google/wiki40b huggingface dataset:
Tukholman satamat

Tukholman satamat (ruots. Stockholms Hamnar) on Tukholman, Kapellskärin ja Nynäshamnin satamia hallinnoiva, Tukholman kaupungin omistama satamayhtiö.
Satamana Tukholman satamat oli vuonna 2011 Ruotsin vilkkain matkustajasatama. Tukholman satama oli jo yksistään Ruotsin suurin (9 184 tuhatta matkustajaa ilman risteilymatkustajia). Nynäshamn (1 398 tuhatta) ja Kapellskär (924 tuhatta) pääsivät myös kymmenen merkittävimmän matkustajasataman joukkoon. Myös rahtiliikenteen määrässä Tukholman satamat on tärkeä toimija.

Kapellskärin satama

Kapellskärin satama sijaitsee Norrtäljen kunnassa noin 90 km Tukholmasta pohjoiseen.

Nynäshamnin satama

Nynäshamnin satama on Nynäshamnin kunnassa Tukholman eteläpuolella.
Pertti Purhonen

Urheilu-ura

Purhosen nyrkkeilyuran paras saavutus on olympiapronssi Tokiosta 1964. Hän otteli välisarjassa (alle 67 kg) ja voitti australialaisen Francis Robertsin tuomariäänin 5–0, tšekkoslovakialaisen Bohumil Němečekin kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä sekä nigeriläisen Issaka Daboren pistein 3–2. Välierässään hän hävisi Neuvostoliiton Ričardas Tamulisille pistein 0–5.
Purhonen otteli kolmissa EM-kilpailuissa. Belgradissa 1961 hän hävisi 60 kilogramman sarjan avausottelussaan tuomariäänin 0–5 skotlantilaiselle Richard McTaggartille, joka sittemmin voitti kultaa. Moskovassa 1963 Purhonen hävisi 67-kiloisissa Ričardas Tamulisille pistein 0–5, ja Tamulis kukisti seuraavatkin vastustajansa ja voitti kultaa. Rooman EM-kilpailuissa 1967 Purhonen hävisi 67 kilogramman sarjassa tanskalaiselle Jörgen Hansenille kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä.
Purhonen voitti Pohjoismaiden mestaruuden 60 kilogramman sarjassa vuonna 1961  sekä 67-kiloisissa vuosina 1963 ja 1967. Hän voitti Suomen mestaruuden 60-kiloisissa vuosina 1960 ja 1961, 63,5-kiloisissa vuonna 1962 sekä 67-kiloisissa vuosina 1963–1968. Hän edusti tuolloin Viipurin Nyrkkeilijöitä.

Viimeiset vaiheet

Purhonen kuoli helmikuussa 2011 pitkällisen sairauden jälkeen. Hän vietti viimeiset elinvuotensa Porvoossa, Näsin sairaalan dementiayksikössä. Hän sairasti Alzheimerin tautia.
Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle (40-6-132).
Marhanetsin tasoristeysonnettomuus

Marhanetsin tasoristeysonnettomuus sattui aamulla 12. lokakuuta 2010 Ukrainassa Dnipropetrovskin alueella, ja se on Ukrainan historian vakavin tieliikenneonnettomuus uhrien määrällä mitattuna. Surmansa sai 45 henkilöä, kaikki bussissa olleita mukaan lukien kuljettaja. Välittömästi kuoli 38. Sairaalahoitoon joutui lisäksi seitsemän henkeä.
Nikopolin - Marhanetsin reittiä kulkenut Etalon-linja-auto, jossa oli 52 matkustajaa, ajoi tasoristeykseen, kun yksittäinen VL8-sähköveturi törmäsi siihen. Alustavien arvioiden mukaan bussi ajoi radalle, vaikka veturi soitti sireeniä. Auto juuttui radalle vaihtamisen yhteydessä ja törmäys sattui vaikka veturi turvautui hätäjarruun.
Presidentti Viktor Janukovytš julisti seuraavan päivän kansalliseksi surupäiväksi. Pääministeri Nikolai Azarov lupasi uhrien omaisille korvauksia. Lisäksi maan tasoristeyksiin luvattiin puomeja.
Matti Lahtinen (jääkiekkoilija)

Matti Lahtinen (s. 28. kesäkuuta 1932 Kangasala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1962 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Lahtinen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 27 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1961.
Onni Rantasalo

Oiva Onni Rantasalo (vuoteen 1906 Björni, 28. huhtikuuta 1883 Eura – 14. lokakuuta 1977 Yläne) oli kansanedustaja, maanviljelysneuvos ja kartanonomistaja.
Onni Rantasalo syntyi Eurassa. Hänen vanhempansa olivat Frans Fredrik Björni ja Henrika Wilhelmina Piipanoja. Perhe muutti Yläneelle Björnin ostettua Yläneenkartanon vuonna 1892. Onnista tuli Yläneenkartanon omistaja 1905, ja hän omisti kartanon kuolemaansa saakka.
Onni Rantasalo opiskeli ylioppilaaksi ja kävi maanviljelyskoulua 1902. Hän muutti sukunimensä Björnistä Rantasaloksi vuonna 1906. Rantasalo toimi valtion omistaman Yläneen Uudenkartanon tilanhoitajana vuosina 1910–1914. Hän oli perustamassa Yläneelle Osuuskauppaa ja Osuuskassaa, ja toimi osuuskassan hoitajana 20 vuotta.
Onni Rantasalo valittiin itsenäisen Suomen ensimmäiseen eduskuntaan Turun eteläisestä vaalipiiristä 1. marraskuuta 1917 Suomalaisen puolueen (nykyisin Kansallinen Kokoomus) edustajana. Hän osallistui Perustuslakivaliokunnan ja Suuren valiokunnan työskentelyyn. Rantasalon edustajakausi päättyi 31. maaliskuuta 1919.
Onni Rantasalo ja lääkäri Aili Matilda Andelin vihittiin avioliittoon 1953. Heille syntyi kaksi lasta.
Onni Rantasalo osallistui aktiivisesti yhteiskunnalliseen toimintaan. Hän toimi puheenjohtajana seuraavissa luottamustehtävissä: Yläneen kuntakokous, Yläneen kunnanvaltuusto, Varsinais-Suomen osuuskassojen liiton johtokunta, Varsinais-Suomen maanviljelysseuran johtokunta, Savialueen maamieskoulun johtokunta, Lounais-Suomen osuusteurastamon hallintoneuvosto, Uuden Auran hallintoneuvosto, Varsinais-Suomen tuberkuloosipiirin kuntainliiton liittovaltuusto ja Varsinais-Suomen historiantutkimusyhdistyksen hallitus. Varapuheenjohtajana hän toimi Varsinais-Suomen kansallisliitossa, Pellervo-Seuran valtuuskunnassa ja Hankkijan Turun piirineuvostossa. Näiden lisäksi hän osallistui useiden yhdistysten hallintoelimiin.
Onni Rantasalolle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1933 ja maanviljelysneuvoksen arvonimi 30. joulukuuta 1942.
Paula Bieler

Paula Bieler (s. 31. maaliskuuta 1988 Västerås) on ruotsalainen poliitikko, puoluekannaltaan ruotsidemokraatti. Hän on toiminut vuodesta 2014 valtiopäiväedustajana Kalmarin läänin vaalipiiristä.
Bieler liittyi ruotsidemokraattien jäseneksi vuonna 2009. Hän aloitti vuonna 2011 valtiopäiväedustaja Mattias Karlssonin poliittisena sihteerinä ja pyrki seuraavana vuonna ruotsidemokraattien nuorisojärjestön SDU:n puheenjohtajaksi. Bieler hävisi puheenjohtajaäänestyksen järjestön istuvalle puheenjohtajalle Gustav Kasselstrandille äänin 10–39. Kesäkuussa 2013 hän aloitti ruotsidemokraattien puoluelehden SD-kurirenin päätoimittajana ja saman vuoden marraskuussa hänet valittiin ruotsidemokraattien puoluehallitukseen. Bieler on toiminut myös puolueensa maahanmuuttopoliittisena puhehenkilönä vuodesta 2014. Vuoteen 2018 hän oli samanaikaisesti myös puolueen tasa-arvopoliittinen puhehenkilö.
Bieler on vaikuttanut myös puolueensa naisjärjestössä SD-kvinnorissa hallituksen jäsenenä ja sihteerinä. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville syyskuun 2014 vaaleissa. Hän oli vuosina 2014–2016 valtiopäivien työmarkkinavaliokunnan varsinainen jäsen, minkä jälkeen hän jatkoi valiokunnan varajäsenenä. Hän on ollut myös sosiaalivakuutusvaliokunnan ja EU-lautakunnan varajäsen. Bieler on ollut myös Pohjoismaiden neuvoston Ruotsin valtuuskunnan jäsen.
Bieler on asunut Uppsalassa vuodesta 2007 ja on avoliitossa.
Liukon Pirtti

Historia

Liukon kylässä, Keurusselän itärannalla oli kolmatta sataa vuotta seissyt Ison Liukon Pirtti, kestänyt Suomen sodat ja nälkävuodet, ollut kinkeritupana ja kylän kokouspaikkana, pääkaupunkilaisten kesävieraiden majapaikkana ja tukkikämppänä. Mutta ennen kaikkea Ison Liukon Pirtti oli ollut Wanhan Liukon suvun koti. Suvun, joka jo 1700-luvulta on Liukkoa asuttanut ja nykyisen Pänkäläisen nimellä paremmin tunnetaan. 1740-luvulla Liukon kantatalo halottiin ja talot saivat isossa jaossa Ylinen ja Alanen Liukko. Perintötiloiksi tilat ostettiin vuonna 1752. Lisänimen Iso Liukko Ylisen Liukon tila sai, kun 1800-luvun alussa Alanen Liukko halottiin edelleen kahdeksi tilaksi.
Alussa Ison Liukon pirtti oli vain iso  savupirtti, jossa oli maalattia ja sen luonnonkivistä kootun ison kiukaan vieressä ovi. Ikkunoina toimivat sivuun siirrettävät luukut. Työkaluina oli käytetty vain kirvestä ja kiilaa. Mutta 1800-luvun alussa kehitys saavutti Ison Liukon pirtinkin: piti olla torvellinen takkamuuri ja ikkunoissa lasiruudut. Seinähirret veistettiin, koko permanto peitettiin lattianlankuilla ja pirtti sai jatkoksi kamareita. Näin muuttui savupirtti "valkeaksi lumeksi", joka on hämäläis-keskisuomalainen rakennustaidon mestarinäyte.
Ison Liukon pirttiin liittyy tarina virtolaisesta karhunkaataja Martti Kitusesta. Kituselle oli tuotu sanaa, että Liukossa oli karhuja mutta ei kaatomiestä. Metsästysretken jälkeen sitten Ison Liukon pirtissä mesikämmenet nyljettiin ja Liukkolaiset pitivät Kitusta sen jälkeen "tietäjänä" kuten Maamme-kirjakin kertoo. Vuonna 1867 Ison Liukon talossa asui maailman kuulu tanskalainen tiedemies ja maisteri Vilhelm Thomsen suomenkieltä oppimassa ja kerjäämässä aineiston pohjalta hän teki myöhemmin uraauurtavan suomalais-ugrilaisen kielitieteellisen tutkielman ja väitöskirjan.
Vuonna 1873 tila myytiin metsäyhtiölle mutta noin 50 vuotta myöhemmin, vuonna 1925, Anna o.s. Liukko ja Vilho Pänkäläinen ostivat osan siitä taloineen takaisin suvulle. Nykyisin tilaa isännöivät Juha ja Mari Pänkäläinen. Vuonna 1955 Vilho Pänkäläinen rakensi uuden asuinrakennuksen vanhan pirtin viereen. Ison Liukon pirtti purettiin ja hirret ja lankut siirrettiin Nyyssänniemen leirintäalueelle. Pirtti vihittiin käyttöön vuonna 1961 säilytettäväksi tulevien sukupolvien ihailtavaksi erikoislaatuisena nähtävyytenä yhtenä Keski-Suomen kuuluisimpana talonpoikaistupana.
Nykyisin vanha pirtti toimii Nyyssänniemen leirintäalueen vastaanottokahvilana, sekä erilaisten juhlien ja kokousten pitopaikkana.
Vasiľ Biľak

Vasiľ Biľak (11. elokuuta 1917 Krajná Bystrá, Itävalta-Unkari – 6. helmikuuta 2014 Bratislava, Slovakia) oli slovakialainen poliitikko. Hän kuului viiden puoluekonservatiivin ryhmään, joka Tšekkoslovakian puoluejohdon nimissä lähetti vuonna 1968 Neuvostoliittoon avunpyyntökirjeen, ja Neuvostoliitto miehitti maan. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1988 puolueen ulkopoliittista ja aatteellista linjaa valvova sihteeri. Samettivallankumouksen jälkeen hän toimi Slovakian äärikommunistisessa puolueessa 2000-luvulle. Häntä yritettiin saada aiempien tapahtumien vuoksi maanpetoksesta oikeuteen, mutta juttu kuivui vuonna 2011 kokoon, kun Venäjältä ei saatu alkuperäistä kirjettä todisteeksi.
Artukaisten lentokenttä

Artukaisten lentokenttä oli Artukaisissa Turussa sijainnut lentokenttä, joka aloitti toimintansa vuonna 1935. Turun kaupunki tarvitsi toimivan maalentokentän kelirikon aiheuttaessa ongelmia vesitasokoneille. Tähän päätökseen tuli Turun kauppakamari, joka aloitti keskustelun uuden maalentokentän perustamisesta vuonna 1925. Läheiselle Lumikonkadun mäelle rakennettiin korkea Pansion lentomajakka joka vieläkin on pystyssä. Lentomatkustajia varten rakennettiin asemarakennus, jonka on suunnitellut Turun kaupungin rakennuskonttorin arkkitehtiosastolla H. Smedberg vuonna 1935.
Suunnitelmissa oli aluksi rakentaa maalentokenttä Ruissalon saarelle edullisen maavuokran vuoksi, mutta alueen pehmeäpohjainen maalaji ei soveltunut lentokentän alustaksi, jonka takia sijaintipaikaksi valittiin lähellä oleva Artukainen. Avautuessaan 1935 Artukaisten lentokenttä oli Suomen ensimmäinen sekä maailman pohjoisin toimiva siviililentokenttä. Ennen tätä Turun kaupallinen lentoliikenne toimi vesikoneiden varassa Ruissalon lentosatamassa, jonka toiminta päättyi muutama vuosi Artukaisten lentokentän valmistumisen jälkeen 1938. Artukaisten lentokentän avajaisissa oli mukana muun muassa Suomen Tasavallan presidentti P.E. Svinhufvud joka ihasteli Artukaisten lentokentän terminaalia. Aeron bussiliikenteen lähtöpysäkki Artukaisiin sijaitsi Turun kauppatorilla Aurakadulla.
Toisen maailmansodan aikana kentältä operoivat esimerkiksi Suomen ilmavoimien Fokker-hävittäjät. Lentokenttä ei kärsinyt pahoja vaurioita sodan aikana venäläisten koneiden pommittaessa viereisiä alueita.
Turun lentokerho ylläpiti Artukaisten lentokentän toimintaa vuoteen 1965 saakka. Lentoliikenne siirtyi valmistuneelle Ruskon lentokentälle eli nykyiselle Turun lentoasemalle v. 1955.

Myöhempi käyttö

Artukaisten lentokenttäalueelle oli rakennettu sora- ja asfalttipäällysteinen kilpa-ajorata, jossa käytiin 1950–1980-luvun loppuun SM-tasoisia kilpailuja niin rata-autoilun kuin TT-moottoripyörien SM-luokissa. Niitä kerääntyi katsomaan jopa 15 000 henkeä Artukaisiin.
Radalla nähtiin kuuluisuuksia kuten Keke Rosberg, Jarno Saarinen sekä italialainen maailmanmestari Giacomo Agostini.
Farma-maatalousmessut olivat myös Artukaisten lentokenttäalueen vetovoimaisia tilaisuuksia 1960-luvulla. Tällä hetkellä alueella sijaitsevat Turkuhalli (Nyk. sponsorinimi Gatorade Center), Artukaisten ratsastuskoulu ja Turun Messu- ja Kongressikeskus A. Terminaalirakennus on nykyisin hotellikäytössä.
Vuonna 1975 Artukaisten lentokentälle kokoontui 35 000 ihmistä SRK suviseuroihin.
Stadion (pituusmitta)

Stadion (m.kreik. στάδιον, lat. stadium) oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, joka määriteltiin 600 jalan pituiseksi. Sen todellinen pituus kuitenkin vaihteli eri paikoissa ja eri aikoina, sillä jalan pituus vaihteli eri mittausjärjestelmissä. Stadion oli mitaltaan noin 150–300 metriä. Roomassa stadionin pituudeksi määriteltiin 184,97 metriä.
Olympian kisoissa ja muissa panhelleenisissä kisoissa käytiin kilpailuja muun muassa yhden stadionin juoksussa (stadion) ja kahden stadionin juoksussa (diaulos). Stadionmitasta saivat nimensä myös stadionit.
Samsøn Belt

Samsøn Belt, eli Samsön Belt (tansk. Samsø Bælt), on Tanskassa, Samsøn ja Själlannin saarten välissä sijaitseva salmi. Se on kapeimmalta kohdaltaan noin 10 kilometriä leveä. Samsøn Bæltissa on neljä satamaa: Røsnæs, Havnsø, Sejerø Havn ja Odden Havn.
Ruotsalainen rahtialus M/S Stena Freighter ja kemikaali/öljytankkeri M/T Ek-Cloud törmäsivät yhteen salmessa 21. syyskuuta 1998 sakeassa sumussa. Alusten vauriot jäivät pieniksi.
Lahnajärvi (Pello, Lankojärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 44 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Luomalanjoen valuma-alueeseen (67.934) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,8 metriä mpy.
José Clayton

Ura

Clayton syntyi Brasiliassa ja aloitti jalkapallouransa Moto Clube São Luísissa, jossa hän pelasi kaudet 1993 ja 1994. Sittemmin Clayton siirtyi Tunisiaan, jossa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelin joukkueessa vuonna 1994. Hyvien otteiden ansionsa Clayton valittiin Tunisian maajoukueeseen vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoihin. Ennen sitä Claytonin täytyi anoa Tunisian kansallisuutta edustaakseen maata MM-kisoissa.
Huolimatta Tunisian heikosta menestyksestä hänen pelaamisensa riitti vakuuttamaan ranskalaisen SC Bastianin, joka osti brasilialaissyntyisen puolustajan heinäkuussa 1998. Clayton vietti yhteensä kolme kautta Ranskassa, jonka jälkeen hän siirtyi takaisin nykyiseen kotimaahansa Tunisiaan. Clayton pelasi hetkellisesti Stade Tunisienissa ennen lopullista siirtymistään Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisen Tunisian liigamestaruutensa kaudella 2003/2004. Clayton vietti mestaruuskauden jälkeen vielä yhden kauden Tunisiassa ennen siirtymistään Qatariin, Al-Sadd joukkueeseen, jossa hän voitti ensimmäisellä ja ainoalla kaudellaan maan liigamestaruuden, sekä Sheikh Jasim cupin ja Qatar Crown Prince cupin.
Menestyksestä huolimatta Clayton siirtyi kaudella 2006/2007 Turkkiin Sakaryasporiin, jossa hänen kausi oli rikkonainen kärsittyään loukkaantumisista. Joukkueen putoessa Turkin Superliigasta sarjatasoa alemmaksi, Clayton palasi vuonna 2007 takaisin Tunisiaan edustamaan Stade Gabésienia, jossa hän lopetti jalkapallouransa.

Maajoukkue

Claytonin ura maajoukkueessa alkoi vuonna 1998 ja se kesti aina vuoteen 2006 asti, jonka aikana hän voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2004 ja edusti maataan kaksissa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002. Clayton pelasi yhteensä 39 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi.
Elvis Costello

Elvis Costello (oikealta nimeltään Declan Patrick Aloysius MacManus, s. 25. elokuuta 1954, Lontoo) on brittiläinen rockmuusikko, joka luetaan rockin uuden aallon keskeisimpiin lauluntekijöihin ja esiintyjiin. Hän on pitkän ja tuotteliaan uransa aikana tehnyt hyökkäävän ja punkvaikutteisen rockin ohella myös soulia, kantrimusiikkia, balladeja ja jazz-lauluja.

Elämä ja ura

Declan Patrick MacManus syntyi 25. elokuuta 1954 Paddingtonissa, Lontoossa työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli big bandin laulaja ja trumpetisti. MacManus alkoi soittaa kitaraa ja kirjoittaa lauluja 15-vuotiaana. Vanhempiensa erottua hän muutti Liverpooliin äitinsä kanssa.
MacManus meni 1970-luvun alussa naimisiin, sai lapsen ja asettui Lontooseen. Hän teki musiikkia ja esiintyi, joskus käyttäen sukunimeä Costello, joka oli hänen äitinsä tyttönimi. Perheensä hän elätti tietokoneoperaattorin työllä. Vuonna 1975 MacManus jätti työnsä ja ryhtyi Brinsley Schwarzin roudariksi. MacManus teki vuonna 1976 levytyssopimuksen Stiff Recordsin kanssa ystävänsä Nick Lowen suosittelemana. Hänen managerikseen tuli Jake Riviera, joka vaihdatti hänen taiteilijanimekseen Elvis Costello.
Costellon ensimmäinen single "Less Than Zero" julkaistiin huhtikuussa 1977. Hänen esikoisalbuminsa My Aim Is True (1977) teki Costellosta kulttisuosikin ja nousi Britannian top-20:een. Albumia seurasi kiertue uuden Attractions-yhtyeen kanssa. Yhtye esiintyi myös yhdysvaltalaisessa Saturday Night Livessä joulukuussa 1977.
Costellon seuraavat albumit saivat myös kiitosta. Hän herätti huomiota kiertueillaan myös ivallisuudellaan ja juopottelullaan, mutta 1980-luvun alussa hän siisti käyttäytymistään. Hänen tyylinsä muuttui samalla punkin minimalismista soulmaiseen popmusiikkiin. Hän erosi vaimostaan vuonna 1985 ja nai Pogues-basisti Caitlin O'Riordanin seuraavana vuonna. Costello sai vuonna 1989 hitin Paul McCartneyn kanssa kappaleella "Veronica". Costello levytti 1990-luvulla albumin The Juliet Letters England's Brodsky Quartet -jousikvartetin kanssa. Vuonna 1994 hän levytti ja esiintyi jälleen Attractionsin kanssa, kunnes lähti taas omilleen 1995. Hän teki yhteistyötä Burt Bacharachin kanssa, mikä toi kaksikolle Grammyn albumin Painted from Memory (1998) kappaleesta "I Still Have That Other Girl". Costello näytteli 1990-luvulla myös joissain elokuvissa.
Costello sai Los Angelesin University of Californiasta musiikinopettajan toimen vuonna 2001. Costello on tehnyt 2000-luvulla edelleen ahkerasti albumeita, jotka ovat olleet tyyliltään vaihtelevasti niin rockmusiikkia kuin oopperaa, R&B:tä ja jazziakin.
Kesällä 2018 Costello sairastui syöpään, minkä vuoksi hänen Euroopan-kiertueensa keskeytyi.
Armas Salenius

Armas Matias Salenius (sukunimi myöh. Salla, 3. lokakuuta 1887 Kuopio – 6. huhtikuuta 1956 Kuopio) oli suomalainen kirjakauppias ja suomentaja joka käytti nimimerkkiä A. S.. 
Saleniuksen vanhemmat olivat lyseon lehtori Johan Magnus Salenius ja Johanna Gustava Langén. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1906. 
Salenius työskenteli kirjakauppa-alalla Helsingissä vuoteen 1930 saakka muun muassa Suomalaisessa Kirjakaupassa ja Akateemisessa Kirjakaupassa. Hän oli sitten Savolan kirjakaupan johtajana ja osakkaana Kuopiossa 1940–1956. 
Salenius oli naimisissa vuodesta 1919 Tyyni Maria Elisabet Hedmanin kanssa.
Harley Jessup

Elämäkerta

Jessup syntyi Oregonissa ja kasvoi naapuri osavaltiossa Kaliforniassa, San Joaquin Valleylla ja Bay Arealla. Myöhemmin hän palasi takaisin Oregoniin, jossa Jessup opiskeli Oregonin yliopistossa graafista suunnittelua.
Jessup asuu Marinin piirikunnassa, Kaliforniassa yhdessä vaimonsa ja kolmen lapsen kanssa.
Dorbodin mongolien autonominen piirikunta

Maantiede

Dorbodin piirikunta kattaa 6 054 km² kokoisen alueen. Se sijaitsee Nannijoen (Nen) itäpuolella etelään Qiqiharista. Alueen maasto on alavaa ja soista.

Historia

Dorbodin aluetta asuttavat dörbedit olivat tärkeä klaani mongolien keskuudessa 1100- ja 1200-luvuilla. Heistä tuli Qing-dynastian alamaisia vuonna 1624 ja tuolloin heidät järjestettiin hallinnollisesti Jirimin liittoon kuuluvaksi lippukunnaksi. Jirimin liittoa hallitsivat Tšingis-kaanin veljen Qasarin jälkeläiset. Vuonna 1900 venäläiset laajensivat rakentamaansa Kiinan itäistä rautatietä dörbedien alueelle ja tätä seurasi suuri keskushallinnon tukema muuttoaalto alueelle vuodesta 1913 eteenpäin. Kiinalaisille muuttajille perustettiin kolme piirikuntaa ja mongolit jättivät vaeltelevan elämäntapansa asettuen aloilleen. Japani valtasi Mantšurian 1930-luvulla ja sen mongolialueista luotiin Hingganin itsehallinnolliset maakunnat, joihin Dorbod ei kuitenkaan kuulunut. Vuonna 1945 kommunistit perustivat uuden lippukuntajärjestelmän ja vuonna 1956 perustettiin Dorbodin autonominen piirikunta.

Väestö

Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 233 838 asukasta. Vuonna 1990 asukkaita oli 235 675 ja heistä 42 775 tai 18,5 % oli mongoleja. Vuonna 1982 mongolien määrä oli 32 429 henkilöä tai 16 % koko väestöstä. Piirikuntaan kuuluu 44 kylää, joiden asukkaiden enemmistö on mongoleja. Kylissä tehtyjen kyselyjen mukaan noin 78 % mongoleista osaa puhua mongolia.
Korokoi

Koko ja ulkonäkö

Yksivärisen harmaanruskea perhonen, jonka siipiväli on 12–22 mm. Siivet ovat pitkänomaiset, noin neljä kertaa leveyttään pitemmät, ja niissä siipisuomut ovat kärjestään tummanruskeat, tyvestä vaaleammat. Takasiivet ovat kiiltävät ja violetinharmaat. Pään ja huulirihmojen karvamaiset suomut ovat tummanruskeita, mutta kärjestään vaaleita.

Levinneisyys ja lentoaika

Perhosen levinneisyys Euroopassa keskittyy Pohjoismaihin, etelämpänä sitä tavataan vain paikoin. Sitä tavataan paikoittain Norjasta ja Ruotsista sekä laajemmalti Suomen länsiosista. Idässä levinneisyys jatkuu Pohjois-Aasian poikki Pohjois-Amerikkaan. Esiintymiä on myös Pohjois-Afrikassa. Lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Korokoi elää vanhoissa kuivissa metsissä. Se vaatii elinpaikaltaan pystyynkuolleita mäntyjä, joiden kaarna on osittain irronnut. Perhonen elää puunrungoilla ja lentää lämpiminä öinä niiden tuntumassa piilotellen muutoin kaarnanraoissa. Se myös tulee valolle.
Toukka elää keväällä Strongylogaster lineata -sahapistiäisen mäntyyn kaivertamissa käytävissä syöden niistä löytyviä hyönteisten jäänteitä sekä muuta orgaanista jätettä. Toukkien tiedetään syövän myös oman lajinsa yksilöitä.
Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 korokoi on luokiteltu vaarantuneeksi (VU). Vaarantuneeksi se on luokiteltu myös Ruotsissa. Norjassa se on silmälläpidettävä (NT).

Ravintokasvi

Toukka elää männyllä syöden orgaanista jätettä.