google/wiki40b huggingface dataset:
Kasarminmäki

Kasarminmäki on asuinalue, osa-alue ja entinen varuskunta-alue Kouvolassa. Siellä on ollut Suomen suuriruhtinaskunnan ajoilta alkaen sijoitettuna useita esi sotilasyksiköitä. Nykyään alue on yrityskehityskeskus sekä Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun (XAMK) kampus. Puolustusvoimia alueella edustaa Puolustusvoimien logistiikkalaitokseen kuuluva 1.Logistiikkarykmentin esikunta ja Karjalan prikaatin alainen asevelvollisia ja reserviläisiä palveleva Kaakkois-Suomen aluetoimisto. Punatiilisten kasarmirakennusten eteläpuolella on asuntoalue.
Kasarminmäki ei ole oma kaupunginosa, vaan se kuuluu Kaunisnurmen kaupunginosaan. Kasarminmäen alue koostuu kolmesta pienalueesta. Postinumero alueella on 45130 Kouvola.

Historia

Vuonna 1910 päätettiin rakentaa silloin Venäjälle kuuluneen Suomen suurruhtinaskunnan alueelle varuskunnat Kouvolaan, Korialle, Lahteen, Riihimäelle ja Tammisaareen. Tarkoituksena oli parantaa valtakunnan luoteisosan puolustusta ja turvata tärkeää eteläisen Suomen läpäisevää rautatieyhteyttä. Kouvolan varuskunta-alue valmistui virolaisen rakennusinsinööri Mart Kallaksen johdolla hieman ennen ensimmäisen maailmansodan alkua. Alun alkaen tilat oli suunniteltu 2000 sotilaan varuskunnalle käyttäen valtakunnallisia tyyppipiirustuksia, joita noudattaen rakennettiin lähes kaikki 1900-luvun alun kasarmit ympäri Venäjää. Rakennusmiehet olivat pääasiassa suomalaisia ammattimiehiä ja punatiilet tuotiin Savikon tiilitehtaalta, keskiseltä Karjalankannakselta.
Suomen itsenäistyttyä alueelle sijoitettiin aluksi Keski-Suomen Rykmentti. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen alueen haltija ja joukko-osaston nimi vaihtelivat. Sodan jälkeen vanhaa kasarmia korotettiin ja alueelle rakennettiin 50- ja 60-luvuilla mm. sotilaskoti, uusi kasarmi ja sairaala. Alueella suoritti huippuvuosina asepalvelustaan jopa 3000 miestä. Vuoden 1957 jälkeen alueen pääkäyttäjäksi tuli Karjalan Prikaati, joka kuitenkin jo 70-luvun alussa siirtyi Valkealaan. Tilalle tuli Lahdesta Salpausselän ilmatorjuntapatteristo, joka kuitenkin 90-luvun alussa siirtyi Haminaan.
90-luvun alussa alueen osti Kouvolan kaupunki. Vain lippukenttä ympäröivine rakennuksineen jäivät valtion haltuun. Samalla sovittiin alueen rakennustaiteen tai miljöön kannalta arvokkaina pidettyjen rakennusten suojelusta ja selvitettiin alueen käyttömahdollisuuksia. Vuonna 2010 alueella oli Puolustusvoimista jäljellä vielä Itä-Suomen sotilasläänin esikunta, Itä-Suomen huoltorykmentin esikunta ja Kouvolan Johtamisjärjestelmäyksikkö. Alueella toimi tällöin myös Kymenlaakson Ammattikorkeakoulu, Kouvola Innovation Oy sekä Helsingin yliopisto. Puolustusvoimauudistukseen liittyen Itä-Suomen Sotilaslääni ja sen esikunta sekä Itä-Suomen huoltorykmentti lakkautettiin 31.12.2014.
Maureen Forrester

Maureen Forrester, CC, OQ, (25. heinäkuuta 1930 Montréalissa, Québec – 16. kesäkuuta 2010), oli kanadalainen altto. 
Forrester syntyi nelilapsisen perheen tyttäreksi. Hän kiersi laajalti Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa ja piti New Yorkin -ensiesiintymisensä Town Hallissa 1956. Hän tuli tunnetuksi varsinkin Mahlerin tulkitsijana; lisäksi hän sai arvostusta muun muassa saksankielisten liedien esittäjänä.
Forrester toimi myös Bianca Castafioren ääninäyttelijänä Tintistä kertovassa televisiosarjassa. Hänet otettiin Canadian Music Hall of Fameen vuonna 1990 ja Canada’s Walk of Fameen 2000. Hän julkaisi vuonna 1986 muistelmateoksensa Out of Character.
If You Have Ghost

Taustaa

Yhtye oli tutustunut Foo Fightersin Dave Grohliin juuri ennen toisen studioalbumin, Infestissumamin nauhoituksia loppukesällä 2012. Ennen EP:n nauhoituksia yhtye vietti viikon Grohlin kanssa, ja kappaleita kaavailtiin ensin tulevan studioalbumin B-puoliksi. Lopulta yhtye päätti nauhoittaa kappaleista oman äänitteensä julkaistavaksi Infestissumamin jälkeen. Kappaleet nauhoitettiin Grohlin kotistudiossa, joka toimi myös EP:n tuottajana sekä soitti "If You Have Ghosts" kappaleen rumpuosuuden.
Grohl on esiintynyt anonyymin Nameless Ghoulin asussa, mutta on epäselvää onko hän soittanut Ghostin konsertissa. Albumia myytiin julkaisuviikollaan Yhdysvalloissa n. 5000 kappaletta, ja se sijoittui The Billboard 200 -listan sijalle 87.
Sinfonia (Webern)

Anton Webern sävelsi sinfoniansa (op. 21) vuosina 1927–1928. Kyseessä oli säveltäjän ensimmäinen laaja orkesteriteos viiteentoista vuoteen. Siitä alkoi säveltäjän urassa äärimmäisen tiiviin ilmaisun jakso. Webern omisti teoksensa tyttärelleen Christinelle. Kahdesta lyhyestä osasta koostuvassa sinfoniassa huomattavaa on siinä monissa muodoissa ilmenevä symmetrisyys.
Webernin dodekafonisille teoksille tyypilliseen tapaan sinfonia pohjautuu yksittäiseen sarjaan, jossa puoliaskeleet ovat vallitsevassa asemassa. Säveltäjä on hyödyntänyt kaanonia teoksen molemmissa osissa. Hän suunnitteli teokseensa kolmattakin osaa, mutta jätti työn sen parissa elokuussa 1928.
Sinfonia kantaesitettiin New Yorkissa 18. joulukuuta 1929.
Tsinandali

Tsinandali (georg. წინანდალი) on kylä Kakhetin alueella Georgiassa. Se tunnetaan kartanostaan ja historiallisesta viinitilastaan, jotka kuuluivat 1800-luvun aatelisrunoilija Aleksandre Tšavtšavadzelle (1786–1846). Se sijaitsee Telavin piirikunnassa 179 kilometriä Tbilisistä itään.
Aleksandre Tšavtšavadze peri Alazanin jokilaakson kylän isältään prinssi Garsevanilta. Hän kunnosti kartanoa, rakensi sinne uuden italialaistyylisen palatsin ja perusti koristepuutarhan vuonna 1835. Siitä tuli paikka, jossa Tšavtšavadze viihdytti ulkomaisia vieraitaan musiikilla, huumorilla ja erityisesti hienoilla vuosikertaviineillä, joita valmistettiin kartanon viinitilalla (marani). Eurooppalaiset tavat tuntenut Tšavtšavadze rakensi Georgian vanhimman ja suurimman viinitilan, jossa hän yhdisti eurooppalaisia ja vuosisatoja vanhoja georgialaisia viininvalmistusperinteitä toisiinsa. Korkeassa arvossa pidettyä kuivaa Tsinandali-valkoviiniä tuotetaan edelleen.
Kylä ja Tšavtšavadzen kartano saivat lisää kuuluisuutta imaami Šamilin joukkojen yllätyshyökkäyksestä 2. heinäkuuta 1854. Šamil oli karismaattinen muslimijohtaja, joka vastusti Venäjän laajentumista Pohjois-Kaukasuksen alueelle. Hyökkäystä komensi Šamilin poika Ghazi-Muhammad. Vuoristolaiset kostivat Tšavtšavadzen suvulle sen jäsenten osallistumisen Venäjän toimiin Kaukasian sodassa, ryöstivät kartanon ja sieppasivat Aleksandren pojan prinssi Davit Tšavtšavadzen vaimon, lapset ja sukulaiset. Tapahtuma järkytti paitsi Venäjää myös länsimaita. 22. maaliskuuta 1855, mutkikkaiden neuvottelujen jälkeen, panttivangit palautettiin vastineeksi Šamilin vangitusta pojasta Jamal al-Dinista ja 40 000 hopearuplasta osana laajempaa vanginvaihtosopimusta.
Davit Tšavtšavadzen kuoleman jälkeen tila siirtyi Venäjän hallitsijasuvun haltuun, koska suku ei kyennyt maksamaan velkaansa Venäjän kansallispankille. Tsinandalin puutarha kunnostettiin vuonna 1887 ja siirrettiin valtion omistukseen vuonna 1917. Vuonna 1947 siitä tehtiin museo.
Kultti (yhdistys)

Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry (perustettu 1991) on pienten aikakauslehtien yhteisjärjestö. Jäsenlehtiä on yli 170. Kultti puolustaa pienlehtien asemaa ja tukee niiden tekijöitä tiedottaen, tutkien, kouluttaen ja markkinoiden. Järjestön toimisto on Helsingissä. Vuonna 2013 Kultti ry allekirjoitti Julkisen sanan neuvoston perussopimuksen.
Kultti ry on julkaissut vuodesta 2011 katukulttuurilehti Isoa Numeroa. Vuodesta 2006 Kultti ry on myöntänyt yhdessä Akateemisen kirjakaupan kanssa Vuoden laatulehti -palkintoa. Kultti ry:n hallituksen puheenjohtaja Ilkka Lehdonmäki.
Dauphine (hyppyrimäki)

Historia

Olympialaisissa mäen K-piste oli 90 metrissä, myöhemmin mäkeä remontoitiin ja K-piste siirrettiin 112 metriin. K112 mäestä on hypätty maailmancupia vuosina 1980-1982. Vuoden 1990 jälkeen mäkeä ei ole kunnossapidetty.
Talviolympialaisissa 1968 suurmäen kilpailun voitti Vladimir Belousov.
Saariston Lapset (yhtye)

Saariston Lapset on vuosina 1998-2002 toiminut yhtye Rovaniemeltä. Kokoonpano: Jukka Saaristo koskettimet ja rumpukoneen ohjelmointi, Mika Saaristo kitara ja rumpukoneen ohjelmointi, Tuomas Saaristo koskettimet.
Saksalaisen Tug Records:n alamerkki Humppa Records julkaisi Kaasuhellan Käyttöohje -albumin vuonna 1999. Musiikkia on kuvailtu psykedelian, pelimusiikin, humpan, punk-rockin, huumorin ja avantgarden sekoitukseksi.
Papisto

Papisto on yhteiskunnallinen sääty, joka vaikuttaa yhteiskunnassa uskonnon tai yhteisesti tunnustetun arvojärjestelmän kautta. Pappissäädyn merkitys on vaihdellut suuresti historian aikana. Käytännössä papistoa on esiintynyt kaikissa yhteiskunnissa, joista monissa se on ollut osa aristokratiaa verotukseen ja vaikutusvaltaan perustuvien erioikeuksiensa vuoksi.
Alkujaan papiston ja uskonnollisen eliitin valta lienee ollut epämuodollista, mutta nykyään se on monissa yhteiskunnissa myös muodollista. Uskonpuhdistus antoi 1500- ja 1600-luvulla papeille mahdollisuuden avioitua, minkä myötä kasvoikin huomattava pappissääty. Sukunimilaki velvoitti jokaisen papiksi opiskelleen ottamaan itselleen latinan- tai kreikankielisen sukunimen, joka perustui papin kotipaikkaan tai -taloon. Sosiologisessa mielessä teologisen papiston aseman ovat voineet ottaa esimerkiksi jonkin yhteiskunnallisen ideologian edustusmiehet. Papiston edustajasta on, yhteiskuntajärjestelmän mukaan, käytetty esimerkiksi nimitystä pappi, imaami, rabbi, oraakkeli, poppamies tai šamaani.
Kleerus (kreik. kleros, "arpa", "osa", "papisto", lat. clerus) on termi, jolla viitataan hengelliseen säätyyn (erotukseksi maallikoista). Evankeliset kirkkokunnat eivät yleensä pidä kleerusta erillisenä säätynä, vaan korostavat kaikkien kristittyjen yleistä hengellistä pappeutta. Roomalais-katolinen sen sijaan kirkko erittelee jyrkästi kleeruksen ja maallikot. Ortodoksisessakin kirkossa eritellään kleerus maallikoista, mutta ei yhtä jyrkästi kuin katolisessa.

Pappissääty

Papisto oli sääty-yhteiskunnassa yksi valtiolliseen elämään osallistuneista valtiosäädyistä, pappissääty. Ranskan kolmijakoisessa sääty-yhteiskunnassa papisto oli katolisen kirkon vaikutuksesta "toinen aatelissääty". 
Nelisäätyisissä Pohjoismaissa papisto oli aateliton sääty. Ruotsissa muut säädyt olivat aatelisto, porvaristo ja talonpojat. Suomessa pappissääty osallistui Ruotsin valtiopäiville ja vaikutti vuodesta 1809 alkaen Venäjän keisarikuntaan liitetyn Suomen suuriruhtinaskunnan valtiosäätynä.
Suomen pappissäädyn aateperintö oli saksalais-luterilainen. Aatteeseen sisältyi sekä tieteellisyyttä että uskonnollis-käytännöllistä asennoitumista. Papisto eli useimmiten maaseudulla ja pyrki edistämään asuinalueensa kansan oloja omalla esimerkillään. Pappilat pyrkivät olemaan elämäntavoiltaan idyllisen tasapainoisia ja luonnonläheisiä. Papin koko perheen tuli noudattaa vaatimatonta mutta siistiä ja vieraanvaraista elämää, jonka vastakohtana pidettiin aateliston tuhlaavaisuutta ja kaupunkilaisten paheellisuutta. Säätyläiset yöpyivät usein matkoillaan pappiloissa ja niiden vieraanvaraisuutta arvostettiin ja vertailtiin.
Libres como el Viento

Libres como el Viento on Pilar Romeon kirjoittama venezuelalainen telenovela, jonka Radio Caracas Televisión eli RCTV tuottaa ja esittää. Ensiesityksensä telenovela saa kanavalla 24.8.2009 kello 21.30. Pääosissa nähdään Jonathan Montenegro sekä Laura Chimaras, jolle pääsankarittaren osa on ensimmäinen.
Libres como el Viento pohjautuu Rómulo Gallegosin vuoden 1952 romaaniin La brizna de paja en el viento. Libres como el Vientoa edelsi RCTV:llä telenovela Calle luna, Calle sol, joka tulee päätökseensä pian Libres como el Vienton alkamisen jälkeen.

Juoni

Libres como el Viento (vapaa suom. Vapaita kuin tuuli) on tarina vapaudesta, toivosta ja tähtiin kirjoitetusta rakkaudesta, joka kohtaa kuitenkin matkallaan monia ongelmia.
Fabiola Azcárate Martínez, lempinimeltään La Muñeca, on nuorin viidestä sisaruksesta, joka lähetetään isänsä kuoleman jälkeen opiskelemaan ulkomaille. Kuitenkin muistot, selvittämättömät kiistelyt ja suuri rakkaus pakottavat hänet palaamaan takaisin kotikaupunkiinsa Caracasiin. Siellä hän kohtaa jälleen nuoruudenrakkautensa Miguel Ángelin. Miguel Ángelista on kasvanut aikuinen mies, mutta hän ei ole silti, kolmen vuoden jälkeenkään, unohtanut La Muñecaa eikä heidän rakkauttaan. Silti miehen entinen tyttöystävä Tibizay tappelee tämän rakkaudesta kynsin ja hampain.
Fabiolan ja Miguel Ángelin monimutkaista suhdetta varjostavat kilpakosijoiden lisäksi yliopistolla tapahtuvat kapinat vapaudesta ja tasa-arvosta. Yliopisto onkin yksi telenovelan keskeisimmistä tapahtumapaikoista.
Cavalierin periaate

Cavalierin periaate on matemaatikko Bonaventura Cavalierin johtama matemaattinen lause. Cavalierin periaatteen mukaan kahdella kappaleella on sama tilavuus, jos niiden kaikki tasoleikkaukset ovat yhtä suuret. Nykypäivänä periaatetta pidetään integraalilaskennan ensi askeleina.
Huánucon alue

Huánucon alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan keskiosassa, Andien vuoristossa.
Alueen pääkaupunki on Huánuco. Sen pinta-ala on 36 932 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 762 223.
Sorella Englund

Sorella Englund (s. 23. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen balettitanssija, joka on tehnyt uran Tanskan kuninkaallisessa baletissa. Hän on kansainvälisesti arvostettu pedagogitähti. 
Englund opiskeli balettitanssijaksi Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa ja sai kiinnityksen Suomen Kansallisbalettiin 1964. Hän siirtyi vuonna 1966 Tanskan kuninkaalliseen balettiin, jossa hän nousi soolotanssijaksi vuonna 1970 ja karaktääritanssijaksi 1993. Tanssiuran jälkeen hän on toiminut opettajana ja koreografina. Sen lisäksi, että Englund työskentelee Kööpenhaminassa, hän on vieraillut säännöllisesti Torontossa Canada's National Ballet Schoolissa sekä Bostonin baletissa.
Keväällä 2010 Englund vieraili Suomen Kansallisoopperassa noita Madgen roolissa La Sylphide -baletissa. Hurjan Madge-noidan luonnerooli on hänelle tärkeä sen vuoksi, että hän palasi Madgen roolissa tanssiin ensi kerran sen jälkeen kun hän oli 33-vuotiaana saanut sydäninfarktin. 
»Kaikilla on elämässään tragedioita. Niistä ei pidä tehdä suuria sensaatioita. Elämä on kovaa, ihanaa, kaunista, surullista, tuskallista ja humoristista! 
Valinta oli selkeä. Joko katkeruus ja itsesääli, tai se, että kasvaa ja yrittää antaa rakkautta muille."  » 
Englund palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1976. Vuonna 1996 hän sai Tanskan näyttelijäliiton 100 000 kruunun palkinnon ensimmäisenä tanssijana.
Englundin isä on säveltäjä Einar Englund ja sisar laulaja Irina Milan.
Disney Channel

Disney Channel Suomessa

Maanpäällisessä digi-tv verkossa Disney Channel on osa PlusTV:n maksu-tv pakettia. Kanava aloitti 10. huhtikuuta 2006, ja Disney Channelin lähetyskapasiteetti on jaettu Nelonen Pro 2 -kanavan kanssa, joten Disney Channel näyttää ohjelmaa joka päivä antenniverkossa klo 07.00-18.00 (PlusTV), vaikka ohjelmaa tulee jopa ympäri vuorokauden (satelliitissa), kaapelissa ja IPTV:ssä klo 07.00-23.00 välisenä aikana. TV Viihde aloitti Disney Channelin tarjoamisen valikoimissaan 8. elokuuta 2011 pidennetyllä lähetysajalla, jolloin Disney Channelia voi katsoa antenniverkossa klo 22.00 asti TV Viihteen kortilla. PlusTV:n kautta tilattuna lähetysaika ei ole pidempi, vaan sen kortilla katsottaessa lähetysaika on edelleen klo 07.00-18.00.
Satelliitin kautta Disney Channel lähettää ohjelmaa 24 tuntia vuorokaudessa, IPTV-verkon ja kaapelin kautta klo 07.00-23.00. 
Antennikoteihin Disney Channel on saatavissa PlusTV:n antenniverkkopalveluiden lisäksi myös satelliitin kautta Viasatin Tuplaplatina-kanavapaketissa, ja kyseinen kanava löytyy myös Canal Digitalin Viihde HD- ja Perhe HD -kanavapaketeista sekä IPTV:n avulla Maxivisionin, Elisa Viihteen, LumoTV:n ja Sonera Viihteen palveluista.

Disney Channel Scandinavia

Pohjoismaissa Disney Channel aloitti 28. helmikuuta 2003, ja se oli saatavilla Viasatin kautta maksullisena. Myöhemmin samana vuonna kanava alkoi näkyä myös digitaalisessa kaapeliverkossa. Vuonna 2003 Disney Channel sai Ruotsissa toimiluvan myös digitaaliseen antenniverkkoon. 
1. elokuuta 2005 Disney Channel aloitti myös Canal Digitalin satelliittiverkossa, ja samalla aloitti Disney Channelin sisarkanava Toon Disney. Kolmas kanava Playhouse Disney aloitti 1. lokakuuta 2006. Disney Channel aloitti ympärivuorokautiset lähetykset 18. marraskuuta 2008 vain Canal Digitalilla.
STS-41-D

STS-41-D oli Nasan avaruussukkulaohjelman 12. ja Discovery-sukkulan ensilento. Alun perin 25. kesäkuuta suunniteltu laukaisu jouduttiin peruuttamaan aivan viime hetkellä moottoreiden jo käynnistyttyä. Sukkula jouduttiin rullaamaan takaisin huoltohalliin korjauksia varten. Moottorinvaihdon jälkeen laukaisu lopulta onnistui Kennedyn avaruuskeskuksesta 30. elokuuta 1984 kello 12:41 UTC-aikaa. Sukkula laskeutui Edwardsin lentotukikohtaan 5. syyskuuta kello 15:37.
Sukkulan komentajana toimi STS-4-lennon veteraani Henry Hartsfield. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Michael Coats, tehtäväspesialistit Judith Resnik, Steven Hawley ja Richard Mullane sekä McDonnell-Douglasin hyötykuormaspesialisti Charles Walker, joka tutki lennolla lääkkeiden valmistusta painottomuudessa.
Hyötykuormana oli perutulta STS-41-F-lennolta kolme tietoliikennesatelliittia, amerikkalainen SBS-D, kanadalainen Telstar 3-C sekä Yhdysvaltain laivaston SYNCOM IV-2, toiselta nimeltään Leasat-2. Kaikki satelliitit irrotettiin onnistuneesti kiertoradoilleen. Lisäksi lennolla oli mukana 30-metrinen kokoontaittuva OAST-I-aurinkopaneeli, jota testattiin mm. tulevia avaruusasemia varten.
Kaupunkikaasu

Kaupunkikaasu oli asutuskeskuksiin rakennetuissa kaasuverkostoissa kulkenut kaasumainen kivihiilestä tuotettu polttoaine. Sivilisaation kehitykselle kaupunkikaasu antoi tärkeän osansa niin valaistuksen, lämmityksen kuin ruoanlaiton osaltakin. Halkojen kantaminen vaihtui kaasuhanan avaamiseksi.Sitä käytettiin 1800-luvulla valaistukseen, minkä vuoksi sitä kutsuttiin myös valokaasuksi. Sähkölamput syrjäyttivät kuitenkin pian kaasuvalaistuksen, mutta kaupunkikaasua käytettiin 1900-luvun loppupuolelle saakka yleisesti varsinkin kaasuliesien polttoaineena.
Ensimmäiset kaupunkikaasuverkot rakennettiin Englantiin 1800-luvun alussa. Lontoon Pall Mall sai kaasuvalon 1807. Manner-Euroopassa kaasuverkkoja rakensi vuonna 1824 perustettu brittiläinen Imperial Continental Gas Association.
Verkostossa kulkevan kaasun ominaisuudet riippuivat siitä millaisilla laitteilla se oli tuotettu, joten kaasu oli erilaista eri kaupungeissa. Varhaisessa vaiheessa verkostossa kulki ilmakaasua, mutta hyvin nopeasti opittiin valmistamaan voimakaasua eli generaattorikaasua. Sittemmin katuvalaistuksen vaatimuksesta käytiin tuottamaan valokaasua, jota aluksi valmistettiin karburoimalla generaattorikaasua, myöhemmin kuivatislaamalla kivihiiltä.
Kivihiilen kuivatislauksessa saadulla kaasulla oli korkeampi lämpöarvo, ja sitä saatiin samalla kun terästeollisuutta varten tuotettiin koksia. Myöhemmällä aikakaudella kuivatislauspanoksen jäähdytykseen käytettiin tulistettua höyryä, jolloin mukaan sekoittui vesikaasua. Näin syntynyt kaasu oli pääasiassa hiilimonoksidin ja vedyn seosta, joka syntyi hiilestä ja vesihöyrystä seuraavalla kemiallisella reaktiolla:
C + H₂O ⇒ CO + H₂.
Myöhemmin hehkusukan käyttöönotto poisti vaatimuksen kaasuliekin valaisevuudesta.
Kaupunkikaasua käytettiin ensimmäisissä sisäisissä, sylinterillä varustetuissa polttomoottoreissa.
Kaasulaitoksien valtakausi päättyi 1900-luvun lopulla, ja kaupunkikaasuverkostoihin alettiin johtaa maakaasua. Maakaasu eli metaani on myrkytöntä ja sitä voidaan käyttää metaaniajoneuvojen polttoaineena. Siten kaupunkikaasuverkoston varrelle on helppo pystyttää metaanin tankkauspisteitä.
Tajine

Tajine tai tagine (arab. طاجين‎ /tˁaːdʒiːn/) on sekä pohjoisafrikkalaisen kannellisen savipadan että padassa valmistetun ruoan nimitys. Perinteinen tajinepata on raskaasta savesta tehty kaksiosainen pata: laakea matalareunainen alusta ja iso kartiomainen kansi, joka asetetaan alustan päälle ruoan valmistumisajaksi. Savipata voi olla lasitettu tai lasittamaton. Kartion muoto edistää höyrystyneen veden palaamista alustalle, jonka voi sitten ruoan valmistuttua nostaa pöydälle tarjoiluastiana. Tajineja on monen kokoisia, mutta pienin on tarkoitettu kahdelle hengelle.
Philibert Louis Debucourt

Philibert Louis Debucourt (1755–1832) oli ranskalainen kuparinpiirtäjä, taidemaalari ja graafikko, jota Janinet'n ohella pidetään värillisen kuparinpiirrännän etevimpänä edustajana. Hän tuotti vaikuttavaa väritehoa humoristisissa akvatintasyövytyksissään, jotka kuvaavat hienoston elämää ja joista osassa hän käytti jopa yhdeksää väriä. Hän oli arvioiden mukaan havainnoissaan terävä mutta myötätuntoinen ihmiskuvaaja.
Kenna

Kenna (syntyjään Kenna Zemedkum) on etiopialaissyntyinen yhdysvaltalainen muusikko.
Virginiaan muuttanut (ja myöhemmin Cincinnatissa varttunut) siirtolaisperheen vanhin poika Kenna kiinnostui musiikista saatuaan kopion U2:n The Joshua Tree-albumista. Pian Kenna hankki Beatlesin, Stevie Wonderin, The Curen ja The Carsin levyjä, ja nämä toimivat vaikutteina Kennan musiikissa nykyään. Kenna sai pientä suosiota julkaistuaan ensimmäisen singlensä "Hell Bent", ja alkoi saada faneja underground-piireistä, jotka odottivat innolla debyyttialbumia New Sacred Cow. Monen viivästyksen ja levy-yhtiön vaihdon jälkeen Columbia Records lopulta julkaisi levyn vuonna 2003. Levyn julkaisua seurasi Pohjois-Amerikan kiertueen yhdessä Dave Gahanin kanssa.
Kennan yhdessä Chad Hugon kanssa tuottamaa levyä on vaikea lokeroida mihinkään genreen ja se sisältää elementtejä electronicasta, syntikkapopista, post rockista ja house-musiikista. Levyltä julkaistiin kaksi singleä, "Sunday After You" ja "Freetime".
Kennan toinen albumi Make Sure They See My Face (alkuperäiseltä nimeltään Face), joka on myös Hugon kanssa tuotettu, on julkaistu vuonna 2007. Levyltä löytyvä kappale "Face The Gun" julkaistiin levyä odottavien fanien tyydyttämiseksi. Kenna julkaisi uuden, "Better Wise Up" -nimisen kappaleen MySpace-sivuillaan juuri Super Bowlin kynnyksellä.
Kenna oli yksi esiintyjistä Live Earth-jättikonserteissa.
Veritöyhtökardinaali

Levinneisyys

Veritöyhtökardinaalia tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vielä vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stirling Bridgen taistelu

Stirling Bridgen taistelu Braveheart-elokuvassa

Vuoden 1995 historiallinen elokuva Braveheart – taipumaton perustuu William Wallacen tarinaan, mutta poikkeaa monin tavoin todellisesta historiasta. Skotit eivät esimerkiksi käyttäneet Wallacen aikaan kilttejä eivätkä sinisiä kasvomaalauksia. Elokuvallisista syistä Stirling Bridgen taistelua vastaava taistelukohtaus ei sijoitu Stirlingin sillalle vaan avoimelle kentälle.
Michael Kamen

Michael Kamen (15. huhtikuuta 1948 New York, Yhdysvallat – 18. marraskuuta 2003 Lontoo, Englanti) oli yhdysvaltalainen Grammy-palkittu säveltäjä, kapellimestari, sovittaja ja lauluntekijä, joka oli tunnettu erityisesti tuotteliaana elokuvamusiikin tuottajana ja tulkitsijana. Hän sävelsi alkuperäismusiikin muun muassa minisarjaan Taistelutoverit.
Michael Kamen toimi myös San Franciscon sinfoniaorkesterin kapellimestarina Metallican kanssa järjestetyssä yhteiskonsertissa, joka taltioitiin myös Metallican albumiksi nimeltään S&M.
Michael Kamenilla diagnosoitiin MS-tauti vuonna 1997. Hän menehtyi sydänkohtaukseen vuonna 2003. Kamenin perheeseen kuuluivat vaimo Sandra Keenan-Kamen sekä kaksi tytärtä, Sasha ja Zoe.
Valkoinen ilmapallo

Valkoinen ilmapallo (Badkonake sefid) on iranilainen elokuva tytöstä joka lähtee ostamaan kultakalaa uudenvuodenpäivän juhlaa varten. Jafar Panahin ohjaama ja toisen iranilaisohjaajan Abbas Kiarostamin käsikirjoittama, vuonna 1995 ensi-iltansa saanut lapsikuvaus palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla parhaana esikoisohjauksena.