google/wiki40b huggingface dataset:
S/S Wenno

S/S Wenno on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1907 Savonlinnan Konepajan telakalla  Savonlinnassa. Alustyypiltään Wenno on rautarunkoinen höyrylotja eli kuramylly. Aluksen rakennutti Miettulan saha hoitamaan sahan puutavarakuljetuksia Saimaalla. Alus rakennettiin Saimaan kanavan sulkualtaiden mittojen mukaan niin että alus kykeni ottamaan mahdollisimman paljon lastia mutta silti liikennöimään kanavassa. Rahdattavia halkoja Wennoon mahtui noin 650 pinokuutiometriä. Alus on ainoa Saimaan tervahöyrylaivastosta säilynyt rautarunkoinen alus.
Mietulan sahan omistuksesta Wenno siirtyi muutaman omistajanvaihdoksen jälkeen Enso-Gutzeit Oy:n omistukseen, joka käytti alusta Saimaan ja rannikon rahtiliikenteessä vuoteen 1964 asti. Tuolloin aluksen ansioliikenne päättyi ja se jäi seisomaan Laitaatsillan telakalle. Vuonna 1972 Puumalan kunta osti jo rapistuneen aluksen ja Puumalan veneseura kunnosti sen talkoovoimin takaisin liikenteeseen. Nykyään aluksella tehdään kesäisin huviristeilyitä.
Muoviräjähde

Muoviräjähde on muovailtavaa räjähdysainetta. Muoviräjähteet on pääsääntöisesti tarkoitettu sotilaskäyttöön, mutta niitä on käytetty myös kaupallisissa räjäytystöissä.
Koska ne ovat kalliimpia kuin perinteiset räjähteet, käyttö rajoittuu kaupallisella puolella erikoistarkoituksiin, kuten mangaaniteräksen lujittamiseen (lujittuu siihen kohdistuvien iskujen voimasta). Louhinnassa muoviräjähteen käyttö on hyvin harvoin tarkoituksenmukaista.

Muoviräjähteet

Tunnetuin muoviräjähde on C-4, jossa räjähtävä aine heksogeeni, käsittää 91 % aineen massasta. Koostumukseen kuuluu myös muovautusaine di(2-etyyliheksyyli) tai dioktyylisebakaatti (5,3 %), sidosaineina polyisobutyleeni (2,1 %) ja dioktyyliadipaatti (DOA) sekä pieni määrä dieselöljyä (noin 1,6 %). C-4:sta edelsi 1960-luvulla C, C2 ja C-3.
Toinen kuuluisa muoviräjähde on tšekkoslovakialainen Semtex, jossa on heksogeenia (RDX) ja pentriittiä (PETN). Erityisesti Semtex on terroristien suosiossa. Muita ovat PENO ja Primasheet.
Suomen puolustusvoimat käytti ennen M-heksogeeniä (muovailtava heksogeeni). Nykyään on siirrytty PENOn käyttöön.
Toisessa maailmansodassa sekoitettiin mineraaliöljyä ja lesitiiniä RDX:ään, jotta saataisiin muovimaista massaa nimeltä Nobel 808, mutta ratkaisu ei ollut erityisen onnistunut.
China Construction Bank

Historia

Vuonna 1954 alkujaan nimellä People's Construction Bank of China (suom. ’Kiinan kansan rakennuspankki’) oli kokonaan Kiinan kansantasavallan omistama valtiollinen pankki, jonka toimintaa maan valtionvarainministeriö johti. Vuonna 1979 pankki asetettiin suoraan Kiinan valtioneuvoston ohjaukseen. Pankkia kehitettiin kasvavassa määrin liikepankiksi. Kehitystä tuki Kiinan kehityspankin (China Development Bank) perustaminen 1994, jolloin valtionpolitiikkaan liityviä lainoitustarpeita saatiin ohjatuksi kehityspankkiin.
Vuonna 1996 nimeksi muutettiin China Construction Bank.
Margareta Haverinen

Brita Margareta Haverinen (oik. Brandt, ent.Haverinen-Hansen; s. 23. marraskuuta 1952 Hämeenlinna) on suomalainen oopperalaulaja, dramaattinen sopraano. Haverisen kilpailumenestyksiä ovat finaalipaikka Tšaikovski-kilpailussa sekä voitot Lappeenrannassa 1975 ja Geneven kansainvälisessä kilpailussa 1978.
Haverinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa laulua Jolanda di Maria Petrisin johdolla sekä viulunsoittoa Ari Angervon johdolla, mutta luopui viulistin urasta laulukilpailuvoittojen vauhditettua hänen kansainvälistä uraansa. Hänen ohjelmistonsa käsittää noin 60 teosta orkesterille ja solistille Beethovenista Luigi Nonoon. Oopperavierailuja hän on tehnyt useisiin Euroopan maihin. Hänen roolinsa ovat vahvoja naishahmoja, kuten Giacomo Puccinin Tosca ja Turandot sekä Richard Wagnerin Ringin Brünnhilde.
Vuonna 2009 Haverinen väitteli musiikin tohtoriksi tutkimuksella Laulajaidentiteetti – avain työelämään: Huomioita laulajan äänen, habituksen ja ohjelmiston suhteesta.
The Michael Schenker Group (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Michael Schenker ja Gary Barden, ellei toisin mainita.
Akseli Paarman

Aksel (Akseli) Arvid Paarman (1. joulukuuta 1904 Sodankylä – 9. helmikuuta 2000 Sodankylä) oli suomalainen poliitikko. Paarman toimi Keskustan kansanedustajana vuosina 1958–1966 ja 1969–1970 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän toimi myös Sodankylän kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Siviiliammattiltaan hän oli maanviljelijä ja toimi viljelijänä Sodankylässä. Paarmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksanteri Paarman ja emäntä Olga Kristiina Moskuvaara. Paarmanin puoliso vuodesta 1928 oli Ida Ainasoja ja heillä oli neljä lasta, Terttu Tellervo (s. 1930), Elli Mirjam (s. 1930), Paavo Pekka Pellervo (s. 1935) ja Pirjo Paula Tuulikki (s. 1947). Paarmanille myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1969. Paarman oli sotilasarvoltaan jääkäri. Paarman oli heinäkuusta 1999 helmikuuhun 2000 iäkkäin elossa oleva kansanedustaja.
Eliminativismi

Eliminativismi on filosofiassa jotakin tyyppiä olevia entiteettejä koskeva näkemys, jonka mukaan kyseistä tyyppiä olevia entiteettejä ei ole olemassa.
Esimerkiksi materialistit ovat eliminativisteja aineettoman sielun suhteen; nykyaikaiset kemistit ovat eliminativisteja flogistonin suhteen; ja nykyaikaiset fyysikot ovat eliminativisteja kalorikin ja valoeetterin suhteen. Filosofian historiassa esimerkiksi kovat deterministit kuten Paroni d'Holbach (1770) olivat eliminativisteja vapaan tahdon suhteen ja David Hume oli eliminativisti minän suhteen.
Nykyään eliminativismilla viitataan useimmiten mielenfilosofiseen eliminatiiviseen materialismiin, jonka mukaan tiettyjä arkipsykologian olettamia entiteettejä, kuten uskomukset tai kvaliat, ei ole olemassa.
Eliminativismi eroaa jotakin tyyppiä olevia ilmiöitä koskevasta reduktionismista, joka ei kiellä ilmiöiden olemassaoloa, mutta pyrkii redusoimaan eli palauttamaan ne jotakin toista tyyppiä oleviin osiin tai toista tyyppiä koskeviin kuvauksiin.
Ninlil

Ninlil (𒀭𒊩𒌆𒆤 DNIN.LÍL, "avoimen kentän valtiatar" tai "ilman valtiatar", alun perin Sud, assyrialais-babylonialainen nimi Mullitu tai Mylitta) oli sumerilaisessa mytologiassa esiintynyt ilman ja etelätuulen jumalatar ja Enlilin puoliso.
Hänen sukunsa on eri myyteissä kuvattu hyvin eri tavalla. Yleensä hänet kuvataan Haian ja Nunbarsegunu (tai Nissaban) tyttäreksi. Toisaalta hän saattoi olla myös Anun ja Nammun tytär. Ninlilin ja Enlilin lapsia olivat ainakin kuun jumala Nanna ja kuoleman jumala Nergal. Myös Ninazu ja Ninurta mainitaan joissain teksteissä Ninlilin lapsina.
Pentti Unho

Pentti Aarne Ilmari Unho (s. 3. heinäkuuta 1928 Helsinki – 15. toukokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen tunnustettu elokuvaaja.
Unhon isä oli ohjaaja-näyttelijä Ilmari Unho ja äiti näyttelijä Kaisu Leppänen. Unho siirtyi elokuva-alalle vuonna 1946 toimien alun perin kuvaajana muun muassa lyhytelokuvissa, etenkin Finlandia-katsausten parissa.
Ensimmäinen Unhon kuvaama pitkä elokuva oli Lakeuksien lukko (1951). Vuosina 1951–1958 Unho toimi kymmenien elokuvien kuvaajana. Hänen tunnetuin kuvaustyönsä lienee Tuntematon sotilas (1955), missä hän työskenteli elokuvan pääkuvaajana Osmo Harkimon rinnalla. Kuvausuransa jälkeen Unho työskenteli toimittajana. Hän oli kuvaajana omaa laatuaan. Hän toimi myös muutamien elokuvien käsikirjoittajana.
Unho kuoli äkillisesti 41-vuotiaana 15. toukokuuta 1970.
Kuriirishakki

Kuriirishakki oli Saksassa 1100-luvulta 1800-luvulle pelattu shakin muunnos. Pelin tavoite oli vastustajan kuninkaan saattaminen mattiin, kuten nykyäänkin shakissa. Mahdollisesti pelissä on myös ollut niin sanottu ryöstövoitto eli vastustajan kaikkien nappuloiden lyönti (kuningasta lukuun ottamatta) on voittanut.

Nappulat

Kuriirishakkia pelattiin 12x8 ruudun laudalla. Valkean oikea nurkkaruutu on valkoinen ja linjat voidaan nykykäytännön mukaan merkitä kirjaimilla a-l, 12 ensimmäisen kirjaimen mukaan. Kuriiripelin nappulat olivat a1-ruudusta lukien: torni, ratsu, norsu, kuriiri, mies, kuningas, visiiri, neuvonantaja, kuriiri, norsu, ratsu ja torni. Mustalla oli samat nappulat 8. rivillä. Valkealla oli 12 sotilasta toisella rivillä ja mustalla vastaavasti 12 sotilasta seitsemännellä rivillä. Torneja, ratsuja, norsuja ja kuriireja kummallakin oli kaksi, loppuja neljää upseeria yksi kummallakin.
Kuriiri liikkui kuten lähetti ja mies-nappula kuten kuningas - se voitiin lyödä tavallisen nappulan tapaan. Visiiri liikkui yhden askeleen vinottain. Torni, ratsu ja kuningas liikkuivat kuten nykyshakissa.
Norsu liikkui kaksi askelta vinottain, riippumatta siitä oliko välissä olevassa ruudussa nappulaa vai ei, eli norsu hyppäsi yhden ruudun yli. Alkuruudussaan j1 sijainneella norsulla oli vain 12 ruutua laudalla: j1 j5 l3 l7 h3 h7 f1 f5 d3 d7 b1 b5. Kaikki neljä norsua pystyivät liikkumaan vain 12 ruutuun, eivätkä eriväriset norsut kohdanneet toisiaan.
Neuvonantaja (saksaksi Schleich) siirtyi yhden ruudun ylös, sivulle tai alas, neljään suuntaan, ei vinottain. Esimerkiksi ruudusta e4 neuvonantaja siirtyi ruutuihin e5, d4, f4 ja e3. Tätä nappulaa ei käytetty keskiajan shakissa, joten se on kuriirishakin oma nappula.
Sotilaat liikkuivat vain yhden ruudun kerrallaan. Sotilas korottui viimeisellä rivillä todennäköisesti visiiriksi, mutta asiasta ei ole varmuutta .
Linnoitusta ei keskiajan kuriirishakissa tunnettu. Kuningas ei saanut hypätä ensimmäisellä siirrollaan, kuten joissain keskiajan shakin muunnelmissa.

Alkupeli

Pelissä pelattiin tavallisesti alkupeli. Valkea siirsi sotilaansa a2-a4, g2-g4 ja l2-l4 sekä visiirin ruutuun g3, musta vastaavat siirrot a7-a5, g7-g5, l7-l5 ja visiiri g6:een. Tämän jälkeen alkoi varsinainen peli.

Historia

Pelin alkuperä on hämärä. Kuriirishakkia tiedetään pelatun Saksassa 1100-luvulta 1800-luvulle, viimeksi Ströbeckin kylässä lähellä Halberstadtin kaupunkia 1800-luvulla. Selenus mainitsee peliä pelatun myös Saksan naapurimaissa .

Kuriirishakki taiteessa

Todennäköisesti ensimmäisen shakkiaiheisen öljyvärimaalauksen Shakinpelaajat maalasi hollantilainen Lucas van Leyden vuonna 1508. Maalauksessa pelataan kuriirishakkia.
Captive

Pelaaminen

Peli on tulevaisuuteen sijoittuva science fiction -henkinen roolipeli, jossa pelaaja päähenkilö on vanki ja ohjaa neljän droidin ryhmää etänä tavoitteena vapauttaa itsensä.
Pelissä on kenttägeneraattori, jonka seurauksena pelissä on 65 536 yksilöllistä luolastoa.

Vastaanotto

Peli on saanut Computer + Video Games -lehden arvostelussa arvosanaksi 94%.
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 86%.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1960

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1960 pelasi kymmenen joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi kaksi joukkuetta. Mestaruuden voitti Lahden Kimmo puhtaalla pelillä.
SM-sarjan järjesti Suomen Lentopallokomitea, jossa jäseninä olivat TUL ja Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton lentopallojaosto (SVUL), koska TUL ei hyväksynyt Lentopalloliittoa komitean jäseneksi.

Suomen Lentopalloliiton mestaruus

Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Helsingin Tarmo. Seuraaviksi sijoittuivat Lahden Kimmo ja Lentopallo -55.

Työväen Urheiluliiton mestaruussarja

TUL:n miesten mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa, toisena Porin Pyrintö ja kolmantena Koiton Riento.
Mestarit: Olavi Kauhanen, Matti Mestola, Martti Nyyssönen, Pekka Vilen, Reijo Siren, Raimo Lehto, Lauri Syrjä, Seppo Janhunen ja huoltaja Veikko Jalava.
Kuvat.fi

Historia

Palvelua tuotti alun perin Nebula Oy nimellä 1g, joka viittasi palvelun tarjoamaan levytilaan. Myöhemmin palvelua alkoi tuottaa Mediadrive Oy ja levytila kasvatettiin 50 gigatavuun.
Palvelun tuottava Mediadrive Oy on ostanut ja integroinut palveluun useita suomalaisia kuvapalveluja kuten Kuvaboxin, ii2:n  sekä fotopankin.
Jish

Maantiede

Jish sijaitsee Israelin pohjoisosassa Safedin kaupungin luoteispuolella Ylä-Galileassa.

Historia

Nykyinen Jish on yhdistetty historialliseen Giscalan kaupunkiin. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty merkkejä kanaanilaisista ja juutalaisista pronssi- ja rautakaudelta. Historiallisissa lähteissä Giscala mainitaan ensimmäisen kerran ensimmäiseen juutalaissodan yhteydessä. Selootit puolustivat muurien suojaamaa kaupunkia roomalaisia vastaan, mutta lopulta puolustajat pakenivat Jerusalemiin ja kaupunki antautui. Sittemmin kylässä oli juutalainen yhteisö ainakin 1200-luvulle saakka. Myöhemmin sen asukkaat olivat kristittyjä ja muslimeja.
Israelin asevoimat valtasivat kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana lokakuussa 1948. Monet kylän alkuperäisista asukkaista pakenivat etenevien israelilaisten tieltä. Paikalle muutti sittemmin maroniitteja läheisestä Kafr Birʿimin kylästä.

Väestö

Jishin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 090. Vuonna 1968 vastaava lukema oli 1 650. Kylän asukkaiden enemmistö on kristittyjä maroniitteja. Kylässä on myös kaksi vähemmistöä; muslimit muodostavat noin 35 % väestöstä ja ortodoksit noin 10 %.
Jish on Israelin maroniittien tärkein keskus. Maroniitit eivät välttämättä miellä itseään Israelin arabeiksi. Vuodesta 2014 israelilaiset ovat voineet ilmoittautua myös aramelaisiksi. Jish on ollut yksi aramealaisen liikkeen keskuksista, ja kylässä on järjestetty myös esimerkiksi aramean opetusta.
Tähdet, tähdet (kappale)

Cover-versiot

Anne Mattila julkaisi kappaleesta oman versionsa 2008 Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle -levylle ja tämä levytys päätyi myös Annen samana vuonna julkaistulle omalle kokoelmalle 40 Unohtumatonta Laulua. Ville Valo levytti oman versionsa Agentsin kanssa 2019 julkaistulle Ville Valo & Agents -levylle. Waltari on coveroinut kappaleen englanniksi vuonna 1997 julkaistulla Space Avenue -albumillaan nimellä ”Stars”
Kreatiinikinaasi

Olosuhteet

Kreatiinikinaasin massa vaihtelee eliöstä riippuen 42–371 kilodaltonin välillä. Toimiakseen kunnolla entsyymiin täytyy olla kiinnittyneenä magnesiumioneja ja ihmisellä lisäksi myös mangaania. Entsyymin toimintaa haittaavat halogeenien anionit, tiettyjen metallien kuten kuparin ionit ja useat orgaaniset molekyylit kuten 4-hydroksinonenaali, etyylimalonihappo ja jodiasetamidi. Parhaiten kreatiinikinaasi toimii lämpötilan ollessa eliöstä riippuen 0,5–45 °C ja pH:n ollessa 6–9.

Kreatiinikinaasi ja sairaudet

Kreatiinikinaasitaso on korkealla fyysisten suoritusten jälkeen. Korkeita kreatiinikinaasipitoisuuksia tavataan myös lihasdystrofiaa, myosiittia ja sydänlihastulehdusta sairastavilla. Korkea entsyymitaso voi olla myös merkki tukoksesta sepelvaltimossa.
Matala kreatiinikinaasitaso voi olla merkki alkoholin aiheuttamasta maksasairaudesta tai nivelreumasta.
Hitsaaja

Hitsaaja (joskus myös hitsari) hitsaa yleensä esivalmistellut, työstetyt osat - työkappaleet yhteen. Työkappaleista käytetään hitsauksen yhteydessä myös käsitettä perusaine.
Hitsaaja voi suorittaa pätevyyskokeen teräksille standardin SFS-EN 9606-1 mukaan ja pätevöityä näin hitsaajana. Pätevyyskokeen suorittaneesta hitsaajasta käytetään nimitystä pätevöitetty hitsaaja. Tämä on korvannut kokonaan aikaisemman menettelyn ja nimikkeen luokkahitsaaja. Hitsaajan pätevyyskokeella pyritään varmistamaan riittävä osaaminen ja samalla hitsatuissa rakenteissa laatutaso. Kokeen hyväksytyn suorittamisen jälkeen hitsaajan pätevyys on voimassa enintään kaksi vuotta, edellyttäen kuuden kuukauden väleiden allekirjoituksin vahvistettuja tarkistuksia. Eri perusaineille ja hitsaustavoille on omat pätevyyskokeensa.
Hitsaajat työskentelevät muun muassa konepajoissa, telakoilla ja rakennustyömailla.
Hitsatuissa rakenteissa hitseille asetetaan laatuvaatimuksia, jotta saavutetaan esimerkiksi riittävä lujuus ja korroosionkestävyys. Käytettävissä on yhdenmukaistetut hitsien laatuvaatimukset, jotka on porrastettu kolmeen hitsiluokkaan; B, C ja D (vaativin on B). Luokat määritellään SFS-standardeissa "SFS-EN 30042 : Alumiinin kaarihitsaus. Hitsiluokat 1994-09-19. 1. painos" sekä "SFS-EN 25817 : Terästen kaarihitsaus. Hitsiluokat 1993-01-04. 1. painos". Hitsaajan pätevyyskokeessa koekappaleen hitseille hyväksymiskriteerinä on hitsiluokka B muutamin poikkeuksin.
Hitsaaja voi suorittaa International Welder- (IW) eli kansainvälisen hitsaajan- tutkinnon (aikaisemmin European Welder (EW) eli eurooppalainen hitsaaja) kolmella eri tasolla; piena-, levy- ja putkitaso, eri hitsausprosesseilla; puikko (111), MIG/MAG (131, 135, 136), TIG (141) ja eri perusaineilla. Yhtenäisten koulutusjärjestelyjen ja tutkintokäytäntöjen tarkoituksena on edistää vapaata työn ja tuotteiden liikkuvuutta. Kyseisen järjestelmän mukaista koulutusta ja tutkintoja on tarjolla ammatillisissa oppilaitoksissa.
Mielakan hiihtokeskus

Mielakan hiihtokeskus on Kouvolassa Mielakan kaupunginosassa sijaitseva hiihtokeskus.
Hiihtokeskuksessa on seitsemän valaistua ja tykkilumetettua rinnettä: ilmainen lastenrinne, kokeneille laskijoille tarkoitetut Vauhtirinne ja Kilparinne. Lisäksi keskuksessa on loivempia rinteitä kuten Pohjoisrinne ja Turistirinne. Pohjoisrinteessä sijaitsee vuosittain laskijoiden toiveiden mukaan uudistettu Street. Hiihtohissejä on viisi, joista yksi on pulkkamäessä sijaitsevan tuubimäen hissi. Mielakan korkeus on 71 metriä ja pisin rinne noin 350 metriä pitkä.
Lisäksi Mielakan hiihtokeskuksesta löytyy ravintola sekä maksulliset pulkkamäet (=Lastenmaa) ja 22 kilometriä maastohiihtolatuja. Mielakka toimii kotirinteenä Kouvolan hiihtoseuralle (KHS). Mielakan rinteiltä vauhtia menestykseensä ovat ottaneet muun muassa lumilautailun maailmanmestari Roope Tonteri, telemarkin nuorten maailmanmestari Mikko Huupponen sekä alppihiihtäjät Jukka Rajala ja Nina Halme.
Apulietsoin

Apulietsoin eli sutari on koje, jolla vetoa voidaan lisätä myös höyryveturin seistessä.
Tämä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten.
Apulietsoimen syöttösuutin on sijoitettu vetopuhaltimen yläpäähän; se on useimmissa vetureissa ympyränmuotoinen, yläpinnaltaan rei´itetty putki kattilasta tulevan syöttöhöyryputken päässä; kun sen käyttöventtiili avataan, suuttimesta purkautuva höyrysuihku aikaansaa saman vaikutuksen kuin poistohöyrypurkauskin eli vetää nokikaapista ilmaa mukanaan ja siis pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä. Vaikutus etenee tuliputkien kautta tulipesään ja vetää pesässä kehittyvät palokaasut puoleensa ja edelleen ulos piipusta. Näin vältetään ns. leiskahdus eli pesään kertyvien savukaasujen räjähdysmäinen syttyminen, joka ilman lisävetoa syntyisi kun pesään tulvahtaa suuri määrä happea silloin kun luukku avataan.
Korismaattimutaasi

Korismaattimutaasi on entsyymi, joka katalysoi korismiinihapon isomeroitumista prefeenihapoksi. Entsyymiä esiintyy kasveissa ja bakteereissa, mutta ei eläimissä. Korismaatimutaasilla on tärkeä rooli aromaattisten aminohappojen biosynteesissä. Entsyymin EC-numero on 5.4.99.5 ja CAS-numero 9068-30-8.

Rakenne ja toimintamekanismi

Korismaattimutaasi on kasveissa ja bakteereissa rakenteeltaan homodimeeri tai -trimeeri eli koostuu kahdesta tai kolmesta keskenään samanlaisesta alayksiköstä. Alayksiköt koostuvat kolmesta α-kierteestä, jotka ovat kiinnittyneet toisiinsa lyhyillä silmukoilla. Jokaisessa alayksikössä on katalyyttisesti aktiivinen keskus ja katalyyttisesti aktiivisia aminohappoja ovat arginiini, asparagiini, kaksi asparagiinihappoa ja tyrosiini. Lisäksi substraatin sitoutumista ja siirtymätilan stabilointia varten korismaattimutaasin aktiivisessa keskuksessa on myös valiini- ja isoleusiiniaminohappoja. Alayksiköt järjestäytyvät siten, että kaikkien alayksiköiden aktiiviset keskukset ovat lähekkäin.
Korismaattimutaasin katalysoima reaktio on perisyklinen ja tarkemmin sigmatrooppinen Claisen-toisiintuminen. Reaktiossa korismiinihapon 5-asemassa olevan hiilen ja happiatomin välinen sidos katkeaa samalla, kun kaksoissidos hiilten C1 ja c6-väliltä siirtyy hiilten C6 ja C5 välille. 1-asemassa oleva hiili muodostuu uuden sidoksen korismiinihapon metyleeniryhmän kanssa. Mekanismi on pystytty varmentamaan syntetisoimalla reaktion siirtymätila-analogi, joka toimi korismiinihapon inhibiittorina. Eräiden bakteerien kuten Escherichia coli -bakteerien korismaattimutaasit kykenevät katalysoimaan myös prefeenihapon hapetusta 4-hydroksifenyylipalorypälehapoksi. Osalla bakteereista kuten Bacillus subtilis -bakteereilla tätä varten tarvitaan toinen entsyymi prefenaattidehydrogenaasi.
Korismaattimutaasin toimintaa inhiboivat entsyymin tuote prefeenihappo sekä aromaattiset aminohapot fenyylialaniini, tryptofaani ja tyrosiini sekä eräät metallit kuten kupari ja koboltti.
Mika Luukkanen

Ura

Luukkanen aloitti koripallon Panttereiden juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1985–1986. Hän edusti seuraa vuoteen 1989 asti ennen siirtymistään Helsingin NMKY:hyn, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuodet 1991–1996 Luukkanen pelasi jälleen Panttereissa, jonka jälkeen hän siirtyi Torpan Poikiin. Kaudella 1996–1997 hänet valittiin SM-sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Luukkanen pelasi Torpan Pojissa vuoteen 2000 asti, ja kauden 2000–2001 hän pelasi jälleen Panttereissa.
HMS Nigeria

Palvelus

HMS Nigeria liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jossa alus palveli aina vuoteen 1944 saakka. Alus otti osaa 1940  Pohjois-Atlantin saattueiden suojaamiseen, hyökkäykseen Lofooteille sekä maaliskuussa 1941 Saksan laivaston kaappareiden jahtaamiseen Islannin vesillä.
HMS Nigeria valtasi kesäkuussa 1941 saksalaisen säälaiva Lauenburgin Jan Mayenin edustalla, jolloin liittoutuneet saivat haltuunsa merkittäviä koodaukseen liittyviä asiakirjoja. Alus otti vielä samana kesänä osaa Huippuvuorten operaatioon ja yhdessä HMS Auroran kanssa upotti 6. syyskuuta Bremsen Nordkapin edustalla.
HMS Nigeria oli pääosan vuodesta 1942 suojaamassa Jäämeren saattueita ennen elokuista siirtoaan Välimerelle. Välimerellä alus otti osaa operaatio Pedestaliin, jolloin siihen osui 12. elokuuta Skerkin matalikon läheisyydessä italialaisen sukellusveneen Axumin laukaisema torpedo, joka aiheutti suurta tuhoa aluksella. HMS Nigeria lähetettiin tilapäiskorjausten jälkeen Yhdysvaltoihin Charlestowniin telakalle. Alus palasi palvelukseen kesäkuussa 1943.
HMS Nigeria lähetettiin 1944 Itäiseen laivastoon, jonka mukana alus suojasi tukialusrynnäköitä japanilaisten hallitsemille öljynjalostamoille sekä lentokentille Itä-Intiaan. Alus suojasi tammikuussa 1945 Arakanin maihinnousua ja palveli sodan lopun Intian valtamerellä, kunnes Malesiassa olleet japanilaiset joukot antautuivat.
Sodan päätyttyä HMS Nigeria palasi joulukuussa 1945 Devonportiin huollettavaksi palaten palvelukseen huhtikuussa 1946. Alus liitettiin 6. Risteilijäviirikön lippulaivaksi Etelä-Atlantin asemalle, kunnes se palasi syyskuussa 1950 Englantiin. Alus sijoitettiin palattuaan reserviin, jossa se toimi majoitusaluksena Devonportissa.

INS Mysore

HMS Nigerian myynnistä Intialle ilmoitettiin 8. huhtikuuta 1954 ja alus siirrettiin lokakuussa 1954 Cammell Lairdin telakalle, josta se palasi huhtikuussa 1957. Alus luovutettiin 29. elokuuta 1957 virallisesti Intian laivastolle ja nimettiin INS Mysoreksi. Se kolaroi 1959 Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Hoguen kanssa, jolloin hävittäjän keula vaurioitui pahoin. Alus palveli 1975 koululaivana ja se poistettiin palveluksesta 20. elokuuta 1985 ja romutettiin seuraavana vuonna.