google/wiki40b huggingface dataset:
Juho Torvelainen

Juho Torvelainen (1. heinäkuuta 1868 Viipurin maalaiskunta – 22. huhtikuuta 1929) oli suomalainen osuustoimintamies, toimittaja, kansanopiston johtaja ja matkakirjailija. Torvelainen toimi Pellervo-Seuran konsulenttina ja neuvojana suomalaisen osuustoimintaliikkeen alkuvuosina 1900-luvun alussa.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Viipurin läheltä kotoisin ollut Torvelainen kävi lyseota ja sen jälkeen hän suoritti upseerikurssin valmistuen vänrikiksi 1889. Hän palveli Venäjän armeijassa upseerina, kunnes hän ollessaan alkoholiongelmiensa takia Huvituksen alkoholistiparantolassa Yläneellä tutustui läheisessä Keihäskosken Rekolan talossa vieraillessaan talon isännän sisareen Amalia Rekolaan. Raitistuttuaan hän meni tämän kanssa naimisiin ja erosi sitten vaimonsa toivomuksesta armeijasta. Torvelainen oli sitten kansakoulunopettajana Perniön Mathildedalissa. Hän kiinnostui osuustoiminnasta luettuaan Hannes Gebhardin vuonna 1899 kirjoittaman teoksen Maanviljelijäin yhteistoiminnasta ulkomailla. Torvelainen ryhtyi paikallisten maanviljelijöiden puuhamieheksi ja hän järjesti maamiesseurojen yhteisostoja. Hän tuli kesällä 1900 mukaan myös Pellervo-seuran toimintaan ja alkoi hankkia uusia jäseniä seuralle. Lokakuussa samana vuonna Torvelaisesta tuli seuran toinen vakinainen konsulentti Viktor Fagerströmin rinnalla. Torvelainen kiersi ympäri Suomea puhujamatkoilla tehden osuustoiminta-aatetta tunnetuksi maaseudulla. Hän hankki jäseniä Pellervo-seuralle, kirjoitti artikkeleita osuustoimintajulkaisuihin, myi seuran julkaisemia kirjasia ja toimi myös Pellervo-lehden ilmoitusten ja tilaajien hankkijana. Torvelainen oli myös mukana perustamassa osuusmeijereitä, osuuskassoja, osuuskauppoja ja maamiesseuroja eri puolille Suomea. Tätä toimintaa Torvalainen jatkoi helmikuuhun 1905 saakka.
Torvelainen oli tämän jälkeen jonkin aikaa suomenmielisten ylioppilaiden perustaman Raataja-lehden päätoimittajana, kunnes hänestä suomalaisen puolueen Viipuri-lehden päätoimittaja maaliskuussa 1905 ja tässä tehtävässä hän oli kevääseen 1906 saakka. Hän muutti sitten perheineen Loimaalle ja oli jonkin aikaa syrjässä aktiivisesta toiminnasta kirjoittaen vain suomalaisen puolueen lehtiin. Vuoden 1906 lopulla Torvelainen valittiin Hannes Gebhardin suosituksesta Haapavedellä toimineen Keski-Pohjanmaan kansanopiston johtajaksi. Torvelainen johti opistoa vuoteen 1909 saakka. Tämän jälkeen hän oli eri tehtävissä matkustellen ympäri maailmaa.
Torvelainen matkusti syksyllä 1917 Suomen senaatin valtuuttamana ostamaan viljaa Kaukoidästä Suomeen. Hän lähti matkalleen syyskuussa 1917 junalla Pietarin ja Siperian kautta. Matka kesti kaksi vuotta ja sen aikana Torvelainen kävi Venäjän kaukoidän ohella Mantšuriassa, Kiinassa, Japanissa ja Koreassa. Torvelainen ei onnistunut ostamaan viljaa, mutta hän avusti Siperiassa Ruotsin Punaista Ristiä sekä pelasti joukon Kaukoitään juuttuneita suomalaisia. Torvelainen palasi Kiinasta laivalla Suezin kanavan kautta Konstantinopoliin ja sieltä edelleen Suomeen Turkuun, jonne hän saapui 19. syyskuuta 1919. Hän kirjoitti matkakokemuksistaan pari vuotta myöhemmin myös kirjan.
Pagani

Historia

Horacio Pagani, joka Italiaan muuttaessaan työskenteli aluksi Lamborghini-autotehtaan komposiittiosaston tehtävissä, perusti Pagani Composite Research -nimisen yhtiön vuonna 1988. Se teki Lamborghinin kanssa yhteistyötä lukuisissa projekteissa, mukaan luettuina Lamborghini Countachin 25-vuotisjuhlamallin, P140-konseptiauton ja Diablon muotoiluissa. 1980-luvun lopulla Pagani ryhtyi suunnittelemaan omaa urheiluautoa, silloiselta koodinimeltään ”C8 Project”. Paganin suunnitelmissa oli nimetä auto ”Fangio F1”:ksi kunnianosoituksena toista argentiinalaista, viisinkertaista Formula 1 -maailmanmestaria, Juan Manuel Fangiota kohtaan. Fangio myös itse osallistui auton kehitystyöhön.
Vuonna 1991 Pagani perusti Modena Design -yrityksen urheiluautojen suunnittelun, kehitystyön ja valmistuksen kasvavaan tarpeeseen. Vuonna 1992 hän aloitti Fangio F1 -prototyypin valmistuksen, ja 1993 autoa päästiin testaamaan Dallara-kilpa-autovalmistajan tuulitunnelissa. Tulokset olivat positiivisia, ja 1994 solmittiin Mercedes-Benzin kanssa sopimus V12-moottoreiden valmistuksesta ja toimittamisesta Paganille.
Suunnitelmat auton nimeämisestä Fangio F1:ksi kariutuivat Fangion kuoltua vuonna 1995, ja lopullinen auto nimettiin Pagani Zonda C12:ksi. Zonda esiteltiin ensimmäisen kerran julkisuudessa Geneven autonäyttelyssä vuonna 1999.

Suhde Daimler-konserniin

Vaikkakin Pagani on yksityisessä omistuksessa oleva yhtiö, sillä on yhteistyösuhde Daimler-konsernin, ja etunenässä sen Mercedes-Benzin AMG-divisioonan kanssa. Zondan eri versiot ovat käyttäneet vuosi vuodelta kehittyneempiä versioita Mercedes-Benzin M120 V12-moottoreista; ensimmäinen versio oli iskutilavuudeltaan 6,0 litraa, ja nykyiset (2007) Zondat käyttävät 7,3 litraisia moottoreita, jotka perustuvat Mercedes-Benz SL73 AMG:n moottoriin. Pagani oli myös mukana Chryslerin ME Four-Twelve -superauton kehitystyössä silloin, kun Daimler oli vielä osa aikaisempaa DaimlerChrysler-konsernia.

Tulevat mallit

Pagani on ilmoittanut, että kokonaan uusi malli, koodinimeltään ”C9”, esitellään lähitulevaisuudessa. C9 ei tule perustumaan Zondaan, mutta siinä tulee olemaan seuraavan sukupolven Mercedes-Benz V12 -moottori ja ”aktiivinen aerodynamiikka.”

Tuotanto

Pagani valmisti vuodesta 1999 vuoden 2005 joulukuuhun 60 autoa, vuosituotannon ollessa 2005 lopussa jo 25 autoa. Tehdas ilmoitti 2005 kolminkertaistavansa vuosituotannon seuraavan kolmen vuoden aikana, koska se kertoi aloittavansa autojen viennin Yhdysvaltoihin vuonna 2007. Voidaan joka tapauksessa puhua erittäin eksoottisesta automerkistä missä maailmankolkassa tahansa.
Meritähtipäivikki

Kuvaus

Meritähtipäivikki on ruohovartinen, ja se voi kasvaa lähes pystynä, suikertavasti tai köynnöstävästi. Kasvi voi kasvaa 30 senttimetriä korkeaksi.
Versot ovat vihertävän vaaleanpunaisia tai punaisia. Niissä kasvaa hajanaisesti vastakkaisesti asettuneita lehtiä. Kasvi kukkii ympäri vuoden, ja sen kukat ovat vaaleanpunaisesta purppuraan, todella harvinaisesti valkoisia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Meritähtipäivikki kasvaa yleensä hiekkaisilla ja kosteilla paikoilla, kuten rannoilla, mangroveilla, dyyneillä, hiekkatasangoilla ja soilla. Meritähtipäivikki on rantojen pioneerilaji, jota kasvaa laajalla alueella trooppisen ja subtrooppisen vyöhykkeen rannoilla. Sen levinneisyys ulottuu suurin piirtein 34:nnelle pohjoiselle ja 42:nnelle eteläiselle leveysasteelle.
Rakel Liekki

Ura

Liekki valmistui kuvataiteilijaksi vuonna 2001 Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulusta pääaineenaan maalaus. 
Liekki on entinen pornonäyttelijä, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän lopetti aikuisviihdeuransa 2005. Omien sanojensa mukaan hän hakeutui eikä ajautunut pornouralle. Pontimena oli taiteellinen kokeilu eikä kuuluisuuden hakeminen tai ansaitsemiskeino. Pornouransa aikana Liekki esiintyi ja käsikirjoitti kaapelikanava MoonTV:n Välinetestiä sekä Rakelin ja Lassin panokoulua, jotka olivat osa Pornostara-ohjelmaa. Liekki työskenteli myös uutisankkurina helsinkiläisen paikallisen kaapelikanavan Aluetelevision Alastomissa uutisissa. Taiteen saralla Liekki teki muun muassa Mikko Hynnisen kanssa Fantasia#1 pornotähdelle -äänitaideteoksen, jota esitettiin Kiasmassa vuonna 2006.
Liekki on toimittanut ja juontanut Subtv:llä esitettyä Yö Rakelin kanssa -henkilökuvaohjelmaa. Lisäksi hän toimi toimittaja-juontajana Metro FM:n Iltapäivässä ja juonsi Radio Suomipopin iltapäiväohjelmaa. Ennen Yleisradion palvelukseen siirtymistään Liekki on kirjoittanut  freelancerina henkilöhaastatteluja Nöjesguideniin ja kolumneja Karjalaiseen, Keskisuomalaiseen, Länsi-Savoon, Savon Sanomiin, Hustleriin, Etelä-Suomen Sanomiin, Uutispäivä Demariin, Lemmikki-lehteen ja jääkiekkolehti Lämäriin. 
Vuonna 2015 Liekki juonsi Uuden musiikin kilpailun eli Suomen euroviisukarsinnan Roope Salmisen kanssa. Hän juonsi myös Uuden musiikin kilpailun Jälkimodulaatiota vuonna 2016 Mikko Silvennoisen kanssa.
Liekki harrastaa eläinsuojelua ja oli Animalian ja SEY:n Irti mun munista! -kampanjan keulakuva. Kampanjan tavoite oli saada kuluttajat ja tuottajat siirtymään häkkikananmunista luomumuniin.

Yksityiselämä

Liekki on syntynyt Suonenjoella, viettänyt lapsuutensa Mikkelissä ja käynyt lukion Lapinlahden Kuvataidelukiossa. Hän oli naimisissa Private Line -yhtyeen kitaristin Juha Jakosen kanssa vuosina 2007–2010 ja rekisteröidyssä parisuhteessa toimittaja-kansanedustaja Silvia Modigin kanssa huhtikuusta lokakuuhun 2011.
Vilho Hurme

Vilho August Hurme (5. huhtikuuta 1890 Kylmäkoski – 15. toukokuuta 1919) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat vuokraaja Kalle Heikki Juhonpoika ja Miina Erlandintytär.

Opinnot

Hurme kävi kansakoulun ja Helsingin kauppakoulun vuosina 1910–1912.

Jääkärikausi

Hurme työskenteli konttoristina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän haavoittui Misse-joella 25. kesäkuuta 1916 ja oli sen jälkeen hoidettavana useissa sairaaloissa.
Kultainen legenda

Kultainen legenda (lat. Legenda aurea) on italialaisen Jacobus de Voraginen vuoden 1260 tienoilla koostama pyhimyslegendakokoelma, josta tuli keskiajan Euroopan myyntihitti. Kultaisesta legendasta on säilynyt yli tuhat käsikirjoitusta, ja sen tarinat tulivat tärkeäksi osaksi Euroopan kristillistä kansankulttuuria.
Teoksessa on editiosta riippuen 178 lukua, joista 153 käsittelee jotakin pyhimystä. Pyhimyslegendat alkavat Jacobuksen laatimilla mielikuvituksellisilla etymologioilla kunkin pyhimyksen nimestä. Pyhimykset on esitetty Kultaisessa legendassa kirkkovuoden mukaan, omien juhlapyhiensä mukaisessa järjestyksessä. Teoksessa on myös omat lukunsa useille tärkeille kirkollisille pyhäpäiville, kuten pyhäinmiestenpäivälle ja adventille.
Buddhalaisuuden kritiikki

Arvostelun kohteita

Ateistiset tai humanistiset uskontokriitikot ovat arvostelleet buddhalaisuutta siitä, että myös tähän uskontoon voi kuulua sokea usko ja sekulaarin etiikan hylkääminen. Arvostelijat ovat huomauttaneet, että Japanin keisarikunnan buddhalaiset tukivat maan sotaisaa ulkopolitiikkaa ja että jotkut buddhalaiset tavoittelevat buddhalaista valtiota On myös esitetty, että buddhalainen Tiibet on aina ollut feodaaliyhteiskunta maaorjineen
Eräs näkökohta on, että buddhalaisten nunnien elämässä on enemmän rajoituksia kuin miespuolisten munkkien elämässä
Sulo Iivari Söyrinki

Sulo Iivari Söyrinki (4. toukokuuta 1888 Vesilahti – 9. huhtikuuta 1918 Valkeala) oli suomalainen pastori ja kansanopiston johtaja joka surmattiin punaisten toimesta Suomen sisällissodan aikana.
Söyringin vanhemmat olivat maanviljelijä Erland Söyrinki (ent. Kaapu) ja Marjaana Mäkelä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 Tampereen reaalilyseosta. Söyrinki suoritti vuonna 1914 Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Söyrinki oli Inkeroisten kansanopiston johtajana syksystä 1914 alkaen.
Sisällissodan aikana Söyrinki vangittiin 8. huhtikuuta 1918 Inkeroisissa yhdessä seitsemän muun henkilön kanssa. Hänen epäiltiin hankkineen aseita valkoisille. Söyrinki oli lisäksi kuulunut syyskuussa 1917 Inkeroisten suojeluskunnan perustajiin. Vangitut kuljetettiin Kouvolaan jossa neljä heistä Söyrinki mukaan luettuna ammuttiin jo aamuyöllä seuraavana päivänä. Söyringin ruumis löytyi toukokuussa ja hänet haudattiin Vesilahdelle.
Sulo Iivari Söyrinki oli naimisissa vuodesta 1914 Anna Johanna Varvikon (s. 1889) kanssa. Heillä oli kaksi poikaa keuhkotautiin kuollut lääketieteen kandidaatti Viljo Aarre Ilmari Söyrinki (1916–1943) ja jatkosodassa kaatunut ylioppilas Osmo Kaleva Söyrinki (1917–1944). Kasvitieteilijä, professori ja rehtori Niilo Söyrinki oli Sulo Iivari Söyringin veli.
Camilla Kirsilä

Camilla Kirsilä (s. 3. heinäkuuta 1991 Ikaalinen) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 139 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Ikaalisten Tarmon kasvatti ja usean Ykköspesis-kauden jälkeen hän on Superpesiksessä edustanut Mansen Räpsää kausina 2013–2015, Manse PP:tä kaudella 2016 sekä jyväskyläläisseura Kirittäriä kaudesta 2017. Hän on voittanut kausilla 2018 ja 2019 Suomen-mestaruuden.
Laura Yli-Vakkuri

Laura Elli Maria Yli-Vakkuri on suomalainen virkamies ja Suomen sisäministeriön kansainvälisten asioiden yksikön ylijohtaja.

Koulutus

Laura Yli-Vakkuri on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi.

Virkaura

Laura Yli-Vakkuri on toiminut sisäministeriön palveluksessa vuodesta 1998 lähtien. Valtioneuvosto nimitti hänet sisäministeriön kansainvälisten asioiden yksikön johtajan määräaikaiseen virkaan ajalle 1.8.2011-1.2.2015. Yli-Vakkuri on hoitanut tehtävää jo 1.3.2009 lähtien viran vakinaisen haltijan Antti Pelttarin tultua nimitetyksi sisäministeriön valtiosihteeriksi ja sittemmin Suojelupoliisin päällikön määräaikaiseen virkasuhteeseen. Ennen nimitystä Yli-Vakkuri työskenteli kansainvälisten asioiden yksikössä lainsäädäntöneuvoksena kymmenen vuoden ajan. Valtioneuvosto jatkoi Yli-Vakkurin nimitystä 28.4.2016 sisäministeriön kansainvälisten asioiden yksikön johtajana viiden vuoden määräajaksi. Yli-Vakkuri hoitaa Antti Pelttarin virkaa, kun Pelttari toimii Suojelupoliisin päällikkönä.
Laura Yli-Vakkuri toimii lisäksi EU-rahoitusohjelmakauden 2021–2027 sisäasioiden rahastoja koskevan lainsäädäntöhankkeen työryhmän puheenjohtajana. Euroopan komission antaman ohjeistuksen mukaan Euroopan unionin rahoitusohjelmakaudelle 2021–2027 perustetaan sisäasioiden alalle kolme rahastoa, jotka ovat sisäisen turvallisuuden rahasto, turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto sekä rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusväline osana yhdennetyn rajaturvallisuuden rahastoa.
Tom Lantos

Thomas Peter ”Tom” Lantos (1. helmikuuta 1928 Budapest, Unkari – 11. helmikuuta 2008 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat), unkarilaisittain Lantos Tamás Péter, oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuodesta 1981 kuolemaansa.
Lantos syntyi juutalaiseen sukuun ja oli edustajainhuoneen historian ensimmäinen ja ainoa holokaustista selvinnyt jäsen. Yhdysvaltoihin paettuaan hän opiskeli Washingtonin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Ennen uraansa kongressissa hän oli toiminut muun muassa liikekonsulttina, kansainvälisen politiikan analyytikkona televisiolle sekä taloustieteen professorina.
Lantosilla oli vaimonsa Annetten kanssa lapset Annette ja Katrina sekä lukuisia lapsenlapsia. Lantos piti itseään maallistuneena juutalaisena, mutta vaimo ja lapset kuuluvat mormoneihin. Hänen leskensä on Gaborin näyttelijäsisarusten Zsa Zsan, Evan ja Magdan serkku. Tytär Katrina on naimisissa poliitikko ja diplomaatti Richard Swettin kanssa ja itse vuoden 2008 senaattoriehdokas.
Lantos muistetaan ympäristöasioiden puolestapuhujana. Hän kannatti lisäksi muun muassa homoliittoja, tiukempaa asekontrollia, uudistuksia terveydenhuoltojärjestelmässä, kannabiksen lääkekäyttöä sekä mahdollisuutta aborttiin. Hän oli alun perin Persianlahden sodan 1991 kannattaja ja joutui 28. huhtikuuta 2006 neljän muun kongressin jäsenen ja kuuden muun aktivistin kanssa pidätetyksi ”häiritsevästä käyttäytymisestä”; hän oli kuulunut joukkoon, joka protestoi Sudanin suurlähetystön edessä Washington DC:ssä Sudanin hallituksen oletettuja toimia Darfurin konfliktissa.
Lantos nimitettiin vuonna 2007 edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi. Hänet nähtiin Oscar-palkitussa dokumentissa The Last Days (1998), joka käsittelee viiden unkarinjuutalaisen tarinaa holokaustin aikana, sekä toisessa dokumentissa, To Bear Witnessissä. Hän ilmoitti 2. tammikuuta 2008, että ei asettuisi uudelleen ehdolle, sillä oli sairastunut syöpään; hän kuoli Marylandissa 11. helmikuuta, hieman 80-vuotispäivänsä jälkeen.
Hurrikaani Hazel

Valmistautuminen

Ennusteissa myrskyn odotettiin laantuvan Alleghenyvuorten yllä.

Karibia

Etelä-Haiti kärsi myrskystä eniten; Les Cayesissa raportoitiin ainakin 200 kuolonuhria ja niemen pohjoispuolella Jérémien kaupunki, jossa kuoli yli 200, huuhtoutui lähes kokonaan mereen.
Utarepilvi

Utarepilvi (mammatus) on toisinaan pilven ulkomuodon kuvaamiseen käytetty pilven erikoismuodon nimitys. Tällöin pilven alaosassa voidaan havaita alaspäin roikkuvia pyöreitä utaremaisia osia.
Mammatuspilvet ovat monesti kuuro- tai ukkospilven reunassa, ja voivat kertoa voimakkaasta ukkosesta ja USA:ssa tornadon mahdollisuudesta. Mammatuspilvi voi vaeltaa jopa 40 km:n päähän ukkospilvestä.
Myös kumpupilvet ja kerrospilvet, joissa on heikko virtaus, voivat tuottaa mammatuksia. Mammatuksen synty vaatii hyvin kostean ja epävakaan ilmakehän ylä- ja keskikerroksen, ja kuivan alakerroksen. Täsmällisesti mammatuksen syntymekanismia ei tunneta, mutta sen väitetään usein johtuvan jäähtyneen kostean pilven osan laskeutumisesta alas, tai siitä että kuivaa ympäristöä lämpimämpi kostea pilven osa laajenee mammatukseksi, tai joistain muista konvektio-ilmiöistä.
The Family of Man

The Family of Man oli valokuvanäyttely, jonka kuraattorina toimi Edward Steichen. Näyttely oli ensi kerran esillä 1955 New Yorkissa Museum of Modern Art -taidemuseossa (MoMA).
Steichenin mukaan näyttely oli hänen "uransa huipentuma". Näyttelyssä oli 508 kuvaa 273 valokuvaajalta 68 maasta, ja ne oli valittu lähes kahden miljoonan kuvan joukosta, joiden ottajat olivat sekä tunnettuja että tuntemattomia valokuvaajia. Kuvat kertovat ihmiselämästä, syntymästä, rakkaudesta ja ilosta, mutta niissä kuvataan myös sotaa, puutetta, sairautta ja kuolemaa. Steichen halusi tuoda visuaalisesti esiin ihmisen elämän universaaliuden ja valokuvan sen dokumentoijana.
Näyttelystä valmistui saman niminen kirja, jossa on Steichenin langon Carl Sandburgin esipuhe. Kirja ilmestyi 1950-luvulla monessa formaatissa, joista ensimmäinen oli alkujaan lehtikustantajan julkaisema taskukirja, jota myytiin lehtikioskeissa ja lentokentillä. Myöhemmin julkaisijana on ollut MoMA. Siitä otettiin 30-vuotisjuhlanvuoden kunniaksi uusi suurikokoinen painos, johon kuvat tehtiin alkuperäiskuvista.
Näyttely kiersi myöhemmin eri kokoonpainoissa 38 maassa. Ainoa säilynyt kokoonpano on Steichenin synnyinmaassa Luxemburgissa, ja se on pysyvästi esillä Clervaux'ssa. Kuvakokoelma liitettiin vuonna 2003 historiallisen merkityksensä vuoksi Unescon Memory of the World -luetteloon.
Helsingin kuvataidelukio

Kuvataiteen erityistehtävä

Kesäkuussa 1985 lukiossa alkoi valtioneuvoston päätöksellä kuvataidepainotteiseen opetussuunnitelmaan perustuva erityinen tehtävä. Ennen tätä vuonna 1981 Helsingin kaupunginhallitus oli hyväksynyt lukiolle kuvataidepainotuksen. Opetusministeriö jatkoi lukion kuvataiteen erityistehtävää vuonna 1994 helmikuun 11. päivä.  
Lokakuussa 2017 opetusministeri Sanni Grahn-Laasonen myönsi valtakunnallisessa erityisen koulutustehtävän lupahaussa Helsingin kuvataidelukiolle kuvataiteen erityistehtävän. Päätös tehtiin Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen arvioinnin ja opetus- ja kulttuuriministeriön työryhmän esityksen pohjalta.  Arvioinnissa todetaan, että Helsingin kuvataidelukiolla on erinomaiset edellytykset toteuttaa erityistehtäväänsä, sillä on vuosikymmenien vahva kokemus ja erinomainen näyttö aikaisemmastaan toiminnastaan.

Pääsykokeet

Kaikki lukion opiskelijat hakevat lukioon pääsykokeilla, ja lukiossa ei ole erillistä yleislinjaa. Pääsykokeisiin kuuluu ennakkotehtävä ja pääsykoepäivän tehtävät. Sisäänpääsypisteet muodostuvat pääsykokeiden taidepisteistä ja peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta. Peruskoulun lukuaineiden keskiarvo voi olla välillä 7–10.  Valituksi tulleiden opiskelijoiden peruskoulun lukuaineiden keskiarvo on yleensä 8–9,5, mutta sisään voi päästä myös yli 7 keskiarvolla ja erinomaisilla taidepisteillä. 
Lukio on ottanut pääsykokeet käyttöön vuonna 1992. Vuosina 1995–2015 lukiossa oli erillinen pääsykoe multimedialinjalle, mutta vuoden 2016 opetussuunnitelmauudistuksen yhteydessä siitä luovuttiin. Nykyään lukion kaikki opiskelijat hakevat lukioon opiskelemaan samoilla pääsykokeilla.

Kestävä kehitys

2007 lukio aloitti vihreä lippu -ympäristökasvatuksen. Suomen Ympäristökasvatuksen Seura ry on myöntänyt lukiolle pysyvän vihreän lipun 2011 ja kestävän tason vihreän lipun 2013. Vuonna 2010 lukiolle myönnettiin opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen OKKA-säätiön kestävän kehityksen sertifikaatti.

Unesco-koulu

Lukio on ollut Unesco-koulu vuodesta 1990 alkaen ja kuuluu ASP-kouluverkostoon (entinen nimi Unesco). Ensimmäisenä lukiona Suomessa lukio julistautui syrjinnästä vapaaksi alueeksi.

Kampusyhteistyö

Helsingin kuvataidelukio kuuluu samaan kampukseen Kallion lukion, Alppilan lukion ja Helsingin kielilukion kanssa. Helsingin kaupungin lukioiden kampusyhteistyö alkoi 2013, jolloin perustettiin kampusten yhteinen kurssitarjotin. Kuvataidelukiolla oli jo ennen tätä tiivistä yhteistyötä Kallion lukion kanssa. Kampuksen kurssitarjottimen lisäksi opiskelijat voivat valita kursseja Helsingin kaupungin lukioiden yhteiseltä kurssitarjottimelta.

Lehtori Olga Leikolan muistosäätiö

Lukion entinen opettaja lehtori Olga Leikola testamenttasi omaisuuttaan tukemaan Helsingin kuvataidelukion matemaattisesti suuntautuneita opiskelijoita. Säätiö jakaa vuosittain stipendejä lukion opiskelijoille.
Taikatemput paljastuvat

Taikatemput paljastuvat (Breaking the Magicians' Code: Magic's Biggest Secrets Finally Revealed) on sarja televisio-ohjelmia, joissa taikatemppujen ja illuusioiden salat on selitetty. Alkuperäistä televisiosarjaa esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla ja Iso-Britanniassa Sky- sekä ITV -televisiokanavilla vuosina 1997-98. Vuosina 2008-09 sarjasta tilattiin kolmetoista uutta jaksoa, jotka lähetti Yhdysvalloissa MyNetworkTV ja Britanniassa ITV4. Suomessa sarjaa on esittänyt ainakin TV Viisi.
Siderofiilit

Siderofiilit ovat bakteereja, jotka vaativat rautaa tai pystyvät muiden systeemien ohella käyttämään rautaa. Näitä ovat Vibrio vulnificus, Listeria monocytogenes, Yersinia enterocolica, Salmonella enterica (serotyyppi Typhymurium), Klebsiella pneumoniae ja Escherichia coli. Myös jotkut ei-bakteeriset mikrobit kuten Rhizopus arrhizus ja Mucor ovat myös olla siderofiilejä.
Seppo Lindqvist

Seppo Lindqvist (s. 1946) kuvataiteilija ja graafikko.  Kuvittanut mm. WSOY:n kirjallisuutta, sarjakuvia ja pilapiirroksia.  Teki 1970-luvun Keravasta grafiikkasarjan, joka on pysyvästi näytteillä Keravan kaupungin tiloissa mm. kaupungintalolla ja terveyskeskuksessa. Palkittiin Rudolf Koivu-palkinnolla 1976.
HMS Vestal (J215)

Palvelus

Alus upposi 26. heinäkuuta 1945 Phuketinlahdella kamikazekoneen osuttua siihen.
Sulfolaani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa puhdas sulfolaani on kellertävän valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, asetoniin ja tolueeniin ja hieman heikommin alkaaneihin, alkeeneihin ja naftaleeniin. Veden määrällä sulfolaanin joukossa on huomattava vaikutus sulamispisteeseen. Esimerkiksi 2 % vettä sisältävän sulfolaanin sulamispiste on noin 10 °C. Yhdiste on voimakkaasti polaarinen. Sulfolaani on suhteellisen inertti ja reagoimaton liuotin. UV-säteilyn alaisuudessa se reagoi halogeenien kanssa halogenoiduiksi johdannaisiksi ja natriumin tai kaliumin tolueeniliuokset avaavat rengasrakenteen, jolloin muodostuu bis-1,8-oktaanisulfinaattisuoloja. Sulfolaani muodostaa komplekseja eräiden Lewis-happojen kuten booritrifluoridin ja fosforipentafluoridin kanssa.