google/wiki40b huggingface dataset:
Tony Garnett

Tony Garnett (s. 1936) on brittiläinen televisio- ja elokuvatuottaja, joka on tehnyt myös joitakin käsikirjoituksia ja ohjauksia ja aloitti uransa näyttelijänä. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun keskivaiheilta alkaneesta tiiviistä yhteistyöstä ohjaajien Ken Loach ja Roland Joffé sekä näytelmäkirjailija Jim Allenin kanssa. Garnett tuotti BBC:lle monia keskustelua herättäneitä draamaelokuvia yhteiskunnallisista kysymyksistä, kuten asunnottomuudesta (Tule kotiin, Cathy, 1966), mielenterveysongelmista (Family Life – varttumisen tuska, 1971) ja kouluongelmista (Poika ja haukka, 1969).

Elämä ja ura

Birminghamissä työväenluokan perheeseen syntynyt Garnett opiskeli psykologiaa Lontoossa ja jatkoi siellä jo lukiossa alkanutta näytelmäharrastustaan useissa teatteriseurueissa. Valmistuttuaan hän näytteli BBC:n televisiodraamoissa ja tapasi ohjaaja Ken Loachin, josta tuli hänen tärkeä yhteistyökumppaninsa vuosiksi. Laittomaan aborttiin ajautuvasta nuoresta naisesta kertova Up the Junction (1965) oli heidän ensimmäinen yhteinen tuotantonsa, joka herätti kohua realistisuudellaan ja nosti keskustelun abortin sallimisesta. Samaa linjaa jatkoi rankka Tule kotiin, Cathy (1966), joka aloitti keskustelun asunnottomuusongelmasta. Se palkittiin tuoreeltaan Prix Italialla, ja vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä tv-ammattilaiset valitsivat sen kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi brittiläiseksi televisio-ohjelmaksi komediasarjan Pitkän Jussin majatalo jälkeen. Vuoden 1967 skitsofreniasta kertova tv-näytelmä In Two Minds tuotettiin uudelleen teatterielokuvaksi Family Life – varttumisen tuska (1971). Käsikirjoittajina Garnettin tuotannoissa olivat etenkin Jim Allen mutta myös Nemone Lethbridge, Leon Griffiths, Charles Wood, Peter Nichols, Tony Parker ja David Mercer. Loachin ohella niitä ohjasivat James MacTaggart, John Mackenzie, Christopher Morahan, Roy Battersby, Les Blair ja Anthony Page. Garnett auttoi alkuun myös Mike Leigh’n ohjaajauran. 1960-luvun lopulla Garnett jätti BBC:n ja ryhtyi työskentelemään kollegojensa kanssa perustamansa Kestrel Films -yhtiön kautta, joka sai tuulihaukkaa tarkoittavan nimensä Ken Loachin läpimurtoelokuvasta Poika ja haukka (Kes, 1969). Joitakin vuosia myöhemmin Garnett kuitenkin palasi BBC:n palkkalistoille.
Valtaosan 1980-luvusta Garnett työskenteli Yhdysvalloissa elokuvatuottajana. Suomessakin VHS-videona julkaistun, Yhdysvalloissa tehdyn elokuvan Handgun (1983) hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut. Elokuva kertoo raiskatuksi tulleen naisen kostosta. Garnett palasi Britanniaan 1990-luvun taitteessa, jolloin televisiomaisema oli sielläkin muuttunut kaupallisemmaksi. Hän tuotti tuolloin monia television draamasarjoja, muun muassa Suomessakin nähdyn Elämää Ballykissangelissa.
Vuonna 2016 julkaistiin Garnettin omaelämäkerta The Day the Music Died: A Life Lived Behind the Lens (ISBN 9781472122735).
Mandinguevuoret

Mandinguevuoret (ransk. monts Mandingues) on eroosion kuluttama hiekkakivivuoristo Mandinguen ylängön kaakkoisosassa Malissa.
Mandinguevuoret ovat Fouta Djallonin pohjoinen jatke. Ne ulottuvat Guinean rajalta Bamakon ja Koulikoron länsi- ja pohjoispuolelle. Alueen keskikorkeus on 420 metriä merenpinnasta, korkein kohta Famansa 785 metriä ja pinta-ala 24 000 neliökilometriä. Vuoret toimivat Niger ja Senegal -jokien vedenjakajana.
Alue kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia. Vesistöt koostuvat sadekauden jälkeen kuivuvista joista.
Mandinguevuoret ovat erikoisine kalliomuodostelmineen, luolineen, vesiputouksineen ja historiallisine kohteineen yksi Malin matkailunähtävyyksistä. Siellä sijaitsee suojeltu metsäalue, jonka pinta-ala on nykyään 10 000 hehtaaria. Matkailun keskuksena toimii Siby.
Luke Roberts (pyöräilijä)

Saavutuksia

Lähteet: Sports-Reference, Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Ensimmäinen siirtokunta

Juoni

Kirja koostuu kahdesta osasta: toinen käsittelee pandemian ilmaantumista ja leviämistä, kun taas toinen osa sijoittuu 93 vuoden päähän ja kuvaa selviytyjien elämää ensimmäisessä siirtokunnassa.
Ensimmäisessä osassa Yhdysvallat kehittelee huippusalaista projektia nimeltä "Noah", johon kuuluu kuolemaan tuomittujen vankien kehittäminen Yhdysvaltojen armeijan supersotilaiksi. FBI-agentit, jotka ovat vastuussa vankien hakemisesta, määrätään hakemaan kuusivuotias Amy Bellafonte ja viemään hänet projektin johtajalle tri Learille. Noah-projektissa Amy altistetaan virukselle, koska Lear uskoo, että virus ei vaikuta tyttöön yhtä altistavasti kuin 12 edelliseen potilaaseen. Kyseisille Kahdelletoista vangille kehittyy yliluonnollisia kykyjä ja he karkaavat karanteeniselleistään tappaen kaikki tielleen tulevat. Amyn pelastaa FBI:n agentti Brad Wolgast ja nunna Lacey, joka piti hänestä huolta ennen Noah-projektia.
Amy ja Wolgast pakenevat vuorille, jossa he elävät useita kuukausia, kunnes Wolgast menehtyy radioaktiiviseen säteilyyn, jonka tarkoituksena oli tuhota viruksen tartuttamat, viraalit.
Romaanin toisessa osassa 15-vuotiaalta näyttävä Amy saapuu siirtokuntaan. Amyn saapuminen saa siirtokunnan jäsenet etsimään muita selviytyneitä. Amylla näyttää olevan psyykkinen yhteys viraaleihin ja hän onnistuu pitämään ryhmän turvassa. Matkalla siirtokunnan jäsen, Alicia "Lish" Donadio saa viruksen tartunnan samalla tavalla kuin Amy. Kun Amy, Peter ja Lish palaavat ensimmäiseen siirtokuntaan, he toteavat sen autioituneeksi. He päättävät jäljittää ja tappaa jäljelle jääneet kaksitoista vankia käyttäen Learin kansioita apunaan.

Vastaanotto

San Francisco Chronicle valitsi teoksen yhdeksi vuoden 2010 parhaista scifi- ja fantasiakirjoista. Se on saanut myönteistä palautetta myös The New York Times- ja Los Angeles Times -lehtien kriitikoilta. Suomessa Tähtivaeltajan Heikki Nevala kehui Ensimmäistä siirtokuntaa viihdyttäväksi teokseksi, jota voi suositella kaikille vampyyri- ja zombikirjallisuudesta pitäville. Savon Sanomien Petja Savoila kuvaili Croninin kerrontaa elokuvalliseksi.
Kirjaa ovat kehuneet myös muut kirjailijat, kuten muun muassa Danielle Trussoni ja Stephen King.
Suomi-sarjan kausi 2006–2007

Jääkiekon Suomi-sarjan eli Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi 2006–2007 pelattiin kahdessa lohkossa, joiden neljä parasta pääsi pudotuspeleihin ja pudotuspelien kaksi parasta Mestiskarsintaan. Kausi oli kahdeksas, kun Suomi-sarjaa pelattiin. Suomi-sarjan mestaruus ratkaistiin kahdella osaottelulla Mestiskarsinnan yhteydessä.

Pudotuspelit

Mestaruus ratkaistiin Mestiskarsinnan yhteydessä kaksiosaisella finaalilla. Voittojen määrä ratkaisi, joten jos kumpikin joukkue olisi voittanut yhden finaalin, olisi seurannut jatkoerä ja rangaistuslaukauskilpailu. Ensimmäinen osa päättyi Titaaneiden 5-2 voittoon, joten Lempäälän Kisa tarvitsi voiton toisesta osaottelusta. Toinen finaali päättyi kuitenkin tasan 5-5, joten Kotkan Titaanit juhli Suomi-sarjan mestaruutta.
Titaanit ja LeKi nousivat Mestiskarsinnan kautta Mestikseen, josta Suomi-sarjaan putosivat FPS ja KOOVEE.

Karsinnat

Suoraan II-divisioonasta Suomi-sarjaan nousivat GrIFK, NasKi ja VG-62.
Suwarrow

Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa saarella kävi polynesialaisia merenkulkijoita, mutta he eivät perustaneet sinne vakituista asutusta. Heidän tiedetään kuitenkin oleskelleen saarella väliaikaisesti, koska sieltä on löydetty leiripaikkoja. Saari on mahdollisesti lähisaarten asukkaiden legendoissa mainittu Malo. 
Saaren nykyinen nimi ei ole mitään polynesialaista kieltä, vaan Suwarrow on nimetty siellä vuonna 1814 käyneen venäläisen tutkimusmatkailija Mihail Lazarevin Suvarov-nimisen laivan mukaan. Suwarrow sai mainetta aarresaarena, kun amerikkalainen valaanpyyntialus Gem haaksirikkoutui saaren riutalle ja sitä pelastamaan lähetetty alus löysi saarelle haudatun arkun, jossa oli tuhansien dollarien edestä 1700-luvun kultakolikoita. Vuonna 1876 saarelta löydettiin 1600-luvun espanjalaisia kolikoita. Sitä, miten rahat olivat päätyneet saarelle, ei tiedetä. Varhaisista eurooppalaisista vierailijoista on kuitenkin löydetty merkkejä, muun muassa luurankoja ja useita eri esineitä. Niiden on arvailtu olleen peräisin jostakin haaksirikkoutuneesta espanjalaisesta aluksesta, tai ehkä eksyneestä Pandora-aluksesta, joka lähetettiin etsimään HMS Bountyn kapinoinutta miehistöä vuonna 1791. 1900-luvun alussa saarella yritettiin aloittaa simpukkaviljelmä. 1920- ja 1930-luvuilla kokeiltiin kookospalmun viljelemistä, mutta termiitit tuhosivat viljelmät. Toisessa maailmansodassa saarelle komennettiin uusiseelantilaisia tarkkailijoita, joiden rakentamat talot ovat edelleen pystyssä. Saaren teki tunnetuksi siellä vuosina 1952–1977 kolmeen otteeseen asunut uusiseelantilainen Tom Neale, joka kirjoitti kokemuksistaan menestyneen kirjan An Island to Oneself.

Maantiede

Pinta-alaltaan 0,4-neliökilometrinen Suwarrow on Cookinsaarten ainoa kansallispuisto. Saarella onkin tuhansia merilintuja ja sitä ympäröivissä vesissä on runsaasti merieläimiä, joihin lukeutuvat muun muassa erilaiset trooppiset kalat, hait, merikilpikonnat ja kookosravut. Saari on pääasiallinen pesimäpaikka pikkufregattilinnulle, valkotropiikkilinnulle, ruskosuulalle ja yhdeksälle muulle lintulajille. Se on lisäksi tärkeä levähdyspaikka vaarantuneelle alaskankuoville. Suwarrow ympäröi suurta laguunia, jolle pääsee useimmista pohjoisten Cookinsaarten laguuneista poiketen laivallakin. Saaren muodostaman kehän pituus on 80 kilometriä. Saaren mataluuden takia myrskyjen aikaan aallot saattavat ylittää koko saaren. Saaren kaksi hoitajaa asuvat Anchoragen luodolla. Heidän tehtävänään on muun muassa vahtia, että vierailevat laivat eivät häiritse merilintuja.
Taikatyttögenre

Taikatyttögenre (魔法少女, mahō shōjo, "maagiset tytöt", "noitatytöt") on mangan ja animen tyylisuunta, jonka tärkein elementti on taikavoimat nuorilla tytöillä.
Teoksen päähenkilöllä on tyypillisesti kaksoishenkilöllisyys. Arkielämässä hän esimerkiksi on tavallinen koululainen, mutta tilanteen vaatiessa hän muuntautuu toiseksi minäkseen, jolla on poikkeuksellisia kykyjä. Erityisvoimiensa avulla hän selvittää ongelma- tai vaaratilanteen palatakseen sitten takaisin arkiseen olemukseensa.
Kyseessä voi olla myös ryhmä, jonka jäsenillä on kullakin jokin erikoiskyky. Muuntautuminen tapahtuu jonkin taianomaisen keinon avulla, joka voi olla esimerkiksi yhteenkokoontuminen, esine tai erityinen sana tai loitsu. Hahmon kyvyt voivat olla perittyjä tai keino löydetään sattumalta, mutta sattuma voi osoittautua lopulta näennäiseksi. Päähenkilöllä tai -henkilöillä on tavallisesti neuvonantaja, joka niin ikään esiintyy toisessa hahmossa tai saapuu pyynnöstä.
Kaksoishenkilöllisyyden salaaminen, taikatytön tehtävän luonne sekä hänen alkuperänsä ovat usein keskeisiä elementtejä tarinankuljetuksessa mahdollisine ristiriitoineen arjessa ja ihmissuhteissa. Varsinaisen juonen ohella tarinassa on tavallisesti syvyyttä tuovia piirteitä. Tällaisia ovat esimerkiksi tehtävien ja vastuun mukanaan tuoma henkinen kasvaminen sekä suhde ystäviin ja itsensä hyväksyminen. Jos tarinassa on pääosassa ryhmä, teemoina voivat olla yhteistyön ja solidaarisuuden merkitys tai kielteisesti itsekkyyden ja omanedun tavoittelu. Näiden elementtien painotus vaihtelee tarinan juonen ja luonteen mukaisesti.
Laajakaista

Laajakaistaisella tietoliikenneyhteydellä tarkoitetaan joko laajakaistaista modulointitekniikkaa tai laajakaistaista Internet-yhteyttä.

Laajakaistainen modeemi

Laajakaistainen modeemi käyttää puhelinlinjasta taajuuksia, jotka ovat tavallisen puheen taajuusalueen ulkopuolella (puhekanava toimii alle 3 300 Hz:n taajuusalueella ja esimerkiksi ADSL 138 kHz:stä ylöspäin.
Laajakaistamodeemissa ei käytetä varsinaisesti laajakaistaisia modulointimenetelmiä vaan tyypillisesti PM-modulointimenetelmiä. Myös hitaammat modeemit (esimerkiksi 56 kbit/s) käyttävät samoja modulointimenetelmiä, mutta ne käyttävät ensisijaisesti puheen taajuuskaistaa.
Erkki Hervo

Erkki Hervo (11. kesäkuuta 1924 Helsinki – 5. syyskuuta 1994) oli suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan suurikokoisista ja värikkäistä puupiirroksistaan, joilla hän teki läpimurtonsa 1960-luvulla.
Erkki Hervo oli taiteilijoiden Lyyli ja Väinö Hervon poika. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa ja Suomen Taideakatemian koulussa 1940-luvun lopulla, sota toi katkosta opiskeluun. Taideakatemiasta hän valmistui taidemaalariksi. Hervon ensimmäinen näyttely oli Helsingissä pian valmistumisensa jälkeen 1949 ja hän osallistui aktiivisesti ryhmänäyttelyihin muun muassa Ryhmä X/10:n jäsenenä.
Hervo teki ensimmäisen puupiirroksensa sikarilaatikon kanteen ja sen seuraksi sarjan mustavalkoisia puupiirroksia. Ensimmäisen värillisen puupiirroksen hän teki 1949, minkä jälkeen hän alkoi tehdä tyylitellyn esittäviä väripuupiirroksia. Hervo kävi 1950-luvun puolivälissä katsomassa Venetsian biennaalia, jossa Piet Mondrian, Jackson Pollock, Giorgio de Chirico ja Carlo Carrà herättivät hänen ihailunsa.
Hervon puupiirrokset muuntuivat 1960-luvulla abstraktimpaan suuntaan ja niiden koko kasvoi. Ajankohtainen informalismi näkyi myös Hervon teosten tyylissä. 1960-luvun loppupuoliskolla puupiirrokset muuttuivat pelkistetymmiksi ja värit voimakkaammiksi. Hervo käytti myös liukuvia bokashi-värejä ja kokeili japanilaistyyppistä vesiväripuupiirrosta.
Hän opetti useita vuosikymmeniä 1972 alkaen puupiirrosten tekemistä Taideteollisessa korkeakoulussa. Opetuksen ohella Hervolla oli monia luottamustoimia muun muassa valtion kuvataidelautakunnan jäsenenä ja Suomen taidegraafikoiden liiton puheenjohtajana.
Hervo sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1974 ja valtion taiteilijaeläkkeen 1986. Graphica Creativa -palkinnon hän sai vuosina 1978 ja 1990.
Tyrskykalat

Taksonomia ja anatomia

Tyrskykalojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 6 lajia. Lajit ovat Iso flosmaris, havaijintyrskykala (I. hawaiiensis), juovatyrskykala (I. natalensis), Samoantyrskykala (I. nesiotis), hopeatyrskykala (I. rhothophilus) ja Notocheirus hubbsi. Molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella tyrskyahventen heimo ei välttämättä ole monofyleettinen.
Tyrskykalat ovat pienikokoisia kaloja ja saavuttavat korkeintaan noin 5 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat korkeahkoja ja litteähköjä. Rintaevät sijaitsevat poikkeuksellisen korkealla ja lähellä selkää. Iso-suvun lajeilla on kaksi selkäevää, kun Nothocheirus-suvun lajilla selkäeviä on yksi. Pyrstöevä on tyrskykaloilla haarautunut. Heimon lajien suomut ovat pienet ja väriltään hopeanhohtoiset.

Levinneisyys

Tyrskykalalajit elävät lämpimissä vesissä Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä. Notocheirus hubbsi -lajia tavataan Etelä-Amerikasta ja Iso-suvun lajeja Etelä-Afrikasta Japaniin, Australiaan ja Havaijille ulottuvalta alueelta.
Kirjastokaista

Kirjastokaista on yleisten kirjastojen yhteinen nettitv ja -radio. Se osa Kirjastot.fi-kokonaisuutta, joka on väylä kaikkiin kirjastopalveluihin. Kirjastokaista sisältää videoita ja radio-ohjelmia kirjoista ja kirjailijoista sekä kirjastoista ja niiden palveluista. Kirjastokaista osallistuu ohjelmillaan lukemisen edistämiseen sekä kirjastojen palveluiden ja ajankohtaisten teemojen esittelyyn, viestintään ja markkinointiin. Lisäksi Kirjastokaista toimii koulutuskanavana muun muassa kirjastoammattilaisille, alan opiskelijoille, opettajille ja mediakasvatustoimijoille. Kirjastokaistaa rahoittaa Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö.

Ohjelmien käyttäminen

Kirjastokaistan ohjelmia voi jakaa ja upottaa vapaasti eri sivustoille, blogeihin ja oppimisympäristöihin sekä näyttää tilaisuuksissa ja osana opetusta oppitunneilla niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Ohjelmilla ei ole rajattua julkaisuaikaa, vaan ne ovat katsottavissa ja kuunneltavissa rajatta. Ohjelmat on lisensoitu Creative Commons -lisenssillä (CC BY-NC-SA).

Historia

Kirjastokaista (pilottivaiheessa Kirjastokanava) alkoi projektina, jonka aikana kirjastoille luotiin kirjastoa videomateriaalin avulla esittelevä ja markkinoiva valtakunnallinen verkkopalvelu. Projekti rahoitettiin opetus- ja kulttuuriministeriön avustuksella, joka myönnettiin Kirjastot.fi:lle kirjaston verkkotelevisiotoiminnan pilotointia varten. 
Projektin ensimmäinen vaihe toteutettiin 1.10.2009–30.4.2010, jonka aikana palvelulle kehitettiin sisällöntuotantokonsepteja ja käyttöliittymä, luotiin yhteistyöverkostoja sekä tuotettiin sivustolle ohjelmia yhteistyössä Kuntakanavan (nyk. KuntaTV) kanssa. Pilottivaiheessa julkaistu Kuntakanavan tilaama Kirja- ja kirjastokanava -käyttöliittymä otettiin käyttöön 12.11.2009 eli reilu kuukausi projektin käynnistymisen jälkeen. 
Projekti eteni seuraavaan vaiheeseen 29.3.2010, jolloin pilottivaiheen yhteistyö Kuntakanavan kanssa päättyi ja tuotanto siirrettiin kirjaston itse tuottamaan ja hallinnoimaan käyttöliittymään. Uusi käyttöliittymä erosi pilottivaiheen käyttöliittymästä niin alustansa, ominaisuuksiensa, ulkoasunsa kuin verkkopalvelun nimenkin puolesta. Uusi palvelu sai nimekseen Kirjastokaista ja sisälsi videoiden lisäksi myös äänitiedostoja eli yhdisti Kirjastotelevision ja Kirjastoradion. Ohjelmien tuotanto siirtyi tuossa vaiheessa kokonaisuudessaan myös Kirjastokaistan henkilöstön tuotettavaksi. Uutena osa-alueena mukaan tulivat suoralähetykset.
Kirjastokaista toimii OKM:n vuosittain myöntämän avustuksen turvin osana Kirjastot.fi:tä eli kirjastojen valtakunnallisia verkkopalveluita. Kirjastokaistan toimipaikka on Helsingin kaupunginkirjaston tiloissa Pasilan kirjastossa. Kirjastokaistalla työskentelee kolme päätoimista henkilöä (toimittaja-tuottaja sekä kaksi kuvaaja-editoijaa).
José Luis Munuera

José Luis Munuera (s. 21. huhtikuuta 1972 Lorca, Murcian maakunta, Espanja) on espanjalainen sarjakuvataiteilija. Yhdessä sarjakuvakäsikirjoittaja Jean-David Morvanin kanssa hän piirsi klassista Piko ja Fantasio -sarjaa vuosina 2004 - 2008.
Munueran tyyli oli lähellä Franquinin omaa graafista tyyliä, tuoden samalla mukaan kosketuksen manga-tyylistä modernismia. Morvan ja Munuera käyttivät hyväkseen sarjan kaikkien piirtäjien elementtejä eikä yksistään Franquinin.
Munuera on piirtänyt lastensarjakuvaa Nävis, joka on Philippe Buchet'n luoman science fiction sarjan Sillage spin-off. Siinä missä Sillage on piirretty realistiseksi, Nävis on karrikoidumpaa ja vauhdikkaampaa.
Sääksmäen vaakuna

Sääksmäen vaakuna on saanut aiheensa kunnan nimestä, johon vaakunan kalasääski viittaa.
Vaakunan ovat suunnitelleet Kalle Carlstedt ja Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 23. huhtikuuta 1954. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen, kultavaruksinen kalasääski edestäpäin, laskeutumassa kohotetuin siivin tyvestä nousevaan hopeapesäänsä”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 kun Sääksmäen kunta liittyi Valkeakosken kaupunkiin.
Ahmad Yasin

Hamasin johtajana

Ahmad Yasin perusti Hamasin vuonna 1987. Sen nimi oli aluksi Muslimiveljeskunnan palestiinalainen osasto. Hamasin yhdeksi tavoitteeksi määriteltiin Israelin valtion tuhoaminen ja Palestiinan valtion perustaminen paitsi Gazaan ja Länsirannalle, myös koko Israelin miehittämälle Palestiinan alueelle. Israelin kerrotaan jopa tukeneen Hamasia alkuun, koska piti sitä maltillisempana vaihtoehtona PLO:lle. Israel kielsi kuitenkin Hamasin vuonna 1989 ja samana vuonna Yasin tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Yasin vaihdettiin 1997 kahteen Jordanian pidättämään Mossadin agenttiin, jotka oli saatu kiinni Khalid Maš’alin murhayrityksen yhteydessä.
Toisen intifadan alettua vuonna 2000 Hamas aloitti terrori-iskut uudelleen ja Israel teki useita vastaiskuja muun muassa Yasinia vastaan. Myös palestiinalaishallinto asetti Yasinin useita kertoja kotiarestiin, josta hänet vapautettiin joka kerta hänen kannattajiensa mielenosoitusten jälkeen.
6. syyskuuta 2003 Israelin F-16 pudotti 250 kg pommin rakennukseen Gazassa. Yasin oli tuolloin rakennuksessa ja haavoittui lievästi. Yasin lupasi murhayrityksestä Israelille "unohtumattoman läksyn." Hän ei yrittänyt piiloutua tulevilta yrityksiltä tai peitellä toimiaan, vaan noudatti säännöllistä päivärutiinia, kuten kävi joka päivä läheisessä moskeijassa.

Kuolema

Varhain aamulla 22. maaliskuuta 2004 Yasin seurueineen oli poistumassa moskeijasta Gazassa kun Israelin helikopterit ampuivat Yasinia kohti ohjuksia. Ahmad Yasin ja kuusi muuta kuoli ja 15 haavoittui, joukossa kaksi Yasinin poikaa. Isku tuomittiin laajalti maailmalla, muun muassa YK, EU ja useat Euroopan maat.
Israelille vaadittiin talouspakotteita siviileitä vastaan suunnattujen terrori-iskujen takia. Yhdysvallat sen sijaan ei tuominnut iskua vaan julisti Israelilla olevan oikeus taistella terroristeja vastaan. Yhdysvallat myös esti veto-oikeudellaan YK:n turvallisuusneuvostoa tuomitsemasta iskua. Palestiinalaiset ääriryhmät vannoivat kostoa ja Yasinin hautajaisiin kokoontui tuhansia ihmisiä. Myös terroristiverkosto al-Qaida ilmoitti kostavansa iskun Yhdysvalloille.
Yasinin seuraajaksi Hamasin johtoon nousi kovan linjan Abdulaziz al-Rantisi, joka kuitenkin kuoli vastaavanlaisessa iskussa jo vajaan kuukauden kuluttua.
Buxhoevden

Buxhövden (myös muodoissa Buxhoeveden, Buxhœwden, Buxhowden, Buxthoeven, Buksgevden, von Buxhoevden) oli baltiansaksalainen aatelissuku. Sukunimi Buxhoevden kertoo, että suku oli kotoisiin Bexhövedestä Ala-Saksista.
Mekaaninen energia

Yksinkertaistavia oletuksia

Mekaanisen systeemin käyttäytymisen laskemiseksi joudutaan useimmiten tekemään joitakin yksinkertaistavia oletuksia. Esimerkiksi sen sijaan, että laskettaisiin erikseen jonkin kappaleen jokaisen molekyylin mekaaninen energia, on helpompaa käsitellä koko kappaletta yhtenä kokonaisuutena. Tällöin kutakin ulottuvuutta kohti tarvitaan vain kaksi lukua osoittamaan kappaleen energiaa; niistä toinen tarkoittaa potentiaali- ja toinen liike-energiaa. 
Ilman tällaisia yksinkertaistuksia systeemin energian määrittäminen vaatisi jokaisen siinä olevan alkeishiukkasen ja kaikkien neljän perusvaikutuksen huomioon ottamista. Näin yleensä tehdään vain tutkittaessa hyvin pieniä systeemejä, joita käsitellään hiukkasfysiikassa.
Keravan NMKY

Keravan NMKY on perustettu Keravan Wanhassa Pappilassa vuonna 1989. KNMKY on osa kansallista YMCA Finlandia (ent. Suomen Nuorten Miesten Kristillistä yhdistystä) ja laajaa kansainvälistä YMCA perhettä, johon kuuluu 55 miljoonaa jäsentä 135 maassa. Keravan NMKY:n toimintamuotoja ovat olleet salibandy, kaukalopallo, pöytätennis, naisjaosto, leirityö, päihdekasvatus, kansainvälisyyskasvatus jne. 2013 Keravan NMKY:n toimintamuotoja ovat mm. äijäsähly, perhesähly sekä isä-lapsi ja perheleirit. Toiminta on ekumeenista. Yhdistys toteuttaa Liikkuva seurakunta -yhteistyötä Keravan seurakunnan kanssa edistäen kokonaisvaltaista kristillistä ihmikäsitystä. Tärkeimmät yhteistyökumppanit on Keravan ev.lut seurakunta sekä Keravan kaupunki. Jäsenmuoto on vapaa ja toimintaan osallistuu vuosittain n. 110 eri lasta, nuorta ja aikuista.
Vähä-Kotka

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,1 metriä mpy.