google/wiki40b huggingface dataset:
Koko Perhe Näyttelee

Pelin kulku

Vuorossa oleva pelaaja heittää väriarpakuutiota, joka kertoo vuorossa olevalle pelaajalle, mikä hän on ja mitä hän tekee, jonka jälkeen hän näyttelee ja muut pelaajat yrittävät arvata hänen eleistään, liikkeistään ja ilmeistään, mitä hän esittää. Jos joku arvaa oikein, sekä vuorossa oleva pelaaja sekä oikein arvannut pääsevät liikkumaan pelilaudalla. Spinnerin pyöritys antaa mahdollisuuden edetä vieläkin nopeammin. Pelin aikana ei saa nauraa näyttelyesityksille, jos näin tapahtuu naurava pelaaja joutuu peruuttamaan pelilaudalla. Ensimmäinen maaliin päässyt pelaaja on voittaja.
Soili Keskinen

Soili Keskinen on emerita kasvatustieteen professori ja entinen Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen johtaja. Keskinen on koulutukseltaan psykologian tohtori ja työ- ja organisaatiopsykologian dosentti. Hänen tutkimuksensa ovat käsitelleet kasvatuspsykologiaa, työ- ja organisaatiopsykologiaa, päivähoidon ja koulun henkilöstön hyvinvointia, johtajuutta ja työyhteisökysymyksiä, sukupuolten välisiä eroja sekä alaistaitoja ja esimiestaitoja.
Koskinen on työskennellyt miehensä, professori Esko Keskisen kanssa myös Japanissa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2013.
Susanna Helke

Susanna Kristiina Helke (s. 1. maaliskuuta 1967 Tampere) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä ja Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun professori. Hän on saanut Jussi-palkinnon elokuvasta Joutilaat ja useita muita palkintoja.

Ura

Susanna Helke valmistui Taideteollisessa korkeakoulun valokuvataiteen osastolta taiteen maistereiksi vuonna 1996. Helken ja Virpi Suutarin yhteistyö alkoi yhteisestä lopputyöstä, elokuvasta Synti – dokumentti jokapäiväisistä rikoksista (1996). Se oli lakonisen toteava katsaus seitsemän kuolemansynnin teemoihin.
Helke ja Suutari ovat ohjanneet yhdessä seitsemän elokuvaa. Vuonna 1998 julkaistu Valkoinen taivas dokumentoi perheen arkea nikkelikombinaatin saastuttamassa kaupungissa Kuolan niemimaalla. Saippuakauppiaan sunnuntai (1999) kuvaa työttömän lähiöperheen arkea, jota työ ja vapaa-aika ei enää jaa kahtia.
Helke ja Suutari saivat vuoden 2001 Parhaan dokumentin Jussin elokuvasta Joutilaat vuonna 2001 ja heidän elokuviaan on palkittu muun muassa kolmesti parhaan pohjoismaisen dokumenttielokuvan palkinnolla Nordisk Panoramassa. Joutilaat oli myös ehdolla Euroopan elokuva-akatemian parhaan dokumenttielokuvan palkinnon saajaksi.
Helke väitteli tohtoriksi vuonna 2006. Helken taiteen tohtorinväitös Nanookin jälki – tyyli ja metodi dokumentaarisen ja fiktiivisen elokuvan rajalla (Taik-julkaisut 2006) käsittelee laajasti dokumenttielokuvan ja fiktiivisen elokuvan rajankäyntiä. Helkellä on dokumentaarisen elokuvan professuurin virka Aalto-yliopistossa 2010–2015.
Helken yksi ohjaama, vuonna 2013 valmistunut ja Yhdysvalloissa kuvattu elokuva American Vagabond on esitetty lukuisilla kansainvälisillä ja kotimaisilla festivaaleilla. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Chicagon kansainvälisillä elokuvajuhlilla, jossa elokuva palkittiin Q Hugo juryn erikoispalkinnolla 2013. Elokuva esitettiin myös Amsterdamin kansainvälisen dokumenttielokuvafestivaalin (IDFA) arvostettujen ohjaajien elokuvia esittelevässä Masters-sarjassa 2013. Rochesterin hlbt-festivaali ImageOut palkitsi elokuvan parhaan dokumenttielokuvan palkinnolla 2013. Yhdysvaltalainen Filmmaker Magazine ylisti elokuvaa arviossaan: ”Finnish filmmaker shattered the illusion of the American Dream”. Helke asui Yhdysvalloissa vuosina 2006–2010 ja toimi vierailevana elokuvantekijä-tutkijana Kalifornian yliopiston Santa Cruzin elokuvaosastolla.
Abramtsevo

Abramtsevo (ven. Абра́мцево) on kartanoalue Moskovan alueen Sergijev Posadin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vorja-joen rannalla neljän kilometrin päässä Hotkovosta.
1800-luvun loppupuolella Abramtsevon taiteilijasiirtokunta oli yksi Venäjän kulttuurielämän keskuksista. Vuodesta 1843 lähtien se kuului kirjailija Sergei Aksakoville, jonka luona kävivät usein mm. Nikolai Gogol, Ivan Turgenev, Fjodor Tjuttšev ja Aleksei Homjakov. Vuonna 1870 kartanon osti teollisuusmies ja mesenaatti Savva Mamontov, jonka aikana siellä kokoontuivat Venäjän historiasta, kulttuurista ja kansanperinteestä kiinnostuneet arkkitehdit Viktor Gartman ja Ivan Ropet, taiteilijat Ilja Repin, Mark Antokolski, Viktor Vasnetsov, Valentin Serov ja Mihail Vrubel, oopperalaulaja Fjodor Šaljapin, teatteriohjaaja Konstantin Stanislavski ym. Vuonna 1882 perustettiin perinteisiä puuleikkaus- ja majolikakäsitöitä kehittänyt työpaja. Kartanossa järjestetyistä harrastelijanäytöksistä sai alkunsa Mamontovin perustama Moskovan venäläinen oopperateatteri.
Kartanon rakennuskokonaisuuteen kuuluu klassistinen puinen päärakennus (rakennettu uudelleen vuosina 1870–1878), venäläistyyliset työpaja (Gartman, 1872) ja ”Teremok” (Ropet, 1877), Vasnetsovin suunnittelema uusvenäläinen kirkko (1881–1882) ja tšasouna (1892), mielikuvituksellinen puusta rakennettu ”Kananjaloilla seisova mökki” (1883) sekä maisemapuisto. Vuodesta 1920 lähtien Abramtsevossa toimii taide- ja kirjallisuusmuseo.
Uvala

Uvala (kroatian kieltä) on karstialueella sijaitseva laaksomainen painanne. Se on doliinin ja poljen välimuoto, joka on doliinia laajempi. Tällaisen syvennyksen arvellaan syntyneen suppilon muotoisten doliinien välien kuluessa.
Pidgin (pikaviestin)

Arkkitehtuuri

Pidgin rakentuu libpurple-kirjaston päälle ja käyttää GTK+-käyttöliittymäkirjastoa. Pidginiä varten kehitetty libpurple (entinen libgaim) on pikaviestinohjelmien ytimeksi tarkoitettu kirjasto, joka muun muassa hoitaa yhteydenpidon eri pikaviestinverkkoihin sekä hallinnoi käyttäjätilejä ja asetuksia. Siihen perustuvien ohjelmien, kuten Pidginin tehtäväksi jää toteuttaa käyttöliittymä ja vuorovaikutus käyttäjän kanssa. Muita libpurplea käyttäviä ohjelmia ovat ainakin tekstitilassa toimiva Finch sekä OS X:lle tarkoitettu Adium.

Nimeämiskiista

Alun perin Pidgin tunnettiin nimellä GTK+ AOL Instant Messenger, mutta AOL:n painostuksesta nimeksi vaihdettiin Gaim. Myöhemmin AOL rekisteröi tavaramerkin AIM ja alkoi painostaa Gaimin kehittäjiä. Lopulta 6. huhtikuuta 2007 Gaimin kehitystiimi julkaisi pitkän välienselvittelyn tuloksen, ja Gaim nimettiin uudelleen toistamiseen, tällä kertaa Pidginiksi.
Ottón Solís

Ottón Solís Fallas (s. 31. toukokuuta 1954) on costaricalainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän oli suunnitteluministerinä ja keskuspankin johtokunnassa Óscar Ariasin ensimmäisessä hallituksessa 1986–1988. Hän edustaa Partido Acción Ciudadana -puoluetta.
Solís valmistui 1976 Costa Rican yliopistolta ja suoritti taloustieteen korkeamman tutkinnon Manchesterin yliopistolla 1978. Poliittisen uransa hän aloitti Partido Liberación Nacionalissa (PLN).
Solís siirtyi 2000 perustettuun Partido Acción Ciudadana -puolueeseen. Hän oli presidenttiehdokkaana  2002 ja 2006, ja hänet valittiin PAC:in presidenttiehdokkaaksi myös vuoden 2010 vaaleihin.
Trans-Mediterranean Renewable Energy Cooperation

Trans-Mediterranean Renewable Energy Cooperation (TREC) on yhdistys, joka pyrkii edistämään sähkön tuottamista aavikoilla ja sen tuomista Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Euroopan tarpeisiin. Yhdistyksen ovat perustaneet Rooman Klubi, Hamburger Klimaschutz-Fonds ja National Energy Research Center of Jordan (NERC) vuonna 2003.
TRECin DESERTEC-konseptin mukaan sähkö tuotettaisiin aavikoilla aurinkolämpövoimaloilla ja siirrettäisiin muille alueille tasavirtaa käyttäviä korkeajännitelinjoja pitkin. Konseptin toimivuutta on tutkinut Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e.V. (DLR), jonka mukaan vuoteen 2050 mennessä kasvavat energiatarpeet Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja 10 – 25% Euroopan sähköstä voitaisiin tuottaa aavikoilla. Ilmaston lämpenemisessä roolia näytteleviä hiilidioksidipäästöjä voitaisiin DLR:n laskujen mukaan vähentää Euroopassa jopa 70% vuoteen 2050 mennessä, mikäli DESERTEC-ohjelma toteutuisi ja paikallisten uusiutuvien energiamuotojen käyttöä lisättäisiin.
Aavikoiden aurinkolämpövoimaloiden sivutuotteena saataisiin myös makeaa vettä merivedestä.
Kaksitoista yhtiötä Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta allekirjoittivat The Desertec Industrial Initiative -sopimuksen 13. heinäkuuta 2009 Münchenissä. Mukana sopimuksessa ovat saksalaiset Deutsche Bank, E.ON, HSH Nordbank, MAN Solar Millenium, Munich Re, M+W Zander, RWE, SCHOTT Solar, Siemens, ruotsalais-sveitsiläinen ABB, espanjalainen Abengoa Solar ja algerialainen Cevital. Yhtiöt aikovat sijoittaa DESERTEC-projektiin yhteensä 400 miljardia euroa seuraavan 40 vuoden aikana. Hintava DESERTEC on maailman suurin aurinkoenergiaprojekti.
Eurooppalaisen uusiutuvan energian yhdistyksen, Eurosolarin, pääjohtaja ja europarlamentin jäsen Hermann Scheer on arvostellut DESERTEC-projektia siitä, että se sijoittaa rahaa aurinkovoiman kehittämiseen Pohjois-Afrikassa, jossa sijaitsee poliittisesti epävakaita maita. Hänen mielestään suurempi hyöty saataisiin sijoittamalla rahat Eurooppaan ja käyttämällä useita erilaisia uusiutuvia energian lähteitä sen sijaan, että yksi projekti saa suuryhtiöiden hallinnoimana monopoliaseman. Scheerin mielestä projektin jättimäisiä kustannuksia on vähätelty ja sen hyötyjä liioiteltu.
Danko Lazović

Seurajoukkue

Kesällä 2003 ennen siirtymistään Feyenoordiin 7 miljoonan euron siirtokorvauksella, Lazović edusti kolme kautta kotimaansa Partizania, jossa hän pelasi yhteensä 60 ottelua ja teki niissä 20 maalia. Hän ei onnistunut vakiinnuttamaan avauskokoonpanopaikkaansa Feyenoordissa ja näin hänet lainattiin kaudeksi 2005–2006 saksalaiseen Bayer Leverkuseniin.
Lazović ei vakuuttanut myöskään saksalaisseurassa, jossa hän pelasikin vain tammikuuhun asti. Vuoden 2006 talven siirtoikkunan aikana hän palasi kuuden kuukauden kestävällä lainasopimuksella Partizaniin. Hän pelasi kohtuullisen hyvän puolikautisen vanhassa seurassaan tehden viisi maalia. Toukokuun 2006 alussa sarjakauden viimeisen ottelun jälkeen Lazović ja joukkuetoveri Niša Saveljić ottivat tiedotteiden mukaan yhteen, joka jatkui myöhemmin myös harjoittelukeskuksessa järjestetyssä lounastilaisuudessa.
Kesän 2006 jälkeen hän palasi Eredivisieen, tällä kertaa Vitesseen. Joukkue maksoi Lazovićista 1,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Feyenoord suostui myös maksamaan hänen ensimmäisen kauden palkkansa. Monien Feyernoord-kannattajien tyrmistykseksi hän pelasi loistavan kauden Vitessessä ja oli lopulta sarjan kuudenneksi paras maalintekijä 19:llä osumallaan.
Hän herätti kiinnostusta muun muassa PSV Eindhovenissa, jonne hän lopulta siirtyi 6,6 miljoonan euron siirtokorvauksella ja viisivuotisella sopimuksella. Hän sai pelinumerokseen 9, jota oli aikasemmin käyttänyt Patrick Kluivert, joka jätti seuran samana kesänä ja siirtyi Lilleen.
3. maaliskuuta 2010 Lazović teki sopimuksen Pietarin Zenitin kanssa, joka maksoi hänestä noin 5 miljoonan euron siirtokorvauksen.

Maajoukkue

Lazović teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 27. maaliskuuta 2002 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan.
Grand Rapids (Kanada)

Historiaa

Grand Rapidsin historia kauppapaikkana alkoi vuonna 1741, kun Pierre La Vérendrye perusti nykyisen keskustan itäpuolelle, Saskatchewanjoen pohjoisrannalle Fort Bourbonin linnoituksen.
Grand Rapidsin kaupunki kehittyi Saskatchewanjoen suulle turkiskaupan myötä. Kun liikenne Winnipegjärvellä ja Saskatchewanjoella lisääntyi 1800–1900-lukujen vaihteessa, Grand Rapidsin asema kauppapaikkana vahvistui hieman. Alusten lasti ja matkustajat oli siirrettävä maitse koskien ohitse Winnipegjärven ja Cedarjärven välillä. Myötävirtaan kuorma laskettiin veneissä, mutta raskaiden kuormien nostaminen vastavirtaan vaati runsaasti ihmis- tai hevosvoimaa.
Kaupunki sijaitsi kahden tärkeän Winnipegjärven turkiskauppareitin varrella, sillä se oli sekä Hudson's Bay Companyn että North West Companyn suosimien luontaisten kauppareittien varrella. Alueella on käyty yhtiöiden keskinäisiä valtataisteluja aina turkiskaupan monopolin purkaantumisesta lähtien.

Grand Rapids Tramway

Kosken rannalle rakennettiin vuonna 1877 viiden ja puolen kilometrin mittainen hevosraitiotie, Grand Rapids Tramway, jonka tarkoitus oli helpottaa purjeveneillä ja kanooteilla saapuneiden tavaroiden ja matkustajien siirtämistä kosken ohitse. Raitiotien kiskotus hankittiin Yhdysvalloista ja kuljetettiin höyryvene SS Colvilella Grand Rapidsiin. Raitiotie oli käytössä vain lyhyen aikaa 1870–1890-luvuilla, kun rautateiden rakentaminen toisaalle käytännössä lopetti Winnipegjärveltä Saskatchewanjoelle kulkevan liikenteen. Grand Rapidsin satamassa riehui tulipalo vuonna 1894, ja tämän yhteydessä tuhoutui useiden satamarakennusten lisäksi myös Hudson's Bay Companyn omistama höyryalus SS Colvile. Jo vuonna 1900 tämän lyhyen raitiotien liikennöinti oli satunnaista turistiliikennettä lukuun ottamatta päättynyt. Viimeinen maininta raitiotien toiminnasta on vuodelta 1932: tällöin raitiotien on täytynyt olla jo erittäin huonossa kunnossa. Nykyisin kaksi kolmasosaa ratalinjasta on 1960-luvulla rakennetun tekojärven valtaamalla alueella.

Liikenteen väheneminen

Kun rahtiliikenne pikkuhiljaa siirtyi maanteille, Grand Rapidsin kaupunki on saanut viettää hiljaiseloa. Vielä 1960-luvulle tuo Winnipegjärven luoteiskulman ainoa rantakaupunki sai toimia SS Keenoran välietappina, mutta Keenoran poistuttua liikenteestä ovat pienen sataman ainoat käyttäjät olleet kalastusalukset.
Lähetystöneuvos (arvonimi)

Lähetystöneuvoksen nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1918. Vuosien 1918–2013 aikana lähetystöneuvoksen arvonimi on myönnetty 56 henkilölle, viimeksi vuonna 1969.
Iso Ruuhijärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,3 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149 metriä mpy.
Corel Painter

Corel Painter on bittikarttagrafiikkaan perustuva tietokoneohjelma, jolla mahdollistuu digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen. Toisin kuin esimerkiksi Photoshop, jota kutsutaan kuvankäsittelyohjelmaksi, Painter on pikemminkin ohjelma kuvan tekemiseen. 
Sen avulla piirretään ja maalataan, mutta jyrkkää eroa eri ohjelmien välillä ei ole ja kuvan tekemisen ammattilaiset käyttävätkin tavallisesti useita ohjelmia yhdessä ja sekaisin.
Painteria on kuvailtu myös luonnollisen median (Natural Media) ohjelmana, jonka ideana on jäljitellä tarkasti klassisia kuvan tekemisen välineitä ja materiaaleja. Myös käytetyt käsitteet, kuten siveltimet, öljy-, akryyli- ja akvarellimaalit, piirustus- ja tussikynät, terät, piirustushiilet ja väriliidut sekä erilaiset paperit on tavallisesti lainattu klassisista piirustus- ja maalausvälineistä.
Painteria käytetään tavallisesti paineentunnistavan piirustuslaudan ja muiden kuvankäsittelyohjelmien kanssa. Näin voidaan jäljitellä piirtämisen ja maalaamisen prosessia. Kuva syntyy kuitenkin kokonaisuudessaan hyvin eri lailla verrattuna perinteisten välineiden käyttöön. Ohjelman käyttöä aloittelevan olisi ehkä hyvä tuntea piirustus ja maalaus omakseen sekä osata ainakin jonkin verran alan peruskäsitteitä. 
Kuvanteko-ohjelmalla tehtyjä kuvia on usein vaikea erottaa perinteisin välinein tehdyistä piirustuksista ja maalauksista. Valokuvan tai sen osan yhdistäminen piirustukseen tai maalaukseen, toisto ja erilaiset pienteemat (taidehistoriassa näitä kutsutaan maalauksen mikroteemoiksi)
kertovat joskus digitaalisen kuvan ominaisuuksista.
Ammattilaiset sekoittavat usein perinteisillä ja uusilla välineillä tekemiään piirustuksia ja maalauksia. Varsin tavallista on esimerkiksi kuvan luonnosteleminen paperille ja sen skannauksen jälkeen värittäminen ja uudelleenmuokkaaminen ohjelmalla.
Elämäntapaliitto

Elämäntapaliitto oli vuosina 1993-2011 toiminut, valtakunnallinen yhteistoiminta- ja kansalaisjärjestö, joka tavoitteena oli edistää terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia päihdehaittoja ehkäisemällä. Liiton toiminnan lähtökohtana oli näkemys jonka mukaan päihdekysymysten yhteiskunnallisesta ratkaisuista riippuu hyvinvointimme tulevaisuus, sillä päihteiden aiheuttamat haitat koskevat kaikkia tavalla tai toisella. Ehkäisevä päihdetyön tavoitteet toteutuvat parhaiten, kun yhteiskunnassa on jokaiselle tarjolla hyvän elämän rakennusaineita, jotta päihteet eivät asetu niitä korvaamaan. Elämäntapaliitto pyrki suomalaisten alkoholinkäytön puolittamiseen vuoteen 2040 mennessä. Tupakkaan ja huumeisiin liittyen tavoiteltiin Suomea ja maailmaa missä riippuvuuksiin ajautuminen on mahdollisimman vaikeaa, ja jossa riippuvaisia ei syrjitä eikä heidän kustannuksellaan rikastuta. Elämäntapaliittoon kuului 26 varsinaista jäsenjärjestöä ja 39 yhteistyöjärjestöä.
Elämäntapaliitto, Terveys ry ja Elämä On Parasta Huumetta ry yhdistyivät Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry:ksi 1. tammikuuta 2012.

Historia

Suomen Elämäntapaliitto Elo ry, Kansan Raittiusliitto ry, Kunnon elämä ry sekä Suomen Akateeminen Raittiusliitto perustivat Suomen Elämäntapaliitto ry:n yhteiseksi kattojärjestökseen vuonna 1993. Sekä sosiaali- ja terveysministeriön että rahoittajien taholta esitettiin toive, että raittiusjärjestökentässä on purettava päällekkäisyyksiä, uudistettava työmuotoja ja lisättävä yhteistyötä. Samaan aikaan perinteinen kansanliikepohjainen raittiusliike oli alkanut hiipua, kun raittiusaatteen ja -valistuksen katsottiin jääneen jälkeen ajastaan.
Vuoden 1997 vuosikokouksessa ehkäisevä päihdetyö ja elämänhallinnan tukeminen muotoiltiin Elämäntapaliiton pääasialliseksi tavoitteeksi. Samana vuonna Elokoloissa ja muissa kohtaamispaikoissa rekisteröitiin 42 000 käyntikertaa vuodessa ja Elokolo-nimikkeestä tehtiin tavaramerkki. Kun liiton jäsenehtoja vuonna 1999 muutettiin, perustettiin yksityisille ihmisille suunnattu Ihmisenvirka henkilöjäsenyyttä korvaamaan.  Vuonna 2004 Suomen Elämäntapaliiton nimi muutettiin muotoon Elämäntapaliitto ry.
Saarijärvi (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,8 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vaavunjoen valuma-alueeseen (35.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,5 metriä mpy.
Maija löytää sävelen

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai kiitosta runsain mitoin. Uransa alussa olevassa ohjaajassa Matti Kassilassa nähtiin jo hänen omaleimaisuutensa: "Nuori, 'taiteellinen ohjaaja'". Muuan kriitikko löysi tarinasta yhden virheen, vahvanpuoleisen tendenssimäisyyden. Juha Nevalainen tosin ei osannut sijoittaa elokuvaa oikein mihinkään lajiin ja luonnehti sitä "tyylittömäksi". 
Myöhemmässä arviossa erästä kriitikkoa häiritsee ”lässyttävä” kertojanääni, mutta hän kuitenkin toteaa elokuvan onnistuvan välttämään kuivan moralismin ja pitää kuvia Helsingistä viehättävinä.
Yuli Turovsky

Yuli Turovsky (alk. ven. Юлий Туровский, Juli Turovski; 7. kesäkuuta 1939 Moskova – 15. tammikuuta 2013 Montréal) oli sellisti, kapellimestari ja pedagogi, joka sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1980.
Turovsky aloitti sellonsoiton seitsemänvuotiaana. Hän opiskeli aluksi Moskovan musiikin keskuskoulussa (1946–1957), sitten Moskovan konservatoriossa Galina Kozolupovan johdolla ja sai diplomin vuonna 1962 ja tohtorinarvon 1969. Turovsky soitti muun muassa Rudolf Baršain johtamassa Moskovan kamariorkesterissa, ennen kuin jätti Neuvostoliiton vuonna 1976. Vuonna 1977 hän asettui Montrealiin.
Turovsky perusti vuonna 1976 Borodin-trion ja vuonna 1983 I Musici de Montréal -jousiorkesterin. Hän esiintyi solistina muun muassa Vancouverin ja Montrealin sinfoniaorkesterien kanssa ja opettanut muun muassa Montrealin yliopistossa, jossa hän aloitti vuonna 1981. Hän oli naimisissa viulisti Eleonora Turovskyn kanssa, jonka kanssa hän esiintyi muun muassa duona.
Turovsky menehtyi 15. tammikuuta 2013.
Onni Mantere

Onni Olavi Mantere (30. tammikuuta 1911 Keuruu – 25. huhtikuuta 1970 Ähtäri) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari numero 13.
Jatkosodassa Onni Mantere oli panssarintorjuntatykin ampujana 19. divisioonan Jalkaväkirykmentti 16:ssa (JR 16). Sotamies Mantere tuhosi yhdessä taistelussa seitsemän vihollisen hyökkäysvaunua ja vaurioittaen kahdeksatta samalla haavoittuen molempiin jalkoihinsa. Näistä ansioista korpraaliksi ylennetty Mantere nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 16. syyskuuta 1941.
Hän oli yksi niistä harvoista ylennetyistä, jonka ylennys käsiteltiin puhelinkeskustelun perusteella, mikä osoittaa, että jotain poikkeuksellisen merkittävää oli tehty. Nimitysperusteluissa mainitaan hänen tähdänneen rauhallisesti vihollisen tulituksesta ja tykin tähtäinvirheestä huolimatta saaden lähes jokaisella laukauksella täysosuman.
Sodan jälkeen hän oli metsäteknikkona Tuomarniemen metsäopistolla 1945–1970. Hänet ylennettiin kersantiksi 4. kesäkuuta 1968.
Mantere osallistui Mannerheimin hautajaisissa ritarien seppeleenlaskuun yhtenä kolmesta ritarista.
Kellolampi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
USS Jarvis (DD-799)

Alcalá Galiano

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä Alcalá Galiano.
Yesterday

Syntyhistoria

McCartney kertoo tehneensä Yesterdayn koko melodian unessa eräänä yönä tyttöystävänsä Jane Asherin kotona Wimpole Street -kadulla. Herättyään hän kiirehti pianon luo, käynnisti nauhoituksen ja soitti sävelmän ennen kuin se haihtuisi hänen mielestään.
Peläten syyllistyvänsä plagiointiin McCartney kyseli ihmisiltä kuukauden ajan, olivatko he kuulleet melodiaa aikaisemmin. Vakuututtuaan ettei ollut varastanut melodiaa, hän alkoi kirjoittaa siihen sopivia sointuja ja pian toimivaa sanoitusta. Kappaleesta käytettiin sanoitusvaiheessa työnimeä "Scrambled Eggs" ("Munakokkeli"). Elokuvan Help! kuvausten aikana eräälle lavalle sijoitettiin piano, ja McCartney käytti tilaisuutta hyväkseen ja esitti "Munakokkelin" pianon säestyksellä sanoilla "Scrambled eggs, Oh Baby how I love your legs."
McCartney on kertonut kirjoittaneensa Yesterdayn vuoden 1964 The Beatlesin Ranskan-kiertueen aikana, mutta se julkaistiin vasta seuraavana vuonna. On uumoiltu, että viivästyminen olisi johtunut sovitukseen liittyvistä erimielisyyksistä George Martinin kanssa tai yhtyeen muiden jäsenten väheksyvästä asenteesta.
Yesterday levytettiin Abbey Roadin studiolla 14. ja 17. kesäkuuta 1965. Levylle päätyneessä versiossa The Beatlesin jäsenistä esiintyi vain McCartney. Hänen soittamansa akustisen kitaran lisäksi levytykseen lisättiin jälkiäänityksenä jousikvartettisovitus. Kappale kuultiin kuitenkin koko yhtyeen esittämänä vuoden 1966 Tokion konsertissa. 
Yesterday on Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman eniten versioitu kappale. Britanniassa kappale julkaistiin singlenä vasta 8. maaliskuuta 1976.
Ӥ

Ääntäminen

Ӥ ääntyy udmurtissa laveana suppeana etuvokaalina /i/.
Marjalude

Ulkonäkö ja koko

Aikuisena se on 10-12 mm pitkä, karvainen, punertavan- tai vihertävänruskea litteä hyönteinen. Tuntosarvet ovat mustavalkoraitaiset.
Toukat ovat pyöreämpiä ja keltapunakirjavia.

Elintavat

Marjalude talvehtii aikuisena. Se syö marjojen mehua ja ilmeisesti myös muita hyönteisiä. Marjaludetta pidetään tuholaisena, sillä se levittää pahaa makua syömämarjoihin.