google/wiki40b huggingface dataset:
Qmax Arena

Tiedot

Qmax Arenalla on kaksi täysimittaista salibandykenttä (39,3 x 19,3 m) jotka on jaettavissa kahteen pienempään kenttään sekä kolmeen sählykenttään. Sulkapallokenttiä hallissa on viisi kappaletta ja hallin korkeus on kuusi metriä. Qmax arenan alusta on musta Taraflex-matto ja kaukalo on niin ikään musta.
Arn Magnusson

Arn Magnusson on ruotsalaisen kirjailijan ja toimittajan Jan Guilloun luoma kuvitteellinen, keskiajalla elänyt hahmo.
Arn seikkailee niin sanotussa ristiretkitrilogiassa, johon kuuluu kirjat Tie Jerusalemiin, Temppeliherra ja Pohjoinen valtakunta. Lisäksi Guillou kirjoitti sarjalle itsenäisen jatkoteoksen Arnin perintö.
Kirjasarjasta on tehty myös kaksi elokuvaa. Vuonna 2007 ilmestynyt Arn – Temppeliritari käsittää sarjan kaksi ensimmäistä kirjaa, ja kolmatta kirjaa käsittelee vuonna 2008 ilmestynyt Arn – Pohjoinen valtakunta.
Metsäkylä (Hamina)

Historia

Metsäkylä on osa entistä Vehkalahden kuntaa, nykyistä Haminan kaupunkia. Kylää halkoo Summanjoki, jonka reunoille maanviljelys on alkujaan kehittynyt. 
Keväisin alueelle muodostuu laaja tulvajärvi, kun joen sulamisvedet purkautuvat usein alaville pelloille.

Linnusto

Metsäkylän peltoalueilla pesii tyypillinen peltolinnusto, johon lukeutuvat muun muassa tuulihaukka, ruisrääkkä, töyhtöhyyppä, isokuovi, uuttukyyhky, kiuru, pensastasku, kivitasku, naakka, keltasirkku ja peltosirkku. Keväisin pelloille ja sen tulvajärville kerääntyy satoja muutolla levähtäviä sorsia, kahlaajia, lokkeja, kyyhkyjä ja varpuslintuja. Alkukeväällä ja loppu syksyllä Suurijärvelle kerääntyy jopa satoja laulujoutsenia.
Felix Westermarck

Seuraura

Westermarck aloitti jääkiekkoilun 6-vuotiaana Espoon Palloseurassa, josta hän siirtyi sittemmin varsinaiseen kasvattajaseuraansa Espoon Jääklubiin ja nuorempana C-juniorina Espoo Bluesiin. Westermarck voitti kaudella 2010–2011 joukkueen C-nuorten sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 27+25=52, joilla hän jakoi koko C-nuorten SM-sarjan pistepörssin toisen sijan TPS:n Oskari Siikin kanssa edellään vain Kärppien Arttu Luusuaniemi. Westermarck oli kevään 2011 pudotuspeleissä Bluesin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+9=14. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Westermarck palkittiin kauden C-nuorten runkosarjan tehopelaajana Esa Keskinen -palkinnolla ja valittiin tähdistökentälliseen. Hän käväisi kauden aikana myös Bluesin B-nuorissa, joissa Westermarck voitti myös Suomenmestaruuden.
Kaudella 2011–2012 Westermarck oli B-nuorten SM-karsinnoissa Bluesin paras syöttäjä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Eetu Koivistoisen kanssa tehoilla 4+10=14. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 Westermarck oli 18 osumallaan Bluesin A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Aleksi Rutasen jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausi 2013–2014 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen.
Westermarck teki huhtikuussa 2014 kaksivuotisen sopimuksen SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 10. lokakuuta 2014 Tampereen Ilvestä vastaan. Westermarck sai ottelussa jääaikaa 7.38 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana seitsemän SM-liigaottelua. Westermarck pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Sportissa 12 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Westermarck pelasi kuitenkin lainalla Mestiksen Kokkolan Hermeksessä, jossa hän pelasi kauden loppuun. Huhtikuussa 2016 Westermarck teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Sportin kanssa.
Kaudella 2016–2017 Westermarck ehti pelata kuusi SM-liigaottelua Sportissa ja yhden Mestis-ottelun lainalla Hermeksessä, kunnes hän ja Jesse Väkelä siirtyivät lokakuussa 2016 loppukaudeksi Espoo Unitediin, joka perustettiin Mestikseen konkurssiin ajautuneen Espoo Bluesin liigajoukkueen tilalle. Vastaavasti Sportiin siirtyi Matti Lamberg. Westermarck voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.

Muuta

Westermarckin isoveli Victor pelaa puolustajana SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa.
Saksan hallitus

Valinta

Kanslerin valitsee liittopäivät presidentin ehdotuksesta. Valinnan jälkeen presidentti nimittää kanslerin. Ministerit nimittää ja erottaa presidentti kanslerin esityksestä.

Toiminta

Kansleri on vastuussa hallituksen johtamisesta ja sen poliittisen linjauksen päättämisestä. Ministerit ovat vapaita toimimaan virassaan itsenäisesti kanslerin asettamien poliittisten rajojen puitteissa. Kahden ministerin ollessa eri mieltä käsiteltävästä asiasta, konflikti ratkaistaan äänestämällä.
Märta Torén

Märta Torén (myös Marta Toren; 21. toukokuuta 1925 Tukholma – 19. helmikuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä lavalla että elokuvissa 1940–1950-luvuilla. Hänen kuvansa oli Life-lehden kannessa 13. kesäkuuta 1949. Erään merkittävän elokuvaesiintymisensä hän teki Humphrey Bogartin vastanäyttelijänä elokuvassa Damaskus – vaarojen kaupunki (1951).
Torén oli naimisissa Leonardo Bercovicin kanssa vuodesta 1952 kuolemaansa, ja parille syntyi lapsi. Torénin kuoleman 31-vuotiaana aiheutti aivoverenvuoto.
Tulen iskentä

Mytologinen merkitys

Tulen iskemisellä on ollut suurta mytologista merkitystä monille kansoille, myös suomalaisille. Suomen sana syttyä on ilmeisesti tarkoittanut tulen iskemistä. Se on yleisimmän käsityksen mukaan johdettu yhteen iskemistä merkitsevästä syteä-verbistä. Samasta juontuvat myös sanat sykkiä ja sysätä. Tuli on siis sytytetty "sysäämällä" esineitä yhteen. Sykkimisen merkityksen kautta myös sana sydän on samaa kantaa. Toisen teorian mukaan sana syttyä on ikivanhaa lainaa arjalaiskielistä, mutta tässäkin tapauksessa se olisi alun perin merkinnyt juuri tulen iskentää. 
Monet esihistorialliset Suomesta löydetyt tulusten piikivet on muotoiltu soikeiksi kuten naisen sukuelinten ulkomuoto, ja niissä on voinut olla keskellä emättimen aukkoa kuvaava ura. Ilmeisesti tulusrauta taas on koettu miehiseksi, jolloin tulen iskennällä on ollut seksuaalisia merkityksiä. Tulusten piikiviä on usein uhrattu Suomessa kosteikkoihin. 
Monissa suomalaisissa loitsuissa on tulen syntykertomus, jossa ensimmäisen tulen iskee jokin jumalallinen olento taivaalla. Tulta ovat iskeneet Ukko ylijumala, mutta myös Väinämöinen, Ilmarinen ja Kokko-lintu. Tuli on isketty erilaisista esineistä, kuten aseista tai Kokon sulista. Useissa loitsun versioissa ensimmäistä tulen kipunaa tuuditellaan taivaalla hopeisissa hihnoissa roikkuvassa kehdossa. Kipuna kuitenkin putoaa vahingossa taivaankansien läpi maahan ja joissain runoissa Manalaan asti. Tuli päätyy ihmisten asuntoon ja tekee siellä pahaa. Perheen äiti manaa tulen pois, jolloin se joutuu Aluen järveen, saaden sen kuohumaan jopa puiden latvojen tasalle, ja eräässä versiossa kuivumaan. Joissain runon versioissa kipuna putoaa suoraan järveen. Järvessä tulen nielee kala. Kalan nielee isompi kala ja tämän edelleen isompi kala. Kala saadaan kiinni ja tuli löydetään. Tuli karkaa taas, ja polttaa vielä metsiä, ennen kuin se saadaan kiinni ja hallintaan. Tämän kaltainen loitsuihin pohjautuva kertomus on Kalevalassakin.
Kansanperinteessä taivaallinen tulen iskentä samaistetaan usein salamointiin. Eräät tutkijat arvelevat tulen syntykertomuksessa säilyneen muistoja Viroon pronssikaudella pudonneesta meteoriitista, joka synnytti Kaalijärven. Tulikipunaa on toisinaan arveltu myös pallosalamaksi.
Peitsari

Peitsarit (engl. pacer) ovat ravureiden tavoin juoksukilpailuissa käytettäviä hevosia, jotka kuitenkin kilpailevat eri askellajissa, passissa eli peitsissä. Kun hevonen peitsaa, sen samanpuoleiset jalat liikkuvat samaan suuntaan samaan tahtiin, eli oikean puolen etu- ja takajalka ottavat askeleen eteen ja samaan aikaan vasemman puolen etu- ja takajalka jäävät taakse, sitten vasemmanpuoleiset jalat ottavat askeleen eteen ja niin edelleen.
Pohjois-Amerikassa peitsarit ja ravurit juoksevat samoissa kilpailutapahtumissa, mutta eri lähdöissä. Peitsareiden lähtöjä on enemmän, niissä on suuremmat palkinot ja peitsarit saavat muutenkin enemmän huomiota kuin ravurit.
Peitsareilla käytetään usein peitsarihihnoiksi kutsuttuja jalkavaljaita (engl. pacing hobbles). Valjaat estävät hevosta ravaamasta, eikä myöskään laukka onnistu, jollei polvisuoja tai vastaava tartu kiinni tai hihna katkea. Peitsarit juoksevat noin kolme sekuntia nopeampia kilometriaikoja kuin ravurit. Niiden maailmanennätys on 1.06,3a mailin eli 1609 metrin matkalla (kilometriaika 1.04,1), ja keskivertopeitsari juoksee helposti 1.16-aikoja. Kaksivuotiaiden peitsarien maailmanennätys on 1.08,8a ja kolmivuotiaiden 1.07,1a.
Tunnetuimpia peitsareita ovat muiden muassa Niatross (1.07,9a) ja Artsplace (1.08,0a).
Pedro Pires

Pedro Verona Rodrigues Pires (s. 29. huhtikuuta 1934, St. Filipe) on kapverdeläinen poliitikko, joka edustaa Kap Verden afrikkalaista itsenäisyyspuoluetta PAICV:ta.  Hän oli maansa presidentti vuosina 2001-2011.
Pires syntyi St. Filipellä vuonna 1934. Hän opiskeli Lissabonin yliopistossa. Vuonna 1975 Piresistä tuli Kap Verden pääministeri. Hän toimi virassaan vuoteen 1991 saakka, jolloin uudeksi pääministeriksi valittiin Carlos Veiga. Maaliskuussa 2001 Pires seurasi António Mascarenhas Monteiroa Kap Verden presidenttinä.
SparkNet

SparkNet on Turussa vuonna 2003 avattu WLAN-pohjainen kaupunkiverkko. SparkNet on Oulun panOulu-verkon lisäksi Suomen toinen kansainvälisestikin hyvin aikaisessa vaiheessa perustettu iso wlan-verkko. Perustana siinä on MP-MasterPlanet Oy:n ylläpitämä keskitetty käyttäjähallinta sekä organisaatioiden tietoliikenneyhteyksien keskinäinen jakaminen vaihtokauppaperiaatteella, jolloin sen käyttö on veloituksetonta mukana oleville organisaatioille.
SparkNettiä voivat käyttää alueen julkishallinnon työntekijät (Turku, Raisio, Naantali, Kaarina), korkeakoulujen opiskelijat ja henkilöstö. Yhteistyössä olevien organisaatioiden ulkopuoliset ihmiset pääsevät verkkoon kaupunkien kirjastoissa tai oman verkkoyhteyden jakamista vaativan OpenSpark tunnuksen kautta. SparkNet on myös mukana kansainvälisessä Eduroam-yhteistyössä, joten Eduroam-tunnusten omaavat henkilöt voivat käyttää verkon tukiasemia myös. Vastaavasti SparkNetin käyttäjillä on verkkovierailuoikeus muihin Eduroam-verkkoihin.
SparkNet yhteistoimintasopimus allekirjoitettiin vuonna 2003 Turun yliopiston, Turun ammattikorkeakoulun, MP-MasterPlanet Oy:n, ICT Turku Oy:n, Turun kauppakorkeakoulun sekä Åbo Akademin välille. Turun kaupunki ja monet muut julkisen sektorin toimijat liittyivät mukaan SparkNet-toimintaan.
Vuonna 2006 OpenSpark- ja SparkNet-verkkokonseptit voittivat Baltic Challenge -kisan e-Inclusion-sarjassa.

SparkNetin kuuluvuusalue

Tukiasemia on eri puolilla Suomea Utsjoki-Kevolta aina Helsinkiin ja Turun saaristoon saakka, mutta valtaosa tukiasemista sijaitsee Varsinais-Suomessa toimijoiden omissa tiloissa. Myös julkisia ja muita merkittäviä kohteita sekä ulkotiloja on katettu. Suomen lisäksi myös ulkomailla on muutama verkkototeutus. 30. maaliskuuta 2009 SparkNet sisälsi 2 388 tukiasemaa.

OpenSpark

OpenSpark on SparkNetin kaikille avoin osuus, johon voi liittyä tuomalla oman langattoman tukiaseman yhteisön käyttöön. OpenSpark -käyttäjätunnuksella voi käyttää nettiyhteyttä kaikista OpenSpark- ja SparkNet-toiminnan piirissä olevista tukiasemista. Myös kaikki SparkNet-käyttäjät voivat käyttää OpenSpark-toiminnan piirissä olevia tukiasemia. Avoimeen OpenSpark WLAN-yhteisöön liitytään päivittämällä oma tukiasema OpenWRT-pohjaiseen ohjelmistoon ja tarjoamalla omaa verkkoyhteyttään hotspottina OpenSpark-verkkossa.

Tekniikka

Langaton lähiverkko, joka perustuu pääosin WLAN tukiasemiin sekä captive portal -käytön autentikointiin. (IEEE 802.11g, IEEE 802.11b, Wi-Fi) Autentikoinnissa tuetaan roaming-käyttäjien autentikointia muiden toimijoiden palvelimista sekä lisäksi korkeakoulujen Funet-verkkovierailun sekä eurooppalaisen Eduroamingin käyttöä.
Gabe Saporta

Gabriel Eduardo "Gabe" Saporta (s. 11. lokakuuta 1979) on yhdysvaltalaisen Cobra Starship -yhtyeen laulaja. Ennen nykyistä yhtyettään hän toimi Midtownin laulajana, basistina ja sanoittajana.
Saportan nykyinen yhtye Cobra Starship levyttää Pete Wentzin perustamalle Decaydance levy-yhtiölle. Yhtyeen uusin levy Night Shades julkaistiin 29. elokuuta 2011 Yhdysvalloissa.
Saporta on yhdessä amerikkalaisen suunnittelijan Erin Fetherstonin kanssa.
Loviisan Wanhat Talot

Loviisan Wanhat Talot on tapahtuma, jossa yleisöllä on sisäänpääsymaksua vastaan mahdollista vierailla Loviisan kaupungissa sijaitsevissa yli satavuotiaissa taloissa, kodeissa ja puutarhoissa sekä seurata rakennusten kunnostusprosesseja. Lisäksi LWT-tapahtuman yhteydessä järjestetään paljon oheistapahtumia mm. antiikkimarkkinoita, kirpputoreja ja lähiruokamyyntiä. Perinteisesti LWT-tapahtuma on järjestetty elokuun viimeisenä viikonloppuna.

Palkinnot

Loviisan Wanhat Talot tapahtumalle on myönnetty Uudenmaan ympäristöpalkinto 2007, Loviisan kaupungin metalli 2008, Suomen Arkkitehtiliiton SAFA-palkinto 2009, Vartin Vuoden kaupunkiteko 2010 -kunniamaininta ja Matkakivi 2014 -palkinto.
Johan Öhman

Johan Öhman (1785–18??) oli suomalainen Kristiinan­kaupungista kotoisin ollut merimies, joka myöhemmin toimi Mohammed al-Swid -nimisenä Tripolin barbareski­merirosvo­sulttaanin neuvon­antajana yli 20 vuotta.
Öhman palveli laivapoikana aluksella, joka kaapattiin Välimerellä Tripoliin. Hän kääntyi 12-vuotiaana 1797 islamin uskoon ja otti nimekseen Mohammed al-Swid (suom. ruotsalainen). Öhman oli Tripolin sulttaanin neuvonantajana aina vuoden 1820 paikkeille, mutta hänen myöhemmistä elämänvaiheistaan ei ole tietoa.

Tripolin-aika tarkemmin

Merirosvous oli Välimerellä yleistä 1700-luvulla, ja sitä tehtiin usein Välimeren eteläpuolen hallitsijoiden luvalla tai jopa toimeksiannosta. Ruotsista oli vuonna 1797 lähetetty fregatti Thetis ja kaksi muuta alusta Välimerelle selvittämään ruotsalaisten erimielisyyksiä Tunisian ja Tripolin kanssa ja vapauttamaan merirosvojen ottamia ruotsalaisvankeja. Thetis saapui Tripoliin kesäkuussa 1798 ja sen miehistö löysi vangittuina yhteensä 75 ruotsalaista, vuotta aiemmin kaapattujen neljän ruotsalaisen ja kahden suomalaislaivan miehistöt. Suomalaiskapteenit olivat vaasalainen Olaus Stänken ja porilainen Anders Öhman. Muslimeiksi kääntyneitä vankeja ei voinut vapauttaa, koska muslimit eivät saaneet lähteä maasta. Heitä olivat kolme poikaa: Johan Öhmanin lisäksi Uddevallasta lähteneen aluksen kaksi laivapoikaa. Ruotsalaispojat eivät edenneet uudessa kotimaassaan juoppoutensa takia, mutta suomalainen Öhman otettiin kasvatettavaksi yhdessä viittä vuotta nuoremman Muhammedin kanssa, joka oli sulttaanin suosikkipoika. Öhman kohosi mamelukiksi eli sotilasorjaksi, kunnes pakeni isäntänsä oikkuja ja poistui maasta vuonna 1820.
Öhmanista kerrottiin Turun Wiikko-Sanomien numerossa 49 (6. joulukuuta 1823):
»Yhdessä näistä, nimittäin Tripolissa, sillon oleva Ruotsin Konsuli Jacob Gråberg af Hemsö kirjotti 12:tenä päivänä Elokuussa tänä vuonna seuraavan Suomalaisiakin vähän koskevan kirjan : " Täällä ( Tripolissa ) on yks Suomesta kotosin oleva Mahometin uskolainen Sotaherra, jonka entinen nimi on ollut Johan öhman, Kristinan kaupungista, mutta jonka nykynen nimi on Kaid Mohammed Es-Svid ( Kaid on yks sotaväen päämiehen nimi ja Es-Svid merkittee niin paljon kuin : Ruotsalainen ).
Hän on suuressa armossa valtakunnan haltian eli Bassjan tykönä ja suuressa arvossa pidetty kaikilta sekä linnassa että kaupungissa ; ja on myös sen ansannut sekä taitonsa että kiitettävän käytöksensä tähden. Hän ei ollut ennemmin kuin 12 vuoden vanha, koska hän vuonna 1797 vietettiin ottamaan Mahometin uskoa ; mutta hän ei ole kuitenkaan unhottanut Ruotsin kieltä, jota hän vielä puhuu melkeen selvästi. "
( Kuinka toivottava tämä maanmiehemme tila lienee taitaan siittä arvata, että niissä maissa se joka on korkiana herrana ei tiedä millonka hänelle Bassja vihapäissänsä lähettää silkkinuoran, jolla hän kuristetaan ).»
Kuonokalat

Lajit

Varhaisimmat kuonokalojen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu eoseenikaudella. Tällainen suku on esimerkiksi Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Australiasta löytynyt Notogoneus. Muita fossiileja on löytynyt muun muassa Israelista. Nykyisin elää viisi kuonokalalajia yhdessä suvussa.

Anatomia

Ruumiinrakenteeltaan kuonokalat ovat pitkulaisia ja voivat kasvaa noin 60 cm pitkiksi.Terävän kuonon kärjessä on yksi viiksisäie ja lajit voivat työntää yläleukaansa eteenpäin ja leuat ovat hampaattomat. Kalojen suomut ovat hieman sahalaitaiset. Kuonokaloilla ei ole uimarakkoa.

Levinneisyys

Kuonokalalajit on mereisiä ja elävät indopasifisella merialueella. Niitä voidaan tavata harvinaisena myös eteläiseltä Atlantilta muun muassa Saint Helenan saaren lähistöltä.
Salvatore Cassisa

Salvatore Cassisa (12. joulukuuta 1921 Trapani – 3. elokuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. syyskuuta 1944 ja nimitettiin Cefalùn hiippakunnan piispaksi 1. joulukuuta 1973. Cassisa vihittiin piispaksi 24. tammikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Francesco Ricceri ja Corrado Mingo. Hän sai 11. maaliskuuta 1978 nimityksen Monrealen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 1997.
Pekka Hintikka

Pekka Hintikka (19. kesäkuuta 1920 Jyväskylä – 24. helmikuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen matemaatikko, tietokirjailija ja historiantutkija. 
Hintikan vanhemmat olivat rouva Amanda ja liikemies Pekka Hintikka Keski-Suomen Konnevedeltä. Pekka Hintikka kirjoitti ylioppilaaksi 16-vuotiaana Jyväskylän Lyseosta. Hän palveli talvisodassa kenraali Laatikaisen johtamassa divisioonassa. Jatkosodan alussa hän palveli alikersanttina Vienan Karjalan Uhtuassa ja myöhemmin upseerikoulun käytyään  2. divisioonassa tykistöupseerina. Valmistuttuaan sodan jälkeen filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineena matematiikka sekä diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta sähköosastolta Hintikka siirtyi insinööriksi Strömberg-sähköyhtiöön ja toimi samaan aikaan tuntiopettajana Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa. Kolmen vuoden jälkeen hän aloitti varsinaisen opetustyönsä Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa, ja hän toimi siellä yli 30 vuotta matematiikan ja fysiikan sekä sähkötekniikan opettajana ja yliopettajana. 
Hintikan kirjallisena pääteoksenaan voidaan pitää teosta Algebran ja korkeamman matematiikan perusteet; Teknillisen matematiikan perusteet. Osa 1–3.
Septème

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château de Septème. Linnaa on rakennettu 1300-luvulta 1500-luvulle. Se kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. Linna ei ole yleisölle avoinna.
Laakirchen

Nähtävyydet

Itävallan paperinvalmistusmuseo on ainutlaatuinen vanhaan paperitehtaaseen rakennettu museo. Yksi sen päänähtävyyksistä on toiminnassa oleva kopio maailman ensimmäisestä paperikoneesta. Museon kokonaispinta-ala on yli 3 000 neliömetriä.
Führer

Führer und Reichskanzler

Führer und Reichskanzler (”Johtaja ja valtakunnankansleri”) oli Hitlerin virkanimike Saksan valtionpäämiehenä vuodesta 1934 lähtien. Saksan valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburgin kuoltua vuonna 1934 säädettiin laki, jolla valtakunnanpresidentin ja valtakunnankanslerin tehtävät yhdistettiin ”Johtajan ja valtakunnankanslerin” viraksi, ja suoraan lain nojalla tähän virkaan nimitettiin Adolf Hitler, joka jo 30. tammikuuta 1933 oli nimitetty valtakunnankansleriksi ja sen jälkeen lyhyessä ajassa keskittänyt itselleen käytännössä kaiken vallan.
Natsien valtakaudellakin vuonna 1920 säädetty Weimarin tasavallan perustuslaki pysyi muodollisesti voimassa, joskin eräiltä kohdin muutettuna. Vuonna 1933 säädetty valtalaki kuitenkin teki sen suurelta osin lähes merkityksettömäksi.
Lain mukaan Johtaja ja valtakunnankansleri oli valittava kansanäänestyksellä elinajaksi. Ainoan kerran tällainen kansanäänestys kuitenkin pidettiin 19. elokuuta 1934, jolloin samalla kertaa äänestettiin sekä valtakunnanpresidentin ja -kanslerin tehtävien yhdistämisestä että Hitlerin valinnasta tähän virkaan.
Johtajalla ja valtakunnankanslerilla oli valtakunnan presidentin oikeudet. Hän edusti maata ulkovaltoihin nähden, nimitti ja erotti ministerit ja toimi sotavoimien ylipäällikkönä. Hän nimitti myös osavaltioissa toimineet valtakunnan käskynhaltijat (Reichstatthulter). Hänellä oli lisäksi valta hajottaa valtiopäivät, jotka tosin Hitlerin valtakaudella vain harvoin edes kokoontuivat. Valtakunnankanslerina hän myös johti politiikkaa. Vuonna 1933 säädetyn valtalain mukaan hänellä oli oikeus säätää lakeja ilman valtiopäivien myötävaikutustakin. Ministeritkin olivat vastuussa toimistaan vain Johtajalle ja valtakunnankanslerille.
Hitlerin tehtyä vuonna 1945 itsemurhan uutta johtajaa ei enää nimitetty, joskin Karl Dönitz toimi lyhyen aikaa valtakunnanpresidenttinä.

Muiden diktaattorien vastaavia arvonimiä

Useat muut fasistiset johtajat käyttivät samantapaisia titteleitä, esimerkiksi Italian diktaattori Benito Mussolini tunnettiin nimellä Il Duce, ’johtaja’. Mussolinin esimerkki lienee innoittanut Hitleriä Führer-käsitteen käyttöönotossa.
Muita vastaavia titteleitä olivat Itsenäinen Kroatian valtion johtajan Ante Pavelićin käyttämä poglavnik ja Slovakian tasavallan Jozef Tison vodca. Espanjan diktaattori Francisco Francon käyttämä arvonimi caudillo tarkoitti johtajaa.
Chuck D

Public Enemyn kanssa

Katso Public Enemy diskografia yhtyeen artikkelista.
Isosceles-tekniikka

Isosceles-tekniikka on yksi eniten koulutetuista ja käytetyistä moderneista revolverien ja pistoolien ampumistekniikoista. Isosceles-tekniikan otetta aseesta kutsutaan Suomessa myös symmetriseksi otteeksi.
Isosceles-tekniikka muodostetaan Isosceles-asennosta ja symmetrisestä ampumisotteesta.

Ampumisote

Isosceles-tekniikassa käytetty symmetrinen ote käsiaseesta muodostetaan epäsymmetrisestä Weaver-otteesta poiketen niin, että molemmat kädet puristavat asetta ja työntävät sen eteenpäin muodostaen käsivarsien ja rintakehän väliin symmetrisen tasakylkisen kolmion. Toisin kuin Turret-tekniikassa, kädet tulisi lukita suoriksi. Näin ampuja ei varsinaisesti tarvitse rekyylinhallintaa vaan ase pysyy lukittujen käsivarsien päässä mahdollistaen näin tarkan ja mahdollisesti nopeankin ampumisen.

Ampumisasento

Isosceles-asento muodostaa otteen kanssa kolmion rintakehän ja käsivarsien väliin, toisin kuin Weaver- ja Turret-tekniikoissa. Asento on tasakylkinen, rintamasuunta eteenpäin. Jalat tulevat samalle leveydelle ja linjalle hartioiden kanssa. Ampujan olisi tarkoitus kyyristyä hivenen eteenpäin. Jotkut ampujat kyyristävät selkäänsä oikein korostetun tarkoituksellisesti.

Kritiikkiä

Suomen Poliisikoulun apulaisjohtajana toimineen psykologi Erkki Ellosen mukaan kyljittäinen asento, jota Weaver- ja Turret-tekniikoissa käytetään, on stressi- ja uhkatilanteissa huomattavasti luontevampi reaktio kuin Isosceles-tekniikan tasakylkinen asento.

Muita ampumistekniikoita

Käsiasetekniikoita on kehitelty 1950-luvun jälkeen paljon, ja voikin sanoa että toisen maailmansodan jälkeinen aika on ollut käsiasetekniikoiden kulta-aikaa. Käyttämistekniikat ovat kehittyneet rinta rinnan käsiaseteknologian kanssa. Varteenotettavina vaihtoehtoina sodanjälkeisistä tekniikkamuunnelmista on syytä mainita ainakin Jussilan esittelemät Turret- ja Weaver-tekniikat. Mainitsemisen arvoinen on myös yksi uusimmista ampumistekniikoista, englantilaissyntyisen Paul Castlen kouluttama Center Axis Relock (CAR). Kyse ei CAR:ssa kuitenkaan ole pelkästä ampumistekniikasta, vaan kokonaisesta aseistetun lähitaistelun menetelmästä, jossa CAR-tekniikoiden lisäksi saatetaan harjoitella myös ampujakohtaisesti soveltamaan muita itselle istuvia ampumistekniikoita eri tilanteisiin. Järjestelmä ei liene vielä rantautunut Suomeen laajemmassa mittakaavassa.
Karmen Stavec

Karmen Stavec (s. 21. joulukuuta 1973) on slovenialainen muusikko ja poplaulaja.
Stavec syntyi Länsi-Berliinissä sloveenivanhemmille. Hän siirtyi sittemmin Domžaleen, Sloveniaan, jossa hän liittyi 4 Duo -yhtyeen jäseneksi. Hän opiskeli Ljubljanan yliopistossa ja aloitti vuonna 1998 soolouran.
Stavec edusti Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2003 englanninkielisellä laululla "Nanana". Hän sai seitsemän pistettä ja saavutti 23. sijan. Laulun sloveeninkielisen version nimi on "Lep poletni dan". Ennen euroviisuedustustaan Stavec oli osallistunut Slovenian kansallisiin karsintoihin vuosina 1998, 2001 ja 2002.