google/wiki40b huggingface dataset:
Johnny Rebel

Johnny Rebel (tai John Reb) oli puhekielinen nimitys Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioiden puolella taistelleista sotilaista. Nykyisin nimitystä käytetään Etelävaltioissa lähinnä romantisoiduissa yhteyksissä, esimerkiksi vapaustaistelijoista elokuvissa ja laulujen sanoissa. Johnny Rebelin vastine on Billy Yank, joka kuvaa Unionin puolella taistelleita sotilaita.
Merja Ikkelä

Ura

Merja Ikkelä esiintyi jo lapsena runsaasti Lasse Pihlajamaan kanssa sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui Haagan työväentalossa äitienpäivänä 1963. Pihlajamaan harmonikkakoulussa hän tutustui myös samanikäiseen harmonikansoiton opiskelijaan, Sirkka Kelopuroon, jonka kanssa hän esiintyi 17-vuotiaasta alkaen Herkkutytöt-nimisenä duona.
Ikkelä on toiminut pianonsoiton, harmonikansoiton ja vapaan säestyksen opettajana Espoon musiikkiopistossa, Helsingin konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa. Ikkelä opetti Sibelius-Akatemiassa 30 vuoden ajan vuosina 1978–2009, kunnes jäi toimestaan virkavapaalle vuonna 2006 ja lopetti opetustyön kokonaan 2009. Tämän jälkeen hän on toiminut päätoimisena freelancer-muusikkona ja säveltäjänä. Ikkelä on Sibelius-lukion perustajajäseniä ja toiminut myös sen opettajana. 
Muusikkona Ikkelä on osallistunut monenlaisiin produktioihin ja konsertoinut Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Pohjois-Koreassa sekä tehnyt sovituksia ja sävellyksiä erilaisille kokoonpanoille. Hän on työskennellyt useissa musiikillisissa teatteriproduktioissa yhteistyössä erityisesti Susanna Haaviston, Katriina Honkasen ja Anne Nielsenin kanssa sekä Ulla Tapanisen kanssa kokoonpanossa Nasevat Kurtut. Ikkelä on myös kiinnostunut runon ja äänen yhdistämisestä, jota hän on tehnyt Poetrio-tuotannossa runoilija Ilpo Tiihosen ja muusikko Sara Puljulan kanssa. Ikkelä ja Puljula säveltävät ja improvisoivat Poetrion musiikin esitettyjen runojen kanssa. Tiihonen ja Ikkelä esiintyvät myös kahdestaan Runo & Haitari -nimellä.

Kilpailut ja palkinnot

Ikkelä on voittanut useita harmonikkakilpailuja. 1960-luvulla hän voitti Suomen harmonikkamestaruuden seitsemän kertaa, Pohjoismaiden nuorten harmonikkamestaruuden vuosina 1967 ja 1969, Tage der Harmonika -kilpailun Saksassa 1968, Coupe Mondiale-kilpailun Itävallassa 1970 sekä Pohjoismaiden yleisen sarjan mestaruuden 1973.
Ikkelä kertoo saaneensa lopulta tarpeekseen lapsuutensa ja nuoruusaikojensa musiikkikilpailuista. Hän pitää kilpailemista nykyisin jopa ”musiikin vastaisena” ja niiden vaarana sitä, että muusikko alkaa keskittyä liikaa omaan itseensä musiikin tekemisen sijaan. Ikkelän mukaan kilpailemisen sijaan musiikillisia tavoitteita ja motivaatiota voivat pitää yllä muutkin asiat, esimerkiksi levyttäminen.
Sterling Price

Sterling "Old Pap" Price (20. syyskuuta 1809 – 29. syyskuuta 1867) oli missourilainen poliitikko ja etelävaltioiden armeijan kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Hän oli syntynyt Farmvillessä, Prince Edwardin piirikunnassa Virginiassa. Hän kävi Hampden-Sydneyn collegen, jossa opiskeli lakia. 1831 hän muutti perheineen Missouriin, jossa hän työskenteli hotellinjohtajana ja sekatavarakaupassa. 1833 hän nai Martha Headin, jonka kanssa sai seitsemän lasta. Hän taisteli vuoden 1838 mormonisodassa ja Meksikon-Amerikan sodassa, jossa hän yleni everstiksi. Hän oli myös Missourin edustajainhuoneessa seitsemän vuotta 1840-1847. Meksikossa hän yleni prikaatinkenraaliksi ja palveli sodan jälkeen Missourin kuvernöörinä 1853-1857. Hän toimi myös rautateillä ja tupakkafarmarina.
Sisällissodan alussa hän liittyi konfederaation läntiseen armeijaan kenraalimajurina. Hän osallistui Wilson's Creekin, Lexingtonin, Pea Ridgen, Corinthin, Helenan, Carthagen, Prairie D'Anen, Pilot Knobin, Westportin ja Mine Creekin taisteluihin. Useimmat taisteluista päättyivät hänen tappioonsa. Hän johti 1864 konfederaation epäonnista yritystä kaapata Missouri takaisin Unionilta. Sodan lopussa hän vei joukkonsa ennemmin Meksikoon kuin antautui Unionille.
Hän johti konfederaation siirtokuntaa Velacruzissa, ja hankkeen epäonnistuttua hän palasi Missouriin. Hän kuoli St. Louisissa Missourissa ja on haudattu Bellafontainen hautausmaahan.
Valko-Venäjän kreikkalaiskatolinen kirkko

Valko-Venäjän kreikkalaiskatolinen kirkko on Valko-Venäjän alueella toimiva idän katolinen kirkko, jolla oli 20 seurakuntaa vuoden 2005 alussa. Ulkomailla asuu noin 2 000 valkovenäläistä kreikkalaiskatolista.

Historia

Brestin unionin vuoksi kirkkoslaavia puhuneet kristityt pääsivät ehtoollisyhteyteen katolisen kirkon kanssa. 1700-luvulla kirkkoon liittyi myös ukrainalaisia, mutta valkovenäläisiä oli edelleen noin puolet.
Lehmänkello

Lehmänkello on kellosoitin, joka on tehty metallista kellon muotoon joko valamalla tai metallilevystä takomalla ja jonka sisällä on vapaasti heiluva, kellon umpinaiseen yläpäähän kiinnitetty metallinen kellon kieli.
Alun perin lehmänkelloja on käytetty vapaasti laiduntavien lehmien paikallistamiseen ja lauman koossapysymisen helpottamiseksi. Tätä varten yhden tai useamman lauman kulkua johtamaan valitun lehmän kaulaan on ripustettu lehmänkello tukevalla kaulahihnalla. Muut lehmät tottuvat yleensä seuraamaan kellolla varustettuja lauman jäseniä laitumella. Kellon avulla myös paimenet pysyvät paremmin selvillä missä karja liikkuu. Keski-Euroopan vuoristoisilla laitumilla kello saatetaan ripustaa jopa kaikille lauman jäsenille, jotta syrjäpoluille eksyneet lehmät löytyisivät helpommin.
Suomessa on kutsuttu kellokkaaksi lehmää, jonka kaulaan lehmänkello ripustetaan. Muut lehmät seuraavat lauman johtavaa kellokasta laitumella. Suomessa maaseudulla on ollut perinteenä myös sitoa keväisin talon lapsille lehmänkellot kaulaan ja laittaa heidät kiertämään navettaa kellot soiden. Tällaisella taialla uskottiin voitavan suojata lehmiä karhuilta, kun ne sen jälkeen laskettiin laitumelle.
Lehmänkellon sointi on selkeästi tunnistettavaa ja nopeasti vaimenevaa, ja sillä luodut sointukuviot ovat helposti dissonoivia. Näiden ominaisuuksien vuoksi sitä on alettu käyttää myös orkestereiden ja yhtyeiden instrumenttina.
Latinalaisessa musiikkiperinteessä lehmänkello on vahvasti esillä. Sitä käytetään muun muassa cha-cha-cha:ssa perusrytmin soittamiseen, salsa-musiikissa moniin rytmikuvioihin ja muutenkin tavallisesti yhdessä bongo- ja congarumpujen kanssa. Lehmänkelloja voidaan myös kiinnittää rumpalin instrumentiksi rumpusettiin tai timbaaleihin joko symbaalien sijasta tai yhdessä niiden kanssa.
Populaarimusiikissa lehmänkelloa voidaan kuulla esimerkiksi Nazarethin "Hair of the Dog"-kappaleessa ja Blue Öyster Cultin "(Don't Fear) The Reaper"-kappaleessa, josta tehtiin lehmänkelloon liittyvä sketsi ohjelmassa Saturday Night Live. Yhtyeistä esim. LCD Soundsystemin musiikissa käytetään runsaasti lehmänkelloa.
Legio II Traiana Fortis

Legio II Traiana Fortis (suom. Trajanuksen vahva) oli roomalainen legioona. Trajanus perusti sen vuonna 105 yhdessä Legio XXX Ulpia Victrixin kanssa Daakian sotaa varten.
Sodan jälkeen legioona siirrettiin, joko Tonavalle tai itään, ehkä Arabia Petraeaan. Legioona otti osaa Trajanuksen Parthian sotaan vuosina 115-117 ja se sijoitettiin Judeaan sodan jälkeen. Vuonna 125 se siirrettiin Aleksandriaan. Osia legioonasta otti osaa Hadrianuksen aikaiseen kolmanteen juutalaissotaan. Osia legioonasta toimi varuskuntina Ylä-Egyptissä. Legioonan osia otti varmasti osaa Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan.
Vuonna 175 legioona kannatti usurpaattori Avidius Cassiuta, ja myöhemmin Pescennius Nigeriä. Ennen Nigerin ja tämän vastustajan Septimius Severuksen lopullista yhteenottoa legioona vaihtoi kuitenkin puolta.
Caracalla antoi legioonalle lisänimen "Germanica", luultavasti koska legioona oli ottanut osaa germaaneja vastaan käydyssä sodassa. Puoli vuosisataa myöhemmin legioona taisteli Gallian keisarikunnan Postumusta vastaan. Legioona oli Egyptissä vielä 400-luvulla.
Ravenna

Historiaa

Kahdeksan Ravennan varhaiskristillistä rakennusta 400- ja 500-luvuilta kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon: Galla Placidian mausoleumi, Battistero Neoniano, Sant'Apollinare Nuovon basilika, Battistero degli Ariani, Cappella Arcivescovile, Teodorikin mausoleumi, San Vitalen kirkko ja Sant'Apollinare in Classen basilika. Rooman keisariajalla Ravenna oli merkittävä kaupunki, ja se oli pääkaupunki keisari Honoriuksen ajoista 400-luvun alusta. Länsi-Rooman luhistuttua kaupungista tuli ostrogoottien valtakunnan pääkaupunki ja sitten Bysantin vallan eli Ravennan eksarkaatin keskus Italiassa vuoteen 750.

Talous

Kaupungissa käydään paljon maatalouskauppaa, muun muassa viljasta ja maatalouskoneista. Siellä on myös öljynjalostamo.
Asus Eee PC

Asus Eee PC on ASUSTeK Computer Inc:in valmistama minikannettava. Eee PC sijoittuu kannettavien uuteen luokkaan, jossa tehoa tärkeämpiä ominaisuuksia ovat alhainen paino ja edullinen hinta. Asus Eee PC:hen liitetään usein akronyymit UMPC (Ultra-Mobile PC) tai ULCPC (Ultra Low Cost PC), joiden väliset erot ovat tulkinnanvaraisia ja vakiintumattomia. Tuotteella on joitakin mielleyhtymäkohtia myös OLPC -hankkeeseen.
Lyhenne "Eee" tulee englanninkielisestä lauseesta "Easy to learn, Easy to work, Easy to play".

Eee 700 -sarja (2G Surf, 4G Surf, 4G ja 8G)

Asus julkisti Eee PC 701 ja Eee PC 1001 -mallit ensi kerran Computex Taipei 2007 -tapahtumassa. Myöhemmin kuitenkin Asus luopui Eee PC 1001:n kehittämisestä.  701-malli, joka tunnetaan paremmin Eee PC 4G -mallina, julkaistiin 16. lokakuuta 2007 Taiwanissa. Jo samana vuonna Asus myi 300 000 Eee PC:tä .
Eee PC 700 -sarjalaisilla on 7 tuuman (178 mm) ja resoluutioltaan 800×480 pikselin näyttö, Intelin 900 MHz Celeron M ULC -suoritin alikellotettuna 630 MHz:iin (2G-mallissa 571 MHz), 512 megatavua DDR2-keskusmuistia (lisättävissä 2 Gt asti) ja massamuistia mallista riippuen 2–8 gigatavun SSD-kiintolevy sekä MMC/SD-kortinlukija, johon saa SD- tai MultiMediaCard-muistikortin lisäkapasiteetiksi.
Claude (Grand Theft Auto)

Grand Theft Auto: San Andreas

Clauden kronologinen ensiesiintyminen tapahtuu cameoroolin myötä vuoteen 1992 perustuvassa pelissä Grand Theft Auto: San Andreas, jossa hän ajaa pelin päähenkilö Carl Johnsonia vastaan ja häviää. Ajokilpailun jälkeen Clauden uusi naisystävä Catalina ilmoittaa Carlille heidän aikovan matkustaa Liberty Cityyn, ja palkinnoksi voitostaan Carl saa tyytyä rähjäiseen autokorjaamoon San Fierrossa Clauden auton sijaan. Clauden nimi mainitaan Catalinan Carlille soittamien puheluiden aikana.

Grand Theft Auto III

Lokakuussa 2001 Catalina pettää Clauden ampumalla tätä onnistuneen pankkiryöstön jälkeen ja jättää tämän kuolemaan sekä poliisien pidätettäväksi. Kun Claudea ollaan kuljettamassa vankilaan, kuljetusauto joutuu väijytykseen ja Claude pakenee 8-Ball-nimisen miehen avustuksella. Claude alkaa työskentellä Leonen rikollisperheelle lopulta tuhoten Catalinan ja tämän uuden liittolaisen Miguelin huumelaivan. Kiitokseksi työstään Claude on joutua Leonen rikollisperheen johtajan, Salvatore Leonen järjestämän ansan uhriksi, mutta Salvatoren tytär Maria varoittaa Claudea. Maria esittelee Clauden Yakuzan toiselle johtajalle, Asuka Kasenille, joka käskee Claudea tappamaan Salvatoren.
Onnistuneen salamurhan jälkeen Claude työskentelee Yakuzalle ja pääsee sen johtajan, Kenji Kasenin suosioon. Clauden muina työnantajina toimii korruptoitunut poliisi Ray Machowski ja mediamoguli Donald Love. Myöhemmin Donald Love käskee tappamaan Kenji Kasenin ja lavastamaan Colombian Cartelin syylliseksi tappoon. Kenjin kuoleman jälkeen Asuka janoaa kostoa kolumbialaisille veljensä kuoleman johdosta.
Myöhemmin Asuka tapetaan ja Catalina kidnappaa Marian. Claude kohtaa entisen naisystävänsä, tappaa tämän ja pelastaa Marian.
Luonnonlain puolue

Joogalento

LLP opittiin tuntemaan tiedotusvälineissä "joogalentäjien" puolueena. Tämä erityinen joogamestari Patañjalin kehittämä joogatekniikka sai keskeisen roolin LLP:n ohjelmassa ja sitä harjoittamalla väitettiin olevan mahdollista "poistaa kollektiivisesta tietoisuudesta stressiä, joka muuten ilmenisi kaikenlaisten sosiaalisten ongelmien muodossa." Joogalennossa tehdään mietintäharjoituksia hyppimällä jalat ristissä. Joogalentäjän keho nytkähtelee meditaation aikana (usein hallitsemattomasti), mikä saa aikaan pomppuliikkeen ja vaikutelman lentämisestä. Joidenkin transsendenttisen meditaation kannattajien mukaan kyse on levitaatiosta. LLP:n varapuheenjohtaja Saaristo kertoi vuonna 1995: ”Joogalento on itse asiassa pomppaus, jonka synnyttää meditaatiossa saavutettava aivosähkökäyrien yhdentyminen. Pomppaus on sivuilmiö, tärkeää on tietoisuuden harmonisoituminen.” LLP:n lisäksi joogalennon sanomaa levittivät puoluetta lähellä olleet Suomen Joogalentoklubi ja TM-Liitto.
D. O. Vino Naranja del Condado de Huelva

D. O. Vino Naranja del Condado de Huelva on viinialue ja laatumerkintä läntisessä Andalusiassa, Espanjassa. Se on perustettu vasta vuonna 2011, vain yhtä viinityyppiä varten.

Alue

Viljelyalue käsittää suurimman osan Huelvan provinssista eli sen kunnat Almonte, Beas, Bollullos Par del Condado, Bonares, Chucena, Gibraleón, Hinojos, La Palma del Condado, Lucena del Puerto, Manzanilla, Moguer, Niebla, Palos de la Frontera, Rociana del Condado, San Juan del Puerto, Trigueros, Villalba del Alcor ja Villarrasa. Valmistus on kuitenkin sallittua vain seuraavissa kunnissa: Almonte, Bollullos Par del Condado, Chucena, La Palma del Condado, Manzanilla, Moguer, Rociana del Condado, San Juan del Puerto ja Villalba del Alcor. Sekä viljely- että tuotantoalueet ovat samat kuin D. O. Condado de Huelvalla.

Valmistusmenetelmät

Vino naranja (appelsiiniviini) valmistetaan siten, että valmiiseen Huelvan valkoviiniin lisätään sitrusaromia. Se tehdään uuttamalla 96-prosenttisessa viinitisleessä vähintään puoli vuotta appelsiinin, pomeranssin tai mandariinin kuorta. Sen jälkeen viiniä kypsytetään solera-menetelmällä.
Sallitut rypäleet ovat Zalema, Palomino Fino, Listán de Huelva, Garrido Fino, Moscatel de Alejandría ja Pedro Ximénez eli samat kuin D. O. Condado de Huelva -laatumerkinnällä.
Walter Veltroni

Walter Veltroni (s. 3. heinäkuuta 1955) on italialainen poliitikko, joka oli Demokraattisen puolueen puheenjohtaja vuodesta 2007 helmikuuhun 2009. Hän oli Rooman pormestari vuosina 2001–2008.
Hän liittyi Italian kommunistisen puolueen (PCI) nuorisojärjestöön 15-vuotiaana. Hänet valittiin Rooman kaupunginvaltuustoon 1976 ja parlamenttiin 1987. Kommunistisen puolueen sihteeristön jäsenenä hän oli viemässä puoluetta kohti sosiaalidemokratiaa.
Veltroni on ammatiltaan journalisti. Hän oli Vasemmistodemokraattisen puolueen L'Unità'-lehden päätoimittajana 1992–1996.
Veltroni oli varapääministeri Prodin ensimmäisessä hallituksessa 1996–1998. Hän erosi 1998, kun hänet valittiin vasemmistodemokraattien kansalliseksi sihteeriksi. Veltroni valittiin ensimmäisen kerran Rooman pormestariksi 2001 ja uudelleen 2006 ylivoimaisella enemmistöllä. Toimiessaan Rooman pormestarina Veltroni pani alulle Rooman filmifestivaalit.
Veltroni valittiin syksyllä 2007 perustetun Demokraattisen puolueen johtajaksi jäsenäänestyksellä 75 %:lla äänistä. Helmikuussa 2009 hän erosi puolueen tukeman ehdokkaan hävittyä Sardinian paikallisvaalit.
Digital Video

Digital Video (DV) on vuonna 1996 markkinoille tullut digitaalinen videoformaatti.  DV on sekä koodekki että fyysinen kasettiformaatti. Kasetteja on kolmea kokoa, joista pienintä ja yleisintä kutsutaan nimellä MiniDV.
"Tavallinen" DV on etupäässä kuluttajille suunnattu formaatti, mutta sen pohjalta on kehitetty ammattimaisempaan käyttöön suunnatut muunnelmat DVCAM ja DVCPRO.
Vuonna 2003 julkaistiin DV:n korvaajaksi tehty HDV, joka käytti eri koodekkia ja se oli yhteensopiva DV-kameroiden kanssa.

DV-nauha

DV:n tarkat määritykset rajataan IEC 61834 standardilla. DV-nauhalla videon tallennusnopeus on 35,5 Mbit/s. Varsinaisen videokuvan osuus datasta on 25 Mbit/s. Loput on varattu äänelle, aikakoodeille, virheenkorjaukselle ja kameran asetustiedoille.  DV-kasetti voi sisältää myös muistia, johon jotkut kamerat osaavat tallentaa esimerkiksi otsikoita tai tekstejä.
Kuten useimmista muistakin SDTV-tarkkuuden videoformaateista, myös DV:stä on olemassa PAL-versio (resoluutio 720×576 pikseliä, 50 kenttää sekunnissa) ja NTSC-versio (resoluutio 720×480 pikseliä, 59,94 kenttää sekunnissa).

DV-koodekki

DV-koodekki on teknisesti lähellä DVD-videolevyissä käytettävää MPEG-2-pakkausmuotoa. Sen tavoitteena on kuitenkin toimia mahdollisimman laadukkaana ja editointikelpoisena raakataltiona, ja siksi jokainen kuva pakataan erikseen. Haittapuolena ratkaisussa on suuri tilantarve esimerkiksi DVD-videoon verrattuna. DV-koodekki käyttää pakkaukseen kahta menetelmää: väri-informaatio pakataan ensin ns. chroma subsampling -menetelmällä (4:2:0 tai 4:1:1), minkä jälkeen data pakataan esimerkiksi DCT-algoritmilla pakkaussuhteessa 5:1.
DV-koodekilla pakattua videota voidaan tallentaa DV-kasetin sijaan myös suoraan kameran tai tietokoneen muistiin, erilliselle muistikortille tai kirjoitettavalle CD-, DVD- tai MiniDVD-levylle.
Artjom Krjukov

Ura

Korkeasta varauksestaan huolimatta Krjukov ei pelannut koko uransa aikana Pohjois-Amerikassa, vaan on pelannut ainoastaan kotimaassaan Venäjällä. Hän on pelannut KHL:ssä Lokomotiv Jaroslavlissa, Sibir Novosibirskissä, Vitjaz Podolskissa ja SKA Pietarissa. Krjukov jätti kauden 2009–2010 kokonaan väliin harjoituskaudella tulleen polvivamman vuoksi.
19. toukokuuta 2014 Krjukov siirtyi vapaana agenttina vuoden sopimuksella KHL:ään siirtyneeseen HK Sotšiin.
Hevikaraoke

Hevikaraoke on perinteisestä karaokesta jalostettu genrekaraoke, joka keskittyy nimensä mukaisesti hevimusiikkiin.

Historia

Ennen suomalaisen Hevikaraoken syntyä raskaampaan musiikkiin painottuvaa karaokea on harrastettu ainakin Saksassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Suomeen idea rantautui vuonna 2004, jolloin helsinkiläisessä Corner Barissa alettiin järjestää säännöllisesti nimenomaan hevimusiikkiin keskittyvää karaokea. Hevikaraoken laululistoilla on tarjolla vain heviä tai raskasta rockia ulottuen 1960-luvun rock-klassikoista tämän päivän metallihitteihin. Hevikaraokessa tunnelmaa nostattavat savukoneet, ja kiertueilla sekä festivaaleilla mukana on myös keikkamaista tunnelmaa luova valoshow. Suuri osa esiintyjistä suhtautuu intohimoisesti esittämäänsä musiikkiin, ja esiintymisellä on yleensä merkittävämpi osa kuin perinteisessä karaokessa.
Suomessa järjestettiin aktiivisesti Hevikaraokea 2000-luvulla Oulussa (Hevimesta), Helsingissä (Hevimesta Hellsinki ja Corner Bar), Hämeenlinnassa (RockTown), Turussa (Rokkibaari), Kouvolassa (Rytmi-Katti), Korialla (Kuja-Kolli), Porvoossa (Walter's Pub) ja Keravalla (Panama Jack). Ravintoloiden lisäksi hevikaraokea järjestettiin muun muassa Ruisrock-festivaaleilla, Ankkarock-festivaaleilla ja Finnish Metal Expo -tapahtumassa. Vuoden 2006 jälkeen eri paikkakuntien ravintolat kuitenkin lopettivat toimintansa tai muuttivat teemansa erilaiseksi, jolloin hevikaraoke poistui vuosien kuluessa eri pubien, baarien, yökerhojen ja festivaalien tapahtumalistoilta.

Nykyhetki (2010-)

2010-luvulla virallista hevikaraoketapahtumaa on järjestetty muun muassa Helsingin Painobaarissa ja kerran viikossa Oulun Hevimestassa. 28.5.2010 julkaistiin DVD-kokoelma "Heavykaraoke: Hits of Nightwish". Tämä julkaisu on toistaiseksi viimeisin hevikaraoken myyntituote. Jonkin ajan kuluttua julkaisun jälkeen hevikaraoken kotisivut suljettiin.
13.5.2015 alkaen Hevikaraoke jatkuu jälleen säännöllisesti Helsingissä Bar Bäkkärillä brändillä "Hevikaraoke Helsinki". Myös hevikaraoken kotisivut avattiin uudistettuina, tosin ilman sisältöä.

Julkaisut

Perinteisten ulkomaisten valmistajien lisäksi myös Suomessa on julkaistu karaokeversioita hevikappaleista. Näitä on muun muassa DVD-kokoelmissa Hevikaraoke vol. 1–4, Heavy Karaoke vol. 601–604 ja 2 kpl Metallikaraoke ja tietokonejärjestelmässä KSF Player 3000 Rock and Heavy.
Sara Paretsky

Henkilöhistoria

Paretsky syntyi Iowassa ja vietti lapsuutensa Kansasissa käyden pientä maaseutukoulua. Jo lapsena hän harrasti kirjoittamista: ensimmäinen tarina julkaistiin The American Girl -lehdessä, kun Paretsky oli 11-vuotias.
Paretsky opiskeli Kansasin yliopistossa valtiotiedettä ja väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa vuonna 1977 pääaineenaan historia. Historioitsijalle ei kuitenkaan löytynyt töitä, joten Paretsky jatkoi opiskelemista ja suoritti myös MBA-tutkinnon Chicagon yliopistossa tehden opiskelujensa aikana kaikenlaisia hanttihommia. Sen jälkeen hän työskenteli lähes kymmenen vuotta vakuutusyhtiössä.
Töidensä ohessa Paretsky innostui kirjoittamaan romaaneja. Aikaa siihen liikeni vain yöllä, sillä hänen piti huolehtia kodista, aviomiehestä ja kolmesta poikapuolesta. Esikoisromaani oli vuonna 1982 ilmestynyt Indemnity Only (suom. Sohaisu pimeään). Vuonna 1985 Paretsky saattoi siirtyä päätoimiseksi kirjailijaksi. Samana vuonna hän oli myös perustamassa naiskirjailijoiden Sisters in Crime -järjestöä.

Yleistä teoksista

Yhtä lukuun ottamatta kaikkien Paretskyn romaanien päähenkilö on V. I. Warshawski, chicagolainen naisyksityisetsivä. Warshawskissa on paljon samoja piirteitä kuin toisessa naisyksityisetsivässä, Sue Graftonin Kinsey Milhonessa. Molemmat ovat sitkeitä ja vaaraa pelkäämättömiä naisia, joiden tutkimusmenetelmät kulkevat välillä lain rajoilla tai sen toisella puolenkin. Kummatkin ovat eronneita, välttelevät läheisiä ihmissuhteita ja pitävät tiukasti kiinni omasta itsenäisyydestään. Useimmat Warshawskin tapaukset sijoittuvat hänen kotikaupunkiinsa Chicagoon.
Paretskyn kirjojen juonet kulkevat usein saman kaavan mukaan: joku murhataan, Warshawski tutkii tapausta, seuraa lisää murhia ja lopussa Warshawski on itsekin päästä hengessään kamppailussa rikollisia vastaan. Tapahtumien miljöö vaihtelee kuitenkin suuresti liikemaailmasta rahtilaivoihin. Paretskyn kirjoissa esiintyy myös koko joukko vaihtelevia sivuhenkilöitä: Warshawskin utelias naapuri Contreras, lääkäriystävä Lotty Herschel, sairaalanjohtaja Max Lowenthal, ystävänsä tyttärestä jatkuvasti huolta kantava poliisi Bobby Mallory ja monet muut.
Paretskyn kirjoissa on vahva yhteiskuntakriittinen ote. Warshawski saattaa päivänvaloon varakkaiden yhtiöiden väärinkäytöksiä ja toisaalta kokee jatkuvasti yhteiskunnassa vallitsevan eriarvoisuuden. Kirjoissa miehet suhtautuvat usein väheksyvästi naisetsivään, mutta Warshawski osoittaa teoillansa olevansa vähintäänkin näiden veroinen, joten myös feministinen sävy on usein mukana.
Azerbaidžan Turkvision laulukilpailussa

2014

Toukokuussa 2014 kerrottiin, että Azerbaidžan osallistuu myös vuoden 2014 kilpailuun. ATV muutti karsintajärjestelmää edellisvuodesta: erillisen karsinnan sijaan kilpailuun lähtijä valittiin Azerbaycan'ın Sesi (Azerbaidžanin The Voice) -kilpailulla. 21. syyskuuta pidetyn finaalin voitti Elvin Ordubadlı. Finaalin jälkeen hänen edustuskappaleekseen vahvistettiin ”Divlerin yalqizliği”.
Azerbaidžan sijoittui semifinaalissa alun perin sijalle 14, vain kahden pisteen päähän finaalipaikasta. Kävi kuitenkin ilmi, että Turkmenistanille annetut pisteet oli laskettu väärin, ja pisteiden korjaamisen jälkeen päätettiin semifinaalin 15 parasta päästää finaaliin. Finaalissa Azerbaidžan sai 177 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.

2015

Vuoden 2015 kilpailussa Azerbaidžania edusti Mehman Tağiyev kappaleella ”İstanbul”. Finaalissa Tağiyev sai 155 pistettä ja sijoittui seitsemänneksi.