google/wiki40b huggingface dataset:
Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoona

Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 2. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat jääkäriyliluutnantti Väinö Strömberg (14. maaliskuuta alkaen ja siirrettiin 7. huhtikuuta pataljoonan komentajaksi Karjalan 3. rykmenttiin), jääkäriluutnantti Jussi Närvänen (toimi komentajan apulaisena 15. maaliskuuta alkaen ja komentajana 7. huhtikuuta alkaen).

Pataljoonassa palveleet Saksan jääkärit

Pataljoonan komentajan apulaisena jääkärivänrikki Tauno Sihvo, pataljoonan komentajan apulaisena jääkäriluutnantti Jussi Närvänen (siirrettiin 7. huhtikuuta pataljoonan komentajaksi).
Kıvanç Tatlıtuğ

Kıvanç Tatlıtuğ (s. 1983) on turkkilainen näyttelijä ja valokuvamalli. Hänet tunnetaan arabimaissa etenkin Mehmetin roolista saippuasarjassa Gümüs (turkiksi), joka on arabiaksi nimeltään Noor (valo).
Viinipullo

Viinipullo on yleensä lasista tehty viinin säilytykseen ja suojaamiseen tarkoitettu pullo.

Historia

Viiniä säilytettiin lasiastioissa satunnaisesti jo antiikin Roomassa. Varta vasten viinin säilytykseen ja kuljetukseen suunnitellut pullot otettiin käyttöön 1300-luvulla. Hauraan pullon suojana käytettiin aluksi niinipunoksia. Vuonna 1640 Newcastlessa, Englannissa kehitettiin kestävä viinipullo.

Materiaali

Lasi soveltuu hyvin viinipullon materiaaliksi, sillä se on kestävää eikä vaikuta viinin makuun. Vihreä tai ruskea lasi suojaa viiniä ultraviolettisäteilyltä, joka tuhoaa viinin tanniineja. Lasinen viinipullo kestää lämpötiloja −15 celsiusasteesta 80 celsiusasteeseen. Lasipullot voidaan myös kierrättää.

Rakenne

Aluksi viinipullot olivat pisaranmuotoisia, mutta 1800-luvulla pullojen muoto muuttui nykyisenkaltaiseksi pitkäksi ja kapeaksi pinoamisen helpottamiseksi. Vanhoja viinejä säilytetään usein jyrkkäharteisissa pulloissa, jotta pulloon ajan myötä muodostuva sakka ei valuisi lasiin. Viinipullon pohjassa on yleensä kuoppa, johon peukalo laitetaan viiniä kaadettaessa.
Viinipullon kapea kaula suojaa viiniä hapettumiselta vähentämällä viinin kosketuspintaa ilman kanssa. Se mahdollistaa myös korkin käytön pullon sulkemiseen. Luonnonkorkillinen viinipullo avataan korkkiruuvilla. Joskus viinipullon kaulan suussa käytetään lisäksi kapselia.

Etiketit

Viinipullon etuetiketin sisältö on tarkkaan säännelty, ja siinä lukee viinin nimi, vuosikerta, tuottaja ja viljelyalue. Lisäksi viinin alkoholipitoisuus ilmoitetaan etiketissä puolen prosenttiyksikön tarkkuudella ja pullon tilavuus senttilitroina (cl).
Takaetiketin sisältö on vapaampi kuin etuetiketin, ja siinä on usein viinin ruoka- ja tarjoilusuosituksia, tai tarkempaa tietoa rypälelajikkeesta tai viinin valmistuksesta.
Euroopan ulkopuolelta tulevien eli Uuden maailman viinien etiketit on suunniteltu kuluttajalähtöisemmin kuin ranskalaisten viinien etiketit, jotka joudutaan tiukkojen säännösten vuoksi tekemään tuotelähtöisesti. Tutkimusten mukaan kuluttaja nojaa usein pullon etiketin antamaan tietoon, ja ranskalaisviinien etiketit nähdäänkin usein vaikeaselkoisina ja puuttellisina. Uuden maailman viinejä hyödyttää se, että niissä käytetty lajike kerrotaan etiketissä, sillä rypälelajikkeella on kuluttajille paljon merkitystä viinin valinnassa.
Differentiaalilaskennan väliarvolause

Differentiaalilaskennan väliarvolause on erittäin keskeinen lause differentiaalilaskennassa.
Lagrangen väliarvolause sanoo, että suljetulla välillä derivoituvan funktion derivaatta saa jossakin tämän välin pisteessä arvon, joka on yhtä suuri kuin funktion arvojen erotus välin päätepisteissä jaettuna näiden pisteiden erotuksella. Havainnollisemmin tämä voidaan selittää niin, että kuvaajan tangentti on jossakin pisteessä samansuuntainen välin päätepisteet yhdistävän janan kanssa.
Formaalisti: Olkoon  välillä [a, b] jatkuva ja välillä ]a, b[ derivoituva funktio. Tällöin on olemassa , jolle 
Väliarvolausetta voidaan käyttää approksimoimaan funktion arvoa jossain pisteessä, mikäli sen arvo tunnetaan toisessa pisteessä ja tiedetään derivaatan itseisarvon yläraja näiden kahden pisteen välillä. 
Cauchyn väliarvolause on yleisempi kuin Lagrangen versio. Sen mukaan, jos funktiot f(t) ja g(t) ovat molemmat jatkuvia suljetulla välillä [a, b] ja derivoituvia avoimella välillä ]a, b[, sekä lisäksi g(t):n merkki pysyy samana välillä ]a, b[, niin tällöin on olemassa reaaliluku c välillä ]a, b[ jolle
Cauchyn väliarvolausetta voidaan käyttää muun muassa L’Hôpitalin säännön todistamisessa. Lagrangen väliarvolause on Cauchyn väliarvolauseen erikoistapaus, missä g(t) = t. 
Väliarvolausetta näkee käytettävän harvoin sovelluksissa. Sen sijaan väliarvolauseen avulla voidaan todistaa monia derivaattaa koskevia differentiaalilaskennan perustuloksia. Lagrangen väliarvolauseesta nähdään esimerkiksi se, että aidosti kasvavan ja derivoituvan funktion derivaatta on kaikkialla epänegatiivinen.

Lagrangen väliarvolauseen todistus

Olkoon [a, b] annettu väli ja  derivoituva välillä ]a, b[. Määritellään 
Nyt  ja  on derivoituva välillä ]a, b[, joten Rollen lauseen nojalla on olemassa luku  jolle . Nyt
 □

Cauchyn väliarvolauseen todistus

Määritellään 
 
Koska  on jatkuva, häviää välin [a, b] päätepisteissä ja on derivoituva jokaisessa välin (a, b) pisteessä, voimme seuraavaksi soveltaa Rollen lausetta. On siis olemassa luku  se. :n derivaatta
arvolla  on nolla, ts.
josta saadaan järjestelemällä termit uudelleen ja jakamalla puolittain :llä (),
 mikä oli todistettava.
Lars Jonsson (jääkiekkoilija)

Seuraura

Jonssonin kasvattajaseura on Borlänge HF. Hänet valittiin TV-Puckenin parhaaksi puolustajaksi vuonna 1997. Jonsson siirtyi jo juniorina Leksands IF:ään. Hän teki siellä Elitserien-debyyttinsä kaudella 1999–2000, jolloin Jonsson pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi lähes koko kauden Leksandin J20-joukkueessa, jossa Jonsson oli tehoilla 16+22=38 koko J20 SuperElitin tehokkain puolustaja sekä runkosarjan pistepörssin seitsemäs. Hän vahvisti myös Leksandin J18-joukkuetta kevään 2000 pudotuspeleissä, jotka päättyivät J18 Allsvenskanin mestaruuteen.
Boston Bruins varasi Jonssonin koko varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana ja toisena puolustajana kesällä 2000. Hän ei kuitenkaan siirtynyt Pohjois-Amerikkaan kuuteen seuraavaan kauteen. Jonsson jatkoi kaudella 2000–2001 Elitserien-pelejään Leksandissa, jossa tulokaskausi toi 31 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Hän vahvisti myös Leksandin J20-joukkuetta kevään 2001 pudotuspeleissä, jotka päättyivät J20 SuperElitin hopeaan. Leksandin miesten joukkue kuitenkin putosi kaudeksi 2001–2002 HockeyAllsvenskaniin. Jonsson oli kuitenkin taas keväällä 2002 nostamassa joukkuetta takaisin Elitserieniin. Kaudella 2002–2003 hänen peliaikansa Elitserienissä jäi vähäiseksi ja Jonsson haki pelituntumaa yhteensä 13 ottelun verran HockeyAllsvenskanin IF Björklövenistä ja IFK Arboga IK:sta. Kaudella 2003–2004 hän murtautui Elitserieniin ja teki 50 runkosarjaottelussa tehot 3+9=12, mutta Leksand kuitenkin putosi taas keväällä 2004 HockeyAllsvenskaniin.
Kauden 2004–2005 Jonsson pelasi Timrå IK:ssa ja kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella HV71:een. Jonsson teki siellä läpimurtonsa ja Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tekemällä 53 ottelussa tehot 11+16=27. Hän oli liigan puolustajien pistepörssissä neljäs ja HV71:n kolmanneksi tehokkain puolustaja Per Gustafssonin ja Fredrik Olaussonin jälkeen. Heidän edellään puolustajien pistepörssissä oli vain Mora IK:n Ross Lupaschuk.
Jonsson teki heinäkuussa 2006 kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Philadelphia Flyersin kanssa. Hän pelasi molemmat sopimuskautensa lähinnä farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa, AHL:ssä, mutta kaudella 2006–2007 Jonsson pelasi myös kahdeksan NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän palasi kaudeksi 2008–2009 kotimaahansa ja teki toukokuussa 2008 kaksivuotisen sopimuksen Brynäs IF:n kanssa. Jonssonista tuli joukkueen varakapteeni ja hoiti virkaa kolme kautta. Hän oli kaudella 2008–2009 tehoilla 9+12=21 joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudella 2009–2010 Jonsson pelasi loukkaantumisen takia vain kahdeksan ottelua.
Helmikuussa 2010 Jonsson teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Hän voitti kaudella 2010–2011 13 osumallaan Elitserienin puolustajien maalipörssin. Kuadne 2011–2012 Jonsson voitti Ruotsin-mestaruuden.

Muuta

Jonssonin isoveli Anders on pelannut puolustajana alemmissa sarjoissa.
Aleppo Kutvonen

Albin (Aleppo) Kutvonen (27. maaliskuuta 1888 Utra, Kontiolahti – 8. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Kutvosen esikoisromaanin Valot sammuvat (1944) tapahtumat sijoittuivat Utran lasitehtaalle ja sahalle 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen.
Vendat

Historia

Vendat muuttivat nykyisille alueilleen useissa aalloissa Itä-Afrikasta. Vhangonat olivat vendaryhmistä ensimmäisinä paikalla saapuen noin 1100-luvulla Limpopojoelle. Limpopojoen vendat ylittivät nykyisen Transvaalin puolelle todennäköisesti 1600-luvulla Thoho ya Ndoun johdolla. Vendojen käyttämät suuret ja voimakkaat jouset antoivat heille ehkä etulyöntiaseman alueen aikaisempiin asukkaisiin nähden, jonka avulla he saattoivat valloittaa alueen itselleen. Thoho ya Ndoun jo kuoltua vendat jakautuivat useisiin eri heimoihin ja jäivät näin alttiiksi uusille valloittajille. Swazit hyökkäsivät vuonna 1839, mutta turvapaikat vuoristossa estivät vendojen häviämisen kokonaan.
Afrikaanerit saapuivat vendojen alueelle 1840-luvulla. Alueelle tuli ensin buurimetsästäjien pieniä asutuksia, joista töitä saivat norsunluun metsästyksen yhteydessä myös vendat. Buurit alkoivat sittemmin kuitenkin järjestää orjien ryöstöretkiä vendojen kyliin, mikä johti vendojen kapinaan vuonna 1867. Vendat karkottivat buuriuudisasukkaat, mutta buurit iskivät takaisin ja valloittivat maat uudelleen kukistaen vendapäälliköt yksitellen saaden haltuunsa maat Limpopon eteläpuolelta vuoteen 1898 mennessä. Näin maista tuli osa buurien Etelä-Afrikan tasavaltaa eli toiselta nimeltään Transvaalia.
Buuritasavallat ja brittiläiset siirtokunnat yhdistyivät vuonna 1910 Etelä-Afrikan unioniksi, jota johti sen valkoinen vähemmistö. Rotuerottelupolitiikan seurauksena vendat rajoitettiin kolmelle pienehkölle alkuasukasalueelle. Apartheid otettiin käyttöön vuonna 1948 ja vendojen alueet muutettiin vuonna 1973 Vendan bantustaniksi, joka sai itsenäisyyden vuonna 1979. Näennäistä itsenäisyyttä ei tosin tunnustettu Etelä-Afrikan ulkopuolella. Valkoisten vallan päättyessä vuonna 1994 Vendan bantustan liitettiin jälleen Etelä-Afrikkaan.

Kulttuuri

Suurin osa vendoista asuu suurehkoissa maanviljelijäkylissä. Alueen kelpoisuus maanviljelyyn on kuitenkin heikko ja siihen kelpaavasta maasta on vielä suurempi puute väestönkasvun takia. Ruokaa joudutaankin tuomaan muualta. Noin 10 % vendoista työskentelee kotialueidensa ulkopuolella tehtailla ja kaivoksilla. Vendat jakautuvat sukulinjoihin, joissa saman esi-isän jakavat linjat kuuluvat samaan klaaniin, eivätkä esimerkiksi avioidu saman klaanin sisällä. Vendojen alaryhmiä ovat vhalembat, vhangonat, vhasenzit ja vhatavhatsindit.
Suurin osa vendoista on kristittyjä. Joitakin perinteisen uskon tapoja harjoitetaan kuitenkin edelleen. Pubertiteetin saavutettuaan vendatytöt osallistuvat kuusipäiväiseen vhusha-initiaatioriittiin, jonka aikana opitaan muun muassa esi-aviollisen seksin pahuudesta. Myöhemmin he osallistuvat domba-nimiseen kouluun, jossa opitaan puolestaan esimerkiksi tulevalta vaimolta odotettuja taitoja. Koko prosessi voi kestää muutamasta kuukaudesta vuoteen. Sen erikoisuuksiin kuuluu muun muassa pytontanssi. Pojillakin on alun perin ollut vastaavia riittejä,mutta ne ovat nykyisin korvautuneet ympärileikkausseremonialla.
Pieni Kiuasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Lampsijoen valuma-alueeseen (67.936) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 204,2 metriä mpy.
Alexander Fleming

Elämä

Vuonna 1901 Fleming sai opiskelupaikan St. Mary's Hospitalin lääketieteellisessä koulussa. Hän valmistui vuonna 1906. Ensimmäisessä maailmansodassa Fleming oli lääkärinä Boulognessa hoitamassa englantilaisia joukkoja. Sodan jälkeen hän jatkoi työtään tutkijana ja opettajana St. Mary's Hospitalin lääketieteellisessä koulussa ja rokotuslaboratoriossa, joka liitettiin vuonna 1933 Institute of Pathology and Researchin osaksi. Flemingistä tuli vuonna 1921 rokotuslaboratorion johtajan sijainen.
Kun Fleming tuli syyskuussa 1928 muutaman viikon poissaolon jälkeen takaisin laboratorioon, hän huomasi erääseen bakteeriviljelymaljaan vahingossa päässeen homepesäkkeen ja sen ympärillä kehän, jossa maljassa viljellyt stafylokokit eivät kasvaneet. Fleming ei heittänyt pois pilalle mennyttä maljaa vaan alkoi tutkia havaitsemaansa ilmiötä. Hän totesi, että kyseinen Penicillium-sukuun kuuluva home eritti kasvupaikkansa ympäristöön ainetta, joka aiheutti stafylokokeissa sekä kasvun estymistä että bakteerien hajoamista. Home, jonka Fleming löysi, todettiin Penicillium notatum -lajiksi. Vaikuttavalle, vielä tuntemattomalle aineelle annettiin nimi penisilliini sitä valmistavan homeen mukaan. Fleming arveli, että penisilliinistä saattaisi kehittyä hyvä lääke ihmisten hoitamiseksi. Ainetta ei voitu kuitenkaan tuottaa tehokkaasti eikä helposti tarpeeksi suuria määriä, joten hometta tutkittiin lähinnä vain hänen laboratoriossaan. Vasta toisen maailmansodan puhjettua syntyi liittoutuneilla kiinnostus kaikkia antiseptisia aineita kohtaan. Silloin ruvettiin tutkimaan penisilliinin massatuotannon mahdollisuuksia. Yhdysvalloissa aloitettiin teollinen tuotanto vuonna 1943, kun oli löydetty parempia elatusaineita ja Penicillium notatum -laji, joka kasvoi elatusaineessa upoksissa. Vuoden 1944 puolivälissä penisilliiniä valmistettiin jo niin paljon, että sitä riitti tarpeeksi liittoutuneiden sotavoimien käyttöön. Toisen maailmansodan päätyttyä penisilliini saatiin myös vähitellen siviilikäyttöön eri puolilla maailmaa. 
Saavutuksistaan Fleming aateloitiin vuonna 1944, ja vuonna 1945 sai hän Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinnon Howard Floreyn ja Ernst Boris Chainin kanssa penisilliinin keksimisestä.
Fleming oli vuodesta 1946 johtajana Institute of Pathology and Research -laitoksessa, jonka nimeksi tuli Wright-Fleming-Institute vuonna 1948, jolloin Fleming siirtyi eläkkeelle. 
Fleming kuoli vuonna 1955 keväällä sydäninfarktiin Lontoon Chelseassa.
Siitepöly

Siitepöly on siemenkasvien hedelehtien pölylokeroissa syntyvää jauhetta, jonka yksittäiset hiukkaset sisältävät kasvin koiraspuolisen gametofyytin. Siitepölyhiukkanen on erilaisitiöisen siemenkasvin sporofyytin tuottama pikkuitiö, jonka ytimestä kehittyy siittiösoluja tuottava koirasgametofyytti. Tuulen tai hyönteisten kuljettamana tai muulla tavoin siitepölyhiukkanen joutuu emin luotille, ja siitä kasvaa siemenaiheeseen tunkeutuva siiteputki. Sen välityksellä koirasgametofyytin siittiösolu päätyy emin siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon munasolulle, minkä jälkeen tapahtuu hedelmöitys. Paljassiemenisillä kasveilla ei ole emin luottia, vaan siitepöly päätyy suoraan paljaan siemenaiheen pinnalle.
Siitepölyallergia on yleinen allergia, josta kärsii arviolta noin 20 % suomalaisista.
Siitepölyä voidaan käyttää myös ravintolisänä. Usein tällainen siitepöly on mehiläisten keräämää ja sitä myydään rakeina tai toisinaan myös tabeletteina. Mehiläisten keräämä siitepöly sisältää proteiinia, aminohappoa, rasvoja, öljyjä ja erilaisia sokereita. Siitepölyssä on myös mm. aminohappoja ja flavonoideja. Mehiläisten kennoihin varastoimaa, maitohappokäymisen läpikäynyttä siitepölyä sanotaan mehiläisleiväksi eli pergaksi.
Jalkaterapia

Jalkaterapia on alaraajojen kokonaisvaltainen terapiamuoto, jonka tavoitteena on edistää ja ylläpitää kaiken ikäisten jalkaterveyttä. Jalkaterapiassa ydinosaamisalueita ovat alaraajojen toimintojen ja jalkaterapia tarpeen arviointi, alaraajojen toimintoja tukevat terapiat, terveyttä edistävä jalkaterapia, hoitava jalkaterapia, jalkaterän apuvälineterapia sekä johtamis-, kehittämis-, ja tutkimusosaaminen.
Väestön ikääntyminen, diabeteksen lisääntyminen sekä lisääntyneet alaraajojen tuki- ja liikuntaelinsairaudet ovat lisänneet jalkaterapian tarvetta.
Jalkaterapeutti on nimikesuojattu terveydenhuollon ammattihenkilö.
Jalkaterapeutin ammattikorkeakoulututkintoa järjestävät Metropolia ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu.
Vehniä

Erikoista

Kylä on tuottanut aiemmin valtakunnallisesti hyvätasoisia naispuolisia pöytätenniksen pelaajia. Vehniällä sijaitsee Suomen toinen Lidl-jakelukeskus.

Historiaa

Tunnetuin vehniäläinen esine on Kansallismuseon kokoelmissa oleva tuhansia vuosia vanha Vehniän lusikka, jonka kuva oli jo ennen sotia useiden suomalaisten historiankirjojen sivuilla. Lusikan löysi torppari Tobias Flyktman vuonna 1903.
Vehniän kyläkirjan mukaan "Punavuoren mutkaan" on haudattu venäläinen upseeri Suomen sodan ajalta.
1970-luvulla osa Vehniästä liitettiin Laukaasta Jyväskylän maalaiskuntaan.
Vehniällä sattui 5. heinäkuuta 1974 linja-autoturma, jossa kuoli 12 hollantilaista turistia.
Dina Meyer

Yksityiselämä

Dina Meyer syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkin Queensissä. Hänen isänsä omisti autokorjaamo-varaosaliikkeen. Näyttelijän uralle Meyer suuntautui vasta valmistuttuaan yliopistosta kauppatieteiden kandidaatiksi. Nykyään hän elää Los Angelesissa. Meyerin harrastuksia ovat lumilautailu, rullaluistelu ja pyöräily.
Maatalouspolitiikka

Maatalouspolitiikka muodostuu maatalouteen vaikuttavista hallituksen toimintalinjoista ja toimenpiteistä. Sen tavoitteisiin voi kuulua maanviljelijöiden tulotason turvaaminen, omavaraisuus, vientiylijäämän tuottaminen tai edulliseen maahantuontiin pyrkiminen. Maatalouspolitiikkaa voidaan toimeenpanna ulkoisen tasapainon osalta tuontikiintiöin, vientituin tai teknisin vaatimuksin tai tullien tai tuontikiintiöiden välityksellä. 
Sisäisen tasapainon osalta maatalouspolitiikkaan voi sisältyä erilaisia maataloustuotantoon liittyviä tukia, kuten ympäristötukea, pinta-alalisää, tuotannon määrään liittyviä tukiaisia. 
Euroopan unionin mailla on yhteinen maatalouspolitiikka CAP (engl. Common Agricultural Policy), joka määrittää myös Suomen maatalouspolitiikan.
Jenin

Historia

Jenin on rakennettu historiallisten kulkureittien, kuten Via Mariksen varrelle. Roomalaiset tunsivat paikan nimellä Ginaea ja paikallisen perimätiedon mukaan Jeesus kävi alueella useampaan otteeseen. 500-luvulla Jeniniin rakennettiin kirkko, jonka rauniot on sittemmin löydetty kaupungin suurmoskeijan lähistöltä. Ristiretkien aikaan pientä Jeninin kylää hallitsivat ristiretkeläiset, joilta Saladinvaltasi sen vuonna 1187. Paiakn merkitys kasvoi Egyptiä hallinneiden mamelukkien valtakaudella. Tuolloin monia rannikon linnoituksia purettiin ja sisämaahan rakennettiin uusia. Jeniniin rakennettiin linnoitusten ohella karavaaniseralji ja kylpylöitä. Osmanien valtakaudella Jeninistä tehtiin oman hallinnollisen piirinsä keskus. Paikalta vedettiin myös rautatie Nablukseen ja Baysaniin. Jenin oli hallinnollisen alueen keskus myös brittien hallitseman Palestiinan mandaattialueen aikoina.
Israelin itsenäisyyssodan aikana paikkaa puolustivat irakilaiset joukot. Juutalaisten Haganah-joukot onnistuivat valtaamaan kaupungin kesäkuussa 1948 ja he pitivät sitä hallussaan jonkin aikaa, kunnes irakilaisten ja paikallisten palestiinalaisten joukkojen onnistui ajaa heidät ulos. Jenin jäi näin osaksi Jordanian hallitsemaa Länsirantaa. Sodan takia kaupunkiin saapui myös suuri määrä pakolaisia. Heitä varten perustettiin Jeninin pakolaisleiri. Alkuperäinen tuhoutui lumimyrskyssä ja nykyinen leiri on perustettu vuonna 1953. Israel miehitti Jeninin uudestaan Kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Miehitystä kesti marraskuuhun 1995 saakka, jolloin kaupunki luovutettiin Palestiinalaishallinnolle Oslon sopimuksen mukaisesti.
Niin sanottu toinen intifada alkoi vuonna 2000 ja sen aikana Israelin puolustusvoimat iskivät Jeniniin useita kertoja. Huhtikuussa 2002 Israelin asevoimat hyökkäsi pakolaisleiriin, jolloin alkoivat 10 päivää kestäneet ankarat taistelut. 400 kotia tuhoutui tyystin ja sadat muut vaurioituivat. Turvallisuustilanne on jatkunut huonona vuoden 2002 jälkeenkin. Sekä Israelin että Palestiinalaishallinnon turvallisuusjoukot ovat tehneet leiriin ajoittain iskuja.

Väestö

Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Jeninin asukasluku oli vuonna 2016 yhteensä 48 479. Vuonna 2007 asukasluku oli 38 539. Jeninin pakolaisleirin asukasluku oli vuonna 2016 12 890 ja vuonna 2007 10 247.
Brian Robertson

Brian "Robbo" Robertson (12. helmikuuta 1956 Clarkston, Skotlanti) on skotlantilainen kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten Thin Lizzyn entisenä kitaristina. Hän on myös soittanut Motörheadissa.

Urahistoria

Kitaran lisäksi Robertson opiskeli lapsuudessaan myös sellon, klassisen pianon ja rumpujen soittoa. Hän liittyi 18-vuotiaana koesoiton kautta Thin Lizzyn kitaristiksi vuonna 1974 ja muodosti yhdessä Scott Gorhamin kanssa tuplakitaroinnin pioneereina tunnetuksi tulleen kitaristikaksikon. Robertson erosi yhtyeestä lopullisesti vuonna 1978 oltuaan jo aiemmin sivussa yhtyeen toiminnasta hänen riitaannuttua johtohahmo Phil Lynottin kanssa. Robertson vieraili lavalla vuonna 1983 Thin Lizzyn jäähyväiskiertueen konserteissa.
Thin Lizzyn jälkeen hän perusti yhdessä Jimmy Bainin (ex-Rainbow) kanssa lyhytikäiseksi jääneen Wild Horses-yhtyeen. 1982 Eddie Clarken erottua Motörheadista kesken Pohjois-Amerikan kiertuetta Robertson kutsuttiin hänen tilalleen. Hän pysyi yhtyeessä vuoden 1983 loppuun saakka ja oli mukana Another Perfect Day-albumilla. Tiettävästi hän ei ollut halukas soittamaan joitakin yhtyeen suosituimmista kappaleista konserteissa ja myös päihteiden käyttö oli yksi erottamisen syy
Motörheadin jälkeen Robertson on soittanut mm. Statetrooper-yhtyeessä ja 2000-luvulla hän on esiintynyt vierailijana useissa Thin Lizzy-tribuuttiyhtyeissä. Hän on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisen Five Fifteen-yhtyeen kanssa. Vuonna 2010 Robertson julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Diamonds and Dirt.

Esikuvat ja kitarat

Robertson on maininnut esikuvikseen Freddie Kingin, Jeff Beckin, Eric Claptonin, Peter Greenin sekä Billy Gibbonsin. Pääkitaroinaan hän on käyttänyt Gibsonin Les Paul Deluxe- ja Les Paul Custom-malleja. Hänen soittoaan leimaa myös wah wah-pedaalin runsas käyttö soolojen aikana.
Säilöttyjä unelmia

Tuotanto

Elokuva sai Suomen elokuvasäätiön rahoituksen (120 000 euroa) lisäksi tukea AVEK:lta, Yle TV2:lta, MEDIA:lta, NFTF:ltä, Arte Francelta, RTP:ltä, NRK:lta ja Al-Jazeera Englishiltä. Elokuva nähtiin elokuvateatterissa ainakin Suomessa ja Tanskassa. Elokuva esitettiin myös DocPoint-elokuvajuhlilla ja helmikuussa 2012 Berliinin elokuvajuhlilla sarjassa Culinary Cinema.

Tunnustukset

Elokuvan musiikin tekijä Karsten Fundal voitti parhaan musiikin Jussin 2013. Elokuva palkittiin Nordic Film Days -festivaaleilla Lyypekissä Saksassa marraskuussa 2012.
Paskuri (Hämeenlinna, Pyhälampi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Pyhäjärven alueeseen (35.774) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,4 metriä mpy.