google/wiki40b huggingface dataset:
Vsevolod Ivanov

Vsevolod Vjatšeslavovitš Ivanov (ven. Все́волод Вячесла́вович Ива́нов, 24. helmikuuta 1895 Semipalatinskin läänin Pavlodarin kihlakunnan Lebjažje – 15. elokuuta 1963 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vsevolod Ivanov syntyi opettajan perheeseen, kävi alkeiskoulun ja lähti varhain maailmalle kierrellen pitkin Siperiaa, Uralia ja Kazakstania ja kokeillen eri ammatteja. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1915. Vuonna 1921 Ivanov asettui Pietariin, jossa hän liittyi Serapion-veljien kirjailijaryhmään. Vuosina 1921–1923 hän julkaisi joukon Venäjän kansalaissotaa kuvaavia ”partisaanikertomuksia”. Niistä tunnetuin on Panssarijuna 14–69 (Bronepojezd 14–69, 1922), jonka kirjailija muokkasi näytelmäksi vuonna 1927.
1920-luvulla Ivanov kirjoitti aiheiltaan ja kieleltään erikoista ”ornamentaalista” proosaa, joka herätti voimakasta arvostelua proletaarikirjailijoiden taholta. 1930-luvun alussa hän siirtyi sosialistisen realismin mukaisiin teemoihin. Vuosina 1934–1935 kirjailija julkaisi omaelämäkerrallisen romaanin Pohoždenija fakira (”Fakiirin seikkailut”) ja vuonna 1939 kansalaissotaa virallisen idologian valossa käsittelevän romaanin Parhomenko. Toisen maailmansodan aikana hän toimi sotakirjeenvaihtajana ja kirjoitti tyyliltään pateettisen romaanin Pri vzjatii Berlina (”Berliiniä vallatessa”, 1946). Myöhemmin Ivanov julkaisi lähinnä muistelmia ja muokkasi uudelleen aikaisempia teoksiaan. Monet niistä ilmestyivät vasta kirjailijan kuoltua.
Kuulamakrilli

Koko ja ulkonäkö

Kuulamakrilli kasvaa keskimäärin 50 cm pitkäksi. Sen muuten suomuttoman vartalon etuosassa ja kyljissä toiseen selkäevään asti on suurehkoja suomuja.
Kuulamakrillin vartalo on sininen selässä tummempi, vatsassa vaaleampi. Pään etuosa on tummempi kuin kiduskannet. Makrillimaisia raitoja on vain kylkiviivan yläpuolella vartalon takaosassa. Sen ensimmäinen selkäevä on lyhyt ja kolmiomainen, lähes samanlainen kuin toinen selkäevä ja peräevä. Harvalla muulla makrillilla se on samanlainen. Kaikki evät ovat sinertävän- tai tummanharmaita.

Levinneisyys

Kuulamakrillia tavataan useimmilla maapallon lämpimillä merialueilla. Itäisen Tyynenmeren kannat on kuvattu omaksi alalajikseen A. rochei eudorax. Kuulamakrilli näyttää olevan herkästi haavoittuva laji, sillä sen esiintymisalueet ovat supistuneet.

Ravinto

Kuulamakrillit syövät suurissa parvissa pienempiä kaloja, kalmareita, äyriäisiä ja sirkkaäyriäisiä.

Kalastus

Kuulamakrilli on erittäin arvostettu punertavalihainen kala, jota pyydetään suuria määriä lähinnä troolilla sen kutemisaikana, loppukesällä. Kalaa ei yleensä näekään Euroopan kalatiskeillä -ja toreilla muihin vuodenaikoihin.
Salt-N-Pepa

Salt-N-Pepa on yhdysvaltalainen hip hop -trio. Jäsenet ovat syntyneet Queensissa, New Yorkissa. Yhtye aloitti toimintansa 1980-luvulla, ja sen levytyksiä on kansainvälisesti myyty kaikkiaan yli 10 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1995 Salt-N-Pepa sai Grammy-palkinnon.
Rooman olympiastadion

Rooman olympiastadion eli Stadio Olimpico on Roomassa sijaitseva urheilustadion. Se on kahden jalkapalloseuran, AS Roman ja SS Lazion, kotikenttä, mutta sitä käytetään myös yleisurheilukilpailuissa. AS Roman kannattajat ovat Curva Sudissa ja Lazion kannattajat Curva Nordissa. Stadion avattiin 1937, viimeisin remontti tehtiin 2008, jolloin katsojakapasiteetiksi muodostui 72 700 paikkaa. Stadionilla on järjestetty myös useita konsertteja, joissa ovat esiintyneet muun muassa Iron Maiden, Madonna, Rolling Stones, Muse ja U2.
Olympiastadion on toiminut päänäyttämönä muun muassa vuoden 1960 kesäolympialaisissa, vuoden 1990 jalkapallon MM-kisoissa sekä vuoden 1987 yleisurheilun MM-kilpailuissa. Stadionilla järjestettiin myös  Mestareiden liigan finaali 2009.
Mankala-periaate

Mankala-periaate on toimintatapa, jossa usea yhtiö yhdessä perustaa voittoa tuottamattoman osakeyhtiön yhteistä tarkoitusta varten. Malli on käytössä erityisesti energia-alalla, jossa on useita Mankala-yhtiöitä, joita on perustettu yhden tai useamman voimalaitoksen rakentamista ja operointia varten. Osakeyhtiön osakkaat rahoittavat laitoksen rakentamisen ja ylläpidon ja vastavuoroisesti ne saavat rakennetusta laitoksesta sähköä omakustannushintaan.
Käytäntö on laillinen, koska korkein hallinto-oikeus (KHO) hyväksyi sen kahdessa ratkaisussaan vuosina 1963 ja 1968 (KHO 1963 I 5 ja KHO 1968 B II 521). Toinen ratkaisuista koski Oy Mankala Ab:tä, siksi tätä toimintamallia alettiin kutsua Mankala-periaatteeksi. Tuolloin kiista koski sitä, että kunnat halusivat, että niiden alueella tuotettu sähkö olisi arvostettu siirtohintaa korkeampaan hintaan siksi, että alihintaiseksi epäilty sähkö vähensi kuntien yritystulosta saamaa kunnallisveroja ja kuntien näkökulmasta vaikutti peitellyltä osingonjaolta. 
Mankala-yhtiöt ovat osakeyhtiöitä ja osakkaiden vastuu määräytyy osakeyhtiölain mukaisesti. Mankala-yhtiön omistajat sopivat osakassopimuksessa vastaavansa voimayhtiölle yhtiön energian tuotannon aiheuttamista yhtiön normaaleista kustannuksista, kuten esimerkiksi käyttö- ja huoltokustannuksista, veroista, vakuutuksista, lainoista ja polttoainekustannuksista omistuksensa suhteessa. 
Keväällä 2010 europarlamentaarikot Satu Hassi ja Heidi Hautala (vihr) esittivät EU-parlamentille kirjallisen kysymyksen (E2217-10) Mankala-periaatteen laillisuudesta. Heidän mielestään kyse oli peitellystä osingonjaosta. EU-komissio tutki asiaa, mutta lopetti tutkimukset marraskuussa 2012.
Mankala-yhtiöitä ovat esimerkiksi Teollisuuden Voima, Pohjolan Voima ja Fennovoiman suomalainen osakas, Voimaosakeyhtiö SF.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956 – karsinnat

Vuoden 1956 jalkapallon olympiaturnaus oli ensimmäinen johon järjestettiin karsinnat. Olympialaisten jalkapalloturnaukseen oli määrä osallistua 16 joukkuetta, mutta viisi kisoihin selviytynyttä maata vetäytyi turnauksesta. Jotkut karsintoihin lähteneet maat vetäytyivät jo karsinnoista. Isäntämaa Australia selviytyi turnaukseen automaattisesti.
Lännen Uutiset

Lännen Uutiset oli Oregonin Astoriassa vuosina 1905–1913 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Useita amerikansuomalaisia lehtiä toimittanut Fred Karinen perusti Lännen Uutiset edellisenä vuonna lakanneen Lännettären jatkajaksi. Sen toimittajana työskenteli Kalle Haapakoski. Karisen kuoltua vuonna 1909 lehden omistajat ja toimittajat vaihtuivat moneen kertaan. Sosialistisen Toverin kanssa kilpaillut Lännen Uutiset oli poliittisesti neutraali ja noudatteli lähinnä mainostajiensa näkökantoja. Kerran viikossa ilmestyneen lehden levikiksi ilmoitettiin 4 700 kappaletta vuonna 1910.
Samanniminen J. W Lähteen ja Otto Massisen lehti ilmestyi Wyomingin Rock Springsissä vuonna 1896. Oke Zatterlowin Lännen Uutiset ilmestyi Astoriassa vuosina 1946–1951.
Saksan 9. vuoristodivisioona

Nord

Saksan 3. vuoristodivisioonan siirtyessä vuoden 1941 lopulla Lapista Saksaan, se joutui jättämään Pohjanmeren jäätilanteen vuoksi vuoristojääkärirykmentti 139:n Suomeen. Rykmentistä, joka kuului 20. vuoristoarmeijan XVIII armeijakuntaan, täydennettiin keväällä 1944 lähes divisioonan vahvuinen ryhmä Kräutler (saks. Divisions-Gruppe Kräutler), joka sai 7. syyskuuta nimekseen 140. erillisdivisioona (saks. Divisionsstab z.b.V. 140).
Divisioona muodostettiin Pohjois-Norjassa kenraalimajuri Mathias Kräutlerin komentamasta 140. erillisdivisioonasta, joka nimettiin 9. vuoristodivisioonaksi 6. toukokuuta 1945. Divisioona antautui briteille vain muutamaa päivää myöhemmin.

Ost

Divisioona muodostettiin taisteluosasto Semmeringistä, jonka tehtävänä oli puolustaa Semmeringin solaa itäisessä Itävallassa. Osastoon kuului muun muassa Dachsteinin vuoristotykistökoulun henkilöstöä, vuoristodivisioona Steiermark, 13. SS-täydennysvuoristopataljoona Leobenissa sekä poliisin ja RAD-osastojen henkilöstöä. Lisäksi siihen kuului hävittäjälennosto Boelcken maahenkilöstöä. Näistä oli muodostettu vuoristokoulun esikunnasta divisioonan esikunta, vuoristojääkärirykmentit 154 ja 155, vuoristotiedustelupataljoona 56, 48. panssarintorjuntakomppania, vuoristotykistörykmentti 56 ja vuoristopioneerikomppania.
Taisteluosasto Raithel taisteli eversti Heribert Raithelin johdolla etenevää puna-armeijaa vastaan 4. huhtikuuta 1945 alkaen osana Saksan 6. armeijaa. Taisteluosastosta muodostettiin 25. huhtikuuta vuoristodivisioona Steiermark mutta se nimettiin toukokuussa edelleen 9. vuoristodivisioonaksi. Viikkoa myöhemmin toinen maailmansota päättyi Euroopassa Saksan antautumiseen ja divisioonan jäänteet antautuivat pääosin länsiliittoutuneille.
Polymyosiitti

Polymyosiitti on tulehduksellinen lihassairaus. Tavallisesti potilaat ovat keski-ikäisiä tai vanhempia, ja naisilla sairaus on miehiä yleisempi.
Polymyosiitin mahdollisia oireita ovat lihasheikkous, väsymys, heikentynyt rasituksen sietokyky, kipu, lihasten kosketusarkuus, nielemisvaikeudet, vatsaoireet ja toisinaan sydänperäinen oireilu. Yleisoireita ovat lisäksi kuumeilu ja pahoinvointi.
Polymyosiittitulehdusta hoidetaan pääasiassa kortikosteroideilla. Mahdollisten liitännäissairauksien varhaisen havaitsemisen kannalta oleellista on myös potilaan seuranta.
Polymyosiitin perimmäinen syy on tuntematon, vaikka autoimmuunitekijöillä, perimällä ja mahdollisesti viruksilla uskotaan olevan vaikutusta sen syntyyn.
M/28

M/28 tai ”Pystykorva” on Suojeluskuntajärjestön pulttilukkoinen kiväärimalli, joka valmistettiin kokoamalla vanhoista Mosin Nagant M/1891 -kiväärin osista (joita hankittiin myös ulkomailta) sekä uusimalla piippu sekä etutähtäin. Alkuperäiset valmistajatehtaan merkit poistettiin hiomalla ennen uudelleensinistystä. Puuosat puhdistettiin, hiottiin ja lakattiin uudelleen.
Kiväärissä on kiinteä viiden patruunan makasiini. Patruuna on alun perin venäläinen 7,62x54R. Merkintä tarkoittaa sitä, että piipun nk. pikkukaliiberin mitta on 7,62 millimetriä, hylsyn pituus 54 millimetriä ja hylsy on laippakantainen eli rimmed. 
Suomalainen versio kaliiberista on merkitty 7,62x53R Finnish, piipun pikkukaliiberi (rihlan päältä mitattu) sekä isokaliiberi (rihlauran pohjalta mitattu) ovat suomalaisessa versiossa ahtaammat. 
Kiväärin pituus on 119 cm, piipun pituus 68,5 cm ja paino 4,88 kg. Takatähtäin on alkuperäinen Mosin Nagant 1891 -kiväärin ”rotanloukku”, mutta sen oikeaan kylkeen on lisätty etäisyydet metreinä venäläisten arsinoiden lisäksi. Etutähtäin on suomalainen ja sen jyvä on suojattu korvakkeilla, tästä tulee aseen lempinimi ”Pystykorva”. 
Kivääri suunniteltiin vuonna 1927 ja Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja "valmisti" sitä noin 30 000 kappaletta vuosien 1928–1933 välillä.
M/28:n erottaa M/27-kivääristä Suojeluskunnan leiman ja erilaisen etuhelan sekä takatukin hihnan kiinnityksen ansiosta.
Aseen käyttäjiin kuului myös talvisodan tarkka-ampuja Simo Häyhä, joka suosi avotähtäimiä tuolloin jo tarkka-ampujakäytössä yleisten kiikaritähtäinten sijasta.
Hanhilampi (Saarijärvi, Kukko)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11,0 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Kiminginjoen valuma-alueeseen (35.637) se kuuluu.
Lähtevien laivojen kaupunki

Arviot

Teoksen saamat arvostelut olivat varsin myönteisiä. Etenkin Anna-Maria Tallgren kehui sitä Helsingin Sanomissa arviossaan, joka oli arvioista ensimmäinen. Hyvin harvassa arviossa oli kielteisiä sävyjä.
Valkoinen raivo

Juoni

Valkoinen raivo on kertomus Laurista, joka suunnitteli ja valmistautui tekemään massamurhia. Lauri haki kuitenkin apua, eikä toteuttanut ”fantasioitaan”. Myöhemmin hänestä tuli ihmismielen aggression ja väkivaltaisen käyttäytymisen akateeminen tutkija ja arvostettu tieteellinen asiantuntija, minkä kautta hän on perehtynyt massamurhiin peilaten myös omia kokemuksiaan niihin. Tältä pohjalta Lauri on luonut teorian ”valkoisesta raivosta”. Laurin mukaan on olemassa useita ihmisiä, jotka ovat koulukiusaamisen ja lapsuudessa koetun trauman yhdistelmän seurauksena täynnä ”valkoista raivoa”, mikä voi äärimmillään johtaa kouluampumisiin ja muihin väkivaltaisiin tekoihin.
Elokuvassa seurataan Laurin tarinaa; kuinka hänestä tuli valkoisen raivon kantaja ja kuinka hän tiedostamisen ja oman aktiivisuutensa avulla selviytyi lopulta raskaasta taakastaan.

Vastaanotto

Iltalehden Juuso Määttänen kuvaili dokumenttielokuvan käsittelevän laajemmin käsittämättömiä väkivallantekoja: "Valkoinen raivo kertoo kaiken mitä vihasta tarvitsee tietää. [Elokuva] on tehty erittäin taitavasti. Se pitää otteessaan alusta loppuun". 
Keskisuomalaisen Jarmo Valkola luonnehti elokuvaa tyylillisesti yhtenäiseksi ja teemoiltaan kiinteäksi "Voiko ajankohtaisempaa teosta olla. Halonen osoittaa, miten juuri elokuva voi olla sopiva instrumentti näiden asioiden syvempään pohdintaan".
Boeing 707

Historiaa

707 perustui prototyyppiin nimeltä Boeing 367-80, jota kutsuttiin ”Dash 80”:ksi. Tämä prototyypin pohjalta kehitettiin myös Yhdysvaltain ilmavoimien käyttämät kuljetuskone C-135, ilmatankkauskone KC-135 Stratotanker, tutkavalvontakone E-3 Sentry, ilmavoimien E-8 JSTARS -maavalvontakone sekä laivaston viestikone E-6 Mercury. 707:ää varten runkoa levennettiin 15 cm, jotta siihen mahtuisi kuusi istuinta rinnakkain. Samaa rungon poikkileikkausta on käytetty Boeingin myöhemmissä malleissa 737 ja 757.
Ensimmäinen 707 lensi joulukuussa 1957 ja aloitti liikennöinnin vuonna 1958 Pan Amin väreissä tyyppitunnuksella 707-120. Tästä kehitettiin 707-120B, jossa oli tehokkaammat, taloudellisemmat ja hiljaisemmat moottorit.
707-220 oli samanlainen kuin 707-120, mutta siinä oli tehokkaammat moottorit kuumilla ja korkeilla paikoilla sijaitsevia lentokenttiä varten. Tätä tyyppiä valmistettiin ainoastaan viisi kappaletta, koska sen polttoaineenkulutus oli suuri.
Myöhemmin kehitettiin 707-320- ja 707-420 -mallit, joilla oli suurempi kantavuus ja polttoainekapasiteetti sekä suuremmat siivet. 707-320:ssä oli myös iso rahtiovi. Myös 707-320:stä tuli myöhemmin tehokkaammilla, taloudellisemmilla ja hiljaisemmilla moottoreilla varustettu versio 707-320B.
707-020 suunniteltiin lyhyitä kiitoteitä varten, se oli kevyempi ja nopeampi kuin alkuperäinen 707. Se kuitenkin nimettiin markkinoinnillisista syistä Boeing 720:ksi. Vähän aikaa sitä kutsuttiin myös Boeing 717:ksi. Boeing 727 korvasi myöhemmin tämän mallin. Tätä versiota ei valmistettu kovin paljon.
707-700 suunniteltiin, mutta se ei koskaan päässyt tuotantoon asti.
1960-luvulla kuviteltiin yleisesti, että lentoliikenteen tulevaisuus olisi yliäänikoneissa. Kun niiden kehitys ei ollutkaan odotusten mukaista, suuntautui lentoyhtiöiden kiinnostus entistä suurempiin ääntä hitaammin kulkeviin matkustajakoneisiin. Boeing selvitti mahdollisuutta rakentaa 707:sta pidempää versiota, mutta se olisi vaatinut laskutelineiden ja siipilaatikon täydellistä uusimista sekä lisäksi tehokkaammat moottorit kuin markkinoilla oli tarjolla. Siksi Boeing päätti kehittää kokonaan uuden konetyypin, joka esiteltiin 30. syyskuuta 1968 nimellä Boeing 747.
707:iä on edelleen jonkin verran liikenteessä, lähinnä rahtikoneina sekä hallitusten VIP-koneina.
Fosfolipidi

Fosfolipidit ovat eräs lipidien alaluokka. Fosfolipideissä kolmihiilisen glyserolimolekyylin kahteen hiileen on esteröitynyt rasvahappo ja kolmanteen hiileen fosforihappo. Fosforihappoon on lisäksi esteröitynyt vielä toinen alkoholi, esimerkiksi aminoalkoholi koliini. Fosfolipidit ovat erittäin tärkeä rakennekomponentti biologisissa membraaneissa, esimerkiksi solukalvolla. Fosfolipidit muodostavat solukalvon kaksikerroksisen rungon.
Fosfolipidimolekyylin rakenne saa aikaan tiettyjä ominaisuuksia, joilla on suuri merkitys sen toiminnalle. Rasvahappopään kaksi pitkää poolitonta hiiliketjua muodostavat molekyylin hydrofobisen eli vettähylkivän pään ja polaarinen fosfaattipää alkoholeineen puolestaan hydrofiilisen, joten molekyyli on näin ollen amfipaattinen. Fosfolipidin toinen pää siis on vesihakuinen ja toinen vesipakoinen. Tällainen rakenne saa aikaan sen, että vedessä ollessaan molekyylit muodostavat kaksoiskalvon, missä hydrofobiset päät ovat toisiaan vasten kalvon sisäpuolella ja hydrofiiliset fosfaattipäät kalvon ulkopuolella vesipitoisessa ympäristössä. Kalvon rakenteen pitävät paikallaan ei-kovalentit voimat, kuten hydrofobiset vuorovaikutukset ja van der Waalsin voimat.
Pierre Bengtsson

Pierre Bengtsson (s. 12. huhtikuuta 1988 Kumla) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa ja on pelannut lähes 30 ottelua Ruotsin maajoukkueessa.
Bengtsson aloitti pääsarjauransa AIK:ssa toukokuussa 2007. Elokuusta 2009 vuoden 2010 loppuun hän edusti tanskalaisseura FC Nordsjællandia, vuosina 2011–2014 saman maan FC Kööpenhaminaa, vuoden 2015 alusta elokuuhun 2016 saksalaisseura Mainzia, kauden 2016–2017 lainasopimuksella ranskalaisseura Bastiaa ja heinäkuusta 2017 alkaen jälleen FC Kööpenhaminaa. Saksan Bundesliigassa hän on pelannut 29 ottelua ja Ranskan Ligue 1:ssä 30 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Bengtsson pelasi useissa Ruotsin juniorimaajoukkueissa. Ruotsin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2011 Botswanaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 27 maaottelua, joista kaksi MM- ja 12 EM-karsinnassa.
Kalliojärvi (Lahti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 59 hehtaaria, se on 2,8 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,2 metriä mpy.
Juhani Kyläkallio

Reino Juhani Kyläkallio (s. 1930) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston siviilioikeuden apulaisprofessori 1967–1969 ja Turun yliopiston siviilioikeuden professori vuodesta 1969. Hän on tutkinut osakeyhtiöitä.
Kårkullan kuntayhtymä

Kårkullan kuntayhtymä on Suomen ruotsinkielisen alueen kattava kuntayhtymä. Se huolehtii jäsenkuntiensa laskuun hoidon lainsäädännön kysymyksistä, esimerkiksi huumeidenkäyttäjien ja kehitysvammaisten hoidosta. Kaikki Manner-Suomen 37 ruotsinkielistä tai kaksikielistä kuntaa ovat sen jäseniä. Kuntayhtymää johtaa 58 jäsenen valtuusto, jossa on alueelliset lautakunnat Uudellemaalle, Turunmaalle, ja Pohjanmaalle. Valtuuston postiosoite on Kirjalassa, joka sijaitsee Paraisilla kaakkoon Turusta.
Hänen suuri rakkautensa

Juoni

Hänen suuri rakkautensa sijoittuu ensimmäisen maailmansodan aikaiseen Englantiin vuoteen 1916. Se kertoo Crawfordin esittämästä englantilaistyttö Dianasta, joka joutuu kolmiodraaman keskushenkilöksi.
Yhdystie 2453

2453Yhdystie 2453 on maantie joka kulkee Nakkilan Arantilasta Harjavallan keskustaan. Tien pituus on 9 kilometriä. Nakkilan katuosoitteissa siitä käytetään nimeä Harjavallantie, Harjavallassa se puolestaan on nimeltään Satakunnantie.

Tien kulku

Yhdystie 2453 saa alkunsa Yhdystien 2170 risteyksestä Nakkilasta. Ensin se kulkee mutkittelevana Arantilan asuinalueiden läpi, jonka jälkeen se kohtaa Valtatie 2:lle johtavan Suutarinmäentien risteyksen ja ohittaa Pämpin alueen. Tie jatkuu noin kilometrin, jonka jälkeen se ohittaa Kukonharjan kylän ja heti perään Huopilan alueen. Sieltä se kulkee noin kahden kilometrin verran mutkittelevana Lammaisiin, jossa siitä risteää Harjavallan voimalaitokselle johtava tie. Sen jälkeen yhdystie 2453 ylittää Nakkilan ja Harjavallan rajan ja saapuu Torttilan kaupunginosaan Valtatie 2:lle johtavan Torttilantien risteyksen. Se jatkuu noin kilometrin verran Torttilan asuinalueita sivuten ja ohittaa Harjavallan suurteollisuuspuistoon kääntyvän Rikkihappotehtaantien risteyksen. Seuraavaksi se sivuaa Kalevan ja Valtalan kaupunginosia, kunnes puolen kilometrin päässä Harjavallan kaupungintalon tuntumassa yhtyy kiertoliittymässä yhdysteihin 2460 ja 2463.
Taajama-alueen ulkopuolella yhdystie 2453 kulkee koko matkan melko tiheästi asutun maanviljelysalueen lävitse Kokemäenjokea seuraten. Maantien läheisyydessä on useita virkistyskalastajien suosimia paikkoja, kuten Kukonharjan koulun vieressä sijaitseva Tyni.
Urheilujuoma

Urheilujuomalla tarkoitetaan ennen kaikkea pitkäkestoisen urheilusuorituksen yhteydessä nautittavaa, itse tehtyä tai kaupallista juomaa. Urheilujuoman tarkoituksena on korvata hikoillessa menetetty neste ja kivennäisaineet. Hiilihydraattipitoisena se osaltaan auttaa täydentämään suorituksen aikana kuluvia energiavaroja.
Urheilujuomia ovat myös niin sanotut palautumis- ja tankkausjuomat.

Itse tehdyt urheilujuomat

Vaihtoehto kaupallisille tuotteille on luonnollisesti itse tehty. Reseptejä ja sitä myötä koostumuksia on monia, mutta yleisesti käytettäviä ainesosia ovat hunaja (mm. glukoosia ja fruktoosia) tai sokeri (eli sakkaroosi), suola, marja- tai hedelmämehu, sekä maltodekstriini. Palautusjuomiin myös heraproteiini tai soija. Yksinkertaisimmillaan urheilujuoman tekee lisäämällä vajaan tl suolaa ja 2-5 rkl sokeria 1 litraan vettä.

Palautumis- ja tankkausjuomat

Urheilujuomia käytetään myös suorituksen jälkeen, tarkoituksena nopeuttaa elimistön ravinnevarantojen uudelleentäyttymistä ja tehostamaan harjoituksen vaikutusta. Palautumisjuoma on tyypillisesti veteen sekoitettua maitoheraproteiinia ja maltodekstriiniä (tärkkelystä), mutta kaupalliset valmisteet voivat sisältää lisäksi muun muassa glukoosia, kreatiinia, lisättyä glutamiini -aminohappoa, vitamiineja, hivenaineita, maitohappobakteereja sekä väri- ja makeutusaineita.
Vaativaa suoritusta edeltävään kehon glykogeenivarastojen täyttöön voi hiilihydraatteja nauttia myös nestemäisessä muodossa. Tällöin puhutaan tankkausjuomasta.

Muuta

Yleisen käsityksen mukaan urheilujuomat eivät ole tarpeellisia kevyessä tai lyhytkestoisessa kuntoilussa (alle 1h), vaan juomaksi riittää pelkkä vesi. Tarpeeseen vaikuttaa myös harjoituskertojen tiheys. Kaupallisia juomia markkinoidaan optimaalisina pitoisuuksiltaan, imeytyvyydeltään ja teholtaan, mutta ainakin tavalliselle kuntoilijalle niiden etu itse tehtyyn nähden on kyseenalaistettavissa. 
Sokerisina ja usein lievästi happamina urheilujuomien säännöllinen käyttö on jonkinlainen uhka hampaille, varsinkin kun suu fyysisessä harjoituksessa tapaa kuivua. Tätä haittaa voi ehkäistä välttämällä juoman purskuttelua suussa ja huuhtomalla suu puhtaalla vedellä harjoituksen jälkeen.
Tunnettuja urheilujuomatuotteita ovat muun muassa Dexal, Easybody, Flow, Gainomax, Gatorade,
Gerimax, Gutzy, 3Action, Hart-Sport, Leader, Maratonic, Maxim, Mivitotal, Powerbar, Powerade, Puhti, Sportbalans, Squeezy ja Tonalin.

Historia

1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kestävyysurheilijat täydensivät suorituksen aikana neste-, energia- ja kivennäisainevarastojaan juomalla esimerkiksi alkoholipitoisuudeltaan mietoa olutta. Oluen valmistusprosessin aikana vesi keitetään, mikä teki oluesta steriilimpää juomaa kuin vedestä, jonka alkuperää tai puhtaustasoa ei tiedetty. On toki huomattava, että tutkimusten mukaan pienikin alkoholimäärä vaikuttaa haitallisesti fyysiseen suoritukseen.
Peggy Webber

Peggy Webber on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Laredossa, Teksasissa. Webber näytteli pääasiassa radiossa ja televisiossa, muun muassa poliisisarjassa Dragnet. Televisiossa hän toimi myös tuottajana ja käsikirjoittajana. Hänen harvoihin esiintymisiinsä elokuvissa kuuluvat muun muassa Lady McDuffin rooli Orson Wellesin elokuvassa Macbeth (1948) ja perheenäidin rooli Jack Arnoldin ohjaamassa elokuvassa Avaruuden kosto (1958). Hän on tehnyt äänirooleja vielä tämän vuosituhannen puolella.
Guy Williams

Guy Williams (syntyjään Armand Joseph Catalano, 14. tammikuuta 1924 New York – 30. huhtikuuta 1989 Buenos Aires) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Sisilialaiseen siirtolaisperheeseen syntynyt pitkä ja komea Williams opiskeli vähän aikaa sotilasakatemiassa ja työskenteli sitten valokuvamallina, elokuvien sivurooleissa ja televisiomainoksissa. 1950-luvun lopussa hän sai pääosan Disney-yhtiön Zorro-televisiosarjassa. Tehtyään 1960-luvun alussa pari elokuvaa Euroopassa Williams palasi Hollywoodiin, jossa hän esiintyi ensin Bonanzassa ja sittemmin Matkalla avaruuteen (Lost in Space) -televisiosarjassa. Vetäydyttyään alalta Williams muutti 1970-luvulla Argentiinaan.