google/wiki40b huggingface dataset:
Presses universitaires de France

Presses Universitaires de France tai PUF (engl. University Presses of France) on Ranskan suurin yliopistopaino. Sen perusti Paul Angoulvent vuonna 1921.
Presses Universitaires de Francen toimi osuuskuntana vuoteen 2000. Tuolloin sen yhtiömuoto muuttui ja suurosakkaiksi tulivat muun muassa Flammarion Publishing ja vakuutusyhtiö Maaf Assurances. Vuonna 2006, toinen suuri vakuutusyhtiö Garantie Mutuelle des Fonctionnaires (GMF) hankki haltuunsa 16,4% osuuden painosta.
Lähes kaikki ranskalaiset opiskelijat tuntevat Paul Angoulventin vuonna 1941 luoman ja PUF:n julkaiseman Que sais-je? (suom. Mitä tiedän?) -kirjasarjan. Kokoelma perustuu 128-sivuisiin julkaisuihin, joissa asiantuntijat kirjoittavat tietyistä aihealueista. Nykyään kokoelma kattaa liki 4 000 nimikettä noin 2 500 kirjoittajalta. Que sais-je? on näin ollen laajin painettu tietosanakirjakokoelma maailmassa. Monia sarjan nimikkeitä on käännetty jopa yli 40 kielelle. Vuoteen 2004 mennessä sarjaa oli myyty noin 160 miljoonaa kopiota.
Espen Sandberg

Espen Sandberg (s. 1971) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Joachim Rønningin kanssa. He molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista. He ovat Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas vuodelta 2006. Vuonna 2017 tulee ensi-iltaan heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge. Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo.
Rønningin ja Sandbergin ohjaamat Max Manus (2008) ja Kon-Tiki (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen. Sandberg opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994.
Larry Kusche

Larry Kusche (oik. Lawrence David Kusche, s. 1. marraskuuta 1940) on tunnettu väitetyn Bermudan kolmion laivojen ja lentokoneiden katoamisten epäilijä. Hän on toiminut muun muassa lentäjänä ja kirjastonhoitajana.
Kusche kiinnostui Bermudan kolmiosta, kun kirjastonhoitajana joutui tekemisiin monien kolmiota koskevien kyselyjen kanssa. Kun Kusche alkoi tutkia Bermudan kolmiota ensimmäistä kirjaansa varten, hän uskoi katoamisten olevan arvoituksellisia, mutta saatuaan tietoa luotettavista lähteistä muutti kantaansa. Useimmat katoamiset tapahtuivat myrskyjen aikaan tai olivat onnettomuuksia tai sattuivat kaukana väitetyn Bermudan kolmion alueesta. Kusche päätteli Bermudan kolmion olevan keinotekoinen arvoitus. Niinpä Kusche kirjoitti kirjan The Bermuda Triangle Mystery – Solved (ISBN 0-87975-971-2) (1975).
Hän kirjoitti myös tunnetusta Lento 19:n katoamisesta kirjan The Disappearance of Flight 19, jossa selitti lentueen katoamisen luonnollisesti. Kusche haastatteli muun muassa sen aikaista, tapauksesta tietoista laivaston henkilökuntaa. Kusche lensi itse koneella Avengerien reitin. Kusche selitti miksi lentäjä väitti virheellisesti olleensa Florida Keysin yllä.
Kuschen kirjaa on kritisoitu ainakin yhdellä englanninkielisellä verkkosivulla. Kuschen löydökset ja tutkimusmenetelmät ovat niiden mukaan epävarmoja.
Marsala

Myöhempi historia

Rooman kukistuttua Lilybaion säilyi yhtenä Sisilian tärkeimmistä kaupungeista. Se esiintyy sellaisena goottien ja vandaalien valtakausilla sekä edelleen sen jälkeen, kun arabit olivat vallanneet saaren. Nämä pitivät kaupunkia ja sen satamaa niin tärkeinä, että antoivat sille nimen Marsah Allah, ”Jumalan satama”, mistä kaupungin nykyinen nimi on peräisin. Toisaalta nimen alkuperäksi on selitetty myös Marsah Ali, ”Alin satama”.
Marsala tunnetaan paikkana, jossa Giuseppe Garibaldi nousi maihin Sisiliassa vuoden 1860 toukokuussa syrjäyttääkseen Bourbon-suvun vallasta. Marsala on ollut Sisilian viininviennin ja -kaupan keskuksia. Kaupunki on tunnettu väkevästä viinistä nimeltään marsala, jolla on Denominazione di origine controllata -status ja jota tuotetaan vain tietyllä alueella kaupungin ympäristössä.

Nähtävyydet

Kaupungin keskusta sijaitsee Piazza della Repubblica -aukion ympärillä. 1700-luvulla valmistunut katedraali ja Palazzo Senatorio sijaitsevat sen äärellä. Antiikin ajan jäänteisiin kuuluvat muun muassa roomalaisen kauden talojen jäänteet lattiamosaiikkeineen. Aukiolta lähtevä pääkatu Corso XI Maggio noudattaa roomalaisaikaisen kaupungin decumanus maximusta.
Itävallan Grand Prix 1975

Itävallan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan kuuden osakilpailu kaudella 1975, joka ajettiin 17. elokuuta 1975 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti Vittorio Brambilla, jolle voitto oli uran ainoa. Kilpailun puolessa välissä alkoi sataa niin paljon, että pisteet puolitettiin.
Empire Earth: The Art of Conquest

Empire Earth: The Art of Conquest, myös nimellä AoC, on virallinen lisäosa peliin Empire Earth. Mad Doc Software kehitti sen ja se julkaistiin Yhdysvalloissa 17. syyskuuta vuonna 2002. Peli julkaistiin Euroopassa myöhemmin samana vuonna ja sen jälkeen Japanissa. The Gold Edition of Empire Earth, joka sisältää sekä alkuperäisen Empire Earthin ja Art of Conquest -lisäosan, julkaistiin 6. toukokuuta 2003.
Art of Conquest sisälsi muutamia uusia ominaisuuksia Empire Earthiin verrattuna: uusia yksiköitä, uusia sivilisaatioita (Japani ja Korea), sivilisaatioiden erikoisvoimia ja uusia sankariyksiköitä. Art of Conquest sisältää myös uusia tehtäviä: Ancient Rome, World War II, ja 24th Century Mars.
Sotavangit Suomessa 1941–1944

Teoksen kritiikkiä

Pietolan kirjan on arvioinut esimerkiksi historioitsija Hannu Rautkallio asenteelliseksi. Rautkallion mukaan kirja sisältää suoranaisia virheitä. Oikeustieteen tohtori Jukka Lindstedt on maininnut Pietolan kirjassaan esittämiä arvioita ja johtopäätöksiä perättömiksi ja virheellisiksi.
Salainen agentti 86

Juoni

Sarjan päähenkilö on Maxwell Smart (Don Adams), kuvitteellisen tiedustelupalvelu CONTROLin agentti 86, jonka työtoverina toimii naispuolinen agentti 99 (Barbara Feldon). Heidän vihollisensa on järjestö nimeltä KAOS. Kun maailma on vaakalaudalla, niin CONTROLin johtaja, "Chief" (Edward Platt), kutsuu heidät paikalle. Usein mukana on myös huomattavan yksinkertainen agentti Larabee ja joissain jaksoissa apuna on myös agentti K-13, tuttavien keskellä Fang, joka on ruskea paimenkoira. Agenttien muodostama työpari toimii nimettömän itäblokin maan tiedustelupalvelu KAOSia vastaan menestyksellisesti. Usein KAOSin agentit puhuvat voimakkaalla saksalaisella, venäläisellä tai kiinalaisella korostuksella. Useimmiten tätä tekee Smartin arkkivihollinen Siegfried, joka jopa osittain puhuu saksaa englanninkielisissä lauseissa. Siegfried myös pitää joissain jaksoissa natsi-Saksan upseerin univormun näköistä vaatekertaa. Tyypillisesti sarjan jaksoissa Smart on lähellä epäonnistumista oman epäpätevyytensä vuoksi, mutta agentti 99 ja hyvä onni saattavat jakson onnelliseen päätökseen ja usein Smart tietäen tai tahattomasti ottaa tästä kunnian itselleen.
4. kaudella Max ja 99 menevät naimisiin ja 5. kaudella he saavat kaksoset.
Sarjassa oli käytössä lähes kaikissa jaksoissa Maxwell Smartin kenkäpuhelin sekä monessa jaksossa salaisissa neuvotteluissa käytetty äänieriö (Engl. "Cone of silence"), jonka toiminta lähes aina oli vähintäänkin kyseenalaista.

Elokuvat

Sarjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa ja yksi tv-elokuva. Vuonna 1980 ilmestyi elokuva Alaston pommi, jossa Don Adams oli pääosassa. Vuonna 1989 Adams oli pääosassa tv-elokuvassa Get Smart, Again!. Vuonna 2008 ilmestyi elokuva Salainen agentti 86, jossa pääosaa näytteli Steve Carell.
Docventures

Ohjelmasta

Jokaisessa jaksossa on vaihtuvia vieraita, joiden kanssa juontajat keskustelevat elokuvasta. Jaksot alkavat elokuvan ja asiantuntijavieraiden esittelyllä. Etukäteen kuvattu elokuvan esittely on sisältänyt muun muassa teemaan liittyvää materiaalia Madventures-matkailusohjelmasarjasta. Vieraat esitellään suorassa lähetyksessä, minkä jälkeen elokuva alkaa. Jaksot ovat katsottavissa rajoitetun ajan myös Yle Areenassa.
Elokuvan päätyttyä siirrytään takaisin suoraan lähetykseen, jolloin keskustelu alkaa. Lähetykseen on sisältynyt myös inserttejä, joissa on muun muassa videohaastateltu ulkomailla olevaa, kyseiseen elokuvaan tai sen aiheeseen liittyvää henkilöä. Katsojat voivat osallistua lähetykseen yhteisöllisten viestimien välityksellä. Ennen lähetystä yleisölle esitetään internetissä aiheeseen liittyvä kysymys, johon voi vastata lähetyksen loppuun asti.
Lähetyspäivänä Rantala ja Milonoff alustavat tulevan jakson teeman Yle Puhe -radiokanavalla. Radio-ohjelmassa on lisäksi vieras, joka tulee esittämään yhden kysymyksen asiantuntijavieraalle illan televisiolähetyksessä. Radiolähetykset ovat kuunneltavissa Yle Areenassa. Radiolähetysten poliittisena kommentaattorina toimi Ari Lahdenmäki. 
Ensimmäisen tuotantokauden neljäs studiovieras Leo Stranius haastoi Rantalan pitämään lihattoman lokakuun. Kampanja huipentui joukkouttamalla kootun kasvisruoista koostuvan reseptikirjan julkaisuun. 
Ensimmäisen tuotantokauden televisiolähetykset päättyivät 13. marraskuuta 2013, mutta ohjelma sai jatkoa internetissä kuuden jakson verran. Sarjan lähetysaika aikaistui ja keskusteluosuuden kesto lyheni puoleen tuntiin. Näihin jaksoihin ei sisältynyt esittelyosuutta. Kaikkien verkossa esitettävien jaksojen aiheena oli nainen, myös studiovieraina oli naisia. Lisäjaksojen uutena elementtinä radiovieras veti lähetyksen aikana chatin. Valokuvaaja Meeri Koutaniemi otti jokaisesta vieraasta omakuvan, joka esiteltiin jakson aikana. Jaksot olivat mustavalkoisia.
Docventuresin optio-oikeudet on myyty Norjaan.
Emanuel Nobel

Emanuel Nobel (10. kesäkuuta 1859 – 31. toukokuuta 1932) oli ruotsalais-venäläinen teollisuusmies joka johti Bakussa toiminutta Branobel-öljy-yhtiötä.
Nobelin vanhemmat olivat Branobel-yhtiön perustaja Ludvig Nobel ja tämän ensimmäinen vaino Mina Ahlsell. Hän oli Immanuel Nobelin pojanpoika ja Alfred Nobelin veljenpoika. Emanuel Nobel tuli Branobelin johtajaksi isänsä kuoltua 1888. Yhtiön omistajiin kuuluivat Nobelin ja hänen sisarustensa lisäksi hänen setänsä Robert Nobel ja Alfred Nobel.
Emanuel Nobel solmi vuonna 1898 lisenssisopimuksen dieselmoottorin keksijän saksalaisen Rudolf Dieselin kanssa. Hän perusti Pietariin maailman emsimmäisen dieselmoottoritehtaan jonka valmistamia moottoreita alettiin käyttää Branobelin säiliölaivoissa. Branobel laajensi myös toimintaansa Kaspian meren alueella muun muassa Groznyyn ja Dosseriin.
Emanuel Nobelin setä Alfred Nobel testamenttasi kuoltuaan 1898 suurimman osan omaisuudestaan Nobel-säätiön luomiseen sekä Nobelin palkintojen rahoittamiseen. Hänen veljensä Robertin perilliset käynnistivät oikeusjutun testamentin mitätöimiseksi. Emanuel Nobel halusi kuitenkin että hänen setänsä toiveita noudatettaisiin ja hän vetosi asiassa muun muassa Ruotsin kuninkaaseen Oskar II:een. Testamenttiasiassa päästiinkin lopulta sopuun ja Nobelin säätiö saattoi aloittaa toimintansa.
Emanuel Nobel oli isänsä tavoin innokas taiteen kerääjä ja hänen maalaus- ja esinekokelmiaan oli Nobelin perheen Pietarin asuipalatsissa ja perheen kesänviettopaikassa Kirjolassa Karjalan kannaksella. Merkittävä osa kokoelmista säästyi Venäjän lokakuun vallankumouksen jälkeen bolsevikkien takavarikoilta, sen sijaan Kirjola tuhoutui talvisodan aikana 1940.
Emanuel Nobel pakeni Venäjältä kesällä 1918 lokakuun vallankumouksen jälkeen. Nobelin perheen Venäjälle olleet omistukset muun muassa Branobel öljy-yhtiö joutuivat takavarikoitaviksi. Emanuel Nobel vetäytyi syrjään liiketoimista ja vietti viimeiset vuotensa Ruotsissa jossa hän myös kuoli.
Nana Attakora

Nana Attakora (s. 27. maaliskuuta 1989 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapallopuolustaja, joka pelasi Veikkausliigaa kaudella 2012 Valkeakosken Hakassa. Kanadan juniorimaajoukkueiden vakiopelaaja on kuulunut vuodesta 2010 lähtien myös maansa A-maajoukkueeseen.
Rauman rata

Kiukainen–Säkylä-haararata

Kiukainen–Kauttua-haararata rakennettiin vuosina 1907–1908 rakennetun Kauttuan paperitehtaan kuljetuksia varten ja paperitehtaan omistanut A. Ahlström Oy osallistui radan rakentamiskustannuksiin. Rataosuuden rakennuspäätös tehtiin vuonna 1910, ja se tuli valmistuttaan pääradan tapaan Rauman kaupungin omistukseen, joka myös kustansi sille osoitetun kaluston.  Kauttuan asemalta jatkui myös satamarata Pyhäjärven rantaan. Junaliikenne 14 kilometriä pitkällä radalla alkoi 1. helmikuuta 1913. Radalla oli myös henkilöliikennettä vuoteen 1953 saakka.
Vuonna 1952–1953 rakennettiin seitsemän kilometrin pituinen rataosuus Kauttualta Säkylän Iso-Vimmaan Lännen Sokerin uudelle sokeritehtaalle. Sokeritehdas otettiin käyttöön 6. lokakuuta 1953 ja jo ensimmäisenä syksynä sinne saapui rataa pitkin 1 000 vaunulastia sokerijuurikasta. Viimeiset sokerijuurikkaat tätä rataa pitkin kuljetettiin syksyllä 2009, ja saman vuoden joulukuussa radan kunnossapito lopetettiin. Radan varrella sijaitsevien tasoylikäytävien purkaminen aloitettiin syyskuussa 2011. Rata otettiin virallisesti pois käytöstä vuoden 2011 aikana.
Liikennepaikat tällä radalla olivat Kiukainen, Eura, Kauttua ja Säkylä.
CD-Cops

Tietoa

CD-Copseja käytettiin 1990-luvun lopulla levyjen suojaamista varten. Mutta sitä ei enää käytetä paljoa, koska nykyään on kehiteetty parempia työkaluja. CD-Copsin loi Danish Link Data Security ja sitä käytti Lotus 1-2-3.
Soittorasia (elokuva)

Juoni

Unkarilaisen siirtolaisperheen tytär Ann Talbot (Jessica Lange) on luonut menestyksekkään uran asianajajana Chicagossa. Hänen maailmansa järkkyy, kun hänen isäänsä Michael "Mike" Laszlo (Armin Mueller-Stahl) syytetään entiseksi SS-upseeriksi ja julmista sotarikoksista Unkarissa toisen maailmansodan aikana. Annin isä vakuuttaa, että kyseessä on kommunistien salajuoni. Ann vakuuttuu isänsä syyttömyydestä, ja hän ryhtyykin puolustamaan tätä oikeudessa. Oikeudenkäynti etenee hyvin, mutta Ann törmää tutkimuksissaan ristiriitaisiin todisteisiin. Onko Mike Laszlo sittenkään niin syytön kuin tytär toivoo?

Tuotanto

Soittorasia on ohjaaja Costa-Gavrasin ja käsikirjoittaja Joe Eszterhasin toinen yhteistyö Petetty -elokuvan (1988) jälkeen. Molemmat Walter Matthau ja Kirk Douglas halusivat näytellä Mike Laszlon roolin ja neuvottelivat Costa-Gavrasin kanssa siitä. Costa-Gavras harkitsi myös Marlon Brandoa. Lopulta Gavras valitsi Armin Mueller-Stahlin, joka oli halunnut työskennellä Gavrasin kanssa siitä lähtien, kun oli vaikuttunut Gavrasin ohjaamasta Kateissa -elokuvasta (1982). Itäsaksalaisella Mueller-Stahlilla oli vaikeuksia saada viisumia Yhdysvaltoihin, koska hänellä epäiltiin olevan yhteyksiä Stasiin.
Joe Eszterhas käsikirjoitti elokuvan Jane Fonda mielessään naispääosaan. Molemmat Eszterhas ja tuottaja Irwin Winkler olisivat halunneet palkata Fondan, mutta Costa-Gavrasin mielestä Fonda oli liian vanha rooliin ja palkkasi Jessica Langen sen sijaan. Fondalle maksettiin 1,25 miljoonan dollarin korvaukset roolin menettämisestä.
Costa-Gavras keksi elokuvan nimen; Joe Eszterhasin alkuperäinen käsikirjoitus oli nimeltään Sins of the Fathers.
Soittorasian kuvaukset alkoivat 25. tammikuuta vuonna 1989, ja sitä kuvattiin huhtikuuhun 1989 asti. Elokuvaa kuvattiin Illinoisin Chicagossa ja Unkarin Budapestissa. Carolco Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.

Julkaisu ja vastaanotto

Soittorasia sai ensi-iltansa 22. joulukuuta vuonna 1989 Kanadan Torontossa, Yhdysvaltain Los Angelesissa ja New Yorkissa. Yhdysvalloissa elokuva pääsi laajempaan teatterilevitykseen 19. tammikuuta vuonna 1990. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 27. heinäkuuta vuonna 1990. Elokuva tuotti ilmestymisvuonnaan Yhdysvalloissa noin 6,3 miljoonaa dollaria. TriStar Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa vuonna 1989 ja Finnkino Suomessa vuonna 1990.
Chicago Sun-Timesin Roger Ebert, Rolling Stonen Peter Travers ja The New York Timesin Caryn James antoivat elokuvalle laimeat arvostelut, mutta kehuivat Jessica Langen roolisuoritusta. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 75 prosentin arvosana, joka perustuu kuuteentoista arvosteluun, joista neljä ovat kielteisiä.

Muut julkaisut

Soittorasia on julkaistu Yhdysvalloissa DVD:lle vuosina 2003, 2005 ja 2008. Suomessa elokuva julkaistiin VHS:lle vuonna 1990, jolloin Showtime toimi levittäjänä. Sandrew Metronome Distribution julkaisi elokuvan DVD:llä vuonna 2005, jonka jälkeen VL-Musiikki julkaisi elokuvasta Blu-ray-version vuonna 2012.
Sid Meier

Ura

Sid Meier perusti ”Wild Bill” Stealeyn kanssa Microprosen vuonna 1982. 1980-luvulla Meier suunnitteli Microproselle etenkin sotasimulaatiopelejä. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1991 julkaistusta Civilizationista. Meier lähti Microproselta 1996 ja perusti Jeff Briggsin kanssa Firaxis Gamesin. Nykyään Firaxis tekee strategiapelejä.
Vuonna 1999 Meierista tuli Shigeru Miyamoton jälkeen toinen Academy of Interactive Arts and Sciences’ Hall of Fameen hyväksytty jäsen.
Meier on naimisissa ja asuu lastensa ja vaimonsa kanssa Hunt Valleyssä, Marylandissa.
Lavinia Fontana

Lavinia Fontana (24. elokuuta 1552 Bologna – 11. elokuuta 1614) oli italialainen taidemaalari.
Fontanan isä oli taidemaalari Prospero Fontana. Lavinian varhaisin tunnettu, nykyisin kuitenkin kadonnut, teos on vuodelta 1575. Hän tuli tunnetuksi muotokuvien tekijänä, mutta loi myös laajoja uskonnollisia teoksia.
Fontana meni vuonna 1577 naimisiin Paolo Zappin kanssa. Hän synnytti yksitoista lasta. Perhe muutti vuonna 1603 paavi Klemens VIII:n kutsusta Roomaan, jossa Fontana kuoli 1614.
Fontanalta on säilynyt 32 työtä, joiden tiedetään varmasti olevan hänen. Huomattava osa tuotannosta on kadonnut vuosisatojen saatossa, ja osa lienee mennyt väärän taiteilijan nimiin.
Heinätähtimö

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen, koheneva- tai rentokasvuinen heinätähtimö kasvaa 20–70 cm pitkäksi. Vaihtelevasti haarova varsi on sileä tai se on tyvestä korkeista, kartiomaisista nystermistä karhea. Lehdet ovat tasasoukkia tai suikeita, ruodittomia ja väriltään ruohonvihreitä tai heikosti sinivihreitä. Tavallisesti lehdet ovat tyvestä ripsilaitaisia. Kukinto on kaksihaarainen, tavallisesti runsaskukkainen harsu viuhko. Toisinaan kukinto on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinnon tukilehdet ovat kalvomaisia ja tavallisesti ainakin tyvestä karvalaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat selväsuonisia ja laidoilta karvaisia. Valkoiset, lähes tyveen saakka kaksiliuskaiset terälehdet ovat 3,5–6 mm pitkiä, tavallisesti verhiön pituisia tai sitä pitempiä. Heteiden ponnet ovat 0,5–0,7 mm pitkiä, emiö on kolmilehtinen. Suomessa heinätähtimö kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota. Siemenet ovat kooltaan 0,6–1,4 mm.
Heinätähtimö on paljon hennompi kuin yleinen sukulaislajinsa pihatähtimö (S. media) eli vesiheinä, ja sen kukat ovat pienemmät kuin kevättähtimöllä (S. holostea). Eniten Suomessa tavattavissa tähtimölajeista se muistuttaa kuitenkin luhtatähtimöä (S. palustris) ja hyvin harvinaista idäntähtimöä (S. hebecalyx).
Toisinaan heinätähtimö risteytyy suomentähtimön (S. fennica) kanssa.

Levinneisyys

Heinätähtimöä esiintyy Euroopassa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta läpi mantereen Venäjälle saakka. Myös Islannissa kasvaa paikoin heinätähtimöitä. Laji puuttuu Euroopasta ainoastaan Pyreneiden niemimaan keski- ja eteläosista, Keski- ja Etelä-Italiasta ja Venäjän pohjoisimmista osista. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella yhtenäisenä Keski-Siperiaan ja Keski-Aasiaan asti. Itä-Siperiassa ja Itä-Aasiassa lajia tavataan satunnaisesti. Pohjois-Amerikkaan, erityisesti mantereen koillis- ja itäosaan, se on levinnyt ihmisen mukana.
Suomessa heinätähtimö on alkuperäislaji, jota tavataan koko maassa. Laji on hyvin yleinen Etelä-Lappia myöten. Pohjoisempaan päin laji harvinaistuu, mutta puuttuu vain korkeimmilta tunturialueilta pohjoisimmasta Lapista.

Elinympäristö

Heinätähtimö kasvaa niityillä, pientareilla, metsänreunoilla, kalliopengermillä, hakamailla, viljelymailla, tienvarsilla ja rannoilla. Toisinaan laji muodostaa laajoja ja tiheitä kasvustoja.
Time After Time

Juoni

Viiltäjä-Jack pakenee virkavaltaa 1880-luvun Lontoosta H. G. Wellsin aikakoneella nykypäivään. Wellsin ainoa mahdollisuus on lähteä Viiltäjä-Jackin perään ja ottaa hänet kiinni, ettei hän jatka sarjamurhaajan uraa. Wells löytää 2010-luvulta avukseen kuraattorina New Yorkin museossa työskentelevän Jane Walkerin, sekä oman lapsenlapsenlapsensa Nicole Ari Parkerin.
Imbesilli

Imbesilli tarkoittaa vähämielistä. Imbesilliteetti tarkoittaa älyllistä kehitysvammaisuutta, jossa henkilön älykkyysosamäärä on 35–49. Tämä vastaa suunnilleen keskivaikeaa älyllistä kehitysvammaisuutta. Sanan käyttöä ei nykyään enää suositella. Termi tulee latinan sanasta imbecillus, joka tarkoittaa heikkoa tai voimatonta. Nykyään imbesilliä käytetään myös typerää ihmistä tarkoittavana haukkumasanana.
Ivana Andrés

Ivana Andrés Sanz (s. 13. heinäkuuta 1994 Ayelo de Malferit) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2015.
Ivana edustaa kotimaassaan Levantea, jonne hän siirtyi vuonna 2018 Valenciasta.
Nuorena nukkunut (vuoden 1937 elokuva)

Taustaa

Nuorena nukkunut on Sillanpään romaaneista ensimmäinen, josta on tehty elokuva. Myöhemmin elokuvaksi muokattiin kaikki muutkin romaanit. Tulio teki elokuvasta myös ruotsinkielisen version, joka myytiin Ruotsiin. Elokuvan musiikin kokosi Kauko Ero kansanlaulujen sävelmistä.
Kivimies jätti käsikirjoituksesta pois sodan ja Siljan isän, joista varsinkin sota on alkuteoksessa ja Juha Nevalaisen käsikirjoittamassa Witikan ohjauksessa keskeinen.
Regina Linnanheimon sisar Rakel Leino (Linnanheimo) näyttelee sivuosaa professorin tyttärenä ja toimi myös maskeeraajana. Armaksen ja professorin osien esittäjät ovat salanimellä esiintyviä amatöörejä, Kille Oksanen tuolloin vielä urheilijana paremmin tunnettu harrastajanäyttelijä, Otso Pera (mahdollisesti Bergman) oli tarjoilija.
Valtion filmitarkastamo hyväksyi elokuvan ensin ilman sensurointeja, mutta tuli kolmen viikon kuluttua tulokseen että rakkauskohtaus tallinylisillä ja saunakohtaus on karsittava.
Elokuvan esityskopiot tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa vuonna 1959, ja Kavan kokoelmista puuttuu myös elokuvan käsikirjoitus. Tammikuussa 2015 Ranskan elokuva-arkiston Cinémathèque françaisen kokoelmista löydettiin elokuvan esityskopion osa 3/5, joka on noin 20 minuutin mittainen.

Arviot

Elokuva sai aikalaisarvioissa yleisesti kiitosta. Veikko Sirviö (Ilta-Sanomat) pahoittelee ensin, ettei elokuva kykene täysin välittämään alkutekstiä, mutta huomauttaa sitten: "Nuorena nukkunut on filmikertomuksenakin kuitenkin saavutus, joka antaa kaikille kotimaisen elokuvan ystäville syytä iloon: suomalaisen filmitaiteen taival näyttää ratkaisevasti käyvän täyttymystään kohti." Arvo Ääri (Helsingin Sanomat) kirjoittaa: "Tuliolle on annettava avoin tunnustus taiteellisesta lyyrillisyydestä". Kriittisiäkin arvioita aikalaislehdissä on: "[Kuvaaja Erik Blombergin ansiota] on suuressa määrin se, että [elo]kuva on näinkin nautittava."
Vuonna 1961 Aarne Laurila tyrmää Projektio-lehdessä (1/1961) Tulion elokuvan täysin: "Teuvo Tulio [on tehnyt kirjasta] tyrmistyttävän elokuvan. Tai ei hän sitä oikeastaan Sillanpään hienosta runoelmasta tehnyt, kirjailijan aineksia on väärentämättöminä vain lyhyt tekijän allekirjoittama johdantolause. Ei riittänyt juonen mullertaminen (isä pudotettiin pois eikä sodasta puhuttu mitään), vaan vastenmielisintä oli alituinen kaunistelu ja valehtelu."
Eric-Campbell

Eric-Campbell oli brittiläinen vuosina 1919-1926 valmistettu automerkki. Eric-Campbell-merkin ensimmäinen auto oli kevyt urheiluauto, jossa oli 1,5 litran Coventry-Simplex-moottori ja 105 km/t huippunopeus. 1920-luvulla Eric-Campbell valmisti perinteisiä autoja, joissa oli 13 hv eli 10 kilowatin Anzani-moottori.