google/wiki40b huggingface dataset:
Aistivamma

Aistivamma on aistin toimintaa heikentävä tai sen estävä vamma. Aistivamma saattaa olla synnynnäinen tai myöhemmin esimerkiksi sairauden tai onnettomuuden seurauksena kehittynyt. Aistit heikkenevät myös iän myötä.

Aistivammaisten apuvälineet

Aistivammaisten apuvälineitä käyttävät kuulo- ja näkövammaiset. Sokean henkilön tunnistettavin apuväline lienee valkoinen keppi. Kuurojen apuvälineistä mainittakoon heidän yhteisössään polemiikkia herättänyt sisäkorvaistute. Apuvälineiden avulla ei välttämättä kyetä korjaamaan puuttuvaa tai heikkoa aistia, mutta ne mahdollistavat käyttäjälleen sujuvamman toiminnan.
Konsta Häkkälä

Konsta Häkkälä (alun perin Konstantin, s. 3. kesäkuuta 1926 Viipuri) on suomalainen kvartetti- ja kuorolaulaja. Hän on Skandinavian matalaäänisin laulaja, jonka ääni ulottuu kontraoktaavin G-säveleen (mainittu Guinnessin ennätysten kirjassa)  .
Suomalais-venäläiseen perheeseen syntynyt Häkkälä lauloi Kimarakvartetin toisena bassona vuodet 1952–1975. Hän on laulanut Helsingin Venäläisessä Sekakuorossa (1947–1952), Uspenskin Katedraalin Sekakuorossa (1947–1989), Pyhän Kolminaisuuden Kirkon Sekakuorossa (1949–1962), Alkon Mieslaulajissa (1954–1966), Uspenskin Katedraalin Mieskuorossa (1983–) ja Helena-Kodin Sekakuorossa (1989–). Häkkälä on myös ajoittain laulanut Kansallisoopperan kuorossa.
Varsinaisen ammattiuransa Häkkälä teki Alkon palveluksessa teollisuusvartijana ja vahtimestarina.
J. R. D. Tata

Jehangir Ratanji Dadabhoy Tata (29. heinäkuuta 1904 Pariisi, Ranska – 29. marraskuuta 1993 Geneve, Sveitsi) oli intialainen liikemies ja yksi ilmailun uranuurtajista Intian liike-elämässä.

Elämäkerta

J. R. D. Tatan isä oli intialainen parsi-zarathustralainen Ratanji Dadabhoy Tata ja äiti ranskalainen Suzanne Briere. J. R. D. Tatan isä oli intialaisen suurliikemiehen, Jamsetji Tatan, serkku. Tata vietti lapsuutensa Ranskassa ja hänen äidinkielensä oli ranska. Ranskan kansalaisena J. R. D. Tata palveli myös Ranskan muukalaislegioonassa.
J.R.D. Tata sai kiinnostuksensa ilmailuun kuuluisalta ranskalaiselta lentäjältä, Louis Blériotilta, joka opetti Tataa lentämään. Tata toi lentotaitonsa Intiaan ja perusti vuonna 1932 Tata Airlinesin, josta tuli vuonna 1946 Air India. Kun yhtiö kansallistettiin vuonna 1953 Tata jatkoi sen johdossa.
Tata opiskeli insinööriksi Cambridgen yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa ja palasi Intiaan sukuyhtiön tehtäviin. Vuonna 1954 Tata sai Ranskan hallitukselta Kunnialegioonan kunniamitalin.
Tata oli yksi Intian teollistumisen alkuunpanijoista. Tatan suku on yksi Intian rikkaimmista ja omistaa yrityksiä niin teräs-, tele-, kemikaali- kuin energia-alallakin. J. R. D. Tata nousi suvun yhtiöryppään, Tata Groupin, johtoon vuonna 1938, vain 34 vuoden iässä. Hän johti konsernia vuoteen 1991 ja koki sen nopean kasvun vuodet.
J. R. D. Tata on haudattu Père Lachaisen hautausmaalle, Pariisiin.
Kulttuurityöntekijäin Liitto

Kulttuurityöntekijäin Liitto (KTL) oli kulttuurin alalla toimivien suomalaisten marxilais-leniniläinen yhdistys. Liitolla oli jäsenyhdistyksiä suurimmilla paikkakunnilla. Vuonna 1972 perustettu KTL oli osa 1970-luvun taistolaista liikettä.
Liitto ja useat jäsenyhdistykset ovat edelleen yhdistysrekisterissä, mutta liiton aktiivinen toiminta on päättynyt.
KTL julkaisi vuodesta 1973 Kulttuurivihkot-lehteä, mutta luopui julkaisuoikeuksista 1991.
Asuka

Asuka (jap. あすか基地) on Japanin miehittämätön tutkimusasema Etelämantereella. Asuka sijaitsee Kuningatar Maudin maalla koordinaateissa 71°31.30′S 24°08.20′W. Vuonna 1985 avattu asema sijaitsee noin 930 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.
Korsunin Jumalanäiti

Korsunin Jumalanäidin ikoni on muunnelma ns. Hellyyden Jumalanäiti -ikonista ja yksi Jerusalemin Jumalanäiti -ikonin johdannaisista. Perimätiedon mukaan tämänkin ikonin alkuperäisen mallin valmisti apostoli ja evankelista Luukas. 
Ikonin historiasta on erilaisia tarinoita. Ikonin nimi viittaa Krimin niemimaan Korsuniin eli Khersonesokseen (nyk. Sevastopolin lähellä), jonka kautta ikonin oletetaan saapuneen Kreikasta Venäjälle vuoden 1000 tienoilla tai 1100-luvulla.
Alkuperäisen Jerusalemin Julalanäidin ikonin toi Korsunista Kiovaan Korsunissa kasteen ottanut Kiovan ruhtinas Vladimir Suuri vuonna 998, ja sieltä ikoni  joutui edelleen Novgorodiin. Novgorodissa valmistetuista ikonin jäljennöksistä alettiin käyttää nimeä Korsunin Jumalanäidin ikoni. 
Toisen version mukaan ikoni olisi saapunut Korsunin kautta Venäjälle vuonna 1162 Efesoksesta. Ikonin tuonnin oli järjestänyt pyhittäjä Efrosyne Polotskilainen. Matkallaan Polotskin Vapahtajan luostariin ikoni viipyi vuoden Korsunissa ja sai siitä lisänimensä. Myöhemmin 1239 Polotskin ruhtinaan tytär Aleksandra vei ikonin Toropetsiin naidessaan pyhän Aleksanteri Nevskin.
Outokummun Pyhän Hengen kirkossa sijaitsee 1600-luvun alkupuolelta peräisin oleva Korsunin Jumalanäidin ikoni. Ikonin lahjoitti kirkolle Isotovin kauppiassuku, jonka hallussa se oli ollut vuosisatojen ajan.
Ortodoksisessa kirkossa  Korsunin Jumalanäidin ikonin muistojuhlaa vietetään lokakuun 9. päivänä.
Werner Haas

Werner Haas (30. toukokuuta 1927 Augsburg, Saksa – 13. marraskuuta 1956 lähellä Neuburg an der Donauta) oli saksalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1953 ja 250-kuutioisissa vuosina 1953 ja 1954. Haas oli ensimmäinen saksalainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari.
Werner Haas ajoi MM-tasolla vain vuodesta 1952 vuoteen 1954. Hän kilpaili koko uransa NSU:lla. Haasin ura päättyi kauteen 1954, kun NSU vetäytyi kilpailutoiminnasta Haasin tallikaverin Rupert Hollausin saatua surmansa kauden viimeisen osakilpailun harjoituksissa.
Haas itse kuoli vuonna 1956, kun hänen lentämänsä yksipaikkainen pienkone putosi alas lähellä Neuburgia ja Tonavaa. Haasin synnyinkaupungissa Augsburgissa on hänen mukaansa nimetty katu.
Paini Kansainyhteisön kisoissa 2010

Kansainyhteisön kisojen 2010 paini sisälsi kreikkalais-roomalaisen ja vapaapainin sekä naispainin. Jokaisessa kilpailumuodossa oli seitsemän painoluokkaa. Kilpailut käytiin Indira Gandhi Sports Complexissa 5.–10. lokakuuta 2010.

Mitalistit

Lähde: cwgdelhi2010.org
Nick Brandt

Nick Brandt (s. 1966) on brittiläissyntyinen Yhdysvalloissa asuva valokuvaaja. Hän kuvaa erityisesti Afrikan eläimiä. Hän muutti 1992 Yhdysvaltoihin ja asuu Pohjois-Kaliforniassa.
Brandt on opiskellut kuvataidetta ja elokuvaohjausta. Hän on aiemmin työskennellyt mainoskuvaajana ja kuvannut musiikkivideoita. Kuvatessaan Tansaniassa Michael Jacksonin musiikkivideota Earth Song hän innostui Amboseli-Tavon alueesta. Hän on omistautunut vuodesta 2001 Afrikan eläinten kuvaamiselle ja on perustanut villieläimiä suojelevan säätiön Big Life Fund, jolla on palveluksessa runsaat 300 metsänvartijaa kitkemässä salametsästystä. Hän kuvaa filmille.
Brandt on julkaissut useita valokuvakirjoja ja pitänyt näyttelyitä eri puolilla maailmaa. Hänen näyttelynsä Tukholman Fotografiskassa vuonna 2011 on museon historian suosituin näyttely. Suomessa Brandtin kuvia on esillä keväällä 2015 Salon taidemuseon näyttelyssä On This Earth, A Shadow Falls.
Veikko Halmetoja kirjoittaa arviossaan, että Brandtin kuvat eivät edusta perinteistä luontokuvausta, vaan pysähtyneinä poikkeavat luontokuvien realismista. Hän luonnehtii kuvia mainosmaisiksi, emotionaalisiksi ja pateettisiksi, mutta se ei häiritse häntä, ja ne ovat hänestä kauniita, eläimiä kunnioittavia. Leijonaa myrskyssä esittävän kuvan ottamista hän odotti 17 päivää. Brandt otti kuvan, kun myrsky nousi ja leijona havahtui.
Jäckvik

Jäckvik on kylä Pohjois-Ruotsissa Arjeplogin kunnassa pitkän Hornavan-järven yläpäässä. Norjaan menevä Hopeatie (nro 95) kulkee kylän kautta. Jäckvik on varsinaisesti viimeinen kylä ennen Skandien harjalla kulkevaa Norjan rajaa. Hopeatie-nimitys koskee vain Ruotsin puolta, sillä Norjan puolella tie muuttuu numeroksi 77.
Kylän kohdalta Hornavan vesien takaa näkyy Laestadiuksen syntymäpaikalle rakennettu muistokappeli. Ruotsin tunturimaisemissa kiertelevä Kungsledenin patikkareitti kulkee Jäckvikin kautta. Kylässä on jonkin verran matkailijoille majoitustarjontaa, jota käyttävät monet Norjaan menevät tai tulevat matkailijat. Maisemat kylässä ovat jo vuoristomaisen jylhiä, sillä lähituntureista korkein yltää jo 1 133 metriin.
Metropolikreivikunta

Metropolikreivikunta (engl. metropolitan county) on Englannissa kokonaan kaupungeista ja kaupunkiseuduista muodostuva tiheään asuttu kreivikunta. Näissä kreivikunnissa suuri osa päätäntävallasta on delegoitu alaspäin kaupungeille sen jälkeen kun Margaret Thatcherin hallitus lakkautti kreivikuntien valtuustot vuonna 1986.
Una Una

Una Una on aktiivinen tuliperäinen saari Indonesiassa. Viimeinen purkaus oli vuonna 1983, jolloin koko saaren peitti musta tuhka, mutta kukaan ei kuollut. Indonesian hallitus onnistui evakuoimaan kaikki paikalliset Wakaihin tai Ampanaan. Jotkut heistä tulivat takaisin ja tällä hetkellä väestö on noin 100 henkeä. Valtion tutkijalaitos ennustaa seuravaa purkausta vuodelle 2083. Tulivuori on edelleen aktiivinen, mutta täysin vaaraton. Saarella on valtava määrä mineraaleja, rikkiä, vulkaanisia kiviä, koralleja ja metalleja, jopa kultaa.
Saarella toimii sukelluskeskus. Vedet ovat kirkaat ja lämpimät, ja saari on yksi parhaita sukelluskohteita Indonesiassa. Yleisesti tavataan suuria kalaparvia, rauskuja, haita, barracudia ja kilpikonnia. Joulu–tammikuussa valaat saapuvat parittelemaan saaren edustalle. Delfiinit ovat päivittäisiä vieraita.
HMS Yarmouth (F101)

Palvelus

Alus upotettiin 1987.
Tim (Aviciin albumi)

Tausta

Aviciin itsemurhan jälkeen huhtikuussa 2018 hänen edustajansa ilmoitti, että suunnitelmia julkaista Aviciin musiikkia lähitulevaisuudessa ei ollut.  
Vuotta myöhemmin huhtikuussa 2019 kerrottiin, että Avicii oli työskennellyt albumin parissa ennen kuolemaansa, ja että albumi oli ollut lähes valmis. Avicii oli esitellyt version siitä oltiin levy-yhtiönsä Universalin edustajille vain päiviä ennen kuolemaansa. 
Noin kaksi kuukautta Aviciin kuoleman jälkeen levy-yhtiön edustajat olivat keskustelleet Aviciin perheen kanssa, jotka olivat sitä mieltä, että aiemmin julkaisematon musiikki tulisi julkaista. Siten ryhmä Aviciin kanssa albumin parissa työskennelleitä muusikkoja, mukaan lukien ruotsalaiset Vincent Pontare ja Salem Al Fakir, otti tehtäväkseen saattaa albumi valmiiksi niin lähellä Aviciin alkuperäistä näkemystä kuin he osasivat. 
Albumin nimen Tim päättivät Aviciin vanhemmat.
Tietopörssi

Parodia

Vuonna 1996 esitetyssä sketsisarjassa Hömppäveikot esitettiin Tietopörssi-ohjelmasta parodisia sketsejä, joissa Jope Ruonansuu esitti juontaja Salmista ja tuomari Otilaa sekä muut sarjan näyttelijät kilpailijoita.
Myös vuonna 1996 levyttämällään albumilla Piinapenkki Jope Ruonansuu parodioi Tietopörssi-ohjelmaa kuvitteellisella Piinapenkki-tietovisallaan, jossa kilpailijoina oli Ruonansuun imitoimia julkisuuden henkilöitä, kuten Aarne Tanninen, Pekka Vennamo ja Sakari Kuosmanen.
Ultima IV: Quest of the Avatar

Tarina

Kolmeen edelliseen peliin verrattuna Sosaria on muuttunut radikaalilla tavalla. Kolme neljäsosaa maailmasta on kadonnut, mantereita on ilmestynyt uusia, vanhoja kadonnut ja uusia kaupunkeja on rakennettu vanhojen tilalle. Lord Britishin alaisuuteen yhdistynyt maailma nimettiin uudelleen Britanniaksi, jonka jälkeen British antaa päähenkilölle tehtävän kahdeksan Hyveen ruumiillistumaksi eli eräänlaiseksi hengelliseksi johtajaksi ja esikuvaksi. Todistettuaan ymmärtävänsä Hyveitä pelaaja laskeutuu Styygian kuiluun etsimään Perimmäisen viisauden koodeksia, jonka jälkeen pelaajasta tulee Avatar.
Excalibur (automerkki)

Excalibur valmisti replika-autoja Yhdysvaltain Milwaukeessa. Prototyyppi esiteltiin vuonna 1963 ja sen oli suunnitellut Brooks Stevens. Auton esikuvana oli vuosimallin 1928 Mercedes-Benz SSK, mutta siinä käytettiin nykyaikaista tekniikkaa. Ensimmäisissä Excalibur-autoissa oli Studebaker Lark Daytonan alusta pienin muutoksin. Moottoriksi valittiin Chevroletin 5,3 litran V8, joka kehitti 290 hevosvoimaa (SAE brutto) eli 213 kilowattia. Tehdas muutti vuonna 1966 Milwaukeehen.
Excalibur-autot ovat olleet kalliita, mutta haluttuja. Kysyntä on ollut suurempi kuin tarjonta. Vuosina 1964-1987 tehdas on valmistanut yli 3000 Excalibur-autoa. Vuosituotanto on vaihdellut 250 ja 300 välillä.
Excaliburin valmistus loppui vuonna 1997.
Prinsessan ryöstö

Juoni

Tarinan kehyksissä on isoisä (Peter Falk), joka lukee ääneen suosikkikirjaansa lapsenlapselleen (Fred Savage). Kirjassa on kuvitteellinen Florinin kuningaskunta, jossa prinsessa Buttercup (Robin Wright) joutuu eroon rakastamastaan rengistä Westleystä (Cary Elwes) ja joutuu kihloihin pahan prinssi Humperdinckin (Chris Sarandon) kanssa. Ilkeä Vizzini (Wallace Shawn) kuitenkin kidnappaa hänet.
Tiina Räsänen

Tiina Räsänen (s. 25. maaliskuuta 1976 Siilinjärvi) on suomalainen iskelmälaulaja. Räsänen kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 1994. Hänen kanssaan tangokuninkaaksi kruunattiin Sauli Lehtonen. Räsänen on kaikkien aikojen nuorin tangokuningatar, sillä hänet kruunattiin 18-vuotiaana.
Kolme vuotta voittonsa jälkeen Räsänen lopetti keikkailun, kunnes hän aloitti esiintymisen jälleen vuonna 2000. Hänen comeback-kappaleensa ”Sateenkaari ja tähdet” oli menestys.
Tiina Räsänen oli naimisissa vuoden 1999 tangokuninkaan Petri Hervannon kanssa. Suhde päättyi eroon vuonna 2008, mutta vuoden erossa olon jälkeen he palasivat yhteen.
Ihmeellinen Joosef

Julkaisu

Ihmeellinen Joosef ilmestyi 1938 WSOY:n 10 markan sarjassa numerolla 125. Kirjoittajaksi merkittiin anagrammi M. Ritvala. Waltari sovitti kirjan samana vuonna myös näytelmäksi. Kirja on käännetty viroksi ja tšekiksi.

Tapahtumat ja henkilöt

Romaanin kertojana on ”neiti ylioppilas” Karin Lauraeus, rikkaan perheen toimeton tytär. Hänellä ei ole juuri muuta tehtävää kuin seurustella ystäviensä kanssa, puhua tyhjänpäiväisyyksiä ja istuskella kahviloissa. Hän tutustuu kuitenkin sattumalta maisteri Joosef Huttuseen, joka on köyhä, epäsovinnainen tiedemiehenalku. Joosefilla on omaperäisiä ideoita, eikä hän välitä rahasta tai yleensäkään käytännön asioista. Hän on siis Karinin pinnallisten ystävien täydellinen vastakohta.
Karinin pikkuveljen Toivon pitää lukea kesälomalla ehtoihin, mistä Karin saa ajatuksen, että hänen perheensä voisi palkata Joosefin yksityisopettajaksi kesähuvilalle. Joosef onnistuukin tehtävässä erinomaisesti: hän voittaa puolelleen Karinin epäluuloisen äidin luottamuksen, saa Toivon opiskelemaan ahkerasti ja organisoi kylän pahatapaisille pikkupojille urheilukilpailuja. Hän myös puolustaa Karinia tappelussa ja saa puukoniskun takapuoleensa.
Vaikka Joosef yrittääkin aluksi vastustella ja vedota heikkoon taloudelliseen asemaansa, hän ja Karin päättävät mennä kihloihin. Tarinan lopussa Joosef on päättänyt hankkia rahaa esiintymällä ennustajana. Karin kertoo hänelle, että hirviömäinen Ulla-täti on saanut hänen äitinsä suostumaan avioliittoon, ja Joosef lupaa kysyä Karinin isältä tämän tyttären kättä.

Arvioita

Ihmeellinen Joosef on saanut alaotsikokseen ”vakava ajanvieteromaani”. Hannu Marttilan mukaan romaani on toisaalta aikaansa nähden moderni, mutta pitää samalla yllä perinteisiä arvoja ja asenteita esimerkiksi naisen aseman suhteen. Lauraeuksen perheen henkilöhahmot – hallitseva nousukasmainen vaimo, tossun alle alistettu miljonäärimies, vallaton ylioppilastytär ja laiska koulupoika – ovat viihdekirjallisuudessa tavallisia. Ainoastaan Joosefin hahmo on epätavallinen, sillä hän ei paljastukaan tarinan lopussa valepukuiseksi kreiviksi tai miljoonaperijäksi, vaan hän on aito seikkailija. Marttila pitää loppuratkaisua ”häikäisevänä ja liikuttavana”.
Panu Rajala on kiinnittänyt huomiota siihen, että Ihmeellinen Joosef on ensimmäinen kerta, kun Waltari käyttää naista kertojana. Hän vertaa Karinin hahmoa Suuren illusionin ja Appelsiininsiemenen naispäähenkilöihin ja myös Hilja Valtosen itsenäisiin naishahmoihin, ja tarinassa on hänen mielestään Wodehousen tyyppistä ilottelua. Hän kuvailee kirjaa ”elegantiksi satiiriksi”. Marttila vertaa Karinin vanhempia Vihtoriin ja Klaaraan, tuon ajan suosittuun sarjakuvaan. Hän toteaa, ettei kirja ole tietenkään mestariteos, mutta ”Waltaria kannattaa aina lukea”. Jani Saxellin mukaan kirja on optimistinen, ”romanttis-viihteellinen seikkailu”.
Kadir I. Natho

Kadir I. Natho (s. 1927 Hatramtook, Anapa, Kaukasia) on yhdysvalloissa asuva tšerkessi-kirjailija.
Nathosta tuli pakolainen saksalaisten joukkojen edettyä pohjois-Kaukasiaan toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen hän pakeni Neuvostoliiton järjestämiä pakkomuuttoja Itävaltaan. Vuonna 1947 hän muutti Italiaan, josta jatkoi Jordaniin 1948. Vuonna 1956 hän muutti New York Cityyn, Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli englantia ja kirjoittamista, ja valmistui Amerikkalaisen journalismin ja Henry George School of Social Science-kouluista 1959. Vuonna 1969 hän julkaisi kokoelman kaukasialaisia tarinoita ja vuonna 1978 kirjan Nicholas and Nadiusha. Hän on myös julkaissut kaksikielistä aikakauslehteä The Circassian Star.
Catherine Bell

Nuoruus

Bell syntyi Lontoossa, Britanniassa, englantilaiselle arkkitehdille ja iranilaislähtöiselle sairaanhoitajalle. Vanhempiensa erottua hän muutti kuitenkin jo kaksivuotiaana äitinsä kanssa Los Angelesiin. Perhetaustansa vuoksi hän osaa farsia.
Bell opiskeli paikallisessa katolisessa koulussa ja hakeutui sitten Kalifornian yliopistoon Los Angelesissa opiskelemaan lääketiedettä. Noin vuoden jälkeen hän jätti opintonsa ja ryhtyi malliksi. Käytyään mallina neljän kuukauden työrupeamalla Japanissa hän palasi Los Angelesiin ja alkoi opiskella näyttelemistä.

Ura

Hän on esiintynyt monissa eri elokuvissa ja televisiosarjoissa. Elokuvassa Kuolema pukee häntä hän esitti Isabella Rossellinia. Elokuvista tunnetuin on Bruce – taivaanlahja (2003).

Yksityiselämä

Bell ja Adam Beason menivät naimisiin toukokuussa 1994. Heillä on kaksi yhteistä lasta, vuonna 2003 syntynyt Gemma ja vuonna 2010 syntynyt Ronan. Bell ja Beason erosivat syyskuussa 2015.
Catherine Bell on tehnyt hyväntekeväisyyttä mm. osallistumalla psykiatrian uhreja auttavan ihmisoikeusjärjestön  Kuolemanteollisuus: Psykiatria - museon avajaisjuhlallisuuksien mainostamiseen.
Onni Murto

Onni Urho Hyyryläinen myöh. Murto (käytti Saksassa peitenimeä Juho Salo), (27. kesäkuuta 1895 Viipuri –) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän osallistui myöhemmin talvisodassa Viipurin puolustukseen.

Perhe ja koulutus

Hyyryläisen vanhemmat olivat konttoristi Ronald Hyyryläinen ja Ellen Maria Forss. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Elviira Sofia Holopaisen kanssa. Hän kävi kuusi luokkaa Viipurin suomalaista reaalilyseota.

Jääkärikausi

Hyyryläinen työskenteli maatalousharjoittelijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hyyryläinen jäi Saksaan pataljoonan lähdettyä takaisin Suomeen helmikuussa vuonna 1918.

Paluu Suomeen

Hyyryläinen palasi takaisin Suomeen 19. maaliskuuta 1919, mutta ei osallistunut itse sisällissotaan taistelevissa joukoissa. Hän toimi myöhemmin liikemiehenä vuosina 1919 – 1924, jona aikana hän vaihtoi sukunimensä vuonna 1920 Murroksi. Murto työskenteli pienviljelijänä Raivolassa vuosina 1924 – 1934 ja oli sen jälkeen talonmiehenä Viipurissa.
Robert Hossein

Robert Hossein (s. 30. joulukuuta 1927) on ranskalainen näyttelijä,  elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Pariisissa säveltäjä André Hosseinin poikana.
Hosseinin ohjausten joukossa on Les misérables (1982). Esiintymisiä näyttelijänä hän on tehnyt muiden muassa elokuvissa Rififi (1955), Ryöstäjät (1971) ja Les uns et les autres (1981). Näyttelijänä hänen tunnetuimpia elokuvia Suomessa ovat viisi Angelika-elokuvaa vuosilta 1964-68.
Les misérables oli niin menestyksekäs, että vuonna 1983 Hossein voitti Moskovan kansainvälisten elokuvajuhlien erikoispalkinnon ja oli ehdolla César-palkinnon saajaksi.
Veisjärv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 481 hehtaaria (ha) ja se on 3,5 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä.
Sen laskujoki on Õhne jõgi, joka laskee kolmen kilometrin päässä Mäeküla järveen ja huomattavin tulo-oja on Anikatsi kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 26,1 km².
Järvi on luodattu ja sen suurin syvyys on 4,0 metriä ja keskisyvyys 1,3 metriä. Järven laskennallinen tilavuus voidaan arvioida 0,0063 kuutiokilometriksi (km³) eli 6,3 miljoonaksi kuutiometriksi (m³). Järven rantaviivan pituus on 9,0 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on limnoligiselta luokitukseltaan kovavetinen ja miksotrofinen järvi. Siinä kallioperän kalkkikivestä liukenee veteen mineraaleja ja vetykarbonaattia, joka nostaa veden kovuutta keskikovaksi (80−240 mg/l). Veisjärvessä on vetykarbonaatin pitoisuus on 2,1–3,2 mg(ekv) litrassa vettä ja veden happamuustaso on pH 8,4–9,3. Mineraalien runsas määrä merkitsee myös korkeampaa suolojen pitoisuutta vedessä. Veden sähkönjohtavuus on 156–286 μS/cm.
Miksotrofinen järvi on alkujaan voinut olla joko eutrofinen tai dystrofinen, mutta on ravinnekuormituksen vuoksi muuttunut miksotrofiseksi. Veisjärvi sijaitsee suuren Rubinan soon vieressä ja se kohottaa veden humuspitoisuutta. Järven hapenkulutus on eutrofista järveä voimakkaampaa, koska siinä on runsaasti happea kuluttavaa humusta. Tästä huolimatta happipitoisuus voi olla Veisjärvestä melko korkeaakin. Happipitoisuudeksi on mitattu 8,5–11 mg litrassa vettä, minkä on hapen kylläisyytenä ilmaistuna 97–116%. Veden ravinnepitoisuudet ovat melko korkeita. Fosforipitoisuus on keskimäärin 31 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typpipitoisuus on 1077 μg/l. Tällaiset määrät ravinteita kasvattavat levien ja bakteerien biomassaa ja samentavat vettä. Veden näkösyvyys onkin vain 0,7–1,1 metriä. Järven mataluus estää veden lämpötilakerrostumista, jolloin koko vesimassa säilyy vuoden ympäri samanlaatuisena.
Järvessä elää yleisinä ahven, hauki, kiiski, kuha, lahna, allikkosalakka, pasuri, sorva, särki, salakka ja mutakala.

Luonnonsuojelualue

Veisjärv kuuluu osana Rubinan luonnonsuojelualueeseen, jonka pohjoinen osa se on.
Theresa Russell

Theresa Russell (ent. Paup) (s. 20. maaliskuuta 1957, San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Viimeinen valtias (1976), Outo intohimo (1980), Kuka murhasi Jack Mccannin? (1984), Insigniance (1985), Aria (1987), Väärillä raiteilla, Pelottava houkutus (1990) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007).

Palkinnot

Best Actress Mystfest (1988)

Yksityiselämä

Russell oli naimisissa itseään melkein kolmekymmentä vuotta vanhemman ohjaaja Nicolas Roegin kanssa. Heillä on kaksi poikaa, heidän nimensä ovat Statten (s. 1983) ja Maxmilian (s. 1985). Russell ryhtyi malliksi ollessaan 12-vuotias.
Robert Ibáñez

Seurajoukkueura

Ibáñez liittyi Valencia nuorisoakatemiaan vuonna 2000. Ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa hän pelasi kaudella 2010–2011 maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Kesällä 2014 edustusjoukkueen uusi päävalmentaja Nuno Espírito Santo nosti Ibáñezin mukaan harjoituskaudella pelattuun Emirates Cupiin. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 29. elokuuta 2014 ottelussa Málagaa vastaan.
16. tammikuuta 2015 Ibáñez siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Granadaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan ja uudessa seurassaan 25. tammikuuta 2015 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.