google/wiki40b huggingface dataset:
Iines Laitinen-Sandberg

Iines Laitinen-Sandberg, o.s. Laitinen (25. marraskuuta 1903 Viipuri – 8. kesäkuuta 1996 Helsinki) oli lausuntataiteilija, puhe- ja esitystaidon opettaja ja Helkanuorten liiton perustaja.
Iines Laitinen-Sandbergin vanhemmat olivat rakennusmestari Aatu Laitinen ja Riikka Malinen ja puoliso vuodesta 1928 Börje Sandberg (k. 1955). Laitinen-Sandberg tuli ylioppilaaksi Viipurin Naisopistosta 1922 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1922–1927. Hänet valittiin akateemiseksi lausujamestariksi 1926. Laitinen-Sandberg oli Ylioppilasteatterin perustajia. Suomen Lausujain Liiton hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1947, Kalevala Korun hallituksen puheenjohtaja 1950–1955 ja Kalevalaisten naisten liiton hallituksen jäsen 1949–1955. Helkanuorten toiminta kehittyi hänen vuonna 1949 perustamastaan Helkatytöt-lausuntakerhosta. Pohjois-Karjalan opiston opettajana ja myös johtajana Laitinen-Sandberg toimi 1957–1963. Hän julkaisi vuonna 1960 kansanrunouden ohjelmakirjan Näitä äitini opetti. Kalevalaseuran jäseneksi hänet kutsuttiin 1969 ja valtion taiteilijaeläke hänelle myönnettiin 1974. Laitinen-Sandberg sai työstään Uudenmaan läänin taidepalkinnon vuonna 1981.
Elina Ala-Fossi

Elina Viinamäki (omaa sukua Ala-Fossi, s. 23. syyskuuta 1952 Ilmajoki) on suomalainen uransa päättänyt pikajuoksija ja ammatiltaan liikunnanaopettaja. Hän juoksi 17-vuotiaana 100 metrillä ennätyksensä 12,1 Vaasassa heinäkuussa vuonna 1969 sivuten ennätystään seuraavan vuoden kesäkuussa Ilmajoella ja syyskuussa kansainvälisessä kilpailussa Prahassa  . Saman vuoden elokuussa (27.8.1969) Helsingissä Suomi–Norja-maaottelussa Suomen naismaajoukkueen viestikvartetti Elina Ala-Fossi – Marika Eklund – Pirjo Wilmi – Mona-Lisa Strandvall juoksi 4 × 100 metrillä uuden Suomen ennätyksen 46,9 parantaen 0,2 sekunnilla entistä Suomen ennätystä vuodelta 1967, joka oli juostu Tampereella joukkueella Maija Koivusaari – Orvokki Ojala – Sirkka Norrlund – Mona-Lisa Strandvall. Kalevan kisoissa Kouvolassa 1970 Ala-Fossi saavutti naisten 100 metrin juoksussa SM-pronssia ajalla 12,4 . Hän edusti myös Suomen naisten maajoukkuetta muun muassa vuonna 1969 Ruotsi–Suomi-maaottelussa Tukholmassa, vuonna 1970 Tšekkoslovakian Prahassa ja Itä-Saksan Leipzigissa sekä Berliinissä  elokuun alussa järjestetyssä naisjoukkueiden välisessä Euroopan cupissa.
Ala-Fossi edusti koko uransa ajan Ilmajoen Kisailijoita. Seuran tyttökvartetti saavutti kaksi Suomen mestaruutta heinäkuun alussa (4.–5.7.) 1970 Jyväskylän Harjun kentällä A-tyttöjen (alle 18-vuotiaat) 4 × 100 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa (viestijoukkueen juoksijoina olivat Arja Siltaloppi, Marja-Liisa Jalonen, Ritva Iipponen ja Elina Ala-Fossi) . Pikaviestin viimeisessä vaihdossa Hollolan Urheilijat johti jo 8–10 metriä, mutta Kisailijoiden ankkuri Ala-Fossi saavutti Hollolan viestinviejän ennen maaliviivaa ja johti Ilmajoen Kisailijat toiseen Suomen mestaruuteen. Ilmajoen Kisailijoiden joukkueen johtajana toimi tuolloin Ahti Iipponen, joka Uusi Suomi -lehden urheilukolumnin mukaan totesi, että ”kaksoismestaruus oli kerta kaikkiaan fantastista” . Jo edellisenä vuonna 1969 Kokkolassa (12.–13.7.) pidetyissä viestijuoksun SM-kisoissa Ilmajoen Kisailijat voitti A-tyttöjen SM-kultaa 4×100 metrillä (joukkueella Arja Siltaloppi – Marja-Liisa Jalonen – Ritva Iipponen – Elina Ala-Fossi) ja 4×400 metrillä SM-pronssia (Maria-Liisa Jalonen – Ritva Iipponen – Elina Ala-Fossi – Marja Kimpimäki) . Sitä ennen vuonna 1966 Ilmajoen Kisailijat sijoittui toiseksi alle 17-vuotiaiden SM-kisoissa Mäntsälässä (Elina Ala-Fossi – Marja-Liisa Lipasti – Helena Kullas – Ritva Iipponen) .
Tobet

Ulkonäkö

Tämä rotu on noin 70-75 cm säkäkorkeudeltaan, vaikkakin koira voi kasvaa 80 senttimetrin korkuiseksi. Painoa on noin 50-60 kg.
Koiran liikkuvuus on erinomainen, sekä koira on ketterä, vaikka ulkomuoto saattaa antaakin hieman harhaanjohtavan kuvan. Sopusuhtaisuus on kaikissa suurissa laumanvartijaroduissa erittäin tärkeää fyysisen työkyvyn kannalta.

Alkuperä

Tobet on ikivanha molossikoira, yksi alkuperäisistä keskiaasialaisista laumanvartijoista. Sen pääasiallinen käyttötarkoitus on suojella karjaa pedoilta. Tämän tyylisistä karjanvartiointiin tarkoitetuista koirista käytetään etenkin Venäjällä yleisnimitystä volkodav, joka on suomeksi jotakuinkin "susikoira". Tätä puoltaa myös kansainvälinen nimitys useasta laumanvartijarodusta "wolfhound", joka tarkoittaa myös susikoiraa. 
Tobet, joka tunnetaan kotimaassaan Kazakhstanissa nimellä Kazakh IT, ei ole paimenkoira vaan nimenomaan lammas- ja karjalaumoja vartioiva koira, kuten monien muidenkin suurien laumanvartijakoirien tapaan. Esimerkiksi Unkarissa karjanvartiointiin käytetään komondor-rotuista koiraa, kun taas laumojen paimentamiseen pienempää, puli-rotuista koiraa.
Muita nimityksiä keskiaasianpaimenkoirasta alueen mukaan: Turkmenistanin alabai (paikalliset kutsuvat koiraa usein nimityksellä koyunchi tai chokcha, myös turkmen IT tai turkestan IT); Uzbekistanin torkuz, josta käytetään myös nimitystä sarkangik; Afganistanin sage koochee rama, Armenian gampr, Kirgisian paimenkoira, Iranin mazandarani ja Tadžikistanin dahmarda tai dakhmarda.
Itä-Karjala (Käkisalmi)

Itä-Karjala oli Käkisalmessa vuosina 1896–1906 ilmestynyt sanomalehti.
Käkisalmen vanhasuomalaiset perustivat Itä-Karjalan nuorsuomalaisen Vuoksen kilpailijaksi. Sortovuosina se oli kaupungin ainoa lehti Vuoksen tultua lakkautetuksi vuonna 1901. Myös Itä-Karjala oli vuonna 1902 kolmen kuukauden ajan lakkautettuna.
Vuonna 1904 Itä-Karjala siirtyi uudelle omistajalle, joka muutti sen linjan nuorsuomalaiseksi ja perustuslailliseksi. Vuonna 1906 uusi nuorsuomalainen Kaakkois-Karjalan Kirjapaino Oy osti lehden ja perusti sen tilalle Käkisalmen Sanomat.
Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1100 kappaletta vuonna 1906. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Theodor Dahlgrén (1897–1904), Jaakko Oskari Lahtinen (1904–1906) ja Kaarlo Korpilahti (1905–1906).
Matthew Connolly

Matthew Connolly (s. 24. syyskuuta 1987 Barnet, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Cardiffia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja ja siirtyi Cardiffiin 22.8.2012. Tätä ennen hän pelasi Queens Park Rangersissa sekä kauden 2011-2012 kevätkauden lainalla Readingissä.
Connolly teki ensiesityksensä Arsenalin edustusjoukkueessa 24. lokakuuta 2006 liigacupin kolmannella kierroksella West Bromwichia vastaan. Hän pelasi kaudella 2006-2007 lainalla Bournemouthissa ja kaudella 2007-2008 Colchester Unitedissa kunnes siirtyi Queens Park Rangersiin kesällä 2008. Kesään 2012 mennessä hän on pelannut QPR:ssä 116 ottelua (joista kuusi valioliigassa), joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Ensimmäinen maali QPR:lle syntyi 16. tammikuuta 2010 Blackpoolia vastaan.
Seol Gi-hyeon

Seurajoukkueissa

Seol aloitti pääsarjauransa vuonna 2000 belgialaisessa Royal Antwerpin joukkueessa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Anderlecht-seuraan.
Vuonna 2004 Seol siirtyi Englannin Mestaruussarjaan Wolverhampton Wanderersiin. Hän pelasi kaudella 2004–2005 30 pelissä ja teki niissä neljä maalia. Seuraavalla kaudella lukema oli sama. Seol oli pettynyt, kun Wolverhampton ei noussut Valioliigaan, ja halusi siirtyä valioliigaseuraan vuoden 2006 MM-kilpailuiden jälkeen.
Seol siirtyi Valioliigaan nousseen Readingin riveihin 12. heinäkuuta 2006 1,2 miljoonan punnan sopimuksella. Ensimmäisen maalinsa hän teki 16. syyskuuta 2006 ottelussa Sheffield Unitedia vastaan Readingin 2–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Hän viimeisteli kaudella yhteensä neljä maalia.
Seol jätti Readingin 31. elokuuta 2007 ja siirtyi Fulhamiin kolmeksi vuodeksi vaihtokaupassa, jossa Liam Rosenior siirtyi Readingiin. Readingin johtaja Steve Coppell varmisti Seolin siirron johtuneen heidän huonoista väleistään. Seol teki ensimmäisen maalinsa Fulhamissa vasta 16. elokuuta 2008 Hull Cityä vastaan. Fulham hävisi ottelun 2–1. Seol kärsi vähästä peliajasta ja hän siirtyi kuuden kuukauden lainasopimuksella saudi-arabialaisen Al-Hilalin riveihin. Seol on sanonut etsivänsä paikkaa Fulhamin kokoonpanosta.

Maajoukkue

Seol pelasi Etelä-Korean paidassa vuoden 2001 Maanosaliittojen cupissa sekä vuosien 2000 ja 2004 Aasian-MM-kilpailuissa. Tämän lisäksi hän on osallistunut vuoden 2000 CONCACAF Gold Cupiin.
Seol pelasi ensimmäisen MM-turnauksensa kotiyleisönsä edessä, kun Etelä-Korea ja Japani järjestivät vuoden 2002 MM-kilpailut. Hän oli joukkueensa avainpelaajia, ja hän teki ikimuistoisen maalin Italiaa vastaan neljännesvälierässä. Pohjois-Korea lopulta voitti ottelun jatkoajalla 2–1 ja eteni puolivälieriin Espanjaa vastaan. Ottelussa oli rangaistuspotkut, joissa Seol onnistui johtamalla maansa välieriin. Seol edusti maataan vuoden 2006 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa ja istui yhden vaihtopenkillä.
Seol pelasi kaikkiaan 83 maaottelua, joista viimeisen vuonna 2009. Hän teki maaotteluissa 19 maalia.
Kaihtu

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Taudinjoen valuma-alueeseen (14.196) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,2 metriä mpy.
Metsänokiperhonen

Koko ja ulkonäkö

Metsänokiperhosen siipien yläpinnan pääväri on ruskeanmusta. Siivissä on punaiset juovat, jossa etusiivissä 3–4 silmätäplää ja takasiivissä 3 silmätäplää. Siipiripset ovat voimakkaan mustan ja valkoisen kirjavat. Takasiipien alapinnalla on valkoinen viiru. Naaraan takasiiven alapuoli on yleensä vaaleampi kuin koiraalla. Siipien kärkiväli on 36–54 mm. Toukka on väriltään ruskeankellertävä.

Levinneisyys ja lentoaika

Metsänokiperhosta tavataan Euroopasta Aasian kautta Japaniin saakka. Euroopassa on kaksi erillistä esiintymisaluetta, toinen on Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa ja toinen Pohjois-Euroopassa. Laji puuttuu muun muassa Pyreneiden niemimaalta, Etelä-Balkanilta, Britteinsaarilta ja Keski-Euroopan pohjoisosista. Suomessa Pohjois-Lapista ja Ahvenanmaalta on vain satunnaisia havaintoja, muuten laji esiintyy koko maassa. Lentoaika on heinä–elokuu.

Elinympäristö ja elintavat

Metsänokiperhonen on Keski- ja Etelä-Euroopassa yleensä vuoristolaji, jota tavataan 1 700 metrin korkeuteen. Fennoskandiasta itään Venäjälle se on alankolaji. Se elää tuoreissa metsissä ja metsänreunoilla. Toukan kehitys vie aikaa kaksi vuotta. Esiintymisen runsaudessa on havaittu jaksoittaisuutta, jossa samalla alueella se on yleinen joka toinen vuosi.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat heinälajit, kuten tesmat (Milium) ja lauhat (Deschampsia).
Eteläinen pallonpuolisko

Eteläinen pallonpuolisko on se maapallon osa, joka jää päiväntasaajan eteläpuolelle. Eteläisellä pallonpuoliskolla kesä on joulukuusta helmikuuhun ja talvi kesäkuusta elokuuhun.
Maanosista kokonaan eteläisellä pallonpuoliskolla ovat Etelämanner ja Oseania. Lisäksi se kattaa suurimman osan Etelä-Amerikkaa sekä osia Afrikasta ja Aasiasta.
Eteläinen pallonpuolisko on pohjoista pallonpuoliskoa harvempaan asuttu ja vähemmän teollistunut. Sen maapinta-ala on pohjoista huomattavasti pienempi. Eteläisellä pallonpuoliskolla asuu vain 10–12 prosenttia maapallon väestöstä. Eteläisellä pallonpuoliskolla etäisyydet mantereiden välillä ovat pitkiä.
Ihmisoikeudet Syyriassa

Tämä artikkeli käsittelee ihmisoikeuksien tilaa Syyriassa.
Kansainvälisen ihmisoikeusjärjestö HRW:n mukaan ihmisoikeudet ovat olleet vajaat Assadin autoritäärisen hallinnon alla. Tilanne paheni Syyrian levottomuuksien aikana vuosina 2011-2012, jolloin muun muassa hallitusta tukevat Shabiha-joukot syyllistyivät lukuisiin laittomiin pidätyksiin ja kidutuksiin. Myös Syyrian kapinalliset sieppasivat ja murhasivat ihmisiä.
YK:n mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus. Syyriassa oli poikkeustila 1963-2011,  jolloin 
turvallisuusjoukoilla oli laajennetut pidätysoikeudet. Tiedonvälitystä ja kokoontumisia valvottiin ja poliittisia vankeja otettiin satoja vuosittain.
Pidätettyjä myös kidutettiin. Ihmisoikeuksien puolustajia uhkailtiin ja pidätettiin. Syyriassa vähemmistöjä sorretaan ja monilta kiistetään muiden kanssa tasaveroiset sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet. Syyrian hallitus lakkautti virallisesti poikkeustilan virallisesti vuonna 2011, mutta tällä ei ollut käytännön merkitystä. Samaan aikaan muutenkin käynnistyvä sota pahensi ihmisoikeustilanteen monilla alueilla erittäin huonoksi, mm. kapinalliskaupunkeja oli kesällä 2011 nälkäsaarrossa.

Lait

Laki No. 69 (30.9.2008) antaa vastuuvapauden turvallisuusjoukoille, poliisille ja tullille virassa tehtyjä rikoksia vastaan.

Poliittiset vangit

Satoja ihmisiä on pidätetty poliittisista syistä. Ainakin kaksi ihmistä on ollut pidätettynä jo vuodesta  2005 ilman oikeudenkäyntiä (2009).

Katoamiset

17 000 ihmistä on kadonnut 1970- ja 1980-luvuilla ilman selvyyttä asiasta vieläkään (2008).

Sananvapaus

Sananvapaus on tiukasti valtion valvonnassa. Lait rankaisevat toisinajattelijoita. Pidätyksiä ja syyttäjän vaatimuksia kuolemantuomiosta tai vuosien vankeudesta voi saada esimerkiksi vaatimalla demokratiaa ja hallituksen uudistusta tai kritisoimalla turvallisuusjoukkoja eli valtion mukaan lähettämällä nettiin ”väärää tietoa”.

Kuolemanrangaistus

Syyriassa on yhä voimassa kuolemanrangaistus (2009). Syyria äänesti YK:ssa kuolemanrangaistuksen sallimisen puolesta joulukuussa 2008.

Pakolaiset

Syyriassa on miljoona pakolaista Irakista ja 500 000 palestiinalaista pakolaista (2008). Osa irakilaista palautettiin väkisin vuonna 2008.
Iisalmen Visa

Iisalmen Visa on vuonna 1904 perustettu iisalmelainen urheiluseura. Seura jakaantuu neljään eri jaostoon, joita ovat: hiihto, painonnosto, suunnistus ja yleisurheilu.

Yleisurheilu

Iisalmen Visa tarjoaa kaikenikäisille mahdollisuuden toimia seurassa joko lajin harrastajana, ohjaajana, valmentajana, yleisurheilutuomarina tai monipuolisissa vapaaehtoistoiminnan tehtävissä. Koulutusta ohjaajaksi, valmentajaksi ja tuomariksi järjestetään. Kilpailuja järjestetään useimmiten vähintään pari kertaa kuukaudessa. Harjoittelu- ja kilpailupaikkana toimii kesäisin Sankariniemen stadion ja talvisin vasta pari vuotta sitten valmistunut halli, joka sijaitsee Iisalmen väestönsuojassa.
Aurasoutu

Aurasoutu tai Aurasoudut on perinteinen Turun keskustassa Aurajoella järjestettävä akateeminen soutukilpailu, jossa kahdeksanhenkiset mies- ja naisjoukkueet kilpailevat kahden tuhannen metrin pituisella matkalla. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1927 Turun yliopiston ja Åbo Akademin opiskelijajoukkueiden välillä ja se on siten vanhin Suomessa edelleen järjestettävä soutukilpailu. Ensimmäisiä kilpailuja seuraamassa oli jopa 20 000 katsojaa, mutta nykyään katsojamäärät jäävät huomattavasti pienemmiksi. Alkujaan Aurasoutu käytiin näiden Turun kahden yliopiston ylioppilaskuntien joukkueiden välillä, mutta Turun kauppakorkeakoulun liityttyä mukaan joukkueita oli pitkään kolme. Vuonna 2010 kauppakorkeakoulu jäi pois sen yhdistyttyä Turun yliopistoon. 
Sittemmin kilpailua on muutettu siten, että pelkkien turkulaisjoukkueiden sijaan vastakkain ovat eteläisen Suomen yliopistokaupunkien Turun, Tampereen ja Helsingin opiskelijajoukkueet. Aurasoutu on alusta alkaen järjestetty syksyllä, tavallisimmin syyskuussa.  Varsinaisen soutukisan lisäksi Aurasouduissa käydään leikkimielinen kumivenekisa ylioppilaskuntien edustajistojen puheenjohtajien välillä. Veneluokkana kilpailussa on olympialuokkien perämiehellinen kahdeksikko. Aurasoutu on yli 90-vuotisen historiansa aikana jäänyt pitämättä 33 kertaa; pisin tauko oli vuosien 1976 ja 1995 välillä, kun kilpailua ei järjestetty 19 vuoteen. Vuonna 2019 kilpailtava Aurasoutu on järjestyksessään 59:s.
Aurasoutujen yhteydessä on 2000-luvulla järjestetty myös Airofestivaalit-niminen opiskelijatapahtuma. Olennainen osa ohjelmaa on ollut jokirannassa järjestettävä rantatapahtuma. 2010-luvulla soudun yhteydessä järjestettävä tapahtuma on muuttanut nimekseen AurasoutuAppro, ja  se on noussut Turun merkittävimpien opiskelijatapahtumien joukkoon. Aurasoudun painopiste on myös muuttunut entistä enemmän soutukilpailusta opiskelijatapahtumaksi katsojamäärien vähentyessä, mutta kilpailu kokoaa edelleen Aurajoen varrelle verrattain suuren määrän seuraajia vuosittain.
Heikki Parikka

Heikki Ferdinand Parikka (5. toukokuuta 1897 Helsinki – 11. kesäkuuta 1924) oli suomalainen taidemaalari.
Parikka opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1913-1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1916, 1917, 1918, 1919, 1920 ja 1922.
Jouni Backman

Elämä ja ura

Backman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1978. Hänet valittiin vuonna 1987 eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä (vuosina 1999–2003 Mikkelin vaalipiiri ja vuodesta 2003 Etelä-Savon vaalipiiri) ja hän toimi kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuoteen 2007. Backman putosi eduskunnasta vuoden 2007 vaaleissa, minkä arvioitiin johtuneen vaaliliitosta, jolla eduskuntaan nousi vihreiden Heli Järvinen. Backman nousi uudelleen eduskuntaan kaudeksi 2011–2015, mutta putosi jälleen vuoden 2015 vaaleissa. Vuosina 2003–2007 ja 2011–2015 Backman toimi SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana.
Backman on toiminut ministerinä kahteen otteeseen. Lipposen I hallituksessa hän oli hallintoministeri. Näyttävin Backmanin vetämä hanke oli niin sanottu lääniuudistus. Lipposen II hallitukseen Backman nousi ympäristöministeriksi Satu Hassin jälkeen vihreiden lähdettyä hallituksesta kesken kauden. Ympäristöministerinä Backman ehdotti muun muassa, että suomalaiset alkaisivat energiatehokkuuden nimissä käyttää kesämökeillä yhteisiä rantasaunoja.
Backman toimi Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1999–2004, josta varapuheenjohtajana 2000–2002 ja 2003–2004. Syksyllä 2004 hallintoneuvoston puheenjohtaja Markku Laukkanen (kesk.) ehdotti Backmania Ylen uudeksi toimitusjohtajaksi. Backman oli tuolloin hallintoneuvoston varapuheenjohtajana myös itse mukana etsimässä ehdokasta toimitusjohtajaksi. Lopulta Backmanin valinnalle ei kuitenkaan löytynyt poliittista tukea, minkä jälkeen Backman ja Laukkanen erosivat hallintoneuvostosta. Vuosina 2006–2011 Backman toimi Yleisradion hallituksessa.
Pudottuaan eduskunnasta 2007 Backman työskenteli vuosina 2007–2011 TietoEnatorin (sittemmin Tieto Oyj:n) johdon erityisasiantuntijana tehtävänään edistää yrityksen liiketoimintaa julkisen hallinnon tietoteknisessä kehittämisessä.

Yksityiselämä

Backman on ollut vuodesta 1987 naimisissa parturi-kampaaja Anja Hannele Backmanin (o.s. Kosonen) kanssa. Heillä on kaksi lasta, Rosa (s. 1989) ja Jan (s. 1992).
Sotilasarvoltaan Backman on yliluutnantti.
Ture Brommels

Thure Valdemar Brommels 25. huhtikuuta 1889 Mustasaari – 28. huhtikuuta 1918 oli suomalainen jääkäriluutnantti ja farmaseutti. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Petrus Brommels ja Maria Stenfors. Hän kävi kuusi luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja antautui apteekkialalle ja suoritti farmaseuttitutkinnon vuonna 1912, jonka jälkeen työskenteli apteekeissa Tampereella ja Vaasassa.
Tämä mustasaarelainen farmaseutti liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 30. lokakuuta 1915. Hän toimi komppaniassa lääkintäaliupseerina. 1. komppaniasta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ja sijoitettiin joukkueenjohtajaksi Karjalan ratsujääkärirykmentin 1. eskadroonan 3 joukkueeseen. Sisällissodassa hän osallistui joukkueensa johtajana osaa taisteluihin Terijoella, Härkölässä (patterin valtaus) ja Kaislahdessa, jossa hän kaatui 28. huhtikuuta 1918. Hänet on haudattu Mustasaaren sankarihautaan.
Aittolammi (Orivesi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen on pyöreänä 150 metriä pitkä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön itäreunalla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159,2 metriä mpy. Siihen on johdettu eteläiseen suon kuivatusojien vedet. Lammen laskuoja lähtee itää ja sen laskee Ison Hanhijärven eteläpäähän.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa Hanhijärven maatilan pellot olivat vielä viljelyssä, mutta seuraavassa kartassa vuonna 1977 ne oli metsitettynä.
Lilli Autti

Lilli Autti (s. 1958 Helsinki) on valtiotieteen maisteri Helsingin yliopistosta ja sosiaalihuollon erityisasiantuntija Valvirassa sekä Kirkon diakoniarahaston hallituksen jäsen. 
Autti on toiminut jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa, Helsingin terveyslautakunnassa ja Uudenmaan maakuntavaltuustossa vuosina 2009–2012 sekä Helsingin sosiaaliasiamiehenä 2001–2012, Sosiaaliasiamiehet ry:n puheenjohtajana 2001–2008, ammattijärjestö Talentian liittovaltuustoedustajana 2004–2012 sekä ammattieettisen lautakunnan jäsenenä 2004–2009, Talentia Helsinki ry:n hallituksen jäsenenä ja edustajana Akavan Uudenmaan aluetoimikunnassa. Vapaaehtoisena riita- ja rikosasioiden sovittelijana Autti on toiminut vuosina 1997–2008 sekä Helsingin Sovittelijat ry:n puheenjohtajana vuosina 2001–2003.
Autti on kiinnittänyt valtakunnallisessa mediassa huomiota toimeentulotuen jakamista koskeviin kuntien laittomiin toimintaohjeisiin ja toimeentulotukivarojen tahalliseen alibudjetointiin. Hän on luonut perusturvarikos-käsitteen sosiaalipoliittiseen keskusteluun.
AMD Am486

AMD Am486 on AMD:n valmistama suoritin. Se julkaistiin huhtikuussa 1993. Se on klooni Intel i486 -suorittimesta pienillä muutoksilla.
Myöhäisemmät mallit AMD:n 486-piiristä sisälsivät kehittyneemmän takaisinkirjoittavan välimuistin kuin Intelin piirit, joissa oli läpikirjoittava välimuisti.
Am486-piiriä oli saatavilla 120 MHz kellotaajuuteen saakka.
AMD julkaisi myöhemmin suorittimesta parannellun version nimellä AMD Am5x86.
Ansis Brūns

Ansis Brūns (s. 30. maaliskuuta 1989) on latvialainen keihäänheittäjä.
Brūns ei selviytynyt finaaliin Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 heitettyään 700 gramman keihästä 61,59 metriä. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 Brūns saavutti pronssia heitettyään 75,31 metriä. Hänen ennätyksensä on elokuussa 2014 Ogressa heitetty 81,28 metriä.
Yhdystie 1261

Yhdystie 1261 on tie, joka kulkee Karkkilan keskustasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Tuorilaan. Tien pituus on 1,1 kilometriä.

Tien kulku

Tie saa alkunsa Turuntien ja Keskuskadun risteyksestä Karkkilan keskustasta. Ensin tie kulkee 300 metriä katuverkolla. Tästä eteenpäin se jatkuu maantienä, jonka jälkeen tie kohtaa noin 100 metrin päässä Tuorilantien risteyksen. Sieltä se kulkee vielä puoli kilometriä, päättyen lopulta valtatien 2 eritasoliittymään Tuorilassa. Tien nimi on koko pituudelta Tammelantie.
Iso-Kraaseli

Luotsiasema ja tunnusmajakka

Iso-Kraaselin pohjoispäässä on jo ennen nykyistä pookia ollut tunnusmajakka sekä luotsitupa, jotka Luotsilaitos lunasti itselleen vuonna 1848. Molemmat rakennettiin uudelleen vuonna 1852. Tunnusmajakan rakentamiskustannukset olivat 433 hopearuplaa, ja se rakennettiin Albin Stjerncreutzin suunnitelmien pohjalta samanlaiseksi kuin Oulun edustalla Hailuodon pohjoispuolella sijaitsevaan Laitakariin edellisenä vuonna rakennettu tunnusmajakka. Tunnusmajakan kahdeksankulmaisen yläosan merenpuoliset sivut maalattiin valkeiksi ja maanpuoleiset sivut punaisiksi. Pookin yläosa seisoo keskuspilarin ja 36 viistoparrun varassa, ja sen huippu on 18 metrin korkeudella maanpinnasta, ja 25 metrin korkeudella merenpinnasta. Tunnusmajakka on ollut vuodesta 1983 Raahen kaupungin hallinnassa. 
Luotsiasemalla päivysti aluksi luotsivanhin sekä kolme luotsia. Nykyisin luotsituvassa toimii kesäkahvila.
7 Khoon Maaf

Vastaanotto

Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.