google/wiki40b huggingface dataset:
Kirkon akateemiset AKI

Edunvalvonta

AKI valvoo jäsenkunnan palkkauksellisia sekä työ- ja vapaa-aikaan liittyviä etuja kirkon sektorilla sekä järjestö- ja yksityissektorilla.
Ammatillisessa ja koulutuksellisessa edunvalvonnassa AKI tukee perusliittojensa toimintaa ja antaa niille resursseja.

AKI-yhteisön arvot

AKI perustaa toimintansa seuraaville arvoille:

1. Ammatillisuus

Ammattijärjestönä AKI korostaa jäsenten ammattitaidon ja ammatillisuuden sekä niiden jatkuvan kehittämisen merkitystä.
AKI kannustaa jäseniä kollegiaalisuuteen, oman ja työtovereiden työn arvostamiseen, yhteistyön rakentamiseen ja työssä jaksamisen edistämiseen.
Ammatti- ja yhteistyöjärjestönä AKI toimii työmarkkina- ja vaikuttamiskentässä asiantuntijuuden pohjalta ja pyrkii hyvään lopputulokseen rakentavin keinoin.

2. Läpinäkyvyys ja avoimuus

Avoimella toimintakulttuurilla AKI pyrkii siihen, että liiton tarkoitusperät, toimintatavat ja vastuuhenkilöt ovat kaikkien nähtävillä.
Päätöksenteko AKIssa on julkista. Viestinnässä AKI on selkeä ja yksiselitteinen.
AKI kannustaa jäseniä avoimeen keskusteluun ja osallistumaan yhteiseen päätöksentekoon.
AKI on valmis vastaamaan uusiin haasteisiin ja olemaan yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa.

3. Oikeudenmukaisuus

AKI pyrkii oikeudenmukaisuuteen ja tasa-arvon edistämiseen.
Oikeudenmukaisuuden toteutumisessa kiinnitetään erityistä huomiota jäsenten työn ja koulutuksen merkitykseen kirkon toiminnassa ja identiteetissä. Tähän liittyvät myös työstä saatava korvaus ja muut palvelussuhteen ehdot.
AKI edistää erityisesti sukupuolten tasa-arvoa ja vastustaa kaikkea epäasiallista kohtelua.

4. Vastuullisuus

AKI on vastuussa ensisijaisesti jäsenilleen.
AKI tekee ratkaisunsa ja asettaa tavoitteensa vastuullisesti siten, että jäsenten edun lisäksi otetaan huomioon niiden vaikutus myös toimintaympäristöön ja muihin asianosaisiin.

Jäsenlehti Crux

AKI julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Crux-lehteä.
Xiaomi Mi Mix 2

Muotoilu

Xiaomi Mi Mix 2 -älypuhelimessa on 6-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,45 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 256 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 12 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Älvsjö (kaupunginosa-alue)

Älvsjö on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa (Söderort). Asukkaita alueella on noin 22 000. Älvsjön kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Herrängen, Långbro, Långsjö, Älvsjö, Solberga, Örby Slott ja Liseberg.
Alueella on merkittävästi omakotitaloja, ja yhteydet keskustaan ovat hyvät. Älvsjössä sijaitsee suuri messukeskus nimeltä Stockholmsmässan (entinen Älvsjömässan).
Lamborghini Murciélago

LP640

Vuonna 2006 Geneven autonäyttelyssä Lamborghini esitteli Murciélago LP640:n, joka oli siksi vuodeksi tehty facelift. Teknisesti suurin muutos oli moottorin koon kasvatus. Syynä tähän on sylinterin suurempi sisäläpimitta ja pidempi isku. Tämä nosti klassisen 60° V-moottorin koon 6,2 litrasta 6,5 litraan. Näin jo tehokkaan, 580-hevosvoimaisen moottorin teho on noussut 640 hevosvoimaan 8 000 kierroksella. Tästä juontuukin nimi Lp640. Huippuvääntö on 660 Nm 6000 kierroksella. Myös koria on muokattu. Murcielago LP640 on nyt aggressiivisemman näköinen, uudelleenmuotoiltujen puskureiden takia. Pakoputkiakin on muutettu takapuskurin muutosten takia. Myös vasempaan helmapeltiin on lisätty aukko öljynvaihdon viilentämiseksi. Los Angelesin autonäyttelyssä esiteltiin marraskuussa vuonna 2006 Murciélago LP640 Roadster -versio. Se on avattavalla katolla varustettu. Euroopassa auto esiteltiin viikon kuluttua tästä Bologna Motor Show’ssa. Teknisesti LP640 Roadster vastaa kovakattoista LP640-mallia.

LP 670 SV

LP 670 On Murciélagon viimeinen malli. Siinä on tehoa 670 hv ja se on tehokkain Murciélago. Siinä on käytetty vielä enemmän hiilikuitua ja se on kokenut kunnon kevennyksen, siinä ei ole edes radiota. Kiihtyvyys 0-100 on 3.2 sekuntia ja huippunopeus 342km/h.
AVCHD

Editointi

AVCHD:n tärkeimpiä etuja MiniDV-nauhoihin verrattuna on nopea hakutoiminto, koska AVCHD:ssa ei tarvitse kelata nauhaa eteen- ja taaksepäin. Sony Vegas (7.0e ja sitä uudemmat versiot), Corel Ulead VideoStudio 11 Plus, Pinnacle Studio Plus 11 ja Pinnacle Studio Plus 12 videoeditointiohjelmistoilla voi editoida AVCHD videokuvaa. Huolimatta Sonyn yhteistyöstä Apple:n kanssa joidenkin Final Cut Studio 2 -ohjelmiston piirteiden kehittämisessä, nämä tuotteet eivät alun perin tukeneet AVCHD-tallennusformaattia. Tuki AVCHD-formaatille on kuitenkin saatavilla päivityspakettina. Monet muut videoeditointiohjelmistojen tuottajat ovat kertoneet tukevansa AVCHD-formaattia tulevaisuudessa. Canopus:in AVCHD-muunnin osaa muuttaa AVCHD-tallenteet muotoon, jota voi editoita Canopus Edius 3/4-ohjelmistolla. Vastaava työkalu, Canopus ProCoder 2, osaa muuntaa tallenteet muotoon, jota voidaan editoida monella muulla videoeditointiohjelmistolla.

Laitteet

Panasonic kehittää myös ammattiversiota AVCHD:stä AVC-Intra. Panasonic AG-HPX300 on ainoa malli jossa se on vakiona sekä AJ-HPX2000 on sitä tukeva videokameramalli.
Vaalikauden 2015–2019 eduskunta

Hallitustunnustelut

19. huhtikuuta 2015 pidettyjen eduskuntavaalien jälkeen suurimman puolueen Keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä aloitti epäviralliset hallitustunnustelut vaaleja seuraavalla viikolla. 28. huhtikuuta eduskuntaryhmät nimesivät Sipilän virallisesti hallitustunnustelijaksi. 7. toukokuuta Sipilä ilmoitti, että hallitusneuvottelut aloitetaan Keskustan, Perussuomalaisten ja Kokoomuksen kanssa. Yhteensä puolueilla on 124 kansanedustajaa 200:sta.

Hallitusneuvottelut

Hallitusneuvottelut aloitettiin 8. toukokuuta valtioneuvoston tiloissa Smolnassa. Tavoitteena oli muodostaa hallitus toukokuun aikana.
Perjantaina 8. toukokuuta hallitusohjelman taloudelliseksi perusteeksi sovittiin valtiovarainministeriön virkamiesten ennuste. Sen mukaan Suomen odotettavissa oleva lähivuosien talouskasvu on noin 1 prosentin luokkaa. Velkasuhteen kasvun lopettamiseksi julkista talouden meno–tulo-tasapainoa tulee parantaa 6 miljardia euroa vuoteen 2019 mennessä. Leikkauksista 4 miljardia tulisi valtiontalouteen ja 2 kuntatalouteen. Valtiontalouden leikkaukset tulee tehdä lähinnä menoja leikkaamalla, koska työllisyyssyistä kokonaisverotusta ei voi lisätä. Kuntataloudessa osa leikkauksista voidaan hoitaa vähentämällä kuntien velvoitteita. Tavoitteena myös kuntien osalta on, että kunnallisverotusta ei tarvitsisi nostaa. Neuvotteluissa sovittiin, että kokonaisveroastetta ei nosteta. Viikonloppuna puolueet toimivat lähinnä keskenään muiden muassa valiten edustajiaan työryhmiin.
Maanantaina 11.5. neuvottelut jatkuivat maahanmuutto-, EU- sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikka-työryhmissä. Lisäksi yhteiskunnan kokonaiskuvaa ja visiota käsitteli strategiatyöryhmä, jonka perusteella muotoiltiin visio.
Tiistaina 12.5. samat 4 työryhmää jatkoivat neuvotteluja.
Keskiviikkona 13.5. julkistettiin neuvoteltu visio Suomelle vuodelle 2025 ja sen pohjalta viisi strategista tavoitetta vuosille 2015–2025. Näiden pohjalta neuvoteltiin vuosille 2015–2019 hallituskauden strategiset painopisteet ja myöhemmin näihin kuhunkin liittyvät kärkihankkeet. Strategiset painopisteet ja työryhmät ovat hyvinvointi, työ ja työllisyys, koulutus ja osaaminen, biotalous, toimintatavat, johtaminen, digitalisaatio, normien purku ja kokeilut. Näiden lisäksi työryhmät ovat aiheista kestävä julkinen talous ja sen alatyöryhmä: verotus, sisäinen turvallisuus sekä rakenneuudistukset (sote, valtion- ja aluehallinto, kuntien tehtävät). Maahanmuutto-, EU- sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikka-työryhmien tulokset julkistettiin.
Wehrmacht

Sotavuodet

Hyvin organisoidut panssari- ja ilmavoimat mahdollistivat uudenlaisen taktiikan käytön, salamasodan. Sodan alkuvaiheessa maa toisensa jälkeen valloitettiin ja miehitettiin viikkojen sisällä. Tämä vakuutti sotajohtajat uudesta ideasta, laaja-alaisesta aseistuksesta. Joka tapauksessa vihollisvoimien aloittaessa sinnikkään vastarintansa, salamasotataktiikoita ei kyetty enää käyttämään ja reservien vähyydestä tuli ongelma Wehrmachtille.
Wehrmachtin sotilaallinen vahvuus oli johtaa taktiikoitaan tehtäväpohjaisesti (käskypohjaisen sijasta) ja miehistön keskuudessa vallitsi hyvä mieliala. Nykyään Wehrmachtia pidetään toisinaan huipputeknisenä armeijana, sillä monet sen toisen maailmansodan aikana kehittämät aseteknologiat olivat aikansa moderneimpia, kuten esimerkiksi V1- ja V2-ohjukset, V3-tykki, Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjä, raskas panssarivaunu Maus ja sen sukellusvenelaivasto. Wehrmachtin varustelutaso oli kuitenkin epätasainen ja yleisesti matalalla tasolla, esimerkiksi vain 40 prosenttia joukoista oli motorisoitu, joten huoltokuljetukset olivat usein riippuvaisia hevosista ja useat sotilaat liikkuivat jalan tai toisinaan polkupyörillä.
Wehrmachtissa palveli myös useita ulkomaalaisia toisen maailmansodan aikana. Heihin kuuluivat etnisiä saksalaisia, hollantilaisia, baltteja, pohjoismaalaisia ja heitä tuli jopa Balkanin niemimaalta. Venäläiset palvelivat erityisessä Venäjän vapautusarmeijassa ja muut neuvostokansat muodostivat Ostlegionenin. Nämä yksiköt olivat kenraali Ernst August Köstringin alaisuudessa ja muodostivat noin viisi prosenttia Wehrmachtin miesvoimasta.

Sodan jälkeen

Saksan ehdoitta antautumisen jälkeen 8. toukokuuta 1945, siltä kiellettiin modernin armeijan pitäminen. Virallisesti armeija lakkautettiin vasta 1946. Kymmenen vuoden päästä kylmän sodan jännitteiden vuoksi Saksan liittotasavallassa ja Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) luotiin omat erilliset asevoimansa. Saksan liittotasavallan asevoimat ottivat nimekseen Bundeswehr ja DDR:n vastaava nimettiin Nationale Volksarmeeksi. Kumpikaan puoli ei pärjännyt ilman kokeneita sotilaita, joten molempien armeijoiden joukossa oli lukuisia upseereita, jotka olivat palvelleet Wehrmachtissa.
Inhan tehtaat

Inhan tehtaat on Ähtärissä sijaitseva vanha tehdasyhdyskunta Ähtärin keskustasta noin 7–8 kilometriä kaakkoon. Hankaveden rannalla sijaitsevassa kylässä on vakituisia asukkaita noin 420, minkä lisäksi alueella on paljon kesämökkiasutusta. Vanhasta rautaruukista kehittyneet Inhan tehtaat ovat vuodesta 1917 olleet osa Fiskars-yhtiötä ja tulleet tunnetuksi muun muassa Buster-alumiiniveneiden valmistuspaikkana. Fiskars-konsernin lähes sadan vuoden omistuksen jälkeen Buster-veneitä valmistava Inhan Tehtaat Oy Ab myytiin tammikuussa 2016 Yamaha Motor Europelle.

Historiaa

Laamanni Erik Gustaf Roschier sai 1841 privilegion harkkohytin perustamiseen Inhanjoen rannalle. Yhdessä Östermyran ruukinpatruunan Gustaf Adolf Wasastjernan kanssa harkkohytin toiminta saatiin alkuun 1851. Siellä sulatettiin järvi- ja suomalmia.
Inhan tehtaiden kukoistusaika alkoi 1884, kun sen otti omistukseensa ruotsalainen insinööri August Nilsson Keirkner. Inhan valmistamaa rautaa pidettiin parhaiden ulkomaisten veroisena ja se kävi kaupaksi Suomen konepajoihin. Keirkner kehitti myös raudan paikallista jalostustoimintaa ja syntyivät teräsvalimo, hevosenkenkätehdas sekä pultti- ja niittitehdas. Vesisaha muutettiin höyrysahaksi. Kun alueen malmivarat alkoivat ehtyä, siirryttiin Ruotsista tuotuun rautamalmiin ja kotimaiseen romurautaan. Rautamalmin ja valmiiden tuotteiden kuljetusta helpotti vuonna 1883 valmistunut Tampereen ja Vaasan välinen rautatie. Inhan tehtaat saivat sen varteen oman pysäkkinsä Hankaveden rannalle.
Ruukin ympärille kasvoi Keirknerin aikana vilkas yhdyskunta kouluineen ja kauppoineen. Kylän leipuri Emanuel Pohjaväre toimi myös kansanedustajana. 1900-luvun alussa kylässä oli noin 400 asukasta, ja sinne rakennettiin työväentalo, tanssilava ja oma elokuvateatteri, Inhan Bio-Bio. Ruukinpatruuna rakennutti itselleen 1899 ”Pytingiksi” kutsutun uusrenessanssipalatsin Inhan kartanon, jonka piirsi Vaasan lääninarkkitehti K. V. Reinius ja joka kuuluu Suomen komeimpiin ruukinkartanorakennuksiin. Kartanon puistossa on väentupa, huvimaja ja talousrakennus.
Vuonna 1917 Keirkner myi Inhan tehtaat osaksi Fiskars-yhtiötä ja rakennutti eläkeasunnokseen Eliel Saarisen suunnitteleman Marmoripalatsin Helsingin Kaivopuistoon. Sotien jälkeen perinteiset Inhan tehtaiden tuotteet korvautuivat Fiskarsin myötä muun muassa saranoiden valmistuksella. Alumiinista valmistetut Buster-merkkiset veneet osoittautuivat menestystuotteiksi, joiden tuotantoa varten Inhan tuotantotiloja laajennettiin 1970-luvulla. Inhan tehtaat on yhä Ähtärin suurin yksityinen työnantaja, joka työllistää toistasataa ihmistä.
Four Thirds

Four Thirds on vuonna 2001 julkaistu, Kodakin ja Olympuksen kehittämä standardi, jonka määrittelee rajapinnan objektiivien kiinnittämiseksi järjestelmäkameran runkoon. Vuonna 2010 julkaistu Olympus E-5 oli viimeinen Four Thirds -standardin mukainen kamera.
Four Thirds oli ensimmäinen varta vasten digitaalisille järjestelmäkameroilla suunniteltu standardi, ja se otti huomioon digitaalisten kameroiden erityispiirteet. Objektiivit on suunniteltu digitaalisia sensoreita varten, ja ne ovat yleensä telesentrisiä . Four Thirds -objektiivit ovat jonkin verran muiden järjestelmäkameroiden objektiiveja pienempiä, pääasiassa pienemmän kennon vuoksi. Ero on selvä erityisesti kauko-objektiiveissa, joissa esimerkiksi Four Thirds -standardin mukainen 300 mm:n polttovälin objektiivi vastaa 600 mm:n polttoväliä 35 mm filmillä. Tällöin sanotaan, että rajauskerroin (engl. crop factor) on 2.
Panasonic ja Olympus ovat myöhemmin kehittäneet konseptin pidemmälle peilittömässä Micro Four Thirds -standardissa, joka on korvannut Four Thirds -standardin. Four Thirds -järjestelmään kuuluvia objektiiveja voi käyttää Micro Four Thirds -kameroissa sovittimen avulla.
Objektiivin ja kennon välinen etäisyys Four Thirds -standardissa on 38,67 mm, kun Micro Four Thirds -standardissa se on vain 20 mm.

Kennon koko ja suhdeluku

Järjestelmän nimi, Four Thirds, tulee kamerassa käytetyn kennon koosta. Kenno tunnetaan usein 4/3 –tyypin nimikkeellä (tai 4/3"). Tämä kuvaa kennon tyyppiä, ei itse valoherkän kennon alaa, joka on usein paljon pienempi. 4/3 kuvaa kennon sivujen suhdetta 17,3 mm / 13 mm, eikä halkaisijaa tuumissa. Kenno on noin 30-40 % pienempi kuin APC-kennossa, mutta kuitenkin noin 9 kertaa suurempi kuin kompaktikameroissa käytettävissä 1/2,5" sensoreissa.
Kuvan koon suhdeluku 4:3 erottaa Four Thirdsin muista järjestelmäkameroista, jotka yleensä seuraavat perinteistä 35 mm:n filmistä tuttua 3:2 suhdelukua. Four Thirds -standardi tosin määrittää vain kennon halkaisijan pituuden, joten teoriassa on mahdollista tehdä standardin mukaisia kameroita, joissa kennon sivujen suhde on 3:2.
Olympuksella työskentelevä John Knaur kertoo Four Thirdsin merkitsevän sekä kennon kokoa että valmiin kuvan kokoa. Hän huomauttaa myös 4:3 suhdeluvun mukailevan paremmin amerikkalaista letter-standardia kuin 3:2 kuvakoko. Tosin suhdeluku 3:2 on lähempänä Euroopassa tunnettua ISO-216 -standardia, joka määrittelee mm. A4-paperikoon.
Mónica Spear

Kuolema

Maanantaina 6. tammikuuta 2014 29-vuotias Spear ja hänen 39-vuotias ex-puolisonsa Thomas Henry Berry kuolivat aseellisen ryöstön yhteydessä Venezuelassa. Spear, Berry ja heidän 5-vuotias tyttärensä Maya Berry Spear olivat palaamassa lomamatkalta, kun he joutuivat pysähtymään maantien sivuun Valencian ja Puerto Cabellon välisellä tieosuudella auton renkaan rikkouduttua. Kun autoa nostettiin rekan kyytiin he joutuivat aseistautuneen joukon hyökkäyksen kohteeksi. Spear, Berry ja Maya lukittautuivat Toyota Corollaansa, jolloin Spearia ja Berrya ammuttiin auton ovien ja ikkunoiden läpi useita kertoja kuolettavasti. Auton takaosassa kyyristyneenä ollut Maya Berry sai luodista osuman jalkaansa mutta selvisi.
Cuerpo de Investigaciones Científicas, Penales y Criminalísticas (CICPC) pidätti 8. lokakuuta 2014 7 henkilöä epäiltynä osallisuudesta Spearin ja Berryn murhaan sekä Maya Berryn vahingoittamiseen. Syyskuussa 2014 19-vuotias Jean Carlos Colina, 21-vuotias Nelfren Jiménez ja 18-vuotias José Gregorio Ferreira tuomittiin Spearin ja Berryn murhista, Maya Berryn murhan yrityksestä sekä ryöstöstä 24 vuodesta 26 vuoteen vankeuteen. Toukokuussa 2015 25-vuotias Gerardo Jose Contreras tuomittiin osallisuudesta samoihin rikoksiin 25 vuoden vankeuteen. Lisäksi kaksi alaikäistä on tuomittu osallisuudesta murhiin viiden vuoden vankeusrangaistuksiin. Syyttäjä toi ilmi, että tuomitut olivat osa suurempaa rikollisryhmää jonka kohteena ovat Valencian ja Puerto Cabellon välillä matkustavat moottoriajoneuvojen kuljettajat. 
Spear ja Berry haudattiin perjantaina 10. tammikuuta 2014 Cementerio del Este -hautausmaalle Venezuelan pääkaupunkiin Caracasiin. Pariskunnan tytär Maya Berry muutti Spearin vanhempien luo Miamiin helmikuussa 2014.
Likasenlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ajosjärven valuma-alueeseen (35.335) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,5 metriä mpy.
Rivieditori

Rivieditori on tietokoneella käytettävä tekstieditori, joka edeltää näyttöpohjaisia editoreita kuten vi. Rivieditoria käytettiin teleprintterillä (tulostin, jossa on näppäimistö) ilman näyttöä ja ilman mahdollisuutta siirtää kohdistinta dokumentissa.
Rivieditoreissa oli komentomoodi, jolla voitiin sijoittaa, poistaa ja muokata (merkkijonon korvaamisella) rivejä, sekä syöttömoodi, joka oli ainoa tapa lisätä uutta tekstiä.
Ennen Emacsin kehittämistä Multics-alustalla oli neljä tekstieditoria yleisessä käytössä, joista kaksi oli rivieditoreja: edm ja qedx.
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2

Tuotanto

10. heinäkuuta 2012 Lionsgate ilmoitti jakavansa kirjasarjan viimeisen osan Matkijanärhen kahteen osaan. Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 -elokuvan ensi-ilta oli 21. marraskuuta 2014 ja Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 -elokuvan ensi-ilta oli 20. marraskuuta 2015.

Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 2013 Atlantassa. Osa 1 ja 2 kuvattiin samanaikaisesti.
Elokuvassa Plutarch Heavensbeeta näyttelevä Philip Seymour Hoffman löydettiin kuolleena kotoaan New Yorkissa 2. helmikuuta 2014. Tuotantoyhtiö Lionsgate julkaisi tiedotteen, jonka mukaan Hoffman oli kuvannut kaikki kohtauksensa Osasta 1 ja hänellä oli viikko jäljellä Osan 2 kuvauksista. Lionsgaten mukaan elokuvan ensi-iltaa ei jouduta siirtämään, koska suurin osa Hoffmanin kohtauksista oli saatu kuvattua.
Nokian Paperi

Nokian Paperi on nykyisin ruotsalaiseen Essity -yhtiöön kuuluva pehmopaperitehdas. Se kuului aiemmin SCA -metsäteollisuusyhtiöön. Tehdas sijaitsee Nokian kaupungissa Tampereen naapurissa. Nokian paperitehtaalla valmistetaan kotitalouksille ja suurtalousasiakkaille pehmopaperiin perustuvia kertakäyttöisiä hygienia- ja kattamisalan kulutustuotteita. Yhtiön tuotemerkkejä ovat Lotus Soft Embo, Emilia, Luonnonystävän, Royal, Nessu ja Lotus Professional. 
Tehtaan tuotantokapasiteetti on noin 75 000 tonnia vuodessa (kolmella koneella 134 700). Tehtaalla on henkilöstöä noin 330, ja liikevaihto on noin 133 miljoonaa euroa. Tehtaan työntekijöitä edustaa Paperiliiton Nokian osasto n:o 2 r.y. (aiemmin lisäksi Paperiliiton Nokian osasto n:o 64 r.y.).

Historia

Fredrik Idestam rakensi puuhiomon vuonna 1865. Ennen hiokkeen valmistamista Suomessa tehtiin paperia vain lumpuista. Ensimmäinen paperitehdas valmistui Nokialle vuonna 1880. 1910-luvulla käytössä oli puuhiomo, selluloosatehdas, paperitehdas ja voimalaitos. Paperin vuosituotanto oli 6000 t. Vuonna 1938 paperia tuotettiin 12 000 tonnia. 1950-luvulla paperia valmistettiin jo 27 000 tonnia.
1960-luvulla tehdas keskittyi pehmopaperintuotantoon. Nokian Paperitehtaalla tuotettiin myös hedelmien suojapapereita, jotka käsiteltiin bifenyylillä. Altistuminen aineelle aiheutti tehtaalla kuolemantapauksia 1970-luvulla ja kiinnitti valtiovallan huomion työsuojelun kehittämiseen. Aihetta nosti esille vuonna 1970 esitetty televisioteatterin poliittinen kabaree 1000 ja yhden työn tarinat ja siinä Nokian paperitehdasta käsitellyt laulu Esko Kulonen.
Nokia BT oli 1980-luvulla Euroopan toiseksi suurin pehmopaperiyhtiö (tuotanto 165 000 t vuodessa). Nokian keskittyessä matkaviestintään Nokian Paperi myytiin amerikkalaiselle James River -yhtiölle 1989, josta muodostui yritysjärjestelyjen seurauksen Fort James Suomi Oy vuonna 1997 ja edelleen Georgia Pacific Finland Oy vuoden 2001 sekä Georgia-Pacific Nordic Oy vuoteen 2012 saakka.
Georgia-Pacificin Euroopan-pehmopaperitoiminnot siirtyivät vuonna 2012 ruotsalaisen SCA:n omistukseen. Kun SCA jakautui 2017, niin Nokian paperitehdas siirtyi Essity-yhtiön haltuun.

Museopaperikone

Museopaperikone on tehtaan kellarissa sijaitseva toimintakuntoinen paperikone PK5, "Manta" tai "Varsa". Kone oli toiminnassa 1911–16.6.1976. Kone on Füllner-merkkinen MG-paperikone jenkkisylintereineen ja siinä on valta-akselikäyttö. Valta-akselia pyörittää sähkömoottori ja akselilta käyttövoima johdetaan sylintereille ja teloille lattahihnoilla. Koneessa on puinen painovoimatoiminteinen perälaatikko. Viimeisenä toimintavuotenaan se tuotti 45 t paperia. 
Kone sijaitsi ennen entisessä lumpputehtaassa tehdasalueen toisessa päässä. Tehtaan silloinen T&K johtaja Kari Ebeling kunnosti koneesta museopaperikoneen ja sopi  Teknillisen korkeakoulun  Puunjalostajakillan kanssa koneen ylläpidosta teekkaritoimintaan soveltuvaa palkkiota vastaan. Tätä varten Puunjalostajakillalla on nimetyt toimihenkilöt (Konemestari ja Nuorempi konemestari) koneen ylläpitoa varten. Koneella on myös ajettu huviajoa tuotannollisen toiminnan päättymisen jälkeen.
Hylonomus

Koko ja ulkonäkö

Hylonomus oli noin 20-25 senttiä pitkä (häntä mukaan lukien) ja muistutti ulkonäöltään suuresti nykyisiä liskoja. Sillä oli pienet ja terävät hampaat, joilla se luultavasti söi pieniä selkärangattomia, kuten tuhatjalkaisia tai varhaisia hyönteisiä.

Löydöt

Hylonomuksen fossiileita on löydetty Joggins Formationista, Kanadasta. Myös pelykosauri Archaeothyriksen ja diapsidi Petrolacosauruksen fossiileita on löydetty samalta alueellta, vaikka ylemmän kerroksen mukaan ne elivät suunnilleen 6 miljoonaa vuotta myöhemmin. 
New Brunswickista löytyneet fossiloituneet jalanjäljet saattavat kuulua Hylonomukselle. 
Hylonomuksen löysi John William Dawson 1800-luvun puolivälissä. Sen nimen antoi geologi Sir Charles Lyell. Vaikka Hylonomus luetaan perinteisesti Protothyrididae-heimoon, myöhemmät tutkimukset osoittavat sen olevan läheisempää sukua diapsideille.
Fredrik Josef Pipping

Fredrik Josef Pipping (15. toukokuuta 1823 Turku – 24. helmikuuta 1885 Pau, Ranska) oli suomalainen laki- ja valtiopäivämies.
Pippingin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Wilhelm Pipping ja Engla Christina Florin. Lääkäri, professorin arvonimen saanut Joachim Wilhelm Pipping (1818–1858) oli hänen veljensä. Pipping tuli hovioikeuden auskultantiksi 1844 ja palveli vuodesta 1846 senaatissa, missä hänet nimitettiin kansliatoimikunnan protokollasihteeriksi. 1865 hän kuitenkin erosi tehtävästä keskittyäkseen kokonaan asianajajan toimeen. Pipping toimi porvarissäädyn edustajana valtiopäivillä 1863, 1867, 1872, 1877 ja 1882. Vuonna 1872 hän toimi merilakivaliokunnan ja 1877 talousvaliokunnan puheenjohtajana. Pipping valittiin 1875 Helsingin kaupunginvaltuuston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä.
Pipping kuoli naimattomana.
Eero Hietakari

Eero Olavi Hietakari (5. toukokuuta 1907 Vihti – 6. heinäkuuta 1975) oli suomalainen lehtori ja toimittaja.
Hietakarin vanhemmat olivat sahanhoitaja Hugo Hietakari ja Aino Lundgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928, valmistui filosofian kandidaatiksi 1933 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon 1945.
Hietakari toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana 1935–1936, Werner Söderström oy:n virkailijana 1937–1943 ja siirtoväen seminaarikurssin johtajana 1943–1945. Hän oli Leppävirran yhteiskoulun rehtorina 1945–1946, Savon Sanomain toimittajana 1946-1947, Pohjois-Savon maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1948–1951 sekä vuodesta 1951 Kuopion tyttölyseon vanhempana lehtorina.