google/wiki40b huggingface dataset:
Parikkalan raja-asema

Kansainväliseksi raja-asemaksi

Raja-aseman muuttamista kaikkien maiden kansalaisille avoimeksi ja ilman ennakkohakemusta käytettävissä olevaksi kansainväliseksi rajanylityspaikaksi on suunniteltu useasti. Avaamiselle on vuosina 2011-2013 esitetty sekä nopeampaa (2014-2015) että hitaampaa (2017) aikataulua. Esimerkiksi Karjalan tasavallan päämies Aleksandr Hudilainen totesi helmikuussa 2013, että raja-asema avataan laajemmin vuoden 2014 lopulla. Raja-aseman statuksen muutokselle kansainväliseksi on saatu presidentti Putinin ja pääministeri Medvedevin tuki. Hankkeen alueellisen merkityksen tunteva Savonlinnan kaupunginjohtaja Janne Laine muistutti huhtikuun puolivälissä 2013, että EU-hanke tukee venäläisen tiestön kunnostamista raja-aseman itäpuolella, ja tämä tiehanke valmistuu vuonna 2014. Ilman raja-aseman parannuksia liikennemäärä voitaisiin nostaa 100 000 matkustajaan. Investointi raja-asemaan olisi tuottavaa, EU tukisi uudistusta taloudellisesti ja parannustyöt mahdollistaisivat kaupunginjohtajan mukaan liikennemäärien kasvattamisen 350 000 matkustajaan vuodessa.
Vasemmistoliiton liikenneministeri Kyllönen totesi kuitenkin huhtikuun 2013 alussa, ettei rajanylityspaikan kehittämiseen panosteta lähivuosina. Myös osa muista hallituspuolueiden kansanedustajista pitää hitaampaa aikataulua realistisempana Rajavartiolaitoksen jo suunnittelemiin aikatauluihin vedoten. Aikomus Parikkala–Syväoron rajanylityspaikan avaamisesta vuoteen 2017 mennessä on kuitenkin laajasti hyväksytty. Selvää päätöstä siitä, että Suomen valtio sitoutuu avaamaan Parikkala rajanylityspaikan edes tällöin kansainväliseksi rajanylityspaikaksi, on kuitenkin jo kaivattu. Venäjä lähetti 2015 nootin ehdottaen Parikkalan raja-aseman kansainvälistämistä. Hallituksen ulko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta vastasi noottiin ilmoittaen, ettei Suomi ole valmis avaamaan rajanylityspaikkaa kansainväliseksi. Sisäministeri Petteri Orpo perusteli kielteistä vastausta liikennemäärien vähenemisellä itärajalla ja Suomen huonolla taloudellisella tilanteella.
Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon liittojen, Savonlinnan kaupungin sekä Parikkalan ja Rautjärven kuntien teettämässä selvityksessä (2018) laskettiin avaamisen tuovan matkailutuloa jopa 80 miljoonaa euroa vuoteen 2030 mennessä, satoja uusia työpaikkoja, sekä mahdollisuuksia tavaraliikenteen kasvattamiseen. Se edellyttäisi 22 miljoonan euron investointeja esimerkiksi uusiin rakennuksiin. Kaakkois-Suomen rajavartioston apulaiskomentaja Jaakko Olli arvioi, että kansainvälistämisen kustannukset olisivat kymmenen vuoden ajalta noin 70 miljoonaa euroa.
Rinteen hallituksen hallitusohjelman mukaan aseman avaamisen mahdollisuutta tullaan selvittämään.
Bordeaux

Historia

Bordeaux perustettiin noin vuonna 300 eaa. Rooman valtakunnan aikana, jolloin se sai nimen Burdigala. Abd el-Rahman valloitti joukkoineen kaupungin vuonna 732, mutta kuoli myöhemmin samana vuonna Toursin taistelussa. 1700-luvulla kaupunki alkoi kukoistaa Länsi-Intian kaupan keskuksena. Ensimmäisessä maailmansodassa Ranskan hallitus vetäytyi Bordeaux’hon.

Viini

Bordeaux’n alue tunnetaan yhtenä maailman laadukkaimpien viinien tuottajana. Seudulla valmistetaan sekä puna- että valkoviiniä. Viini valmistetaan yleensä sekoituksena useista rypälelajikkeista, joita ovat Cabernet Sauvignon, Cabernet Franc, Merlot, Petit Verdot ja Malbec (punaviinejä) sekä Sauvignon Blanc, Sémillon ja Muscadelle (valkoviinejä). Médocin alue on tullut tunnetuksi erityisen premier cru -luokituksen saaneista viineistään, jotka ovat maailman halutuimpia ja kalleimpia. Muita seudun viininkasvatusalueita ovat Saint-Émilion, Pomerol ja Graves. Bordeaux’n Pomerolista tulee maailman kallein punaviini, Château Petrus, ja Sauternesin alueelta maailman kallein valkoviini, Château d'Yquem.

Liikenne

Bordeaux on maatieliikenteen solmukohta. Espanjasta tulevat rekat kulkevat kaupungin kautta muualle Eurooppaan. Pariisiin pääsee moottoritietä A10 pitkin, Lyoniin A89:ää, Toulouseen A62:ta ja Espanjaan A63:a pitkin.
Gare Saint-Jean on kaupungin suurin rautatieasema. TGV-junalla pääsee Pariisiin kolmessa tunnissa. TGV:llä pääsee myös Toulouseen. Muita junayhteyksiä on Nantesiin, Nizzaan, Marseilleen, Lyoniin ja Pauhon.

Lentoliikenne

Bordeaux’ssa on kansainvälinen lentokenttä, Bordeaux-Mérignacin lentoasema, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mérignacin esikaupunkialueella.

Urheilu

Jalkapallojoukkue Girondins de Bordeaux pelaa Ranskan pääsarjassa.
Volkswagen LT

Volkswagen LT on Volkswagenin (myöhemmin Volkswagen Nutzfahrzeugen) vuosina 1975–2006 valmistama suurikokoinen pakettiauto. Ensimmäisen sukupolven LT oli kokonaan Volkswagenin itsensä kehittämä malli, kun taas toinen sukupolvi oli Mercedes-Benz Sprinterin sisarmalli. Volkswagen LT:n seuraajaksi tullut Crafter on niin ikään kehitetty yhteistyössä Mercedes-Benzin kanssa.

Volkswagen LT II (1996–2006)

Kun toinen sukupolvi esiteltiin oli sen edeltäjää valmistettu 21 vuoden aikana vajaa puoli miljoonaa kappaletta. Vuonna 1995 Volkswageniin kuuluneesta hyötyajoneuvo-osastosta Volkswagen Nutzfahrzeugesta tehtiin oma merkkinsä. Vuonna 1996 Volkswagen Nutzfahrzeuge ja Mercedes-Benz allekirjoittivat sopimuksen yhteisen pakettiautomallin valmistamisesta. Kyseessä oli Mercedes-Benz Sprinteriin pohjautuva toisen sukupolven LT.
Toisen sukupolven LT:ssä Volkswagen luopui rakenteesta jossa ohjaamo oli moottorin päällä. Volkswagen oli luopunut tästä merkille vuosikymmeniä tunnusomaisesta tavasta aiemmin jo Transporterin neljännessä sukupolvessa. Mallisto ulottui 2,6 tonnista 4,6 tonniin.
Lasse Oka

Lasse Veli Oka (s. 1923) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan ekonomi. Hän on ollut pääkonsuli Los Angelesissa 1983–1985 ja suurlähettiläs Bogotássa 1985–1988.
Ali Larijani

Ali Ardashir Larijani (pers. ‏علی اردشیر لاریجانی‎) (s. 1958) on iranilainen poliitikko, maan Korkeimman turvallisuusneuvoston jäsen. Hän oli sen sihteeri elokuusta 2005 lokakuuhun 2007 presidentti Mahmud Ahmadinejadin nimittämänä toisena Ajatollah Khameneinin edustajista, mutta erosi 20. lokakuuta 2007. Hänet valittiin toukokuussa 2008 Iranin parlamentin puhemieheksi.
Larijani on opiskellut länsimaista filosofiaa Teheranin yliopistossa sekä ohjelmistotiedettä ja matematiikkaa Sharifin teknillisessä yliopistossa.
Hän oli 1994–2004 maan yleisradioyhtiön johdossa ja sen jälkeen Ali Khamenein turvallisuusneuvonantajana sekä kulttuuriministerinä presidentti Rafsanjanin aikana. Hän sai eron päästettyään maahan liian vapaasti ulkomaisia elokuvia ja musiikkia.
Larijani oli ehdokkaana vuoden 2005 presidentinvaaleissa, jotka Mahmud Ahmadinejad voitti. Hän jäi viidenneksi saaden 5,9 prosenttia äänistä.
Larijani nimitettiin 2005 turvallisuusneuvostoon, jossa hän oli Iranin ydinkriisin pääneuvottelijana. Hän erosi 2007 ja ilmoitti syyksi muun muassa "ideologiset eroavaisuudet" presidentti Ahmadinejadin kanssa.
Ralph Sampson

Ralph Lee Sampson (s. 7. heinäkuuta 1960) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hän syntyi Harrisonburgissa, Virginiassa, ja pelasi NBA:ssa vuosina 1983–1992. Hän on peräti 2,24 metriä pitkä. Sampson valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 2012.
Jänkkäjärvi (Ylitornio, Lohijärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,4 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Harjujärven eteläpuolella ja Jänkkävaaran lounaispuolella. Järvi on lähes kokonaan kasvamassa umpeen. Kuivina kausina sen keskellä on pieni avoveden kaistale, mutta korkean veden aikana sillä on kaksi laajempia avoveden aluetta. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä ja sen rannat ovat kosteikkoista suomaata. Järvi on autio erämaajärvi, jonne lähimmät tiet sijaitsevat Jänkkävaaran länsirinteillä.

Luontoarvoja

Jänkkäjärvi muodostaa yhdessä Lylyjärven kanssa Jänkkäjärvi–Lylyjärvi- vesilintujen suojelualueen (145 hehtaaria, 920162). Lylyjärvi sijaitsee Jänkkävaaran itäpuolella. Molemmissa järvissä vesialuetta reunustaa laajat saraniityt ja suoalueet ja järvet ovat matalina kasvamassa umpeen. Järvillä pesii muun muassa haapana, jouhisorsa, kuikka, pikkulokki, tukkasotka ja uivelo.
Järvi on ruskeavetinen, lievästi rehevöitynyt järvi, jonka vedenväri johtuu humuksesta ja veteen liuenneesta raudasta. Veden happipitoisuudet ovat alhaiset ja veden happamuustasot ovat suojärville tyypillisen happamat.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Lylyjoen valuma-alueeseen (67.996) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,3 metriä mpy. Järven pohjoisrantaan on johdettu ojitettujen metsäsoiden kuivatusojat. Niiden mukana laskevat siihen vetensä myös Vaattojärvi ja Onkijärvi. Järven laskujoki Jänkkäjoki lähtee järven eteläpäästä ja se yhtyy ensin yli kahden kilometrin päässä Lylyjokeen, joka vuorostaan yhtyy Mellasjärvestä alkavaan Mellajokeen, joka yhtyy Kuijasjokeen ja tämä laskeekin lopuksi Lohijärveen.

Historiaa

Vuoden 1986 peruskartassa oli merkitty ympäröivien metsien suo-ojitukset punaisella varausvärillä. Ennen niitä metsäalueet olivat lähes koskemattomia. Vain Vaattojärven ja Onkijärven purot laskivat Jänkkäjärveen.
Juuso Ketola

Pelityyli

Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Ketolaa voi tituleerata erittäin potentiaaliseksi yleispuolustajaksi. Rajamäen mukaan hän on vahva jässikkä, joka tykkää osallistua hyökkäyksiin. Ketola suurin vahvuus on loistava liike, eikä hänen pelissään ei ole selviä heikkouksia. 
Porin Ässät ry:n sivustolla tehdyn haastattelun mukaan Ketolan suurimpiin vahvuuksiin kuuluu puolutuspään pelaaminen ja kaksinkamppailut ja hänet tunnetaan myös kovana harjoittelijana. Samassa haastattelussa Ässien A-nuorten päävalmentaja Jere Härkälän mukaan Ketola on erittäin hyvä kamppailutilanteissa sekä vastustajan kiekosta irrottamisessa. Härkälän mukaan hän on kaiken kaikkiaan luotettava puolustaja, joka omaa myös erinomaisen laukauksen.

Seuraura

Ketola aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan noin 8-vuotiaana. Hän on Porin Ässien oma kasvatti. Ketola oli kaudella 2014–2015 C-nuorten SM-karsinnoissa neljällä osumallaan joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja Sakari Saarenmaan kanssa. Kaudella 2015–2016 hän oli samassa sarjassa Ässien tehokkain puolustaja ja toiseksi paras maalintekijä tehoilla 7+6=13. Kaudella 2016–2017 Ketola oli kuudella osumallaan seuran B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja Roope Elon ja Miikka Huhtalan kanssa. Hän pelasi yli puolet kaudestaan kuitenkin Ässien A-nuorissa, jossa Ketola voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Toukokuussa 2018 Ketola teki Ässien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2018–2019 A-nuorissa. Ketola teki liigadebyyttinsä 27. lokakuuta 2018 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hänelle avautui paikka Ässien kokoonpanosta, kun Jere Seppälä oli loukkaantunut. Ketola merkittiin heti joukkueen ykköspuolustajapariin Niko Peltolan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.56 minuuttia ja Ketola keräsi teholukeman -1. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn korkeasta mailasta. Ketola pelasi SM-liigassa alkukaudella kaikkiaan viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes tammikuussa 2019 Ässät lainasi hänet Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Ketola pelasi siellä viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes hän palasi siirtotakarajan jälkeen helmikuussa Ässien vahvuuteen seuran kaupattua Niko Peltolan ja Jere Seppälän muualle. Ketolan kausi päättyi kuitenkin toisen paluuottelun jälkeen loukkaantumiseen.
Elokuussa 2019 Ässät lainasi Ketolan toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Kokkolan Hermeksen Mestis-joukkueeseen.

Maajoukkueura

Ketola pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Hänet valittiin myös alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2018 turnaukseen, mutta Ketola putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 21 poikien maaottelua.

Muuta

Ketola harrasti lapsena myös jalkapalloa FC Ulvilassa.
Efes (olut)

Efes (Efes Pilsener) on turkkilaisen Efes-panimon tuote. Se on vaalea lagerolut, joka on saavuttanut kotimaassaan suosiota.
Pääomarakenne

Pääomarakenne tarkoittaa tapaa, jolla yrityksen toiminta on rahoitettu. Pääomarakenne on yritykselle riskinhallinta- ja kustannuskysymys.

Oma ja vieras pääoma

Yrityksen rahoituksen perusvaihtoehdot ovat oman pääoman ehtoinen ja vieraan pääoman ehtoinen rahoitus.
Oma pääoma on yrityksen kannalta joustavaa. Yrityksen ei ole pakko jakaa voittoa omalle pääomalle eikä omaa pääomaa tarvitse myöskään maksaa pois. Oman pääoman tuottovaatimus on kuitenkin korkeampi kuin vieraan pääoman tuottovaatimus. Sijoittajan kannalta omaan pääomaan liittyy korkeampi riski, sillä oma pääoma tulee etuoikeusjärjestyksessä vasta vieraan pääoman jälkeen.
Vieras pääoma eli velka on joustamatonta. Sen korot ja lyhennykset on maksettava tiettynä hetkenä. Vieraan pääoman avulla yritys voi käyttää velkavipua parantaakseen oman pääoman tuottoa.
Korkeamman riskin vuoksi sijoittaja vaatii omalle pääomalle korkeampaa tuottoa, joka kutsutaan riskipreemioksi. Aina kuitenkaan oma pääoma ei tuota vierasta pääomaa enemmän. Silloin sijoittajan riski toteutuu.
Vieraaseen pääomaan kuuluu rahoitusriski. Se liittyy tulojen ennustamisen vaikeuteen. Jos yrityksen tulot jäävät menoja pienemmiksi, se voi kattaa erotuksen ottamalla lisää velkaa. Jos yrityksen velanhoitokyky on hyvä, tästä ei seuraa välitöntä ongelmaa. Jos kuitenkin velkojen määrä ylittää niiden hoitokyvyn, yritys on vakavissa rahoitusongelmissa. Vieraan pääoman määrä ei siis saisi tulla liian korkeaksi.

Pääomarakenteen muutokset

Vieraan pääoman määrään vaikutetaan ottamalla lainaa ja maksamalla lainaa pois. Omaa pääomaa kasvattaa tilikauden voitto ja sitä pienentää tappio. Omaa pääomaa pienentävät myös voitonjako (osinko), omien osakkeiden ostaminen ja oman pääoman palautus. Osakeanti kasvattaa omaa pääomaa.

Pääomarakenteen mittaaminen ja vahvuus

Pääomarakennetta mitataan tilinpäätösanalyysissä oman ja vieraan pääoman avulla. Käytettyjä tunnuslukuja ovat omavaraisuusaste ja nettovelkaantumisaste.
Pääomarakenne on sitä vahvempi, mitä enemmän yrityksellä on oman pääoman ehtoista rahoitusta. Rahoitusasema aiheuttaa yrityksen omistajille sitä vähemmän riskiä, mitä paremmin yritys pystyy tuloksellaan selviytymään vieraan pääoman velvoitteista. Rahoitusasemaa arvioidaan sen vuoksi sekä pääomarakenteen että tulospohjaisten tunnuslukujen avulla.
Ei ole olemassa yhtä optimaalista pääomarakennetta. Yrityksen on löydettävä sopiva kompromissi oman ja vieraan pääoman väliltä. On pohdittava, milloin kannattaa ottaa lainaa ja milloin rahoittaa toiminta omalla pääomalla. Yleensä samalla toimialalla toimivilla yrityksillä on keskenään samankaltainen pääomarakenne. Riskipitoisilla toimialoilla yritykset pyrkivät muodostamaan vahvan pääomarakenteen, jolla kompensoidaan liiketoiminnan riskejä.
Vakavaraisuus liittyy pääomarakenteeseen. Se tarkoittaa pääomarakenteen terveyttä.
Pieni mies Tate

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaa Pieni mies Tatea koskettavaksi ja inhimilliseksi pikkuelokuvaksi, joka sopii kouluikäisistä alkaen koko perheelle. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kari Heimonen (taloustieteilijä)

Kari Heimonen on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Heimonen on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1996 otsikolla "Studies on Currency Substitution: Empirical Evidence on its Significance".
Isabella (minisarja)

Vastaanotto

Uusintaesityksen alla helmikuussa 2019 Seura-lehden Pertti Avola kirjoitti, ettei aika ei ole päällisin puolin syönyt 13 vuoden takaista sarjaa, mutta piti sen kerrontaa varsin jähmeänä. Sekä jännitystarinan että saippuasarjan piirteitä saavan minisarjan teemaksi muodostuu hänen mukaansa idealistisen nuoren naispapin joutuminen vastakkain realiteettien kanssa.
Vladimir Belov

Vladimir Belov (1906–1989) oli neuvostoliittolainen pianisti ja pianonsoiton opettaja.
Belov oli Felix Blumenfeldin oppilas. Hänellä oli lupaava ura konserttipianistina.
Belov opetti pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa, missä hänet tunnettiin hyvin suvaitsevana opettajana suhteessa oppilaisiinsa. Hän opetti ryhmissä, joissa kaikki ottivat osaa tunnille soittaen vuorotellen. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Aleksandr Baltin ja Edison Denisov. Hän myös toimitti venäläistä musiikkia nuottipainoksiksi, yleensä useilla vaihtoehtoisilla sormituksilla.
Melodija-levy-yhtiöllä on yksi tunnettu levytys Belovilta; hän on mukana levyllä nimeltä Pupils of Felix Blumenfeld.
Vladimir Belov plays Etude g-moll op.14, composer Felix Blumenfeld
Lauri Palmunen

Lauri Ilmari Palmunen (s. 15. helmikuuta 1952 Laitila) on tietokirjailija, Varsinais-Suomen liiton entinen edunvalvontajohtaja ja entinen kansanedustaja.

Politiikka ja työura

Palmunen toimi Keskustapuolueen kansanedustajana vuosina 1979–1983. Hän oli presidentin valitsijamies vuosina 1978 (Urho Kekkonen) ja 1982 (Johannes Virolainen). Palmunen on ollut Laitilan kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1976–1987 ja Raision kaupunginvaltuuston jäsen 1988–1991.
Palmunen on Turun tuomiokirkkoseurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen (2006–). Vuonna 2016 hänet valittiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksen jäseneksi.  
Palmunen valmistui valtiotieteen maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1978. Hän toimi lyhyen aikaa Laitilan Sähkö Oy:n tiedotussihteerinä ja nousi vuonna 1979 eduskuntaan yli 8 000 äänellä. Kansanedustajuus jäi yhden kauden mittaiseksi. Tämän jälkeen hän toimi muutaman vuoden terveyskeskuksen talouspäällikkönä Laitilassa. Vuodesta 1987 lähtien Palmunen oli virkamiehenä Varsinais-Suomen maakuntaliitossa (1987–1991) ja Varsinais-Suomen liitossa (1993–2016), ensin maakuntasihteerinä ja lopuksi edunvalvontajohtajana. Vuosina 1991–1993 Palmunen oli kahden vuoden ajan Suomen Keskusta rp:n vt. järjestöpäällikkö.

Muu ura

Palmunen on toimittanut Varsinais-Suomen maakuntaliiton / Varsinais-Suomen liiton julkaiseman Varsinais-Suomen maakuntakirjan vuosina 1987, 1990, 1997, 2005, 2011 ja 2013. Lisäksi hän on tehnyt kaksi visailukirjasta, Mikä mikä maakunta, kysymyksiä Varsinais-Suomesta 1. (2011) ja saman teoksen kakkososa (2013). Eläkkeelle jäätyään Palmunen on kirjoittanut Keskustan Varsinais-Suomen piirin kustantaman kirjan Karvetin herttuakunta, sata vuotta keskustapolitiikkaa Varsinais-Suomessa (2018).
Palmunen on 2000-luvulla toiminut Turussa tietokilpailuaktiivina ja oli toukokuussa 2008 perustamassa Turun tietokilpailuyhdistystä tullen valituksi sen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän on toiminut myös Turun Mensassa muun muassa puheenjohtajana vuosina 2003–2004. Hän on Turkuseura – Åbosamfundet ry:n hallituksen jäsen (2016–).

Yksityiselämä

Lauri Palmunen avioitui vuonna 1977 Marja Kortekankaan kanssa. Marja Palmunen on ollut toimittaja ja toiminut Suomen Journalistiliiton varapuheenjohtajana ja järjestöpäällikkönä. Palmusilla on kolme aikuista tytärtä.
Kainun institutti

Kainun institutti - Kvensk institutt on kansallinen kveenin (kainun) kielen ja kulttuurin keskus. Kveeni-instituutti avattiin virallisesti vuonna 2007. Kveeni-instituutti sijaitsee Norjassa Pyssyjoella Porsangin kunnassa. Instituutin työtehtäviin kuuluvat kveenin kieliraadin hallinnointi sekä kielestä ja kulttuurista tiedottaminen. Keskeisinä päämäärinä on kehittää, dokumentoida ja tehdä tunnetuksi kveenin kieltä ja kulttuuria sekä edistää kielen käyttöä yhteiskunnassa.
Olof Aschberg

Olof Aschberg, sukunimi alkuaan Asch (22. heinäkuuta 1877 Tukholma - 21. huhtikuuta 1960) oli juutalaissyntyinen ruotsalainen pankkiiri. Aschberg tunnettiin lempinimellä Punainen pankkiiri koska hän tunsi sympatiaa kommunistista liikettä kohtaan ja auttoi lokakuun vallankumouksen jälkeen Venäjän bolsevikkeja varainhankinnassa lännestä.
Aschberg perusti Tukholmaan vuonna 1912 Nya Banken nimisen pankin jonka nimeksi myöhemmin vaihtui Svenska Ekonomibolaget. Vuonna 1917 hän perusti yhdessä Georg Brantingin ja tämän sisaren Sonja Branting-Westerståhl kanssa Ruotsalais-venäläisen pankin (Svensk-Ryska Banken).
Aschberg toi Ruotsiin vuosina 1917–1921 noin 500 tonnia bolsevikkien Venäjällä takavarikoimaa kultaa. Koska Venäjän bolsevikkihallitus oli lännessä asetettu kauppasaartoon Aschberg sulatti kullan Tukholmassa ja korvasi tsaarin Venäjän aikaiset leimat ruotsalaisilla leimoilla tehden näin kullan alkuperän jäljittämisen mahdottomaksi. Hän avusti myös bolsevikkeja järjestämällä näiden takavarikoimia jalokiviä myytäväksi huutokaupoissa eri puolilla Länsi-Eurooppaa. Hyvien suhteidensa ansiosta Aschberg saattoi perustaa Moskovaan vuonna 1921 Venäläisen kauppapankin ja vuosina 1922–1924 hän johti neuvostoliittolaista Ruskombank-pankkia. Vuonna 1933 Aschberg lahjoitti Ruotsin kansallismuseoon hankkimansa yli 200 venäläistä ikonia jotka neuvostoviranomiset olivat takavarikoineet kirkoista.
Aschberg muutti 1920-luvun lopulla asumaan Ranskaan, osti Jouy-en-Josasissa sijainneen Château du Bois du Rocherin linnan asunnokseen ja avusti muun muassa Espanjan sisällissodan aikana Espanjan kansanrintamaa. Hän joutui pakenemaan Ranskasta Portugalin kautta Yhdysvaltoihin kun saksalaiset miehittivät Ranskan 1940. Sodan jälkeen Aschberg palasi asumaan Ruotsiin. Hän julkaisi 1946–1947 kolmiosaiset muistelmansa (En vandrande jude från Glasbruksgatan, Återkomsten ja Gästboken).
Ruotsalaiset journalistit Robert Aschberg (s. 1952) ja Richard Aschberg (s. 1954) ovat Olof Aschbergin lapsenlapsia.
Fenham

Fenham on Newcastle upon Tynen kaupunginosa ja äänestysalue. Fenhamissa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 10 865 asukasta. Osa Fenhamista kuitenkin kuuluu Wingroven äänestysalueeseen.
Fenham oli pitkään maaseutua Newcastlen ulkopuolella, ja sinne alkoi vasta 1900-luvun alkupuolella kehittyä kaupunkimaista asutusta. Vuonna 1904 se liitettiin Newcastleen, ja seuraavana vuonna sinne valmistui ensimmäinen julkinen rakennus, St Monican kirkko. Kun Fenhamiin saatiin raitiovaunulinja 1907, alueelle alettiin rakentaa asuntoja suuremassa mittakaavassa. Kun liikenneyhteydet Fenhamiin alkoi parantua, niin sinne rakennettiin lisää taloja, ja monet alueen suuremmista rakennuksista ovat ylemmän keskiluokan taloja 1900-luvun alusta. Maailmansotien aikana Fenhamiin rakennettiin asuntoja sotasankareille.
Rizla

Rizla on savukepaperimerkki ja maailman suurin savukepaperivalmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1796.
Mustasiruetana

Koko ja ulkonäkö

Nimensä mukaisesti mustasiruetana on yleensä tasaisen pikimusta, mutta satunnaisesti tavataan myös vaaleita, harmaita tai oranssinpunaisia värimuotoja. Tämän vuoksi lajin erottaminen varmuudella punasiruetanasta (Arion rufus) ja espanjansiruetanasta (Arion vulgaris) voi edellyttää genitaalipreparaatin tekemistä. Täysikasvuinen mustasiruetana on varsin kookas, venyneenä 10–15 cm:n pituinen. Iho on yleensä musta ja siinä on selviä pituussuntaisia nystyjä. Nuoret yksilöt ovat päätä ja tuntosarvia lukuun ottamatta vaaleita ja niissä voi olla sivujuovat. Antura on tumma. Hengitysaukko on eläimen oikealla kyljellä kilven etuosassa eli lähellä päätä. Etanan erittämä lima on väritöntä.
Tärkeänä tuntomerkkinä häiritty mustasiruetana huojuttaa ruumistaan sivuttain.

Levinneisyys

Mustasiruetana on eurooppalainen laji, jota tavataan Espanjasta ja Britteinsaarilta Skandinaviaan ja itäiseen Keski-Eurooppaan. Vieraslajina se on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan ja Australian lounaisosiin. Suomessa se esiintyy tulokaslajina Ahvenanmaalla ja mantereella varmoja esiintymiä tunnetaan ainakin Helsingistä, Jyväskylästä sekä Pirkkalasta.

Elinympäristö ja elintavat

Mustasiruetana elää kosteissa lehtometsissä sekä kulttuuriympäristöissä, kuten puistoissa ja puutarhoissa. Etana käyttää ravinnokseen kasveja, sieniä ja jopa eläinten raatoja. Se saattaa olla paikoittain hyötykasvien tuholainen. Häirittynä etana vetäytyy puolipallon puotoon ja huojuttaa ruumistaan voimakkaasti sivusuunnassa. Laji risteytyy lähisukulaistensa kanssa ja niiden tapaan se saattaa tuottaa jopa 400 munaa kesässä.