google/wiki40b huggingface dataset:
Sidekalvontulehdus

Konjunktiviitti eli sidekalvontulehdus on silmän sidekalvon eli silmän pintakerroksen ja silmäluomen sisäpinnan tulehdus, joka johtuu yleisimmin allergisesta reaktiosta tai bakteeri- tai virusinfektiosta. Sidekalvontulehdus voi liittyä flunssaan; tällöin sen mekanismina on flunssaviruksen aiheuttama kyynelkanavan tukkeutuminen ja kyynelnesteen virtauksen estyminen, jolloin bakteerit pääsevät leviämään sidekalvolle. Tulehdus voi esiintyä toisessa tai molemmissa silmissä.

Aiheuttajat

Sidekalvon tulehduksen aiheuttaa useimmiten bakteeri tai virus. Yleisiä aiheuttajabakteereita ovat pneumokokki, hemofilus, klamydia, meningokokki, gonokokki, stafylokokki ja moraxella, ja aiheuttajaviruksena voi olla esimerkiksi adenovirus, herpes simplex tai molluscum contagiosum. Sidekalvontulehdus voi syntyä myös atopian eli allergian pohjalta tai kemiallisen ärsytyksen aiheuttamana. Myös jotkin lääkkeet voivat aiheuttaa sidekalvontulehduksen.
Akuutti eli äkillinen konjunktiviitti seuraa usein ylähengitysteiden tulehdusta. Tällöin on todennäköistä, että kummatkin silmät tulehtuvat.
Tulehduksen leviävyys vaihtelee sen aiheuttajan mukaan.

Oireet

Sidekalvontulehduksen oireet ovat silmän punoittelu, kutina, kirvely, rähmiminen, vetistäminen ja rikantunne. Sairaus ei yleensä ole kovinkaan kivulias; voimakas kipu, painoarkuus, heikentynyt näkö tai samea sarveiskalvo voivat viitata johonkin muuhun silmäsairauteen, kuten iriittiin tai glaukoomaan.

Hoito

Bakteerin tai viruksen aiheuttamaa sidekalvontulehdusta suositellaan hoidettavaksi antibioottia sisältävillä silmätipoilla tai -voiteilla 3–7 päivän ajan. Suomessa käytössä on esimerkiksi kloramfenikolia, fusidiinihappoa tai fluorokinolonia sisältäviä silmätippoja. Silmä tulisi myös puhdistaa säännöllisesti märkäeritteestä. Bakteerinkin aiheuttama sidekalvontulehdus voi parantua myös itsestään. Allergista sidekalvontulehdusta voi hoitaa natriumkromoglikaattia sisältävillä silmätipoilla ja antihistamiinilla.
Quelli della montagna

Juoni

Nuori lakimies Andrea Fontana kutsutaan hääpäivänään sotaharjoituksiin Alpeille. Levoton ja itsepäinen Fontana ajautuu konfliktiin komentajansa kanssa, jonka veli oli hänen vaimonsa ensimmäinen sulhanen. Vaimo jättää Fontanan, joka lähetetään rintamalle. Siellä hän lopulta onnistuu näyttämään kykynsä taistelussa ja palauttamaan miestensä ja vaimonsa kunnioituksen.

Tuotanto ja vastaanotto

Toiseen maailmansotaan sijoittuva ja Albaniassa kaatuneelle ohjaaja Gino Betronelle omistettu Quelli della montagna on toteutettu Italian sotaministeriön tuella. Fasisteihin kielteisesti suhtautuneen ja sittemmin Italian vastarintaliikkeessä taistelleen Aldo Verganon elokuva ei kuitenkaan ole tavanomaista sotapropagandaa, vaan keskittyy enemmän päähenkilön sisäiseen draamaan sekä alppijääkäreiden elämän ja sodan todellisuuden kuvaamiseen. Sen dokumentaarinen luonne ja Amedeo Nazzarin näyttelijänsuoritus saivat aikanaan kiitosta elokuva-arvostelijoilta.
Pekka Soila

Anssi Pekka Soila (5. lokakuuta 1923 Hämeenlinna – 28. heinäkuuta 1995 Turku) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan professorina.
Soilan vanhemmat olivat kapteeni Paavo Juho Soila (1894–1971) ja Hilja Heleena Salo (1901–1976). Soila oli naimisissa vuodesta 1948 hammaslääkäri Orvokki Vahalan (1918–2005) kanssa. Soila pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1941. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1947, lisensiaatiksi 1951 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1958.
Toisen maailmansodan aikana Soila palveli suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa. Hän oli vuonna 1955 perustetun Veljesapu ry:n puheenjohtajana 1956–1958. 
Soila toimi Helsingin yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1954–1957, Porin kaupunginsairaalan röntgenlääkäärinä 1959–1960 ja Kivelän sairaalan lääkärinä 1960–1963. Hän oli Turun yliopiston dosentti 1960-1965 ja toimi Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan (vuodesta 1974 diagnostinen radiologia) professorina 1964–1985 sekä HYKSin röntgendiagnostiikan laitoksen ylilääkärinä vuodesta 1964. Soila oli myös vierailevana professorina Harvardin yliopistossa 1968–1969 ja Tromssan yliopistossa 1973.
Soila oli yhtenä omistajana Rosenkreutz-nimisessä taloyhtiössä, jolle kuului Naantalin keskustassa sijainnut Krappulan puutalokiinteistö. Talossa asui tunnettu uusnatsi Pekka Siitoin, ja siellä oli myös Siitoimen puolueen  Kansallis-Demokraattisen Puolueen päämaja.
Maria Thorisdottir

Maria Thorisdottir (s. 5. kesäkuuta 1993) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 37 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Norjan kaikki viisi ottelua alusta loppuun.
Thorisdottir edustaa sarjatasolla englantilaista Chelseaa.
Thorisdottirin isä Thorir Hergeirsson on ollut Norjan naisten käsipallomaajoukkueen päävalmentajana joukkueen voittaessa olympiakultaa ja maailmanmestaruuksia.
Rusketus

Ruskettumisen mekanismi

Ihon melanosyyteissä alkava prosessi on monivaiheinen. UV-säteilyn aiheuttamassa reaktiossa väritön aminohappo hapettuu entsyymin avulla melaniiniksi eli pigmentiksi, joka siirtyy sarveissoluihin. Yksi melanosyyttisolu tuottaa pigmenttiä noin 40 sarveissolun tarpeisiin.
Ruskettumista on välitöntä ja viivästynyttä. Välittömässä ruskettumisessa pigmentoituminen tapahtuu sarveiskerroksen alle yltävien UVA-säteiden vaikutuksesta, jolloin ihossa valmiina oleva melaniini tummuu 10–30 minuutin viiveellä.
Viivästyneessä rusketuksessa UVB-säteet aktivoivat melanosyyttisoluja tuottamaan lisää melaniinia. Ennen kuin tuore melaniini näkyy pigmentoitumisena, aikaa ehtii kulua 2–4 vuorokautta.
Erityyppisissä ihoissa melanosyyttejä on suunnilleen sama määrä, mutta niiden koossa ja toiminta-aktiivisuudessa on eroja. Siksi ihmisten rusketukset ovat erilaisia.
Rusketuksissa on myös sävyeroja. Melaniinia on kahta eri tyyppiä: punakeltaista feomelaniinia ja tummanruskeaa eumelaniinia. Sävy määräytyy kahden melaniinityypin sekoitussuhteesta.
Eumelaniini on luontainen suoja UV-säteiden haittavaikutuksia vastaan. Feomelaniinin ei ole todettu toimivan samoin.
Rusketus häviää pigmentoituneiden ihosolujen uusiutuessa.
Israelilaistutkimuksen hiirikokeen perusteella DNA-vaurioita tulisi vähemmän, jos aurinkoa otetaan joka toinen päivä tai harvemmin. Tällöin myös iho ruskettuisi enemmän. Ihosolut tarvitsevat noin 48 tuntia säteilystä palautumiseen.

Keinotekoinen rusketus

Solarium perustuu välittömään rusketukseen, ja sitä on käytetty virheellisesti vaarattomamman, tasaisemman ja varmemman rusketuksen hankintaan. Solariumrusketuksen on myöhemmin todettu olevan paljon vaarallisempaa ja ihoa paljon nopeammin vanhentavaa kuin luonnon UV-säteissä paahtuminen.
Itseruskettavat voiteet levitetään iholle ja väri ilmaantuu muutamassa tunnissa. Rusketus säilyy muutaman päivän.
Ruiskurusketus on iholle ruiskutettava värikerros, joka otetaan yleensä kauneushoitolassa. Värikerros kestää iholla noin viikon.

Vaarat

UV-säteily tuhoaa ja vanhentaa ihosoluja. Rusketus on luontainen vastustusreaktio, jossa iho yrittää estää vahingollisten säteiden pääsyä syvemmälle ihoon. Luontainen suoja on harvoin tarpeeksi vahva. Ilman lisäsuojaa iho palaa, kuivuu ja rypistyy, siihen ilmaantuu pigmenttiläiskiä ja ihottumaa ja se menettää kimmoisuuttaan. Vakavin terveysuhka on melanooma eli tummasolusyöpä.
Agda Blom

Ura

Blom toimi Uudenkaupungin kansakouluissa käsityönopettajana vuoteen 1889. Tällöin hän sai eron virastaan siirtyäkseen apuopettajaksi Vera Hjeltin vuonna 1885 perustamaan Pedagogiska Slöjdanstalteniin, josta hän myös valmistui veistonopettajaksi.
Vuonna 1892 hän perusti Helsinkiin oman Agda Blomin veistokoulunsa. Ensin Bulevardi 28:ssa ja myöhemmin Erottajankatu 19:ssä toimineessa veistokoulussa oppilaina oli aikuisia sekä lapsia, kymmenen ensimmäisen toimintavuoden mittaan yhteensä 2 156 oppilasta. Koulusta tuli tunnettu siitä, että tytötkin saivat siellä opetusta eri välineiden käsittelyyn. Koulu toimi 1920-luvulle saakka.  Arvostetun koulun oppilaana oli muun muassa tuleva veistonopettaja ja Naisasialiitto Unionin aktiivinen jäsen Helmi Tengén. Elämänsä aikana Blomin arvioitiin opettaneen 12 000 oppilasta.

Elämä

Agda Blom eli lapsuutensa ja nuoruutensa Blomin kauppiasperheessä Uudessakaupungissa. Hän oli kiinnostunut purjehduksesta ja sai siinä menestystä. Blom purjehti Loveley ja Wampo -nimisillä purjeveneillään. Hän pääsi Uudenkaupungin purjehdusseuran jäseneksi vuonna 1901, muutamaa vuotta ennen kuin seura alkoi ottamaan virallisesti naisia jäsenikseen. Agda Blom ei koskaan perustanut perhettä, ja hän kuoli 69-vuotiaana Eiran sairaalassa vuonna 1929.

Muuta

Vuonna 2010 suljetussa Helsingin Koulumuseossa oli Agda Blomin mukaan nimetty opetus- ja työpajatila.
The Daily Telegraph (Australia)

The Daily Telegraph on konservatiivinen tabloidi-sanomalehti, joka ilmestyy päivittäin Sydneyssä, Australiassa. The Tele, jona se myös tunnetaan, perustettiin vuonna 1879. Se on 310,724 kpl:n levikillään Sydneyn luetuin sanomalehti. Sitä julkaisee News Corp.
Rob Reiner

Rob Reiner (s. 6. maaliskuuta 1947 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Reiner syntyi New Yorkissa, mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Los Angelesissa. Hänen isänsä on näyttelijä-ohjaaja Carl Reiner.
Rob Reiner nousi kuuluisuuteen näyteltyään Archie Bunkerin vävyä Michael "Läskipää" Stiviciä 1970-luvun suositussa televisiosarjassa Perhe on pahin (All in the Family). 1980- ja 1990-luvulla hän ohjasi useita menestyksekkäitä Hollywood-elokuvia, tunnetuimpina romanttinen komedia Kun Harry tapasi Sallyn ja rock-dokumentteja parodioiva kulttielokuva Hei me rokataan! (This Is Spinal Tap). 2000-luvulla Reiner on ohjannut elokuvia harvakseltaan. Viimeisin on vuonna 2010 julkaisunsa saanut, Wendelin Van Draanenin samannimiseen kirjaan perustuva Flipped. 
Reiner on saanut pitkän uransa aikana useita palkintoehdokkuuksia. Näyttelijänurallaan hän oli roolistaan sarjassa Perhe on pahin ehdolla viidesti sekä Emmyn että Golden Globen saajaksi. Hän voitti Emmy-palkinnon vuosina 1974 ja 1978 kategoriassa paras miessivuosa komediasarjassa. Ohjaajanurallaan hän on ollut neljästi ehdolla Golden Globen saajaksi, elokuvista Stand by Me – viimeinen kesä, Kun Harry tapasi Sallyn, Kunnian miehiä sekä Amerikan presidentti, ja yksi hänen elokuvistaan, Kunnian miehiä, on ollut ehdolla parhaan elokuvan Oscarin saajaksi. Vuonna 1999 Reiner sai oman tähtensä Hollywood Walk of Famelle.  
Reiner oli perustamassa vuonna 1987 Castle Rock Entertainment -nimistä tuotantoyhtiötä, joka sai nimensä Stephen Kingin luoman fiktiivisen kaupungin mukaan. Reiner on ohjannut kaksi Kingin teoksiin perustuvaa elokuvaa, Stand by Me – viimeinen kesä sekä Piina.
Reiner on osallistunut useisiin poliittisiin kampanjoihin Kaliforniassa. Reiner oli muun muassa vahvasti mukana viemässä läpi aloitetta, joka vuonna 1998 korotti tupakkaveroa osavaltiossa. 
Reiner meni vuonna 1971 naimisiin näyttelijä-ohjaaja Penny Marshallin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 1979. Vuonna 1989 hän avioitui Michele Singerin kanssa, jonka kanssa hänellä on kolme yhteistä lasta.
Mesalatsiini

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa mesalatsiini on värittömiä tai punertavia kiteitä. Kuumennettaessa yhdisteen väri tummenee ja muuttuu ruskeaksi. Aine liukenee hieman veteen ja etanoliin. Liukoisuus veteen kasvaa lämpötilan kasvaessa.  Mesalatsiini estää ihmiselimistössä syklo-oksigenaasin tuotantoa, mikä vähentää leukotrieenien tuotantoa. Lisäksi se vähentää sytokiinien tuotantoa ja reagoi vapaiden happiradikaalien kanssa. Nämä vaikutukset vähentävät tulehdusreaktiota elimistössä ja tämän vuoksi yhdistettä käytetään colitis ulcerosan ja Crohnin taudin hoitoon. Se annostellaan joko tablettina tai peräpuikkona. Mesalatsiinin aihiolääkkeitä ovat balsalatsidi, olsalatsiini ja sulfasalatsiini eli ne metaboloituvat ihmiselimistössä mesalatsiiniksi.
Mesalatsiinia käytetään myös atsovärien ja rikkivärien valmistukseen. Mesalatsiinin fluoresenssi UV-valossa riippuu liuoksen pH:sta. Se muuttuu pH-alueella 3,1–4,4 ei-fuoresoivasta fluoresoivaksi.

Haittavaikutukset

Mesalatsiinin aiheuttamia yleisiä haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huonovointisuus ja ripuli. Harvinaisempia voivat olla esimerkiksi iho-oireet, kuume, anemia ja huimaus. Vakavampana haittavaikutuksena voi ilmetä munuaistulehdus.

Valmistus

Mesalatsiinia voidaan valmistaa nitraamalla salisyylihappo 5-nitrosalisyylihapoksi ja nitroryhmä pelkistetään aminoryhmäksi sinkin ja suolahapon avulla. Toinen vaihtoehto on pelkistää m-nitrobentsoehappoa vedyttämällä laimeassa rikkihappoliuoksessa platinan toimiessa katalyyttinä.
Pertti Haapala

Pertti Olavi Haapala (s. 23. tammikuuta 1954 Tampere) on tamperelainen historiantutkija. Haapala väitteli tohtoriksi vuonna 1986 ja on toiminut Tampereen yliopiston Suomen historian professorina vuodesta 1997. Haapala johtaa Akatemian rahoittamaa Yhteiskunnan historian huippuyksikköä yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikössä. 
Haapala valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2004.
Kosmos 300

Luotain

Kosmos 300 oli Luna Ye-8-5-tyypin näytteenhakijaluotain, ja luotaimen sarjanumero oli 403. Luotaimen kokonaismassa oli noin 5 600 kg, siinä oli noin neljä metriä halkaisijaltaan oleva tukirakenne, johon oli kiinnitetty laskeutumistukijalat, neljä pallomaista polttoainesäiliötä ja rakettimoottorit. Näytteiden ottoa varten luotaimessa oli robottikäsivarsi ja stereokamerajärjestelmä. Lisäksi mukana oli säteilymittari. Pallomainen paluuvaihe näytteiden maahan kuljettamiseen oli ylimpänä.
Kosmos 300 oli kolmas Luna-ohjelman näytteenhakijaluotain. Ensimmäinen luotaimen laukaisu oli epäonnistunut kesäkuussa 1969, ja se ei ollut päässyt edes kiertoradalle asti. Luna 15 oli murskaantunut Kuun pintaan tunteja ennen Yhdysvaltojen Apollo 11 -kuulennon lähtöä paluumatkalle Kuusta kohti maata.

Laukaisu

Kosmos 300 laukaistiin Baikonurin avaruuskeskuksesta Proton 8K82K -raketin ja Blok-D-kiihdytysvaiheen yhdistelmällä 23. syyskuuta 1969. Proton-raketti toimi ongelmitta ja lähtö sujui mallikkaasti aina Blok-D-vaiheen ensimmäiseen polttoon. Luotain asettui maan kiertoradalle odottamaan Blok-D-vaiheen toista polttoa, joka olisi saanut luotaimen Kuuhun vievälle radalle. Ensimmäisen polton jälkeen raketin nestemäisen hapen venttiili jumittui kuitenkin auki, minkä seurauksena happi vuosi avaruuteen. Luotain jäi kiihdytysvaiheen kanssa matalle maata kiertävälle radalle, jonka apogeum oli 189 km korkeudella ja perigeum 184 km korkeudella. Ilmakehän kitka pudotti luotaimen neljä päivää myöhemmin.
Merisiilit

Terävä puolustautuminen

Merisiilien terävät piikit suojaavat hyvin eläintä petoja vastaan. Niiden piikit voivat olla jopa 30 cm pitkiä, ja tavallisesti ne pitävät pedot loitolla. Piikkien pisto aiheuttaa kipua, ja lisäksi joidenkin lajien piikeistä vuotaa myrkkyä. Pahimmillaan piikkien pisto voi aiheuttaa verenmyrkytyksen. Kivun lisäksi myrkyn vaikutuksia ovat mm. pahoinvointi, puutuminen ja hengitysvaikeus.

Merisiilien historia

Merisiilejä on ollut maapallolla jo satoja miljoonia vuosia. Merisiilit ilmestyivät maapallolle ordovikikaudella (n. 490–443,5 miljoonaa vuotta sitten), eli ne kuuluvat vanhimpiin eläimiin. Niiden fossiileja on löydetty mm. Virosta, Ranskasta ja Australiasta.
Égkomi (Famagusta)

Pronssikautinen kaupunki

Égkomin pronssikautinen kaupunki (usein translitteroituna Enkomi) on ajoitettu myöhäiselle pronssikaudelle. Kaupunki perustettiin noin 1800-luvulla eaa. Varsinaista kukoistuskauttaan se eli 1200–1100-luvuilla eaa., jolloin sen asuttivat mykeneläiset. Kaupunki hylättiin 1000-luvulla eaa. tapahtuneen maajäristyksen jälkeen, jolloin sen asukkaat ilmeisesti perustivat läheisen Salamiin kaupungin ja siirtyivät sinne.
Kaupungin muinaista nimeä ei tunneta. Sen oletetaan nykyisin olleen kirjallisista lähteistä tunnetun Alasian valtakunnan mahdollisesti samanniminen pääkaupunki, ja siksi siihen viitataan usein nimellä Égkomi-Alasia (Enkomi-Alasia). Alasian valtakunta käsitti ilmeisesti koko saaren, josta siitäkin ilmeisesti käytettiin samaa nimeä. Alasia tunnettiin erityisesti kuparistaan, mikä sopii yhteen sen oletuksen kanssa, että se sijaitsi juuri Kyproksella. Égkomi oli tärkeä kansainvälinen kauppakeskus, jolla oli laajalti yhteyksiä Välimeren itäosiin, muinaiseen Egyptiin, Levantin kaupunkivaltioihin ja Egeanmerelle saakka.
Égkomin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896. Arkeologinen alue sijaitsee noin 1,2 kilometriä nykyisestä kylästä länsiluoteeseen (35°09′5″N, 33°52′13″E ). Égkomin tunnetuimpiin löytöihin lukeutuvat kyproslais-minolaista kirjoitusta sisältä savitaulu sekä sarvekas jumalpatsas 1100-luvulta eaa.
Tasakylkinen puolisuunnikas

Tasakylkinen puolisuunnikas on geometriassa nelikulmainen monikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua ja kaksi muuta erisuuntaista sivua (eli kylkeä), jotka ovat saman pituiset. Kahden sivun yhdensuuntaisuudesta johtuen kuvio luokitellaan puolisuunnikkaaksi, mutta tasakylkisyytensä vuoksi se on siitä erikoistapaus. Kuvio on symmetrinen, ja se esiintyy tämän takia monissa arjen tilanteissa.
Tasakylkinen puolisuunnikas kuuluu yksinkertaisiin ja konveksisiin nelikulmioihin. Sen ympäri voidaan piirtää ympyrä niin, että kehä kulkee kaikkien kärkien kautta. Sen sisäpuolelle ei välttämättä pysty piirtämään ympyrää niin, että se sivuaisi sen kaikkia sivuja sisäpuolelta. Tämän vuoksi se on ainoastaan syklinen.

Nimityksiä

Tasakylkinen puolisuunnikas on kuin katkaistu tasakylkinen kolmio, jossa kolmion kärki on leikattu kannan suuntaisella vedolla pois. Puolisuunnikkaalla on kyljet, jotka ovat yhtä pitkät. Samoin kantakulmat ovat tasakylkisyydestä johtuen yhtä suuret. Puolisuunnikkaan yhdensuuntaiset sivut ovat sen kantoja ja kantojen välistä etäisyyttä kutsutaan korkeudeksi. Kylkien keskipisteiden välinen jana on mediaani, kuten on myös kantojen keskipisteiden välinen jana.

Ominaisuuksia

Osa kaavoista on puolisuunnikkaan tai syklisen nelikulmion kaavoista johdettuja sijoittamalla yleisempään kaavaan sen suureiden (pilkulla merkityt) tilalle tasasivuisen puolisuunnikkaan suureet ( eli )

Konstruointi

Eräs tapa konstruoida tasakylkinen puolisuunnikas on piirtää ensin kanta. Kantakulman piirtämisen jälkeen se kopioidaan samansuuruisena janan toiseen päähän. Kantakulmien määräämiä kylkiä jatketaan ja katkaistaan samasta kohtaa. Katkaisukohdat yhdistetään toisella kantaviivalla, joka on yhdensuuntainen. On olemassa monia muitakin tapoja piirtää tasakylkinen puolisuunnikas.
Pesäpallon suomensarja 1953

Pesäpallon suomensarja pelattiin yhdeksännen kerran kaudella 1953. Sarjan mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö. Muut nousijat olivat Muhoksen Urheilijat ja Loimaan Palloilijat.

Loppuottelut

Ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat jaettiin kahteen ryhmään maantieteellistä jakoa noudattaen.
Google Ads

Google Ads (vuoden 2018 kesään saakka Google AdWords) on Googlessa tuotettavan hakusanamainonnan hallintatyökalu. Perusperiaate on yksinkertainen: kun hakukoneen käyttäjä tekee haun jollakin hakutermillä, aktivoituvat sillä hakusanalla mainostavien mainostajien linkit teksteineen hakutulosnäkymään. Näistä linkeistä klikkaamalla siirtyy hakukoneen käyttäjä suoraan mainostajan määrittelemälle sivustolle. Mainoksen voi tehdä itse Google Adsin avulla tai ostaa sen palveluna alaan erikoistuneilta yrityksiltä. Näiden yritysten koko vaihtelee pienistä yhden työntekijän toimistoista suuriin mediataloihin.
Loukonen

Maantiede

Loukosen pinta-ala on 19,9 hehtaaria. Se on L-kirjaimen muotoinen järvi, jonka molemmat haarat ovat noin 600 metriä pitkät. Sen luusua sijaitsee itäpään pohjoisrannassa. Laskujoki, tai alussa pikemminkin puro, on Naarjoki, joka virtaa 6,4 kilometriä ennen kuin yhtyy Haajanojaan. Haajanoja muuttu pian Pietarjoeksi, joka laskee Turajärveen, jonka laskujoki Juvajoki puolestaan yhtyy lopuksi Eurajokeen.
Järvessä ei ole saaria. Sen rantaviiva on 2,9 kilometriä pitkä. Yli puolet rannoista on moreeni- ja kalliopohjaisia, mutta järven pohjoispäässä ja länsipäässä rantaan rajoittuvat suot. Etenkin pohjois- ja itärannoille on rakennettu loma-asuntoja. Järvellä on vain yksi viljelytila. Järvlle pääsee valtatieltä 12, josta on rakennettu useita metsäteitä.
Sen eteläsivua seuraa Pitkännummenmäki ja itäpäässä on Ketosenkallio. Euran ja entisen Lapin eli nykyisen Rauman kaupungin raja kulkee järven poikki.

Luonto

Loukosen valuma-alue on alle 2 km² ja siihen laskee lähinnä kaivettuja suo- tai metsäojia. Merkittävimmät ojat tulevat Hävinnytniittulta ja Ketosenkalliolta. Järvessä elää alkuperäinen jokirapu ja sinne on istutettu kuhaa.
Kärsänokkasiili

Ulkonäkö ja koko

Aikuinen kärsänokkasiili on noin 75 cm pituinen ja painaa 6-16 kg. Kärsänokkasiilillä on pitkä, hoikka nokka. Sillä ei ole hampaita, ja sen leuat ovat heikot. Kärsänokkasiilin piikit ovat itse asiassa ylisuuria karvoja. Sen kynnet ovat paksut.

Elintavat

Kärsänokkasiili on aktiivinen hämärän aikana. Kärsänokkasiili syö ravinnokseen matoja, jotka se syö kokonaisina. Matojen pyydystämiseksi sillä on pitkä karheapäinen kieli.
Tom Laaksonen

Pelaajaura

Laaksonen aloitti uransa Kiekko-Espoossa kaudella 1989–90, jolloin joukkue pelasi vielä jääkiekon I-divisioonassa. Hän pelasi useita kausia I-divisioonassa ja myös II-divisioonassa edustaen Kiekko-Espoota, Vantaa HT:ta, Karhu-Kissoja, Oulunkylän Kiekko-Kerhoa ja Pitäjänmäen Tarmoa vuodet 1989–1996.
Laaksonen pelasi ensimmäiset SM-liigaottelunsa 27-vuotiaana kaudella 1995–96 HIFK:ssa. Hän voitti siellä Suomen mestaruuden keväällä 1998 ja vuonna 1999 tuli hopeaa. Laaksonen palasi kasvattajaseuraansa Espoo Bluesiin (aiemmin Kiekko-Espoo) kesken kauden 1999–00. Hän lopetti uransa seuraavalla kaudella Suomi-sarja -joukkue Espoon Palloseurassa.

Tuomariksi SM-liigaan

Laaksonen aloitti SM-liigassa päätuomarina kaudella 2002–03 ja on kauteen 2009–10 mennessä viheltänyt 177 ottelua. Hän on ollut tuomarina myös muun muassa Champions Hockey Leaguessa, Karjala-turnauksessa sekä alle 18- ja 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Elokuussa 2018 kaksi edelliskautta lonkkavaivojen takia sivussa ollut Laaksonen ilmoitti lopettavansa tuomariuransa huipputasolla. Hän on kuitenkin kertonut yhä tuomitsevansa alasarjojen ja juniorien otteluita.
Saksa Eurovision laulukilpailussa

Vuoden 1982 kilpailut

Saksan ensimmäinen voitto tuli Saksan jaon aikana, kun teini-ikäinen Nicole toi voiton kotiin vuonna 1982 kappaleellaan Ein bißchen Frieden. Laulun oli kirjoittanut Ralph Siegel. Laulusta tuli Saksassa valtava hitti ja se pysyi muun muassa singlelistalla top tenissä 16 viikkoa. Kilpailut järjestettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja Nicole sai yhteensä 161 pistettä. Eroa seuraavana tulleeseen Israeliin kertyi 61 pistettä. Ralph Siegel on sen jälkeen kirjoittanut useita Saksan euroviisuja. 28 vuoden tauon jälkeen vuonna 2010 Saksa sai toisen viisuvoiton Lena Meyer-Landrutin esittämällä kappaleella Satellite.

Äänestys

Vuonna 1998 siirryttiin puhelinäänestykseen ja sen jälkeen Saksa on perinteisesti antanut korkeita pisteitä Turkin edustajille. Saksassa asuu suuri turkkilainen vähemmistö. Turkki on huonoina vuosinaan saanut jopa yli puolet pisteistään Saksalta.