google/wiki40b huggingface dataset:
Marek Ďaloga

Seuraura

Ďaloga on HKm Zvolenin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten Extraliga-joukkueessa 17-vuotiaana kaudella 2006–2007, jolloin Ďaloga pelasi siellä kaksi runkosarja- ja viisi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän vietti suurimman osan kaudestaan kuitenkin sarjatasoa alempana 1. ligan HC Detvassa. Kauden 2007–2008 runkosarjan Ďaloga vietti kokonaan Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen HK Orange 20:n mukana ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +31. Pudotuspeleihin Ďaloga palasi Zvolenin paitaan. Kaikkiaan hänen Extraligan tulokaskatensa toi 30 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Myös alkukauden 2008–2009 hän vietti pääasiassa HK Orangessa.
Kesken kauden 2009–2010 Ďaloga siirtyi Zvolenista Extraligan nousijajoukkue HK Spišská Nová Vesin riveihin. Joukkue putosi kuitenkin kauden päätteeksi takaisin 1. ligaan. Ďaloga palasi kaudeksi 2010–2011 Zvoleniin, jossa hän teki Slovakian Extraligan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+18=22, joilla Ďaloga sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä kymmenenneksi.
Kaudeksi 2012–2013 Ďaloga siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Pardubiceen. Kaudeksi 2014–2015 hän oli siirtymässä KHL-joukkue Lev Prahaan, mutta joukkueen jättäydyttyä liigasta kokonaan talousongelmien vuoksi Ďaloga siirtyi jatkamaan Extraliga-uraansa HC Sparta Prahaan. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Ak Bars Kazaniin. Ďaloga kuitenkin joutui jättämään joukkueen ensimmäisen sopimuskautensa jälkeen. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n slovakialaisjoukkue HC Slovan Bratislavan riveihin.
Ďaloga siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan KHL-uraansa kiinalaisen Kunlun Red Starin joukkueeseen. Vuoden 2018 vaihteessa hän palasi kuitenkin loppukauden sopimuksella Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Kaudeksi 2018–2019 Ďaloga siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Mora IK:hon.

Maajoukkueura

Ďaloga edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2018. Ďaloga valittiin vuoden 2014 turnauksessa joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet palkittiin alkulohkossa Ruotsia vastaan pelatun ottelun päätteeksi Slovakian joukkueen ottelun parhaana pelaajana. Samassa turnauksessa Ďaloga teki ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa 17. toukokuuta 2014 alkulohkossa Italiaa vastaan. Hän sai Slovakian 4–1-voittoon päättyneessä ottelussa myös syöttöpisteen Marek Viedenskýn tekemään voittomaaliin. Vuoden 2015 turnauksessa Ďaloga palkittiin puolestaan Norjaa vastaan pelatun ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaana pelaajana. Yhteensä hän on pelannut 77 A-maaottelua tehopistein 7+10=17.  
Ďaloga pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005 ja World Junior A Challengessa vuonna 2006.
Dressed to Kill Tour

Dressed to Kill Tour on Kiss-yhtyeen 4 kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen Dressed to Kill-albumia. Kiertue soitettiin 19.3.1975-28.8.1975. Kiss soitti kiertueen aikana 71 keikkaa. Kiertue soitettiin pelkästään Yhdysvalloissa.
Mantellidae

Levinneisyys ja elinympäristö

Heimoa tavataan vain Madagaskarilla ja Comoron saarilla.
Mallasjuoma

Mallasjuoma (pitempi nimi Osakeyhtiö Mallasjuoma) oli kauppias Henrik Mattsonin poikiensa Ernst Mattsonin ja Maximillian Mattsonin kanssa 1912 perustama panimo.
Taustalla oli Henrik Mattsonin aiempi kokemus panimoalasta. Hän oli aloittanut oluenpanemisen jo vuonna 1874 ostamalla silloin Hollolaan kuuluneessa Niemessä sijainneen panimon, jonka kapteeni August Fellman ja apteekkari Wahlstedt olivat perustaneet vuonna 1872. 
Vuonna 1902 Mattson siirsi panimotoiminnan silloisen Lahden kauppalan puolelle Vapaudenkadulle Uusi Olutpanimo Oy:n nimisenä. 1917 Uusi Panimo lakkautettiin ja sen tuotantorakennukset muutettiin asuinrakennuksiksi.
Mattson perusti poikiensa kanssa Osakeyhtiö Mallasjuoman tehtaan 1912 Lahden Päijänteenkadulle, mistä tuli Mallasjuoman toiminnan pääpaikka 1930-luvulle saakka. Mallasjuoma valmisti aluksi vain mietoja olutjuomia. Panimon alku oli vaikea, mutta ensimmäisen maailmansodan alkuvuosien huippusuhdanteessa 1916 tuotanto koostui miltei 3 000 000 litrasta mietoja olutjuomia, minkä saavuttamiseen sisällissodan jälkeen meni 20 vuotta.
Mattsoneiden kuoltua, 1920-luvulla yritystä johti entinen isännöitsijä (tehtaanjohtaja) Gunnar Åhfeldt-Arjamo. Suomeen tuli kieltolaki 1919 ja Mallasjuoma otti tuotantoonsa myös virvoitusjuomat. ￼￼Vuoden 1932 jälkeen, kun kieltolaki kumottiin, alkoi Mallasjuoma tehdä II ja III veroluokkien oluita ja toi valikoimaan Lahden Erikois-oluen.
Mallasjuoma rakennutti 1930-luvun lopulla Sammonkadun ja Nastolankadun kulmaan viisikerroksisen tehtaan, joka oli tekniikaltaan yksi Euroopan nykyaikaisimmista.
1950-luvulta alkaen Mallasjuomasta tuli lahtelaisuuden vertauskuva mainonnassa. Tutuiksi koko maassa tulivat sanonnat: "Ei oo Lahden voittanutta!" ja myöhemmin "Moi lahtelaista!". 
1970-luvulla Mallasjuoma oli Suomen johtava panimotalo, mutta 1980-luvulla se jäi kolmanneksi Hartwallin ja Sinebrycoffin jälkeen. Pitkien omistajuuteen liittyvien oikeuskiistojen jälkeen Mallasjuoma yhdistyi Hartwall-yhtymään 1988, ja Lahden tunnetut olut- ja virvoitusjuomamerkit hävisivät.
2008 Hartwall otti uudelleen tuotantoon Turun panimon Auran oluen tapaan entisen Mallasjuoman Lahden Sininen -nimisen oluen. Mallasjuoman tuotantolaitos Lahden keskustassa lopetettiin ja Hartwallin Etelä-Suomen tuotanto keskitettiin Lahdessa Kujalaan vuonna 2003.

Muuta

Puhekielessä, erityisesti Lahdessa Mallasjuomaa on kutsuttu Malski -nimityksellä. Tällä nimellä kutsutaan myös aluetta Ristinkirkon pohjoispuolella, jossa on ollut Mallasjuoman panimo ja jonne on rakenteilla kerrostaloasuntoja.
Tasolasiyliopisto

Tasolasiyliopisto on termi, jota käytetään yliopistoista, jotka on perustettu Isossa-Britanniassa 1960-luvulla, Robbins Reportin aikakaudella. Joissakin tapauksissa nämä koulut on perustettu aiemmin, mutta niillä on uusi kuninkaallinen perustamiskirja. Toisin kuin yleisesti luullaan, Robbins ei ollut vastuussa näiden yliopistojen perustamisesta. Termi "tasolasiyliopisto" viittaa yliopistojen moderniin arkkitehtuuriin, mihin yleensä kuuluu paljon tasolasia. Tämä toimii vastakohtana viktoriaanisille punatiiliyliopistoille ja vanhemmille yliopistoille.
Peter Tallberg

Peter Julius Tallberg (15. heinäkuuta 1937 Helsinki – 16. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen liikkeenjohtaja ja kauppatieteiden maisteri sekä kilpapurjehtija. Tallberg toimi Oy Julius Tallberg Ab:n toimitusjohtajana 1976–1985 ja Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen toimitusjohtajana 1986–1988. Hän oli Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen vuodesta 1976 kuolemaansa asti, Kansainvälisen Purjehtijaliiton presidentti 1986–1994 ja Suomen Liikunta ja Urheilu ry:n toiminnanjohtaja 1994–1999. Vuonna 1992 pidetyssä Sevillan maailmannäyttelyssä Tallberg toimi Suomen osaston komissaarina.
Tallberg osallistui olympiakisojen purjehdukseen viidesti 1960–1980. Hän purjehti veljensä Henrik Tallbergin kanssa Star-veneillä  Squid III ja Squid IV. Tokion olympilaisissa vuonna 1964 he olivat lähellä voittoa, ja sijoittuivat lopulta neljänsiksi. Moskovan kisoissa 1980 hän oli lipunkantajana kisojen avajaisissa. KOK:ssa merkittävimmäksi tehtäväksi muodostui urheilijakomission puheenjohtajuus, jota hän hoiti vuosina 1981–2002.
Tallberg ehdotti 24. huhtikuuta 1980, että Helsinki hakisi kesäolympialaisten järjestämistä vuonna 1988 tai 1992. Helsingin kaupungin, Suomen olympiakomitean ja opetusministeriön neuvottelujen jälkeen 3. heinäkuuta 1980 tiedotettiin, että Helsingillä ei ole resursseja järjestää nykymuotoisia laajoja kesäolympialaisia.
Tallberg palkittiin elämänurapalkinnolla tammikuussa 2015 järjestetyssä Suomen urheilugaalassa. Hän kuoli syöpään saman vuoden toukokuussa 77-vuotiaana.
Kymönkosken koulu

Kymönkosken koulu on Viitasaaren kunnassa Keitelejärven pohjoisosassa Kymönvirran rannalla sijaitseva peruskoulu. Kymönkosken koulu on toinen jäljellä olevista kyläkouluista Viitasaarella (Huopanan koulun lisäksi). Koulu aloitti toimintansa vuonna 1902. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1967 ja se peruskorjattiin ja laajennettiin vuonna 2004. Vuoden 2004 laajennuksen aikana Kymönkosken oppilaat siirtyivät puoleksi vuodeksi Kolimanpään kouluun. Nykyään se on 3-opettajainen koulu.
Vuonna 2007 Kolimanpään koulun oppilaat siirrettiin Kymönkosken kouluun, koska Kolimanpään koulu lakkautettiin.
Vuonna 2009 kesällä tehtiin kouluun piharemontti. Piharemontissa koulun piha muutettiin hiekasta asfaltiksi.
Vuoden 2017 syksyllä koulun pihaan asennettiin neljä uutta pihavälinettä.
Koulun johtaja on Sakari Nikkinen. Hän opettaa myös 5-6. luokkaa.
Aldo Rossi

Ura

Rossi opiskeli arkkitehtuuria Politecnico di Milano -koulussa vuodesta 1949 vuoteen 1959. Uransa hän aloitti Ignazio Gardellan studiossa 1956 ja siirtyi sieltä Marco Zanuson leipiin. Hänen varhaisimmat 1960-luvun työnsä olivat lähinnä teoreettisia ja niissä näkyi 1920-luvun italialaisen modernismin sekä arkkitehti Adolf Loosin ja taidemaalari Giorgio de Chiricon töiden vaikutus. Vuonna 1955 Rossi alkoi kirjoittaa arkkitehtuuriin keskittyneeseen Casabella-continuità -julkaisuun. Lehti lopetettiin vuonna 1964. Rossi jatkoi kirjoitteluaan Società- ja Il contemporaneo -lehdissä. Samana vuonna hän aloitti Luca Medan kanssa Milanon 53. Triennalen suunnittelun. Vuonna 1971 Rossi voitti suunnittelukilpailun San Cataldon hautausmaan laajennuksesta Modenassa ja sai kansainvälistä mainetta.
Vuonna 1983 Rossi otti vastaan vuoden mittaisen tehtävän Venetsian Biennalen arkkitehtuurin osaston johtajana. Vuonna 1985 hän voitti kilpailun genovalaisen Teatro Carlo Felicen restauroimiseksi. 1987 Rossi vei voiton kahdessa kansainvälisessä kilpailussa: toinen oli Pariisin La Villette ja toinen Deutsches Historisches Museum Berliinissä. 1980-luvun lopulla Rossi jatkoi teollisen muotoilun tutkimuksiaan Uniforille ja Alessille. Vuonna 1990 hänelle myönnettiin ensimmäisenä italialaisena Pritzker-palkinto. Hän voitti niin ikään palkinnot “Campione d'Italia nel mondo” sekä “1991 Thomas Jefferson Medal in Architecture”. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Ca' di cozzi -hanke, jossa hahmoteltiin toimisto- ja asuinaluetta Veronan kaupunkia ympäröiville kummuille.

Opetustyö

Opetustyönsä Rossi aloitti vuonna 1963, ensin Ludovico Quaronin apulaisena Arezzossa ja sen jälkeen Carlo Aymoninon kanssa Istituto di Architettura di Venezia -oppilaitoksessa. 1965 hänet nimitettiin opettajaksi Politecnico di Milanoon. Vuodesta 1971 vuoteen 1975 hän opetti arkkitehtuuria Zürichissä, josta hän siirtyi Venetsiaan. Vuonna 1979 hänestä tuli akateemikko Accademia nazionale di San Luca -oppilaitokseen. Rossi teki uraa myös Italian ulkopuolella, hän toimi Seminario internazionale di Santiago de Compostelan johtajana, opetti useissa Yhdysvaltain yliopistoissa, kuten Cooper Unionissa New Yorkissa ja teki yhteistyötä Institute for Architecture and Urban Studies -instituutin kanssa.

Autobiografia scientifica

Vuonna 1981 Rossi julkaisi tieteellisen omaelämäkerran (Autobiografia scientifica) Max Planckin esimerkin viitoittamana. Teoksessaan hän "hienostuneessa epäjärjestyksessä" ("in discreto disordine") kertailee muistojaan, esineitä, paikkoja, muotoja, valoja ja yrittää etsiä tapaa kuvailla niistä jääneitä vaikutelmia ("cercare un modo di descrivere"). Rossi vakuutteli itselleen: "Ajattelin kirjassani analysoida projektejani ja kirjoituksiani, työtäni jatkumona; käsittää ne ja selittää ne sekä saman aikaisesti esittää ne. Mutta olen nähnyt, että kirjoittaessani näistä asioista syntyikin aivan uusi projekti, jossa itsessään on jotain ennalta aavistamatonta."
Kip Miller

Kip Charles Miller (s. 11. kesäkuuta 1969 Lansing, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Miller pelasi hyökkääjänä. Hän lopetti uransa pelatessaan AHL:ssa Grand Rapids Griffinsissä kaudella 2006–2007. Ensimmäisen kerran NHL:n hänet varasi vuonna 1987 Quebec Nordiques.
Kahdentoista vuoden mittaisella NHL-urallaan hän pelasi Quebec Nordiquesissa, Minnesota North Starsissa, San Jose Sharksissa, New York Islandersissa, Chicago Blackhawksissa, Pittsburgh Penguinsissa, Mighty Ducks of Anaheimissa ja Washington Capitalsissa.
Miller on ainoa pelaaja New York Islandersin historiassa, joka on pelannut joukkueessa kolme kertaa.
Myös Kip Millerin veljet Kevin ja Kelly ovat pelanneet NHL:ssä. Hänen serkkunsa Drew ja Ryan Miller pelaavat edelleen jääkiekkoa NHL:ssä.
Francesca Lindh

Francesca Sigrid Lindh, o.s. Mascitti (s. 1931) on italialaissyntyinen suomalainen keramiikkataiteilija. Hänen tuotantoonsa kuuluu keraamisia käyttö- ja koriste-esineitä, esimerkiksi seinälaattoja, joiden muodot ovat tyyliltään arkaaisia. Lindh työskenteli Arabialla 43 vuotta.
Lindhin puoliso oli keramiikkataiteilija Richard Lindh.
Beatnik

Beatnik on 1950-luvulla muodostuneen beat-sukupolven ideologiaan uskova ja sen elämäntapaa elävä henkilö. Termin keksi toimittaja Herb Caen, joka käytti sitä  San Francisco Chroniclessa pilkkaavaan sävyyn. Hän rinnasti beat-ihmiset Neuvostoliiton Sputnik-satelliittiin viitaten beatnikkien olevan ”omissa maailmoissaan” (”out there”) ja kommunismimyönteisiä. Termi tarttui ja loi stereotypian boheemeista miehistä, joilla oli pukinparta ja baskeri, ja jotka soittivat bongorumpuja mustaan jumppapukuun pukeutuneiden naistensa tanssiessa.
Jack Kerouac ja Allen Ginsberg voidaan mainita yksinä suurimmista beat-kirjailijoista. Beat-kulttuuriin kuuluvat runous, vaelluselämäntapa ja musiikki, kuten bebop ja muu jazz. Beatnikien on sanottu vaikuttaneen hippien ideologiaan.
Sensaationomainen Hollywood-tulkinta alakulttuurista on The Beat Generation -elokuvassa (1959). Televisiosarja Simpsoneissa Ned Flandersin vanhemmat olivat beatnikejä.
Georg Riedel

Georg Riedel (s. 8. tammikuuta 1934) on jazzmuusikko. Hän syntyi Karlovy Varyssä, Tšekissä, mutta on asunut nelivuotiaasta Ruotsissa. 
Riedelillä on juutalaista taustaa. Hän on tehnyt musiikillista yhteistyötä muiden muassa Jan Johanssonin ja Arne Domnéruksen kanssa, ja häntä kuullaan levytyksellä Jazz på svenska (1963). 
Jazzuransa ulkopuolella Riedel on säveltänyt musiikkia Astrid Lindgren -elokuviin.
Miesten Superpesiksen kausi 2019

Superpesiksen kausi 2019 on Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 30. kausi. Kauteen osallistuu 14 joukkuetta.

Pudotuspelit

Kotietu on kaikissa otteluissa runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelataan paras viidestä -järjestelmällä, kun taas pronssiottelut pelataan paras kolmesta järjestelmällä.
Tuomas Kyrö

Tuomas Tapani Kyrö (s. 4. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja sarjakuvapiirtäjä. Hän on kirjoittanut romaaneja, kolumneja, pakinoita ja draamaa sekä piirtänyt ja tuottanut sarja- ja pilakuvia.

Koulutus

Kyrö kävi Kaurialan yläastetta, mutta skinielämä ja päihteet söivät Kyrön potentiaalista koulumenestystä. Lopulta Kyrö kävi 10. luokan ja pääsi Kaurialan lukioon, josta kirjoitti laudaturin ylioppilaaksi. Kyrö jatkoi yliopistoon, mutta opinnot jäivät kesken.

Ura

Kyrö on palkittu Kalevi Jäntin palkinnolla (2005), Nuori Aleksis -palkinnolla (2006) ja Kiitos kirjasta -mitalilla (2011). Vuonna 2012 hän sai Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -kunnianosoituksen. Kyrön teos Liitto oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi vuonna 2005. Suomen Urheilumuseosäätiö valitsi Urheilukirjan Vuoden urheilukirjaksi 2011 ja myös teos 700 grammaa oli ehdolla urheilukirjapalkinnon saajaksi vuonna 2009.
Vuonna 2010 ilmestyi Kyrön teos Mielensäpahoittaja, joka pohjautuu Antti Litjan esittämään Yle Radio Suomen lyhytkuunnelmasarjaan. Douglas Robinson on kääntänyt teoksen englanniksi nimellä Griped, ja ote “Extracts from Griped” on hyväksytty teokseen Best European Fiction 2015. Joulusta 2010 vuoden 2012 puoleenväliin Kyrö kirjoitti kolumneja Helsingin Sanomiin Mielensäpahoittajana. Vuodesta 2012 lähtien Kyrö on esiintynyt vakiopanelistina Nelosella esitettävässä Hyvät ja huonot uutiset -ohjelmassa.
Tuomas Kyrö oli Eeva Joenpellon kirjailijakodin ensimmäinen stipendiaatti vuodesta 2005 vuoteen 2009.
Toukokuussa 2016 Kyrö allekirjoitti WSOY:n kanssa monivuotisen yhteistyösopimuksen, joka sisältää muun muassa kolmen uuden Mielensäpahoittaja-kirjan julkaisemisen vuoden 2016 syksyn aikana. Lisäksi Kyrö ja WSOY tekevät tuotteistusyhteistyötä ja julkaisevat kirjoja myös Saksassa ja Britanniassa.
Kyrö on yksi Pitääkö olla huolissaan? -sarjan vakiopanelisteista.

Yksityiselämä

Kyrön isä on Yleisradion Radioteatterin johtajana aiemmin toiminut dramaturgi Pekka Kyrö ja äiti kirjailija Marja-Leena Parkkinen.
Kyrö on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Perhe asuu Helsingissä.
Antony Tudor

Antony Tudor (s. 4. huhtikuuta 1909 Lontoo – 19. huhtikuuta 1987) oli brittiläinen balettitanssija ja koreografi. Vuosina 1930–1938 hän tanssi mm. Ballet Rambertin ja Sandlers Wells Ballet’n solistina. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, missä esiintyi Ballet Theatressa ja toimi vuodesta 1947 johtajana Metropolitan-balettikoulussa. 1960-luvun alkupuolella hän oli Tukholman oopperan balettimestari.
Sweep

Julkaisematta jättäminen Suomessa

Sarja oli tarkoitus julkaista Suomessa Stabenfelt-kustantamon 9–13-vuotiaille tarkoitetun TL-kirjakerhon kautta, ja ensimmäinen teos oli jo kirjapainossa. Kristillisdemokraattien kansanedustaja Leena Rauhala teki hallitukselle kirjallisen kysymyksen, koska sarjan henkilöhahmot harjoittavat wiccaa. Stabenfeldt-kustantamo päätti olla julkaisematta sarjaa Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Kustantamo kertoi tehneensä päätöksen julkaisematta jättämisestä itsenäisesti. 
Suomen luonnonuskontojen yhdistys Lehto ja Pakanaverkko paheksuivat Rauhalan toimintaa tiedotteessaan. Suomalaiset wiccat eivät voi valittaa uskonrauhan rikkomisesta oikeusteitse, koska he eivät ole rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Pasi Karppanen kirjoitti Turun science fiction -seuran Spin-lehdessä, että jos kansanedustajan asemassa oleva henkilö herjaisi islamia tai kristinuskoa samalla tavalla, joutuisi hän todennäköisesti eroamaan. ”Wiccalaisuuden kohdalla tämä on kuitenkin täysin sallittua.” Jos wiccalaisuudelle olisi myönnetty Suomessa virallisen uskonnon asema vuonna 2001, olisi Karppasen mukaan Rauhala voitu haastaa oikeuteen uskonrauhapykälään vedoten.﻿ Karppanen totesi aikaisempiin keskusteluihin viitaten, että ”eduskunnan tehtävä ei ole Suomessa toimia sensuurielimenä, eikä sillä ole edes valtuuksia siihen”. Siten Rauhalan kirjallinen kysymys ”olikin nähtävissä istuvan kansanedustajan pohjatyönä tulevia eduskuntavaaleja silmällä pitäen”. 
Alkukieliseen teokseen tutustunut Karppanen ei löytänyt teoksesta mitään niistä asioista, joita Rauhala oli nostanut kielteisinä esiin. Teoksessa tulee hyvin esille luonnonuskonnon feministisyys ja rauhanomaisuus. ”Sinänsä Rauhalan hätäännyksen siis ymmärtää, sillä on vaikea uskoa, etteikö useampikin nuori lukija olisi kokenut jonkinasteista wicca-herätystä, jos kirjat olisi julkaistu suomeksi.” Sarja on Karppasen mukaan toimivaa teiniviihdettä, joka olisi suomeksi julkaistuna epäilemättä koukuttanut lukijoitaan.
Tomáš Kaberle

Ura

Kaberle aloitti uransa Tšekin Extraliigassa Kladnon riveissä kaudella 1994–1995. Toronto Maple Leafs varasi Kaberlen vuoden 1996 tulokasvarauksessa 8:nella kierroksella varausnumerolla 204. Varauksen jälkeen Kaberle pelasi Kladnossa vielä kaksi kautta ennen siirtymistään Maple Leafsiin. Kaudella 2001–2002 hän käväisi pikavisiitillä Kladnossa, jossa pelasi 9 ottelua ennen palaamistaan Torontoon. Hän pelasi Kladnossa myös työsulkukauden 2004–2005. 
Kaberle iski kaudella 2007–2008 Maple Leafsin riveissä puolustajalle komeat 53 pistettä ja pelasi runkosarjan kaikki 82 ottelua. 18. helmikuuta 2011 hänet kaupattiin Boston Bruinsiin, jossa hän voitti samana keväänä Stanley Cupin. Hän ei kuitenkaan edustanut Bruinsia yhtään kokonaista kautta, kun hän solmi heinäkuun 5. päivä 2011 3-vuotisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Sopimuksen arvo on 12.75 miljoonaa dollaria. Kaberle on edustanut Tšekkiä neljä kertaa olympialaisissa, neljästi MM-kisoissa, sekä kerran maailmancupissa.
Tomášin isoveli František Kaberle on entinen NHL-puolustaja.
Brabantinhevonen

Ominaisuudet

Brabantinhevonen on hyvin raskasrakenteinen. Pää on suhteellisen pieni, kaula lyhyt ja lihaksikas, lavat ja lautaset hyvin kookkaat ja voimakkaat. Jalat ovat lyhyet ja vuohiskarvat lyhyehköt. Liikkeet ovat lyhyet ja töksähtävät. Väritys on yleensä rautias tai rautiaanpäistärikkö. Luonne on hyvin aulis.Säkäkorkeus voi olla 160-173 cm.

Historia

Brabantinhevonen tunnettiin keskiajalla flanderinhevosena ja se vaikutti tärkeiden brittiläisten kylmäverirotujen, shiren- ja clydesdalenhevosen ja suffolk punchin kehittymiseen. 1800-luvun loppuun asti rodussa oli kolme tyyppiä: Mehaignen kolossaalinen, Dendren suuri ja Nivelles'n harmaa hevonen. 1900-luvun alussa tyypit olivat kuitenkin muuttuneet samanlaisiksi. Rodun kantakirja perustettiin Belgiassa vuonna 1855. Ennen koneellistumista rotua vietiin kaikkialle Eurooppaan ja Amerikkaan. Toisen maailmansodan jälkeen rotu on käynyt harvalukuiseksi, joskin sitä kasvatetaan yhä lihantuotantoon.
Brabantinhevonen on ollut hyvin suosittu Yhdysvalloissa ja sille perustettiinkin paikallinen kantakirja vuonna 1887. Sittemmin amerikkalainen kanta on muuttunut belgialaista piirteiltään hienostuneemmaksi.
Northumbria

Northumbria oli pohjoisin anglien varhaiskeskiaikaisista kuningaskunnista Ison-Britannian saarella. Se käsitti nykyisen Englannin koillisosan ja Skotlannin kaakkoisosan ja ulottui Humberin estuaarista Forthin vuonoon. Alue liitettiin myöhemmin osaksi viikinkien Danelagenia. Nykyaikana Northumbrialla tarkoitetaan usein Koillis-Englantia (esimerkiksi Northumbrian yliopisto Newcastlessa).
Northumbria muodostettiin yhdistämällä Bernician ja Deiran kuningaskunnat. Bernicia käsitti alueen Teesjoen pohjoispuolella ja Deira vastasi suunnilleen nykyajan Yorkshireä. Ensimmäinen yhdistyminen tapahtui Bernician kuninkaan Aethelfrithin valloittaessa Deiran noin vuonna 604. Aethelfrithia seurasi Edvin, jonka kuoltua 632 Northumbria jakautui jälleen kahtia Osricin hallitessa Deiraa ja Eanfrithin Berniciaa. Sekä Osric että Eanfrith kaatuivat taisteluissa seuraavana vuonna Cadwallonin hyökättyä heidän alueilleen.
Oscricia ja Eanfrithia seurasi kuningas Oswald, joka löi Cadwallonin Heavenfieldin taistelussa noin vuonna 634. Northumbrian kuningas Oswald sai surmansa Maserfieldin taistelussa Pendan johtamia mercialaisia vastaan vuonna 642. Oswaldia seurasi Oswiu, joka joutui jakamaan kuningaskunnan Deiran kuninkaiden kanssa, kunnes kukisti Pendan Winwaedin taistelussa vuonna 655. Oswiusta tuli myös Mercian hallitsija. Mercia kuitenkin menetettiin 650-luvulla Pendan pojan Wulfheren johtamassa kansannousussa.
Vuodesta 867 suurta osaa Northumbriaa hallitsivat tanskalaiset. Jorvikin kuningaskuntaan kuului suunnilleen vanha Deiran kuningaskunnan alue, Bernician jaarlit näyttävät säilyttäneet jonkinlaisen itsenäisyyden.
Bernician ja samalla entisen Northumbrian kuningaskunnan pohjoisin osa, Lothian, jossa myös Edinburgh sijaitsee, liitettiin Skotlantiin vuonna 1018.