google/wiki40b huggingface dataset:
Alcahest

Pelijärjestelmä

Alcahest on toimintaroolipeli, jossa käytetään ylhäältä alaspäin -näkökulmaa. Peli jakautuu kahdeksaan kenttään, joissa voi edistyä löytämällä esineitä, jotka auttavat päähenkilöä Alenia matkallaan, ja jokaisen kentän lopussa odottaa loppuvastus. Päihitettyään joitakin näistä, Alen saavuttaa erään elementaalisen Vartijan (joita on yhteensä neljä) kyvyt, ja Alenin seuraan liittyy matkan varrella myös viisi taistelutoveria.
Taistelussa, kuten useimmissa roolipeleissä, pelaajalla on elämäpisteitä, jotka laskevat vihollisten hyökätessä, manapisteitä, joita käytetään kutsumaan Vartijat, ja "erikoispisteitä", joilla taistelutoverit voivat käyttää erikoishyökkäyksiä. Jokaisen kentän lopussa Alenin elämänpisteet nousevat. Pelaaja saa hyökätä vihollisia kohti miekalla ja miekka voidaan ladata erikoishyökkäystä varten—hyökkäystyyppi riippuu tuolla hetkellä valitusta elementaalisesta Vartijasta. Pelissä ei ole akkuvarmennusta, ja sen takia pelaajalle annetaan salasana jokaisen kentän alussa.

Tarina

Tuhat vuotta sitten pahaenteinen tähti hohti taivaalla ja maailman reunalta nousi demonijumala Alcahest tuoden tuhoa ja aiheuttaen kuolemaa. Neljä maailmaa puolustavaa Vartijaa antoi yksittäiselle miekkailijalle voimansa ja demoni surmattiin. Tuhannen vuoden kuluttua taivaalla hohtaa taas uusi tähti, viitaten demonijumalan ylösnousemukseen.
Alcahestin tarina keskittyy Alen nimiseen nuoreen mieheen, joka on lähtenyt matkaan hakemaan tulen, veden, ilman ja maan neljä Vartijanterää (Guardian Blade) ja pysäyttämään pahaa voimaa.

Hahmot

Alenin seuraan liittyy viisi hahmoa pelin aikana. Pelissä on monta loppuvastusta ja neljä Vartijaa (The Four Guardians), jotka Alenin on löydettävä voittaakseen Alcahestin.
Vehkojan koulu

Vehkojan koulu on peruskoulu Hyvinkäällä. Koulu on perustettu vuonna 1967 ja sen yhteydessä on toiminut myös lukio. Nykyisellään koulussa on perusopetuksen vuosiluokat 1.–9.

Historia

Nykyinen Vehkojan koulu aloitti toimintansa Puolimatkan yhteiskouluna lukuvuonna 1967 - 68. Koulu toimi Hyvinkäänkylän vanhassa kansakoulussa.
Lukuvuonna 1972–73 siirryttiin uusiin tiloihin. Pääsuunnittelijana oli kaupunginarkkitehti Eila Karaila. Nykyinen koulurakennus vihittiin 12.12.1972. Niin oli viiden vuoden mittainen tilapäisissä olosuhteissa tapahtunut työskentely sivuutettu ja kouluun ensimmäiseksi otetuista oppilaistakin ne, jotka siirtyivät syksyllä 1972 lukioon, ehtivät päästä nauttimaan tarkoituksenmukaisesta ja erittäin viihtyisästä työympäristöstä nykyisen koulurakennuksen suojissa. Lukuvuonna 1974–75 koulun kahdeksannen työvuoden päättyessä koulun ensimmäiset oppilaat pääsivät ylioppilaiksi.
Lukuvuonna 1976–77 toimi koulu ensimmäistä vuottaan Vehkojan yläasteena.
Vuonna 1996 Vehkojan lukio lakkautettiin ja toiminta sekä koulun opettajat siirtyivät Hyvinkään yhteiskouluun ja Hyvinkään Sveitsin lukioon
Holomorfinen funktio

Matematiikassa holomorfiset funktiot ovat kompleksianalyysin keskeinen tutkimuskohde.  Holomorfinen funktio on yhden tai useamman muuttujan kompleksiarvoinen funktio, joka on kompleksisesti derivoituva jokaisen määrittelyjoukkonsa pisteen ympäristössä.  
Käsitettä analyyttinen funktio käytetään usein synonyyminä käsitteelle “holomorfinen funktio” 
, vaikka sanaa analyyttinen käytetään myös laajemmassa merkityksessä: se voi olla mikä tahansa funktio (reaalinen, kompleksinen tai vielä yleisempi tapaus), joka voidaan kehittää Taylorin sarjaksi jokaisessa määrittelyjoukkonsa pisteessä. Holomorfinen funktio on siis kompleksiarvoinen analyyttinen funktio.
Holomorfista funktiota, jonka määrittelyjoukko on koko kompleksitaso, kutsutaan kokonaiseksi funktioksi. Ilmaus "holomorfinen pisteessä z₀" ei tarkoita vain derivoituvuutta pisteessä z₀, vaan myös jossakin kompleksitasossa sijaitsevassa pisteen z₀ ympäristössä.

Terminologiaa

Sanan "holomorfinen" ottivat käyttöön kaksi Cauchyn oppilasta, Briot (1817–1882) ja Bouquet (1819–1895). Sanan juuret ovat kreikan kielen sanoissa ὅλος (holos), joka tarkoittaa kokonainen  ja  μορφή (morphē), joka tarkoittaa "muoto".

Esimerkkejä

Kaikki kompleksikertoimiset polynomifunktiot ovat holomorfisia kompleksilukujen joukossa, samoin 
sini, kosini ja eksponenttifunktio.
(Kompleksilukujen joukossa trigonometristen funktioiden ja eksponenttifunktion välillä on Eulerin kaavan mukainen yhteys.
Cauchy–Riemannin yhtälöiden seurauksena  reaaliarvoisen holomorfisen funktion on oltava vakio. Siten mm.z:n reaaliosa ja imaginaariosa eivät ole holomorfisia. Toinen tyyppiesimerkki ei-holomorfisesta funktiosta on kompleksikonjugaatti.
Lego-minihahmo

Lego-minihahmot tai -minifiguurit (puhekielessä ”Lego-ukot”) ovat Lego Groupin valmistamia noin neljän senttimetrin mittaisia muovisia leluhahmoja. Useimmilla hahmoilla on keltainen iho ja hymyilevät kasvot. Hahmoja myydään yleensä Lego-tuotepakkausten mukana, mutta niitä voi ostaa myös erikseen. Erilaisia Lego-minihahmoja on valmistettu lukematon määrä, ja ne ovat suosittu keräilykohde. Vuonna 2003 Lego Group ilmoitti valmistaneensa jo 3,7 miljardia minihahmoa.
Ensimmäiset minihahmot tuotiin markkinoille vuonna 1975. Niillä ei ollut vielä käsiä eikä liikkuvia jalkoja. Ensimmäiset nykyisenkaltaiset minihahmot tulivat myyntiin vuonna 1978. Niistä on tullut lähes yhtä tunnettuja kuin Lego-palikoista. Minihahmojen suosiota ovat kasvattaneet muun muassa legoanimaatiot.

Rakenne

Lego-minihahmot rakentuvat yhdeksästä osasta: jaloista, lantiosta, yläruumiista, päästä, käsivarsista ja niihin liittyvistä käsistä. Jokainen näistä osista voidaan irrottaa ja korvata toisenlaisella vastaavalla osalla. Minihahmon kädet voivat ottaa kiinni erilaisista Lego-osista joko erilaisten palikoiden alta, ohennetuista kohdista tai levyjen ja laattojen sivuilta. Minihahmojen pään päällä on nuppi, johon voi kiinnittää erilaisia tukkia, päähineitä sekä tavallisia Lego-palikoita.
Pop (albumi)

Tausta

1990-luvun alussa U2 uudisti musiikillista tyyliään merkittävästi industrial -musiikista, vaihtoehtorockista ja elektronisesta tanssimusiikista vaikutteita ammentaneella albumillaan Achtung Baby (1991), ja kokeellinen linja jatkui myös yhtyeen seuraavalla albumilla Zooropa (1993). Vuonna 1995 yhtyeen sivuprojektit tarjosivat mahdollisuuden perehtyä uusiin musiikillisiin tyylilajeihin yhä syvemmin. Basisti Adam Clayton ja rumpali Larry Mullen Jr. levyttivät electronica -tyylisen tunnuskappaleen elokuvaan Vaarallinen tehtävä, ja vuonna 1995 U2 ja tuottaja Brian Eno julkaisivat yhdessä Passengers -nimellä kokeellisen albumin Original Soundtracks 1.
Ennen kuin U2 aloitti Popin työstämisen vakavasti tarkoituksenaan levyttää uusi albumi, laulaja Bono ja kitaristi The Edge olivat kirjoittaneet albumille jo kappalemateriaalia. Zooropan säveltämisen ja levyttämisen aikana syntyneet ”If You Wear That Velvet Dress”, ”Wake Up Dead Man”, ”Last Night on Earth” ja ”If God Will Send His Angels” olivat jo käytännössä valmiita kappaleita, ja lisäksi valmiina oli myös osia kappaleista ”Mofo” ja ”Staring at the Sun”.

Levyttäminen

Pop -albumilla U2 halusi jatkaa Achtung Babyn ja Zooropan kokeellisella linjalla, ja tämän johdosta yhtye pestasi avukseen useita eri tuottajia työstämään uusia ideoita. Albumin pääasiallisena tuottajana toimi Zooropan tuottanut sekä Achtung Baby- ja The Joshua Tree -albumit äänittänyt Mark ”Flood” Ellis. Flood on kuvannut rooliaan Popin tuottajana ”luovaksi koordinaattoriksi”. Äänittäjänä ja tuottajana työskennelleen Howard ”Howie B” Bernsteinin tehtävänä oli esitellä yhtyeelle uusia electronica -tyylejä, joten albumin työstämisen aikana hän vei yhtyeen jäseniä aktiivisesti eri yökerhoihin tanssimusiikin ja kulttuurin äärelle. Tavoitteena oli tehdä Popista uudella soundilla varustettu albumi, joka olisi silti yhä tunnistettavissa U2:n levyttämäksi.
Ivan Brunetti

Ivan Brunetti (3. lokakuuta 1967, Italia) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Brunettin piirrostyyli vaihtelee tikku-ukoista äärimmäiseen realismiin. Tyylistä riippumatta sarjat edustavat nihilististä maailmankatsomusta. Sarjojen huumori perustuu pitkälti tabuille - kuten pedofilia - nauramiseen. Brunettin tunnetuin työ on omaelämäkerrallinen Fantagraphicsin julkaisema Schizo- lehti.
Coco Chanel & Igor Stravinsky

Tuotanto

Kevätuhri-jakson musiikin esitti Berliinin filharmonikot Simon Rattlen johdolla. Vatslav Nižinskin baletin rekonstruoi koreografi Dominique Brun.
Chanelin muotitalo auttoi elokuvantekijöitä antamalla arkistonsa käyttöön ja lainaamalla Chanelin mallina Ranskassa toimineelle näyttelijä Anna Mouglalisille useita alkuperäisiä asuja. Kounen sai vapaasti kuvata Coco Chanelin Rue Gamboninin asunnossa. Karl Lagerfeldt suunnitteli Mouglalisille Chanel-henkisen uuden asun Kevätuhrin ensi-iltakohtausta varten.

Juoni

Nuoren venäläisen säveltäjän Igor Stravinskyn uutuusbaletin Kevätuhri ensi-ilta Pariisin Théâtre des Champs-Elysées'ssä vuonna 1913 päättyy skandaalinkäryisesti buuauksiin ja ulosmarsseihin. Muotisuunnittelija Coco Chanel istuu yleisön joukossa ja panee merkille Stravinskyn avantgardistisen sävelkielen. Stravinskyn urakehitys pysähtyy ja lokakuun vallankumous tekee venäläisestä maattoman.
Muutamia vuosia myöhemmin muodinluojan ja musiikintekijän tiet kohtaavat. Uransa huipulle kohonnut Chanel kutsuu säveltäjän perheineen Pariisin ulkopuolella Garchesissa sijaitsevaan suureen kartanoonsa. Chanel tarjoaa säveltäjälle taloaan työskentelykäyttöön. Ennen pitkää muusikon ja mesenaatin välille syttyy rakkaus, joka muuttuu kolmiodraamaksi, kun Stravinskyn vaimo saa tietää asiasta.

Vastaanotto

Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,0.
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan filmin joukkoon.
Hermès (sukkula)

Hermès [ermes] oli Ranskan avaruusjärjestön 1980-luvulla kehittämä avaruussukkula, josta tuli ESAn ohjelma 1990-luvulla. Hermès-ohjelma alkoi Ranskassa vuonna 1978. Nimettynä sukkulaprojektina se alkoi vasta marraskuussa 1987. Tällöin sen kaavaltiin olevan käytössä vuonna 1995. Ohjelma kuitenkin lopetettiin vuonna 1993 ohjelman kustannusylitysten ja ESAn rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Ohjelma oli syntynyt aikana, jolloin NASA Avaruussukkula oli operatiivisessa käytössä ja Neuvostoliitto rakensi Buran-sukkulaansa. Hermeksen piti lentää länsi-eurooppalaiselle avaruusasemalle (Man-Tended Free Flyer, MTFF), mutta tämäkään hanke ei toteutunut.
Euroopan avaruusjärjestöllä ESAlla on kuitenkin edelleen oma avaruussukkulaohjelmansa, nimeltä Phoenix. Tavoitteena on saada sukkula käyttöön suunnilleen vuosina 2015–2020. ESA teki toukokuussa 2004 Kiirunassa sukkulan pienoismallilla koelennon, jolla testattiin onnistuneesti automaattista laskeutumista.

Muiden Euroopan maiden hankkeet

ESAn kehitellessä Hermès-sukkulaansa keskittyi Saksa omaan Sänger-avaruussukkulaansa. Myös Englanti suunnitteli HOTOL-sukkulan rakentamista. Molemmat projektit kuitenkin lopetettiin jo kauan ennen prototyypin rakentamista, syynä rahoitusongelmat.

Tekniikkaa

Hermès oli tarkoitus laukaista Ariane 5-kantoraketilla, eikä sukkulassa ollut lainkaan omia voimakkaita rakettimoottoreita.
Hermès-sukkulassa on samoja piirteitä kuin amerikkalaisessa 1950-luvun lopun X-20 Dynasoar-sukkulasuunnitelmassa. Hermèsiin sopi kolme astronauttia ja 3 000 kg rahtia. Sen laukaisumassa oli 21 000 kg.
Hermès-sukkulan kehityksen päätekijät olivat ranskalaiset lentokonetehtaat Aérospatiale ja Dassault.

Tulevaa

ESAlla on käynnissä uusien kantorakettien kehitysohjelma (FLTP, Future Launcher Technology Programme). Siihen on vuosien ajan kuulunut esitutkimuksia myös avaruussukkuloista. NASAn Orion-alukseen ESA ei ole ottanut siihen kantaa, vaikka sen alkuvaiheessa oli mukana EADS ja Alenia. Venäjän Kliper-sukkulaa ESA on rahoittanut pienellä summalla 2000-luvulla.
Ignasi Miquel

Seurajoukkueura

Barcelonassa syntynyt ja uransa aloittanut Miquel teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Arsenalin kanssa vuonna 2010. Hän on pelannut Arsenalin paidassa Valioliigaa viidessä ottelussa. Hän teki maalin, kun Arsenal kaatoi Coventry City FC:n Englannin liigacupissa 6-1 vuonna 2012. Vuonna 2013 Miquel siirtyi lainasopimuksella Leicesteriin, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa liigacupissa Carlisle United FC:tä vastaan. Hän onnistui jälleen liigacupissa maalinteossa Fulham FC:tä vastaan. Kesällä 2014 Miquel siirtyi pysyvällä sopimuksella Mestaruussarjaan pudonneeseen Norwich Cityyn. 30. heinäkuuta 2015 Miquel kirjoitti sopimuksen Pontaferradinan kanssa purettuaan ensin sopimuksen Norwich Cityn kanssa.

Maajoukkueura

Miquel on edustanut Espanjaa sekä U19- että U21-maajoukkueissa. Hän on pelannut näissä yhteensä yhdeksän ottelua ja iskenyt yhden maalin. Hän kuului myös Espanjan alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen, kun se voitti ikäluokkansa Euroopan mestaruuden Romaniassa vuonna 2011. Miquel oli joukkueen avainpelaajia pelaten jokaisessa ottelussa täydet minuutit.
Olga Oinola

Olga Adéle Oinola, vuoteen 1906 Johansson (2. heinäkuuta 1865 Leppävirta – 6. marraskuuta 1949) oli suomalainen kansakoulunopettaja.
Oinolan vanhemmat olivat maanmittari Josef Salomon Johansson ja Gustava Ehnberg. Oinola valmistui tyttökoulusta 1879, jatko-opistosta 1887. Hän teki opintomatkan Saksaan 1911 ja 1913. 
Oinola oli Helsingin kaupungin yleisen suomalaisen kansakoulun opettaja 1888–1930, tyttöjen ammattikoulun äidinkielen ja terveysopin tuntiopettaja 1905–1923.
Hän oli myös monissa luottamustoimissa, kuten kaupunginvaltuuston jäsen (kok.) 1919–1920 ja 1931–1936, köyhäinhoitolautakunnan jäsen vuoteen 1936, Suomalaisen naisliiton keskushallituksen jäsen 1907–1949, puheenjohtaja 1913–1921 ja 1932–1934, Suomen opettajien raittiusliiton varapuheenjohtaja 1922–1932, puheenjohtaja 1932–1935, kunniajäsen 1935, Naisten raittiuskeskuksen varapuheenjohtaja 1921–1939, Naisopettajayhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1913.
Oinolan erityisen kiinnostuksen kohteita olivat yhteiskunnallinen työ, etenkin raittius- ja naisasia.
Kōichi Ishii

Kōichi Ishii (jap. 石井 浩一, Ishii Kōichi, s. 9. kesäkuuta 1964) on japanilainen videopelisuunnittelija. Hän toimii nykyisin Grezzo-pelitalon toimitusjohtajana.
Ishii alkoi työskennellä Squarella 1980-luvulla ja suunnitteli aluksi pääasiassa Final Fantasy -sarjan pelejä, joiden yhteydessä hän kehitti sarjan maskotteina pidetyt chocobo ja moogle-hahmot. Ohjattuaan vuonna 1991 julkaistun Mystic Questin hän myös loi Seiken densetsu -pelisarjan, johon kuuluvissa peleissä hän on toiminut lähinnä ohjaanana ja tuottajana. Final Fantasyn ja Seiken densetsun lisäksi Ishii on työskennellyt SaGa -sarjan suunnittelijana. Kun Squaren fuusioitui Enixin kanssa, Ishiistä tuli Square Enixin tuotantoryhmä 8:n johtaja. Lähdettyään yhtiöstä hän perusti joulukuussa 2006 oman Grezzo-pelinkehitysyhtiönsä.
Shillong

Shillong (hindiksi िशलांग, bengaliksi শিলং) on Meghalayan osavaltion pääkaupunki Intiassa. Vuonna 2001 kaupungissa laskettiin asuvan noin 260 000 ihmistä. Tähän lukuun sisältyy ensimmäistä kertaa arvio kaupungin slummien asujaimistosta.
Shillong sijaitsee Himalajan juurella 1 500 metrin korkeudessa, joten ilmasto on siellä miellyttävämpi kuin Intian trooppisissa osissa. Shillong oli Assamin pääkaupunki vuoteen 1973, jolloin Assam ja Meghalaya erosivat toisistaan.
Alueen nähtävyyksiä ovat luolat, vuorikiipeilyreitit ja vesiputoukset. Shillongiin ei ole rautatietä, ja lähin pieni lentokenttä on 30 kilometrin päässä.
Amberian Dawn

Historia

Amberian Dawnin esikoisalbumi River of Tuoni julkaistiin Suomen Musiikin kautta 30. tammikuuta 2008. Se sijoittui Suomen albumilistalla sijalle 36.
Loka-marraskuussa 2008 Amberian Dawn kiersi kuukauden Epican main supporttina Euroopassa. Maaliskuussa 2009 River of Tuoni voitti Metal From Finland Awards -yleisöäänestyksen kategoriassa "Vuoden 2008 Debyyttialbumi". 
Yhtyeen toinen pitkäsoitto, The Clouds of Northland Thunder, julkaistiin Aasiassa 22. huhtikuuta 2009 ja Suomessa 13. toukokuuta. Muualla Euroopassa 17 maassa albumi julkaistiin 27. kesäkuuta. Levyn julkaisua seurasi yhtyeen uran toinen kuukauden mittainen Euroopan kiertue yhdessä Epican ja Sons of Seasonsin kanssa. 
Yhtye siirtyi kolmannen levynsä myötä Spinefarm Records/Universal Musicille ja End of Eden -albumi julkaistiin vuonna 2010. Spinefarm Records julkaisi levyn Suomessa ja Euroopassa. Aasian ja Japanin julkaisun hoiti Marquee Avalon. Levy nousi Suomessa Rumban Albumilistalla sijalle 20. 
Levyllä vierailevat muun muassa Stratovariuksen Jens Johansson sekä oopperalaulaja Markus Nieminen. Levyn myötä yhtye kiersi Eurooppaa kolmannen kerran Out of the Dark -festivaalikiertueen kanssa syksyllä 2011. 
Neljäs albumi Circus Black julkaistiin vuonna 2012 ja se nousi Suomen viralliselle listalle sijalle 41. Levyllä vierailevat mm. Stratovariuksen Timo Kotipelto ja Jens Johansson. Timo Kotipelto esiintyy myös sinkkubiisistä tehdyllä musiikkivideolla ("Cold Kiss"). Spinefarm Records/Universal Music hoitivat maailmanlaajuisen julkaisun.
Loppuvuodesta 2012 yhtye päätti yhteistyönsä laulaja Heidi Parviaisen kanssa. Joulukuussa yhtyeen uuden laulajan ilmoitettiin olevan Capri. Yhtyeen miehistö vaihtui myös, kun rumpali Heikki Saaren ja kitaristi Kasperi Heikkisen tilalle palasivat rumpali Joonas Pykälä-aho ja kitaristi Emil Pohjalainen. 2013 yhtye äänitti ja julkaisi kokoelmalevyn Re-Evolution uuden laulajansa Caprin kanssa.  
Spinefarmin jälkeen levy-yhtiöksi vaihtui vuonna 2014 Napalm Records, joka julkaisi Magic Forest -nimisen albumin maailmanlaajuisesti.  
Viimeisin albumi Innuendo julkaistiin maailmanlaajuisesti lokakuussa 2015 Napalm Recordsin kautta. Ennen julkaisua kitaristi Kimmo Korhonen erosi yhtyeestä.

Rock Band Networkissa

Amberian Dawn on julkaissut Rock Band Network -palveluun kappaleita vuodesta 2008 lähtien. He ovat lisänneet kappaleita enemmän kuin yksikään muu artisti. 29.02.2012 kappaleita oli 41. Harmonix valitsi heidät kesäkuussa 2011 Kuukauden artistiksi. Yhtyeen kosketinsoittaja & kitaristi "Tuomas Seppälä" on Harmonixin tuolloin pitämässä haastattelussa kertonut Rock Band Networkin olevan heidän musiikillensa hyvä levityskanava, koska Rock Bandin pelaajakunnasta valtaosa pitää teknisestä haastavuudesta, mitä heidän musiikkinsa tarjoaa. Tarkkoja myyntilukuja he eivät ole paljastaneet, mutta Seppälä on kertonut että heidän suosionsa on ollut niin suurta että jatkossa kaikki heidän kappaleensa päätyvät palveluun.
Jalkapallon Suomen Cup 2010

Jalkapallon Suomen Cup 2010 oli 56. jalkapallon Suomen Cupin järjestämisvuosi. Cupiin osallistui kaiken kaikkiaan 271 joukkuetta. Yksikään Veikkausliiga-joukkueista ei jättänyt cupia väliin. Cupin finaali pelattiin 25. syyskuuta.

Loppuottelut

Suomen Cupin finaalitapahtuma pelattiin 25. syyskuuta 2010. Tapahtumassa huipentuivat miesten ja naisten cupit. Lisäksi pelattiin pikkufinaalit, joissa kohtasivat miehissä kaksi parasta ykköstä alemmalla sarjatasolla pelaavaa joukkuetta sekä naisissa kaksi parasta naisten liigaa alemmalla sarjatasolla pelaavaa joukkuetta.
CSC – Tieteen tietotekniikan keskus

Supertietokoneet

CSC:n palvelinympäristö käsittää useita eri supertietokoneita, tietokantapalvelimia ja informaatiopalvelimia, jotka on kytketty toisiinsa nopeilla tietoliikenneyhteyksillä. Tulosten tallennukseen on tarjolla mittavat tiedosto- ja arkistopalvelimet. CSC:n koneisiin saa yhteyden Funet-verkon kautta.

Sisu ja Taito

2013 Kajaanin uuteen datakeskukseen asennettiin CSC:n uudet supertietokoneet: Cray XC30 "Cascade" -perustainen Sisu, sekä HP ProLiant SL230s -palvelimista koostuva superklusteri Taito. Aluksi järjestelmien suorituskyky oli molemmilla noin kolminkertainen edellisen sukupolven Superkoneeseen (Louhi) verrattuna (Taito 190 Tflop/s). Sisu avattiin käyttäjille maaliskuussa 2013 ja Taito avattiin myöhemmin samana keväänä.
Sisu sai lopullisen kokoonpanonsa, kun koneen prosessorit vaihdettiin syyskuussa 2014 uusiin Intelin Xeon E5 Haswell -palvelinprosessoreihin. Teoreettinen huipputeho on 1,7 petaflopsia eli 1,7 · 10¹⁵ liukulukulaskutoimitusta sekunnissa, mikä teki siitä tuolloin Pohjoismaiden nopeimman supertietokoneen.
Suomalaisille ja eurooppalaisille tutkijoille Sisusta on monialaista hyötyä. Sitä käyttävät esimerkiksi ilmaston, astrofysiikan ja nanotekniikoiden tutkijat, samoin materiaali- ja biotieteilijät sekä fuusioenergian ja uusiutuvien energiamuotojen tutkijat.

Louhi ja Murska

CSC:n edelliset tehokkaimmat supertietokoneet olivat Cray XT4/XT5 (Louhi) ja HP CP4000 BL Proliant (Murska). 
Cray XT4/XT5:n huipputeho oli 10,5 Tflop/s (10,5 biljoonaa liukulukuoperaatiota sekunnissa) ja sen lopullisessa kokoonpanossa vuoden 2008 lopussa huipputeho oli 70 Tflop/s. HP CP4000 BL Proliant -superklusterin huipputeho oli 10,6 Tflop/s.
Vuoden 2008 jälkimmäisellä supertietokoneiden TOP500 -listalla CSC:n Louhi sijoittui sijalle 32 mitatulla 76,5 Tflop/s:n huipputeholla.

LUMI

Vuonna 2020 Kajaaniin sijoitetaan uusi supertietokone LUMI (engl. Large Unified Modern Infrastructure), josta tulee yksi maailman tehokkaimmista supertietokoneista. Teoreettinen huipputeho on yli 200 petaflopsia eli 200 · 10¹⁵ liukulukulaskutoimitusta sekunnissa.

Ympäristö

CSC:n kaksi palvelinkeskusta kuluttivat 2009 kahdeksan gigawattituntia sähköä vuodessa. Sähkö ostetaan Ekoenergia-merkittynä. Maailman ekotehokkaimpien tietokoneiden Green 500 -listalla Cray XT4/XT5 sijoittui sijalle 128 vuonna 2010.
Furby

Furby on vuonna 1998 myyntiin tullut karvainen lelu/robotti, joka muistuttaa ulkonäöltään hieman pöllöä. Furbyilla on isot, lepakkomaiset korvat ja linnun jalat. Minkäänlaisia siipiä tai käsiä Furbyilla ei ole.
Vuonna 2005 myyntiin tuli uudistettuja ja entistä kehittyneempiä Furbyja, jotka osasivat mm. tunnistaa ääntä.
Furby.comin mukaan uusi Furby-mallisto tuli markkinoille syyskuussa 2013.
Furby oli alun perin Tiger Electronic -yhtiön tuote, mutta sen valmistus lopetettiin vuonna 2001. Hasbro alkoi valmistaa Furbyja uudelleen vuonna 2005. Vuonna 2014 tulivat markkinoille Furby Boomit, joille on tehty oma nettisovellus. Sovelluksen avulla Furby Boomia voi syöttää, käyttää vessassa ja suihkussa sekä ottaa siitä röntgenkuvan. Furbyjen ja Furby Boomien lisäksi on olemassa sekä virtuaalisia että oikeita Furby Furblingseja, jotka ovat Furby Boomien poikasia. Furby Furblingseja voi hoitaa sekä oikeasti että virtuaalisesti nettisovelluksen avulla. Tavallisillekin Furbyille on kehitetty oma, joskin hiukan yksinkertaisempi nettisovellus. Furbyille myydään myös tarvikkeita, esim. tuoleja, aurinkolaseja sekä kantolaukkuja.