google/wiki40b huggingface dataset:
Harri Palola

Harri Jukka Edvard Palola (29. lokakuuta 1966 Ylivieska – 8. maaliskuuta 2016 Lempäälä) oli suomalainen seiväshyppääjä. Palola edusti Ylivieskan Kuulaa, ja hänen valmentajanaan toimi Tapani Haapakoski.

Elämä ja urheilu-ura

Kahdeksanvuotiaana seiväshypyn aloittanut Palola voitti Kalevan kisoista kaksi hopeaa ja pronssin. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa, hopeaa ja pronssia. Palola edusti Suomea useissa maaotteluissa, kerran sisäratojen MM-kilpailuissa ja kahdesti sisäratojen EM-kilpailuissa. Vuonna 1985 hän sijoittui nuorten EM-kilpailuissa neljänneksi. Palolan huippuvuosi ajoittui Soulin olympiavuoteen 1988, jolloin hänet oltaisiin voitu valita Suomen olympiajoukkueeseen, mitä ei kuitenkaan tapahtunut, mahdollisesti valitsijoiden henkilökohtaisten mielipiteiden vuoksi. Hänen ennätyksensä 562 cm syntyi 21-vuotiaana Parkanossa kesäkuussa 1988, mikä oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa kymmenenteen sijaan.
Soulin olympiakisoihin valitsematta jättäminen ja sponsorien menetys johtivat Palolan uran hiipumiseen, ja hän lopetti kilpauransa olkapäävamman vuoksi vuonna 1992. Palolan muistokirjoituksen mukaan hänelle kehittyi tämän jälkeen vaikeuksia elämässään. Urheilu-uransa jälkeen Palola työskenteli urheiluvälinemyyjänä ja kouluisäntänä. Palola työskenteli koulunkäyntiohjaajana Sääksjärven koulussa. Palola löytyi kuolleena kotoaan Lempäälän Sääksjärvellä 8. maaliskuuta 2016. Hänen kuolinsyykseen ilmoitettiin sairaskohtaus.
Leipzigin taistelu

Taistelun kulku

Taistelu alkoi Napoleonin hyökätessä Ruotsin kruununprinssi Kaarle Juhanan joukkoja vastaan, mutta nämä väistivät. Napoleon jäi kolmen vihollisarmeijan osittain saartamaksi ja perääntyi kohti Leipzigin kaupunkia. Liittoutuneet aloittivat taistelun, jossa he käyttivät pääosin samoja taktiikkoja kuin Napoleon aikanaan. Taistelukentällä jylisi yli 2 000 tykkiä. Napoleon onnistuttiin yllättämään monella tavalla, sillä ensinnäkään hän ei ollut uskonut vihollistensa hyödyntävän tykkien tulivoimaa niin tehokkaasti ja toiseksi hän oli uskonut Gebhard von Blücherin saapuvan joukkoineen taistelukentälle myöhemmin.
Pahimman yllätyksensä Napoleon koki vasta taistelun ensimmäisen päivän jälkeisenä aamuna. Liittoutuneet olivat tuoneet taistelukentälle 110 000 miestä lisäjoukkoja. Venäläisiä oli 50 000 ja ruotsalaisia ja saksalaisia yhteensä 60 000. Taistelu jatkui ja Napoleon perääntyi. Hän tiesi häviävänsä, sillä ammukset olivat lopussa, vihollisia oli enemmän ja hänen armeijansa oli kokematon. Napoleonin oli tarkoitus vetäytyä Leipzigin kaupunkiin ja räjäyttää silta heti, kun viimeiset ranskalaiset olivat ehtineet yli. Hänen joukkonsa kuitenkin hätäilivät ja 20 000 ranskalaista sotilasta jäi sillan väärälle puolelle. Napoleon joutui pakenemaan Ranskaan menettäen yhden armeijansa.
Taistelun paikalla on nykyään valtava muistomerkki.
Masters of the Universe: The Power of He-Man

Pelattavuus

Pelissä on tarkoitus ohjata He-Mania ja taistella Skeletoria vastaan. Pelin ensimmäisessä osassa täytyy ohjata "Wind Raideria" lentääkseen kohti harmaakallo linnaa. Pelaajalla on rajattu määrä polttoainetta, jolla täytyy päästä määränpäähän. Samalla esteenä toimivat tulipallot, jotka yrittävät estää pääsyn linnaan. Wind Raiderissa on myös pommeja ja tuliaseita, joilla voi puolustaa itseään tulipalloilta, sekä saada lisäpisteitä mikäli osuu alla juoksevaan Skeletoriin.
Toisessa osiossa pelaajan laskeuduttua lähelle linnaa se jatkaa peliä He-Manilla. Skeletor on saatava kiinni, joka puolestaan ampuu useita pallosalamoita pelaajaa kohti. Salamoita voi torjua kilvellä, mutta rajatun ajan sisällä täytyy ehtiä ottamaan Skeletor kiinni. Pelin läpäistyä sen vaikeustaso vain kasvaa, mutta kentät pysyvät samana.
Toivo Emil Uotila

Toivo Emil (T. E.) Uotila (2. heinäkuuta 1897 Lammi – 30. maaliskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen dosentti vuodesta 1933. Hänen kokoamiaan syrjääninkielisiä tekstejä on Suomalais-ugrilainen seura julkaissut 1980-luvulta alkaen viisi osaa nimellä Syrjänische Texte.
Rogers Locomotive and Machine Works

Rogers Locomotive and Machine Works oli 1800-luvulla toiminut yhdysvaltalainen höyryvetureiden valmistaja. Yhtiön tehdas sijaitsi Patersonissa, New Jerseyssä. Tehdas rakensi yli 6 000 veturia. Useimmilla yhdysvaltalaisilla rautatieyhtiöillä oli käytössä ainakin yksi Rogersin valmistama veturi. Yhtiön kuuluisin veturimalli oli joulukuussa 1855 valmistunut The General, joka oli yksi Suurena veturijahtina tunnetun Yhdysvaltain sisällissodan operaatiossa käytetyistä vetureista. Rogers oli Baldwin Locomotive Worksin jälkeen Yhdysvaltain toiseksi suurin veturivalmistaja.
Thomas Rogers perusti yrityksen vuonna 1832 yhdessä Morris Ketchumin ja Jasper Grosvenorin kanssa nimellä Rogers, Ketchum and Grosvenor. Rogers toimi yrityksen johdossa kuolemaansa saakka vuoteen 1856. Tämän jälkeen hänen poikansa Jacob S. Rogers nousi yhtiön johtoon. Jacob S. Rogers jäi eläkkeelle vuonna 1893. Tämän jälkeen pääjohtajaksi nousi Robert S. Hughes ja yrityksen nimeksi muutettiin Rogers Locomotive Company.
Rogers vältti fuusion American Locomotive Companyn (ALCO) kanssa vuonna 1901 lopettamalla yrityksen toiminnan ja perustamalla uuden yrityksen nimellä Rogers Locomotive Works. Yritys jatkoi itsenäisenä vuoteen 1905, jolloin ALCO osti sen. ALCO jatkoi höyryveturien kehittämistä vuoteen 1913. Tämän jälkeen 1920-luvulle saakka tiloja käytettiin pääasiassa varastona. Lopulta kiinteistö myytiin yksityisille sijoittajille. Nykyään eri puolilla maailmaa on museoituna useita Rogersin valmistamia höyryvetureita. Tehtaan rakennuksissa toimii nykyisin Patersonin museo, jonka tehtävänä on säilyttää ja esitellä Patersonin teollisuushistoriaa.
Eerik Juhananpoika Vaasa

Eerik Juhananpoika Vaasa, ruots. Erik Johansson Vasa (1470 - 8. marraskuuta 1520) oli ruotsalainen valtaneuvos, joka tunnetaan kuitenkin parhaiten Kustaa Vaasan isänä. Eerik Vaasan vanhemmat olivat Juhana Kristerinpoika Vaasa ja Birgitta Kustaantytär Sture. Eerikin äiti oli Sten Sture vanhemman sisar.
Hänet mestattiin 8. marraskuuta 1520 Tukholman verilöylyssä.
Derian Hatcher

Ura

Minnesota North Stars varasi Hatcherin vuoden 1990 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella numerolla kahdeksan. Tuossa vaiheessa Hatcher oli pelannut ensimmäisen kautensa Kanadassa Ontario Hockey Leaguen North Bay Centennialsin joukkueessa. Tultuaan varatuksi, Hatcher jäi vielä yhdeksi kaudeksi OHL-junioriliigaan, kunnes syksyllä 1991 teki ensiesityksensä Minnesotan NHL-joukkueessa. Ensimmäisellä kaudellaan Hatcher pelasi 43 ottelua. Kaikkiaan Hatcher pelasi kaudeksi 1993 Dallasiin siirtyneessä North Starsin organisaatiossa kevääseen 2003, parhaana saavutuksena Stanley Cupin voitto joukkueen kapteenina keväällä 1999. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi vapaana pelaajana Detroit Red Wingsin joukkueeseen. NHL:n ja pelaajayhdistyksen työmarkkinakiistan vuoksi peruuntuneella kaudella 2004–2005 Hatcher pelasi UHL-liigassa Motor City Mechanics joukkueessa ja siirtyi NHL:n taas alettua Philadelphia Flyersiin, jossa hän pelasi loppu-uransa.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Hatcher on pelannut vuosien 1996 ja 2004 Jääkiekon maailmancupeissa, vuosien 1993 ja 2002 MM-kisoissa sekä Naganon olympiaturnauksessa 1998 ja Torinon olympiaturnauksessa 2006
Myös hänen veljensä Kevin Hatcher on entinen NHL-jääkiekkoilija.
Jarmo Leivo

Jarmo (J.D.) Leivo on suomalainen rumpali. Hän soitti Leevi and the Leavingsissä levyillä Suuteleminen kielletty (1980) ja Mies, joka toi rock'n rollin Suomeen (1981). Leivon korvasi yhtyeessä Markku Mattila.
Helsingin katolinen hiippakunta

Historia

Suomen apostolinen vikaarikunta perustettiin 1920. Sitä ennen Suomen katoliset seurakunnat olivat kuuluneet Mahilioŭn arkkihiippakuntaan. Vuonna 1955 vikaarikunta korotettiin Helsingin hiippakunnaksi.

Helsingin katoliset piispat

Ennen vuotta 1955 Suomi oli niin kutsuttu apostolinen vikaarikunta, jota hoiti apostolinen vikaari. Tämä vikaari ei ollut Helsingin piispa, vaan jonkin toisen alueen titulaaripiispa.
Pikimänty

Ulkonäkö

Pikimänty on suurimmillaan 31 metriä korkeaksi kasvava puu. Sen rungon punaruskea kaarna on syvästi ja epäsäännöllisesti uurteinen. Neulasia on kolme (tai viisi) yhdessä nipussa, ne ovat 5–10(–15) senttimetriä pitkiä ja kiertyneitä. Kävyt ovat kypsinä ruskeita, 3–9 cm pitkiä ja sulkeutuneena munanmuotoisia.  Pikimänty on kasvultaan poikkeuksellinen mäntylaji, sillä se pystyy kasvattamaan uusia haaroja rungon jälkisilmuista esimerkiksi metsäpalon tuhottua puun osia.
Caraș-Severin

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on 8 514 km², mikä tekee siitä Romanian kolmanneksi suurimman piirikunnan Timişin ja Suceavan piirikuntien jälkeen. Tonava virtaa Romanian puolelle piirikunnan alueella Rautaportin kautta. Alueen pinta-alasta 67 % on Karpaattien peittämää.
Caraș-Severinin piirikunta rajautuu idässä Hunedoaran ja Gorjin piirikuntiin, pohjoisessa Timişin piirikuntaan, kaakossa Mehedinţin piirikuntaan ja lounaassa Serbiaan.
Norrköping

Historia

Norrköping sai kaupunkioikeudet 1384, mutta alueella on ollut asutusta huomattavasti pitempään. Jokilaakso on ilmastollisesti suotuisaa; kaupungin liepeillä Ljundbyssä viljeltiin tupakkaa vuoteen 1947.
Kaupungin suuruuden aika alkoi 1600-luvulla, kun hollantilainen liikemies Louis De Geer asettui sinne. Hän perusti useita teollisuuslaitoksia, mm. paperitehtaan, asetehtaan, vaatetehtaan ja telakan. Tähän aikaan kaupunki oli väkiluvultaan Ruotsin toiseksi suurin. 1800-luvulla tekstiiliteollisuus kasvoi voimakkaasti, ja puolet Ruotsin tekstiilinvalmistuksesta oli Norrköpingissä. Norrköping oli 1800-luvulla Ruotsin kolmanneksi suurin kaupunki, kunnes Malmö ohitti sen 1860-luvun puolivälissä.
Hyvät ajat teollisuudessa jatkuivat 1950-luvulle asti, jolloin tekstiiliteollisuus alkoi hiipua ulkomaisen kilpailun takia. 1970 ei tehtaita ollut enää montaa jäljellä. Niiden sijaan valtio alkoi panostaa voimakkaasti uhanalaisiin teollisuuskaupunkeihin hajasijoituspolitiikalla ja siirsi useita valtion virastoja kaupunkiin, mm. Ruotsin ilmatieteen laitoksen SMHI:n ja TV:n kakkoskanavan.

Kaupunkikuva

Kaupungin keskusta voidaan määritellä torille, Gamla torget, jonka ympärillä on 1700- ja 1800-luvun rakennuksia. Pääkadun nimi on Drottningsgatan, ja se kulkee rautatieasemalta taidemuseolle. Drottninggatanin alkupäässä on kuuluisa kaktusistutus, joka on ollut paikallaan joka kesä vuodesta 1926.
Motalanvirran varrella on vanhoja teollisuusrakennuksia, jotka on enimmäkseen muutettu konttori- ja kulttuurikäyttöön.
Kaupungin tunnetuin nähtävyys on Kolmårdenin eläinpuisto, joka sijaitsee varsinaisen kaupunkialueen pohjoispuolella.

Liikenne

Kaupungissa on pieni lentokenttä, josta lennetään Visbyhyn, Kööpenhaminaan, Müncheniin, Helsinkiin ja Alicanteen. Helsingin ja Norrköpingin väliä lentää Flybe Nordic. Alicanten ja Norrköpingin väliä lentää Ryanair. Syväsatamaan tulee isojakin rahtialuksia, ja niissä pääsi aiemmin matkustajana myös Helsingistä Norrköpingiin. Moottoritie E4 kulkee kaupungin ohi sen länsipuolelta ohikulkutienä. Eurooppatie E22 Kalmariin ja Malmöhön alkaa Norrköpingistä. Rautateitse pääsee Tukholmaan kahdessa tunnissa InterCity-junalla ja X2000-junalla puolessatoista tunnissa. Junamatka Malmöhön kestää noin 3 tuntia ja Kööpenhaminaan 3 h 40 min. Kaupungin sisäisessä liikenteessä voi matkata myös raitiovaunuilla.

Urheilu

Norrköpingistä ovat kotoisin jalkapalloseurat IFK Norrköping ja IK Sleipner sekä koripalloseura Norrköping Dolphins.
Anna Bolena

Anna Bolena on Gaetano Donizettin säveltämä lyyrinen tragedia, joka on kaksinäytöksinen. Oopperan italiankielisen libreton kirjoitti Felice Romani, ja hän käytti pohjanaan Ippolito Pendemonten näytelmää Enrico VIII ossia Anna Bolena sekä Alessandro Pepolin näytelmää Anna Bolena. Molemmat näytelmät kertovat Englannin kuningas Henrik VIII:n toisen puolison, Englannin kuningattaren, Anna Boleynin (ital. Bolena) elämästä. Oopperan kantaesitys oli 26. joulukuuta 1830 Milanon Teatro Carcanossa.
Anna Bolenaa voidaan pitää säveltäjänsä varsinaisena läpimurtona. Donizetti oli saavuttanut oopperoillaan jo jonkin verran suosiota kansan parissa 1820-luvulla, mutta vasta Anna Bolena toi hänelle kansainvälistä mainetta ja kriitikoiden hyväksynnän. Esimerkiksi Lontoossa oopperaa esitettiin jo vuoden 1831 heinäkuussa. Oopperaan kirjoitettua Annan (sopraano) ja Jane Seymourin (mezzosopraano) välistä kohtausta pidetään yhtenä oopperakirjallisuuden hienoimmista duetoista.

Esityshistoria

Anna Bolenaa ei esitetty kovin usein 1800-luvun loppupuolella tai 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Kuitenkin toisen maailmansodan jälkeen se on ollut useasti eri oopperatalojen ohjelmistossa. Vuoden 1957 huhtikuussa ooppera esitettiin Milanon Teatro alla Scalassa. Annan roolissa esiintyi Maria Callas, ja produktion ohjaajana toimi Luchino Visconti. Kumpainenkin keräsi esityksistä ylistäviä arvioita.
Nykyisin Anna Bolena kuuluu oopperakirjallisuuden merkkiteoksiin ja keskeisten oopperatalojen ohjelmistoon. Oopperasta on tehty myös joitakin äänityksiä, joskin kokonaiset studiolevytykset ovat harvassa. Oopperan nimiroolia ovat Maria Callasin lisäksi esittäneet menestyksellisesti esimerkiksi Leyla Gencer, Beverly Sills, Montserrat Caballé, Renata Scotto ja Edita Gruberova.
Suomen Ekumeeninen Neuvosto

Suomen Ekumeeninen Neuvosto (lyh. SEN, ruots. Ekumeniska Rådet i Finland) on Suomessa toimivien kirkkojen, kristillisten yhteisöjen ja seurakuntien ekumeeninen yhteistyöelin. Ekumeenisella neuvostolla on 11 jäsenkirkkoa, 5 tarkkailijakirkkoa tai -yhteisöä ja 17 kumppanuusjärjestöä.
Ekumeeninen neuvosto perustettiin vuonna 1917 World Alliance -liikkeen osana. Vuonna 1933 siitä tuli Suomen Yleiskirkollinen Toimikunta ja vuonna 1963 Suomen ekumeeninen neuvosto. Ekumeeninen neuvosto sai ensimmäisen päätoimisen pääsihteerin ja oman toimiston vuonna 1971.
Ekumeenisen neuvoston pääsihteereinä ovat toimineet Risto Cantell, Inga-Brita Castrén, Jaakko Rusama, Jan Edström (1993–2006, Finlands svenska baptistmission) ja Heikki Huttunen (2006–2011, 2011–2015, Suomen ortodoksinen kirkko) sekä Mari-Anna Auvinen (2015–).
Suomen ekumeeninen neuvosto antaa nykyisin vuosittain rukouspäiväjulistuksen. Rukouspäiviä vietetään 18. tammikuuta ja 24. lokakuuta. Sen muuta toimintaa ovat vuosittaiset syys- ja kevätkokoukset, erilaiset seminaarit ja julkaisutoiminta. SEN:lla on seuraavat jaostot, jotka myös järjestävät tapahtumia: eettisten kysymysten jaosto, kasvatusasiain jaosto, naisjaosto, nuorisojaosto, opillisten kysymysten jaosto, paikallisen ekumenian jaosto sekä suomenruotsalaisen ekumeniikan jaosto (sektion för finlandssvensk ekumenik).
Vuonna 2013 neuvoston pääsihteeri Heikki Huttunen sai Euroopan parlamentin myöntämän Euroopan kansalaispalkinnon ansioistaan ekumeniassa ja kansainvälisissä projekteissa sekä tunnustuksena Suomen ekumeenisen neuvoston työlle.
Michel Piccoli

Michel Piccoli (s. 27. joulukuuta 1925) on ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Pariisissa pianistiäidin ja viulisti-isän pojaksi. 
Piccolin elokuviin kuuluvat Kuoleman puutarha (Buñuel, 1956), Kamarineidon päiväkirja (Buñuel, 1964), Päiväperho (Buñuel, 1967), Topaz (Hitchcock, 1969) ja Vapauden aave (Buñuel, 1974).
Piccoli on ollut kolmesti naimisissa Éléonore Hirtin, Juliette Grécon ja Ludivine Clercin kanssa. Hänellä on ensimmäisestä avioliitosta tytär Anne-Cordélia.
Pyramiditekstit

Pyramiditekstit ovat kokoelma muinaisegyptiläisiä uskonnollisia kirjoituksia vanhan valtakunnan ajalta. Pyramiditekstit ovat mahdollisesti maailman vanhimmat hengelliset tekstit. Tekstit on kirjoitettu vanhalla egyptin kielellä ja kaiverrettu Sakkaran pyramidien seiniin ja faraoiden sarkofageihin vanhan valtakunnan 5. ja 6. dynastian aikaan. Vanhimmat tekstit on ajoitettu vuosille 2400–2300 eaa. Toisin kuin myöhemmät arkkutekstit ja Kuolleiden kirja, pyramiditekstit kirjoitettiin ainoastaan faraolle, eivätkä tekstit sisällä taidokkaiden hieroglyfien lisäksi muuta kuvitusta. Aiemman Palermon kiven lisäksi pyramiditekstit ovat vanhin lähde, joka mainitsee myöhemmin keskeiseksi nousseen Osiris-jumalan.
Vilho Suosalo

Vilho Pekka Suosalo (17. toukokuuta 1910 Pietarsaari – 27. heinäkuuta 1976 Rovaniemi) oli suomalainen muurari ja SKDL:n kansanedustaja.
Suosalon vanhemmat olivat leipuri ja sosialidemokraattien kansanedustaja Kalle Suosalo ja Liisa Haak. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli osuusliikkeen myymälähoitajana Sodankylässä 1934–1936 ja muurarina Rovaniemellä 1936–1939, Pietarsaaressa 1945 ja jälleen Rovaniemellä 1945–1962.
Suosalo oli SKDL:n kansanedustajana vuosina 1962–1966 Lapin läänin vaalipiiristä. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1962 presidentinvaalissa ja kuului Rovaniemen kaupunginvaltuustooon sekä SKDL:n liittoneuvostoon.
Suosalo oli naimisissa vuodesta 1937 Sylvia Lakkalan kanssa. Hänen veljensä oli näyttelijä ja teatterinjohtaja Martti Suosalo.
Willa

Nimikilpailu

Kauppakeskuksen nimestä järjestettiin nimikilpailu, jonka ylivoimainen voittaja 2 405 äänellä oli Raptori, joka viittaa mm. hyvinkääläiseen rapyhtye Raptoriin. Asiantuntijaraati valitsi kuitenkin kauppakeskuksen nimeksi 665 ääntä saaneen Willan, joka tuli kilpailussa toiseksi. Nimi Willa viittaa Hyvinkään vanhaan villatehtaaseen.

Kulkuyhteydet

Kauppakeskus Willa sijaitsee Hyvinkään ydinkeskustassa, kirjaston ja keskuspuiston kupeessa. Kauppakeskukseen on muutaman minuutin kävelymatka Hyvinkään juna- ja bussiasemalta. Willan parkkihalliin pääsee autolla Torikadun puolelta. Willan ympärillä on useita bussipysäkkejä, joissa pysähtyvät paikallisliikenteen bussit.
Christopher Williams (rumpali)

Tausta

Williams on monipuolinen rumpali, ja hän on soittanut muun muassa rock-, jazz-, metalli-, funk-, fuusio- ja blueskokoonpanoissa. Rumpujen lisäksi hän soittaa bassoa ja pianoa sekä laulaa. Lukioaikana Williams soitti useissa eri kokoonpanoissa sekä Greenville Youth Orchestrassa ja Greenvillen sinfoniaorkesterissa.  Ensimmäisen live-keikan Williams teki seitsemän jäsenisen funk-yhtyeen Yo Mamin Big Fat Booty Bandin kanssa Ashevillessä Pohjois-Carolinassa syksyllä 2007.

Accept

Accept ilmoitti huhtikuun alussa 2015, että rumpali Christopher Williams on tullut rumpali Stefan Schwartzmannin tilalle yhtyeeseen. Vain pari viikkoa yhtyeeseen liittymisen jälkeen, 18. huhtikuuta 2015, hän esiintyi ensimmäistä kertaa Acceptin keikalla Chihuahuassa. Suomessa hänen ensiesiintymisensä yhtyeen kanssa oli 5. kesäkuuta 2015 South Park Tampere -festivaalilla.
Williams on julkaissut Acceptin kanssa studioalbumin The Rise of Chaos  sekä livetaltioinnit Restless and Live (Blind Rage - Live in Europe 2015)  ja Symphonic Terror – Live At Wacken 2017 .

Kaato

Williams soittaa rumpuja australialaislähtöisesen Kaato yhtyeen toisella levyllä Slam! (2019) . Hän on myös soittanut yhteen kiertueilla.

Sessio- ja kiertuerumpali

Williams on työskennellyt useiden eri musiikkigenrejä olevien artistien ja yhtyeiden, kuten Kid Rockin, Jessta Jamesin, Funkadelicin, Lee Greenwoodin, Blackfootin ja nashvilleläisen metalliyhtyeen War Withinin, kanssa. 
Elokuussa 2018 Acceptin ollessa keikkataolla Williams soitti Kissin laulaja-basisti Gene Simmonsin soolokiertueella sekä ex-kitaristi Ace Frehleyn soolokiertueella rumpuja.

Soittimet ja välineet

Williams käyttää Pearl Masters Mable rumpuja, Evans Drumheads, Promarkin rumpukapuloita, Pure Sound Snare Wires ja Paiste symbaaleja.
Munda

Munda on Salomonsaarille kuuluvan New Georgian saaren suurin asutuskeskus. Siellä oli noin 2 800 asukasta vuoden 2009 väestönlaskennassa. Munda sijaitsee saaren länsiosissa. Länsiosan lounaisin kohta on nimetty asutuskeskuksen mukaan Munda Pointiksi.
Pernisiöösi anemia

Pernisiöösi anemia (myös pernisioosi anemia) on anemian muoto, joka syntyy ravinnon B12-vitamiinin vähäisen imeytymisen seurauksena. Anemia tarkoittaa veren alentunutta hemoglobiiniarvoa. Pernisiöösissä anemiassa B12-vitamiinipuutoksen syynä on autoimmuunisairaus, joka tuhoaa mahalaukun parietaalisoluja. Usein kuitenkin termiä "pernisiöösi anemia" käytetään laajassa merkityksessä puhuttaessa mistä tahansa syystä johtuvasta B12-vitamiinin puutteesta. 
Pernisiöösi anemia kuuluu megaloblastisiin anemioihin, joissa veren punasolut ovat normaalia suurempia. Yhdeksän kymmenestä megaloblastisesta anemiasta johtuu B12-vitamiinin puutteesta.
Pernisiöösi anemia ilmenee yli 30-vuotiailla, ja Suomessa sitä sairastaa tällä hetkellä noin 5 000 ihmistä. Hoitamattomana tauti johtaa kuolemaan. 
Suomalaiset lääkärit ovat jo noin 150 vuoden ajan tutkineet tauteja, joiden nykyään tiedetään johtuvan B12-vitamiinin puutteesta. Sellainen on mm. lapamatoanemia. Myös vitamiinin fysiologiaa ja biokemiaa on Suomessa tutkittu laajasti. Suomalaisten tutkimustulokset ovat maailmalla varsin tunnettuja. Aiheesta on kirjoittanut mm. Arno Forsius
Michael van Langren

Michael Florent van Langren (kast. 27. huhtikuuta 1598 Amsterdam – toukokuu 1675 Bryssel) oli tähtitieteilijä ja kartanpiirtäjä. Hän oli Espanjan siirtomaiden palvelussa. Hänen latinisoitu nimi oli Langrenus.
Rättvikin suomalaismetsä

Rättvikin suomalaismetsä (ruots. Rättviks finnmark) sijaitsee Ruotsissa, Amungenin järven rannalla Taalainmaan ja Hälsinglandin maakuntien rajamaastossa Rättvikin kunnan pohjoisosassa. Rättvikin suomalaiskyliksi lasketaan kuuluvan Bingsjö (metsäsuomeksi Pinsjö), Dalstuga, Dådran, Finnbacka, Ejheden, Korsåsen ja Håven (metsäsuomeksi Hoavala). Alueen metsäsuomi hävisi 1800-luvun loppuun mennessä.

Historia

Ensimmäiset suomalaisasutukset syntyivät Bingsjön alueelle 1620-luvulla, jotka olivat erillään muusta ruotsalaisasutuksesta. Vuonna 1726 Bingsjössä sijaitsi 7 taloa ja vuonna 1817 20 taloa, joissa 120 asukasta. 1900-luvun alussa Finnmarkenissa oli 700 asukasta ja nykyisin asukasluku noin 200. Bingsjössä sijaitsee vuonna 1792 rakennettu kirkko. Carl Axel Gottlund tutki alueen viimeisiä metsäsuomalaisia 1800-luvun alussa. Tuolloin vielä suomea taisi kaksi vanhaa miestä ja kolme naista. Gottlund sai kerättyä runosäkeitä ja lauluja 81-vuotiaalta naiselta Mansgårdenista.
Eduardo Cordero

Eduardo Cordero Fernández (s. 12. syyskuuta 1921) on chileläinen entinen koripalloilija.
Cordero edusti Chilen koripallomaajoukkuetta vuosien 1948 ja 1952 olympialaisissa. Vuoden 1948 olympialaisissa hän oli joukkueensa mukana sijalla kuusi. Helsingin olympialaisissa hän johdatti maansa viidenneksi. Ratkaisevassa sijoituspelissä viidennestä sijasta Cordero oli joukkueensa parhaita pistemiehiä tehtyään 14 pistettä.
Saksofoni

Saksofoni on metallirunkoinen puhallinsoitin. Adolphe Sax, alun perin belgialainen keksijä, rakensi ensimmäiset saksofoninsa vuoden 1841 ja 1846 välillä Pariisissa, ja patentoi saksofonin vuonna 1846. Keksinnössään Sax yhdisti yksilehtisen puupuhaltimen, kuten klarinetin, äänenmuodostuksen oboen kartiomaiseen putkirakenteeseen ja läppäjärjestelmään. Tämä tuotti aivan uudenlaisen soinnin. Vaikka saksofonin runko on metallista, se luetaan puupuhaltimiin äänen tuottamistavan vuoksi.

Saksofonille kirjoittaminen

Kaikille saksofoneille kirjoitetaan G-avaimelle joko E♭:lle tai B♭:lle transponoituna. Sama kirjoitettu ääni soitetaan kaikilla saksofoneilla samalla sormituksella. Sopraanosaksofonille kirjoitettu yksiviivainen C soi suurta sekuntia alempaa, alttosaksofonille kirjoitettu yksiviivainen C soi suurta sekstiä alempaa, tenorisaksofonille suurta noonia alempaa jne.

Saksofoni yhtyeissä

Saksofonia käytetään useissa sinfoniaorkesterille sävelletyissä teoksissa. Saksofonisektio kuuluu puhallinorkesterien ja big bandien vakiokokoonpanoon. Puhallinorkestereiden kokoonpano käsittää yleensä kaksi alttoa (tai sopraanon ja alton), tenorin ja baritonin. Big bandeihin kuuluu kaksi alttoa, kaksi tenoria ja baritoni.
Yleisin pelkästään saksofoneista koostuva kokoonpano on saksofonikvartetti (sopraano, altto, tenori ja baritoni). Kokoonpanolle on sävelletty mittava määrä repertoaaria.