, ja Joseph Grimaldin (10. syyskuuta 1763 - 28. kesäkuuta 1816). Pariskunta erosi vuonna 1770, ja Marie-Catherine avioitui prinssi de Condén kanssa vuonna 1798.
Osku Torro

Osku Kalervo Tapio Torro (s. 21. elokuuta 1979 Jyväskylä) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2004 lähtien Juha Isolehto. Vuosina 1996–2001 häntä valmensi Janne Lahtinen.

SM-taso

Torro on ollut SM-mitaleilla vuodesta 2005 eli 11 kertaa peräkkäin. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut kultaa vuosina 2010 ja 2012, hopeaa vuosina 2007, 2008, 2009, 2011, 2013 ja 2014 sekä pronssia vuosina 2005, 2006 ja 2015. SM-hallikisoissa hän on saavuttanut mestaruuden vuonna 2006 ja 2010, hopeaa vuosina 2008 ja 2014 ja pronssia vuosina 2007 ja 2013.

Arvokisat ja maaottelut

Arvokilpailuissa Torro ei ole selviytynyt kertaakaan loppukilpailuun: Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli karsinnan 23:s tuloksella 215 cm. Vuonna 2007 hän oli mukana Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa, missä hän karsiutui hypättyään 223 cm. Hän karsiutui myös Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 tuloksella 223, saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa tuloksella 219, vuoden 2011 Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 222, saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 216 sekä Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 219. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Torro karsiutui tuloksella 221 sijoittuen jaetulle 16. sijalle.
Suomi–Ruotsi-maaottelussa Torro on ollut mukana kahdeksan kertaa. Hän voitti lajinsa vuonna 2010, oli toinen vuosina 2009, 2012 ja 2013, kolmas vuosina 2007 ja 2008 ja viides vuonna 2004. Vuonna 2011 Torro loukkaantui juuri ennen kilpailua.
Vuonna 2010 Torro hyppäsi Suomen halliennätyksen 232 cm Saksan Wuppertalissa järjestetyissä kilpailuissa. 5. helmikuuta 2011 hän paransi ennätystä hyppäämällä Tampereella 233 cm. Ulkona hän on hypännyt parhaimmillaan 228 Jyväskylässä 2012.

Yksityiselämä

Osku Torro avioitui kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä Elina Torron (o.s. Sorsa) kanssa vuonna 2010.
Latium

Latium oli latinalaisten heimojen asuttama maakunta Keski-Italiassa. Se vastaa pääosin nyky-Italian Laziota. Aluksi nimi viittasi vain Albanolaisvuorten ympäristöön, mutta laajeni myöhemmin tarkoittamaan ensin koko tasankoa Tiberjoelta vuorille (Latium vetus) ja lopulta aina Campanian rajalle Lirisjoelle saakka (Latium adiectum).
Augustuksen jakaessa Italian regioihin Latium muodosti Campanian kanssa ensimmäisen region. Nyky-Italian Lazio puolestaan käsittää Latiumin lisäksi osia Tiberin pohjoispuolella olleesta Etruriasta.
Biogeokemia

Biogeokemia on tieteenala, jossa yhdistyvät kemiallisten, fysikaalisten, geologisten ja biologisten prosessien ja reaktioiden tutkimus, mikä kattaa luonnolliseen ympäristöön sisältyvät asiat (mukaan lukien biosfääri, kryosfääri, hydrosfääri, pedosfääri, ilmakehä ja litosfääri). Erityisesti biogeokemia on kemiallisten elementtien kierron, kuten hiilen ja typen, sekä niiden sekä keskinäisen vuorovaikutuksen että niiden vuorovaikutuksen eläviin olentoihin, niiden kuljetuksen biologisten systeemien läpi maapallon mittakaavassa, läpi aikojen, tutkimusta. Alue keskittyy kemiallisiin kiertoihin, jotka joko aiheutuvat biologisesta toiminnasta tai on vaikutusta siihen. Erityisesti on pianotettu hiilen, typen, rikin ja fosforin kiertojen tutkimusta. Biogeokemia on systeemitiedettä, joka muistuttaa läheisesti systeemiekologiaa.
Berndt August Paldani

Berndt August Paldani (19. syyskuuta 1823 Virrat – 10. tammikuuta 1860 Ruovesi) oli suomalainen pappi ja kansanperinteen kerääjä.
Paldanin vanhemmat olivat Virtain Vaskussa asunut kersantti Otto Paldani ja Fredrika Lilljedahl. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Vaasan lukiota päästen ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1847. Paldani vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1853.
Paldani teki opiskeluaikanaan kaksi runonkeruumatkaa Pohjois-Satakuntaan. Ensimmäinen matka tapahtui talvella 1851–1852 jolloin hän kiersi Ylöjärven, Viljakkalan, Ikaalisten, Jämijärven, Hongonjoen (nykyinen Honkajoki), Karvian, Parkanon, Kihniön, Virtain ja Ruoveden pitäjissä. Toisen keruumatkansa Paldani teki keväällä 1852 kiertäen Ikaalisissa, Kankaanpäässä, Hongonjoella, Parkanossa, Kurussa ja Ylöjärvellä. Hän sai kerättyä molemmilla matkoillaan runsaasti materiaalia, muun muassa runoja, sananlaskuja, asutustarinoita, arvoituksia ja satuja. Paldanin matkakirjeet julkaistiin Länsisuomalaisen osakunnan Kaukomieli-lehdessä. 
Paldani oli armovuoden saarnaajana Kakskerrassa 1853–1855 ja Pohjassa 1855–1856 sekä välisaarnaajana Huittisissa 1856 ja viimeksi hän toimi Euran kirkkoherran apulaisena vuonna 1856–1858. Hän jäi sitten virkavapaalle sairauden takia ja kuoli 1860 Ruovedellä.
Andienhansu

Levinneisyys

Andienhansua tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Raglanin linna

Arkkitehtuuri

Linnaa rakennettiin useassa eri vaiheessa, työt alkoivat 1430-luvulla ja useita muutoksia sekä lisäyksiä tehtiin 1500-luvun lopussa.
Fedora (käyttöjärjestelmä)

Yleiskatsaus

Jokainen Fedora-julkaisu jaetaan kolmeen eri käyttötarkoituksien mukaan räätälöityyn ratkaisuun: Workstation, Cloud ja Server. Tarkoituksena on tarjota integroidut ratkaisut eri käyttöalueille. Workstation on suunnattu tavalliseen tietokonekäyttöön ja sen erityiskohderyhmä on ohjelmistokehittäjät. Cloud on tarkoitettu asennettavaksi pilvialustoille kuten OpenStack keskittyen Atomic- ja Docker-ratkaisuihin. Server on perinteiseen palvelinkäyttöön tarkoitettu tee-se-itse-ratkaisu. 
Fedora Workstation -työpöytäympäristönä on GNOME. Vaihtoehtona GNOMElle Fedora tarjoaa muitakin työpöytäympäristöjä valmiina asennuskuvina, joista käytetään nimitystä ”spin”. Spinit tarjoavat KDE, Xfce, LXDE, MATE ja SoaS-työpöydät. Fedora asennetaan Live-CD-levykuvalta, joka voidaan ajaa DVD:ltä tai USB-muistilta. Myös verkkoasennus on mahdollinen HTTP:n, FTP:n tai NFS:n kautta. Fedora käyttää RPM-paketointia ja käynnistyslataajana toimii GNU GRUB.
Fedora siirtyi käyttämään systemd:tä alkaen Fedora 15:stä.
Fedorassa on ollut Wayland käytössä alkaen Fedora 25:stä.
Fedora-asennuslevyt sisältävät ainoastaan pienen määrän paketteja. Lisää ohjelmistoja on saatavilla eri pakettivarastoista. Viralliset ovat Fedora, joka sisältää koko järjestelmän ja Fedora Updates, jossa on uusimmat versiot. Lisäksi on tarjolla epävirallisia pakettivarastoja; ne tarjoavat ohjelmistoja, joita Fedora ei pysty tarjoamaan tekijänoikeus- tai patenttisyiden vuoksi. Näistä huomattavin on RPMFusion.
Robinson Canó

Muuta

Canón isä José Canó pelasi vuonna 1989 Houston Astrosissa kuusi ottelua syöttäjänä. Hän nimesi poikansa baseball-legenda Jackie Robinsonin mukaan.
Canó sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden marraskuussa 2012.
My Super Ex

Juoni

Matt Saunders on arkkitehti, joka tapaa metrossa Jennyn. Hän vaikuttaa aluksi aivan normaalilta tyttöystävältä, mutta myöhemmin Mattille selviää, ettei Jenny olekaan kuten kaikki muut naiset. Matt kyllästyy pian Jennyn ailahtelevaisuuteen ja kontrollointiin, ja päättää jättää tämän. Jenny ei ole samaa mieltä ja aikoo kostaa Mattille.
Dai Nippon Butokukai

Dai Nippon Butokukai oli ensimmäinen kansallinen japanilainen budojärjestö. Se perustettiin 1895 Kiotossa tarkoituksena edustaa ja edistää kaikkia japanilaisia klassisia kamppailutaitoja. Dai Nippon Butokukain päämajaksi ja japanilaisten kamppailulajien pääharjoittelupaikaksi perustettiin 1899 Butokudenin harjoitteluhalli. Ensimmäiseksi kendon pääopettajaksi valittiin Hokushin itto-ryū -kenjutsun mestari Naito Takaharu. Judon pääopettajaksi valittiin maineikas judoka Isogai Hajime.

Yhtenäisen miekka-katasarjan luominen

Butokukai keräsi vuonna 1906 teknisen raadin luodakseen Japanin kendolle kansallisen standardi-katasarjan yhtenäistäkseen harjoittelukäytäntöjä koko maassa. Tällöin syntyi kolmen katan sarja: jodan (ten), chudan (chi) ja gedan (jin). Katasarja sai kuitenkin osakseen paljon arvostelua Butokukaissa. Kun kävi ilmeiseksi, että kenjutsu otettaisiin mukaan Japanin kansalliseen liikuntakoulutukseen 1911, sai muutostarve ilmaa siipiensä alle ja uusi komitea muodostettiin viidestä miekkamestarista (kenjutsu): Negishi Shingoro, Tsuji Shimpei, Naito Takaharu, Monna Tadashi ja Takano Sasaburo. Komitea loi Dai Nippon Teikoku Kendo -katan, joka sai lukuisien eri kehitysversioiden jälkeen lopullisen muotonsa vuonna 1912 sisältäen kaikkiaan 10 tekniikkaa pitkää miekkaa vastaan, 7 pitkälle miekalle otachi ja 3 lyhyelle miekalle kodachi. Pariin otteeseen uudelleen nimettynä ja joidenkin muutoksien jälkeen on tuolloin luotu katasarja pohjana nykyiselle Japanin kendoliiton ZNKR kendō no katalle.
Butokukain johtajat tavoittelivat kendoa ja judoa osaksi japanilaista liikuntakasvatusta heidän uudelleenrakennetussa koulujärjestelmässään ja he muokkasivatkin lajeja aktiivisesti standardisoimalla tekniikoita, kata-sarjoja sekä kilpailu- ja graduointikäytäntöjä tämän tavoitteen saavuttaakseen. Vuonna 1911 syntyi Dai Nippon Butokukai Bujutsu Semmon Gakko eli Suuri japanilainen taistelutaitokoulu. Tällöin Japanin opetusministeriö reagoi yhä kasvaneeseen kendon ja judon liikunnalliseen harrastukseen määräämällä, että jokaisen miespuolisen opiskelijan on harjoiteltava jompaakumpaa lajia liikunnanopetuksessa. Tällöin Japanin viranomaiset virallistivat budoharjoittelun osaksi koululaitoksen opetussuunnitelmaa.

Dai Nippon Butokukai toisen maailmansodan aikana

Sodan aikanakin Dai Nippon Butokukaissa oli miljoonia jäseniä (3 178 000 jäsentä maaliskuussa 1941). Sodan aikana viisi japanilaista ministeriötä (sisä-, opetus- ja sosiaaliministeriö sekä armeija ja laivasto) ohjasi Dai Nippon Butokukain toimintaa).

Butokukai toisen maailmansodan jälkeen

Maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain miehitetyn Japanin valvontaelin SCAP kielsi Dai Nippon Butokukain toiminnan militaristisena. Panna pyörrettiin vasta Korean sodan alettua 1950. Botukuden avattiin uudelleen vuonna 1952
Neil Postman

Neil Postman (8. maaliskuuta 1931 - 5. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä, mediatutkija ja kulttuurikeskustelija. Hän toimi yli 40-vuotisen akateemisen uransa ajan New York Universityssä ja hänen innoittajiaan olivat klassinen kulttuuri ja valistusajattelu.
Deltasypressi

Kuvaus

Deltasypressi on keskikokoinen puu. Se kasvaa yleensä 15–30 metriä korkeaksi ja rungon rinnankorkeusläpimitaltaan enintään 1,2 metriä leveäksi. Runko levenee usein huomattavasti alaosastaan tyveä kohti. Oksat haarautuvat rungosta yleensä vaakatasossa. Kaarna on harmahtavan ruskeaa ja halkeilee epäsäännöllisinä suikaleina. Versot ovat eriytyneet pysyviin pitkäversoihin ja talveksi lehtineen variseviin lyhytversoihin.
Lehdet ovat asettuneet kierteisesti. Lyhytversojen lehdet ovat yleensä 8–12 millimetriä pitkiä ja muodoltaan neulasmaisia. Ne kasvavat 1,5–2 millimetrin välein 40–45 asteen kulmassa versoon. Pysyvien pitkäversojen lehdet ovat osin päällekkäisiä, suomumaisia, johteisia ja 1,5–3 millimetriä pitkiä. Deltasypressi on yleensä kausivihanta ja varistaa lehtensä sekä lyhytversonsa talveksi. Lehdet ovat vaaleanvihreitä nuorena ja punaisenruskeita syksyllä ennen varisemistaan.
Puu on yksikotinen ja tuulipölytteinen. Kävyt kasvavat versojen kärjissä. Hedekävyt kasvavat yksivuotisten lyhytversojen kärjissä. Siemenkävyt kasvavat suomulehtisissä pysyvissä oksanhaaroissa. Ne ovat 1,4–2,5 senttimetriä pitkiä ja 0,9–1,5 cm leveitä sekä muodoltaan munanmuotoisia tai päärynämäisiä. Käpysuomut koostuvat kiinnikasvaneesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Ne ovat litteitä ja vastapuikeita. Käpysuomujen keskellä on pieni ota. Suomujen kärjissä on 6–10 käyrää kolmiomaista uloketta.

Levinneisyys

Deltasypressi kasvaa Etelä-Kiinassa, Vietnamissa ja Laosissa. Laji on äärimmäisen uhanalainen, ja suurimman osan jäljellä olevista yksilöistä uskotaan olevan istutettuja. Luonnonvaraisia yksilöitä uskotaan olevan vielä Keski-Vietnamissa Đắk Lắkin maakunnassa sekä Laosissa Bolikhamxain provinssissa. Istutettuna laji on yleinen Etelä-Kiinassa varsinkin Guangdongissa Helmijoen suistossa.

Elinympäristö

Deltasypressi kasvaa lähinnä jokisuistoissa vetisessä maaperässä. Lajia esiintyy yleensä vain lähellä merenpinnan tasoa. Se viihtyy aurinkoisella paikalla. Istutettuna se kasvaa usein vetisten riisipeltojen laidoilla.

Käyttö

Puuta istutetaan usein Kiinassa ja Vietnamissa kosteille alueille, kuten jokien ja riisipeltojen reunoille suojaamaan tuulelta ja ehkäisemään eroosiota. Lajia käytetään myös koristepuuna monilla lämpimänlauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla.
Puuaines on arvostettua rakennustöissä, veistossa sekä huonekalujen ja soitinten valmistuksessa. Kaarnasta ja kävyistä saatavia tanniineja käytetään nahan parkitsemiseen ja kankaiden värjäykseen. Juuriston puu on hyvin kevyttä ja siitä valmistetaan korkkia, kohoja ja kellukkeita. Useita kasvin osia on myös perinteisesti käytetty lääkinnässä.
Koska puu on nykyään luonnossa hyvin harvinainen ja koska sitä kasvatetaan lähinnä suojapuuna ja eroosion estämiseksi, puuainesta ei ole nykyään laajalti saatavilla. Puuta saadaan lähinnä luonnostaan kaatuneista puista.
Wheeling (Länsi-Virginia)

Historia

Wheelingin alueella oli alun perin Brittiläisen Virginian siirtokunnan asutusta alkaen vuodesta 1769, josta tuli myöhemmin tärkeä Virginian osavaltion kaupunki, joka perustettiin 1806. Kun Länsi-Virginia erosi Virginiasta 1863 ja muodosti oman osavaltionsa, asia päätettiin kaupungissa pidetyssä Wheelingin konventiossa. Kaupunki on toiminut osavaltion pääkaupunkina kahteen otteeseen vuosina 1863–1870 sekä 1875–1885, jonka jälkeen Charlestonista tuli pysyvästi osavaltion pääkaupunki.
Eksentrisyys

Eksentrisyys eli epäkeskisyys e on kartioleikkauksen kuten ellipsin tai hyperbelin muotoa kuvaava parametri, joka on suuruudeltaan leikkauksen polttopisteiden välimatkan suhde isoakselin pituuteen. Ellipsillä eli soikiolla se on aina 0:n ja 1:n välillä, ja on sitä suurempi, mitä pitkänomaisempi ellipsi on. Ympyrän eksentrisyys on nolla. Eksentrisyys voidaan määritellä myös paraabelille, jolla se on 1, ja hyperbelille, jolla se on suurempi kuin 1.
Koska taivaankappaleiden radat ovat ellipsin muotoisia, on käsitteellä huomattava merkitys myös tähtitieteessä.

Ellipsin eksentrisyys

Ellipsin isoakseli on sen suurin pituus. Ellipsillä on kaksi polttopistettä: F₁ ja F₂. Ellipsin reuna kiertää ellipsin määritelmän mukaisesti polttopisteitä siten, että missä hyvänsä reunan pisteessä P kolmion F₁F₂P ympärysmitta pysyy aina saman pituisena. Mitä soikeampi ellipsi on, sitä kauempana polttopisteet ovat toisistaan. Näin eksentrisyys ilmoittaa polttopisteiden välisen etäisyyden suhteen ellipsin isoakselin pituuteen; polttopisteiden väli ikään kuin venyttää ellipsiä. Ympyrässä polttopisteet sulautuvat keskipisteeksi.
Jos eksentrisyys on nolla ( e = 0 ), kyseessä on ympyrä. Mitä suurempi eksentrisyys on ellipsillä, sitä soikeampi tämä on. Ympyrän eksentrisyys on nolla, ellipsillä se on nollan ja yhden välillä (0 < e < 1).

Taivaankappaleiden ratojen eksentrisyys

Keplerin ensimmäisen lain mukaan planeetat kiertävät aurinkoa ellipsin muotoisia ratoja, joiden toisessa polttopisteessä Aurinko sijaitsee. Taivaanmekaniikassa radan eksentrisyys on yksi kappaleen rataa kuvaavista rataelementeistä. Jos jonkin radan eksentrisyys on lähellä nollaa, kyse on ympyrämäisestä radasta. Maan radan eksentrisyys on 0,0167, mikä tarkoittaa sitä, että Maan etäisyys Auringosta vaihtelee muutaman prosentin verran sen kiertojakson aikana. Maan radan soikeus vaihtelee aikojen kuluessa välillä 0–0,05. Aurinkokunnan planeettojen ratojen eksentrisyydet ovat enimmäkseen alle 0,05. Merkuriuksella ja Marsilla eksentrisyyden arvo on kuitenkin suurempi. Nämä radat näyttävät paperille piirrettyinä jo silminnähden soikeilta. Yleensä taivaankappaleen radan eksentrisyyttä pidetään suurena, jos se on suurempi kuin 0,1.
Komeetat kiertävät Aurinkoa hyvin soikeilla radoilla. Myös esimerkiksi Sedna-nimisellä Aurinkokunnan ulko-osissa kiertävällä pikkuplaneetalla on hyvin suuri eksentrisyys: 0,855.

Muita eksentrisyyden määritelmiä

Taivaanmekaniikassa käytetään usein planeetan radan eksentrisyysvektoria, jonka itseisarvo on yhtä suuri kuin radan eksentrisyys, ja suunta osoittaa, millä puolella Aurinkoa planeetta on ollessaan perihelissä. Tämä vektori mahdollistaa radan eksentrisyyden laskemisen, jos kappaleen paikka- ja nopeusvektorit jollakin ajanhetkellä tunnetaan.
Kirjokipuaja

Levinneisyys

Kirjokipuajaa tavataan Brasilian ja Paraguayn kaakkoisosissa ja Argentiinan koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen tai yleinen kosteissa esivuoristoissa, mutta harvinainen joillain alueilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ulla Procopé

Ulrika (Ulla) Eleonora Matilda Procopé-Nyman (17. marraskuuta 1921 Helsinki – 21. joulukuuta 1968 Teneriffa) oli suomalainen muotoilija. Hän on Suomen taideteollisuuden kultakauden merkittävimpiä muotoilijoita, joka käsitteli erityisesti posliinia.
Ulla Procopén vanhemmat olivat Suomen valkoisen kaartin komentajana 1919–1928 toiminut everstiluutnantti Aleksander Fredrik Procopé (1876–1956) ja tämän puoliso Karin Maria o.s. Spåre (1885–1924).
Procopé valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1948 ja työskenteli Arabialla valmistumisestaan melkein kuolemaansa asti vuoteen 1966. Hän erikoistui käyttökeramiikkaan ja suunnitteli monia astiastoja. Procopé suunnitteli sekä astioiden muodon että koristeluja. Tunnettuja Procopén suunnittelemia astiastoja ovat ruskeansävyinen Ruska sekä sinisellä käsinmaalattu Valencia.
Procopé toimi matalalla profiililla aikana, jolloin monista muotoilijoista tuli kansainvälisesti kuuluisia. Hänen suunnittelemansa astiat ovat kuitenkin kaikkien suomalaisten tuntemia ja suosittuja.
Kreikan hallinnolliset alueet

Kreikka on jaettu hallinnollisesti seitsemään hajautetun hallinnon alueeseen, jotka jakautuvat edelleen 13 alueeseen eli periferiaan. Alueet jakautuvat edelleen 74 alueyksikköön ja nämä 325 kuntaan.
Lisäksi Kreikassa on yksi itsehallinnollinen alue, Athoksen munkkitasavalta eli Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio.

Historia

Kreikan hallinnolliset alueet ovat muuttuneet usein viime vuosikymmenien aikana. Kapodistrias-suunnitelma muutti aluejakoa vuoden 1998 alusta. Tuolloin luovuttiin aiemmasta jaosta provinsseihin. Kallikrates-suunnitelma astui voimaan vuoden 2011 alusta. Sen myötä luovuttiin aiemmasta jaosta prefektuureihin ja perustettiin uusi ylätaso, hajautetun hallinnon alueet, sekä prefektuurien tilalle alueyksiköt.

Luettelo aluehallinnon yksiköistä

Seuraavassa esitetään hajautetun hallinnon alueet, niiden alaiset alueet, alueisiin kuuluvat alueyksiköt sekä alueyksiköihin kuuluvat kunnat.
Wolmanin tauti

Wolmanin tauti on varhain kuolemaan johtava lysosomaalinen kertymäsairaus. Se aiheuttaa muun muassa hepatosplenomegaliaa, steatorreaa ja anemiaa. Sairaus johtuu happaman lipaasin puutoksesta. LIPA-geenin perinnöllisten mutaatioiden aiheuttama sairaus johtaa vaikeaan aliravitsemustilaan. Tauti on todettavissa arviolta yhdellä 350 000:sta vastasyntyneestä.
Re (kana)

Alkuperä

Hiragana れ ja katakana レ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 礼.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « re ».
Isabella Aragonialainen (Milanon herttuatar)

Isabella Aragonialainen (2. lokakuuta 1470 – 11. helmikuuta 1524) oli Napolin kuninkaan Alfonso II:n ja Ippolita Maria Sforzan tytär. Mentyään naimisiin serkkunsa Gian Galeazzo Sforzan kanssa hänestä tuli Milanon ja Barin herttuatar.
Saarenmaan valssi

Saarenmaan valssi (viroksi Saaremaa valss) on virolaisen Raimond Valgren sävellys, jonka alkuperäiset vironkieliset sanat ovat katkelma Debora Vaarandin runosta Talgud Lööne soos ('Talkoot Löönen suolla'). Tekstin pohjana ovat todelliset talkootanssiaiset, jotka pidettiin Valjalassa sunnuntaina 9.6.1946. 
Laulun on suomentanut Ilkka Kortesniemi ja tehnyt Suomessa tunnetuksi virolainen ooppera- ja viihdelaulaja Georg Ots. Laulu kertoo neuvostosotilaasta, joka ihastuu Saarenmaalla ”pellavapäiseen” virolaisneitoon ja tanssii tämän kanssa mutta ei saa tätä ”omakseen”.
”Saarenmaan valssi” tuli Suomessa tunnetuksi Georg Otsin ensimmäiseltä suomeksi tekemältä levytykseltä, vuonna 1957 julkaistulta singleltä, jonka B-puolella on niin ikään suosituksi tullut ”Kalastajan laulu”. Levytyksellä Otsia säestää Viron radion viihdeorkesteri Rostislav Merkulovin johtamana.