google/wiki40b huggingface dataset:
Raamattuvyöhyke

Raamattuvyöhyke (engl. Bible belt) on kutsumanimi alueille, joilla evankelisprotestanttinen kristillisyys vallitsee kulttuuria. Monesti alueen nimitys johtuu alueen kirkkokuntien fundamentalistisesta suhtautumistavasta Raamattuun.
Parhaiten tunnettu on Yhdysvaltain kaakkois- ja eteläosissa sekä Keskilännessä oleva laaja vyöhyke, jossa erityisen vahvana on baptistinen kirkko. Raamattuvyöhykkeiksi kutsuttuja alueita löytyy myös muista maista, muun muassa Kanadasta, Australiasta ja osista Eurooppaa (kuten Alankomaista, Ruotsista ja Norjasta). Suomessa osia Pohjanmaasta kutsutaan joskus raamattuvyöhykkeeksi.
Lada 1500

Yleistä

VAZ-2103 oli Lada-perheen kolmas jäsen. Malli sai ensiesittelynsä vuoden 1973 tammikuussa pidetyssä New Yorkin autonäyttelyssä. 2103:n korin design perustui Fiat 124 Special -mallin vastaavaan ja vaikka sen akseliväli oli sama kuin VAZ-2101:n, auto on mitoiltaan hieman pidempi. Näkyvimpänä erona edullisempaan Ladaan olivat auton krominen maski, kaksoisajovalot ja runsaampi koristelistojen käyttö. Runsaasti varustellun mittariston paneeli oli puujäljitelmällä pinnoitettu. 
VAZ-2103:n voimanlähteenä toimi 75 hv:n 1,5-litrainen bensiinikäyttöinen moottori. Vuonna 1979 samasta korimallista esiteltiin 1,3-litraisella moottorilla varustettu versio 1300 S (VAZ-21033).
Miljoonas Ladan valmistuslinjalta rullannut auto oli 21.12.1973 valmistunut kastanjanruskea VAZ-2103.

Tekniset tiedot

VAZ-2103:n Suomessa tarjolla olleet vaihtoehdot:
Álvaro Vázquez

Seurajoukkueura

Vázquez on Espanyolin kasvatti. Kesällä 2010 edustusjoukkueen päävalmentaja Mauricio Pochettino valitsi hänet mukaan joukkueen harjoituskaudelle. Hän palasi kuitenkin ennen kauden alkua takaisin Tercera Divisiónissa pelanneeseen Espanyolin reservijoukkueeseen. Lopulta hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 22. syyskuuta 2010 vierasottelussa Real Madridia vastaan. Seuraavalla sarjakierroksella Osasunaa vastaan hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Kesällä 2011 Pablo Osvaldon siirryttyä Italiaan, Vázquez nousi joukkueensa ykköskärjeksi. Tammikuussa 2012 hän onnistui tekemään neljän päivän sisällä kahdessa ottelussa yhteensä neljä maalia. 8. tammikuuta 2012 hän tasoitti lukemat 1–1:een ottelussa Barcelonaa vastaan ja myöhemmin viikolla pelatussa Copa del Reyn ottelussa Córdobaa vastaan hän teki hattutempun.
FS Guichen (1897)

Valmistus

Sen köli laskettiin lokakuussa 1895 ja alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1897. Alus otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1899.

Palvelus

Syyskuussa 1903 alus kuljetti presidentti Émile Loubetin viralliselle vierailulle Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Alus muutettiin 1913 Brestissä aliupseereiden koululaivaksi. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli Kanaalin alueella, mutta se siirrettiin 1915 3. sulkuviirikköön Syyrian rannikolle. Syyskuussa alus, jonka päällikkönä oli Joseph Brisson, avusti armenialaisten vapaustaistelijoiden evakuoinnissa Musa Daghista aluksen miehistönjäsenen havaittua linnakkeessa olleen Armenian lipun. Aluksella olleet vapaustaistelijat laskettiin maihin Port Saidissa. Marraskuussa 1916 alus kuljetti Lutétian kanssa venäläisiä siirtojoukkoja Salonikaan. Vuonna 1917 alus kuljetti Idän armeijan joukkoja Tarantosta Bizertaan.
Alus lähetettiin 1919 Mustallemerelle osana liittoutuneiden valkoisia tukevaa laivasto-osastoa. Aluksen miehistö nousi Charles Tillonin johdolla kapinaan.
Alus poistettiin palveluksesta 1921 ja se myytiin romutettavaksi Brestissä 1922.
Udine

Historia

Udine on Friulin alueen historiallinen pääkaupunki. Alue asutettiin jo neoliittisella kaudella ja myöhemmin paikalla asuivat tiettävästi myös keltit. Länsi-Rooman valtakunnan kukistumisen jälkeen kaupungin merkitys kasvoi kilpailevien kaupunkien, Aquileian ja Cividale del Friulin, menetettyä asemiaan. 
Udinen nimi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 983, jolloin keisari Otto II luovutti Utinumin linnan Aquileian patriarkalle. Vuonna 1223 Udinesta tuli – torin perustamisen seurauksena – alueen merkittävin kaupunki talouden ja kaupan alalla. Myös patriarkan istuin siirtyi Udineen.
Venetsian tasavalta valtasi Udinen vuonna 1420. Vuonna 1511 kaupunki koki lyhyen sisällissodan, jota seurasivat maanjäristys ja kulkutauti. Udine pysyi Venetsian alaisuudessa, jonka toiseksi suurin kaupunki se oli, vuoteen 1797. Oltuaan hetken Ranskan alaisuudessa Udinesta tuli osa Lombardia–Venetsian kuningaskuntaa, kunnes se liittyi uuteen Italian kuningaskuntaan 1866.
Ensimmäisen maailmansodan aikana,  Caporetton taisteluun asti, Italian armeijan ylin johto oli Udinessa, joka sai lempinimen "sotapääkaupunki". Sodan jälkeen Udine toimi lyhytikäisen Friulin maakunnan pääkaupunkina. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli suoraan natsi-Saksan hallinnon alaisena syyskuusta 1943 huhtikuuhun 1945.

Kulttuuri

Udinessa on yliopisto, Università degli studi di Udine sekä teatteri, Teatro Giovanni da Udine. Arkkipiispan palatsissa ja Museo Civicossa on puolestaan esillä merkittäviä maalauksia.  
Udinessa järjestetään "viini ja ruoka" -festivaali Friuli D.O.C. syyskuussa sekä Euroopan suurin itäaasialaisiin elokuviin erikoistunut tapahtuma, Far East Film Festival huhtikuussa. 
Kaupungin jalkapallojoukkue Udinese Calcio pelaa Italian pääsarjassa, Serie A:ssa.
Lehdistökortti

Lehdistökortti on toimittajan tai yleensä tiedotusvälineissä työskentelevän henkilön kortti, jonka tarkoitus on osoittaa, että kortin haltija työskentelee tiedotusvälineessä ja näin helpottaa hänen toimitustyötään. Lehdistökorttia näyttämällä toimittaja pääsee sisään moniin yleisötapahtumiin tai vaikkapa viranomaisten eristämälle onnettomuuspaikalle (ellei tätä painavasta syystä estetä).
Suomessa yleisin lehdistökortti on Suomen journalistiliiton (SJL) jäsenilleen myöntämä lehdistökortti. Tiedotusvälineillä on myös omia lehdistökortteja.
SJL:n lehdistökortissa on haltijan valokuva, joka on painettu korttiin. Kortin kääntöpuolella on suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi teksti: "Tämän kortin haltija on Suomen Journalistiliiton jäsen. SJL on Kansainvälisen journalistiliiton (IFJ) jäsen."

Historiaa

Kortissa on myös tilaa merkinnälle suoritetusta ammattiliiton jäsenmaksusta. Hyvin kauan käytettiin niin sanottua maksumerkkiä eli postimerkin kaltaista noin 2 × 2 cm kokoista hammastetuin reunoin varustettua liimamerkkiä, johon oli painettu ajanjakso jota se koski. Tällaisen merkin saattoi poistaa uuden tieltä, eikä kortti täyttynyt nopeasti kuten leimasinta käytettäessä. Nykyisin voimassaolomerkintänä käytetään vuositarraa.
Kortit uudistuvat vuonna 2013. Uusissa korteissa ei enää ole valokuvia, ja ne ovat voimassa kaksi vuotta.
Don Gorske

Donald "Don" Gorske (s. 1955) on yhdysvaltalainen mies, joka pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan syömällä enemmän Big Maceja kuin kukaan muu ihminen maailmassa. Gorske söi vuonna 2011 25 000. Big Macinsä.
Gorske on kotoisin Wisconsinin osavaltiosta. Hän kävi McDonald'sissa ensimmäistä kertaa huhtikuussa 1972 ja on jo yli kolmen vuosikymmenen ajan syönyt Big Maceja päivittäin.
Yksistään vuonna 2003 Gorske söi 741 Big Macia, mikä merkitsee keskimäärin 2,03 hampurilaista päivässä. Hän on 1,83 metriä pitkä, 82 kg painava ja sanoo kolesteroliarvokseen 140 mg/dl. Hän kirjaa kaikki syömänsä Big Macit muistiin. Hän on syönyt Big Maceja jokaisessa 50:ssä Yhdysvaltain osavaltiossa.
Gorskea haastatellaan yhdysvaltalaisia pikaruokaketjuja (ja erityisesti McDonald'sia) kritisoivassa dokumentissa Super Size Me (2004). Hän esiintyy myös lyhyessä Don Gorske: Mac Daddy -dokumentissa (2005).
Assassin’s Creed Odyssey

Vastaanotto

Peli on saanut Muropaketin arvostelussa 4,5/5 tähteä.
Vetojousi

Vetojousi on eräs jousityyppi, jota voi venyttää. Jousen molemmissa päissä on taivutus, jonka avulla vetojousi voidaan asentaa esimerkiksi tappeihin. Siten muodostuu voima, joka pyrkii vetämään tappeja toisiaan kohti. Vetojouset tehdään yleensä teräksestä. Vetojousi voidaan valmistaa myös siten, että siinä on sisäistä jännitystä, jonka takia se ei riittävän pienellä voimalla muuta mittojaan lainkaan.
Västankvarnin teloitukset

Västankvarnin teloitukset tapahtuivat Suomen sisällissodan aikana Inkoossa toukokuussa 1918. Valkoinen rankaisuretkikunta Länsi-Uudenmaan pataljoona suoritti paikassa punavankien teloituksia 2. toukokuuta – 26. toukokuuta 1918. Maisteri Tauno Tukkisen teoksen Teloittajien edessä mukaan paikassa ammuttiin yli 60 punakaartilaista sekä ainakin kaksi naista, Hilja Heino ja Tekla Åhl. Teloituksia johti maisteri Erik Grotenfelt, joka oli kuulustellut vangit ja tuominnut heidät kuolemaan. Teloitusta johtanutta pataljoonaa komensi Edward Ward apulaisinaan Ivar Hast ja Ivar Ståhle. Grotenfelt teki itsemurhan vuonna 1919.
Teloituksia on kuvannut fiktiivisesti Leena Lander kirjassaan Käsky, jossa on hyvin grotenfeltmainen sotatuomari Emil Hallenberg, sekä Kjell Westö kirjassaan Missä kuljimme kerran. 
Teloituspaikalla on kopio Aimo Tukiaisen Karkkilaan tekemästä Punaisten Toveriapu -muistomerkistä. Kopion on tehnyt 1947 Vehmaisten kiviveistämössä Lohjalla Tukiaisen taiteellinen avustaja Antero Rinne, ja se pystytettiin 1952. Veistos on Tukiaisen hylkäämä signeeraamaton versio, joka jäi kiviveistämöön viideksi vuodeksi ennen kuin se sai sijoituspaikan Västankvarnissa hautamuistomerkkinä.
Nikodemos

Nikodemos (kreik. Νικόδημος, vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa Nikodeemus) on Johanneksen evankeliumissa erinäisiä kertoja mainittu suuren neuvoston jäsen ja fariseus.
Ensimmäisen kerran Nikodemos esiintyy Johanneksen evankeliumin 3. luvussa, jossa hän keskustelee Jeesuksen kanssa Jumalan valtakunnasta. Kuultuaan Jeesuksen sanovan, että sinne pääsy edellyttää uudestisyntymistä, Nikodemos kysyi ihmetellen, mitä se saattoi tarkoittaa ("eihän ihminen voi mennä takaisin äitinsä kohtuun ja syntyä"). Tähän Jeesus vastasi pitkähköllä puheella, johon sisältyy myös evankeliumin ytimenä pidetty, pienoisevankeliumiksi sanottu lause (Joh. 3.16). 
Myöhemmin Nikodemos vetosi neuvoston muihin jäseniin, jotta he eivät tuomitsisi Jeesusta kuulematta häntä. Hänen kerrotaan myös auttaneen Joosef Arimatialaista Jeesuksen hautaamisessa
Sekä katolinen että ortodoksinen kirkko kunnioittavat Nikodemosta pyhimyksenä. Hänen muistopäivänsä on 3. elokuuta. Hänen mukaansa on saanut nimensä apokryfinen Nikodeemuksen evankeliumi, jota on väitetty hänen kirjoittamakseen.
Konavle

Konavlen kylät

Konavlen kuntaan kuuluu 33 kylää. Ne ovat Brotnice, Cavtat, Čilipi, Duba Konavoska, Dubravka, Dunave, Drvenik, Đurinići, Gabrile, Gruda, Jesenice, Komaji, Kuna Konavoska, Lovorno, Ljuta, Mihanići, Mikulići, Močići, Molunat, Obod, Pavlje Brdo, Pločice, Poljice, Popovići, Pridvorje, Radovčići, Stravča, Šilješki, Uskopje, Vitaljina, Vodovađa, Zastolje ja Zvekovica.
Kazimierz Kuratowski

Kazimierz Kuratowski (2. helmikuuta 1896 Varsova – 18. kesäkuuta 1980 Varsova) oli puolalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti topologian, matemaattisen logiikan ja graafiteorian kehitykseen liittyvästä työstään.
Kuratowski mukaan on nimetty Kuratowskin lause sekä tasograafeja koskeva Kuratowskin teoreema. Kuratowski todisti tämän teoreeman vuonna 1930 ja sen mukaan mielivaltainen graafi on tasograafi jos ja vain jos se ei sisällä täydellisen viiden pisteen graafin K₅ tai täydellisen kaksijakoisen graafin K3,3 alijaotuksia.

Koulutus ja akateeminen ura

Kuratowski aloitti yliopisto-opintonsa insinöörilinjalla Glasgow’n yliopistossa vuonna 1913 mutta opiskeli siellä vain vuoden, koska ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot. Myöhemmin hän opiskeli vuodesta 1915 alkaen Varsovan yliopistossa matematiikkaa ja suoritti tohtorintutkinnon vuonna 1921. Hänen väitöskirjansa ohjaaja oli Wacław Sierpiński. 
Kuratowski toimi aluksi Varsovan yliopiston apulaisprofessorina vuodesta 1923. Hänet nimitettiin Lwówin yliopistoon (nyk. Lvivissä Ukrainassa) varsinaiseksi professoriksi vuonna 1927. Vuonna 1934 hän sai professuurin Varsovan yliopistosta. Hän oli Venäjän tiedeakatemian ja useiden muiden tieteellisten seurojen jäsen.
Kuratowski julkaisi yli 170 julkaisua, joiden joukossa oli teoksia kuten Topologie (Vol. I, 1933 ja Vol. II, 1950) sekä Introduction to Set Theory and Topology (Vol. I, 1952) ja matematiikan historian teos A Half Century of Polish Mathematics 1920–1970: Remembrances and Reflections (1973) (puol. Pół wieku matematyki polskiej 1920–1970).
Martin Frobisher

Sir Martin Frobisher (1535 tai 1539 – 15. marraskuuta 1594) oli englantilainen merimies. Hän teki kolme merimatkaa Amerikan mantereelle löytääkseen tien Euroopasta Itä-Aasiaan. Kaikki matkat päättyivät Kanadaan, suunnilleen Nunavutin ja Frobisher Bayn alueelle. Toisella matkallaan Frobisher luuli löytäneensä kultamalmia, ja toi sitä kotimaahansa noin 200 tonnin edestä. Sitten hän palasi takaisin Kanadaan vielä suuremman laivaston kanssa, ja toi lisää "kultaa" Englantiin. Myöhemmin paljastui, että molemmat lastit olivat täynnä arvotonta pyriittiä eli katinkultaa. Frobisher toimi myös laivakaapparina ja ryösti Ranskalle kuuluneita laivoja. Myöhemmin hänet lyötiin ritariksi palveluksestaan Voittamattoman armadan torjumisessa.

Alkuajat, kehittyminen seikkailijaksi

Martin Frobisher oli suhteellisen varakkaan yorkshirelaisen kauppiaan poika, mutta hänen vanhempansa kuolivat nuorina. Kenties tekaistun sukupuun perusteella hän pääsi opiskelemaan sotataitoja College of Arms'ssa. Hänen ensimmäinen merimatkansa oli hyttipoikana Thomas Wyndhamin mukana Länsi-Afrikkaan, Beniniin. Täällä hänen henkensä oli uhattuna portugalilaisten hallitsemilla vesillä, joissa itse kapteeni Wyndham sai surmansa. Saaliina oli kuitenkin kultaa ja pippuria. Pian hän sai uuden pestin, ja kapteenina oli John Lok. Lasti tuli takaisin täynnä norsunluuta ja muuta arvotavaraa, mutta Afrikassa maihinnoussut Frobisher puuttui. Hän lienee ollut portugalilaisten vankina Guineassa Minan linnoituksessa. Hänestä tuli poiketen maanmiehistään lähinnä katolinen kasvatti, ja hänen paluunsa Englantiin osui kuningatar Elisabetin aikaan. Kaupankäyntiä ymmärtävänä hänestä tuli näin jossain määrin espanjalaisen luottomies kaupankäynnissä Afrikassa, mutta hänet vangittiin silti useita kertoja. Noin vuonna 1565 häntä on kuitenkin Espanjan suurlähettiläs syyttänyt merirosvouksesta. Saman vuosikymmenen lopulla hän oli tunnettu ryöstelystä Englannin kruunun hyväksi. Vuonna 1572 hänet lähetettiin Irlantiin kukistamaan kapinaa.
Thomas Frobisher nai vuonna 1559 lesken nimeltä Isobel Richard, mutta hylkäsi hänet. Myöhemmin hän meni naimisiin rikkaan lesken Dorothy Windmerpoolin kanssa, mutta katkaistuaan välit milloin keneenkin mesenaattiin hän lähti englantilaisten mukana tutkimaan pohjoisia meriä, joista tärkeimpänä pidettiin juuri Luoteisväylää.
Hubble Deep Field South

Hubble Deep Field South (lyhyemmin HDF-S) on galaksienvälistä avaruutta esittävä kuva. Se otettiin avaruusteleskooppi Hubblen Wide Field and Planetary Camera 2:lla kymmenen päivän aikana syys- lokakuussa vuonna 1998. Kuva otettiin eteläisen taivaan vastineeksi vuonna 1995 suurta huomiota saaneelle Hubble Deep Fieldille.
Hubble Deep Field South kuvattiin eteläiseltä taivaanpallolta, Tukaanin tähdistön alueelta, jonka epookin J2000.0 mukainen rektaskensio on 22h 32m 56.22s ja deklinaatio −60° 33' 02.69". Kuvassa näkyvä taivaan alue valittiin siten, että näkyvyys Linnunradan ulkopuolelle oli hyvä. Muiden Hubblen syvän taivaan kuvien tapaan Hubble Deep Field South kuvattiin kohdassa, johon jää mahdollisimman vähän oman galaksimme tähtiä ja toisaalta alue oli nähtävissä avaruusteleskoopista joka hetki sen kiertäessä Maata.

Tieteellinen arvo

Hubble Deep Field Southin suurin tieteellinen merkitys oli sen sisältämän galaksiotoksen samanlaisuus kokonaan toiselta puolen taivasta kuvatun Hubble Deep Fieldin kanssa. Kohteiden yhdenmukaisuus pohjoisen taivaan kuvan kanssa kaikilla mittareilla (galaksien väri, rakenne, lukumäärä etäisyyden kasvaessa jne.) mitattuna on suora osoitus kosmologisen periaatteen pätevyydestä maailmankaikkeudessa. Hyvän läpinäkyvyyden lisäksi kuvan ottopaikan valintaan vaikutti mahdollisuus saada optinen kuva tunnetusta kvasaarista (punasiirtymällä z = 2,24), mikä mahdollisti vertailun samalla etäisyydellä sijaitsevien galaksien ja kvasaarien välillä. Deep Field Southin analysoinnista saadut tulokset galaksien evoluutiosta ja tähtien syntymisnopeuksista myös vahvistivat aikaisemmat Hubble Deep Fieldistä saadut tulokset.
Jarkko Hamberg

Jarkko Kristian Hamberg (s. 25. kesäkuuta 1982) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Sjundeå IF-seuraa. Häntä valmentaa Harri Hänninen.
Hän on saavuttanut pronssia Kalevan kisoista 2011 10 000 metrin juoksuissa. Hänellä on kultaa yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuista 2012, pronssia 2006, hopeaa 2009 3000 metriltä.
Hänellä on myös maaotteluedustuksia.
Franz Xaver von Wulfen

Franz Xaver von Wulfen (5. marraskuuta 1782 Belgrad, Serbia – 16. maaliskuuta 1805 Klagenfurt, Itävalta), vapaaherra, oli itävaltalainen oppinut, jesuiittapappi, sotilas ja tiedemies. Hän toimi opettajana enimmäkseen Klagenfurtissa mutta myös Grazissa, Wienissä ja Ljubljanassa. Hän oli aikanaan huomattava mineralogi, kasvitieteilijä ja sienten tutkija. Hän julkaisi lukuisia luonnontieteellisiä teoksia, ja postuumisti julkaistiin vuonna 1858 hänen pääteoksekseen sanottu Flora Norica phanerogama. Hänet valittiin vuonna 1790 Saksan keisarillisen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi.
Wulfen valittiin 1796 Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi. Nikolaus Joseph von Jacquin nimesi 1782 putkilokasvisuku Wulfenian hänen mukaansa.
Claudio Scimone

Claudio Scimone (23. joulukuuta 1934 – 6. syyskuuta 2018) oli italialainen kapellimestari. 
Scimone syntyi Padovassa, Italiassa, ja opiskeli orkesterinjohtoa Dmitri Mitropouloksen sekä Franco Ferraran johdolla. Hän sai kansainvälistä mainetta sekä kapellimestarina että musiikintutkijana. Hän nosti uudelleen esille useita renessanssi- ja barokkimusiikin teoksia. Hänelle on myönnetty mm. L'Académie Charles Crosin Grand Prix du Disque.
Scimone toimi Lissabonin Gulbenkian-orkesterin ensimmäisenä ylikapellimestarina vuosina 1979–1986. Häntä seurasi tässä virassa Muhai Tang. Scimone on lisäksi perustanut I Solisti Veneti -yhtyeen.
Georg Hackl

Georg Hackl (s. 9. syyskuuta 1966 Berchtesgaden, Saksa) on saksalainen ohjaskelkkailija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Hackl voitti ensimmäisen olympiamitalinsa 1988 Calgaryssä, jossa hän sijoittui toiseksi yksikkölaskussa. Kaksikoissa hän joutui tyytymään neljänteen sijaan. Neljä vuotta myöhemmin Albertvillen kisoissa Hackl voitti kultaa. Hän toisti saavutuksensa myös 1994 Lillehammerissa ja 1998 Naganossa, jossa hän ensimmäisenä olympiahistoriassa kellotti nopeimman ajan jokaisella neljällä laskulla. Vuonna 2002 Salt Lake Cityssä Hackl otti viidennen perättäisen olympiamitalin ensimmäisenä kelkkailijana. Tällä kertaa hän sijoittui hopealle.
Viimeisissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Hackl jäi mitalien ulkopuolelle seitsemänneksi.
Heikki Toivanen

Heikki Toivanen (1948 Helsinki – 25. elokuuta 2006 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja, basso. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan 1973–1974, ja sen jälkeen hän lauloi Saksassa, Wuppertalin opperassa 1974–1976, Bielefeldin opperassa 1976–1977, Karlsruhen oopperassa 1977 alkaen sekä myös Savonlinnan oopperajuhlilla ja Bayreuthin Wagner-juhlilla. Karlsruhessa hän oli vuoteen 1991 asti. Turun konservatoriossa hän toimi vuodesta 1999 yksinlaulun lehtorina.
Saki Paatsama

Saki Kalervo Paatsama (1918–1998) oli suomalainen eläinlääkäri. Hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun kirurgian professori 1964–1982. Hän tutkimusalansa oli ortopedia.
Paatsama kouluttautui eläinlääkäriksi Saksassa. Hän oli suomalaisen pieneläinkirurgian uranuurtaja. Hänen kunniakseen on nimetty Suomen Eläinlääkäriliiton myöntämä Saki Paatsama -tunnustuspalkinto.
Virginialainen

Vastaanotto Suomessa

Suomessa sarjaa alettiin esittää tammikuussa 1965 alkaen Tesvisiossa, joka saman vuoden maaliskuussa muuttui Ylen kakkoskanavaksi. TV2 näkyi pitkään vain eteläisessä Suomessa, joten Virginialainen ja muut kanavan tuolloiset ohjelmat ovat tuttuja vain osalle varttuneista suomalaisista. Helsingin Sanomien tv-kriitikko Jukka Kajava kirjoitti kesällä 1971 Virginialaisen olevan ”kaunis kakku, jonka sisällä ei taida olla edes silppua”. Hänestä se on pinnallisine ja dramaattisine ihmissuhteineen Peyton Placen kaltainen todiste väitteestä, että Yhdysvalloissa tv-ohjelmat tehdään lähinnä kymmenvuotiaan älykkyystasoa ja vastaanottokykyä ajatellen. Samoihin aikoihin pääosan näyttelijää James Drurya oli juuri kierrätetty suomalaisilla juhannusjuhlilla sarjahahmonsa roolissa.
Zac Hanson

Elämäkerta

Hanson syntyi Virginiassa, mutta kasvoi Tulsassa, Oklahomassa. Hän perusti vanhempien veljiensä Isaacin ja Taylorin kanssa Hanson-yhtyeen vuonna 1992. Yhtyeen menestys alkoi toukokuussa 1997 julkaistusta albumista Middle of Nowhere.
Zac Hanson meni naimisiin Kathryn Rebecca ”Kate” Tuckerin kanssa 3. heinäkuuta 2006 Atlantassa, Georgiassa. Pariskunnalla on kolme lasta, vuosina 2008 ja 2013 syntyneet pojat sekä 2010 syntynyt tytär.
Nelly

Lapsuus ja nuoruus

Texasissa syntynyt Cornell Haynes Junior joutui ilmavoimien palveluksessa työskennelleen isänsä takia muuttamaan asuinpaikkaansa usein. Haynesin perhe asui kolme vuotta Espanjassakin. Nelly pitää kuitenkin kotipaikkanaan amerikkalaista suurkaupunkia St. Louisia. Nellyn vanhemmat koettivat pitää poikaansa kaidalla tiellä kierrättämällä häntä sukulaisten luona. Jatkuva asuinpaikkakuntien ja koulujen vaihtuminen vaikuttivat hänen käytökseensä. Vuonna 1993 Nelly muutti äitinsä kanssa pysyvästi University City -lähiöön. Nelly innostui koripallosta ja hip hop -musiikista. Hän uskoi päätyvänsä ammattilaiseksi ja saikin paljon lupaavia tarjouksia.

Ura muusikkona

Nelly perusti koulukavereidensa kanssa St. Lunatics -nimisen yhtyeen, jonka Gimme What Ya Got -single muodostui paikalliseksi hitiksi University Cityssä vuonna 1996. Koska yhtye ei saanut muutaman vuoden päästä levysopimusta, ryhtyi Nelly kavereidensa kannustamana soolouralle. Hänen tavoitteenaan oli myös edistää ystäviensä menestymismahdollisuuksia.
Nellyn ainutlaatuinen musiikkityyli on löytänyt kuuntelijansa ympäri maailmaa. Hän on saanut musiikillisia vaikutteita eri puolilta, etenkin Amerikan länsi- ja itärannikolta sekä etelän osavaltioista. Tavoitteenaan hänellä on luoda ainutlaatuista hiphoppia. Nellyn musiikin lähtökohta on melodisuus. Nellyn kappaleet "syntyvät luonnostaan". Hän ei murehdi pikkutarkkoja yksityiskohtia. Hän kirjoittaa laulun, työstää sen rivakasti studiossa, ja levy-yhtiö julkaisee sen levyllä. Nellyn sanoitukset kertovat pääasiassa nykyhetkestä ja tulevaisuudesta, Nellyn omista kokemuksista ja hänen ystävistään. 
Nelly halusi kirjoittaa erilaiselta kuulostavan laulun, ja "Dilemma" tuntui hänen mielestään sopivalta duetolta, jonka hän haluaisi esittää persoonallisen naisen kanssa ja valitsi sisarensa avulla kumppanikseen kappaleelle Destiny's Child -yhtyeen Kelly Rowlandin. Dilemma-duetto on yksi Nellyville-albumin kohokohdista ja Nellyn uran menestynein kappale. Se oli ensimmäinen rap-kappale, joka pysyi Billboard-listalla ykkösenä peräti kymmenen viikkoa. Nellyllä ja Elton Johnilla on miesartisteista eniten listaykkösviikkoja Billboard Hot 100-listalla.
Nelly sai viisi Grammy-ehdokkuutta vuonna 2003.
Nelly on tehnyt yhteistyötä muun muassa Christina Aguileran, Missy Elliottin, Tim McGraw'n, Pharrell Williamsin, Snoop Doggin ja Justin Timberlaken kanssa.

Ura musiikin ulkopuolella

Vuonna 2002 Nelly näytteli sivuroolin elokuvassa Snipes. Samana vuonna Entertainment Weekly -lehti valitsi Nellyn maailman 39:nneksi vaikutusvaltaisimmaksi ihmiseksi. Hän on myös näytellyt elokuvassa The Longest Yard.
Nellyllä, kuten monilla muillakin hip hop -tähdillä, on oma vaatemallistonsa, Vokal and Apple bottoms.

Yksityiselämä

Nellyllä on kaksi lasta, vuonna 1994 syntynyt Chanel ja vuonna 1999 syntynyt Cornell Haynes III. Heidän äitinsä ei ole ollut julkisuudessa.
Nellyllä on kaksi sisarta, Jacqueline ja Donahue, mutta  Jacqueline kuoli 31-vuotiaana maaliskuussa 2005 leukemiaan.

Singlet

(Perässä listasijoitus Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalta ja Britannian Top40-listalta)