google/wiki40b huggingface dataset:
Reijo Wilenius

Reijo Valfrid Wilenius (s. 22. huhtikuuta 1930 Helsinki) on Jyväskylän yliopiston filosofian professori emeritus. Hänet nimitettiin filosofian professoriksi vuonna 1972, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1992 saakka. Wilenius on julkaissut useita etenkin kasvatusfilosofiaa käsitteleviä teoksia. Wilenius on myös antroposofisen liikkeen ja steinerpedagogiikan keskeisiä edustajia Suomessa. Hän on Kriittisen korkeakoulun ja Snellman-korkeakoulun perustajia.

Elämä

Wilenius kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1949 (Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu), ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1952, valtiotieteen lisensiaatiksi 1958, sekä väitteli tohtoriksi 1966 (Helsingin yliopisto).
Wilenius on toiminut Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun, Suomen Teatterikoulun ja Helsingin Työväenopiston tuntiopettajana 1953–1958, Helsingin Rudolf Steiner –koulun opettajana 1961–1976, Helsingin Kauppakorkeakoulun filosofian opettajana 1966–67, Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian vt. professorina 1965–72 (kevätlukukaudet), käytännöllisen filosofian dosenttina 1967–96, Jyväskylän yliopiston filosofian professorina ja filosofian laitoksen johtajana 1973–92 sekä Snellman-korkeakoulun opettajana 1980–.
Wilenius on toiminut Suomen filosofisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä 1964–68, Suomen kasvatusopillisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1964–68, Suomen Teiniliiton kuraattorina 1966–69, Suomen antroposofisen liiton puheenjohtajana 1966–96, Kulttuurikeskus – Kriittisen korkeakoulun johtokunnan puheenjohtajana 1968–84, 1999–2001, kunniapuheenjohtajana 1992–, Valtion humanistisen toimikunnan puheenjohtajana, Suomen Akatemian tieteen keskustoimikunnan ja Nordisk samarbetsnämd för humanistisk forskning’in jäsenenä 1975–79, European Science Foundation’in humanistisen toimikunnan jäsenenä 1978–80, Ahtola-kulttuurisäätiön hallituksen puheenjohtajana 1980–2004, Suomen rauhanpuolustajien valtuuston puheenjohtajana 1982–89, Suomi tulevaisuudessa –seminaarien toimikunnan puheenjohtajana 1983–90, European Forum for Freedom in Education'in presidenttinä 1997–. Hän on useiden valtion komiteoiden ja toimikuntien jäsen.
Wilenius on toiminut kulttuurilehti Katsauksen päätoimittajana vuosina 1957–68 ja Takojan päätoimittajana vuosina 1980–83.
Wilenius sai Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1976, Saima-mitalin 1984 ja Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin 1989.
Ro (kana)

Alkuperä

Hiragana ろ ja katakana ロ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 呂.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ro ».
PAN Vision Publishing

PAN Vision Publishing Oy (vuoteen 2005 PAN Vision Oy) oli vuonna 1992 perustettu ruotsalaiseen PAN Vision Groupiin kuuluva Suomen tytäryhtiö, joka valmisti ja jakeli elokuvia, televisio-ohjelmia ja pelejä. PAN Vision levitti muun muassa Yleisradion (Yle TV1:n ja Yle TV2:n) ja MTV3:n itse tuottamat televisio-ohjelmat DVD:nä, kuten esimerkiksi Kotikatu, Hovimäki, Spede Show ja Hynttyyt yhteen. Yritys lakkautettiin vuonna 2008, jolloin toiminta siirrettiin PAN Vision Finland Oy:hyn.
PAN Visionin elokuva- ja kuvatallennetoiminta siirtyi 7. syyskuuta 2011 solmitun sopimuksen mukaisesti tanskalaiselle Scanbox Entertainmentille.
Santeri Vahtonen

Ura

Vahtonen aloitti uransa seuranäyttämöiltä ja liittyi 1919 Turun Työväen Teatteriin, joka oli Turun ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri. Hän näytteli siellä vuoteen 1927, jolloin hän lopetti noin neljännesvuosisadan kestäneen näyttämöuransa.
Vahtosella oli rooleja useissa suomalaisen näytelmäkirjallisuuden klassikoissa. Kansannäytelmässä Tukkijoella hän näytteli Tolarin roolin. Nummisuutareissa hän näytteli Topiaksen ja näytelmässä Pohjalaisia hänen roolinaan oli Salttu. Komediassa Nuori mylläri Vahtonen näytteli räätäli Koikaleen osan. Vahtosen rooleihin kuului myös Kihlauksen Aapeli.
Myös Vahtosen puoliso Fanny Vahtonen liittyi Turun Työväen Teatteriin 1919. Pariskunnan tulorooleina olivat pääosat Marcel Gerbidonin näytelmässä Kaivostyömies. Vahtosen muita kollegoita Työväen Teatterissa oli muun muassa Sulho Aavikko.
Santeri Vahtosen tytär Kaarina Vahtonen työskenteli niin ikään näyttelijänä.
Aspartaattikarbamoyylitransferaasi

Aspartaattikarbamoyylitransferaasi eli aspartaattitranskarbamoylaasi on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi karbamoyyliasparagiinihapon muodostumista asparagiinihaposta ja karbamoyylifosfaatista. Tämä reaktio on osa pyrimidiinien biosynteesiä ja aspartaattikarbamoyylitransferaasia esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa. Aspartaattikarbamoyylitransferaasin EC-numero on EC 2.1.3.2.

Rakenne ja toiminta

Aspartaattikarbamoyylitransferaasi on suhteellisen suurikokoinen proteiini ja esimerkiksi Escherichia coli-bakteerin entsyymin molekyylimassa on noin 310 kDa. Entsyymi on dodekameeri ja koostuu 12 alayksiköstä. Entsyymissä on kaksi katalyyttisesti aktiivista yksikköä, jotka molemmat koostuvat kolmesta keskenään samanlaisesta alayksiköstä ja yhden trimeerin koko on noin 100 kDa. Tämän lisäksi entsyymissä on kolme kahdesta alayksiköstä koostuvaa säätely-yksikköä. Säätely-yksiköt sitoutuvat myös sinkki-ioneihin.
Aspartaattikarbamoyylitransferaasi on tyypillinen esimerkki allosteerisesti säädellystä entsyymistä. Entsyymillä on kaksi konformaatiota, jotka ovat katalyyttisesti aktiivinen R-konformaatio ja inaktiivinen T-konformaatio, jossa alayksiköt ovat hyvin lähellä toisiaan ja joko sitoutuu heikommin substraatteihinsa. Entsyymin substraattien asparagiinihapon ja karbamoyylifosfaatin sitoutuminen muuttaa konformaation T-konformaatiosta R-konformaatioksi ja reaktio etenee. R-konformaatiota stabiloi puriineihin kuuluva ATP-molekyyli sitoutumalla säätelykohtiin. Sen sijaan kaksi pyrimidiinijohdannaista CTP- ja UTP ovat aspartaattikarbamoyylitransferaasin allosteerisiä inhibiittoreita. Niiden sitoutuessa säätelyalayksiköihin muuttuu entsyymin konformaatio inaktiiviseksi T-konformaatioksi. Aspartaattikarbamoyylitransferaasilla on myös ei-allosteerisiä inhibiittoreita esimerkiksi N-(fosfonoasetyyli)asparagiinihappo, joka muistuttaa rakenteeltaan asparagiinihapon ja karbamoyylifosfaatin reaktiossa muodostuvaa välivaihetta. Tämä välivaihe muodostuu kun asparagiinihapon nukleofiilinen aminoryhmä reagoi karbamoyylifosfaatin elektrofiilisen karbonyyliryhmän kanssa. Muodostuva välivaihe hajoaa tuotteeksi ja fosfaatti-ioniksi.
Valtteri Ojantakanen

Seuraura

Ojantakanen on Jokereiden kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän oli seuran C-nuorten paras maalintekijä sekä C-nuorten SM-karsinnoissa kymmenellä osumallaan Santeri Eskelisen kanssa että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa 15 osumallaan. Kaudella 2018–2019 Ojantakanen oli 15 osumallaan Jokereiden A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Roope Hirvosen jälkeen. Hän edusti joukkuetta Junior Club World Cupissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäisessä turnauksessa Ojantakanen oli Jokereiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+2=7. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jesper Henrikssonin ja Viliam Čachon kanssa lukemalla +3.
Kaudeksi 2019–2020 Ojantakanen siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa runkosarjan seitsemännellä kierroksella 28. syyskuuta 2019 Mikkelin Jukureita vastaan. Ojantakanen merkittiin joukkueen kolmosketjun oikeaan laitaan Mikael Kurosen ja Tomi Leivon viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa viisi minuuttia. Ojantakanen toimi myös SaiPan alivoiman sijaiskärsijänä Markus Kojon saamasta 2+10-minuutin käytösrangaistuksesta.

Maajoukkueura

Ojantakanen on pelannut neljä poikien maaottelua.

Muuta

Ojantakasen isoveli Kasperi pelaa hyökkääjänä SM-liigaa KooKoossa.
Porin Urheiluveteraanit

Porin Urheiluveteraanit on vuonna 1954 perustettu porilainen urheiluseura. Porin Urheiluveteraanit on tiettävästi myös Suomen vanhin veteraaniurheiluseura.
Radio 1 (Ruotsi)

Radio 1 on ruotsalainen kaupallinen puheradioasema, jonka omistaa ruotsalainen Modern Times Group. Radio 1 aloitti lähetykset 4. huhtikuuta 2011, jolloin se korvasi aiemman STAR FM:n.

Historia

STAR FM oli Tukholmassa, Ruotsissa toiminut kaupallinen paikallisradioasema, joka aloitti lähetyksensä 1. huhtikuuta 2008. Se korvasi aiemmin lähettäneen Svenska Favoriterin. STAR FM:n omisti Modern Times Group, ja se soitti pop- ja rockmusiikkia 1970-luvulta eteenpäin. STAR FM:n lähetys oli kuunneltavissa myös internetissä.
STAR FM:n tunnuslause oli ”Bästa låtarna – Största artisterna”, suomennettuna ”Parhaat kappaleet – Suurimmat artistit”. Sen soittamia artisteja olivat muun muassa Michael Jackson, ABBA, Dolly Parton, Anastacia ja Lady Antebellum.
4. huhtikuuta 2011 STAR FM:n taajuudella aloitti Modern Times Groupin omistama Radio 1, jolla ei soiteta lainkaan musiikkia.
Arthur Smith

Ura

Arthur oli tehdastyöläisen ja musiikinopettaja Clayton Seymour Smithin poika. Smithin ensimmäinen soitin oli kornetti. Arthur Smith veljineen perusti Dixieland-yhtyeen nimeltä Carolina Crackerjacks, joka esiintyi radiossa Spartanburgissa, Etelä-Carolinassa; he onnistuivat rajoitetusti jazzformaattinsa kanssa. Heistä tuli suositumpi kantriyhtyeenä, ennen kuin Arthur muutti Charlotteen, Pohjois-Carolinaan liittyäkseen WBT Carolina Barndancen liveshow’hun ja radio-ohjelmaan. Ennen toista maailmansotaa Arthur oli WBT Briarhoppers -yhtyeen jäsen.
Sodan jälkeen palattuaan merivoimien palveluksesta vaimonsa luo Charlotteen Smith jatkoi levytysuraansa ja aloitti Carolina Calling -radioshow’n. Hän levytti vuonna 1948 tunnetuimman sävellyksensä Guitar Boogien, jota voidaan pitää yhtenä tunnetuimmista rockin edeltäjistä.
Vuonna 1955 Smith sävelsi banjoinstrumentaalin nimeltä ”Feudin’ Banjos” ja äänitti sen Don Reno -nimisen banjonsoittajan kanssa.
Torbern Bergman

Torbern Bergman (1735–1784) oli ruotsalainen kemisti ja mineralogi. Hänen väitöskirjansa oli nimeltään Disquisitio de Attractionibus Electivis.
Bergmanin sanotaan kehittäneen keinotekoisen mineraaliveden 1770 luonnonlähteistä virtaavan hiilihappoisen veden esikuvan mukaan.
Mantere (Vesilahti)

Mantere on kylä Vesilahden itäosassa Lempäälän vastaisella rajalla. Mantereen kylä luetaan nykyisin usein osaksi suurempaa Koskenkylän kylää. Mantereen kylä rajoittuu idässä Hulausjärveen, etelässä Manterejärveen ja kylän pohjoispuolella on Pyhäjärvi, josta kylän erottaa kapea Lempäälään kuuluva maakaistala. Naapurikylänä etelässä on Mustonen. Seututie 301 Lempäälästä Vesilahteen ja edelleen Sastamalaan kulkee aivan kylän pohjoirajan tuntumassa Lempäälän puolella. Mantereen läpi kulkee maantie 2984, joka johtaa seututie 301 Koskenkylään maantielle 2985. Kylän tärkeimmät elinkeinot ovat edelleen maa- ja karjatalous.
Mantereen kylän kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1939 ja se lakkautettiin vuonna 1963. Tätä ennen vuosina 1921-1939 oli Mantereeseen usein luettavassa Hakkilan kylässä toiminut alakansakoulu. Varhaisin koulu Mantereessa on toiminut vuosina 1842-47.

Historia

Mantere on yksi Vesilahden vanhimmista kylistä. Ensimmäiset kirjalliset maininnat kylästä on 1400-luvulta. Keskiajalla kylässä oli kuusi taloa. Välittömästi Mantereen kylän läheisyydessä sijaitsee Hakkilan eli Hakinmäen kylä, jonka ainoasta talosta Hakkilasta tuli ratsutila vuonna 1611 ja jolla oli Vesilahden ensimmäiset talonpoikaistorpat vuonna 1740.
Tieyhteys Lempäälän suuntaan saatiin vuonna 1893, kun Näppilän silta Pyhäjärven ylitse valmistui. Kylän talot sijaitsivat vielä 1800-luvun alussa Mantereenjärven lähistöllä muodostaen niin sanotun rivikylän. Monet talot olivat kuitenkin 1800-luvun puoliväliin mennessä siirtyneet etäämmälle toisistaan. Vuoden 1918 sisällissodassa lähes kaikki Mantereen talot paloivat ja jälleenrakentamisen myötä kylän asutus hajaantui entisestään.
Huonekalu

Huonekalu eli kaluste on kodin tai muun tilan sisustukseen kuuluva sisustamisväline, kuten vuode, sohva, pöytä, kirjahylly, tuoli ja lipasto.
Wageningen

Wageningen on kunta ja historiallinen kaupunki Gelderlandissa Alankomaissa. Kunta on kuuluisa yliopistostaan, joka on erikoistunut luonnontieteisiin. Kunnassa on noin 37 400 asukasta (2014). Wageningen sijaitsee Reinin pohjoisrannalla, lähellä Gelderlandin keskusta Arnhemia.
Union List of Artist Names

Union List of Artist Names (vapaa suomennus taiteilijanimien yhteislista, lyhennys ULAN) on yhdysvaltalaisen Gettyn tutkimuslaitoksen (engl. Getty Reasearch Institute) kokoama, internetissä online-palveluna saatavilla oleva, kuvataiteilijoita,  arkkitehtejä, muotoilijoita ja elokuvaohjaajia ja vastaavia, sekä heihin liittyviä organisaatioita kokoava hakemisto ja tietokanta. Gettyn tutkimuslaitos aloitti ULAN-hakemiston kehittämisen vuonna 1984. 
Gettyn tutkimusinstituutin palveluksessa oleva Patricia Harpring kuvaa kirjassaan mitä taiteilijanimien yhteislistan (ULAN) on tarkoitus pitää sisällään ja mitä ei.
Rollaattori

Rollaattori tai kävelyteline (harvemmin myös kävelypyörä)  on liikkumisrajoitteisen henkilön kävelyä helpottava apuväline. Rollaattorissa on kahdesta neljään pyörää. Kaksipyöräisessä rollaattorissa takapyörien tilalla on tallat. Rollaattorissa saattaa olla istuinlevy, jonka päällä käyttäjä voi tarvittessa levähtää. Rollaattorissa voi olla myös työntökahvoihin kiinnitetyt jarrut, sekä esimerkiksi kori tavaroiden säilyttämistä varten.
Rollaattori antaa tukea kävellessä. Rollaattorin käyttö ehkäisee kaatumisia ja niistä aiheutuvia vammoja, joille erityisesti osteoporoosi altistaa. Rollaattori mahdollistaa rajoitetun omatoimisen liikkumisen ja kuntoilun myös heikkovoimaisille sekä edesauttaa toimintakyvyn ylläpitoa.
Rollaattorin keksi polion vammauttama ruotsalainen Aina Wifalk (k. 1983). Wifalk esitteli rollaattorin idean Ruotsin valtion keksintörahastolle 1978.
Kari Vainio

Kari Vainio (s. 6. kesäkuuta 1958 Turku) on toiminut Turun Sanomien vastaavana päätoimittajana vuodesta 2009. Hän on ollut toimittajana Turun Sanomissa vuodesta 1990. Vainio on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on toiminut myös Reserviläinen-lehden luottamustoimisena päätoimittajana vuosina 2003-2009.
Ira Levin

Elämä

Levin suoritti opintonsa Horace Mann Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa, jossa hän opiskeli filosofiaa ja englannin kieltä. Yliopiston jälkeen hän kirjoitti opetuselokuvia ja teki käsikirjoituksia televisiolle.
Levinin ensimmäinen tuotantoon päässyt näytelmä oli No Time for Sergeants, jonka hän kirjoitti Mac Hymanin romaanin pohjalta. Näytelmästä tehtiin myös elokuva vuonna 1958.
Levinin ensimmäinen romaani Suudelma ennen kuolemaa (1953) sai erinomaisen vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta ja hän sai vuonna 1954 Edgar-palkinnon parhaasta romaanista. Romaani on tehty kahdesti elokuvaksi, vuonna 1956 ja 1991.
Levinin tunnetuin näytelmä on Deathtrap (suomennoksena Murhaleikki tai Murhaloukku), joka on ollut pisimpään Broadwaylla esitetty komedia-trilleri. Näytelmä toi hänelle toisen Edgar-palkinnon. Vuonna 1992 näytelmästä tehtiin elokuvaversio, jossa pääosia näyttelivät Christopher Reeve ja Michael Caine.
Levinin tunnetuin romaani on Rosemaryn painajainen (1968), joka toi satanismin ja okkultismin nykyajan Manhattanille. Teos myös filmattiin, ja sen pääosissa esiintyivät Mia Farrow ja John Cassavetes. Ruth Gordon sai Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta. Elokuvan käsikirjoituksen laati ja sen ohjasi Roman Polański.
Myös muita Levinin teoksia on filmattu: Mengelen pojat (The Boys from Brazil) vuonna 1978; The Stepford Wives kahdesti, vuosina 1975 ja 2004; Taivaansilpoja vuonna 1993. Romaanista The Boys from Brazil on valmisteilla uusi elokuvaversio, jonka pitäisi valmistua vuonna 2009.
Alpertonin metroasema

Historia

Asema avattiin 28. kesäkuuta 1903 nimellä Perivale Alperton Metropolitan & District Railwayn jatkeelle. Tämä jatke oli Lontoon metron ensimmäisiä sähköistettyjä maanpäällisiä rataosuuksia.
Asema sai nykyisen nimensä 7. lokakuuta 1910.
Alkuperäinen asemarakennus oli vaatimaton puurunkoinen rakennelma. Vuosina 1930 ja 1931 vanha rakennus purettiin osana valmistautumista aseman siirtoon District Linelta Piccadilly Linelle. Uuden asemarakennuksen suunnitteli Charles Holden moderniin eurooppalaiseen tapaan. Asema on samankaltainen kuin muut Holdenin suunnittelemat asemat, kuten Sudbury Town, Sudbury Hill, Acton Town ja Oakwood. Uusi asema oli toinen kahdesta Lontoon metron asemasta, joissa oli ylöspäin menevät liukuportaat laituritasolle pääsyä varten. Liukuportaat on myöhemmin poistettu käytöstä, ja ne ovat nykyisin seinän takana.
Piccadilly Linen läntinen laajennus valmistui 4. heinäkuuta 1932 ja sen junat korvasivat District Linen palvelut asemalla.
Salibandyn C1-poikien SM-sarja

Sarjajärjestelmä

Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Peliaika kaikissa otteluissa on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Erätauko kestää 12 minuuttia. Runkosarjan jälkeen 1.-6. sijoittuneet jatkavat pudotuspeleihin, 7.-8. sijoittuneet karsivat pudotuspeleihin pääsystä.

Pudotuspelit

Runkosarjan 1.-6. sijoittuneet ja kaksi pudotuspelikarsinnoista tulevaa joukkuetta pelaavat pudotuspelit. Joukkueet aloittavat puolivälieristä, joiden voittajat etenevät välieriin. Välierien voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun.
Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta järjestelmällä.

Pudotuspelikarsinnat

Pudotuspelikarsinnoissa ratkaistaan viimeiset kaksi SM-sarjan pudotuspelipaikkaa. Karsinnat pelataan kahdessa vaiheessa turnausmuotoisina.

1. vaihe

Ensimmäinen vaihe pelataan aluesarjajoukkueiden parhaimmiston kesken 16.-17.3.2019. Joukkueet jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat pelaavat vastakkain pääsystä 2. vaiheeseen.

2. vaihe

Toinen vaihe pelataan 23.-24.3.2019. 2. vaiheessa mukana 1. vaiheen voittajan lisäksi 1. divisioonasta 1. ja 2. sekä 1. pudotuspelien voittaja ja SM-sarjasta 7. ja 8.
Otteluparit:
(ottelu 1) 1. divarin 1. - 1. vaiheen voittaja
(ottelu 2) 1. divarin 2. - 1. divarin pudotuspelien voittaja
(ottelu 3) SM-sarjan 7. - ottelun 2 voittaja

(ottelu 4) SM-sarjan 8. - ottelun 1 voittaja
Otteluiden 3 ja 4 voittajat etenevät SM-sarjan pudotuspeleihin.
Antonín Honejsek

Seuraura

Honejsek on HC Prostějovin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Zlíniin, jossa Honejsek voitti Tšekin U18-nuorten mestaruuden vuonna 2007. Kaudella 2008–2009 hän jakoi tehoilla 21+22=43 Zlínin U20-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Lukáš Finsterlen kanssa. WHL-joukkue Moose Jaw Warriors varasi Honejsekin viidentenä pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2009.
Vuodet 2009–2011 Honejsek vietti Pohjois-Amerikassa pelaten WHL:ää hänet varanneessa Moose Jaw Warriorsissa. Kaudeksi 2011–2012 Honejsek palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Zlínin miesten joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa Extraligassa toi 34 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Ensimmäisellä kokonaisella Extraliga-kaudellaan 2012–2013 Honejsek teki 44 runkosarjaottelussa tehot 19+17=36 sekä kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 4+4=8. Hän oli runkosarjassa Zlínin toiseksi paras maalintekijä Jaroslav Balaštíkin jälkeen, kuten myös 15 osumallaan seuraavalla kaudella 2013–2014. Honejsek voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden.
Kaudeksi 2014–2015 Honejsek siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin. Hänen harjoittelukautensa meni pilalle loukkaantumisten takia ja Honejsek pääsi aloittamaan harjoittelun kunnolla vasta syyskuussa 2014. Hän pelasi lopulta vain kaksi runkosarjaottelua ja yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, kunnes Honejsek purki sopimuksensa Bluesin kanssa lokakuussa. Samassa kuussa hän palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Kometa Brnon paitaan. Honejsek voitti kauden päätteeksi pronssia.
Kesken kauden 2015–2016, lokakuussa 2015 Kometa Brno lainasi Honejsekin loppukaudeksi HC Hradec Královén riveihin. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella HC Zlíniin.

Maajoukkueura

Honejsek pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän oli Tšekin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+2=6. Honejsek valittiin molemmissa turnauksissaan joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008.
Honejsek on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 15. joulukuuta 2012 Channel One Cupissa Mytištšissä turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan.
Fight Club (kirja)

Juoni

Kirja kertoo nimettömästä kertojasta, joka vihaa elämäänsä ja työtään autoja valmistavassa yhtiössä. Tyytymättömyys ja jatkuvat työmatkat eri aikavyöhykkeille aiheuttavat hänelle unettomuutta, johon ei tunnu auttavan muu kuin tukiryhmissä käyminen. Vaikkei hänellä mitään ryhmien käsitteleviä sairauksia olekaan, kertoja saa rauhassa käydä niissä, kunnes toinen hänen kaltaisensa "turisti", Marla Singer, ilmaantuu pilaamaan tunnelman. Hieman myöhemmin hän tapaa Tyler Durdenin, joka suostuu majoittamaan kertojan kotiinsa sen jälkeen, kun hänen oma asuntonsa tuhoutuu räjähdyksessä. Tyler pyytää vastapalvelukseksi ainoastaan, että kertoja löisi häntä niin kovaa kuin pystyy. Molempien huomattua saavansa suurta nautintoa tappelemisesta he yhdessä perustavat Fight Clubin (tappelukerhon), jossa tavalliset työssä käyvät miehet illalla hakkaavat toisiaan ilman kenkiä, ilman solmioita ja ilman paitoja.

Kertoja

Kertoja on nimeämättä jätetty mies, jonka näkökulmasta tarinan tapahtumat koetaan. Hän kärsii unettomuudesta, johon ei tunnu auttavan muu kuin erilaisissa tukiryhmissä käyminen.

Tyler Durden

Tyler on nihilisti ja kulutusyhteiskunnan vastustaja. Hän työskentelee öisin ja aiheuttaa työnantajilleen jatkuvasti vaikeuksia. Hän on myös toinen fight clubin, tappelukerhon, perustajista.

Marla Singer

Nainen, jonka kertoja tapaa käydessään tukiryhmissä, ja joka estää häntä nauttimasta niistä samalla tavalla kuin ennen. Myöhemmin Marlasta tulee Tylerin rakastajatar.

Robert "Bob" Paulson

Kertoja tapaa Robertin kivessyöpäryhmässä. Hän on entinen kehonrakentaja, joka sairastui steroidien takia kivessyöpään. Bob osallistuu myös tappelukerhoihin.
Miragaia

Kuvaus

Miragaian jäänteet löydettiin Portugalista vuosina 1999 ja 2001. Löytö koostui pääasiassa eläimen etuosasta, kun taas sen lähisukulainen Dacentrurus tunnetaan lantioista ja takaraajoista. Miragaia kuvattiin tieteelle vuonna 2009, ja se nimettiin löytöpaikkansa mukaan. Miragaia ja Dacentrurus saattavat edustaa yhtä ja samaa lajia, mutta asian selvittämiseksi tarvitaan lisää löytöjä. Miragaia oli 5,5–6 metriä pitkä. Löytöpaikka ajoittuu myöhäisjurakaudelle, myöhäiselle Kimmeridge-vaiheelle tai varhaiselle Tithonos-vaiheelle. Miragaian kaula oli kaikista stegosaureista pisin. Sen kaularanka koostui 17 nikamasta, mikä on enemmän kuin useimmilla sauropodeilla, jotka tunnetaan pitkästä kaulastaan. Vain muutaman Kiinasta löydetyn sauropodin kaulassa oli yhtä monta nikamaa kuin Miragaialla.
Miragailla oli kaksi piikkiä molemmilla puolilla häntää. Miragai käytti piikkejään puolustaakseen itseään pedoilta.

Ravinto

Miragaia oli kasvinsyöjä, ja sen oletetaan syöneen matalaa kasvillisuutta.
Elizabeth Montgomery

Elizabeth Victoria Montgomery (15. huhtikuuta 1933 – 18. toukokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Samantha Stephensin roolista televisiosarjassa Vaimoni on noita (1964–1972). Hän oli moninkertainen Emmy- ja Golden Globe -ehdokas.
Montgomery syntyi Los Angelesissa näyttelijä-ohjaaja Robert Montgomeryn tyttärenä. Hän meni neljästi naimisiin; kolme viimeistä puolisoa olivat Gig Young, William Asher ja Robert Foxworth. Viimeinen avioliitto kesti, kunnes Montgomery kuoli paksusuolen syöpään 62-vuotiaana.
Montgomery oli poliittisilta näkemyksiltään varsin liberaali. Hän oli muun muassa homojen oikeuksien puolestapuhuja. Hän sai 4. tammikuuta 2008 postuumisti tähden Hollywood Walk of Famella.