Dugaldin junaturma

Tapahtumien kulku

Tapahtuma-aikaan Canadian National Railwayn omistamaa Malachista Winnipegiin johtavaa rataosuutta ei ollut varustettu turvalaitteilla, ja liikennettä ohjattiin aikatauluihin ja määräyksiin perustuvalla liikenteenohjaustavalla. Lähtiessään Malachista Minaki Specialin veturi- ja junamiehistö sai määräyksen kohdata itään matkalla olleen junan nro 4, Continental Limitedin, Vivianin rautatieasemalla. Koska molemmat junat olivat myöhässä, määräystä myöhemmin muutettiin siten, että junien kohtauspaikaksi tuli Dugald, 23 kilometriä itään Winnipegistä. Muutettu määräys toimitettiin junamiehistölle Elmassa.
Continental Limited saapui Dugaldiin ensimmäisenä kello 21:42 ja pysähtyi asemalle matkustajapalvelua varten. Junan saavuttua Dugaldin asemakirjuri asetti länteen meneville junille tarkoitetun määräyksistä tiedottavan opastimen ajon sallivaan asentoon sen merkiksi, ettei Minaki Specialin tarvinnut pysähtyä noutamaan uusia määräyksiä.
Saamiensa määräyksien mukaan Minaki Specialin miehistön olisi tullut siirtyä sivuraiteelle saapuessaan Dugaldiin. Se olisi vaatinut junan pysäyttämistä Dugaldin ratapihan itäpäähän ja vaihteen kääntämistä sivuraiteelle käsin. Normaali tapa oli, että ensin saapuvan junan jarrumies kääntäisi vaihteen valmiiksi seuraavana saapuvaa junaa varten, että sen ei tarvitsisi pysähtyä vaihteen kääntöä varten. Tällä kertaa sellaiseen ei kuitenkaan ollut aikaa.

Törmäys

Noin kaksi mailia ennen Dugaldin asemaa Minaki Specialin konduktööri muistutti veturimiehistöä määräyksestä käyttämällä junan läpi kulkevaa ilmajohtoa, ja sai veturimiehistöltä kuittauksen. Määräysten vastaisesti juna kuitenkaan ei pysähtynyt Dugaldin ratapihan itäpään vaihteella vaihteen kääntöä varten, vaan ohitti vaihteen ja jatkoi matkaansa pitkin pääraidetta, jarrutuksesta huolimatta törmäten asemalle pysähtyneeseen Continental Limitedin keulaan kello 21:44. Törmayshetkellä junan nopeus oli noin 50 km/h.
Minaki Specialin veturina oli U-1-a-luokan höyryveturi nro 6001, ja juna muodostui kahdesta teräskorisesta matkatavaravaunusta, yhdeksästä puukorisesta kaasuvalaistuksella varustetusta matkustajavaunusta, sekä kahdesta teräskorisesta salonkivaunusta. Törmäyksen jälkeen puukoriset vaunut syttyivät tuleen, ja tuli levisi ketjureaktion tavoin puuvaunusta toiseen. Tulipalon seurauksena myös radanvarren öljysäiliöt syttyivät tuleen.
Kaikki menehtyneet olivat Minaki Specialin matkustajia ja kuolivat tulipalossa saamiinsa vammoihin, lukuun ottamatta veturinkuljettajaa ja lämmittäjää jotka kuolivat yhteentörmäyksessä. Continental Limitedin matkustajat ja junamiehistö selvisivät vammoitta.
Turmassa menehtyneistä 31 hengestä vain seitsemän voitiin tunnistaa. Loput 24 tunnistamattomaksi palanutta uhria haudattiin joukkohautaan Brooksiden hautausmaalle Winnipegiin.

Tutkinta

Onnettomuuden jälkeisessä tutkinnassa onnettomuuden syyksi todettiin annettujen määräysten noudattamatta jättäminen, ja Minaki Specialin veturi- ja junamiehistö todettiin syyllisiksi turmaan. Tutkinnassa todettiin myös, että määräyksistä tiedottavan opastimen asettaminen ajon sallivaan asentoon saattoi vaikuttaa siihen, että Minaki Specialin junamiehistö luuli radan olevan vapaa. Samoin todettiin, että Continental Limitedin kuljettaja oli himmentänyt veturinsa ajovalot Minaki Specialin saapuessa ja siten huonontanut junansa näkyvyyttä. Onnettomuuden seurauksena rautatieyhtiö hankki moderneja vaunuja korvaamaan vanhoja puisia vaunuja, ja teki muutoksia junaturvallisuussääntöihinsä.