Minnesota Lynx

Historia

WNBA ilmoitti huhtikuussa 1998 kahden uuden joukkueen, Minnesota Lynxin ja Orlando Miraclen liittymisestä liigaan laajennusjoukkueina alkaen kaudesta 1999. Miracle siirtyi myöhemmin, vuonna 2003, Connecticutiin ja tunnetaan nykyään nimellä Connecticut Sun.

Runkosarja- ja pudotuspelimenestys

Lynx pelasi ensimmäisen WNBA:n runkosarjaottelunsa 12. kesäkuuta 1999 Detroit Shockia vastaan ja voitti ottelun luvuin 68–51. Ottelulla oli 12 000 katsojaa. Lynx voitti ensimmäisenä kautenaan 15 ottelua 32:sta ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle.
Lynx jäi pudotuspelien ulkopuolelle myös kolmena seuraavana kautena: vuonna 2000 se ylsi samaan kuin ensimmäisellä kaudellaan, 15 voittoa ja 17 tappiota, vuonna 2001 se pelasi hieman heikommin, voittoja 12 ja tappioita 20, ja vuonna 2002 se voitti vain kymmenen ottelua 32:sta ja jäi konferenssinsa viimeiseksi. Seura vaihtoi valmentajaansa heinäkuussa 2002, kesken kauden, viiden ottelun tappioputken jälkeen. Brian Aglerin, seuran historian ensimmäisen päävalmentajan, tilalle päävalmentajaksi nostettiin loppukauden ajaksi Heidi VanDerveer.
Vuonna 2003 Lynxin uudeksi valmentajaksi palkattiin Suzie McConnell-Serio, joka johdatti seuran heti ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan pudotuspeleihin. Lynx voitti kaudella 2003 18 runkosarjaottelua 34:stä ja pääsi näin jatkopeleihin konferenssinsa neljäntenä ja viimeisenä seurana. Se kohtasi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hallitsevan mestarin Los Angeles Sparksin, joka oli vahvempi voitoin 2–1. Seura eteni pudotuspeleihin myös seuraavalla kaudella, jolla se saavutti saman voittoprosentin kuin edelliskautena (52,9; 18 voittoa ja 16 tappiota). Sen kohtalona oli kuitenkin jälleen pudota pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella, kun tuleva mestari Seattle Storm voitti ottelusarjan suoraan kahdessa ottelussa.
Lynx jäi vuosien 2005 ja 2010 välillä kuudesti peräkkäin WNBA:n pudotuspelien ulkopuolelle. Kaikkein heikoiten se menestyi kausina 2006 ja 2007, joilla sen voittoprosentti oli seurahistorian pienin, 29,4 (kymmenen voittoa ja 24 tappiota). Kesken kauden 2006 Suzie McConnell-Serio erosi Lynxin päävalmentajan paikalta ja loppukauden tehtävää hoiti Carolyn Jenkins. Kaudet 2007 ja 2008 seuran päävalmentajana toimi Don Zierden ja kauden 2009 Jennifer Gillom.
Ennen kauden 2010 alkua seuran päävalmentajana aloitti Cheryl Reeve. Kaudella 2011 hän valmensi Lynxin pudotuspeleihin. Sen voittoprosentti runkosarjassa oli seurahistorian paras, 79,4 (27 voittoa ja seitsemän tappiota), joka oli tuolla kaudella myös liigan korkein. Lynx voitti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella San Antonio Silver Starsin otteluvoitoin 2–1 ja konferenssifinaaleissa Phoenix Mercuryn suoraan otteluvoitoin 2–0. Loppuotteluissa Lynx kaatoi Atlanta Dreamin suoraan otteluvoitoin 3-0.

Pelaajat

Minnesota Lynxin ensimmäisten vuosien tunnetuin pelaaja oli Katie Smith, WNBA:n ensimmäisen vuosikymmenen tähdistökentälliseen (WNBA's All-Decade Team) vuonna 2006 valittu heittävä takamies (shooting guard). Smith pelasi Lynxissä kuusi täyttä kautta (1999–2004) ja yli puolet seitsemännestä, kunnes siirtyi kesken kauden 2005 Detroit Shockiin yhdessä Lynxin vuoden 2006 varaustilaisuuden toisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Chandi Jonesiin, Stacey Thomasiin ja Shockin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2006 varaustilaisuudessa. Smith oli Lynxin eniten pisteitä tehnyt pelaaja viidellä kaudella (2000–2004). Yhteensä hän teki seurassa pelaaminaan runkosarjakausina 3 605 pistettä, enemmän kuin kukaan muu seuran historiassa. Kaudella 1999 eniten pisteitä tehnyt Lynx-pelaaja oli Tonya Edwards (paras pistekeskiarvo oli seitsemän ottelua vähemmän pelanneella Brandy Reedillä) ja kaudella 2005 Nicole Ohlde (paras pistekeskiarvo oli Katie Smithillä).
Vuoden 2006 uusien pelaajien varaustilaisuudessa Lynx sai itselleen tilaisuuden ensimmäisen varausoikeuden, jonka seura käytti heittävä takamies Seimone Augustusiin. Hän teki heti ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Lynxin yhden kauden piste-ennätyksen, 744 pistettä 34:ssä ottelussa (pistekeskiarvo 21,9), jonka hän ylitti heti seuraavalla kaudella tehtyään 769 pistettä 34:ssä ottelussa (pistekeskiarvo 22,6). Hän oli molempina kausina WNBA:n toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja, ensimmäisellä kaudella Diana Taurasin ja jälkimmäisellä Lauren Jacksonin jälkeen. Augustus on ollut seuran eniten pisteitä tehnyt pelaaja myös kausina 2008, 2010 ja 2011. Kaudella 2009 hän oli sivussa suurimman osan kaudesta loukkaantumisen vuoksi. Toisen kerran Lynxillä oli WNBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varausoikeus vuonna 2011. Seura käytti vuoronsa Maya Mooreen.
Lynxin yhden kauden levypalloennätys, 310 kaudelta 2010, on Rebekkah Brunsonilla, koriin johtaneiden syöttöjen ennätys, 199 kaudelta 2011, Lindsay Whalenilla, pallonriistoennätys, 81 kaudelta 2009, Nicky Anosikella ja torjuttujen heittojen ennätys, 68 kaudelta 2005, Vanessa Haydenilla. Kaikkiaan eniten levypalloja seuran historiassa kerännyt pelaaja on Tamika Raymond (1 028 levypalloa), eniten koriin johtaneita syöttöjä tehnyt pelaaja Katie Smith (496 syöttöä), eniten pallonriistoja tehnyt pelaaja Svetlana Abrosimova (284 pallonriistoa) ja eniten heittoja torjunut pelaaja Vanessa Hayden (155 torjuttua heittoa).