google/wiki40b huggingface dataset:
Lysgårdsbakkene hoppanlegg

Historia

Vuonna 1956 rakennettiin ensimmäinen suurmäki Lysgårdiin, mutta se suljettiin vuonna 1964 ja purettiin vuonna 1967. Vuonna 1972 Lillehammeriin rakennettiin Balbergbakken ja sitä suunniteltiin käytettäväksi vuoden 1994 talviolympialaisissa, mutta isojen korjauskustannusten vuoksi päädyttiin rakentamaan uudet K120 ja K90 hyppyrimäet Lysgårdiin. Hyppyrimäet valmistuivat joulukuussa 1992. Vuodesta 1993 asti hyppyrimäistä on hypätty säännöllisesti mäkihypyn maailmancupia ja vuodesta 1998 asti yhdistetyn maailmancupia. Osa mäkihypyn maailmancupin osakilpailuista on ollut osana Nordic Tournamentia. Sinne on myös siirretty Trondheimista peruutettuja kilpailuja, viimeksi kaudella 2009–2010.
Paikalla pidettiin vuoden 1994 talviolympialaisten avajaiset ja päättäjäiset, olympiatuli sijaitsee stadionilla. Suurmäen olympiakultaa voitti saksalainen Jens Weißflog, joukkuekilpailun voitti Saksa joukkueella Hansjörg Jäkle, Christof Duffner, Dieter Thoma ja Jens Weißflog ja normaalimäen kilpailun voitto meni isäntämaahan Norjaan Espen Bredesenille.
Alun perin vain K90-mäki oli muovitettu, mutta keväällä 2007 myös suurmäen alastulorinne muovitettiin, molemmissa mäissä on posliininen latu-ura.

Lysgårdsbakken

Lysgårdsbakken on yksi Norjan kansallisista hyppyrimäistä, muut ovat Holmenkollenilla ja Trondheimissa.
Kaudeksi 2004–2005 tulleen sääntömuutoksen takia Jury Distance 131 metriä muutettiin HS-pisteeksi 134 metriä.
Vuoden 2006 remontissa hyppyrimäen K-pistettä siirrettiin 120 metristä 123 metriin ja HS-pistettä 134 metristä 138 metriin. Keväällä 2007 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Kesällä 2017 hyppyrimäen HS-pistettä siirrettiin 138 metristä 140 metriin.

Lysgårdsbakken HS98

Kesällä 2017 hyppyrimäen HS-pistettä siirrettiin 100 metristä 98 metriin.
Uudistuva ihmiskunta

Uudistuva ihmiskunta oli vuosina 1977–1988 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti. 
Lehti ilmestyi nimellä Ihmiskunta vuosina 1977–1978. Lehti ilmoitti teemakseen olla marxilainen keskustelulehti ja se halusi suomalaiseen poliittiseen keskusteluun eurooppalaisia ajatuksia ja vivahteita, joita kutsuttiin eurokommunismiksi.
Lehden taustana toimi Osuuskunta Ihmiskunta ja lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi Ilkka Tervonen.
Lehden toimituskunta laajentui 1979, jolloin päätoimittajaksi kutsuttiin Ilkka-Christian Björklund. Lehti ilmoitti olevansa avoin keskustelu- ja mielipidefoorumi ennen kaikkea marxilaiselta pohjalta nousevalle keskustelulle.
Björklundin siirryttyä Pohjoismaiden neuvoston pääsihteeriksi 1982 lehden päätoimittajaksi valittiin Perttu Rastas, joka jatkoi vuoteen 1985. Lehti luopui marxilaisuuden korostamisesta ja kiinnitti huomiota niin sanottuun kolmannen tien strategian lisäksi nousevaan ekologiseen ajatteluun ja vihreään liikkeeseen.
1985 jälkeen päätoimittajana toimi Tauno Saarela vuoteen 1988.
Lehden ympärillä oli myös muuta toimintaa. Ilkka Tervonen käänsi itäsaksalaisen toisinajattelijan Rudolf Bahron kirjan Vaihtoehto - reaalisesti olemassaolevan sosialismin kritiikkiä (Otava, 1979). Uudistuva ihmiskunta  -lehti toi Bahron Suomeen samana vuonna. Vierailu herätti huomiota ja kiinnostusta ja osuuskunta julkaisi vierailusta kirjan Keskusteluja Bahron kanssa (1980). Lehti toi myös DDR:stä karkoitetun laulajan Wolf Biermannin Suomeen vuonna 1985.
V2.fi

Tilastotietoa

TNS Metrix -sivustomittauksen mukaan V2.fi-sivustolla vierailee viikoittain 45 000–53 000 eri kävijää
Action Force: The Movie

Juoni

Terroristijärjestö Cobra on saanut uuden liittolaisen Golobulusin johtaman Cobra-Laan. He haluavat varastaa G.I. Joe ryhmän energia lähettimen kypsyttää avaruusitiöt ja mutatoida niiden avulla Maan asukkaat. Duken loukkaannuttua ja muiden hänen johtamiensa joukkojen miesten ollessa toimintakyvyttömiä, nousee esiin uusi ryhmä Rawhides ja Slaughterin Marauderit estämään Cobran aikeet.
Ajoneuvovero

Ajoneuvovero on Suomessa liikennekäytössä olevasta ajoneuvosta perittävä vero ja se jakaantuu perusveroon ja käyttövoimaveroon (dieselvero). Perusvero on muuttunut 2010 hiilidioksidipäästöihin perustuvaksi. Ajoneuvoveroa ei makseta L-luokan ajoneuvoista (kuten mopoautoista).
Vuonna 1993 uusien autojen veroprosenttia alennettiin 20 prosenttiyksiköllä. Tavoitteena oli siirtää verotuksen painopistettä auton hankinnan verottamisesta auton käyttämisen puolelle, ajoneuvovero ei tosin verota auton käyttämistä vaan sen omistamista. Samalla myös pakettiautojen verovapaudesta luovuttiin ja verokannaksi säädettiin 35% verotusarvosta. Maastohenkilöautojen veroetu poistui ja niitä verotetaan kuin henkilöautoja.
Vuotuinen ajoneuvovero eli "auton käyttömaksu" otettiin käyttöön vuonna 1994. Uuden veron perusteluna käytettiin, että sillä korvataan edellä mainitusta veromuutoksesta ja myös alentuneesta uusien autojen myynnistä johtuva verotuoton menetys. Vuotuisen veron määräksi säädettiin 500 markkaa ennen vuoden 1994 alkua rekisteriin merkityille ajoneuvoille ja 700 markkaa tätä uudemmille ajoneuvoille. Auton käyttömaksun tuotto valtiolle oli tuolloin noin 1,3 miljardia markkaa eli 218 miljoonaa euroa vuodessa.
Vuosina 1994–1996 ajoneuvoveron kantamista hoidettiin siten, että auton tuulilasiin ostettiin sisäpuolelle kiinnitettävä virallinen verotarralappu vuosittaisen kertakorvauksen todisteeksi. Sen jälkeen siirryttiin ajoneuvorekisteriin merkittyjen ajoneuvojen käyttömaksujen suoraan laskutukseen ajoneuvojen omistajille, joka on ollut käytössä nykyhetkeen saakka.
Henkilöautoja on rekisterissä noin 2,4 miljoonaa kappaletta. Henkilöautoista kannettiin vuonna 2006 ajoneuvoveron perusveroa, eli ajoneuvoveroa noin 300 miljoonaa euroa ja lisäksi pakettiautoista noin 30 miljoonaa euroa. Vertailun vuoksi vuonna 2006 ajoneuvoveron käyttövoimavero, joka kansan suussa paremmin tunnetaan "dieselverona", tuotti kokonaisuudessaan noin 280 miljoonaa euroa, josta henkilöautojen osuus oli noin 160 miljoonaa euroa ja raskaan liikenteen 120 miljoonaa euroa.
Ajoneuvoveroa on arvosteltu siitä, että vaikka veron perusteluna on ollut auton käyttämisen verottaminen, vero ei kohdistu auton käyttämiseen vaan sen omistamiseen.
Ajoneuvojen omistamismaksun kantamista kokeiltiin ensimmäisen kerran jo 70-luvun lopulla, jolloin se jäi tilapäiseksi ja lakkautettiin myöhemmin. Maksukannon menetelmänä käytettiin myös silloin tuulilasiin kiinnitettyä tarralappua todisteena käyttöveron maksamisesta.
Tuukkala

Tuukkala on kylä Hirvensalmella. Kylän kauppa sulki ovensa marraskuun 2015 lopussa. Tuukkalassa on vanha koulu, joka on eri tilaisuuksissa käytössä. Lähellä sijaitsevat vaelluspolku Kalkkeronkierros sekä Kuitulan saha. Kylä sijaitsee kannaksella Puulan ja Suonteen välissä.
2014 Tuukkalassa asui 96 täysi-ikäistä tulonsaajaa. Tuukkalalaisista 33% on eläkeläisiä, 23% palkansaajia, 17% yrittäjiä, 11% 0–14-vuotiaita, 7% opiskelijoita ja 5% työttömiä.
Lähikyliä ovat Hämeenmäki etelässä, Kuitula lännessä ja Suonsalmi idässä. Kylän halki kulkee seututie 431 eli Joutsantie Leivonmäelle (luoteeseen) ja Otavaan (kaakkoon).
Pikku Äijäjärvi

Maantietoa

Järven pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Äijäjärven pohjoispuolella kumpulevan kangasmaaston painaumassa. Siihen laskee kolme lyhyttä metsäojaa Lamminmäenahon suunnalta ja sen laskuoja laskee 300 metrin päässä olevaan Iso Äijäjärveen, joka puolestaan laskee Aurejärveen. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Koko järven ympäristö on avosuota. Sen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto ja sen ympäristössä sijaitsee yksi maatila. Sinne johtaa tiet yhdystieltä 3350.
Raukki

Raukki (ruots. rauk < germaaniset kielet) on vaihtelevan muotoinen kalkkikivipaasi tai -kumpare, joka on säästynyt meren aaltojen pitkäaikaiselta kulutukselta eli abraasiolta sitä ympäröivän heikomman kiven jauhautuessa ja huuhtoutuessa veteen. Nimitystä käytetään erityisesti Gotlannissa Ruotsissa olevista rantamuodostumista, mutta niin voidaan nimittää myös muualla tavattavia vastaavia pylväsmäisiä kiviä. Raukkeja syntyy joskus holvikaaren romahtaessa. Ennen pitkää raukitkin romahtavat.
Ivanka Trump

Elämä ja ura

Ivanka Trump on kiinteistömoguli Donald Trumpin ja tsekkoslovakialaissyntyisen Ivana Trumpin keskimmäinen lapsi. Hänen kutsumanimensä "Ivanka" on hänen virallisen etunimensä Ivana deminutiivi tšekin kielessä.
Trumpin vanhemmat erosivat, kun tytär oli 11-vuotias. Trump kävi Chapin School -tyttökoulua Manhattanilla ja sen jälkeen yksityistä Choate Rosemary Hallin sisäoppilaitosta Connecticutissa. Trump alkoi tehdä mallintöitä teini-ikäisenä ja esitteli mallinuransa aikana catwalkilla muun muassa Versacen vaatteita. Trump opiskeli Georgetownin yliopistossa ja Pennsylvanian yliopistossa ja valmistui taloustieteistä vuonna 2004. Seuraavana vuonna hän alkoi virallisesti työskennellä isänsä palveluksessa. Hän esiintyi myös tuomarina isänsä tositelevisiosarjassa Diili sen kuudennesta kaudesta vuoteen 2015.
Trump tapasi toisen kiinteistömoguliperheen pojan Jared Kushnerin vuonna 2005. He alkoivat pian seurustella ja menivät naimisiin vuonna 2009. Trump kääntyi miehensä uskontoon ortodoksijuutalaisuuteen. Perhe viettää uskontonsa sääntöjen mukaista sapattia. Heillä on kolme lasta.
Trump julkaisi korumalliston vuonna 2007 ja loi oman muoti- ja elämäntyylibrändin The Ivanka Trump Collection.
Kun Donald Trump nimitettiin republikaanien presidenttiehdokkaaksi vuonna 2016, Ivanka Trump piti puoluekokouksen keynote-puheen. Hänellä oli myös tärkeä osa Trumpin presidentinvaalikampanjassa. Kun Donald Trump oli valittu Yhdysvaltain presidentiksi, Ivanka muutti perheineen pääkaupunki Washingtoniin ja luopui monista liiketoimistaan. Hän jätti myös tuotemerkkinsä ja Trump Organizationin johdon. Donald Trumpin valinnan jälkeen moni yhdysvaltalainen tavarataloketju hylkäsi Ivanka Trump -tuotteet vedoten niiden huonoon myyntiin.
Ivanka Trumpista tuli presidentin neuvonantaja maaliskuussa 2017. Hän lakkautti muotibrändinsä heinäkuussa 2018 ja ilmoitti haluavansa keskittyä työhönsä Valkoisessa talossa.
Julkisuudessa Ivanka Trump on puhunut työssäkäyvien äitien toimeentulon puolesta, ja osittain siitä johtuen Donald Trump ajaa nyt presidenttinä Yhdysvaltoihin lastenhoitouudistusta, joka takaisi kuuden viikon palkallisen äitiysloman.
Presidentti Donald Trump on ilmoittanut harkinneensa vuonna 2019 Ivanka Trumpin nimittämistä Maailmanpankin pääjohtajaksi, koska Ivanka Trump on presidentin mukaan "hyvä numeroiden kanssa" ja aiemmin USA:n YK-suurlähettilääksi, koska hän on presidentin mielestä "synnynnäinen diplomaatti". Ivanka Trump kuitenkin kieltäytyi pääjohtajuudesta pitäen työtään presidentin neuvonantajana merkittävämpänä ja suurlähettiläsnimitys kaatui Donald Trumpin mukaan epäoikeudenmukaisiin syytöksiin nepotismista.

Teokset

Trump julkaisi vuonna 2009 kirjansa The Trump Card, joka tarjoaa omakohtaisia neuvoja liike-elämässä menestymiseen. Trumpin toinen kirja Women Who Work julkaistiin vuonna 2017.
Assarakos

Assarakos (muinaiskreikaksi Ασσαρακος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanian kuninkaan Trosin ja Kallirhoen toiseksi vanhin poika. Hänen veljiään olivat Ilos ja Ganymedes, ja näiden lisäksi hänellä oli sisar Kleopatra.
Assarakos peri valtaistuimen isältään sen jälkeen kun hän hänen vanhempi veljensä Ilos päätti mieluummin hallita Iliosta, perustamaansa kaupunkia, joka myöhemmin tunnettiin Troijana. Vaimonsa Hieromnemen kanssa Assarakos sai pojan, joka sai nimen Kapys.
Eirik Sverdrup Augdal

Kausi 2012–2013

Augdal oli mukana Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Romaniassa. Hän saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä häviten vain maanmiehelleen Aksel Rosenvingelle ja sijoittui neljänneksi kahdella muulla henkilökohtaisella matkalla. Augdal oli saavuttamassa myös pronssia Norjan sekaviestijoukkueessa yhdessä Ole Jørgen Bruvollin, Lotta Udnes Wengin ja Tiril Udnes Wengin kanssa.

Kausi 2013–2014

Augdal voitti nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä maailmanmestaruuden yhdistelmäkilpailussa ja viestissä, jossa hän muodosti Norjan joukkueen yhdessä Eivind Krane Heimdalin, Petter Reistadin ja Johan Hoelin kanssa. Lisäksi Augdal sijoittui kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Nuorten Norjan-mestaruuskilpailuissa Augdal saavutti pronssia kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja yhdistelmäkilpailussa.

Kausi 2014–2015

Nuorten MM-kilpailuissa Almatyssa Augdal sijoittui kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidenneksi ja yhdistelmäkilpailussa neljänneksi. Kummallakin matkalla hän oli paras jotain muuta maata kuin Venäjää edustanut hiihtäjä. Nuorten NM-kilpailuissa Augdal saavutti hopeaa 20 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa, jonka voitti Audun Erikstad. Augdal hiihti myös ensimmäisen aikuisten NM-kisansa 27. maaliskuuta 2015, jolloin hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 25:s.

Kausi 2015–2016

Augdal hiihti ensimmäisen kilpailunsa Skandinavia Cupissa Vuokatissa 11. joulukuuta 2015. Hänen ensimmäisen Skandinavia Cup -viikonloppunsa paras sijoitus oli viides tila 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 13. joulukuuta. NM-kilpailuissa Tromssassa tammikuussa hän hiihti kahdesti 20:n parhaan joukkoon ollen 15 kilometrin perinteisellä 15:s ja yhdistelmäkilpailussa 19:s. 6. helmikuuta Augdal teki ensiesiintymisensä maailmancupissa, kun hän oli 44:s 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Oslossa. Helmikuussa Augdal kilpaili myös nuorten MM-kilpailuissa Rasnovissa, jossa hän oli 15 kilometrin perinteisellä kuudes ja 15 kilometrin vapaalla kymmenes.
Gouverneur Morris

Gouverneur Morris (31. tammikuuta 1752 New York – 6. marraskuuta 1816 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Manhattanilla syntynyt Morris valmistui vuonna 1768 New Yorkin Kings Collegesta (nyk. Columbian yliopisto) ja valmistui lakimieheksi kolme vuotta myöhemmin. Poliittisilta mielipiteiltään hän oli hyvin konservatiivinen eikä kannattanut Amerikan vallankumouksen demokraattisia ihanteita, mutta tuki kuitenkin siirtokuntien itsenäisyystaistelua. Hän oli vuosina 1775–1777 jäsenenä New Yorkin provinssin edustajakokouksessa ja kamppaili sen puolesta, että siirtokunnan ensimmäiseen perustuslakiin lisättiin pykälä uskonnollisesta suvaitsevaisuudesta. Morris osallistui myös toiseen mannermaakongressiin 1778–1779 ja palveli New Yorkin miliisijoukoissa everstiluutnanttina. Kun häntä ei valittu enää kongressiin vuonna 1779, hän siirtyi Philadelphiaan asianajajaksi.
Morris julkaisi vuonna 1780 finanssiasioita käsitelleen artikkelisarjan, minkä seurauksena hänet nimitettiin Yhdysvaltain valtiovarainhoidon ylitarkastajana (valtiovarainministerinä) toimineen Robert Morrisin avustajaksi. He eivät olleet sukua. Morris toimi apulaisministerinä 1781–1785 ja hänen aloitteestaan Yhdysvalloissa siirryttiin 1782 kymmenkantaiseen kolikkojärjestelmään. Morris oli myös yksi vaikutusvaltaisimpia jäseniä vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa. Hän kannatti vahvaa keskushallintoa ja elinikäistä presidenttiä, joka voisi myös nimittää senaattorit. Jotkut hänen ehdotuksistaan presidentin valtaoikeuksien vahvistamiseksi toteutuivat. Morris kuului konventissa perustuslain lopullisesta asusta vastanneeseen komiteaan (Committee of style) ja lakitekstin korkealentoinen muotoilu on pääosin hänen käsialaansa.
Vuosina 1789–1798 Morris asui Euroopassa ja toimi 1792–1794 Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa. Hän vastusti Ranskan vallankumousta ja yritti auttaa kuningas Ludvig XVI:ta pakeneman maasta, minkä seurauksena Ranskan vallankumoushallitus pyysi lopulta hänen kutsumistaan pois lähettilään paikalta. Vuosina 1800–1803 Morris oli senaattorina. Hän kuului vuoden 1812 sodan vastustajiin ja tuki eräiden jyrkkien federalistien suunnitelmaa erillisen pohjoisen konfederaation luomisesta. Hän myös johti 1810–1816 Erien kanavan rakentamisesta vastannutta toimikuntaa.
Jānis Mediņš

Jānis Mediņš (9. lokakuuta 1890 Riika – 1966) oli latvialainen säveltäjä. Myös hänen vanhemmat veljensä Jāzeps ja Jēkabs Mediņš olivat säveltäjiä. Hän opiskeli lapsena pianon-, viulun- ja sellonsoittoa. Ensimmäiset laulunsa säveltäjä kirjoitti vuonna 1909, ja vuonna 1913 hän aloitti oopperan Uguns un nakts säveltämisen. Alkuperäinen tarkoitus oli oopperan valmistuminen lokakuuhun 1915 mennessä. Ensimmäisessä maailmansodassa Mediņš kuitenkin johti armeijan orkesteria, ja sodan lopuksi hän joutui Siperiaan.
Mediņš toimi myöhemmin Latvian konservatoriossa orkesterinjohdon ja instrumentaation opettajana. Hän oli yksi Latvian kansallisoopperan kapellimestareista ja johti lisäksi Latvian radion orkesteria. Neuvostomiehityksen alettua vuonna 1944 Mediņš pakeni Saksan kautta Tukholmaan.
Uguns un natks -ooppera loi yhdessä Alfrēds Kalniņšin Baņutan kanssa latvialaisen oopperagenren. Lisäksi Mediņš sävelsi muun muassa ensimmäisen latvialaisen pianokonserton (1932) ja baletin (Mīlas uzvara). Säveltäjän teosten määrä on yli 300. Häneen vaikuttivat latvialaisen kansanmusiikin ohella Richard Straussin ja Richard Wagnerin musiikki sekä ranskalainen impressionismi. Varsinkin Mediņš Latviasta poistumisen jälkeen hänen työnsä painottui kamarimusiikkiin orkesteriteosten sijasta. Hän sävelsi myös yksinlauluja.
Øystein Birkeland

Koulutus

Birkeland on opiskellut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa sekä Heinrich Schiffin, Ralph Kirshbaumin, William Pleethin ja Ferenc Radosin oppilaana.

Ura

Birkeland on luonut monivuotisen uran kamarimuusikkona ja solistina, suuntautuen useisiin musiikin tyylilajeihin. Hän on toiminut solistina Oslon filharmonisessa orkesterissa, Norjan kamariorkesterissa, Moskovan radion sinfoniaorkesterissa, sekä Academy of St. Martin in the Fields -orkesterissa. Hän on toiminut solistitehtävissä eri puolilla maailmaa ja esiintynyt yhteistyössä useiden huippumuusikoiden ja kapellimestarien kanssa.
Muun muassa Rolf Wallin, Ragnar Søderlind, Nils Henrik Asheim, Nicolay Apollyon, Kåre Kolberg ja Bendik Hofseth ovat säveltäneet Birkelandille omistettua musiikkia.
Birgelandin instrumentti on Sparebanken NOR:in sponsoroima ja omistama, Francesco Ruggierin Cremonassa 1680 valmistama sello.
Takuujärjestelmä

Takuujärjestelmä tai vakuusjärjestelmä tarkoittaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan rikoksesta epäillyllä on esitutkinnan aikana laissa tarkemmin säädetyin ehdoin mahdollisuus välttää tutkintavankeus takuiden avulla. Takuilla tarkoitetaan tuomioistuimen määräämää rahasummaa, muuta vakuutta tai sitoumusta, jonka epäilty määrätään antamaan välttääkseen vapaudenriisto tutkinnan aikana. Epäillyn vapauttamiseen takuita vastaan voi liittyä ehtoja, ja oikeus voi päättää vapautuksesta vain, mikäli laissa määritellyt olosuhteet eivät toisin edellytä.
Yleisimmin takuina käytetyt vakuudet voidaan jakaa käteisvakuuksiin, omaisuusvakuuksiin ja kolmannen osapuolen asettamiin vakuuksiin. Kolmannen osapuolen asettama vakuus tarkoittaa jonkin oikeudenkäynnin ulkopuolisen tahon menemistä takuuseen siitä, että epäilty täyttää tutkintaan ja oikeudenkäyntiin liittyvät velvollisuutensa. Takuujärjestelmiin luetaan lisäksi muitakin edellytyksiä vankeuden välttämiseksi, kuten epäillyn antama vakuutus. Kun takuiksi on asetettu oikeuden määräämä rahasumma, se palautetaan aikanaan takaisin maksajalle, jos epäilty saapuu varsinaiseen oikeudenkäyntiin sovitusti. Takuusumma menetetään valtiolle, jos epäilty pakenee oikeudenkäyntiä tai rangaistuksen täytäntöönpanoa.
Takuujärjestelmä on käytössä monissa maissa tutkintavankeuden vaihtoehtona. Euroopan maista takuujärjestelmä on käytössä vaihtelevassa laajuudessa ainakin Alankomaissa, Belgiassa, Luxemburgissa, Britanniassa (Englanti, Skotlanti, Wales), Irlannissa, Itävallassa, Portugalissa, Romaniassa, Saksassa, Sloveniassa, Tsekissä ja  Virossa. Takuujärjestelmää sovelletaan tuomioistuinten käytännössä erityisesti anglosaksisissa maissa, kuten Britanniassa ja Yhdysvalloissa.

Suomessa

Suomen lainsäädännössä Tullilain 44 §:ssä säädetään mahdollisuudesta asettaa pidätetyn tai vangitun vapaaksi päästäminen ehdoksi, että hän asettaa vakuuden, jonka harkitaan takaavan hänen saapumisensa oikeudenkäyntiin ja ehkä tuomittavien seuraamusten suorittamisen. Takuujärjestely ei ole kuitenkaan Suomessa yleisesti tutkintavankeuden vaihtoehtona eikä sen käyttömahdollisuuksia ollut ennen vuonna 2014 asetettua tutkintavankeuden vaihtoehtoja ja järjestämistä selvittänyttä työryhmää laajemmin tutkittu. Työryhmä ei vuonna 2016 julkaistussa mietinnössään ehdottanut takuujärjestelmän suoraa käyttöönottoa vaan katsoi, että takuiden asettamista voidaan harkita uudelleen, kun on saatu riittävästi kokemuksia tehostetusta matkustuskiellosta ja tutkinta-arestista, joita se ensisijaisesti ehdotti otettavaksi käyttöön tutkintavankeuden vaihtoehtoina.
Kykeon

Kykeon (kreik. κυκεών, ”sekoitettu”) oli juoma, jota antiikin kreikkalaiset nauttivat kohokohtana Eleusiin mysteeriseremonioissaan. Siihen on viitattu useaan otteeseen antiikin kirjallisuudessa.

Koostumus

Kykeonin oletetaan koostuneen vedestä ja torajyvätartunnan saaneesta ohrasta. Juoman päihdyttävän vaikutuksen on arveltu perustuvan torajyväsienen psykoaktiivisuuteen tai valmistuksessa tapahtuneeseen käymiseen.

Viittaukset kirjallisuudessa

Kykeoniin tiedetään viitattavan Homeroksen, Aristofaneen ja Plutarkhoksen teksteissä sekä homeerisessa Demeterille osoitetussa hymnissä. Homeros kuvailee juomaa elvyttäväksi ja huumaavaksi runoelmissaan Ilias ja Odysseia, kun taas Aristofaneen näytelmissä Lysistrate ja Rauha sen kerrotaan toimivan lääkkeenä nymfomaniaan. Plutarkhoksen teoskokoelma Moralian kertomuksissa siihen viitataan poliittisessa yhteydessä. Hymnissä kykeonia kuvataan muun muassa kuolemattomuuden juomaksi.
Anna Bertills

Anna Katarina Mikaela Bertills (s. 4. lokakuuta 1979 Vöyri) on suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa on Suomen ruotsalainen kansanpuolue (RKP).
Bertills oli kesäkuusta 2008 kesäkuuhun 2010 yksi puolueensa kolmesta varapuheenjohtajasta. Hän ei ollut ehdolla kolmannelle varapuheenjohtajakaudelle puoluekokouksessa 2010. Hän on toiminut myös RKP:n Vöyri-Maksamaan paikallisosaston puheenjohtajana vuosina 2007–2009 ja puolueensa nuorisojärjestön Svensk Ungdomin puheenjohtajana toukokuusta 2005 toukokuuhun 2007. Bertills on ollut RKP:n ehdokkaana neljissä vaaleissa. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Vaasan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Kunnallisvaaleissa 2004 hän jäi Turussa kolmannelle varasijalle. Hän oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2007, joissa sai 1 393 ääntä Vaasan vaalipiirissä, ja europarlamenttivaaleissa 2009, joissa sai 6 000 ääntä, kuudenneksi eniten puolueensa ehdokkaista. Suurin osa hänen eurovaaleissa saamistaan äänistä, 4 447, tuli Vaasan vaalipiirin alueelta. 
Bertills on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, joksi valmistui Åbo Akademista vuonna 2002, pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Ylioppilaaksi hän kirjoitti vuonna 1998 Vöyrin yhteislukiosta (ruots. Vörå samgymnasium). Tammikuusta 2004 lokakuuhun 2005 Bertills työskenteli Jan-Erik Enestamin, joka oli tuolloin ympäristöministeri, eduskunta-avustajana ja marraskuusta 2008 kesäkuuhun 2009 hän oli kulttuuri- ja urheiluministeri Stefan Wallinin erityisavustaja. Maaliskuussa 2007 hän aloitti liikuntajärjestö Finlands Svenska Idrottin koulutus- ja tiedotusyksikön päällikkönä, josta tehtävästä jäi virkavapaalle marraskuussa 2008. 2010 - 2018 Bertills toimi Folkhälsan Utbildning Ab:n toimitusjohtajana. Elokuussa 2018 Bertills perusti yhdessä Linn Jungin kanssa viestintätoimisto Bertills & Jung 
Bertills on naimisissa Andreas Backin kanssa. Heillä on kaksi lasta.