google/wiki40b huggingface dataset:
Gala Dalí

Nuoruus

Gala Éluard Dalí syntyi Venäjällä Kazanissa syksyllä 1894. Hän opiskeli opettajaksi. Jatkuvista keuhkosairauksista kärsivänä hänet lähetettiin Sveitsiin Clavadelissa sijaitsevaan parantolaan vuonna 1913. Galalla todettu keuhkokasvain leikattiin myöhemmin onnistuneesti ja keuhkoputkentulehdukset loppuivat. Parantolassa hän tapasi tulevan miehensä, ranskalaisen runoilija Paul Éluardin (1895–1952). Pari avioitui, ja he muuttivat Pariisiin. Pariskunnalle syntyi tytär Cécile, joka kasvoi myöhemmin isänsä Paulin hoivissa.

Gala ja Salvador Dalí

Gala Dalí oli inspiraationa monille nimekkäille aikalaisilleen. Dalin ja Éluardin lisäksi häntä ihailivat Max Ernst ja André Breton. Gala arvosti surrealismia ja esimerkiksi Picasson taidetta.
Vuonna 1929 Gala vieraili miehensä Éluardin kanssa nuoren nousevan surrealistin, Salvador Dalín, luona Katalonian Portlligatissa Cadaquesin lähellä. Dalín ja Galan suhde alkoi pian tämän jälkeen. Vuonna 1934 Gala ja Salvador menivät naimisiin siviilivihkimyksellä, ja heidät vihittiin kirkollisesti 14 vuotta myöhemmin.
Galan vaikutus näkyy Dalín töissä. Usein Gala löytyy niistä selin tai kasvokkain, erikokoisina hahmoina tai Pyhänä Neitsyenä. Salvador Dalí sanoi myöhemmin, että Gala pelasti hänet hulluudelta ja varhaiselta kuolemalta. Gala toimi Dalín managerina ja hoiti arkirutiineja. Häntä kritisoitiin myös rahanahneeksi ja materialistiseksi naiseksi, joka otti kaiken irti miehensä neroudesta.
Viimeiset vuodet pariskunnan välillä eivät olleet pääsääntöisesti onnellisia. Niinpä Dalí osti rakastetulleen oman kodin, Duboin linnan, Pohjois-Espanjasta Peran kylästä, jonne Gala muutti 1971. Dalí sai kyläillä vaimonsa luona vain kirjallisesta kutsusta. Vierailijoita ei linnassa Galan rakastajien lisäksi paljon käynyt. Hän kuoli linnassaan kesäkuussa 1982 88-vuotiaana.
Nykyään Duboin linna toimii museona. Linnan alakerrassa on krypta, jonne Gala on haudattu. Kryptaan on rakennettu kaksi hautapaikkaa, toinen Dalílle itselleen. Dalí päätti kuitenkin Galan kuoleman jälkeen, että haluaa tulla haudatuksi omaan teatterimuseoonsa Figueresiin Pohjois-Espanjaan, jossa hänen hautansa nykyään sijaitsee.
Tähtirikko

Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen tähtirikon vana kasvaa 5–12 cm korkeaksi. Juurakko on haarainen ja siitä nousee useita lehtiruusukkeita. Ruusukelehdet ovat vastapuikeita, kärjestä hampaisia ja päältä karvaisia. Kukinto on harsu huiskilo, jossa alemmat kukat ulottuvat keskikukkaa ylemmäksi. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiönliuskat ovat alaspäisiä. Teriö on kaksi- tai kolme kertaa verhiön pituinen, väriltään valkoinen ja punapilkullinen. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen. Emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa tähtirikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen kota.

Levinneisyys

Tähtirikkoa kasvaa Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Skotlannissa, Walesissa, Irlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Grönlannissa ja Koillis-Kanadassa. Lajin yhtä alalajia kasvaa paikoitellen myös Romaniassa, Pohjois-Balkanilla, Alpeilla, Keski-Ranskassa, Pyreneillä ja Espanjassa. Suomessa tähtirikko on pohjoisimman Lapin kasvi. Sitä kasvaa pääasiassa Enontekiön ja Utsjoen tuntureilla. Lajia on löydetty myös Muoniosta.

Elinympäristö

Tähtirikko kasvaa tunturipurojen märillä sorarannoilla ja sammalikoissa, lumenviipymäpaikoilla, lähdehetteiköissä ja kosteilla kallionhyllyillä.
R-kioski

Historia

R-kioskiketjun historia alkaa vuodesta 1910, jolloin Kustannusosakeyhtiö Otava, Sanoma Osakeyhtiö (nyk. Sanoma Media Finland), Uuden Suomettaren Oy, Hufvudstadsbladet Ab sekä eräät muut yhtiöt perustivat Rautatiekirjakauppa Osakeyhtiön. Sen tarkoitus oli myydä sanomalehtiä sekä kirjallisuutta rautatieasemilla.
Vuonna 1911 suomalaiseen asemakuvaan saapuivat ensimmäiset 30 kirjakaupan kioskia. Myös lehtien junamyynti alkoi. Vuonna 1920 yhtiöllä oli jo yli 100 kioskia ja muuta toimipistettä. 1920-luvun lopussa toimipaikkojen määrä oli 140, junamyyntiä suoritettiin 70 myyjän voimin, katukauppiaita oli 300 ja muita tuotteiden jälleenmyyjiä 500. Henkilöstöä yhtiöllä oli 380. Vuonna 1933 yhtiö perusti ensimmäiset kioskinsa rautatiealueiden ulkopuolelle. Samalla aloitettiin valokuvausfilmien, tupakan ja makeisten myyntikokeilu. Veikkaustoiminnan alkaessa Suomessa vuonna 1940 useimmat Rautakirjan kioskit toimivat veikkausasioimistoina jo ensimmäisestä kierroksesta lähtien.
Vuonna 1958 yhtiö otti käyttöön uuden logon, ja uudet kioskit saivat suoraan nimekseen R-kioski. R-kioskeja perustettiin nopeasti useisiin ostoskeskuksiin. Viidessadas R-kioskin toimipiste avattiin vuonna 1971. Videofilmien vuokraus alkoi vuonna 1982, ja kolme vuotta myöhemmin R-kioskeja olikin jo yli 800 kappaletta eri puolilla Suomea. Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi Vantaan Hämeenkylässä edustavat merkittävää 1970-luvun teollista rakennusperintöä. 
Vuonna 2004 R-kioskeissa otettiin käyttöön uusi myymäläjärjestelmä, joka mahdollisti uusien tuotteiden sekä palveluiden tarjoamisen kioskeissa, ja sitä käyttivät hyväkseen muun muassa TeliaSonera (puheajan lataus) ja Lippupalvelu.
Vuonna 2012 Sanoma Oy myi R-kioskien liiketoiminnan ja Rautakirja-nimen norjalaiselle Reitangruppenin Reitan Conveniencelle.
Esrange

Esrange (European Space and Sounding Rocket Range) on Ruotsin Lapissa sijaitseva avaruuskeskus, jossa on muiden muassa alikiertoradan rakettien laukaisukeskus. Esrange on myös merkittävä satelliittien maa-asema. 
Se sijaitsee 45 kilometriä Kiirunan kunnan keskustaajamasta Kiirunasta itään. Esrangessa työskentelee noin sata henkeä.   
Esrange on Norjan Andøyan ohella toinen Pohjoismaissa sijaitsevista laukaisukeskuksista. Esrangen laukaisutoiminta on nykyään lähinnä revontulten mittausta, luotainrakettien laukaisuja ja säähavaintopallojen lähetystä.
Kiirunan Esrangen laukaisualueelta suurimmat luotausraketit nousevat korkeimmillaan yli 700 kilometriin.
Chiaki Kuriyama

Chiaki Kuriyama (jap. 栗山千明 Kuriyama Chiaki; s. 10. lokakuuta 1984, Tsuchiura, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Gogo Yūbarin roolistaan elokuvassa Kill Bill: Vol. 1 ja Chigusa Takakon roolistaan elokuvassa Battle Royale.
Tanssia ja voimistelua opetellut Kuriyama aloitti onnistuneen mallin uransa jo nuorena tyttönä. 11-vuotiaana hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli trillerissä Toire no Hanako-san (1995). Seuraavaksi vuorossa oli hyytävä haamun rooli Ringun (1998) kanssa samaan aikaan ilmestyneessä Shikokussa vuonna 1999. Seuraavan vuoden julkaisu Ju-on (2000) nosti nuoren näyttelijän hyvään asemaan tiellä julkisuuteen. Vuonna 2001 Kuriyama sitten teki ensimmäisen suurempaa huomiota saaneen elokuvaroolinsa Battle Royalen Chigusa Takakona. Elokuvien jälkeen seurasivat suositut tv-sarjat Tajū jinkaku tantei psycho – Amamiya Kazuhiko no kikan ja Rokubanme no Sayoko.
Ryhmäisomorfismi

Matematiikassa ryhmäisomorfismi on bijektiivinen ryhmähomomorfismi. Formaalisti olkoon  ja  ryhmiä. Tällöin kuvaus  on ryhmäisomorfismi, jos kaikilla  on voimassa  ja  on bijektiivinen.
Knut Ernst Kindt

Knut Ernst Kindt (14. heinäkuuta 1886 Nurmijärvi – 17. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi muun muassa hallitus- ja esittelijäneuvoksen sekä valtioneuvoston kansliapäällikön viroissa vuosina 1928–1953. Ennen poliittista uraansa hän oli ammatiltaan maanmittausinsinööri.
Mia Permanto

Elämä ja ura

Mia Permanto varttui Ruotsissa, mutta asettui lopulta pysyvästi vanhempiensa kotimaahan Suomeen.
Permanto kärsi varhaisessa teini-iässään syömishäiriöstä jonkin aikaa. Hän oli vanhempiensa eron aikaan 13-vuotias ja päätyi lopulta sijaisperheeseen kahdeksi viikoksi, kunnes sai paikan yhdestä Ruotsin parhaista hoitokodeista. Tarkoituksena oli, että hän saisi suoritettua yläasteen tenttimällä, koska oli ajautunut vääränlaiseen seuraan ja alkanut lintsata koulusta vanhempiensa eron jälkeen. Hoitokodissa hän kokeili myös huumeita. Hänen äitinsä ja veljensä muutettua tilanteesta johtuen takaisin Suomesta Ruotsiin hän asui enää osittain hoitokodissa käyden sieltä käsin peruskoulun loppuun ja muutti äitinsä luokse kokonaan vähän ennen kuin aloitti lukion. Hän kävi rockmusiikkilinjalla varustettua lukiota vuoden ennen Suomeen muuttoaan.

Musiikkiura ja Idols

Mia Permanto osallistui MTV3-televisiokanavan Idols-laulukilpailuun. Permanto selvisi finaalilähetyksiin, mutta putosi 8. maaliskuuta 2007 toisena. Hänen esityksensä on julkaistu Idolsin kolmannen tuotantokauden kokoelmalevyllä.
Permanto lauloi Heikki L:n singlellä ”Rising Sun”, jonka Mia oli itse sanoittanut ja säveltänyt alun perin ystävänsä kanssa jo Ruotsissa asuessaan. Rising Sun nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 5 lokakuussa 2007. Permanto lauloi myös taustoja Cristal Snow'n debyyttialbumilla The Prophecy. Permanto laulaa päävokaalit joulukuussa 2008 julkaistulla tranceartisti Alex Kunnarin singlellä Breathe In.
Permanto myös juonsi vuonna 2007 Yle X3M:ssä Bad Taste -ohjelmaa.
Permannolla oli myös oma yhtye Bruised and Broken. Permanto alkoi levyttää albumia Helsinki Music Worksin kanssa hieman ennen kuolemaansa.

Kuolema

Permanto löydettiin 19. maaliskuuta 2008 kuolleena kotoaan Helsingin Kalliosta. Hän oli kuollessaan 19-vuotias. Kuolinsyytä ei aluksi kerrottu julkisuuteen, mutta marraskuussa 2008 laulajan äiti kertoi, että syyksi paljastui kahden toisilleen sopimattoman lääkkeen käyttö. Mia Permanto oli ottanut yhdessä selkäsärkyyn määrättyä lääkettä ja tupakastavieroituslääkettä. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle. 
Keskeneräiseksi jääneen soololevyn julkaisemista postuumisti harkittiin, mutta albumia ei koskaan julkaistu.
Samalla Idols-tuotantokaudella Permannon kanssa finaalissa ollut laulaja Kristian Meurman teki ”Miksen saanut yrittää” -nimisen laulun Permannon muistolle.
Teesi

Teesi (kreik. θέσις) on lyhyeen muotoon saatettu väite, väittämä, joka otetaan keskustelun tai väittelyn kohteeksi, tai logiikassa todistettavaksi.
Antiteesi on sanojen tai lausekkeiden vastakkaisuuteen perustuva tekstinrakentamisen keino: sanat tai lauseet kuvaavat siis päinvastaisia asioita, eli ovat toistensa vastakohtia. Filosofiassa antiteesi tarkoittaa vastaväitettä.
Synteesi on teesin ja antiteesin yhdistelmä.
Britannian Grand Prix 2004

Ennakkotunnelmia

Helsingin Grand Casinolla 12. kesäkuuta Suomen toiseksi Foster's Grid Girliksi valittu Niina Siljamäki, pääsi edustamaan Suomea Britannian osakilpailussa.
Ennen viikonlopun alkua saatiin ikäviä uutisia kun Minardin urheilutoimenjohtaja John Walton menehtyi 9. heinäkuuta. 47-vuotiaana kuollut Walton oli saanut saman viikon maanantaina sydänkohtauksen, minkä takia hän oli joutunut sairaalahoitoon. Hän kuitenkin kuoli sairaalassa perjantaina. Kunnioittaakseen Waltonin poismenoa talli osallistui Britannian GP:hen ilman mainoksia. Autojen kyljissä oli teksti "John Boy", jossa o-kirjaimet olivat sydämiä. Kilpailupäivän aamuna Waltonin muistoksi pidettiin hiljainen hetki. Hänen kerrotaan olleen pidetty henkilö varikolla.
Erich Traub

Erich Traub (s. 27. kesäkuuta 1906, Saksa – 18. toukokuuta 1985, Länsi-Saksa) oli saksalais-amerikkalainen tiedemies. Hän oli opiskellut Giessenin yliopistossa ja Rockefeller-instituutissa. Hän oli kansallissosialistien moottorijoukkojen (NSKK) jäsen vuosina 1938-1942. Hän työskenteli suoraan SS:n johtajan Heinrich Himmlerin alaisuudessa bioase-laboration johtajana.
Traub pelastettiin Saksasta toisen maailmansodan jälkeen ja tuotiin USA:han 1949 USA:n Operaatio Paperclipin (suom. Operaatio Paperiliitin) merkeissä.
Vladimir Megre

Vladimir Megre (Влади́мир Никола́евич Мегре́) (23. heinäkuuta 1950 Ukraina) on venäläinen kirjailija, jonka yhdeksänosainen Anastasia- ja Venäjän helisevät sembramännyt -kirjasarja on käännetty yli kymmenelle kielelle. Ekofantasiaan lukeutuvat kirjat ovat innoittaneet lukijoita suhtautumaan uudella tavalla luontoon ja edistykseen, ja aktiivisimmat ovat perustaneet ekokyliä.
Miguel Littín

Miguel Ernesto Littín Cucumides (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva Alsino, poika joka tahtoi lentää (1982, Yle TV1 21.11.1985).
Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan El Chacal de Nahueltoro (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963.
Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. Actas de Marusia (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. El Recurso del Método (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi-iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva La Viuda de Montiel, jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin.
Nicaraguassa kuvattu Alsino, poika joka tahtoi lentää (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 Tierra del Fuego perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. Dawson, Isla 10 kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista.
Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000.
Cabinda

Cabinda on Keskisessä Afrikassa sijaitseva alue, jonka omistajuudesta kiistellään. Cabindan tasavalta on julistanut alueen itsenäiseksi, mutta käytännössä Angola hallitsee sitä maakuntanaan. Kongon demokraattinen tasavalta erottaa alueen eksklaaviksi muusta Angolasta. Maakunnasta pohjoiseen sijaitsee Kongon tasavalta.
Cabinda sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla. Maakunnan pinta-ala on 7 290 neliökilometriä. Siellä on noin 688 000 asukasta (2014), joista valtaosa on kongoja tai kongoista ja portugalilaisista polveutuvia mulatteja.
Cabinda koostuu kunnista Belize, Cabinda, Kakongo ja Buco-Zau. Cabindan pääkaupunki on Tchiowa eli Cidade de Cabinda.
Cabindaa ei tule sekoittaa Kabindaan, joka on kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa.

Varhaishistoria

1400-luvulla Cabindan pohjoisosa kuului Luangun kuningaskuntaan, keskiosa Kakongon ruhtinaskuntaan ja eteläkärki Ngojon ruhtinaskuntaan. Sekä Kakongo että Ngojo olivat Kongon kuningaskunnan enemmän tai vähemmän itsenäisiä vasallikuntia. Varsinainen Cabindan kaupunki sijaitsee Ngojon alueella.
Portugalilaiset tutkimusmatkailijat saapuivat alueelle vuonna 1482. Aluksi Portugalin ja Kongon kuningaskunnan väliset suhteet olivat hyvät, mutta portugalilaisten harjoittama orjakauppa johti valtiot sotaan toisiaan vastaan. Portugali kukisti Kongon kuningaskunnan lopullisesti vuonna 1665.

Siirtomaa-aika

Portugalilaiset kilpailivat Länsi-Afrikan kauppareiteistä Ranskan ja Hollannin kanssa. Vuonna 1784 he rakensivat kauppalaivastonsa turvaksi Cabindaan linnoituksen, joka joutuikin jo samana vuonna ranskalaisten hyökkäyksen kohteeksi.
Vuonna 1885 Berliinin konferenssissa Kongona tunnettu alue jaettiin Ranskan, Portugalin ja Belgian kesken. Ranska sai alueen, joka käsittää nykyiset Gabonin ja Kongon tasavallan, Belgia sai oikeuden nykyisen Kongon demokraattisen tasavallan alueeseen, ja Portugali sai Cabindan kaistaleen ilman maayhteyttä Portugalin hallinnoimaan Angolaan. Näin Cabindasta tuli Portugalin hallinnossa Angolasta erillinen alue.

Väestö

Cabindalaisten enemmistö on kongoja, jotka jakautuvat woyo-, vili-, ndingi-, yombe- ja sundiheimoihin. Osa väestöstä on valkoisten ja mustien jälkeläisiä eli mulatteja.
Cabindalaiset puhuvat portugalia ja kongon kielen eri murteita, joiden välimuotona on syntynyt yksinkertaistettu puheenparsi, jota kutsutaan ibindaksi tai fiotiksi. On mahdollista, että kituban kieli sai alkunsa ibindasta. Sisällissodan johdosta kabindalaisia on joutunut pakenemaan naapurimaihin, Brazzavillen Kongoon ja Kinshasan Kongoon, missä he ovat oppineet ranskaa.

Luonnonvarat

Cabindan tärkein vientituote on raakaöljy.  Muihin vientituotteisiin kuuluu muun muassa kahvia, kaakaota ja puutuotteita. Noin 70 prosenttia Angolan tuottamasta öljystä tulee Cabindan edustalla olevalta merialueelta. Cabinda ei kuitenkaan ole rikastunut öljyn ansiosta, vaan hallitus on kanavoinut varat muihin tarkoituksiin.
Mattia Stefanelli

Mattia Stefanelli (s. 12. maaliskuuta 1993 San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, joka edustaa San Marino Calciota ja San Marinon jalkapallomaajoukkuetta. Oikeajalkaisen Stefanellin pelipaikka on hyökkääjä.
Vuodet 2010-2012 Stefanelli edusti italialaista AC Cesenaa pelaamatta edustusjoukkueessa yhtään peliä. Hän oli myös lainalla Verucchiossa. Vuodet 2012-2014 hän pelasi FC Crotonessa. Sielläkään hän ei saanut peliaikaa ja vietti pääosan ajastaan lainalla alasarjoissa, kunnes vuonna 2014 Stefanelli siirtyi San Marino Calcioon kotimaahansa.
San Marinon nuorten maajoukkueita edustanut Stefanelli debytoi San Marinon jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 Liettuaa vastaan. San Marino hävisi tuon pelin 0-2.
Salmijärvi (Mäntyharju)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,2 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,8 metriä mpy.
CERT

Suomi

Suomen kansallinen CERT-toimija on Viestintävirastossa 1.1.2014 aloittanut Kyberturvallisuuskeskus. Ennen Kyberturvallisuuskeskuksen perustamista toimintoa kutsuttiin vuosina 2001-2013 nimillä CERT-FI ja CERT Finland. Näiden nimien käyttö on nykyisin rajattu kansainväliseen asiantuntijayhteistyöhön. Viestintävirasto on 1.8.2013 lähtien toiminut myös valtionhallinnon CERT-toimijana (niin kutsuttu GovCERT). Viestintäviraston CERT-toimintaan liittyvä säädösperusta on sähköisen viestinnän tietosuojalain 31 § (alun perin teletoiminnan tietosuojalain muutos HE 57/2002)
Muita Suomessa toimivia CERT-toimijoita ovat Funet CERT, PVCERT, Elisa CERT, TeliaSonera CSIRT, Nokia NIRT, NSN-CERT ja Ericsson PSIRT. Vuonna 1995 perustettu Funet CERT Suomen ensimmäinen CERT-toimija.

Euroopan unioni

Euroopan unioni on julkaissut vuonna 2013 EU:n kyberturvallisuusstrategian, jonka mukaan kaikkien jäsenmaiden tulisi perustaa CERT-toimija. Strategian julkaisun yhteydessä EU:n komissio julkaisi direktiiviehdotuksen, jossa esitetään kansallisen CERT-viranomaistoiminnon perustamista jokaiseen jäsenvaltioon (7. artikla) asetetaan CERT-toimijaa sitovia vaatimuksia (liite I). Direktiivin käsittely on kesken EU:ssa ja kansallisissa parlamenteissa.
EU on perustanut vuonna 2011 omien instituutioidensa suojaksi CERT-EU-nimisen toiminnon.
Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto ENISA on julkaissut vuosina 2009-2012 joukon raportteja, joissa hahmotellaan kansallisilta ja valtionhallinnon CERT-toimijoilta edellytettäviä palveluita ja kypsyystasoja.
HMS Indomitable (1907)

Palvelus

Alus teki matkan Kanadaan ja takaisin ennätysajassa 1909 mukanaan silloinen Walesin prinssi (myöhemmin kuningas Yrjö V). Alus osallistui myös laivastonäyttelyyn Spitheadissä 1910.

Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä HMS Indomitable palveli Välimeren laivastossa ja osallistui saksalaisten risteilijöiden Goebenin ja Breslaun ahdisteluun. HMS Indomitablen ensimmäinen taistelu tapahtui yhdessä taisteluristeilijä HMS Indefatigablen sekä vanhentuneiden ranskalaisten taistelulaivojen Suffren ja Verite kanssa. Laivasto-osaston tehtävänä oli pommittaa turkkilaisten linnoituksia Sedd-al-Bahrissa sekä Kum Kalessa. Taistelu oli vain juuri ja juuri menestys. Menestystä lisäsi osaltaan Amiraliteetin saama varmuus laivojen kyvystä tuhota maakohteita sekä kestää rannikkolinnakkeiden tulta.
HMS Indomitable oli mukana Skagerrakin taistelussa 1916 3. Taisteluristeilijäviirikössä.

Sodan jälkeen

HMS Indomitable asetettiin reserviin 1919 ja poistettiin palveluskäytöstä 1920. Alus romutettiin 1922 Washingtonin sopimuksen mukaisesti.
Aleksandr Rutskoi

Aleksandr Vladimirovitš Rutskoi (ven. Александр Владимирович Руцкой, s. 16. syyskuuta 1947) on ukrainalaissyntyinen venäläinen poliitikko ja Venäjää edeltäneen Neuvostoliiton ilmavoimien upseeri. Hän oli Jeltsinin varapresidentti ja korkein neuvosto nimitti hänet vuoden 1993 kriisin yhteydessä presidentiksi.
Ukrainan Proskurivissa syntynyt Rutskoi lähti sotilasuralle ja valmistui 1972 Barnaulista ilmavoimien koulusta ja Gagarinin ilmavoimien akatemiasta Moskovasta 1980. Hän palveli Afganistanissa lentäjänä ja komensi rynnäkkökonerykmenttiä. Hänet ammuttiin alas kahdesti, 1986 ja 1988 hänen lentämänsä Su-25 eksyi Pakistanin ilmatilaan ja Pakistanin ilmavoimien F-16 ampui sen alas. Rutskoi joutui mujahideenien vangiksi, mutta hänet vapautettiin myöhemmin. Hän sai vuonna 1988 Neuvostoliiton sankarin arvonimen urheudestaan.
Boris Jeltsin valitsi populistisen sotasankarin varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1991 presidentinvaaleihin. Rutskoi toimi Venäjän varapresidenttinä 10. kesäkuuta 1991 – 21. syyskuuta 1993.
Vuoden 1992 lopulla Rutskoi alkoi vastustaa avoimesti Jeltsinin talous- ja ulkopolitiikkaa ja syytti hänen hallintoaan korruptiosta. Maaliskuussa 1993 korkein neuvosto yritti erottaa Jeltsinin. Seuraavina kuukausina Jeltsin puolestaan syytti Rutskoita korruptiosta. 1. syyskuuta 1993 hän laati asetuksen, joka pidätti Rutskoin varapresidentin virastaan. Venäjän perustuslaillinen oikeus ja parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov julistivat toimen perustuslain vastaiseksi.
21. syyskuuta 1993 Jeltsin hajotti korkeimman neuvoston, mitä edustajat pitivät perustuslain vastaisena ja katsoivat presidentin oikeuksien lakanneen tämän seurauksena perustuslain artiklan 121–6 mukaan. Seuraavana yönä Rutskoi saapui parlamenttitalolle ja sai parlamentilta Venäjän virkaa tekevän presidentin aseman. Kaksiviikkoisen parlamenttitalon piirityksen ja mellakoinnin jälkeen Jeltsinille uskolliset armeijan joukot valtasivat parlamenttitalon ja Rutskoi pidätettiin muutamaksi kuukaudeksi, mutta syytteitä ei nostettu.
Vapauduttuaan Rutskoi perusti Derzava (Suurvalta) -nimisen puolueen, joka ei kuitenkaan päässyt duumaan vuoden 1995 vaaleissa sillä puolue sai vain 2,5 prosenttia annetuista äänistä. Sittemmin Rutskoi oli muun muassa Kurskin alueen kuvernöörinä 1996–2000 kommunistien ja "isänmaallisten voimien" tukemana. Hänen ehdokkuutensa jatkokaudelle estettiin vuonna 2000.
Kolmijokisenlammi (läntinen)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,4 metriä meren pinnan yläpuolella ja siihen laskee neljä ojaa ojitetulta suolta. Suo-ojien kautta laskevat myös Hietajärvi, Kaitalammi ja Hanhilammi. Läntinen lampi laskee itäiseen Kolmijokisenlammiin, joka on yhdysojan vuoksi samalla korkeudella. Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Rannat ovat suota ja niille on rakennettu kaksi vapa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Rimmilän ja Lautaportaan yhdistävältä tieltä.