Hannu Mikkola

Ennen uraa

Ennen ralliuransa alkua Mikkola oli kartanlukija. Nuori insinööriopiskelija sai istua kartturiaikoinaan lukemassa nuotteja muun muassa Kim Snellmannille suurajoissa sekä Pauli Toivoselle Helsinki-rallissa ennen kuin oma ura vuonna 1965 käynnistyi.

SM-ura

Mikkolan nimi oli vahvasti kiinni 1960-luvun puolivälissä Volvoon. Volvolla hän ajoikin SM-hopeaa vuonna 1966, vaikka hänen ajokistaan Volvo Amazonista tuli Suurajoissa selvää jälkeä. Mikkolan ura Volvolla palkittiin jo seuraavana vuonna, kun hän ajoi Suurajoissa kolmanneksi ja samalla itsensä rallimaailman kuuluisuuteen.
Mikkolan ensimmäinen kosketus tehdasautoihin tapahtui 1967, kun hän osallistui Lancialla Monte Carlo -ralliin. Seuraavana vuonna Mikkola ajoi uransa ensimmäisen rallin Suomen mestaruuden Volvolla, Datsunilla ja Ford Escortilla. Escortilla Mikkola ajoi myös uransa ensimmäisen suurajovoiton. Mikkola jatkoi voittoputkeaan vuosina 1969 ja 1970. Vuonna 1971 hän ajoi koko uransa pahimman ulosajon. Mikkola voitti urallaan muun muassa yli 25 000 kilometriä pitkän Lontoo-Meksiko-maratonrallin, joka oli maailman pisin ralli, sekä vuonna 1972 ensimmäisenä ei-afrikkalaisena kuljettajana Safari-rallin.

MM-ura 1970-luvulla

Kun Rallin MM-sarja käynnistyi, Mikkola osallistui siihen heti. Hän ajoi uransa ensimmäisen voiton MM-sarjassa 1974 Jyväskylän suurajoissa, ja heti toisen 1975 Marokossa, jossa kartanlukijana toimi sittemmin Ferrarin F1-tiimin tallipäällikkönä ja toimitusjohtajana toiminut ranskalainen Jean Todt. Samana vuonna Mikkola ajoi Suurajojen voittoon 1600-kuutioisella Toyotalla; autolla, jolla kukaan ei ollut aikaisemmin pystynyt voittamaan.
Vuonna 1979 kilpailtiin ensimmäistä kertaa kuljettajien maailmanmestaruudesta. Mikkola oli kauden avauskisan Monte Carlon nopein, mutta hän sai viiden minuutin aikasakon, koska poliisi ilmoitti hänen tehneen ohituksen keltaisen viivan vaikutusalueella. Tämä pudotti Mikkolan voittopaikalta viidenneksi, ja voittoon ajoi ranskalainen Bernard Darniche. Kyseisenä vuonna mestaruuden vienyt Ruotsin Björn Waldegård nousi kisan kolmanneksi, Mikkola hävisi historian ensimmäisen kuljettajien rallin maailmanmestaruuden yhdellä pisteellä hänelle.
Fordilla ajaneen Mikkolan pitkä ura tallissa oli päättymässä, joten hän solmi kahden vuoden sopimuksen saksalaisen Audin kanssa alkaen 1981. Mikkola teki historiaa Audillaan ajamalla ensimmäisenä ei-ruotsalaisena Ruotsin rallin voittoon. Suomalaiset ja ruotsalaiset ovat siitä asti hallinneet Ruotsin rallia, muista vain Ranskan Sébastien Loeb (2004), Norjan Petter Solberg (2005), Ranskan Sébastien Ogier (2013, 2015, 2016) ja Belgian Thierry Neuville ovat yltäneet voittoihin.

Mestaruus ja sen jälkeinen aika

Mikkola päätti, että vuosi 1983 on viimeinen, jona hän tosissaan tavoittelee maailmanmestaruutta. Kauden alku menikin hyvin, mutta puolessa välissä alkoi tulla keskeytyksiä autojen hajottua. Esimerkiksi Kreikan Akropolis-rallissa Mikkolan johto oli jo monta minuuttia, mutta huollon unohdettua takaluukun auki, repeytyi öljynlauhdutin, ja hänen kisansa päättyi. Uudessa-Seelannissa Mikkolan Audin moottori hajosi jo ensimmäisellä erikoiskokeella ja mestaruus näytti karkaavan. Jyväskylän Suurajot toi tähän käänteen, kun Mikkola onnistui lukuisista vaikeuksista huolimatta nousemaan viimeisellä erikoiskokeella kärkeen, ja kilpailun voittajaksi. Se jäi samalla Mikkolan viimeiseksi voitoksi Jyväskylässä. Mikkolan maailmanmestaruus varmistui hyvissä ajoin ennen kauden päättävää RAC-rallia.
Voitettuaan maailmanmestaruuden, ajoi Mikkola enää valikoituja MM-ralleja sekä Britannian avointa mestaruussarjaa. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 1984 sekä voiton Safari-rallissa vuonna 1987, mikä jäi Mikkolan uran viimeiseksi voitoksi. Mikkola auttoi Mazda-talliin vuodeksi 1991 Tommi Mäkisen. 
Mikkolan aktiiviura päättyi vuonna 1993 Jyväskylän Suurajoissa, kun hän oli jo 51-vuotias.