google/wiki40b huggingface dataset:
Amerikan Työmies

Amerikan Työmies oli New Yorkissa vuonna 1900 ilmestynyt ensimmäinen amerikansuomalainen työväenlehti.
Ajatus sosialistisen sanomalehden perustamisesta syntyi A. F. Tannerin puhetilaisuuksissa työväenyhdistys Imatran haalissa Brooklynissa ja Alex Halosen perustaman Auran huoneistossa Harlemissa. Lehden painamisesta tehtiin sopimus Finska Amerikanarenia julkaisseen Axel Hornborgin kanssa, mutta lopulta sitä varten jouduttiin hankkimaan oma kirjapaino. Amerikan Työmiehen ensimmäinen numero ilmestyi tammikuun 2. päivänä 1900. Sen vastaava toimittaja oli A. F. Tanner ja aputoimittaja sosialisteihin liittynyt entinen pastori ja sanomalehtimies J. V. Lähde. Lehteä julkaistiin kerran viikossa nelisivuisena.
Ohjelmansa mukaan Amerikan Työmiehen tehtävänä oli toimia puhetorvena köyhille, heikoille ja sorretuille, tuoda ilmi yhteiskunnallisia epäkohtia ja esittää parannusehdotuksia työväen tilan parantamiseksi. Se ilmoitti kannattavansa sosialismia, raittius-, nais- ja rauhanliikettä ja korostavansa sivistyksen merkitystä. Lehden tavoitteita olivat työväen järjestäytyminen ammattiliittoihin, maahanmuuttajien kotouttaminen amerikkalaiseen yhteiskuntaan sekä amerikansuomalaisen työväenjärjestön perustaminen. Se vaati myös huomion kiinnittämistä Suomen sortovuosina uhanalaiseen asemaan.
Tunnettu agitaattori Martti Hendrickson lähetettiin keskilänteen hankkimaan kannatusta uudelle yritykselle. Matkan tulokset jäivät heikoiksi ja Amerikan Työmies sai vain vähän yli 500 tilausta. Tannerin muutettua pois lehti oli lakkautettava, kun sitä oli ilmestynyt 24 numeroa.
Hilpeys ja ennakkoluulo

Juoni

Intialaisperheen äidillä Rouva Bakshilla on tavoitteena naittaa kaikki neljä tytärtään rikkaille miehille. Kun komea ja rikas intialainen, Amerikassa asuva Balraj saapuu sisarensa ja parhaan ystävänsä William Darcyn kanssa Intiaan, huomaa äiti tilaisuutensa tulleen ja hän ryhtyy häikäilemättä naittamaan vanhinta tytärtään Jayaa Balraj'lle. Tämän lisäksi äidin mielestä toiseksi vanhin Lalita taas sopisi loistavasti rikkaalle amerikkalaiselle herra Darcylle.
Pian kuvioihin ilmestyy Darcyn vanha ystävä Johnny Wickham, johon sekä Lalita että hänen siskonsa Lakhi ihastuvat. Wickhamin kierot jutut saavat Lalitan vain inhoamaan Darcya enemmän. Kun Lakhi karkaa Wickhamin kanssa, Lalita huomaa pitävänsä Darcysta.
Bogolan

Bogolan (bambaraksi bogolanfini) on malilainen puuvilla- ja villakankaiden värjäystekniikka.
Värjäysmenetelmä on peräisin Beledougoun alueelta Bamakon pohjoispuolelta, josta se on levinnyt eri puolille Malia. Kankaat käsitellään ensin puiden lehdistä valmistetussa uutteessa, minkä jälkeen niiden annetaan kuivua auringossa. Toisessa vaiheessa kankaat maalataan rautapitoisella käyneellä mudalla käyttäen apuna pensseliä, keppiä tai sapluunaa. Käsittely toistetaan useita kertoja, minkä jälkeen muta ja lehtiuute pestään pois ja värjäämättömät kohdat valkaistaan. Langan ja kankaiden valmistaminen on perinteisesti miesten työtä, kun taas naiset hoitavat värjäämisen.
Bogolan-kankailla on suuri kulttuurinen merkitys, ja niitä käytetään varsinkin erilaisissa juhlatilaisuuksissa. Halpojen tuontivaatteiden ja monimutkaisen tuotantoprosessin takia käsityöläisten asiakaskunta koostuu nykyään paljolti matkailijoista. Bogolan-aiheita hyödynnetään myös kansainvälisessä muotiteollisuudessa.
Käsityönä värjätyistä tehdasvalmisteisista puuvillakankaista käytetään nimitystä bazin.
Ida Auken

Ida Margrete Meier Auken (s. 22. huhtikuuta 1978 Frederiksberg, Kööpenhamina) on tanskalainen teologi ja Sosialistisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on ollut Tanskan kansankäräjien (Folketinget) jäsen vuodesta 2007. Auken valittiin lokakuussa 2011 Helle Thorning-Schmidtin hallituksen ympäristöministeriksi. Hänen äitinsä on poliitikko ja europarlamentaarikko Margrete Auken.
Auken opiskeli teologiaa Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1998–2006. Hän on työskennellyt Forlaget ALFA -kustantamossa ja opettanut Kööpenhaminan yliopistolla.
Johannes Holmsen

Johannes Holmsen (ven. Иван Алексеевич Хольмсен, Ivan Aleksejevitš Holmsen; 10. lokakuuta 1865 Rygge, Norja – 15. maaliskuuta 1941 Oslo, Norja) oli norjalaissyntyinen suomalainen sotilas, joka kohosi Venäjän keisarikunnan armeijassa kenraaliluutnantiksi. Hän oli Suomen kenraalikuvernöörinä toimineen kenraali Nikolai Bobrikovin vävy.

Elämä

Johannes Holmsenin vanhemmat olivat norjalainen liikemies ja Evjen kartanon omistaja Aslak Holmsen sekä Hanna Fritzo-Berg, jotka muuttivat 1860-luvun lopulla perheineen Suomen suuriruhtinaskuntaan ja saivat muutamaa vuotta myöhemmin Suomen kansalaisuuden. Helsingissä varttunut Johannes Holmsen kävi vuosina 1879–1886 Haminan kadettikoulun ja aloitti sotilasuransa aliluutnanttina Henkikaartin Semjonovin rykmentissä. Saatuaan ylennyksen luutnantiksi hän oli 1890–1893 komppaniaupseerina Haminan kadettikoulussa. Käytään vuosina 1893–1896 Nikolain yleisesikunta-akatemian Pietarissa Holmsen yleni kapteeniksi ja työskenteli vuoden ajan Odessan sotilaspiirin esikunnassa. Vuosina 1897–1900 hän oli Suomen asevelvollisen sotaväen päällikköhallituksen adjutanttina ja 1898–1899 samanaikaisesti Suomen kaartin komppanianpäällikkönä. Helmikuussa 1900 hän sai siirron kuljetuspäälliköksi Irkutskiin Siperiaan ja vielä samana vuonna Venäjän sotilasasiamieheksi Ateenaan Kreikkaan. Holmsen meni syyskuussa 1900 naimisiin Suomen kenraalikuvernööri Bobrikovin tyttären, keisarillisen hovineiti Ljubov Bobrikovan (1880–1939) kanssa ja heidän poikansa syntyi seuraavana vuonna Ateenassa.
Osallistuttuaan 1900–1901 boksarikapinan kukistamiseen Kiinassa Holmsen ylennettiin everstiluutnantiksi. Hän palasi Ateenaan, jossa sai 1904 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1906 hän siirtyi sotilasasiamieheksi Konstantinopoliin, jossa hänet ylennettiin 1910 kenraalimajuriksi. Hän oli Venäjän yhteysupseerina Turkin päämajassa ensimmäisen Balkanin sodan aikana 1912–1913. Vuonna 1913 Holmsen palasi Venäjälle prikaatinkomentajaksi ja ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän osallistui Itä-Preussin alueella syksyllä 1914 käytyihin taisteluihin. Holmsen ylennettiin keväällä 1915 jalkaväkidivisioonan komentajaksi ja kenraaliluutnantiksi. Hän jäi toukokuussa 1915 itärintamalla saksalaisten vangiksi. Holmsen oli kaksi vuotta sotavankina Dalholmin saarella Stralsundin lähellä. Huhtikuussa 1917 hänet siirrettiin vankienvaihdon yhteydessä Norjaan.
Holmsen ei osallistunut sotilaana Venäjän sisällissotaan, mutta toimi vuodesta 1918 valkoisen armeijan edustajana Länsi-Euroopassa. Hän oli aluksi valkoiselle armeijalle varoja keränneen kenraali Boris Geruan apulaisena Lontoossa ja vuodesta 1919 Venäjän valkoisten Berliinin-sotilasvaltuuskunnan johdossa sekä Etelä-Venäjän armeijan ja viimeksi kenraali Pjotr Wrangelin virallisena edustajana Saksassa. Wrangel kutsui Holmsenin vuonna 1922 Pariisiin. Holmsen oli vuosina 1924–1930 Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) 1. osaston johtajana Pariisissa ja 1930–1937 ROVS:n johtajan kenraali Jevgeni Millerin neuvonantajana. Vaimonsa kuoltua tammikuussa 1939 Holmsen muutti viimeisiksi vuosikseen takaisin synnyinmaahansa ja kuoli oslolaisessa vanhainkodissa saksalaismiehityksen aikana 1941.
Lause (ohjelmointi)

Ohjelmoinnissa lause on imperatiivisella ohjelmointikielellä tehdyn ohjelman osa, joka suorittaa jonkin tehtävän. Tyypillisiä lauseita ovat asetuslause, ehtolause, toistolause ja proseduurikutsu (aliohjelmakutsu). Jotkin lauseet, kuten ehtolause, voivat sisältää toisia lauseita. Lauseessa parametrina käytettävää, numeeriseksi arvoksi tai totuusarvoksi evaluoitavaa lauseen osaa kutsutaan lausekkeeksi.
Esimerkki ehtolauseesta C:n kaltaisella kielellä:
if ( lauseke ) 
    lauseelse 
    lause
Lauseet voidaan koota useimmissa ohjelmointikielissä kootuiksi lauseiksi eli lohkoiksi:
{
    lause1;
    lause2;
    …
    lauseN;
}
Lause voi olla myös tyhjä lause, joka ei tee mitään.
Yokosukan tutkimuspuisto

Yokosukan tutkimuspuisto (jap. 横須賀リサーチパーク) on osa Yokosukan kaupunkia Japanissa. Se on keskittynyt langattomaan tietoliikenteeseen. Useilla alan yrityksillä on tutkimuskeskuksia alueella. Teknologiakeskus rakennettiin 1990-luvulla NTT:n Yokosukan T&K-keskuksen ympärille perustuen suunnitelmaan, joka oli tehty vuonna 1987.
Ala-Karkjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 93 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0057 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 6,1 metriä ja suurin syvyys on 19,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 89,7 metriä mpy.
Syyrian siviilipuolustus

Syyrian siviilipuolustus eli Valkoiset kypärät (arabiaksi الدفاع المدني السوري) on Syyrian kapinallisalueilla toimiva järjestö, joka pyrkii auttamaan sodasta kärsiviä siviilejä. Valkoiset kypärät pelastaa mahdollisuuksien mukaan siviilejä Syyrian sisällissodan pommitusten raunioista. Se myös pyrkii evakuoimaan siviilejä sotatoimialueilta turvaan. Järjestö pyrkii suojaamaan vaurioituneita rakennuksia, kytkemään sähkön ja veden, sammuttamaan tulipaloja, toimimaan talvimyrskyissä ja varoittamaan lapsia räjähtämättömistä pommeista. Järjestö on pelastanut kymmeniätuhansia ihmisiä.
Järjestön perusti vuoden 2013 alussa brittiläinen konsultti James Le Mesurier. Hän toimi aiemmin brittien armeijassa upseerina. Järjestöä rahoittavat monet läntiset teollisuusmaat. Nimitys "valkoiset kypärät" tulee siitä, että valkoisia kypäriä on Syyriassa helpoin hankkia. Enin osa järjestön noin 2 800 vapaehtoistyöntekijästä on miehiä, mutta joukossa on myös naisia. 130 järjestön jäsenistä on kuollut työnsä vaaroihin. Järjestöltä saa ajantasaisia tietoja siviileihin kohdistuneista hyökkäyksistä.  Valkoiset kypärät oli ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi 2016, mutta sai tyytyä vain vaihtoehtonobeliin. Järjestö sanoo olevansa puolueeton, mutta vastustaa melko näkyvästi Bashar Al-Assadin hallintoa. Syyrian ja Venäjän hallituksien mielestä valkoiset kypärät ovat liitossa al Nusran islamistitaistelijoiden kanssa. Niinpä valkoisten kypärien toimipisteitä on pommitettu järjestön mukaan tietoisesti.
G. E. Moore

George Edward Moore, usein G. E. Moore (4. marraskuuta 1873 – 24. lokakuuta 1958), oli aikansa tunnetuimpia englantilaisia filosofeja. Häntä pidetään usein yhdessä Bertrand Russellin, Ludwig Wittgensteinin ja Gottlob Fregen kanssa yhtenä analyyttisen filosofian historian merkittävimmistä hahmoista.
Moore tunnetaan parhaiten tietoteoriassa arkijärjen eli common sense -ajattelun puolustamisesta ja eettisen intuitionismin kehittämisestä, sekä kyvystään esittää ajatuksensa selkeästi ja jäsennellysti.
Mooren kuuluisimmat kirjoitukset ovat The Refutation of Idealism, A Defence of Common Sense ja A Proof of the External World, jotka löytyvät kokoelmasta Philosophical Papers. Kaksi jälkimmäistä sisältyvät suomennosvalikoimaan Etiikan peruskysymyksistä.

Moraalioppi ja naturalistinen virhepäätelmä

Filosofiassa tunnetaan argumentti nimeltä naturalistinen virhepäätelmä, jonka avulla Moore pyrki osoittamaan eettisen naturalismin virheet. Mistä tahansa hyväksi väitetystä luonnollisesta asiasta voidaan Mooren mukaan kysyä, onko se hyvää. Esimerkkinä on käytetty kuviteltuja tilanteita, joissa aistinautinto, joka on sillä hetkellä hyvää, mutta johtaakin huonoon tulevaisuuteen (teollisuus, autot, saastuttaminen → ilmaston liian nopea lämpeneminen ja napajäätiköiden sulaminen).
Moore esittelee naturalistisen virhepäätelmänsä kirjassaan Principia Ethica.
Michael Jelenic

Michael Jelenic on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka sai Batmanin myötä Daytime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2007.
Viertotie

Viertotie (ransk. chaussée) on kivi- tai sepelipäällysteisen (valta)tien vanha nimitys.
Viertoteitä tehtiin vilkkaan liikenteen tai raskaiden kuormien vuoksi. Kantava aluskerros oli kiviä tai karkeaa soraa ja 0,3–0,5 metriä paksu. Päällyste tehtiin pienistä luonnonkivistä tai sepelistä ja tiivistettiin raskaalla jyrällä.

Nimistössä

Helsinkiin johtaneet suuret valtatiet ovat olleet nimiltään Läntinen viertotie (nyk. Mannerheimintie) ja Itäinen viertotie (nyk. Hämeentie), ruotsinkielisiltä nimiltään Västra Chaussén ja Östra Chaussén. Ne kivettiin 1860-luvulla. Helsingissä on edelleen Etelä-Haagassa katu nimeltä Vanha viertotie.
Winchester Mystery House

Historia

Winchester Repeating Arms Companyn omistanut William Wirt Winchester kuoli vuonna 1881 jättäen huomattavan omaisuuden vaimolleen Sarah Winchesterille, joka muutti Yhdysvaltain itärannikolta länteen Kaliforniaan rakennuttaakseen itselleen kartanon. Aikalaismediassa ja myöhemmässä kirjallisuudessa laajalti kerrotun tarinan mukaan Sarah Winchester pelkäsi Winchester-kivääreihin kuolleiden ihmisten henkien kostoa, ja rakennutti kartanosta poikkeuksellisen suuren ja sokkeloisen, koska uskoi etteivät henget löytäisi häntä kartanon sokkeloista.
Kartanon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1884. Rakentaminen jatkui talon jatkuvasti laajentuessa lähes neljäkymmentä vuotta Winchesterin kuolemaan vuonna 1922 asti. Kartano vaurioitui vuoden 1906 San Franciscon suuressa maanjäristyksessä, joka aiheutti kartanon seitsemänkerroksisen tornin sortumisen, ja jätti Sarah Winchesterin itsensä loukkuun vaurioituneiden ovien taakse moneksi tunniksi. Maanjäristyksen jälkeen talon alkuperäinen pääovi sinetöitiin kiinni, ja useita huoneita, kuten suuri tanssisali, suljettiin pysyvästi.
Pian Winchesterin kuoleman jälkeen kartano avattiin yleisölle nähtävyytenä, ja aiemmin yksinkertaisesti Winchesterin talona tunnettua kartanoa alettiin kutsua nimellä ”Winchester Mystery House” (suom. Winchesterin mysteeritalo). Rakennus on sittemmin lisätty Yhdysvaltain kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin.

Arkkitehtuuri

Rakennus edustaa viktoriaanista arkkitehtuuria. Puurakenteisen kartanon julkisivu on katettu paanuilla, ja talossa on runsaasti puusta veistettyä koristelua sekä useita lasimaalauksia. Kartanon sisätilojen seinien ja kattojen paneeleihin sekä lattioiden parketteihin on käytetty runsaasti arvokasta puuta, kuten tiikkiä ja mahonkia. Talon suunnittelussa on lukuisia epätavanomaisia ratkaisuja, kuten ylösalaisin asennettuja pylväitä, seinään päättyviä valeovia ja sisäseiniin asennettuja ikkunoita. Luku 13 on talon suunnittelussa toistuva teema: monet talon ikkunat jakaantuvat kolmeentoista ruutuun, portaikoissa on usein kolmetoista porrasta, kasvihuoneessa on kolmetoista kupolia ja talon pesualtaiden ritilöissä on kolmetoista reikää.
Bugeat

Nähtävyyksiä

Kaatuneiden muistomerkkiin (Monument aux morts de Bugeat) on kaiverrettu sodassa kaatuneiden kyläläisten nimet. Niitä on ensimmäisestä maailmansodasta 74, toisesta maailmansodasta 11 ja  Algerian sodasta 2.
Valehtelijan paradoksi

Valehtelijan paradoksi tarkoittaa filosofiassa ja logiikassa lausetta "tämä lause on epätosi".
Näyttää siltä että jos lause on tosi, se on epätosi, ja kääntäen, joten kyseessä on paradoksi. Valehtelijan paradoksi eroaa tavanomaisesta lauseesta, esim. "luku 3 on pariton", siten että se sisältää viittauksen itseensä, jolloin lausetta ei voi koota lauseen ulkopuolisista osista (luvut, oliot, käsitteet, loogiset symbolit yms.).
Valehtelijan paradoksi liitetään usein antiikin Kreikan kreetalaiseen Epimenideehen, jonka väitetään esittäneen sen muodossa "Kaikki kreetalaiset ovat valehtelijoita". Nykyisin tunnetussa muodossa paradoksin muotoili ensimmäisenä Eubulides. Keskiajan filosofiassa paradoksin ja sen muunnelmien käsittely synnytti oman insolubilia-kirjallisuutensa.
Paradoksin ratkaisuksi on esitetty muun muassa (Arthur Prior, 1914-1964), että jokainen lause sanoo epäsuorasti olevansa totta. Esimerkiksi "on totta, että kaksi plus kaksi on neljä" on merkitykseltään sama kuin lause "kaksi plus kaksi on neljä". Näin ollen lause "tämä lause on epätosi", sanoisi todellisuudessa "tämä lause on tosi ja tämä lause on epätosi". Tämä on logiikan kielellä lause "A ja ei-A", joka on epätosi ja jossa ei ole mitään paradoksaalista. Kuitenkin paradoksi kiinnostaa yhä nykyfilosofejakin.
Jak and Daxter: The Precursor Legacy

Juoni

Tarina kertoo kahdesta pojasta, Jakista ja Daxteristä, jotka lähtevät veneellä sumuiselle saarelle, jonne heitä on ehdottomasti kielletty menemästä. Siellä he näkevät kahden salaperäisen henkilön suunnittelevan hyökkäystä Jakin kotikylään Lurkerien avulla. Poikien palatessa veneelle Daxter putoaa Dark Ecoa (pimeiden voimien musta aine) sisältävään altaaseen ja muuttuu oranssiksi, näädäntapaiseksi olennoksi, ottseliksi. Pojat kertovat tapahtuneesta tietäjä Samokselle, joka kertoo pohjoisessa asuvan tietäjän Golin olevan ainoa, joka voi muuttaa Daxterin takaisin ihmiseksi. 
Ennen lähtöä pohjoiseen Jakin ja Daxterin on pelastettava kylänsä Lurkereilta, jotka olivat saarella suunnitelleet sen valtaamista. Kun pojat pääsevät lähelle Golin kotia paljastuu, että Jakin kylän kaappausta suunnitelleet kaksi henkilöä ovatkin tietäjä Gol ja hänen sisarensa Maia. Heidän tavoitteensa on täyttää maailma Dark Ecolla.
Honkajoki (yritys)

Honkajoki Oy on Honkajoella Satakunnassa sijaitseva kierrätysyritys, joka tekee teurasjätteistä ja maatiloilla kuolleiden eläimien ruhoista muun muassa lannoitteita ja rehua. 
Yrityksen tuotannosta syntyy lannoitteita ja rehua sekä raaka-aineita energian, kuten biodieselin tuotantoon. Yritys toimii agroekologisella toimintamallilla, joka pohjautuu luonnon omaan kiertokulkuun. Honkajoki Oy:n omistavat HKScan sekä Atria Oyj. Honkajoki-konserniin kuuluu myös tytäryhtiö Findest Protein Oy. Konsernissa työskentelee noin 80 henkilöä ja sen liikevaihto vuonna 2012 oli noin 29 miljoonaa euroa. 
Vuoden 2014 aikana Honkajoella sijaitsevalle Kirkkokallion alueelle rakentuu Honkajoki Oy:n tuotantolaitoksen yhteyteen Taaleritehtaan rakennuttama biokaasulaitos.
Kanslianeuvos (arvonimi)

Kanslianeuvoksen nimi ja arvo on Suomessa valtiovallan myöntämä arvonimi, joka ei liity mihinkään virkaan.

Arvonimen historiaa

Arvo suotiin 1800-luvulla usein ansioituneille professoreille. Myöhemmin arvonimeä on myönnetty muun muassa tieteellisten seurojen toimihenkilöille ja yliopistojen virkamiehille.
Autonomian ajan arvojärjestyksessä kanslianeuvoksen arvonimi kuului kuudenteen arvoluokkaan yhdessä kollegineuvoksen kanssa kun yliopistojen vakinaiset professorit kuuluivat seitsemänteen arvoluokkaan.

Kanslianeuvoksen arvonimi nykyään

Kanslianeuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 12 000 euroa tai 3 000 euroa.
Itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. Vuosina 1918–2013 kanslianeuvoksen arvonimi on myönnetty 199 henkilölle.
Douglas F5D Skylancer

Douglas F5D Skylancer oli yhdysvaltalainen ilmaherruushävittäjä, joka oli deltasiipinen. Sen edeltäjä on F4D Skyray, ja tämän koneen tarkoitus olla jokasään hävittäjäversio. Koneen suihkumoottori oli monissa muissa yhdysvaltalais-koneissa käytetty Pratt & Whitney J57. Skylancer oli edeltäjäänsä nähden noin 400 km/h nopeampi, sillä se kykeni 1.48 Machin nopeuteen (1 590 km/h) ja 17 500 metrin korkeuteen. Konetyypin yksilöitä tuotettiin vain 4 kappaletta, eikä se siis päässyt sarjatuotantoon. NASA käytti sitä tutkimuskoneena, jonka lentäjistä yksi oli Neil Armstrong. Koneen palvelusura päättyi vuonna 1970. 
Konetyyppiin suunnitellut aseistukset kattoivat nämä: 4x 20mm lentokonetykit, 4x AIM-9 Sidewinder-ohjukset tai 2x AIM-7 Sparrow-ohjukset. Skylanceriin ei suunniteltu ilmasta-maahan aseistuksia.
Joni Järviö

Joni Järviö (s. 17. heinäkuuta 1992 on sysmäläissyntyinen salibandymaalivahti. Järviö aloitti uransa Bandy Boys -88 -seurassa, jossa saavutti mm. useita Itä-Suomen mestaruuksia juniorisarjoissa. Kahden 2. divisioonakauden jälkeen, jotka Järviö pelasi Sysmässä BB-88:n riveissä, hänet ostettiin KooVee:n edustusjoukkueeseen ja A-junioreihin Tampereelle. Lisäksi hän torjui nuorten U-19 MM-kultaa Saksassa 2011.
Kauden 2013-2014 hän on Suomen A-maajoukkueen harjoitusringissä sekä liigajoukke KooVee:n selkeä ykkösmaalivahti. KooVee:n kanssa sopimus on katkolla tämän kauden jälkeen.
Vuonna 2014 Järviö siirtyi Kooveesta Classiciin.
Kenian lippu

Kenian lippu on Kenian tasavallan virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 12. joulukuuta 1963. Lipun musta väri kuvaa Kenian ihmisiä, punainen itsenäisyyden puolesta vuodatettua verta ja vihreä luonnonrikkautta. Keskellä on kuva perinteisestä masai-kansan kilvestä.
Kantalukulajittelu

Esimerkki

Lajiteltavat:

423
253
126
873
112
Ensin lajitellaan vähiten merkitsevien numeroiden (ykkösten) mukaan. Tulos on:

112
423
253
873
126
Seuraavaksi lajitellaan kymmenten mukaan. Järjestys säilyy oikeana, koska käytetään vakaata lajittelualgoritmia:

112
423
126
253
873
Lopuksi lajitellaan satojen mukaan:

112
126
253
423
873
Tuloksena luvut on lajiteltu vakaasti suuruusjärjestykseen.

Kantalukulajittelu yleisenä periaatteena

Kantalukulajittelua voidaan ajatella yleisenä periaatteena, jossa vähiten merkitsevä tieto lajitellaan ensin. Päivämäärät voidaan lajitella ensin päivien, sitten kuukausien ja lopuksi vuosien mukaan. Nimet voidaan lajitella ensin etunimen mukaan ja lopuksi sukunimen mukaan. Jokainen kantalukulajittelun periaatteella toimiva lajittelu vaatii ehdottomasti vakaan lajittelualgoritmin ja on hyvä esimerkki vakauden avulla saavutettavasta hyödystä.
Kirjepommi

Kirjepommi on räjähde, joka on rakennettu postipaketin sisälle ja suunniteltu räjähtäväksi, kun postipaketti avataan. Vanhimmat merkit kirjepommeista ovat vuodelta 1764. Nykyisin kirjepommeja käytetään mm. terrori-iskuissa. Yksi tunnetuimmista kirjepommittajista oli Theodore Kaczynski eli Unabomber, joka tappoi yhteensä kolme ihmistä sekä haavoitti useita kirjepommeillaan 1970–1990-luvuilla.
Nikolai van der Pals

Nikolai (Nicolaus) Ferdinand van Gilse van der Pals (19. toukokuuta 1891 Pietari – 22. huhtikuuta 1969 Porvoo) oli hollantilais-venäläis-suomalainen musiikkitieteilijä ja kapellimestari.
Nikolai van der Palsin isä Hendrik van der Pals oli hollantilainen liikemies ja kunniakonsuli ja äiti tanskalainen. Perhe asui Pietarissa, ja isä hankki Suomesta kesäpaikaksi Paloniemen tilan jo vuonna 1887. Pietarissa van der Palsin opettajiin kuului Aleksandr Ziloti. Hän väitteli tohtoriksi Leipzigin yliopistossa vuonna 1914 Nikolai Rimski-Korsakovin musiikista ja palasi Pietariin dosentiksi, mutta perhe pakeni vallankumousta Suomeen vuonna 1918. Isä perusti sittemmin Savion Gummitehdas Oy:n.
Van der Pals työskenteli Hufvudstadsbladetin musiikkiarvostelijana 1920–1939 sekä Helsingin Orkesteriyhdistyksen kapellimestarina 1921–1941. Hän vieraili myös ulkomailla ja johti muun muassa Berliinin, Wienin ja Münchenin filharmonikkoja sekä muita eurooppalaisia sinfonia- ja oopperaorkestereita.
Toisen maailmansodan aikana van der Pals julkaisi Tšaikovski-tutkielman ja työskenteli Hollannin Tukholman-suurlähetystössä. Hän johti Ruotsin radion sinfoniaorkesteria ja esitteli Ernest Pingoud’n ja Jean Sibeliuksen musiikkia. Sodan jälkeen hän palasi Helsinkiin ja johti edelleen sinfoniakonsertteja. Eläkevuotensa hän vietti Porvoossa ja johti musiikinharrastajien orkesteria.
Nikolai van der Palsin isoveli Leopold van der Pals (1884–1966) oli säveltäjä, joka asui Saksassa ja Sveitsissä. Toinen veli maanviljelysneuvos Max H. van Gilse van der Pals (1885–1966) viljeli Laakspohjan kartanoa vuodesta 1911.