Afrikkalainen taide

Afrikkalainen taide käsitetään yleensä kattamaan Saharan eteläpuolisen Afrikan taiteen. Sen muotoja ovat esimerkiksi kuvanveisto, maalaustaide, keramiikka, kalliotaide, tekstiilit, maskit, henkilökohtainen koristelu sekä korutaide. Afrikkalaisen taiteen tunnusomaisten piirteiden kokoaminen on vaikeaa. Laajan maanosan taiteen eri muodot, tarkoitukset ja käytännöt ovat niin monimuotoisia, ettei voida helposti puhua mistään yleisafrikkalaisesta taiteesta.

Piirteitä

Joitain afrikkalaisen taiteen yleispiirteitä ovat pyrkimys uudistumiseen ja luovuuteen, visuaalinen abstrahointi ja konventionaalisuus, tasapainoisen sommittelun ja asymmetrian yhdistely, kuvanveiston tärkeä asema, ihmiskehon muuttaminen ja koristelu, sekä merkitysten monilukuisuus. Afrikan perinteisen taiteen perusosia ovat esiintyminen ja kokoontuminen, joissa yhdistyvät dynaamisesti ja merkityksellisesti musiikki, tanssi, pukeutuminen ja kehonkoristelu, maskit ja kuvanveisto.
Afrikan taiteessa yhdistyvät usein viihde, poliittinen tai aatteellinen merkitys, rituaalikäyttö sekä kauneusarvot. Afrikkalaiskielissä taiteella tarkoitetaan yleensä taitoa, kuten Euroopankin kielissä ennen Euroopan sosiaalista, taloudellista ja älyllistä uudistumista.

Kalliotaide

Etelä-Afrikassa on kalliomaalauksia, joista vanhimmat on ajoitettu 26 000-luvulle eaa. Ne kuvaavat parannusrituaaleja, näkyjä ja eläimiä 
Pohjois-Saharan ihmisiä ja eläimiä esittävät kalliomaalaukset ja -kaiverrukset voidaan jakaa neljään kauteen. Niistä vanhin sijoittuu 6000–5000 -luvulle eaa. ja kuvaa lähinnä kookkaita villieläimiä, kuten norsuja. Toinen kausi 4000–200 eaa. sisältää kuvia kotieläimistä, ja kahdella nuorimmalla kaudella välillä 1200 eaa.–800 jaa. esiintyy kuvia hevosista ja vaunuista.

Kuvanveisto

Maailmantaiteen kannalta Afrikan merkittävintä taidetta on ollut kuvanveisto, johon luetaan figuriinit, kuninkaalliset arvomerkit, naamiot, sekä sellaiset tuolit ja muut huonekalut, jotka eivät olleet pelkkiä käyttöesineitä. Nigeriassa sijainnut Nok-kulttuuri (500 eaa.–200 jaa.) tuotti Saharan eteläpuolisen Afrikan varhaisimpia terrakottaveistoksia ja taidokkaita luonnollisen kokoisia ihmishahmoja vaihtelevin aihein ja tyylein. Metallivalu hallittiin Afrikassa 800-lukuun jaa. mennessä, ja Beninin ja Ašantin kuningaskunnissa valmistettiin 1400-luvulta lähtien pienikokoisia naturalistisia metalliveistoksia. Itäisen Nigerian Igbo-Ukwu-kulttuurissa tehtiin noin 800 jaa. esineitä pronssista, terrakotasta, norsunluusta ja helmistä. Esineet sisältävät pronssiriipuksia, kulhoja ja simpukankuoria. Läntisen Nigerian Ife-kaudelle (1000–1500-luvut jaa), jonka taide oli suunnattu hallitsevalle eliitille, olivat tyypillisiä luonnollisen kokoiset ihmispatsaat ja rintakuvat. Länsi-Nigerian beniniläinen kausi jaetaan kolmeen osaan (1400–1600, 1600–1700 ja 1700–1897 jaa.). Varhaisin kausi sisältää tarkasti mallinnettuja rintakuvia kuninkaallisista.

Nykytaide

Afrikkalainen nykytaide on saanut 2000-luvulla paljon huomiota läntisessä taidemaailmassa, ja Afrikan taiteen katselmuksia järjestetään usein Euroopan ja Amerikan museoissa. Afrikkalaiset nykytaiteilijat ovat usein itseoppineita, ja kahtiajako akateemisen ja nykykansantaiteen välillä ei ole kovin jyrkkä.

Vaikutus

Afrikkalainen taide on innoittanut muun muassa 1900-luvun kuuluisia eurooppalaistaiteilijoita. Esimerkiksi Pablo Picasso sanoi ottaneensa vaikutteita Norsunluurannikon putkisilmäisistä naamioista.