google/wiki40b huggingface dataset:
Sametti

Sametti on tiheänukkainen kangaslaatu. Kankaasta syntyy samettia, kun kuteeseen jätetään ylimääräisiä silmukoita, jotka voidaan leikata auki tai jättää lenkeiksi, niin että syntyy nukkamainen pinta.
Sametin kutomisen taito lienee peräisin Kaukoidästä. Eurooppalaisissa kirjoituksissa se mainitaan 1200-luvulta asti ja on tunnistettavissa saman ajan ylhäisten muotokuvista. Ensimmäiset tunnetut sametinkutojat olivat Italiassa, myöhemmin painopiste siirtyi flaamien alueelle ja 1500-luvulla samettimuodin mekka oli Brugge Belgiassa.
Samettia valmistettiin jo 1100-luvulla. Silloin raaka-aineina olivat pellava, puuvilla, silkki tai villa.
Koska sametti on paksua olematta jäykkää, se laskeutuu kauniisti ja on suosittu hameiden ja verhojen materiaali. Samettiverhot parantavat huoneen akustiikkaa vähentämällä kaikua. Romaninaisen perinteinen hame on mustaa samettia, jota on hameessa useita metrejä.
Vakosametissa nukka ei peitä koko pintaa, vaan pelkkiä raitoja. Vakosamettifarkut ja -takit olivat muodissa 1970-luvulla ja uudelleen 2000-luvulla.
Trikoosametti on samettimaisen nukkapintaista trikooneulekudosta. Se nousi Suomessa suosioon 1970-luvun keskivaiheilla arki- ja oloasujen materiaalina.
Uusikirkko

Historia

Löytöjen perusteella Uudellakirkolla on ollut pysyvää asutusta jo kivikaudella. Itsenäisenä seurakuntana nimi mainitaan ensimmäisen kerran v.  1445, jolloin se oli eronnut Muolaan eli Pyhän Ristin seurakunnasta.
Elokuussa 1911 keisari Nikolai I antoi lakiehdotuksen Kivennavan ja Uudenkirkon kuntien liittämisestä Pietarin kuvernementtiin. Yhtenä perusteluna asialle oli (silloin vielä Kivennavan kuntaan kuuluneen) Terijoen huvilayhdyskunnan runsas venäläisväestö. Ehdotus annettiin myös Suomen eduskunnan hyväksyttäväksi, mutta sai Suomessa osakseen ankaraa vastustusta ja jäi toteuttamatta. Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1920 Tarton rauhassa vahvistettiin vanha suuriruhtinaskunnan raja Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliseksi rajaksi.
Uudenkirkon alueesta erotettiin itsenäiseksi pitäjiksi myöhemmin Kuolemajärvi (1871) ja Kanneljärvi (1925). Tyrisevän kylä siirrettiin osaksi Terijoen kuntaa 1927. Näin ollen myös Uusikirkko jäi vielä silloin Suomelle.
Talvisodassa Uusikirkko joutui Neuvostoliiton haltuun  4. joulukuuta 1939.
Uudenkirkon väestö sijoitettiin jatkosodan jälkeen Salon seudulle seuraaviin kuntiin: Angelniemi, Halikko, Karuna, Koski Tl, Marttila, Perniö, Sauvo ja Somero.

Kylät

Airikkala, Anterola, Anttonala, Elinälä, Haapala, Halila, Halola, Harju, Himottula, Hyttilä, Hälkölä, Häme, Hänniloja, Hännilä, Hötsölä, Iivattala, Inonkylä, Jaakkovala, Jokela (Lohela), Jorola, Jäppilä, Järmilä, Kaipiala (Lampaala), Kalliola, Kanneljärvi, Kauppola, Kelola, Keppola, Kirjavala, Kirkkojärvi (kirkonkylä), Kirstinälä, Kiskola, Kitula, Kokkola, Kunttila, Kuujärvi, Kuuterselkä, Lahdenperä, Leistilä, Leistola, Lempiälä, Liikola, Makula, Mesterjärvi, Metsäkylä, Myttyniemi, Mäkienmäki, Neuvola, Peippola, Putrola, Päätilä, Ritarila, Rumpula (Piispala), Sinkkola, Sortavala, Sykiälä, Taamala, Talpola, Tarkkala, Tirttula, Toivola, Tommila, Tyrisevä, Uimola, Uiskola, Uskila, Vohnala, Vihmala, Villikkala, Vitikkala
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 20 koulupiiriin.
Conner Bleackley

Ura

Bleackley varattiin WHL-joukkue Red Deer Rebelsiin ensimmäisellä kierroksella numerolla 21.
Toisella kokonaisella kaudellaan 2013–2014 Red Deer Rebelsissä Bleackley nimettiin joukkueen kapteeniksi 17-vuotiaana.
Bleackley varattiin Colorado Avalancheen ensimmäisellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2014.
Debora Caprioglio

Debora Caprioglio (s. 3. toukokuuta 1968 Mestre) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Tinto Brassin elokuvassa Kullanmuru (Paprika, 1991). Hän oli 1980-luvun lopussa kihloissa näyttelijä Klaus Kinskin kanssa.
Kokkolan tuulipuisto

Kokkolan tuulipuisto oli Kokkolan kaupungin edustalle Kokkolan sataman aallonmurtajille kaupungin vuokraamalle alueelle rakennettu tuulipuisto, jossa oli kaksi PVO-Innopowerin 1 MW:n Winwind-tuulivoimalaa. Lokakuussa 2015 Innopower tiedotti voimaloiden purkamisesta.
Moskovan fysiikan ja teknologian instituutti

Moskovan fysiikan ja teknologian instituutti (ven. Московский Физико-Технический институт (государственный университет), Moskovski fiziko-tehnitšeski institut (gosudarstvennyi universitet), lyhenne MFTI (GU), kansainvälisesti MIPT (SU), puhekielessä Fizteh) on Venäjän johtavia teknillisiä korkeakouluja. Se on valtionyliopisto jossa opiskelee noin 5000 opiskelijaa. Se sijaitsee Dolgoprudnyin ja Žukovskin kaupungeissa Moskovan liepeillä. Rehtori on Nikolai Kudrjavtsev (2009).

Historia

Instituutin perusti Neuvostoliiton tiedeakatemia Pjotr Kapitsan aloitteesta helmikuussa 1946. Se aloitti toimintansa 25. marraskuuta 1946 Moskovan valtionyliopiston tiedekuntana ja itsenäistyi kokonaan vuonna 1951. Siitä pyrittiin jo alun perin tekemään huippuyliopisto. Sen opinto-ohjelmaa alettiin myöhemmin kutsua "Fizteh-systeemiksi".
Cristóbal Colón (1887)

Palvelus

Alus siirrettiin Karibialle ja haaksirikkoutui lähellä Pinar del Rio'a Kuuban rannikolla 29. syyskuuta 1895. Hurrikaani murskasi hylyn 1. lokakuuta.
Vladislav III

Vladislav III (1424–1444) oli Puolan kuningas 1434-1444 ja Unkarin kuningas 1440–1444.
Hän oli Vladislav II Jagiellon poika ja seurasi isäänsä valtaistuimelle kymmenvuotiaana. Useimmat pätökset teki kuitenkin hänen isänsä läheinen ystävä, Krakovan piispa Oleśnicki. Tämä järjesti myös sen, että Unkarin Habsburgeja vastustavat aateliset äänestivät Vladislavin kuninkaaksi vuonna 1440 kuningas Albrekt II:n kuoltua. Tästä seurasi kuitenkin kolmen vuoden sisällissota, kun Albrektin leski yritti saada kruunun vastasyntyneelle pojalleen Ladislaus V:lle.
Vuonna 1443 Vladislav ja hänen tärkein unkarilainen tukijansa János Hunyadi johtivat 40 000 miehen armeijan Balkanille. He saivat turkkilaiset vetäytymään Serbiasta ja Albaniasta. Kaksi päivää rauhansopimuksen jälkeen Vladislav rikkoi sen uskonnon nimissä ja hyökkäsi uudelleen turkkilaisten kimppuun. Turkkilaiset voittivat Varnan taistelun ja Vladislav sai taistelussa surmansa.
Leena Peltola

Leena Liisa Töllevi Peltola (ent. Savolainen, o.s. Wallenius; 16. marraskuuta 1921 Rovaniemi – 27. marraskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kuvataidealan vaikuttaja.
Peltola opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa vuodesta 1945 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1949. Hän oli Ateneumin taidemuseon palveluksessa 1952–1985, josta viimeiset viisitoista vuotta apulaisintendenttinä (apulaisjohtajana). 
Urallaan Peltola toimi useiden säätiöiden taideasiantuntijana sekä kirjoitti suuren määrän artikkeleita ja taiteilijakirjojen ja näyttelyluetteloiden tekstejä. Hänelle myönnettiin vuonna 1989 professorin arvonimi ja 1999 Lapin yliopistosta kunniaprofessorin arvo merkittävästä työstä Rovaniemen ja koko Lapin kuvataide-elämän hyväksi sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston kunniapalkinto vuonna 1992.
Riikka Uosukainen

Riikka Uosukainen (s. 14. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Yle Uutisten politiikan toimittajana. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa Yleisradion Ajankohtaistoiminnan päällikkönä, johon hän siirtyi Yle Uutisten politiikan toimituksen päällikön tehtävistä elokuussa 2012.
Uosukainen tuli Yleisradioon töihin vuonna 1979. Uosukainen oli 1980-luvulla yksi TV-uutisten pääankkureista. Hän lopetti uutistenlukijantyön 1990-luvun alussa, mutta palasi takaisin vanhaan toimeensa elokuussa 2007. Uosukainen on juontanut myös Yle TV1:n illan pääuutislähetyksen jälkeisiä ajankohtaisohjelmia A-studiota ja A-talkia sekä nähty johtamassa vaalipaneeleita ja juontamassa vaalivalvojaisohjelmia. Esimiestehtävät hän jätti vuonna 2017. Vuosina 2017–2019 Uosukainen työskenteli Ylen Tukholman kirjeenvaihtajana, minkä jälkeen hän palasi takaisin Ylen politiikan toimitukseen.
Valkealammi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Parannesjoen valuma-alueeseen (35.493) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.
Janne Mursu

Juho (Janne) Mursu (24. kesäkuuta 1897 Ii – 11. helmikuuta 1930) oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan ryhmänjohtajana ja Viron vapaussotaan vänrikkinä Pohjan Poikani rykmentissä.

Perhe ja koulutus

Mursun vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Mursu ja Ida Höyhtyä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Anna Matilda Dahlin kanssa. Hän kävi kansakoulun.

Jääkärikausi

Mursu työskenteli maanviljelijänä Iissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Mursu astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan ryhmänjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Raudussa.
Mma Ramotswe

Mma Ramotswe (Precious Ramotswe) on kirjailija Alexander McCall Smithin luoma fiktiivinen naishahmo. Mma Ramotswe on päähenkilö McCall Smithin Botswanaan sijoittuvassa Mma Ramotswe tutkii -kirjasarjassa (engl. The No 1 Ladies' Detective Agency). Kirjojen pohjalta on tehty myös televisiosarja.
Mma Ramotswe asuu Botswanassa Gaboronessa, minne hän myös on perustanut oman yksityisetsivätoimiston. Yritys on Botswanan ensimmäinen etsivätoimisto ja siinä työskentelee Mma Ramotswen lisäksi hänen sihteerinsä ja opetettavansa Grace Makutsi. Toimisto tulee taloudellisesti juuri ja juuri toimeen. 
Mma Ramotswe on luonteeltaan viisas, älykäs, kärsivällinen ja empaattinen. Hän pyrkii toimimaan mahdollisimman oikeudenmukaisesti mutta samalla lempeästi. Mma Ramotswe on valmis antamaan anteeksi niille, jotka katuvat pahoja tekojaan, mutta muista piittaamattomille ihmisille hän antaa mielellään oivaltavasti suunnitellun opetuksen.
Näistä hänen ominaisuuksistaan johtuu, että kun asiakkaat pyytävät toimistosta apua jonkin asian selvittämiseen, Mma Ramotswe ei tyydy pinnallisiin vastauksiin. Sen sijaan hän selvittää ihmisten ja tapahtumien todellisen luonteen. Mma Ramotswe mietiskelee asioita usein rooibos-teekupin ja Mma Makutsin seurassa. Tultuaan ratkaisuun hän järjestelee asioita niin, että kaikki osapuolet voivat olla tyytyväisiä. Monesti tämä tarkoittaa keskustelua asiakkaiden ja muiden asianomaisten kanssa, jotta osapuolet alkaisivat ymmärtää toisiaan ja menneisyyden tapahtumat saataisiin soviteltua.
Mma Ramotswe on perinyt moraalinsa ja maailmankatsomuksensa suuresti rakastamaltaan edesmenneeltä isältään Obed Ramotswelta. Muita hänen ihailemiaan henkilöitä ovat kuningatar Elisabet II, Nelson Mandela sekä Sir Seretse Khama. Mma Ramotswe pohtii usein hieman surumielisesti, miten Botswana on muuttunut hänen lapsuusajoistaan, sillä hänen mielestään ihmiset välittivät silloin enemmän toisistaan.
Myös kauneusihanteet ovat muuttuneet Mma Ramotswen nuoruudesta. Mma Ramotswe, samoin kuin moni muu kirjan vanhemman polven botswanalainen, kannattaa kuitenkin yhä "perinteistä ruumiinrakennetta". Mma Ramotswe onkin ylpeä omasta, pyöreästä ulkomuodostaan. 
Mma Ramotswella oli nuoruudessaan onneton avioliitto huonosti käyttäytyvän jazz-muusikon Note Mokotin kanssa. Eron jälkeen Mma Ramotswe on pysytellyt pitkään naimattomana, eikä hänellä ole lapsia. Nelissäkymmenissään hän kuitenkin lupautuu menemään naimisiin Gaboronessa arvostetun autonkorjaajan J.L.B. Matekonin kanssa, ja saa tämän seurauksena myös kaksi ottolasta nimiltään Motholele ja Puso.
Mustaviuhkaevä

Koko ja ulkonäkö

Mustaviuhkaevä kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Siinä on tummalla pohjalla vaaleita helmimäisiä kuvioita. Evien reunassa on neonsininen raita.

Alkuperä

Mustaviuhkaevä on kotoisin Etelä-Amerikasta: Argentiinasta, Uruguaystä ja Paraguaystä

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Mustaviuhkaevät ovat kausikaloja, joiden hedelmöittyneet munat kuivuvat ennen kuoriutumistaan. Ne ovat sopeutuneet elämään lammikoissa, jotka kuivuvat kuivan kauden aikana. Akvaarioharrastajat levittävät altaan pohjalle turvetta, johon Mustaviuhkaevät kaivavat munansa. Turvetta kuivatellaan kuutisen viikkoa. Sen jälkeen voi simuloida sadekautta laittamalla turpeen munineen veteen, ja munat kuoriutuvat.
Koiraat ovat aggressiivisia toisilleen, eikä samassa altaassa voi pitää kahta koirasta, koska ne taistelevat toisen kuolemaan asti.

Vesiolot ja ravinto

Mustaviuhkaevät syövät matoja ja hyönteisiä.
Woldemar Wisa

Woldemar Weselow myöh. Wisa (5. helmikuuta 1892 Hämeenlinna - 2. huhtikuuta 1955) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä komppanianpäällikkönä sekä Vienan sotaretkeen pataljoonan komentajana.

Perhetaustat

Hänen vanhempansa olivat kauppias Alexander Weselow ja Toini Sofia Sandström. Hänet vihittiin ensimmäiseen avioliittoon vuonna 1913 Arla Gabriella Veckmanin kanssa, josta hän erosi vuonna 1918 ja avioitui uudelleen vuonna 1920 Aili Rauha Hagelbergin kanssa.

Opinnot

Weselow kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Turkulaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Saksassa Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1912–1913 ja Reutlingenin tekstiiliopistossa, missä hän suoritti diplomi-tutkinnon vuonna 1914. Hän teki opintomatkoja koskien kutomoteollisuutta muun muassa Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan ja Sveitsiin.

Jääkärikausi

Weselow liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 17. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa, Schmardenin hyökkäykseen sekä Aa-joen talvitaisteluihin. Hän suoritti vuonna 1917 Libaussa pidetyn sotakoulun B-kurssin.

Suomen sisällissota

Weselow saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi Kenttälennätinpataljoonaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin Mikkelin 2. pataljoonan 5. komppanian päälliköksi ja määrättiin 21. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan (nimi myöhemmin Etelä-Savon rykmentin 2. pataljoona) komentajaksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Mouhussa, Nurmaalla, Paljakalassa, Voikoskella, Huhdasjärvellä, Mäkelässä ja Oravalassa Voikan ja Kymintehtaitten valtauksiin.
Oksolamiini

Ominaisuudet ja käyttö

Oksolamiini on sellaisenaan huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Usein sitä käytetään sitraattisuolana, joka on hieman veteen ja alkoholeihin liukenevaa kiteistä ainetta. Oksolamiini vaikuttaa pääasiassa ääreishermostoon ja estää yskimisrefleksiä. Se vaikuttaa hieman myös keskushermostoon. Yskimistä hillitsevän vaikutuksen lisäksi oksolamiinilla on myös puuduttavia, kouristuksia ehkäiseviä ja tulehdusta hillitseviä vaikutuksia. Teholtaan oksolamiini on verrattavissa kodeiiniin tai on hieman sitä tehottomampi.

Haittavaikutukset

Oksolamiini voi aiheuttaa erityisesti pienille lapsille hallusinaatioita.
Şehzade

Şehzade (turk. Şehzade; [ʃehzaːˈde]) oli Osmanien valtakunnassa käytössä ollut prinssiä, eli sulttaanin poikaa, tarkoittava arvonimi. Osmanien tavan mukaan taustaa, arvoa tai asemaa nimet olivat kiinteästi osa kantajansa omaa nimeä varsinkin virallisissa yhteyksissä. Şehzadea käytettiin varsinaisen nimen edessä (esimerkiksi Şehzade Halil).
Şehzade juontui persiankielisestä termistä šāhzādeh, joka on yhdistelmä hallitsijaa tarkoittavasta sanasta šaahi ja jälkeläistä tarkoittavasta jälkiliitteestä -zade. Myös Persiassa šāhzādeh tarkoitti prinssiä.
Osmanien valtakunnan alkuaikoina prinssistä käytettiin nimitystä çelebi. Esimerkiksi sulttaani Bayezid I:n pojat Mehmed Çelebi, Süleyman Çelebi, Musa Çelebi, İsa Çelebi ja Mustafa Çelebi taistelivat keskenään vallasta 1400-luvun alussa vallinneen Osmanien interregnumin aikana. Mehmed voitti yli kymmenen vuotta kestäneen valtataistelun ja kruunautti itsensä sulttaaniksi. Hän myös otti käyttöön şehzaden çelebin tilalle.
Şehzade oli osmaniprinssien arvonimenä 1700-luvun loppuun, jolloin sulttaani Abd-ul-Hamid I:n hallinnon aikana prinssin ensisijaiseksi arvonimeksi tuli varsinaisen nimen jälkeen käytetty efendi (esimerkiksi Abdülmecid Efendi). Şehzadea saatettiin silti käyttää ohella, jolloin prinssiyttä kuvaavat arvonimet kirjoitettiin varsinaisen nimen molemmin puolin (Şehzade X Efendi).
Kevin Carter

Kevin Carter (13. syyskuuta 1960 Johannesburg – 27. heinäkuuta 1994) oli eteläafrikkalainen lehtivalokuvaaja. Maaliskuussa 1993 Carter otti lähellä Ayodin kylää Etelä-Sudanissa valokuvan nälkää näkevästä pikkutytöstä ja korppikotkasta. Valokuva myytiin The New York Timesille, jossa se julkaistiin 26. maaliskuuta 1993. Sadat huolestuneet lukijat ottivat välittömästi yhteyttä lehteen, koska halusivat tietää selvisikö tyttö. Valokuva julkaistiin useissa sanomalehdissä ympäri maailman.
12. huhtikuuta 1994 New York Timesin ulkomaankuvien päätoimittaja Nancy Buirski soitti Carterille ja ilmoitti tämän voittaneen valokuvallaan Pulitzer-palkinnon. Keskiviikkoiltana 27. heinäkuuta 1994 henkisistä sekä taloudellisista ongelmista kärsinyt Carter teki Braamfonteinspruit-joen rannalla autossaan pakokaasulla itsemurhan.
Walesilaisen rockyhtye Manic Street Preachersin vuoden 1996 albumilla Everything Must Go on myös singlenä julkaistu kappale ”Kevin Carter”. Dan Krauss on ohjannut ja tuottanut Carterin elämästä vuonna 2005 Oscar-ehdokkuuden saaneen dokumentin The Death of Kevin Carter: Casualty of the Bang Bang Club. ”The Bang Bang Club” oli neljän eteläafrikkalaisen valokuvaajan ryhmä, jonka jäsen Carter oli.
Balkanin taistelut (ensimmäinen maailmansota)

Romanian taistelut

Romania oli ennen sotaa Itävalta-Unkarin liittolainen, mutta se liittyi ympärysvaltoihin elokuussa 1916. Syynä tähän oli halu vallata Transilvania. Aluksi Romanian joukot etenivät nopeasti Transilvanian puolelle. Saksa ja Itävalta iskivät takaisin syyskuun alussa. August von Mackensenin johdolla ne etenivät lokakuussa Mustanmeren rannalle ja valtasivat marraskuussa Bukarestin.

Albanian taistelut

Hieman ennen ensimmäiseen maailmansotaan liittymistään Italia miehitti joulukuussa 1914 Albanialle kuuluneen Vloren satamakaupungin. Sotaan liityttyään Italia laajensi syksystä 1916 alkaen miehittämäänsä Albanian aluetta etelämmäksi. Ympärysvaltojen luvalla Italia miehitti Epeiroksen pakottaen puolueettoman Kreikan joukot vetäytymään alueelta. Kesäkuussa 1917 Italia julisti miehittämänsä Keski- ja Etelä-Albanian alueet protektoraatikseen ja Pohjois-Albania jaettiin Serbian ja Makedonian kesken. Lokakuun loppuun 1918 mennessä Ranskan ja Italian joukot olivat riisuneet aseista Albaniassa olleet Itävalta-Unkarin joukot.
Tahraton mieli

Juoni

Joel Barish (Jim Carrey) järkyttyy kuullessaan, että hänen tyttöystävänsä Clementine Kruzynski (Kate Winslet) on poistanut hänet mielestään. Raivoissaan hän haluaa saman järjestelmän avulla poistaa itsekin Clementinen mielestään. Mutta kun muistot Clementinesta alkavat hämärtyä, Joel rakastaa tätä vieläkin.
Ystävänpäivänä 2004 Joel herää kotonaan Rockville Centerissä. Hän on masentunut ja ahdistunut ja päättää lintsata töistä ja lähteä junalla Montaukiin. Kotimatkallaan hän tapaa (uudelleen) Clementinen, eikä muista tästä juuri mitään. Pian Joel saa kuitenkin tietää, että hänellä on ollut suhde Clementinen kanssa, hän ei vain muista sitä.
Runar Ahlstedt

Runar Ahlstedt (15. lokakuuta 1896 Kemiö – 21. maaliskuuta 1974) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kappalainen Alexander Ahlstedt ja Suoma Emilia Branders ja puolisonsa Lilla Meri Sandelin.

Opinnot

Ahlstedt suoritti kuusiluokkaisen reaaliosaston kurssin Ruotsissa Katrineholms praktiska skolanissa vuosina 1913–1915. Jääkärialipäällystölle tarkoitetun aktiiviupseerikurssin hän suoritti kadettikoulussa vuonna 1921.

Jääkäriaika

Ahlstedt liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 26. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Ahlstedt astui palvelukseen Suomen valkoisen kaartin 3. pataljoonaan esikuntavääpeliksi, josta hänet siirrettiin pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniaan vääpeliksi. Hän erosi puolustusvoimista 4. kesäkuuta 1919, jonka jälkeen hän liittyi Helsingin suojeluskuntaan ja toimi sen Valkoisen rykmentin 11 pataljoonan sotilasohjaajana ja alipäällystökoulun johtajana. Uudenmaan läänin taistelukoulussa hän toimi joukkueenjohtajana Rajajoella vuonna 1919. Vuonna 1920 hän toimi Siuntion suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Myöhemmin hän toimi mm. Ilomantsin suojeluskunnan v.t. paikallispäällikönä sekä Kuopion läänin rajavartiostossa.

Talvisota

Hän palveli YH:n aikana viestijoukoissa, joissa toimi vuoteen 1941, jolloin siirtyi Helsingin puhelinyhdistykseen suunnittelijaksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1967. Runar Aleksander Ahlstedt on haudattu Helsinkiin.
Lunawood

Historia

Lunawood Oy Ltd on veljesten Aulis ja Olavi Kärkkäisen 1986 perustama yritys.

Nykyhetki

Lunawood on kasvanut viime vuosina nopeaan tahtiin. Yrityksen tuotteita viedään noin neljäänkymmeneen maahan. Vuonna 2007 Lunawood oli Kauppalehti Option Kasvuyritysten Top 100 -listan ensimmäisellä sijalla.
Canelco Capital kuului Lunawoodin omistajiin, kunnes CapMan (CapMan Technology 2007 -rahasto) osti 29. huhtikuuta 2010 Lunawoodista 74 prosenttia. Yrityksen johto omistaa loput.
Yrityksen johto ja myynti sijaitsevat Lahdessa. Tehtaat sijaitsevat Iisalmessa, Kaskisissa ja Hammaslahdessa lähellä Joensuuta.

Lämpöpuu

Puun lämpömodifiointi parantaa puun ominaisuuksia laajentaen näin sen käyttömahdollisuuksia. Lämpökäsittelyn ansioista puun sään- ja lahonkestävyys sekä mitta- ja muotopysyvyys paranevat olennaisesti. Käyttökohteita ovat mm. terassit, ulkoverhoukset ja sisustus.

Lämpöpuukomposiitti TWPC

Lunawood lämpöpuukomposiitin tiheys on noin kolminkertainen verrattuna suomalaisen männyn tiheyteen ja tästä määrästä 2/3 on lämpöpuukuitua ja 1/5 CIRCO®-polypropeenikierrätysmuovia. Korkea puukuitupitoisuus ja lämpöpuun luontainen elämättömyys tekevät lämpöpuukomposiitista mitta- ja muotopysyvän vuosikymmeniksi eteenpäin.
Lämpöpuukuitu saadaan yhtiön lämpöpuutuotantoprosessin sivutuotteena. Luna TWPC on myrkytön ja PVC-vapaa tuote, joka on valmistettu 85% uusioraaka-aineesta. Rakennusjätteen ylijäämän voi polttaa puun tavoin tai hävittää energiajätteen mukana.
Elongaatio

Elongaatio on astronominen termi, joka tarkoittaa Auringon ja planeetan välistä kulmaa Maasta katsottuna.
Possujuna

Possujuna on Särkänniemen pienille lapsille suunnattu laite, juna, joka vie matkustajansa pienelle junamatkalle Possulaan, ja turvallisesti takaisin Kärsänniemen päätepysäkille.