google/wiki40b huggingface dataset:
Agnes von Konow

Agnes Wivi Wiktoria von Konow (5. maaliskuuta 1886 Hollola – 15. toukokuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja eläinsuojeluaatteen edelläkävijä, Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen perustajia.
Agnes von Konowin vanhemmat olivat kruununvouti Oskar Wilhelm von Konow ja Amalia Sofia Malmström. Perheeseen kuului Agnesin lisäksi yhdeksän tyttöä. He asuivat kruununvoudin vuokravirkatalossa Asikkalan Rauvolassa.
Von Konow kävi Helsingin ruotsalaisen jatko-opiston ja Jyväskylän seminaarin. Hän toimi kansakoulunopettajana Tammisaaren maalaiskunnassa, Turussa ja vuodesta 1895 Helsingissä, mistä hän myös myöhemmin jäi eläkkeelle.
Von Konow kuului eläinsuojelija Constance Ullnerin ympärille kokoontuneeseen piiriin, jonka aloitteesta perustettiin 1901 Uudenmaan eläinsuojeluyhteys, josta tuli vuonna 1908 Suomen eläinsuojeluyhdistys. Von Konow toimi järjestön sihteerinä 1901–1902 ja 1908–1911 sekä johtokunnan jäsenenä 1901–1911. Hän aloi yhdistyksen merkittävimpiä hahmoja 1920-luvun puoliväiin saakka Torsten Karl Forsténin ohella.
Von Konow loi laajan joukon kansainvälisiä suhteita eläinsuojelun piirissä toimiviin. Hän toimi 1918-1923 Suomen Punaisen tähden ja 1918-1924 Suomen Yhtyneiden eläinsuojeluyhdistysten johtokunnan jäsenenä, vuodesta 1909 Sylvia-yhdistyksen sihteerinä ja vuodesta 1928 Djurskyddssamfundet-järjestön puheenjohtajana. Hän oli myös muun muassa Tanskan ja Unkarin eläinsuojelujärjestöjen kunniajäsen.
Von Konow kuoli Helsingissä 1944. Hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle, ja hänen hautakivessä lukee ”Eläinten ystävä”.
Vakoutuminen

Embryologiassa vakoutumisella tai vakoutumisjakautumisella tarkoitetaan solujen jakautumista varhaisessa alkiossa. Sen aikana monien eliölajien tsygootit käyvät läpi useita solusyklejä ilman näkyvää kasvua. Näin muodostuu solurykelmä, konka läpimitta on sama kuin alkuperäinen tsygootti.
Ruskuaisen määrästä riippuen vakoutuminen voi olla joko holoblastinen, jolloin solujen jakautuminen on täydellistä, tai meroblastinen, jolloin vakoutuminen tapahtuu vain osittain. Kun solunjakautumiset ovat tuottaneet noin sata solua, kutsutaan alkiota blastulaksi. Alkion kehitystä tästä eteenpäin kutsutaan blastulaatioksi.
Konrad Zuse

Konrad Zuse (22. kesäkuuta 1910 Berliini – 18. joulukuuta 1995 Hünfeld) oli saksalainen insinööri ja tietokonealan pioneeri. Vuosien 1936–1945 välillä hän rakensi useita tietokoneita sähkömagneettisista releistä. Hänen tietokoneensa Z4 oli vuonna 1950 maailman ensimmäinen kaupallisesti myyty tietokone ja myyntihetkellään myös manner-Euroopan ainoa toimiva tietokone. Zuse myi Z4:n ETH Zürich:lle, joka mahdollisti Zuse KG -yrityksen perustamisen.
Hänen maailman ensimmäisiin tietokoneisiin kuuluva automaattinen Z3-laskukoneensa valmistui vuonna 1941. Vuonna 1945 sota oli tuhonnut kaikki hänen edelliset mallinsa Z4-konetta lukuun ottamatta, jonka hän siirsi turvaan Baijeriin Hintersteinin kylään.
Zuse suunnitteli myös vuodesta 1943 alkaen väitöskirjaansa varten Plankalkülin, yhden ensimmäisistä korkean tason ohjelmointikielistä. Kielen kuvaus julkaistiin kuitenkin vasta 1972, eikä sitä toteutettu hänen elinaikanaan oikeassa tietokoneessa, joten sen historiallinen merkitys jäi vähäiseksi.
1960-luvun loppupuolella Konrad Zuse julkaisi kirjan Rechnender Raum (”laskeva avaruus”, englanninkielinen käännös Calculating Space), jossa esitetään ensimmäistä kertaa idea, että maailmankaikkeus on valtavan tietokoneen laskema malli samaan tapaan kuin soluautomaatit. Näin Zuse loi perustan myöhemmin digitaalifysiikaksi kutsutulle teoreettisen fysiikan haaralle.
Vuonna 1964 Zuse sai Werner-von-Siemens-Ring-palkinnon Z3-tietokoneestaan.
Ylioppilasoikeisto

Ylioppilasoikeisto oli suomalainen joulukuussa 1945 perustettu ylioppilaiden aatteellinen järjestö, joka oli lähellä kokoomusta. Perustamisensa jälkeen siitä tuli maan suurin opiskelijajärjestö. Järjestön puheenjohtajana toimi kokoomuksen kansanedustaja Päiviö Hetemäki ja varapuheenjohtajana Kokoomuksen Nuorten Liiton koulutuspäällikkö Veikko Sjöblom. Punaisen Valpon Aimo Aaltosen vaikutuksesta järjestö lakkautettiin "fasistisena" välirauhansopimuksen 21. artiklan mukaan 16. toukokuuta 1946. Lakkauttaminen liittyi vappuna 1946 Helsingissä sattuneisiin vähäisiin välikohtauksiin, joiden yhteydessä ylioppilaat olivat muun muassa laulaneet Vanhan ylioppilastalon edessä Vala-laulua kommunistien vappumarssin kulkiessa ohi.
Ylioppilasoikeisto julkaisi toimintansa aikana pamfletin Vapaa! Vankka! Vakaa!: Suomen onnellisen tulevaisuuden puolesta ; Ylioppilasoikeiston vetoomus kaikille akateemisille kansalaisille.
Hieronymus Fabricius

Hieronymus Fabricius (1537–1619) oli italialainen lääketieteilijä. Hän opiskeli Padovan yliopistossa ja nousi siellä anatomian professoriksi. Tekemällä eläimille ruumiinavauksia Fabricius tutki sikiön kehitystä, ruokatorven, vatsan ja suoliston rakennetta sekä silmän, korvan ja kurkunpään kummallisuuksia. Hän löysi laskimosuonten sisäpinnoilta kudoslaskoksia, joita kutsui venttiileiksi.
Taika-ampuja

Ensimmäinen näytös

Max haluaa päästä ruhtinaan metsänvartijaksi, ei vähiten siitä syystä, että viran kylkiäisenä saa vaimokseen kauniin Agathen, eläkkeelle jäävän metsänvartijan tyttären. Ensin pitäisi kuitenkin voittaa ampumakilpailu, sillä metsänvartijan virka on avoinna vain voittajille. Max on hyvä ampuja, mutta ei tarpeeksi hyvä voittaakseen.
Kun Max murehtii ampumataitojensa puutteellisuutta, saapuu paikalle Kaspar, joka tarjoaa Maxille pari lasillista viiniä. Kaspar esittelee Maxille taikaluodin, jolla osuu aina maaliin. Max kiinnostuu taikaluodista ja kysyy, mistä niitä saa lisää. Kaspar kertoo, että niitä voi itse valaa keskiöisin, Susirotko-nimisessä paikassa. (Hän ei kerro sitä, että valamiseen tarvitaan paholaisen apua.)

Toinen näytös

Agathe on huolissaan Maxista, joka ilmoittaa menevänsä keskiyöllä Susirotkoon metsästämään kauriita. Vallitsee pahaenteinen tunnelma. Kun Max saapuu Susirotkoon, on Kaspar jo paikalla, valmiina ohjaamaan luotien valamista. (Kaspar on aiemmin ehdottanut esimiehelleen paholaiselle, että Max tulisi hänen tilalleen paholaisen rengiksi. Lisäksi on sovittu, että seitsemäs valettu luoti on surmanluoti, joka ohjautuu sinne minne paholainen haluaa, kenties Agatheen?) Max alkaa valaa luoteja. Ympärillä alkaa tapahtua kaikenlaisia outoja ja pelottavia asioita. Kun Max valaa viimeisen luodin, ilmestyy paholainen hänelle. Max pyörtyy järkytyksestä.

Kolmas näytös

Max ampuu kilpailussa taikaluotejaan ja osuu aina tarkasti maaliin. Sitten tulee seitsemännen luodin vuoro... Agathe on hermostunut, sillä hänellä on ollut epämääräisiä painajaisia ja kaikkialla näkyy huonoja enteitä... Max ampuu seitsemännen luotinsa... Luoti koukkaa kohti Kasparia, joka saa kuolettavan osuman. Paholainen ottaa Kasparin sielun haltuunsa. (Kaspar ei ollut ilmeisesti ottanut huomioon, että paholainen voi tappaa vain sellaisen ihmisen, joka on tietoisesti antautunut hänen valtaansa. Ja Kasparhan oli ainoa paikallaolija, joka tiesi täsmälleen taikaluotien perkeleellisen alkuperän.) Max joutuu selittämään syyn luodin omituiselle lentoradalle. Hän tunnustaa, että luotien valaminen tehtiin hieman oudoissa olosuhteissa. Paikalle ilmestyvä erakko asettuu Maxin puolelle ja laittaa tapahtumat typerän ampumakilpailuperinteen syyksi. Paikallaolijat antavat Maxille anteeksi. Ja jos hän käyttäytyy vuoden ajan kunnolla, saa hän Agathen vaimokseen.
Richard Clune

Junioriura

Clune varattiin OHL:ään Sarnia Stingiin toisella kierroksella 29. pelaajana. Kaudella 2003–2004 Clune teki joukkueessa kolme maalia ja 16 pistettä sekä istui 72 minuuttia jäähyllä. Hän pelasi 58 ottelua. Seuraavalla toisella kaudellaan Stingissa 2004–2005 Clune teki kauden aikana 21 maalia ja 34 pistettä 68 ottelussa, joissa hänelle kertyi 103 jäähyminuuttia, neljänneksi eniten joukkueessa. Lisäksi hän voitti Bobby Smith Trophyn. Huhtikuussa 2005 Clune oli edustamassa Kanadaa Tšekissä järjestetyissä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanada oli hopealla hävittyään Yhdysvalloille finaalissa. 
NHL:ään Clune varattiin kolmannella kierroksella vuoden 2005 varaustilaisuudessa Dallas Starsiin. Clune ei pelannut CHL:n lupaavimpien pelaajien ottelussa Vancouverissa. Elokuussa 2005 Clune oli Kanadan paidassa uudelleen pelaamassa Tšekissä, tällä kertaa nuorten maailmancupissa. Kanada voitti kultaa kukistettuaan finaalissa turnauksen isäntäämaan.
Clunen pisteiden valossa hyvin kulkeneesta kaudesta huolimatta Sarnia jäi OHL:n viimeiseksi kaudella 2005–2006. Clune teki 61 pelissä 20 maalia ja 52 pistettä, sekä keräsi 126 rangaistusminuuttia. 20. syyskuuta 2006 Clune kaupattiin Barrie Coltsiin, joka antoi tilalle Mike Roelofsenin ja kolme varausvuoroa.
Lokakuussa Clune palkittiin Coltsissa joukkueen kuukauden urheilullisimpana pelaajana huolimatta lokakuisesta tapahtumasta, jolloin tyhjän maalin tehnyt Clune tuuletti maaliaan menemällä maahan ja tekemällä punnerruksia. Tämä oli kuitenkin Clunen tehokkain kausi OHL:ssä. Hän teki 32 maalia, syötti 46 ja teki yhteensä 78 pistettä 67 pelissä.

Ammattilaisura

25. maaliskuuta 2007 Clune teki Dallas Starsin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä 14. huhtikuuta Dallasin farmijoukkue Iowa Starsissa Clune pelasi kauden 2007–2008 pelaten vuorotellen sekä Iowassa että ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa.
21. heinäkuuta 2008 Clune vaihdettiin Los Angeles Kingsin Lauri Tukoseen. Loukkaannuttuaan Kingsin harjoitusleirillä, Clune ei voinut pelata Kingsin farmijoukkue Manchester Monarchsissa ennen marraskuun 15. päivää.
Pudotuspeleissä 2010 Clune teki neljä lyhyttä esiintymistä Kingsin hävitessä ensimmäisellä kierroksella Vancouver Canucksille. Hän tappeli sarjan viidennessä ottelussa Rick Rypienin kanssa.
Ennen työsulkukauden 2012–2013 alkua Kings asetti Clunen waiver-listalle, josta Nashville Predators poimi hänet 15. tammikuuta 2013.
Tukholman pörssitalo

Tukholman pörssitalo eli Börshuset sijaitsee Ruotsin pääkaupungin Tukholman vanhassakaupungissa, Stortorgetin pohjoislaidalla. Sen omistaa Tukholman kaupunki, ja se rakennettiin vuosina 1773–1778 arkkitehti Erik Palmstedtin suunnittelemana. Paikalla sijaitsi aiemmin keskiajalla rakennettu Tukholman vanha raatihuone.
Ranskalaista 1700-luvun klassismia rokokoon vivahtein edustavan rakennuksen ylähuoneistoja on käyttänyt Ruotsin Akatemia vuodesta 1914 lähtien. Akatemia isännöi siellä tapaamisiaan ja kokouksiaan, sekä järjestää Nobelin kirjallisuuspalkinnon vastaanottotilaisuuden.
Rakennuksen katutasossa, Suuressa pörssisalissa (ruots. Stora börssalen), jossa Tukholman pörssi ennen sijaitsi, on nykyisin Nobel-museo.
Tesma

Ulkonäkö ja koko

Tesma kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Se kasvaa monivuotisina tuppaina. Lehdet ovat puoli senttimetriä leveät. Tesman kukinto on vaaleanvihreä, harvahko nuokkuva röyhy. Kukinta-aika on kesä-heinäkuu.

Levinneisyys

Tesmaa tavataan lähes koko Euroopassa Portugalia ja Kreikkaa lukuun ottamatta. Suomessa se on yleisin etelärannikolla ja Pohjanmaalla Oulua myöten.

Elinympäristö

Tesma kasvaa kosteilla, rehevillä paikoilla, kuten lehdoissa.
Gevorg V Sureniats

Gevorg V Sureniats (k. 8. toukokuuta 1930) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1911–1930. Hänen kaudellaan tapahtui Armenian kansanmurha, minkä vuoksi hän joutui virkakaudellaan huolehtimaan muun muassa laajasta joukosta pakolaisia. Gevorg V oli katolikos, joka uudisti kirkkoa osin radikaalistikin. Hän hyväksyi ensimmäisenä Armenian kirkon johtajana urkujen käytön, otti käyttöön gregoriaanisen kalenterin ja kumosi kieltoja, jotka koskivat kaukaisten sukulaisten välisiä avioliittoja.
Gevorg V kuoli 8. toukokuuta 1930. Huolimatta Neuvostohallinnosta hänen hautajaisiinsa osallistui kymmeniä tuhansia ihmisiä. Häntä seurasi katolikoksena Khoren I.
Type 99

Kehitystyö

Kiina alkoi kehittää uutta taistelupanssarivaunua Type 59:n tilalle jo 1970-luvun alkupuolella ja ensimmäinen prototyyppi valmistui vuoden 1979 maaliskuussa. Tehdas 617 ja Instituutti 201 esittelivät1224:ksi nimetyn prototyypin Pekingissä. Siinä oli 120 millimetrin sileäpiippuinen panssarivaunukanuuna, hydromekaaninen voimansiirto ja saksalaisvalmisteinen MB8V331tc41-dieselmoottori. Myöhemmissä prototyypeissä 1226 ja 1126F2 oli kiinalainen 1 000 hevosvoiman moottori ja voimansiirto. Kaikki kolme prototyyppiä pohjautuivat Leopard 2:een. Vuonna 1994 suoritettiin maasto- ja tietestejä. Muutamia prototyyppejä testattiin vuonna 1996 yhteensä 6 900 km. Suurelle yleisölle Type 98 esiteltiin 1. lokakuuta 1999 sotilasparaatissa, mutta vaunua ei  kuitenkaan otettu laajasti käyttöön Kiinan kansanarmeijassa. Type 99 syntyi, kun Type 98:aan lisättiin nuolimainen lisäpanssari keulaan, reaktiivipanssari, parennultu lämpökamera ja tehokkaampi 1500 hv dieselmoottori.

Käyttäjät

Type 99 on käytössä ainoastaan Kiinassa, jolla on vaunuja vähintään 500 kappaletta. Vaunu otettiin käyttöön vuonna 1999.
Härän vuosi (elokuva)

Juoni

Viisivuotias Riki asuu perheineen Viipurissa ja joutuu kohtaamaan ensimmäisen maailmansodan lapselle käsittämättömiä tapahtumia. Pojan mieli rinnastaa sodan siihen, miten talon härkä tämän tästä karkaa aitauksestaan pelottelemaan ihmisiä.

Tuotanto

Härän vuosi kuvattiin Lumotun tien tavoin Turussa, paljolti Ruissalossa Birkan huvilalla. Talvikohtausten suhteen oli aluksi vaikeuksia, koska helmikuussa 1988 Turussa ei ollut lunta. Sitten lunta tulikin jopa liiaksi asti. Kuvaukset kestivät kolmisen viikkoa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien tv-kriitikko Jukka Kajava piti Härän vuotta muutamia mielikuvitusjaksoja, lavastekömpelyyksiä ja amatööriavustajien joukkokohtauksia lukuun ottamatta onnistuneena: ”Kokonaisuus on kuitenkin komea: lämmin, inhimillinen, julma ja pelottavakin, sen maailman ja sen vaiheen mukainen, josta on kysymys.”
Telkänlampi (Heinola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Korpisieppari

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 11,5 cm, siipien kärkiväli 21–24 cm ja paino keskimäärin 12–13 g. Korpisiepparin höyhenpuku on päältä oliivinvihertävä ja alapuolelta kellahtava tai oliivinharmaa. Siivellä on kaksi valkoista juovaa. Korpisieppari istuu pystyasennossa oksalla tai muulla tähystyspaikalla ja tekee nopeita pyrähdyksiä lentävien hyönteisten perään, aivan kuin harmaasieppo. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Korpisieppari elää Yhdysvaltain itäosissa Pohjois-Dakotan kaakkoisosista Teksasiin ja Floridaan. Lajin elinympäristön ala on noin kolme miljoonaa neliökilometriä ja sen kannan koko on noin 4,7 miljoonaa yksilöä. Se on muuttolintu, joka talvehtii Keski-Amerikan Nicaraguasta Venezuelaan. Laji on tavattu Islannissa 1967. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Korpisieppari elää tuoreissa ja soistuneissa metsissä, etenkin tulvien vaivaamissa pyökkivaltaisissa metsissä.

Lisääntyminen

Pesä on maljamainen kuppi pensaan oksalla. Lehmäturpiaali (Molothrus ater) loisii korpisiepparin pesissä, mutta vain 16 % turpiaalin poikasista suoriutui lentokykyisiksi sen pesissä.

Ravinto

Lentävät ja lehvästössä elävät hyönteiset ja muut niveljalkaiset. Toisinaan se syö myös marjoja.
Lea Ignatius

Lea Toini Johanna Ignatius, (o.s. Jännes) (26. lokakuuta 1913 Helsinki – 27. kesäkuuta 1990 Lohja) oli suomalainen taidegraafikko.
Ignatius opiskeli piirustusta ja taidehistoriaa Helsingin yliopistossa sekä Taideteollisuuskeskuskoulussa 1930-luvulla. Hän tuli tunnetuksi etevänä piirtäjänä ja muotokuvamaalarina. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti Helsingissä Strindbergin Taidesalongissa syksyllä 1948. Taidegrafiikkaa hän opiskeli 1960-luvun lopulla Salzburgissa Itävallassa ja 1970-luvulla Pariisissa, ja nousi Suomen eturivin taidegraafikkojen joukkoon. Ignatiuksen teoksia on useiden suomalaisten ja ulkomaisten taidemuseoiden kokoelmissa. Valtion taiteilijaeläke hänelle myönnettiin 1979.
Ignatius oli avioliitossa dipl.ins. Reino Ignatiuksen (1913–2001) kanssa. Heidän esikoistyttärensä on taidegraafikko Elina Luukanen (s. 1941).  Hänen vanhempansa olivat Maataloustuottajain Keskusliiton (MTK) pitkäaikainen puheenjohtaja Juho Jännes (aiemmin Genetz, 1880–1964) ja Suomen Sotilaskotiliiton puheenjohtajana toiminut Toini Jännes (s. Liljeström, 1884–1942).
Augusto Farfus

Augusto Farfus Jr. (s. 3. syyskuuta 1983 Curitiba) on brasilialainen moottoriurheilija. 
Farfus aloitti uransa vuonna 1991 minibike-kilpailuissa voittaen useita paikallisia lajimestaruuksia. Vuonna 1992 hän siirtyi kartingiin, voittaen Párana State Cadet Class -luokan mestaruuden. Vuonna 1999 Farfus voitti Italian Wintercup-sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi Pohjois-Amerikan mestaruussarjassa. Vuonna 2000 hän kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti Eurocup Formula Renault -sarjan mestaruuden. Vuosina 2002–2003 Farfus kilpaili Euroseries 3000 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2003. 
Vuosina 2004–2006 Farfus kilpaili European Touring Car -mestaruussarjassa Alfa Romeolla. Hän myös kilpaili WTCC-sarjassa vuosina 2005–2010 voittaen 13 kilpailua ja sijoittui sarjan kolmanneksi vuosina 2006 ja 2009. Vuosina 2010 ja 2011 Farfus kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa. Vuonna 2011 Farfus kilpaili Intercontinental Le Mans Cupissa BMW:llä. 
Vuonna 2012 hän kilpaili DTM-sarjassa paluun sarjaan tehneellä BMW:llä, jossa hän voitti kauden aikana yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Seuraavana vuonna Farfus jatkoi DTM:ssä voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan toiseksi. Vuodesta lähtien Farfus on ajanut enimmäkseen erilaisia kestävyysajoja, kuten DTM:ää, GT-sarjoja ja 24 tunnin ajoja.
AS-351

AS-351 on neuvostoliittolainen radioasema, joka oli sijoitettu GAZ-69-maastohenkilöautoon. Niitä hankittiin jalkaväkiprikaatien ja armeijakuntien viestijoukoille miltei 300 kappaletta 1970-luvun alkupuolella.
August Cieszkowski

August Cieszkowski (1814–1894) oli puolalainen filosofi, taloustieteilijä, yhteiskunnallinen ja poliittinen aktivisti sekä yksi Liga Polskan ja poznańilaisen tiedeseuran Poznańskie Towarzystwo Przyjaciół Naukin (PTPN) perustajista. Filosofina Cieszkowski käsitteli erityisesti teonfilosofiaa.
Kuusamaviuhkanen

Koko ja ulkonäkö

Heimon muiden lajien tapaan siivet ovat jakautuneet sulkamaisiksi liuskoiksi, joita kuusamaviuhkasella on kaksitoista. Etusiivet ovat kellanruskeat, ja niissä on kaksi harmaata poikkijuovaa, joilla on ohuet valkoiset reunat. Etummaisen siipiliuskan etureunassa, harmaiden vöiden välissä, on pieni musta täplä ja kolmannessa liuskassa harmaat vyöt yhtyvät. Etusiipien poikkivyökuvio jatkuu selvästi erottuvana myös takasiivissä. Siipiväli on 11–14 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Kuusamaviuhkasta tavataan paitsi suurimmassa osassa Etelä- ja Keski-Eurooppaa, myös trooppisessa Afrikassa. Suomessa laji on eteläinen ja harvinainen. Sen levinneisyys rajoittuu Varsinais-Suomen ja läntisen Uudenmaan rannikolle, saaristoon sekä Ahvenanmaalle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Kuusamaviuhkanen on erilaisten tammimetsien ja metsänreunojen laji, jonka elintavat tunnetaan huonosti. Toukka elää ravintokasvin oksien sisällä. Oksassa on nähtävissä toukan sisäänmenoaukko ja paksuuntuma toukan kohdalla. Koteloituminen tapahtuu kotelokopan sisälle maahan.

Ravintokasvi

Toukka elää lehtokuusamalla (Lonicera xylosteum) sekä tuoksuköynöskuusamalla (Lonicera caprifolium).
Berendsen

Berendsen, koko nimeltään Berendsen Textile Service on Suomessa toimiva tanskalaislähtöinen yritys (Sophus Berendsen A/S), jonka toimiala on vaihtomatto- ja vuokratyövaatepalvelu. Berendsen on osa Lontoon pörssissä noteerattua Davis Service Group nimistä konsernia. Berendsenin asiakkaita ovat yritykset, asunto-osakeyhtiöt ja julkinen sektori. Berendsen on toiminut Suomessa vuodesta 2006 alkaen. Alun perin se on perustettu Tanskassa vuonna 1854. Yritys toimii 12 maassa ja sen palveluksessa on lähes 7000 työntekijää.

Vaihtomattopalvelu

Berendsenin tarjoamaan palvelukokonaisuuteen kuuluu käytettävien vaihtomattojen hankinta, huolto, vaihto ja loppuhävitys. Eroavaisuudet muihin vaihtomattopalveluita tarjoaviin yrityksiin syntyvät siitä tavasta, kuinka erilaisia vaihtomattolaatuja suositellaan yhdisteltäviksi. Idean voi kiteyttää siten, että erilainen lika vaatii erilaisen maton. 
Berendsen tarjoaa palvelussaan monia erilaisia vaihtomattotyyppejä, joista yritys korostaa eniten ns. supermattoa ja mikropuuvillamattoa. Supermatto on tarkoitettu pysäyttämään karkean lian, kuten hiekan ja suolan siirtyminen ulkoa sisätiloihin. Maton toiminta perustuun sen karkeaan kuituun. Mikropuuvillamaton tarkoitus on pysäyttää kostea ja pölymäinen lika.
Demarai Gray

Seurajoukkueura

Gray on Birmingham Cityn kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi seitsemässä Englannin mestaruussarjan ottelussa tehden yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän teki 41 ottelussa kuusi maalia. Yhteensä Gray pelasi Birminghamin paidassa 72 ottelua tehden kahdeksan maalia. 
Tammikuussa 2016 Gray siirtyi Valioliigan Leicester Cityyn.

Maajoukkueura

Gray on edustanut Englantia nuorten maajoukkuetasolla. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2015 alkaen.
Merilettotähtimö

Ulkonäkö ja koko

Merilettotähtimö on monivuotinen, kalju ja rentokasvuinen laji. Se kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Vastakkain olevat, ruodittomat, vihreät lehdet ovat 6–25 mm pitkiä, kapeanpuikeita ja paksuhkoja. Toisinaan lajilla esiintyy itusilmuja. Kukinto on vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko, tai kukat ovat yksittäin. Kukkien tukilehdet ovat vihreitä ja kaljulaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, teriö on vain hieman verhiötä pitempi. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja suippoja. Valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia, liuskat ovat tasasoukkia. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, emiö on kolmilehtinen. Suomessa merilettotähtimö kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota, joka on kypsänä jopa kaksi kertaa verhiön pituinen. Siemenet ovat noin 8 mm pitkiä. Laji tuottaa runsaasti siemeniä ja muodostaa todennäköisesti pitkäikäisiä siemenpankkeja maaperään.
Ulkonäöltään merilettotähtimö eroaa lettotähtimön yleisemmästä ja laajalle levinneestä nimimuunnoksesta pohjanlettotähtimöstä (S. crassifolia var. crassifolia) lehtiensä ja kasvutapansa puolesta. Merilettotähtimön lehdet ovat kapeammat ja se on kasvutavaltaan rennompi ja mätästävämpi. Se on myös pohjanlettotähtimöä pienempikukkaisempi.

Levinneisyys

Merilettotähtimön maailmanlaajuinen levinneisyysalue on varsin epäselvä. Päälaji lettotähtimö on levinnyt laajalle alueelle sirkumpolaarisesti Itä- ja Pohjois-Euroopasta Pohjois-Aasian läpi Pohjois-Amerikaan, mutta merilettotähtimön esiintyminen tällä alueella tunnetaan huonosti. Lajia esiintyy ainakin Fennoskandiassa, jossa sitä kasvaa pitkin Jäämeren ja Atlantin rannikkoa aina Itämeren puolelle saakka muun muassa Saksaan ja Ruotsiin. Itämerellä lajin pohjoisimmat kasvupaikat ovat Suomessa, jossa sitä on tavattu Hankoniemessä sekä Korppoon ulkosaaristossa Utössä ja Jurmossa. Utöstä laji on nykyisin hävinnyt, ja myös Jurmossa se on hyvin harvinainen.

Elinympäristö

Merilettotähtimön kasvupaikat Suomessa ovat typpipitoisia, maatuvia merenrantojen rakkolevävalleja. Kasvupaikoilla on usein tihkuvaa lähdevettä. Lajia uhkaa Itämerellä rehevöitymisestä seuraava levien määrän kasvu, sillä sini- ja viherlevämassat saattavat rantaan ajautuessaan haudata kasvustot alleen. Lajia uhkaavat myös rantarakentaminen ja rantojen umpeenkasvu rantalaidunnuksen loputtua.
Poblet-luostari

Pobletin luostari on sisterssiläinen luostari Kataloniassa. Sen perustivat Barcelonan kreivin kutsusta Ranskasta tulleet munkit vuonna 1151. Se oli yksi kolmesta sisterssiläisestä luostarista, jotka pönkittivät kuninkaan valtaa 1100-luvulla. Aragonian kuningasperhe kehitti siitä alueen kulttuurin ja sivistyksen keskusta. Erityisen merkittävä on luostarin kirjasto. Tärkeimmät rakennukset ovat peräisin 1200-1400-luvuilta. Luostari jätettiin tyhjilleen vuonna 1835 ja restauroitiin 1940-luvulla. Se on kuulunut UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1991.