google/wiki40b huggingface dataset:
Neuvola

Erilaisia neuvoloita

Vaikka neuvolapalveluilla yleiskielessä ymmärretäänkin yleensä vain terveyskeskusten osana toimivat äitiys- ja lastenneuvolapalvelut, katsotaan neuvolapalveluiksi myös ehkäisy- ja perhesuunnitteluneuvola, koulu- ja opiskelijaterveydenhuolto sekä aikuisneuvola.
Äitiysneuvolassa seurataan raskauden etenemistä, äidin ja syntyvän lapsen vointia sekä ehkäistään ja hoidetaan sairauksia. Neuvolassa tulevat vanhemmat saavat myös tietoa erilaisista yhteiskunnan tarjoamista palveluista, kuten äitiysavustuksesta ja kodinhoitoavusta. Äitiysneuvolan tavoitteena on turvata odottavan äidin ja sikiön mahdollisimman hyvä terveys. Odottavan äidin on käytävä äitiysneuvolan tarkastuksessa ennen neljännen raskauskuukauden päättymistä saadakseen oikeuden äitiysavustukseen. Normaalisti raskauden aikana on 12–15 neuvolakäyntiä.
Lastenneuvolassa pyritään edistämään alle kouluikäisten lasten terveyttä sekä ennalta ehkäisemään sairauksia. Synnytyksen jälkeen lapsi ja perhe siirtyvät lastenneuvolan asiakkaiksi. Tyypillisintä lastenneuvolatyötä ovat terveystarkastukset sekä kotikäynnit. Sosiaali- ja terveysministeriön suositusten mukaan alle yksivuotiaat käyvät neuvolatarkastuksessa 8 kertaa, 1–2-vuotiaat neljä kertaa ja sitä vanhemmat alle kouluikäiset lapset kerran vuodessa.
Ehkäisy- ja perhesuunnitteluneuvolan tehtävänä on neuvoa ja antaa tietoa eri ehkäisymenetelmistä, antaa ohjausta ja neuvontaa raskautta suunnitteleville, selvittää lapsettomuuden hoidon tarve sekä ehkäistä sukupuolitautien leviämistä neuvonnan ja tiedotuksen kautta.
Koulu- ja opiskelijaterveydenhuollon piiriin lapsi siirtyy aloittaessaan koulunkäynnin. Koulu- ja opiskelijaterveydenhuollon järjestämisestä vastaa kunta. Yliopistojen ja korkeakoulujen opiskelijoiden (ei kuitenkaan ammattikorkeakouluissa opiskelevien) terveydenhuollosta vastaa Ylioppilaiden Terveydenhoitosäätiö (YTHS).
Aikuisneuvola tarjoaa työ- ja eläkeikäisille henkilökohtaista terveysneuvontaa ja terveydentilan seurantaa. Yleisimpiä toimenpiteitä ovat erilaiset mittaukset ja rokotukset.
Aulis Hirvonen

Aulis Hirvonen (s. 13. maaliskuuta 1933 Viipuri) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1951–1960 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta.
Hirvonen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1951–1955 ja TBK:n seuraajaksi perustettua Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1960. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 94 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 32 + 21 = 53 ja jäähymääränsä 10 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955 ja 1959 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Sairaala Neo

Historia

Sairaala Neo avattiin vuonna 2011. Sen vihki käyttöön 1. maaliskuuta 2011 silloinen ulkoministeri Alexander Stubb. Neo toimii entisessä kauppakeskuskiinteistössä Turun Kupittaalla.

Omistus

Sairaalaa ylläpitävän Neo Terveys Oy:n omistivat yli 90-prosenttisesti Neossa työskentelevät lääkärit ja muu henkilökunta. Toukokuussa 2017 Mehiläinen ilmoitti ostavansa Neon koko osakekannan.

Toiminta

Neossa toimii tapaturma- ja lääkäripäivystys joka päivä. Neon urheiluklinikka tutkii ja hoitaa tuki- ja liikuntaelinvaivoja sekä urheilijan terveysongelmia. Lasten Neossa tutkitaan ja hoidetaan lasten ja nuorten vaivoja. Allergia Neo tutkii ja hoitaa lasten ja aikuisten astmaa ja allergioita. Neo Estetiikassa tehdään plastiikkakirurgiaa, esteettistä kirurgiaa sekä esteettisiä toimenpiteitä ja hoitoja. Neo Painonhallintaklinikka auttaa ylipainon hoidossa sekä syömiseen liittyvissä ongelmissa.
Neossa toimii Suomen suurin yksityinen neurologian, neurokirurgian ja lastenneurologian osaamiskeskus Neuro Neo. Neo-talossa toimii myös yksityinen hammaslääkäriasema Hammas Neo.

Urheiluklinikka ja sairaala

Sairaala Neossa on asiakaskäyntejä vuosittain noin 30 000, ja leikkauksia tehdään lähes 2 000. Sairaalassa tehdään eniten ortopedian, neurokirurgian ja käsikirurgian alaan kuuluvia leikkauksia.
NEO:n Urheiluklinikalla työskentelee muun muassa urheilukirurgi ja professori Sakari Orava.

Säätiö

Neo Terveys Oy perusti Sairaala Neo Säätiön tammikuussa 2014. Säätiön tarkoituksena on edistää ortopedistä ja traumatologista tutkimusta ja koulutusta erityisesti urheilu- ja liikuntavammojen diagnostiikassa, hoidossa ja ennaltaehkäisyssä. Tarkoitustaan säätiö toteuttaa jakamalla apurahoja sekä järjestämällä kokouksia, kongresseja, luentoja ja muita koulutustilaisuuksia ja harjoittamalla julkaisu- ja tiedotustoimintaa. Säätiöllä on Professori Sakari Oravan rahasto, jonka kautta apurahat jaetaan.
Al Herman

Al Herman (15. maaliskuuta 1927 – 18. kesäkuuta 1960) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen Indianapolis 500 -kilpailuun, kausilla 1955–1957 ja 1959–1960. Hän oli seitsemäs vuoden 1955 kilpailussa saavuttaen vuoden tulokas -palkinnon. Herman menehtyi Midget cars -kilpailussa West Havenissa vuonna 1960. Samalla viikolla myös Jimmy Bryan menehtyi eri onnettomuudessa.
Tristan Tzara

Tristan Tzara (oikealta nimeltään Samuel Rosenstock; 16. huhtikuuta 1896 Moinești, Romania – 25. joulukuuta 1963 Pariisi, Ranska) oli romanialaissyntyinen runoilija, esseisti ja romaanikirjailija, joka syntyi Moineştin kaupungissa. Hän siirtyi työskentelemään Ranskaan. Hän oli Zürichissä syntyneen ja dadaismiksi nimetyn taidesuuntauksen eräs perustaja.

Elämä ja ura

Dadaismi syntyi Zürichissä ensimmäisen maailmansodan aikoihin. Tzara kirjoitti ensimmäisen dadaismin tekstinsä La Première Aventure céleste de Monsieur Antipyrine (Herra Antipyrinen ensimmäinen taivaallinen seikkailu) vuonna 1916, Vingt-cinq poèmes (Kaksikymmentä viisi runoa) vuonna 1918 sekä dadaismin manifestin Sept manifestes Dada (Seitsemän Dadan manifestia) vuonna 1924.
Pariisissa hän liittyi André Bretonin, Philippe Soupault’n sekä Louis Aragonin riehakkaaseen aktivistiryhmään, jotta olisi shokeerannut yleisöä ja jotta olisi myös hajottanut mielen rakenteita.
Loppuvuodesta 1929 hän oli väsynyt nihilismiin ja hajottamiseen, kun hän liittyi ystäviensä kanssa huomattavasti rakentavampaan surrealistien toimintaan. Hän omisti runsaasti aikaansa yhdistäkseen surrealismin ja marxismin sekä liittyi myös jäseneksi Ranskan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1936. Hän osallistui aktiivisesti Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan toisen maailmansodan aikana. Hän kuitenkin jätti kommunistisen puolueen vuonna 1956 vastalauseena Neuvostoliiton joukkojen suorittamalle Unkarin miehitykselle.
Tristan Tzara kuoli Pariisissa ja on haudattu Montparnassen hautausmaalle.
Maitotonkka

Maitotonkka eli pystö (myös hinkki, pääläri) on kannellinen astia, jota käytettiin maidon kuljetukseen esimerkiksi maito­kärryillä maitolaiturille ja siitä edelleen meijeriin. Tonkat olivat yleisemmin terästä tai alumiinisia. Nykyään vanhoja maitotonkkia käytetään lähinnä koriste-esineinä. Maitoteollisuuden nykyisin käyttämät tonkat ovat teräksisiä ja niitä tehdään useita eri kokoja.
Sankt Katharinen

Sankt Katharinen (suom. Pyhän Katariinan kirkko) on kirkko Hampurissa, Saksassa. Se on yksi Hampurin viidestä evankelis-luterilaisesta pääkirkosta. Kirkko on nimetty Katariina Aleksandrialaisen mukaan. Varhaisin maininta kirkosta on peräisin vuoden 1256 tienoilta.
Kirkkorakennuksen kolmilaivainen keskiosa uudelleenrakennettiin 1400-luvun keskivaiheilla pohjoissaksalaista, gotiikkaa edustavaa tiiliarkkitehtuuria mukaillen. 1690-luvulla kirkon torniin asennettiin barokkinen huippu ja torni täten saavutti noin 117 metrin korkeutensa. Toisen maailmansodan ilmapommituksissa 30. heinäkuuta vuonna 1943 kirkko vaurioitui pahoin. Vain ulkoseinät ja tornin perusta jäivät pystyyn. Kirkko jälleenrakennettiin ja entistettiin vuosina 1950–57.
Lennart Kalliomäki

Juho Lennart Kalliomäki (29. elokuuta 1927 Honkajoki – 29. heinäkuuta 1986) oli suomalainen lääkäri, joka oli vuodesta 1976 Turun yliopiston sisätautiopin professori.
Kalliomäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kalliomäki ja Julia Eufrosyne Talonen ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Ulla Helenä Melkkilä. Kalliomäki tuli yliopilaaksi Kauhajoen yhteiskoulusta 1945 ja valmistu lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Tohtoriksi hän väitteli 1953 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1955. Sisätautiopin dosentti Kalliomäestä tuli 1957. Hän työskenteli uransa alkuvaiheessa sekä sisätautien lääkärinä että Turun yliopiston tutkijana. Kalliomäen tutkimusaloja olivat kliininen sisätautioppi ja reumasairaudet.
TUL-lehti

Historia

TUL-lehden perustivat joulukuussa 1927 Työväen Urheiluliiton sosiaalidemokraatit, kun vuonna 1917 perustettu Työväen Urheilulehti oli jäänyt kommunistien omistaman osakeyhtiön haltuun. Sen julkaiseminen puolestaan kiellettiin vuonna 1930 säädettyjen kommunistilakien seurauksena, ja TUL-lehdestä tuli liiton ainoa julkaisu. 
1930-luvulla TUL-lehti oli pahoissa taloudellisissa vaikeuksissa. Sota-aikana sen levikki putosi pahimmillaan 5 000 kappaleeseen. Rauhan tultua levikki jälleen nousi seuratoiminnan aktivoiduttua. 1970-luvulla se oli jo lähes 50 000 kappaletta. 1980- ja 1990-luvulla lehteä jaettiin ilmaiseksi kaikille TUL:n jäsenille, ja sen levikki oli 100 000, mikä teki siitä Suomen suurimman urheilulehden. Nykyään TUL-lehden levikki on noin 10 000 kappaletta. Lukijoita sillä on arviolta 35 000. Lehti lähetetään viidelle henkilölle jokaisessa TUL:n jäsenseurassa.
TUL-lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Eino Pekkala. Sen palveluksessa on työskennellyt useita arvostettuja urheilutoimittajia, kuten Ilmo Lounasheimo, Helge Nygrén, Pentti Salmi, Esko Piipponen, Risto Taimi sekä Kauko-Aatos Leväaho. Muita toimittajia lehdessä ovat olleet muun muassa Lauri Vaala, Unto Miettinen ja Eino Jäntti.    
Vuonna 2012 lehden julkaisu paperilla lopetettiin ja lehti muuttui TUL-aviisi nimiseksi verkkolehdeksi.
FAW Premier Cup

FAW Premier Cup on Walesin jalkapalloliiton järjestämä cup-muotoinen jalkapallokilpailu. Cup perustettiin vuonna 1997, kun Englannin sarjoissa pelaavat kovatasoisimmat walesilaisjoukkueet eivät enää saaneet osallistua varsinaiseen kansalliseen cup-kilpailuun Walesin cupiin.
Alun perin cupiin osallistuivat kolme Englannin liigatasolla pelaavaa walesilaisjoukkuetta (Cardiff City, Swansea City ja Wrexham), Merthyr Tydfil sekä neljä Walesin liigan joukkuetta. Kauteen 2001/2002 Merthyr Tydfil osallistui cupiin joka kerta, kun kahta muuta Englannissa liigatason alapuolella pelaavaa walesilaisjoukkuetta, Newport Countya ja Colwyn Bayta, ei kutsuttu mukaan. Sittemmin cupiin on osallistunut kyseisistä kolmesta joukkueesta parhaiten sijoittunut, joka Colwyn Bay ei ole yhdelläkään kertaa ollut.
Kaudella 2004/2005 cup laajennettiin kuudentoista joukkueen kilpailuksi. Mukaan otettiin kolme walesilaista Englannin liigaseuraa (Cardiff, Swansea ja Wrexham), Walesin liigan kymmenen parasta joukkuetta, kaksi parasta joukosta Newport County, Merthyr Tydfil ja Coldwyn Bay, sekä Walesin cupin voittaja.
Vuonna 2007 välierien häviäjäjoukkueet saivat 25 000 puntaa, loppuottelun hävinnyt osapuoli 50 000 puntaa ja osan TV-sopimusrahoista, ja voittaja 100 000 puntaa. Kaudella 2008/2009 cupia ei pelata BBC Walesin vetäydyttyä sponsoroimasta tapahtumaa.
Kuunari Sylvia

Kuunari Sylvia oli vaasalaisen A. A. Levo`n & Co:n omistuksessa ollut puinen höyrykuunari joka ajoi karille 20. marraskuuta 1868 Pyhämaan Sasinpauhan kallioluodolla. Laivalla oli yhdeksän hengen miehistö ja kahdeksan matkustajaa joista onnettomuudessa viisi hukkui ja kolme kuoli kylmyyteen.
Purjeilla ja 36 hevosvoiman höyrykoneella varustettu kuunari Sylvia lähti Tukholmasta 10. marraskuuta 1868 kohti Kristiinankaupunkia ja silloista Nikolainkaupungin nimellä tunnettua Vaasaa. Laivan lastina oli muun muassa puuvillapaaleja, kahvia ja Vaasan VPK:lle menossa ollut paloruisku. Laiva joutui 19. marraskuuta Ahvenanmaan pohjoispuolella lumisateessa kovan pohjoismyrskyn kouriin ja pyrki suojaan Uudenkaupungin satamaan. Matkalla sinne se ajoi kuitenkin karille aamuyöllä 20. marraskuuta Pyhänmaan Sasinpauhan luona. Laiva katkesi kahtia ja menetti mastonsa. Miehistöstä hukkui viisi ja loput selviytyivät kallioluodolle jossa vielä kolme kuoli kylmyyteen. 
Pyhämaan Ihamosta kotoisin torppari Matts Fagerström havaitsi haaksirikkoutuneet luodolla 21. marraskuuta ja pelasti yhdeksän henkiin jäänyttä kuljettaen heidät torppaansa. Pelastuneet kuljetettiin sitten hevosilla Pyhämaan kautta Raumalle.
Pyhämaan uuden kirkon luona paljastettiin 4. marraskuuta 2018 onnettomuudessa menehtyneiden muistolaatta. Messinkinen laatta on kiinnitetty Pyhämaan Sasinpauhalta tuotuun luonnonkiveen ja laatassa on lueteltu onnettomuuden menehtyneiden nimet.
Kastanjavarpunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11,5–13,5 cm ja se on pienimpiä varpusia. Koiras on kastanjanruskea ja naaras varpusmaisen vaaleanruskea.

Esiintyminen

Kastanjavarpunen elää Itä-Afrikassa Etiopian, Kenian, Somalian, Sudanin, Tansanian ja Ugandan alueella noin 540 000 neliökilometrin alueella ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Kuivat savannit ja ruohostoiset avomaat.
Äidinmaidonkorvike

Äidinmaidonkorvike on elintarvike, joka on tarkoitettu imeväisen ravinnoksi ensimmäisten elinkuukausien aikana, silloin kun imetys ei ole mahdollista tai se ei riitä. Sen tarkoitus on täyttää yksinään imeväisen ravitsemukselliset tarpeet siihen saakka, kun otetaan käyttöön soveltuva täydentävä ravinto.

Äidinmaidonkorvike-sanan käyttö

Äidinmaidonkorvike on Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suosittelema nimike. Siitä käytetään myös nimityksiä äidinmaidonvastike ja tietyissä piireissä lyhenteitä vastike ja korvike. Äidinmaidonkorvike-sanaa käytetään myös silloin, kun puhutaan vieroitusvalmisteesta tai imeväisen erityisvalmisteesta.

Ravintosisältö

Äidinmaidonkorvikkeen koostumus jäljittelee äidinmaitoa, mutta täydellinen kopioiminen on mahdotonta. Äidinmaidonkorvikkeesta lapsi kuitenkin saa riittävästi energiaa, kivennäisaineita ja vitamiineja ensimmäisien elinkuukausien tarpeeksi.

Äidinmaidonkorvike ja D-vitamiini

Tavallisista ruokakaupoista myynnissä olevissa äidinmaidonkorvikkeissa on yleensä noin 10 mikrogrammaa D-vitamiinia per litra. Sosiaali- ja terveysministeriön antaman D-vitamiinin käyttösuosituksen mukaan äidinmaidonkorviketta, lasten erityisvalmistetta ja/tai vitaminoitua lastenvelliä maitona saaville lapsille annetaan 6 mikrogramman D-vitamiinilisä päivässä. Suomen Lastenlääkäriyhdistys on kuitenkin esittänyt, että suositus muutettaisiin 10 mikrogrammaan, joka on sama suositusannos kuin pelkästään tai osittain äidinmaitoa saavilla lapsilla, jotta D-vitamiinin annosteluohjeet olisivat yhtenäiset alle 1-vuotiaiden kohdalla.

Markkinointi

Maailman terveysjärjestön korvikekoodi säätelee äidinmaidonkorvikkeen markkinointia. Suomi ei ole ottanut sitä sellaisenaan mukaan lainsäädäntöön, mutta esimerkiksi äidinmaidonkorvikkeiden valmistajat eivät saa jakaa tietoa muille kuin terveydenhoidon ammattilaisille ja äidinmaidonkorvikkeen markkinointi tai myyminen alennetulla hinnalla ovat kiellettyjä.
Lusto (museo)

Lusto – Suomen Metsämuseo on valtakunnallinen metsäalan ja metsäkulttuurin erikoismuseo Savonlinnan Punkaharjulla. Vuonna 1994 avatun museon taustalla toimii Suomen Metsämuseosäätiö, joka perustettiin vuonna 1988. Lusto on avoinna ympäri vuoden, ja vuosittain museossa vierailee 35 000 – 40 000 kävijää. Lusto on myös yksi Suomen suurimpia erikoismuseoita.
Lusto-rakennus on valittu näytteeksi suomalaisesta 1900-luvun modernista arkkitehtuurista, joten museo on rakennuksenakin merkittävä käyntikohde. Lehtikuusella vuoratun betonirunkoisen rakennuksen pääsuunnittelijat ovat arkkitehdit Rainer Mahlamäki ja Ilmari Lahdelma.
Luston laajennusosa, Iso-Samperin halli, on puurunkoinen ja puulla sisältä sekä ulkoa katettu. Hallin rakenteissa on käytetty uuden teknologian ja tuotekehityksen suomia mahdollisuuksia. Kantavat rakenteet on piilotettu katteiden sisään, ja katon muotokieli tuo mieleen vanhan puukirkon.

Kokoelmat

Valtakunnallisena metsäalan erikoismuseona Lusto tallentaa laajasti metsä- ja puutalouteen, metsän monikäyttöön ja metsäkulttuuriin liittyvää aineistoa.
Luston kokoelmat on perustettu vuonna 1991, ja niitä kartutetaan jatkuvasti. Esinekokoelmassa on noin 10 000 esinettä. Merkittävimmän uuden kokoelman muodostavat isot metsäkoneet, joita on kerätty vuodesta 2000 alkaen. Lustossa on myös Suomen laajin metsätalouden ja metsien käytön historiaan liittyvä valokuvakokoelma, joka käsittää yli 250 000 kuvaa ja negatiivia.
Valokuvia, esinekuvia sekä niihin liittyviä tietoja voi selata museotietokanta Kantapuussa.

Näyttelyt

Luston näyttelyt kertovat ihmisen ja metsän välisestä vuorovaikutuksesta sekä metsän merkityksestä suomalaisten elämässä. Laaja perusnäyttely esittelee metsä- ja puutalouden lisäksi metsän muita käyttömuotoja ja niihin liittyviä perinteitä, metsätyötä, metsän antimia sekä Suomen ja maailman metsiä.
Luston laajennusosa, noin tuhannen neliömetrin kokoinen ”Iso-Samperin halli”, avattiin toukokuussa 2008. Näyttelyhalliin sijoittuu metsänkorjuun, metsätalouden ja -teollisuuden kehityksestä kertova Koneaika-näyttely, jossa on esillä suuria metsäkoneita ensimmäisistä harvestereista uusimpiin malleihin saakka. Esillä ovat muun muassa Kävelevä metsäkone Plusjack ja amfibiolentokone Republic RC-3 Seabee OH-EGA. Laajennuksen jälkeen Lustossa on näyttelytilaa noin 2 500 neliömetriä. Vuosittain Lustossa on esillä useita erikoisnäyttelyitä, jotka kertovat monipuolisesti metsäkulttuurin eri osa-alueista.

Tapahtumat

Lustossa järjestetään ympäri vuoden metsään ja metsäkulttuuriin liittyviä työnäytöksiä, teemapäiviä ja tapahtumia. Tapahtumissa vaalitaan perinteitä ja kuullaan ajankohtaisista uutuuksista sekä siirretään metsätietoa ja -taitoa eteenpäin. Keväällä järjestetään erityisiä työpajaviikkoja koululaisryhmille. Lustossa toimii myös museoravintola Nila ja museokauppa.
Kommutoiva rengas

Algebrassa rengas on kommutoiva (myös kommutatiivinen tai vaihdannainen), jos siinä määritelty kertolasku on vaihdannainen, ts. kertolaskun lopputulos on sama riippumatta siitä, kummassa järjestyksessä kerrottavat alkiot ovat. Jos  on rengas, jossa on määritelty yhteenlasku () ja kertolasku (), niin  on kommutoiva, jos mille tahansa alkioille  pätee .
Sementti

Sementti on betonin tärkein raaka-aine ja yksi maailman käytetyimmistä rakennusaineista. Nimi sementti tulee latinan termistä opus caementicium, jolla antiikin roomalaiset tarkoittivat betonia muistuttavaa ainetta, johon oli sekoitettu poltettua kalkkia. Nykyinen sementti valmistetaan kalkkikivestä, savesta ja kipsistä.
Kalsiumkarbonaattipohjaisen portlandsementin kehitti 1824 Joseph Aspdin Britannian Yorkshiresta. Sementin nimi johtuu siihen käytetystä portlandiitista, jota sen valmistuksessa alkuun käytettiin. Ranskalainen Stanislas Sorel kehitti 1867 magnesiumkloridisementin. Magnesiumpohjaisen sementin vedenkestävyys on kuitenkin huono, joten sen lajin sementit eivät ole kilpailleet portlandsementin kanssa. Vasta viime vuosina kehitettyjen magnesiumsementtien sanotaan kestävyydeltään vetävän vertoja portlandsementille ja sillä esitetään olevan myös Sorelin sementin hyvät puolet.
Sementtiä tuotettiin vuonna 2014 yli 4 miljardia tonnia, josta Kiinan osuus on yli 60 prosenttia. Sementin tuotantoa on tilastoitu vuodesta 1926 alkaen, jolloin sitä valmistettiin 62 miljoonaa tonnia.

Sementin valmistus

Sementin valmistusprosessi alkaa kalkkikiven louhinnalla. Tämän jälkeen kalkkikivi jauhetaan kuulamyllyssä haluttuun karkeuteen. Jauhatuksen jälkeen jauheeseen sekoitetaan savea ja seos homogenisoidaan koostumuksen tasaamiseksi. Valmis seos kuljetetaan esilämmityksen kautta pitkään klinkkeriuuniin, jossa seos sintraantuu valmiiksi klinkkeriksi. Tässä sintrausprosessissa muodostuvat sementtimineraalit.
Klinkkeri jauhetaan sementiksi kuulamyllyssä. Jauhatuksen yhteydessä klinkkeriin lisätään kipsiä sitoutumisajan säätämiseksi sekä erilaisia seosaineita haluttujen ominaisuuksien aikaansaamiseksi. Seosaineita ovat muun muassa masuunikuona ja kalkkikivi. Sementin kovettumisnopeutta säädetään lähinnä jauhatushienoudella.
Sementin ominaisuuksia on pyritty parantamaan lukuisia erilaisia lisäaineita kokeilemalla. Esimerkiksi tärkkelyksen lisääminen hidastaa sementin kovettumisnopeutta ja parantaa siitä valmistettavan betonin ominaisuuksia.
Sementin valmistus tuottaa merkittävästi CO₂-päästöjä. Globaalisti sementtiä valmistetaan noin kolme miljardia tonnia vuodessa, mikä tuottaa noin viisi prosenttia ihmisen aiheuttamista CO₂-päästöistä. Päästöjen vähentämiseksi tutkitaan tällä hetkellä vaihtoehtoja kalkkikiven korvaamiseksi magnesiumyhdisteillä ja dolomiitilla.
Suomen ainoa sementin valmistaja on CRH-konserniin kuuluva Finnsementti Oy. Lujabetoni Oy:n, Ruskon Betoni Oy:n ja Forssan Betoni Oy:n yhteisyritys Scandinavian Cement Oy tuo lisäksi sementtiä Saksasta.
Barbara Smoker

Barbara Smoker (s. 1923 Lontoo) on brittiläinen humanistiaktivisti ja vapaa-ajattelun puolestapuhuja.
Matthew Tkachuk

Seuraura

Tkachuk pelasi kauden 2012–2013 T1EHL-juniorisarjaa St. Louis Bluesissa, jonka jälkeen London Knights varasi hänet 64. pelaajana Canadian Hockey Leaguen varaustilaisuudessa. Tkachuk vietti vuodet 2013–2015 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana. Kaudella 2014–2015 hän oli Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueen toiseksi eniten pisteitä ja maaleja tehnyt pelaaja Auston Matthewsin jälkeen tehoilla 38+58=96.
Tkachuk sai tarjouksen valmistautua Notre Damen yliopistossa, mutta päättikin itse siirtyä London Knightsiin kaudeksi 2015–2016. Syynä oli joukkueen laadukas historia pelaajien kasvualustana NHL-liigaan. Hän pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Ensimmäisellä OHL-kaudellaan, Tkachuk oli mukana voittamassa Canadian Hockey Leaguen mestaruutta.
Ennen NHL-kauden 2019–2020 alkua Tkachuk teki kolmen vuoden jatkosopimuksen Calgary Flamesin kanssa.

Pelityyli

Tkachukia on kuvailtu pelityyliltään voimahyökkääjäksi, joka ei pelkää mennä koviin tilanteisiin. Hänellä on taipumusta ottaa turhia jäähyjä. Häntä on laajalti verrattu myös isäänsä Keith Tkachukiin.
Ihmismaantiede

Ihmismaantiede (kreik. antropogeografia) on maantieteen tai yleismaantieteen osa-alue, joka keskittyy ihmisen, yhteisöjen ja yhteiskuntien tutkimiseen maantieteellisen tilan näkökulmasta. Tilan näkökulmaa jäsentäviä avainkäsitteitä ovat muun muassa alue, paikka, maisema, skaala, konteksti ja sijainti.
Vanhempi vastine termille ihmismaantiede on suomen kielessä ollut kulttuurimaantiede, jota vastaava termi on ollut ruotsin kielen kulturgeografi. Englanniksi tätä muistuttava termi Cultural geography viittaa erityisesti maantieteelliseen kulttuurintutkimukseen (suomeksi joskus myös ”kulttuurinen maantiede”), kun taas Human geography tarkoittaa koko maantieteen ihmistä tutkivaa osaa (erotuksena luonnonmaantieteestä, Physical geography). Vastaavasti käsitteen ihmismaantiede eli antropogeografia vanhempi merkitys on ollut ihmisen ja ihmisrotujen levinneisyyden maantieteelinen tutkimus maapallolla.