Kaaranneskosken voimalaitos

Historiaa

Oulun läänin maaherra kuvailee Haapakosken voimalaitoksen lupapäätöksessään vuonna 1920 Tengeliönjoen valuma-aluetta kuvaillessaan, että ”Kaaranneskoski on mahtava” . Eversti Nordström osti 1950-luvun alussa yhtiön Ab Aavasaksa Oy ja vaihtoi sen nimeksi Aavasaksa Oy:ksi. Hän perusti toisenkin yhtiön Länsi-Lapin Voima Oy, jonka nimissä hän ryhtyi rakentamaan vuonna 1953 Kaaranneskosken voimalaitosta. Paikka oli voimalaitokselle otollinen, sillä järvien välinen kannas oli kapea ja järvien vedenpintojen korkeusero oli 15 metriä. Voimalaitos valmistui vuonna 1954 . Samalla aloitettiin Vietosen säännöstely. Seuraavan Jolmankosken voimalaitoksen valmistuttua, joutui yhtiö rahallisiin vaikeuksiin. Yhtiön ostivat vakuutusyhtiöt Salama, Kullervo ja Pohjola. Länsi-Lapin Voima Oy sulautettiin 1960-luvun alkupuoliskolla Aavasaksa Oy:höön ja vuonna 1980 möi Pohjola sen Tornionlaakson Voima Oy:lle, jonka omistivat puoliksi Tornionlaakson Sähkö Oy ja Pohjolan Voima Oy. Aavasaksa Oy:n käynnistämä, ja Tornionlaakson Voiman Oy jatkama, kolmannen vesivoimalaitoksen rakentaminen Portimokoskeen tuli päätökseen vuonna 1987, jolloin Portimokosken voimalaitos valmistui. Kaaranneskosken voimalaitosta on peruskorjattu vuosina 2009–2010 .

Toiminta

Voimalaitoksen omistavat puoliksi Tornionlaakson Voima Oy ja PVO-Vesivoima Oy, jonka omistaa Pohjolan Voima Oy. Se sijaitsee Vähä-Vietosen Lohilahden luusuasta alkavassa Kaaraneskoskessa, joka laskee Miekojärven Honkasaarenselälle Alimmaisen Revonsaaren kohdalle. Kosken putouskoskeus nykyisillä järvien vedenpinnan korkeuksilla on 16 metriä ja voimalaitoksen voimalaitteena on pystyakselinen Kaplan-turbiini. Turbiini tuotti aikaisemmin maksimitehon 2,5 megawattia, mutta vuoden 2010 peruskorjauksen jälkeen sen maksimiteho on 3,0 megawattia.
Voidakseen tuottaa mahdollisimman paljon sähköä, on voimalaitoksen omistajilla oikeus säännöstellä Vietosta. Tähän sai Länsi-Lapin Voima Oy jättämäänsä hakemukseen (päiväys 2.2.1953) väliaikaisen luvan 21.7.1954. Lopullisen luvan yhtiö sai luultavasti Pohjois-Suomen vesioikeudelta 22.6.1965. Lupaehtoja on muutettu 1976–1977 ja juoksutusten aiheuttamat rantojen eroosio- ja kala- ja rapukantojen haittavaikutuksia on myös ratkottu oikeusistuimissa. Vietosen vedenpinnan korkeus on ollut keskimäärin noin 91,8 metriä mpy. Säännöstelyn raja-arvoiksi on määritetty 90,0 metriä ja 93,0 metriä mpy. eli säännöstelyvälin on vuoden aikana pysyttävä kolmen metrin vaihteluvälissä.
Säännöstelyssä vuodenaikojen erilaiset lumitilanteet ja sadekertymät tekevät toiminnasta joskus haastavan ja voimalaitoksen alapuolisesta kanavasta on mitattu suuriakin virtaamia. Kolme suurinta ovat olleet 63,60 m³/s (28.5.1973), 63,40 m³/s (8.11.1967) ja 60,70 m³/s (19.8.1992).

Istutusvelvoite

Voimalaitos estää kaiken vaelluskalan liikkeen kosken kautta, eikä sille aikoinaan velvoitettu rakentamaan kalatietä Haapakosken voimalaitoksen tapaan. Ilmeisesti Haapakosken kalatien toimimattomuus teki sen täällä tarpeettomaksi eikä sellaisia ole rakennettu. Siksi Kaaranneskosken voimalaitokselle on määrätty istutusvelvoite Pohjois-Suomen vesioikeuden 31.5.1982 antamassa päätöksessä. Lupamääräyksen mukaan Tornionlaakson Voima Oy:n on omalla kustannuksellaan istutettava vuosittain Vietoseen 45 000 kpl yli yksivuotisia ja vähintään 8 senttimetrisiä siianpoikasia ja 4 000 yli 18 senttimetrisiä järvitaimenen poikasia. Istutukset voidaan vaihtoehtoisesti suorittaa niin, että kolmen vuoden istutusmäärien keskiarvoiksi tulee yhden vuoden poikasmäärät.