Ensto

1958-1999

28-vuotias Ensio Miettinen perusti Porvooseen vuonna 1958 sähkötarvikealalla toimivan Insinööritoimisto Ensio Miettinen -yrityksen, joka aloitti sorvaamalla pieniä metalliosia. Hän tutki tarkasti markkinoita ja valitsi tuotteiksi ne, jotka eivät soveltuneet sen suurille kilpailijoille ja osui tuotteillaan poikkeuksetta johonkin markkinarakoon. Yrittäjäksi hän lähti isänsä toiveesta: "Laita vaikka nakkikioski, mutta älä mene toisten hommiin". Jo opiskeluaikanaan hän oli johtanut 22-vuotiaasta lähtien isänsä insinööritoimistossa, Puristustuote Oy:ssä. Siellä hän oli  huomannut, että Suomessa oli kysyntää etenkin pienten sähkötarvikkeiden valmistukselle. Hän ymmärsi myös, että yksittäisten tuotteiden sijaan piti keskityttyä sähköisiin järjestelmiin. Seitsemässä vuodessa Enstosta kasvoi suurempi kuin Ension isän yrityksestä.
Miettinen johti yritystään havainnoimalla ympäristöä, erityisesti Saksan markkinoita, lukemalla paljon ja ottamalla hallittuja riskejä. Hänen nimissään oli parhaimmillaan toistasataa patenttia.  Hän kirjoitti myös työelämään liittyviä kirjoja Esa Saarisen ja Risto Harisalon kanssa.
1970-luvulla yritys aloitti kansainvälistymisensä ja laajensi tuotevalikoimaansa: vuonna 1972 ostettiin Sähkövaruste Ab, vuonna 1973 Ruotsiin perustettiin tytäryhtiö Ensto Elektriska AB, vuonna 1974 Mikkeliin valmistui ryhmäkeskuksia valmistava tehdas ja Porvooseen suuri tehdashalli.  Ensio Miettinen toimi Ensto-konsernin toimitusjohtajana vuoteen 1978 saakka, jolloin hän palkkasi seuraajakseen Esko Kahelan.
1980-luvulla Ensto laajensi toimintaansa erityisesti Pohjoismaissa, mutta myös kaukomaissa. Se laajensi tuotantoaan muun muassa lentokenttien laskeutumisjärjestelmiin, sähkölämmitysjärjestelmiin ja teollisuuskeramiikkaan. Porvooseen rakennettiin uusi tehdas ja robotiikkaa alettiin hyödyntää. Yksitoikkoisimmat ja raskaimmat työt automatisoitiin, mutta  työtekijöitä ei irtisanottu. Ensto teki sähköistämisprojekteja muun muassa Irakissa, Perussa ja Malesiassa. Vuonna 1988 Ensto-konserniin kuului 21 sähköalan yritystä, jotka työllistivät yli 1 200 henkilöä.
Kun 1990-luvun alun lama iski, Enstossa otettiin käyttöön järeät konstit: pörssiosakkeet myytiin, investoinnit jäädytettiin ja konetilaukset peruttiin, mutta yritysostoja jatkettiin. Vuonna 1993 markkinointityötä tehtiin erityisesti Venäjällä ja Baltian maissa. Kokoonpanotyötä siirrettiin Viroon ja Unkariin ja tytäryhtiöt perustettiin Venäjälle, Puolaan ja Latviaan. Vuonna 1994 Timo Miettisestä tuli Enston toimitusjohtaja, kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi hallituksen jäseneksi ja hänen seuraajakseen nimitettiin Petteri Walldén.
1990-luvulla Enston brändiin alettiin panostaa muun muassa visuaalisen ilmeen yhtenäistämisellä. Enston yhtiörakennetta selkiytettiin konserniksi vuosina 1997-2004, jolloin se myös avasi uusia markkina-alueita Pohjoismaiden ulkopuolelle. Vuonna 1998 Porvooseen valmistui Ensto Busch-Jaegerin tehdas.

2000-2009

Ensto oli harkinnut vuosikymmenen ajan listautumista, mutta luopui suunnitelmasta vuonna 2001. Samana vuonna Miettisen perhe lunasti Sponsor Capitalilta sen omistusosuuden (34 prosenttia) Enstosta. Enston toimitusjohtajana aloitti Seppo Martikainen, kun hänen edeltäjänsä Petteri Walldèn siirtyi Onnisen toimitusjohtajaksi.
Ensio Miettinen luopui osakkeistaan vuoteen 2002 mennessä, jolloin perheyhtiö siirtyi lopullisesti hänen neljälle lapselleen. Hän kuitenki kuului yhtiön hallitukseen vuoteen 2008 saakka ja hänellä oli käytössään yksi tuotekehityspäällikkö, jonka kanssa hän veti vielä viimeisinä vuosinaan projektia, jossa kehitettiin sähköautojen lataustolppaa. 
Vuonna 2004 liikevaihdosta 40 prosenttia tuli Suomesta ja vajaat vajaat 30 prosenttia muista Pohjoismaista.
Vuonna 2005 yhtiön tuotteita myytiin 82 maassa ja sillä oli toimintoja 14 maassa. Tuotantoyksiköitä oli Suomessa, Virossa, Puolassa ja Kiinassa. Toimialoja sillä oli kolme, joista suurin oli rakennuksiin sähkölaitteita ja järjestelmiä kokoava liiketoiminta-ala (46 prosenttia konsernin liikevaihdosta), toiseksi suurin osuus tuli voimalinjojen rakentajille myytävistä tuotteista (reilu kolmasosa). Koteloiden osuus liikevaihdosta oli alle viidennes.
Vuonna 2006 Enston toimitusjohtajaksi valittiin Jukka Koskinen, kun hänen edeltäjänsä Seppo Martikainen siirtyi ennen eläkkeelle jäämistään auttamaan yhtiön johtoa liiketoiminnan kehittämisessä. Ranskalaisesta esivalmisteltuihin sähköasennusjärjestelmiin erikoistuneesta Ocor-konsernista ostettiin 91 prosentin osuus. Ocorin järjestelmiä käytetään esimerkiksi konttori- ja liiketilojen sähköistyksessä. Vuonna 2007 Ensto-konsernin liikevaihto oli 233 miljoonaa euroa. Yhtiö oli laajentunut nopeasti Itämeren alueen markkinoilla.
Vuonna 2008 Enston suurin eurooppalainen kilpailija, vähän Enstoa suurempi ranskalainen Sicame-konserni, siirtyi osaksi Enstoa Sicame Oy -nimellä.
Vuonna 2009 Ensto osti porvoolaisen ilmanvaihtolaitteita valmistavan Enerventin ja virolaisen Imcon ja myi ABB:lle 79 prosentin osuutensa Ensto Busch-Jaeger Oy:stä. Enerventin toimitusjohtaja Timo Luukkainen siirtyi Enston johtoon.

2010-

Vuonna 2010 yhtiön emoyhtiö EM Group Oy:n alaiseen konserniin kuului nelisenkymmentä tytäryhtiötä. Konserni toimi 19 maassa ja sillä oli noin 1700 työntekijää. Ranskasta ostettiin Novexia, joka valmisti pien- ja keskijännitteen sähköverkkojen tarvikkeita ja niihin liittyviä automaatio- ja etäohjauslaitteita. Vuonna 2012 ostettiin ranskalainen PGEP, joka valmisti tuotteita sähkön, äänen, datan ja kuvien jakeluun toimistoympäristöissä.
Vuonna 2014 Ensto osti suomalaisen energiatehokkaita valaistusratkaisuja valmistavan Alppiluxin. Tämän myötä Enston tuotevalikoima kasvoi sisä- ja ulkotilojen valaistukseen niin asuin- kuin liikerakennuksissa. Ensto alkoi tehdä yhteistyötä Arcteqin kanssa, joka ryhtyi integroimaan suojarelettään Enston katkaisijaan. Vuonna 2016 ostettiin ranskalainen sähköjakeluverkkojen ylijännitesuojia valmistava Tridelta Parafoudres sekä vähemmistöosuus Arcteqista. Enston toimitusjohtajana aloitti Ari Virtanen. 
Vuonna 2017  Miettisen perheen omistama EM Group jakautui kolmeksi uudeksi yhtiöksi: Tianta, Ensto Invest ja EM Group. Vuonna 2018 yrityksen omistajuuden enemmistö siirtyi kolmannelle sukupolvelle, johon kuuluu 8 Ensio Miettisen lastenlasta.  Vuonna 2019 Hannu Keinänen nimitettiin Enston toimitusjohtajaksi.

Yrityskulttuuri

Vuosina 1973-1993 Enstossa johtajana työskennellyt Esko Kahela oli edelläkävijä japanilaistyyppisen solutyöskentelyn soveltamisessa. Hänen sanotaan luoneen niin kutsutun Ensto-hengen, jossa yhtiön ja työntekijöiden tavoitteet ovat yhdenmukaiset. Enston arvoja ovat luottamuspääoma, luovuus ja yhdessä menestyminen. Yrityskulttuuri pohjautuu luottamukseen, avoimuuteen ja yhdenvertaisuuteen.
Vuonna 2012 Enston tuotannossa käynnistettiin Lean-metodeihin perustuva Ensto Operational Excellence -ohjelma.