google/wiki40b huggingface dataset:
St. Vincent (elokuva)

Juoni

Maggie on yksinhuoltaja, joka muuttaa uuteen kotiinsa Brooklyniin 12-vuotiaan poikansa Oliverin kanssa. Maggie joutuu tekemään pitkää työvuoroa, joten hänellä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää Oliver heidän uuden naapurinsa Vincentin vahdittavaksi. Vincent on eläkkeellä oleva, äkäinen ukko, jonka lempiharrastuksia ovat alkoholi ja uhkapelit. Hänen ja Oliverin välille muodostuu yllättävä ystävyys.
Yhdessä raskaana olevan stripparin kanssa Vincent vie Oliverin mukanaan paikkoihin, jotka kuuluvat hänen päivittäisiin rutiineihinsa: kilparadalle, strippiklubille ja paikalliseen pubiin. Vincent auttaa Oliveria kasvamaan mieheksi, samalla kun Oliver näkee Vincentissä jotain, mitä kukaan muu ei: väärinymmärretyn, mutta hyväsydämisen miehen.
Koivukasvit

Tuntomerkit

Koivukasvit ovat puita tai pensaita ja tavallisesti kesävihantia. Sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa flavoneja. Lehdet ovat korvakkeellisia, kahteen kertaan sahaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat norkkomaisissa kukinnoissa yksi- tai kaksikotisesti. Kukka on kehätön tai siinä voi olla jopa kuusi kehälehteä. Heteiden ponnet ovat lokerositeitä pidempiä. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä, eikä emikukassa joutoheteitä. Sikiäin on yhdislehtinen ja jakautunut vaillinaisesti lokeroihin. Hedelmä on joko pieni ja litteä pähkylä tai pähkinä, jossa on kookkaat, lehtimäiset suojukset. Siemenessä on niukka ravintovarasto (endospermi).

Levinneisyys

Koivukasvit ovat enimmäkseen pohjoisen pallonpuoliskon lajeja, etelässä levinneisyys ulottuu Amerikassa Andeille ja Aasiassa Sumatralle.

Luokittelu

Koivukasvien heimossa on kaksi alaheimoa, joissa on yhteensä kuusi sukua ja 145 lajia:

1. Betuloideae Arnott

Alaheimon muodostaa kaksi sukua: koivut (Betula, 60 lajia) ja lepät (Alnus, 35 lajia). Ne kasvavat pohjoisella pallonpuoliskolla ja Andeilla. Rauhaskarvat ovat kilpimäisiä. Emikukka on tavallisesti kehälehdetön tai kehälehtiä on joskus kaksi. Hedelmistössä on enemmän tai vähemmän litteiden ja siivellisten pähkylöiden (samara) suojana puutuneita tai suomumaisia ylälehtiä.

2. Coryloideae J. D. Hooker

Loput neljä sukua ja 50 lajia muodostavat alaheimon Coryloideae, joka kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla, Kaakkois-Aasiassa ja Keski-Amerikassa. Kukinto koostuu enintään kolmikukkaisista pikkuviuhkoista. Hedekukat ovat kehättömiä ja heteet karvaisia; emikukissa on yksikiehkurainen kehä. Hedelmä on kookas pähkinä, johon liittyy lehtimäisiä suojuksia.
Veriohukainen

Veriohukaiset (myös verilätyt tai veriletut) ovat ainakin Suomessa ja Ruotsissa tunnettu ruokalaji. Veriohukaiset ovat verestä paistamalla ja maustamalla tehtyjä ohukaisia. Veriohukaiset on perinteisesti tarjoiltu puolukkasurvoksen ja valkokastikkeen kanssa. Mausteena käytetään sipulia, ja uudemmissa ohjeissa saatetaan käyttää myös chiliä. Suomessa veriohukaisia valmistetaan myös einestuotteena.
Veriohukaiset on hyvä raudan lähde anemian ehkäisyyn.
Sofja Perovskaja

Elämä

Sofja Perovskaja oli Pietarin kuvernöörinä toimineen Lev Nikolajevitš Perovskin tytär. Vuonna 1869 hän opiskeli Alartšinskin naistenkursseilla, vuonna 1870 lähti pois kotoa ja vuosina 1871–72 toimi niin sanotussa Tšaikovskin ryhmässä. Hän osallistui narodnikkien toimintaan Pietarissa ja maaseudulla. Tammikuussa 1874 Perovskaja pidätettiin mutta laskettiin sitten isänsä takuita vastaan vapaaksi. Tämän jälkeen hän asui äitinsä luona Krimillä.
Heinäkuussa 1877 Perovskaja palasi Pietariin osallistuakseen niin sanottun 193:n oikeudenkäyntiin, jossa hänet vapautettiin syytteistä. Kesällä 1878 hänet karkotettiin Aunuksen kuvernementtiiin, mutta matkalla hän pakeni. Tämän jälkeen Perovskaja liittyi Zemlja i volja -järjestöön ja sen hajottua kesällä 1879 Narodnaja voljaan. Sen toimeenpanevan komitean jäsenenä hän osallistui Aleksanteri II:n murhayritysten valmisteluun. Keisarin kuolemaan johtaneen attentaatin olivat suunnitelleen Perovskaja ja hänen aiemmin pidätetty aviomiehensä Andrei Željabov.
Murhan jälkeen Sofja Perovskaja vangittiin, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Pietarissa Semjonovskin kentällä. Hän oli ensimmäinen Venäjällä valtiorikoksesta teloitettu nainen. Vuosina 1918–1991 Perovskajan nimeä kantoi Pietarissa Pieni Tallikatu (ven. Malaja Konjušennaja).
Reg Krezanski

Ura

Krezanski pelasi juniorina mm. MJHL-juniorisarjaa Winnipeg Monarchsissa. Ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi kuitenkin IHL-joukkue Columbus Checkersissa kaudella 1969–1970. Kaudella 1970–1971 Krezanski pelasi EHL-liigaa Long Island Ducksissa ja IHL:ää Dayton Gemsissa. Kaksi seuraavaa kautta hän vietti kokonaan Ducksissa. Kauden 1973–1974 Krezanski vietti NAHL-joukkue Syracuse Blazersissa. Kaudella 1974–1975 hän voitti NAHL:n puolustajien pistepörssin tehoilla 9+55=64. Krezanski pelasi myös kaksi WHA-ottelua San Diego Marinersin paidassa.
Kauden 1975–1976 Krezanski pelasi pääasiassa NAHL:ssä, jossa hän aloitti Cape Cod Coddersissa palaten kuitenkin kesken kauden takaisin Syracuse Blazersiin. Krezanski pelasi myös yhden ottelun AHL-joukkue Rochester Americansissa. Kauden 1976–1977 hän vietti Suomessa SM-liigajoukkue Forssan Palloseuran riveissä. Uransa viimeisen kautensa 1977–1978 Krezanski vietti WHA:sta tutun San Diego Marinersin väreissä pelaten PHL-liigaa.
William Moseley

William Peter Moseley (s. 27. huhtikuuta 1987 Sheepscombe, Gloucestershire) on englantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan  Peter Pevensienä elokuvissa Narnian tarinat: Velho ja leijona ja Narnian tarinat: Prinssi Kaspian. Hän on myös esittänyt pientä roolia vuoden 2002 televisioversiossa Goodbye, Mr. Chips.
Grate Group

Grate Group (viralliselta nimeltään Grate Finland Oy) on vuonna 2011 perustettu suomalainen insinööritoimisto. Graten erikoisosaamista ovat teräsrakenteet ja erilaiset prosessiteollisuuden materiaalinkäsittelyn laitteet, kuten hihnakuljettimet. Graten liiketoimintakonsepti on yhdistää suomalainen suunnitteluosaaminen kiinalaiseen tuotantokapasiteettiin ja nopeuteen.
Grate suuntaa liiketoiminnassaan vahvasti kansainvälisille markkinoille ja liikevaihdosta noin 90% on vientiä. Graten toimitusjohtaja ja perustaja on Kari Salo ja Graten toinen pääosakas on Petteri Viinanen, joka on myös Graten tytäryhtiön Sysi Oy:n toimitusjohtaja. Grate Group työllistää Suomessa 7 henkilöä. Grate on myös perustanut yhteistyöyrityksen kiinaan ja lisäksi Gratella on myyntiedustus Yhdysvalloissa, Chilessä ja Ruotsissa. Graten Groupin liikevaihto vuonna 2013 oli 9,9 miljoonaa euroa. 
Graten liiketoiminta kasvoi räjähdysmäisesti vuonna 2013, kun Grate toimitti pörssiyhtiö Outotecin Cristal-projektiin Saudi-Arabiaan teräsrakenteita yli 10 miljoonan euron arvosta vuosina 2013 ja 2014.  Vuonna 2013 Grate myös haki lisävauhtia kasvuunsa rahoituskierroksella ja sai pääomasijoituksen sveitsiläiseltä sijoitusyhtiöltä Kaptah AGlta.
Tammikuussa 2014 suomalainen talouslehti Talouselämä noteerasi Graten kasvun listaamalla Grate Finlandin ”Suomen lupaavimmat kasvuyritykset Top20”-listalla.  Vuonna 2014 Grate keskittyi Tekesin rahoituspäätöksen avustamana tuotekehitykseen ja kehitti kokonaan uudenlaisen hihnakuljetinkonseptin.
Wayne Brown

Ura

Keskikentällä pelaava Brown on Fulhamin akatemian kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa FA Cupin ottelussa Bristol Roversia vastaan tammikuussa 2008. Kauden 2007–2008 lopun hän pelasi lainalla Kakkosliigan Brentfordissa. Ensimmäisen Valioliiga-esiintymisensä hän teki Fulhamissa ottelussa Manchester Unitedia vastaan helmikuussa 2009.
Huhtikuussa 2009 Brown siirtyi elokuuhun asti ulottuneella lainasopimuksella Suomen Veikkausliigan Turun Palloseuraan. Hän nousi nopeasti TPS:n avainpelaajaksi, ja hänen lainasopimustaan jatkettiin kauden loppuun asti ulottuvaksi. Brownin avulla TPS saavutti SM-pronssia, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Veikkausliigan vuoden tulokkaaksi, keskikenttäpelaajaksi ja pelaajaksi.
TPS-lainan jälkeen Fulham lainasi Brownin helmikuussa 2010 Ykkösliigan Bristol Roversiin. Toukokuussa siirrosta tehtiin pysyvä ja Brown solmi kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Kaudeksi 2013 hän palasi Suomeen ja TPS:ään.
Songdalen

Historia

Kunta perustettiin vuonna 1964, aiempien Greipstadin kunnan, Finslandin kunnan ja osan Øvrebøn kunnasta yhteenliittymänä. Greipstad-nimen tiedetään olleen käytössä vuonna 1344 ja alueelta tunnetaan 34 maatilaa jo keskiajalta. Greipstad oli erkaantunut Søgnen kunnasta vuonna 1913.

Elinkeinoelämä

E39:n varrella Mjåvannin teollisuusalueella sijaitsee valtakunnallisesti tunnettu perunalastutehdas Sørlandschips sekä Norjan suurin internet-huutokauppa, Netthandelen,. Tärkein teollinen työllistäjä on öljynporauksessa käytettäviä venttiilejä valmistava Oceaneering Rotator AS 115 työpaikallaan (2007). Myös maataloudella on merkittävä asema. Kristiansandin kaupungin läheisyys tuo kuntaan väestönkasvua.

Urheilu, yhdistystoiminta, koulutus

Norjalainen entinen uimahyppääjä ja Norjan mestari, suomalaiset juuret omaava Timo Klami, on kotoisin Songdalenista. Kunnassa toimii 4 peruskoulua, kristillinen Oasen-yksityiskoulu, kulttuurikoulu, lukuisia urheiluseuroja sekä muita yleishyödyllisiä yhdistyksiä.

Luonto

Rannikon läheisyys tuntuu pitkulaisen kunnan eteläosassa meri-ilmastona, mutta pohjoisosissa on jo vaikutteita sisämaasta. Eteläosassa on lehti- ja sekametsää, kun taas pohjoisosan metsiä hallitsevat mänty ja kuusi. Jänikset, majavat, metsäkauriit ja hirvet ovat yleisiä, ja Finslandin lähistöllä kunnan pohjoisosassa on hirvitiheyden sanottu olevan maailman kärkeä.
Eveliina Sarapää

Eveliina Sarapää (s. 29. syyskuuta 1976) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Sarapää pelasi urallaan Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja norjalaisessa Asker FK:ssa. Hän voitti Suomen mestaruuden neljästi − HJK:ssa vuosina 1999, 2000 ja 2001 sekä Hongassa 2007. Suomen Cupin Sarapää voitti kolmesti HJK:n riveissä.
Maajoukkueessa Sarapää pelasi vuosina 2000–2007 yhteensä 67 maaottelua, ja hän oli mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa.
Sarapää on pelannut myös ringetteä SM-sarjatasolla sekä jääkiekkoa.
Työllistäminen

Työllistäminen tarkoittaa työvoimaviranomaisten, esimerkiksi Työ- ja elinkeinotoimiston, tekemää työttömän työnsaantia edistävää toimenpidettä. 
Työllistämistoimenpiteen kohteeksi joutuvat henkilöt, jotka eivät työllisty omin avuin. Tällaisilla henkilöillä on usein ongelmana laskenut työkyky, joka ei salli heidän työllistyä "vapaille markkinoille". Tässä tapauksessa työvoimatoimisto voi maksaa työnantajalle työllistämistukea korvaukseksi laskeneesta työkyvystä. Työntekijä saa työstään normaalin palkan, joka usein on hieman työttömyysturvaa suurempi. Yleisiä työllistämispaikkoja ovat erilaiset yhdistykset, yhteisöt, kunnan sekä valtion toimipaikat. Yrityksiin ei työllistetä niin paljon, sillä tällainen toiminta voisi vääristää kilpailua. Uutena työllistämiskohteena ovat tulleet sosiaaliset yritykset, joille myönnetään palkkatukea tavallista runsaammin pitkäaikaistyöttömien ja vajaakuntoisten työllistämiseen.

Tukityöllistäminen

Palkkatuen avulla voidaan tukityöllistää. STTK:n Ralf Sundin arvion mukaan Suomessa on 25 000 palkkatuettua työntekijää vuonna 2019. Ruotsissa vastaava luku on 200 000.
Miljardööri Warren Buffett kannattaa tukityöllistämistä.
Timo Tolkki

Ura

Tolkki aloitti kitaransoiton 7-vuotiaana. Nuorena hän harjoitteli kitaransoittoa jopa 8 tuntia päivässä.
Tolkki tunnettiin aiemmin power metal -yhtye Stratovariuksen kitaristina ja pääasiallisena lauluntekijänä. Yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla hän toimi myös laulajana ja albumilla Twilight Time hän soitti myös bassoa. Hän soitti myös suurimman osan Dreamspace-albumin basso-osuuksista ennen kuin Jari Kainulainen liittyi yhtyeeseen. Hän perusti uuden yhtyeen Revolution Renaissance vuonna 2008 irtaannuttuaan Stratovariuksesta. Yhtyeen ensilevyn musiikki perustui Tolkin alun perin Stratovariukselle tekemiin kappaleisiin. Vuonna 2008 julkaistiin myös Tolkin rockoopperan Saana – Warrior of Light ensimmäinen osa Journey to Crystal Island. Albumilla laulavat yhdysvaltalainen Jennifer Sowles ja suomalainen Heikki Pöyhiä (Twilightning). Soololevyjen jälkeen Tolkki soitti power metal -superbändissä Symfonia, joka kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 2011. Sen jälkeen hän on työskennellyt "Timo Tolkki's Avalon" rockooppera-projektinsa parissa, julkaisten vuonna 2013 albumin The Land of New Hope. Albumilla vierailevat mm. Elize Ryd, Tony Kakko, Jens Johansson ja Sharon den Adel.
Muiden projektiensa ohella Tolkki on julkaissut kaksi sooloalbumia sekä miksannut ja tuottanut useiden muiden yhtyeiden musiikkia. Hän on myös vieraillut Edguyn, Avantasian, Thunderstonen ja Gimmelin albumeilla sekä suomalaisia metallimusiikin kitaristeja yhteen kokoavalla Guitar Heroes -albumilla. Vuoden 2007 Idolsin voittajan Ari Koivusen esikoisalbumilla Fuel for the Fire on Tolkin säveltämä kappale ”Angels Are Calling”. 
Tolkin omaelämäkerta Hymni Elämälle - Entr'acte oli tarkoitus julkaista 2. marraskuuta 2009. Tosin 5. marraskuuta 2009 hän ilmoitti, että kirjan käännöstyö on vielä kesken. Maaliskuussa 2010 hän kertoi, ettei kirjaa tulla julkaisemaan, sillä hän ei halunnut herättää negatiivisia tunteita kirjoituksillaan Stratovariuksen jäsenistä.
Tolkki on käyttänyt ESP- ja Fender Jeff Beck Stratocaster -kitaroita. Lokakuussa 2009 hän ilmoitti saavansa uudet kitarat Ibanezilta.

Tyyli

Tolkki käyttää joissakin sooloissaan nopeaa alternate pickingiä ja jonkin verran sweep picking -tekniikkaa. Tolkki virittää kitaransa Es-vireeseen.
Hebrew Union College

Hebrew Union College-Jewish Institute of Religion on vanhin juutalainen seminaari Amerikan mantereella ja tärkein reformijuutalainen seminaari. Sillä on toimipisteet Cincinnatissa, New Yorkissa, Los Angelesissa ja Jerusalemissa. Jerusalemissa se on Israelin ainoa reformijuutalaisia rabbeja kouluttava laitos.

Historia

HUC:in perusti rabbi Isaac Mayer Wise Cincinnatiin vuonna 1875.
Whenever You Need Me

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin New Yorkissa vuonna 2008. Videon ohjasi Loic Maes, joka on myös ohjannut Infernalin aikaisemmat videot Ten Miles, I Won't Be Crying ja Downtown Boys.
Nicholas Grimshaw

Sir Nicholas Grimshaw, CBE, (s. 9. lokakuuta 1939 Hove, East Sussex) on brittiläinen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi modernistisesta ”high tech” -arkkitehtuuristaan, alumiinijulkisivuistaan ja metallirakenteistaan. Hänen merkittävimpiä rakennuskohteitaan ovat Lontoon Waterloon rautatieaseman laajennus sekä maailman suurin kasvihuonekokonaisuus The Eden Project Englannin Cornwallissa.
Grimshaw kävi Wellington Collegen Berkshiressä ja opiskeli 1959–1962 Edinburgh College of Art -oppilaitoksessa, kunnes sai stipendin Lontoon AA-arkkitehtuurikouluun (Architectural Association School of Architecture). Valmistuttuaan sieltä vuonna 1965 hän aloitti pitkän yhteistyön arkkitehti Terry Farrellin kanssa. Se kesti vuoteen 1980 asti, jolloin Grimshaw halusi viedä teollisia materiaaleja hyödyntävää ”high tech” -arkkitehtuuriaan yhä pidemmälle, kun taas Farrell kiinnostui Yhdysvalloissa alkunsa saaneesta, leikkisämmästä postmodernista arkkitehtuurista.
Vuonna 1989 Grimshaw voitti Royal Institute of British Architects -palkinnon Financial Times -lehden painotalon suunnittelusta Itä-Lontooseen. Suunniteltuaan Britannian paviljongin Sevillan Expo 92 -maailmannäyttelyyn 1992 Grimshaw sai aatelisarvon. Vuonna 1993 Waterloon rautatieterminaali nimettiin Britanniassa vuoden rakennukseksi. Grimshaw toimi Royal Academy of Artsin johtajana vuosina 2004–2011. Hän on Grimshaw Architects -yrityksensä hallituksen puheenjohtaja. Yritys toimii Lontoon lisäksi New Yorkissa sekä Australian Melbournessa ja Sydneyssä.
Markku Karpio

Markku Karpio (s. 4. huhtikuuta 1961 Muurla) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Karpio valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980 ja lastentarhanopettajaksi vuonna 1984.
Karpion teoksiin kuuluvat muun muassa kiusaamisen, erillisyyden tunteen ja rasismin teemoja nuoren pojan näkökulmasta läpikäyvä 3 siltaa mantereelta (1997) ja nuoren tytön aikuisuutta ja omaa identiteettiä etsivää mieltä ja kiihkouskovaisuutta tarkasteleva Tie auki taivasta myöten (2001).
Karpion lastenkirja Puh pah pelistä pois oli vuoden 2005 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas. Samana vuonna Karpio palkittiin Pertsa ja Kilu -nuortenkirjallisuuspalkinnolla. Karpion nuortenkirja Myrskyvaroitus oli ehdolla vuoden 2008 Topelius-palkinnon sekä vuoden 2009 LukuVarkaus- ja Kirjava Kettu -palkintojen saajaksi. Mun isäni on avaruusmies (2012) oli Kirjava Kettu -palkintoehdokkaana vuonna 2014. Selviytymispeli (2014) on jälleen Topelius-palkintoehdokkaana.
Megalopoli

Megalopoli   on suurten metropolien/miljoonakaupunkien sulautuma. Muuttoliikkeen jatkuessa suurkaupunkien lähellä oleviin pikku kaupunkeihin ja lähiöihin, metropolit laajenevat kunnes lopulta kasvavat yhteen.
Megalopoli nimen otti käyttöön ranskalainen maantieteilijä Jean Gottmann vuonna 1961. Gottmann tarkoitti megalopolilla nimenomaan Yhdysvaltain itärannikolle syntynyttä viiden suurkaupungin muodostamaa laajaa kaupungistunutta aluetta, joka ulottui Bostonista Washingtoniin. Tämä megalopoli tunnetaan nykyisin myös nimellä BosWash.
Liinu Lehto

Liinu Lehto (s. 1969) on viestintäjohtaja valtiovarainministeriössä. Hänet valittiin tehtävään syksyllä 2013 seitsemäksi vuodeksi 15. marraskuuta 2013-15. marraskuuta 2020. Lehto toimi nimityshetkellä Suojelupoliisin viestintäpäällikkönä. Hänet nimitettiin Suojelupoliisin ensimmäiseksi viestintäpäälliköksi 15.3.2008.
Vuosina 2006-2008 Lehto toimi Rautaruukki Oyj:n sijoittajasuhdepäällikkönä ja vuosina 2000-2006 Wulff-Yhtiöt Oyj viestintä- ja IR-johtajana. Lehto on toiminut viestinnän ammattilaiset ProCom ry:n hallituksen jäsenenä 2013-2014 ja varapuheenjohtaja 2014-2015. Vuodesta 2008 Lehto ollut mukana Helsingin Yliopiston organisaatioviestinnän työelämäprofessuurien ohjausryhmässä.
Koulutukseltaan Lehto on kauppatieteiden maisteri. Hän on valmistunut Åbo Akademista.
Snickers (vaatemerkki)

Snickers Workwear on osa Hultafors Groupia. Yritys valmistaa, toimittaa, markkinoi ja myy työvaatteita ammattimaisille elinkeinonharjoittajille ja työntekijöille. Yritys on perustettu Ruotsissa vuonna 1975.
Yrityksen nimi Snickers Workwear tulee ruotsinkielisestä sanasta "snickare", joka tarkoittaa timpuria, kirvesmiestä.
Yrityksen pääkonttori sijaitsee Ruotsissa, Sollentunassa. Suomessa yrityksen toimipiste sijaitsee Helsingissä. Tuotteita myydään jälleenmyyjien kautta ympäri Suomen.

Historia

Yrityksen perustaja on suomalaissyntyinen Matti Viio. Viio oli ammatiltaan sähköasentaja vuosien 1959 ja 1972 välillä. Ensin hän toimi suurjännitelinjojen rakentajana ja myöhemmin sisäjohto- ja teollisuussähköasentajana. Tarina kertoo Viion hermostuneen siihen, että työvaatteet olivat pysyneet samanlaisina 1800-luvun puolivälistä saakka. Kun sähköasentajan pyyntöjä muutostarpeesta ei kuunneltu, hän päätti suunnitella itse paremmat työvaatteet.
Ylin poliittinen neuvosto (Jemen)

Ylin poliittinen neuvosto (arabiaksi: المجلس السياسي الأعلى‎, englanniksi The Supreme Political Council (SPC)) on Jemenin kapinallisten alueilla valtaa pitävä päätöksentekoelin. Neuvostoon kuuluu kymmenen jäsentä. 
Neuvoston puheenjohtajana toimii Saleh Ali al-Sammad ja varapuheenjohtajana Kassem Mohammed Labuza.

Historia

Ali Abdullah Salehin johtama Yleinen kansankokous -puolue ja Ansarullah-ryhmä, joka edustaa vallanvaihtoa Jemenissä tavoittelevia hutheja, päättivät perustaa Ylimmän poliittisen neuvoston 28. heinäkuuta 2016 "huolehtimaan Jemenin kaikista poliittisista, taloudellisista, sotilaallisista ja turvallisuusasioista, sekä haastamaan Saudien aggression ja suunnittelemaan Jemenin valtiollista politiikkaa perustuslain mukaisesti". Neuvosto korvasi sitä edeltäneen kapinallishuthien johtaman Vallankumouskomitean, joka samalla lakkautettiin. Neuvosto perustettiin 6. elokuuta 2016. 
2. lokakuuta 2016 neuvosto nimitti Adenin entisen kuvernöörin Abdul-Aziz bin Habtoorin pääministeriksi muodostamaan Kansallisen pelastushallituksen. Uusi hallitus vannoi virkavalansa 29. marraskuuta 2016. Jemenin parlamentti antoi luottamuksensa hallitukselle 10. joulukuuta 2016.
Uneton Seattlessa

Juoni

Sam Baldwin (Hanks) on hiljattain leskeksi jäänyt arkkitehti ja poikansa Jonahin (Malinger) yksinhuoltajaisä. Hän muuttaa Chicagosta Seattleen saadakseen helpotusta suruunsa, mutta saa huomata, että vaimon kuoleman jälkeen elämää ei ole helppo jatkaa eteenpäin. Jonah seuraa vierestä isänsä yksinäisyyttä, kunnes soittaa jouluaattona radion psykologiohjelmaan ja kertoo suorassa lähetyksessä sen juontajalle, että hänen isänsä tarvitsee uuden vaimon. Tuhannet amerikkalaisnaiset kuulevat ohjelman ja kiinnostuvat sympaattiselta kuulostavasta leskimiehestä, unettomasta Seattlessa. Näiden naisten joukossa on Annie Reed (Ryan), joka on tahollaan kihloissa mutta ihastuu silti Samiin. Toimittajatyönsä kautta hän ottaa selville miehen taustoista ja lähettää tälle satojen muiden naisten tavoin kirjeen. Jonah innostuu Anniesta, mutta Sam-isää on vaikeampi taivutella tapaamaan tätä. Monien mutkien ja Jonahin myötävaikutuksen jälkeen pari kuitenkin kohtaa toisensa pilvenpiirtäjän huipulla ja rakastuu.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hyvin kirjoitetuksi ja miellyttävästi roolitetuksi mutta ylisentimentaaliseksi ja vanhahtavaksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä muun muassa Sven Nykvistin kuvauksen ansiosta.
Paul Méfano

Paul Méfano (s. 6. maaliskuuta 1937 Basra, Irak) on ranskalainen säveltäjä. Hän opiskeli Andrée Vaurabourg-Honeggerin, Darius Milhaudin ja Olivier Messiaenin johdolla. Méfanon töitä kuultiin julkisesti ensimmäistä kertaa vuonna 1965, kun Bruno Maderna johti hänen teoksensa Paraboles esityksen. Hän etäännytti itseään säveltäjänä sarjallisuudesta ja kehitti vapaamman, runollisen ja nonkonformistisen tyylin. Hänen teostensa joukossa ovat Estampes japanaises (1959), Signes/oubli (1972), Ondes, espaces mouvants (1975), Micromégas (1987), La matrice des vents (1992) ja Cendre (2008).
Méfano on työskennellyt myös kapellimestarina ja perusti vuonna 1972 2e2m-yhtyeen. Hän työskenteli konservatorioiden johtajana Champigny-sur-Marnessa (1972–88) ja Versaillesissa (1996–2005). Vuoteen 2002 saakka hän toimi myös sävellyksen ja orkestraation opettajana Pariisin konservatoriossa.
Kortikotropiinia vapauttava hormoni

Kortikotropiinia vapauttava hormoni (ACTH-RH,CRH, corticotropin-releasing hormone) eli kortikoliberiini on hypotalamuksen erittämä hormoni ja aivojen välittäjäaine. CRH on polypeptidihormoni, joka säätelee kortikotropiinin erittymistä aivolisäkkeen etulohkosta. CRH:n toiminta liittyy stressivasteeseen.
Kortikoliberiinin anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen (ATC) koodi on V04CD04.