Vartiotorni – Jehovan valtakunnan julistaja

Historiaa

Lehden perusti vuonna 1879 Charles Taze Russell nimellä Zion's Watch Tower and Herald of Christ's Presence (Siionin Vartiotorni ja Kristuksen läsnäolon airut). Ensimmäinen numero julkaistiin 1. helmikuuta 1879. Lehdessään Russell halusi, paitsi julistaa Jeesuksen näkymättömän läsnäolon alkaneen 1874, myös esittää Kristuksen sovitusuhrin keskeistä merkitystä pelastukselle. Juuri tästä asiasta hän oli riitautunut aiemman yhteistyökumppaninsa Nelson Barbourin kanssa, minkä johdosta hän luopui kirjoittamasta Barbourin omistamassa lehdessä The Herald of Christ's Presence. Vuonna 1909 nimeksi muutettiin The Watch Tower and Herald of Christ's Presence. 1920 Vartiotorniseura painatti uudelleen kaikki vuosina 1879–1919 julkaistut lehdet seitsemänä niteenä. Tämä painos tunnetaan nimellä Watchtower Reprints. Vuosien saatossa useat raamatuntutkijaryhmät ovat painattaneet kokoelman uudelleen. 1. tammikuuta 1939 lehden nimeksi tuli The Watchtower and Herald of Christ's Kingdom. 1. maaliskuuta 1939 lehti sai nykyisen nimensä The Watchtower Announcing Jehovah's Kingdom. Nimenmuutoksella haluttiin ennen kaikkea korostaa Jehovan todistajien katsantokannan mukaista Jehova Jumalan asemaa suhteessa Jeesukseen Kristukseen.
Lehti ilmestyi aluksi kahdeksansivuisena ja kerran kuussa. Vuonna 1891 lehti laajeni 16-sivuiseksi, 1892 se alkoi ilmestyä kahdesti kuussa. Vuonna 1950 lehti alkoi ilmestyä useilla kielillä 32-sivuisena.
Vartiotornin kääntäminen muille kielille alkoi suhteellisen hitaasti. Vuonna 1883 julkaistiin ruotsiksi yksi ainoa numero, jota käytettiin evankelioimistyössä traktaatin tapaan. Saksaksi lehti ilmestyi vuosina 1886–1889 pienikokoisena ja sen jälkeen normaalikokoisena. Russellin kuollessa 1916 lehti ilmestyi säännöllisesti seitsemällä kielellä: englanniksi, puolaksi, suomeksi, ruotsiksi, saksaksi, ranskaksi ja tanskaksi.
Suomeksi Vartiotorni alkoi ilmestyä joulukuussa 1912 nimellä "Vartio-Torni ja Kristuksen läsnäolon julistaja". 1. tammikuuta 1916 lehden nimeksi tuli "Wartio-Torni ja Kristuksen läsnäolon airut". 1. helmikuuta 1932 nimi muutettiin muotoon "Vartiotorni ja Kristuksen Valtakunnan Airut". 15. kesäkuuta 1939 lehti sai nykyisen nimensä "Vartiotorni – Jehovan valtakunnan julistaja". Viranomaisten kiellettyä Vartiotornin ilmestymisen välirauhan aikaan lehti tosin ilmestyi 1.6.1940–15.6.1945 nimellä "Jumalan valtakunta".
Useita vuosia Vartiotornin painokset olivat pieniä. Ajateltiin, että lehti on tarkoitettu vain "pienelle laumalle" eli "Kristuksen hengestä siinneille hallitsijatovereille". Sitä ei jaettu järjestön ulkopuolisille. Vuonna 1935 kehotettiin myös "suureen joukkoon" kuuluvia eli joonadabeja, joilla oli odotteenaan maallinen toivo, tilaamaan lehti. Samalla lehteä alettiin käyttää myös evankelioinnin välineenä. Lehden päätoimittajana toimi ensin Russell, ja hänen kuoltuaan Joseph Franklin Rutherford. Vuodesta 1931 lehdessä ei enää mainittu päätoimittajan nimeä. Tällä haluttiin korostaa, että lehdessä julkaistu materiaali ei ole vain ihmisten mielipiteitä, vaan se on Jumalalta tulevaa ohjausta, "ruokaa oikeaan aikaan". Vartiotornissa mainitaan päätoimittaja (käytännössä joku haaratoimiston vastuullisista veljistä) vain, mikäli julkaisumaan lainsäädäntö sitä edellyttää. Suomessa näin on, ja lehden vastaava päätoimittaja on tällä hetkellä Jukka Ropponen.

Jakelu

Ennen Vartiotornia ja sen sisarlehteä Herätkää! myytiin ovilla ja kaduilla muodollisesta korvauksesta, joka vaihteli vuodesta ja maasta toiseen. 17. tammikuuta 1990 Yhdysvaltain korkein oikeus teki kuitenkin päätöksen, jonka mukaan uskonnollisista julkaisuista saadut tulot ovat veronalaisia. Päätöksen johdosta Vartiotorniseura päätti, että 1. maaliskuuta 1990 alkaen lehtiä ja kirjallisuutta aletaan jakaa Yhdysvalloissa maksutta, vaikka samalla voidaankin viitata vapaaehtoisen lahjoituksen mahdollisuuteen. Virallisesti selitettiin, että muutoksen tarkoitus oli yksinkertaistaa palvelustyötä ja saattaa sanoma mahdollisimman monen ulottuville. Päätöksellä haluttiin myös ottaa etäisyyttä ryhmiin, jotka käyttävät uskontoa kaupallisiin tarkoituksiin. Vartiotornista ja kirjallisuudesta tuli 1990-luvulla maksuttomia lähes koko maailmassa. Nykyään Vartiotornia jaetaan ilmaiseksi kaikissa sen julkaisumaissa, ja painatuskulut katetaan vapaaehtoisin lahjoituksin. Toisaalta lehteä ei enää voi tilata kotiin, kuten aiemmin.
Aikaisemmin lehden sisältö vaihteli maasta toiseen, ja suuri osa artikkeleista kirjoitettiin paikallisin voimin. Nykyään lehti valmistetaan Vartiotorniseuran päämajassa, ja sen sisältö on maailmanlaajuisesti samanlainen. Vain jotkin paikalliset ilmoitukset, kuten ilmoitukset piirikonventeista, laaditaan erikseen joka maassa. Vuoden 2008 alusta Vartiotornin kahdella kuukausittaisella numerolla on ollut erilainen sisällöllinen profiili. Kuukauden ensimmäisen päivän numero sisältää helppolukuisiksi tarkoitettuja teologisia artikkeleita, jotka on ensi sijassa suunnattu Jehovan todistajiin kuulumattomille. Se ei sisällä syvällisiä Jehovan todistajien raamatuntulkintaa käsitteleviä artikkeleita, ja sitä levitetään myös liikkeeseen kuulumattomille. Kuukauden 15. päivän lehti sisältää kaksi tai kolme teologista artikkelia, jotka tutkitaan Jehovan todistajien viikoittaisessa Vartiotornin tutkistelussa kysymys-vastaus-menetelmällä. Tyypillisiä aiheita ovat kirkkohistoria, Raamatun ennustukset ja profetia sekä kristillinen moraali ja käyttäytymisohjeistus. Tämä Vartiotornin numero ei ole tarkoitettu julkiseen jakeluun, vaan Jehovan todistajille ja säännöllisesti kokouksissa käyville kiinnostuneille. Vuoteen 2008 asti molemmat numerot olivat sisältöpainotuksiltaan samanlaiset.
Vuoden 2013 alussa yleisölle tarkoitetun lehden sivumäärä puolittui 16:een alkuperäisestä 32:sta. Osa artikkeleista siirtyi ilmestymään pelkästään virallisella verkkosivustolla. Sivumäärän pieneneminen mahdollistaa Jehovan todistajien mukaan lehden kääntämisen useammille kielille.
Vuoden 2016 alusta yleisölle tarjottava Vartiotorni alkaa ilmestyä joka toinen kuukausi ja lehden kannessa lukee vain lehden numero ja ilmestymisvuosi. Tämä mahdollistaa myös vanhempien lehtien esittämisen, jos niiden aihe sopii ovenavaajalle paremmin.