google/wiki40b huggingface dataset:
Kokemäkeläinen

Historia

Kuhalainen alkoi kirjoittaa Kokemäkeläistä ollessaan 12-vuotias. Kokemäkeläisen ensimmäinen numero ilmestyi 1. elokuuta 2013. Yläasteen aikana Kuhalainen omien sanojensa mukaan kehittyi julkaisun teossa niin, että julkaisu alkoi jo muistuttaa lehteä niin sisällöltään kuin ulkoasultaan. Lokakuussa 2014 Sydän-Satakunta teki Kuhalaisesta Yrittäjä-liitteeseensä kolmesivuisen jutun, ja maaliskuussa 2015 Yle kiinnostui Kuhalaisen harrastuksesta ja teki hiljattain pääministeri Alexander Stubbia haastatelleesta 14-vuotiaasta Kuhalaisesta jutun, niin television uutisiin kuin internetiin. Tämän jälkeen myös monet muut mediat tekivät asiasta uutisen, kuten MTV3 ja Radio Aalto. Kuhalaista on haastateltu myös ulkomaalaisesta mediasta, kun latvialainen Ir-lehti teki jutun Kuhalaisesta syyskuussa 2015. Useiden lehtijuttujen myötä Kuhalaisen mukaan Kokemäkeläisen lukijamäärä kasvoi.
Kuhalainen on kertonut oppineensa kirjoittamisen käytännön kautta. Uutiset ovat saaneet huomiota internetissä ja sivustoa on Kuhalaisen mukaan selailtu parhaimmillaan yli 10 000 kertaa kuukaudessa. Aiemmin Kuhalainen kirjoitti julkaisua nimellä Lisäjuttu, mutta nimi vaihtui myöhemmin. Kuhalainen myös tulosti juttuja paperilehdiksi esimerkiksi nimillä Pappilan Alueen Sanomat, jolloin lehti toimi pääasiassa kioskin mainosvälineenä. Lisäksi myöhemmin niminä olivat Lisäjuttu ja Kokemäkeläinen.

Julkaisun sisällöstä

Syksyllä 2015 julkaisu sai huomiota eri tiedotusvälineissä, kun Kuhalainen kirjoitti rajun tekstin pakolaiskriisiä koskien. Kuhalainen myöhemmin poisti tekstin, ja Nyt-liitteen haastattelussa totesi tehneensä virheen kirjoitettuaan jutun.
18. syyskuuta 2015 järjestettyä ammattiyhdistysliikkeen hallituksen vastaista mielenilmaisua Kuhalainen kutsui "kommunistien mielenosoitukseksi".

Taustaa

Kokemäkeläistä kirjoittaa Tuomas Pekka Tapio Kuhalainen. Kuhalainen kirjoitti Kokemäkeläistä vuonna 2015 koulutyönsä ohessa. Omien sanojensa mukaan hänen kiinnostuksensa kirjoittamiseen lähti vaikuttamisen halusta ja hänen äänioikeusikänsä puuttumisesta. Kuhalainen (s. 12. syyskuuta 2000 Kokemäki) nousi julkisuuteen maanantaina 18. kesäkuuta 2012 ilmestyneen Sydän-Satakunta-lehden etusivulla olleessa jutussa, jossa kerrottiin 11-vuotiaasta Kuhalaisesta otsikolla "Pappilan bisnesmies". Kuhalainen oli nimennyt kioskinsa Pikku Baariksi. Kioskin toiminta hiipui vuoden 2012 lopussa ja se lakkasi alkuvuonna 2013. Omaa julkaisua Kuhalainen kirjoitti vapusta 2012 alkaen nimellä Pappilan Alueen Sanomat, jolloin se toimi pääasiassa kioskin mainosvälineenä. Pappilan Alueen Sanomat hiipui pikku hiljaa Kuhalaisen hankkiessa taitoa kirjoittamisessa, ja uusi lehti sai nimen Lisäjuttu. Myöhemmin nimi vaihtui uudelleen, Kokemäkeläiseksi. 
Tuomas Kuhalaisen isä on kokemäkeläinen rakennusinsinööri ja yrittäjä, entinen kuntapoliitikko Rauno Kuhalainen (s. 1948).
Danbury (Connecticut)

Danbury on kaupunki Yhdysvaltojen Connecticutin osavaltion länsiosassa, Fairfieldin piirikunnassa. Se sijaitsee satakunta kilometriä New Yorkin Manhattanilta pohjoiskoilliseen. Danburyssa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 80 893 asukasta, mikä teki siitä Fairfieldin piirikunnan neljänneksi väkirikkaimman kaupungin Bridgeportin, Stamfordin ja Norwalkin jälkeen. Kaupunki on osa New Yorkin metropolialuetta.
United States Census Bureaun mukaan Danburyn pinta-ala on 115 km², josta 5,7 km² on vesialuetta, lähinnä Candlewood Laken eteläisiä osia. Kaupungin rajanaapureita ovat lounaassa Ridgefield, etelässä Redding, kaakossa Bethel, koillisessa Brookfield, pohjoisessa New Fairfield sekä lännessä New Yorkin osavaltion Putnamin piirikunta.
Danburyssa sijaitsee alueellinen sairaala sekä osavaltionyliopisto Western Connecticut State University. Vuonna 2010 kaupungin suurimmat työnantajat olivat Boehringer Ingelheimin lääketehdas (2 500 työntekijää), Danburyn sairaala (2 300) ja Danburyn koulut. Kaupungissa on 13 alakoulua, kolme yläkoulua ja kaksi julkista high schoolia. Lisäksi on eri uskontokuntien kouluja ja muita yksityiskouluja.
Vuonna 2015 Danbury valittiin Yhdysvaltojen toiseksi parhaaksi kaupungiksi asua; edelle 24/7 Wall St. -taloussivuston rankingissa meni vain Idahon Meridian. Danbury on aiemminkin sijoittunut hyvin samantapaisissa vertailuissa. Vuonna 2014 Movoto-kiinteistönvälitysyhtiö valitsi Danburyn Connecticutin osavaltion kolmanneksi parhaaksi asuinalueeksi. Vuonna 2016 sama yhtiö listasi Connecticutin parhaita asuinpaikkoja lapsiperheille, ja Danbury arvioitiin siinäkin kymmenen parhaan joukkoon.

Historiaa

Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset asettuivat nimellä Paquiack tunnetulle alueelle vuonna 1685, kun kahdeksan perhettä muutti sinne Norwalkista ja Stamfordista. He ostivat maata paikallisilta paquioque-intiaaneilta ja kutsuivat kyläänsä ensin nimellä Swampfield, kunnes vuonna 1687 viranomaiset nimesivät sen Danburyksi.
Danbury sai nimensä Englannin Essexissä sijaitsevan samannimisen kaupungin mukaan, josta monet alueelle asettuneet maahanmuuttajat olivat kotoisin. Kaupunki tuli 1800-luvulla kuuluisaksi hattuteollisuudestaan ja sai lempinimen Hat City. Siellä valmistettiin 1900-luvun alkuvuosina jopa joka neljäs yhdysvaltalainen hattu. Kaupungin läpi virtaava Still River saastui pahoin hatunteossa käytetystä elohopeanitraatista.
Kaupungin mukaan on nimetty mineraali danburiitti.
American Hustle

Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat 8. maaliskuuta 2013 ja se kuvattiin Bostonissa, Worcesterissa ja New Yorkissa.
Christian Bale lihotti itseään 18 kiloa elokuvaa varten.

Tuotto

Elokuva tuotti  maaliskuuhun 2014 mennessä maailmanlaajuisesti lähes 250 miljoonaa dollaria.

Arvostelut

Elokuva sai kriitikoilta ylistävän vastaanoton ja sitä kehuttiin erityisesti näyttelijätyöstä. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 242 arvostelun perusteella kriitikoiden arvioista 93 prosenttia oli positiivisia.
Etruskipäästäinen

Koko

Etruskipäästäinen painaa vain kaksi grammaa. Se on 3–3,5 senttimetriä pitkä, ja hännän pituus on 2,5–3 senttiä.

Levinneisyys

Etruskipäästäisen levinneisyysalue on laaja mutta epäyhtenäinen. Lajia tavataan Välimeren alueella Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, mutta myös Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa.
Sri Lankan saarella elävä srilankanpäästäinen luokiteltiin aiemmin omaksi Podihik kura -lajikseen, mutta nykyisin sen katsotaan olevan samaa lajia kuin etruskipäästäinen.

Elintavat

Etruskipäästäinen viihtyy ruohikkoisissa ja pensaikkoisissa maastoissa. Se elää 1,5–2,5 vuotta.
Hjkr 3 Drottning Victoria

Valmistus

Alus tilattiin Swan Hunter and Wigham Richardsonilta ja sen köli laskettiin Neptunen telakalla Low Walkerissa telakkanumerolla 802. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1909 .

Palvelus

Alus aloitti palveluksensa Ruotsin valtionrautateiden junalauttana Trelleborgin ja Sassnitzin välillä.
Kun miinalaiva HMS Clas Fleming siirrettiin telakalle, Drottning Victoria jouduttiin pakko-ottamaan 5. syyskuuta 1939, ja se muutettiin miinalaivaksi 14. lokakuuta Finnbodan telakalla. Alukselle asennetut 3 120 millimetrin tykeistä yksi oli aiemmin ollut 3. luokan tykkivene HMS Ulfilla ja kaksi muuta 1. luokan panssarilaivalla HMS Niordilla. Tykeistä kaksi asetettiin rinnakkain etukannelle ja kolmas takakannelle.
Alus laski pääosan Ahvenanraumaan lasketusta pohjoisesta miinasulusta. Se laski 6. joulukuuta 1939 sulkuun 90 miinaa suojanaan koko rannikkolaivasto. Alus palautettiin rautateille noutamaan rautatiekalustoa Saksasta 8. tammikuuta 1940. Tehtävän päätyttä alus maalattiin myöhemmin harmaaksi ja sen aseistus palautettiin, mutta se ei enää osallistunut varsinaisiin operaatioihin.
Vuoden 1945 keväällä alusta suunniteltiin käytettäväksi operaatio Räddä Danmarkissa, jonka osana se olisi kuljettanut ruotsalaisia joukkoja Själlantiin. Operaatiota ei kuitenkaan toteutettu ja toisen maailmansodan päätyttyä alus palautettiin lopullisesti rautateille 4. lokakuuta 1945.
Alus palasi reitille Trelleborgista Travemündeen, kunnes se myytiin 4. lokakuuta 1968 Stockholmsrestaurang-ketjulle, joka perusti Ystadiin Golden Days -nimisen kelluvan ravintolan.
Niilo Mäkelä

Niiles (Niilo) Ruben Mäkelä (22. marraskuuta 1895 Oulu – 15. joulukuuta 1943) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916.

Perhe ja koulutus

Mäkelän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Mäkelä ja Liisa Lahti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Priita Liisa Snellmanin kanssa, josta hän erosi vuonna 1937 ja avioitui toisen kerran vuonna 1939 Katri Sofia Ilanderin kanssa, josta hän erosi vuonna 1942. Mäkelä kävi kansakoulun ja suoritti paikallispäälliköiden täydennyskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922.

Jääkärikausi

Mäkelä työskenteli maanviljelijänä Revonlahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 19. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Mäkelä siirrettiin 28. maaliskuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan elokuussa vuonna 1917.

Takaisin Suomeen

Mäkelä palasi takaisin Suomeen Tornion kautta 1. maaliskuuta 1918, josta hänet komennettiin Oulusta Ruukkiin kouluttamaan Paavolan ja Revonlahden yhdistyneitä suojeluskuntia. Myöhemmin hänet siirrettiin, tämän harjoitusleirin tultua lakkautetuksi toukokuun alussa vuonna 1918 joukkueenjohtajaksi Oulun suojeluskuntaan ja sieltä edelleen Pohjois-Pohjanmaan rykmentin täydennyspataljoonan 2. komppaniaan, jossa hän toimi 31. toukokuuta 1918 saakka. Myöhemmin hän työskenteli maanviljelijänä Revonlahdella sekä Revonlahden suojeluskunnan paikallis- ja harjoituspäällikkönä 15. lokakuuta 1918 - 31. heinäkuuta 1925 välisenä aikana. Oy ALKO Ab:n varastomiehenä hän työskenteli vuodesta 1932 alkaen.
Fredrik Joel Pätiälä

Fredrik Joel Pätiälä (4. joulukuuta 1863 Hauho – 27. elokuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja kirjallisuuden suomentaja.
Pätiälän vanhemmat olivat ratsutilallinen Henrik Joel Pätiälä ja Amanda Florina Vuolijoki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1884, filosofian maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1887, lääketieteen lisensiaatiksi 1891 ja lääketieteen tohtoriksi 1895. Pätiälä toimi Helsingin yleisen sairaalan sisätautiosaston apulaislääkärinä 1893–1896. 
Vuonna 1885 Duodecim-seuraan liittynyt Pätiälä oli mukana laatimassa yhdessä Matti Äyräpään ja August Hillbomin kanssa Duodecimin julkaisemaa suomalais-ruotsalaista lääketieteen 6 400 hakusanan luetteloa Duodecimin sanaluettelo Suomen lääkäreille joka ilmestyi 1888 aikakauskirja Duodecimin vihkojen liitteinä. Hillbom ja Pätiälä laativat myös 1889 ilmestyneen 3 000 hakusanan ruotsalais-suomalaisen lääketieteen sanaston lisävihkon. 
Pätiälä oli naimisissa vuodesta 1892 Selma Lindbergin, o.s. Åkerman kanssa.
Juan Espinoza Jiménez

Juan Espinosa Jiménez (s. 11. toukokuuta 1965 La Piedad) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Morelian arkkihiippakuntaan 31. tammikuuta 1993 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Arpin titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Suárez Inda, jota avustivat Christophe Pierre ja Carlos Suárez Cázares.
Juha Roiha

Juha Tapani Roiha on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, joka on vuodesta 2009 työskennellyt Yle TV1:n Puoli seitsemän -makasiiniohjelman toimittajana. Sitä ennen Roiha työskenteli Yle Radio Suomessa, jossa hän toimitti muun muassa kirjallisuusohjelmaa Roihan kirja.
Yleisradion Radiomafia-kanavan juontajana ja toimittajana hän toimi koko kanavan olemassaolon ajan. Hän ja Tero Liete juonsivat 1. kesäkuuta 1990 kanavan ensimmäistä lähetystä, aamuohjelmaa Herätysjuhla, jonka aluksi Roiha lausui kanavan aloitussanat "Hyvää huomenta, tämä on Radiomafian taajuus". Ennen kanavan lakkauttamista 12. tammikuuta 2003 Roiha oli mukana muun muassa ohjelmissa Pressiklubi sekä Ulmanen & Roiha, jonka toisena juontajana oli Kai Ulmanen. Loimaalla syntynyt Roiha aloitti toimittajan uransa työskentelemällä Turun ylioppilaslehden päätoimittajana. Radiouransa hän aloitti 1980-luvulla Yleisradion maakuntaradio Turun Radiossa juontaen myös Rockradiota ja Yöradiota.
Roiha toimi kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon valitsijalautakunnan puheenjohtajana vuonna 2016.
Hjalmar Tallqvist

Elämä

Tallqvist syntyi Hollolassa. Hänen vanhempansa olivat yli-insinööri Hendrik Teodor Tallqvist ja Emilia Charlotta Palander. Hänen nuorempi veljensä oli lääkäri ja professori Theodor Tallqvist. Hjalmar Tallqvist valmistui ylioppilaaksi vuonna 1886 Helsingin ruotsinkielisestä reaalilyseosta. Filosofian kandidaatti hänestä tuli vuonna 1889 ja vuotta myöhemmin hän väitteli filosofian tohtoriksi väitöstyöllänsä Bestimmung einiger Minimalflächen deren Begrenzung gegeben ist. Vuosien 1890 ja 1891 välisenä aikana hän suoritti opintomatkan Zürichiin ja myös Wieniin.
Hjalmar Tallqvist oli fyysikkona suuntautunut erityisesti matemaattiseen fysiikkaan. Matematiikan professori Edvard Neovius oli suunnannut hänen mielenkiintonsa minimipintoihin, joita Tallqvistin väitöskirjassa käsitellään. Ensimmäisen niitä koskevan tutkimuksensa hän julkaisi jo 18-vuotiaana. Tallqvistille tarjottiin Zürichistä matematiikan professuuria, josta hän kumminkin kieltäytyi vedoten isänmaallisiin syihin.
Väitöstyön valmistumisen jälkeisenä vuonna hän sai mekaniikan nuoremman opettajan viran Polyteknillisesta instituutista. 1898–1907 hän oli vanhempi mekaniikan opettaja. Helsingin yliopiston mekaniikan dosentin viran hän sai samana vuonna kuin nuoremman mekaniikan opettajan viran Polyteknillisestä instituutista. Helsingin yliopistossa hän työskenteli myös kokeellisen ja matemaattisen fysiikan dosenttina, fysiikan professorina (1907–1938), matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaanina.
Tallqvist tunnettiin tuotteliaana kirjoittajana, jonka tuotanto käsittää noin 15 000 painosivua. Suomen Tiedeseura joutuikin hänen takiaan säätämään "Lex Tallqvistin", jonka mukaan yksittäinen Tiedeseuran jäsen sai yhden vuoden aikana julkaista enintään 10% seuran koko julkaisuvolyymistä.
Tallqvist meni naimisiin ensimmäisen kerran laulajatar Elin Fohströmin kanssa vuonna 1897. Fohström kuoli vuonna 1949, ja Tallqvist meni seuraavana vuonna uusiin naimisiin aiemman vaimonsa kasvattisisaren Evelina Fohströmin (o.s. Wilkman) kanssa. Tallqvist sai ensimmäisestä avioliitostaan kolme tytärtä: Edit Evelina, Inger Anima ja Anita Henriette.
Tallqvist toimi Suomen forsiitti-dynamiitti Oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä vakuutusyhtiö Fenniassa, jälleenvakuutusyhtiö Normanissa ja tapaturmavakuutusyhtiö Patriassa.
Cape Canaveral AFS SLC-17

Thor

Alustan rakentaminen alkoi huhtikuussa 1956, ja alusta valmistui saman vuoden marraskuussa. Kummankin alustan rakentamiseen kului noin 3,5 miljoonaa dollaria. Ensimmäinen PGM-17 Thor -ohjus laukaistiin 25. tammikuuta 1957 kompleksin alustalta 17B. Lento päättyi tosin raketin pudottua takaisin laukaisualustalle ja räjähdettyä. A-alustan ensimmäinen laukaisu tapahtui yli puoli vuotta myöhemmin 30. elokuuta 1957. Huhtikuusta 1958 alkaen A-alustaa käytettiin erilaisten luotainten ja satelliittien laukaisuun, ja saman vuoden elokuussa siirryttiin päivitettyyn Thor-Able I -rakettiin, joka laukaisi muun muassa kolme Pioneer-luotainta. Muita alustalta laukaistuja hyötykuormia olivat muun muassa Explorer, Transit, ja TIROS-satelliitit. Tammikuussa 1959 siirryttiin jatkokehitettyyn Thor-Able II -rakettiin, ja huhtikuussa 1960 tästä edelleen kehitettyyn Thor-Ablestariin. Ensimmäinen kiertoradan saavuttanut lento tapahtui 13. huhtikuuta 1960, kun Thor-Ablestar -raketti vei Transit 1B -satelliitin kiertoradalle.

Delta

Alustojen muutostyöt Delta-laukaisuja varten käynnistyivät 1960-luvun alulla. Ensimmäinen Delta-raketti nousi A-alustalta 13. toukokuuta 1960. Raketti laukaisi tuolloin Telestar 1:n, josta tuli ensimmäinen kaupallinen tietoliikennesatelliitti. B-alustan ensimmäinen Delta-laukaisu tapahtui muutama vuosi myöhemmin 1. heinäkuuta 1962. Kompleksia käytettiin syyskuusta 1963 helmikuuhun 1965 kaikkiaan kuuteen ASSET-paluukapselin koelaukaisuun. Kapselin oli tarkoitus demonstroida X-20 Dynasoar -projektiin liittyviä teknologioita. ASSET-ohjelman päätyttyä alusta siirtyi Yhdysvaltain ilmavoimilta NASAlle. Alusta siirtyi takaisin ilmavoimille vuonna 1988 Delta II -lentoja varten. Ensimmäinen Delta II -laukaisu tapahtui 14. helmikuuta 1989 SLC-17A:lta ja 14. helmikuuta 1990 SLC-17B:ltä.
Alustan suojabunkkerin käyttö päättyi Delta II -raketille 17A-alustalla sattuneen onnettomuuden jälkeen, ja lennonjohto siirtyi edellisen vuoden kesäkuussa valmistuneeseen uuteen, Delta III:a varten rakennettuun lennonjohtokeskukseen. B-alusta modifioitiin vuonna 1997 Delta III -laukaisuja varten. Raketti tosin tuhoutui kahdella ensimmäisellä laukaisullaan ja epäonnistui massasimulaattorin viemisessä halutulle radalle kolmannella lennollaan, minkä jälkeen raketin jatkokehityksestä luovuttiin. B-alusta oli Delta III:a varten tehtyjen modifikaatioiden ansiosta ainoa alusta, jolta pystyttiin laukaisemaan raskaampi Delta II Heavy -raketti, jolla laukaistiin muun muassa Mars-mönkijät Spirit ja Opportunity. SLC-17A:n viimeinen laukaisu tapahtui 24. maaliskuuta 2009, kun Delta II -raketti laukaisi GPS IIR -satelliitin kiertoradalle. SLC-17B:n viimeinen laukaisu tapahtui 10. syyskuuta 2011, kun Delta II laukaisi NASAn GRAIL-kuumission avaruuteen. Alustan suojabunkkerin purkutyöt päättyivät joulukuussa 2013.
Alustojen kiinteät ja liikuteltavat laukaisutornit purettiin hallitulla räjäytyksellä heinäkuussa 2018. SLC-17:n ja läheisen LC-18 on vuokrannut yksityistä kuulaskeutujaa kehittävä Moon Express, joka suunnitteli vuoden 2018 tilanteessa testaavansa laskeutujaansa LC-18:lla.
Octopus card

Octopus card on Hongkongissa käytettävä julkisen liikenteen matkakortti, johon voi ladata rahaa tai aikaa. Järjestelmä otettiin käyttöön syyskuussa 1997, vähän sen jälkeen kun Hongkong oli siirtynyt Ison-Britannian alaisuudesta Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueeksi. Kortit käyttävät RFID-teknologiaa. Octopus Cardeja ylläpitää Octopus Cards Limited.
Octopus-kortteja voi nykyään käyttää joukkoliikenteen lisäksi myös muissa tarkoituksissa, kuten esimerkiksi kaupoissa, kahviloissa sekä elokuvateattereissa.
Octopus Rewards on Octopusin kanta-asiakasohjelma, jossa jokaisessa ostosta osallistuvissa liikkeissä maksutavasta riippumatta saa käyttämistään Hongkongin dollarista ainakin 0,5% Reward$-pisteitä. Yksin Reward$-piste on yhden Hongkongin dollarin arvoinen.
Taskuvaras (vuoden 1953 elokuva)

Juoni

New Yorkin rantojen rähjäisissä netissä asustava taskuvaras (Widmark) nappaa naiselta (Peters) kukkaron joka sisältää mikrofilmattuja salaisuuksia. Pian häntä jahtaavat sekä poliisit että maata uhkaavat kommunistit.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1990, että pienillä budjeteilla toiminut Fuller on tähän elokuvaan kerrankin saanut tasavahvan näyttelijäkaartin, josta vahvimpana nousee esiin pääosan esittäjä Widmark.
Section 8

Section 8 housing (Housing Choice Voucher Program) tarkoittaa Yhdysvalloissa valtion tukemaa vuokra-asumista. Vuokralainen vuokraa asunnon yksityiseltä vuokranantajalta ja käyttää hankkimistaan tuloista noin 30 prosenttia asumiseen, ja vuokran loppuosan maksaa valtio. Taustalla on ajatus siitä, että asumiseen ei pitäisi mennä yli kolmannesta henkilön tuloista. Järjestelmä on tarkoitettu vähävaraisille, ikääntyneille ja liikuntarajoitteisille amerikkalaisille.
Pääsääntöisesti hakijan tulee täyttää neljä ehtoa päästäkseen liittovaltion asumisavustuksen piiriin: kyseessä on määritelmän mukainen perhe (”perhe” voi olla myös yksinasuva), joka on vähävarainen, jolla on kansalaisuus tai oleskelulupa Yhdysvaltoihin, ja joka ei ole saanut häätöä vuokra-asunnosta huumerikosten vuoksi edellisen kolmen vuoden aikana. Lisäksi asunnon vuokran tulee vastata alueen markkinavuokraa ja viranomainen tekee asuntoon kuntotarkastuksen vuosittain.
Tuetun vuokra-asumisen järjestelmä luotiin perheiden nostamiseksi köyhistä lähiöistä turvallisemmille asuinalueille, mutta monet vuokrantajat paremmilta alueilta kieltäytyvät vuokraamasta asuntojaan Section 8 -vuokralaisille.
Pedro Armendáriz

Pedro Gregorio Armendáriz Hastings (9. toukokuuta 1912 México, Meksiko – 18. kesäkuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli meksikolais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli pitkä näyttelijätausta aina 1930-luvulta lähtien.
Armendárizin viimeiseksi roolityöksi jäi turkkilaisvakooja Kerim Beyn rooli vuoden 1963 Bond-elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa. Hänellä todettiin kuvausten aikana syöpä. Kun hänen kohtauksensa oli kuvattu 13. kesäkuuta mennessä, hän ampui itsensä 18. kesäkuuta 1963.
Armendárizilla oli niin ikään näyttelijänä tunnetuksi tullut poika nimeltä Pedro Armendáriz Jr.
Pallohortensia

Kuvaus

Pallohortensian oksanhaarat ovat pystyjä tai yläviistoja. Kuluvan kesän haarat ovat harvakarvaisia. Lehtilavat ovat 5–15 cm pitkiä ja muodoltaan puikeita tai soikeita, suippokärkisiä, tyveltään pyöreitä tai herttatyvisiä ja hammaslaitaisia. Kukinnot kehittyvät saman vuoden haarojen latvoihin ja ovat valkoisia.
Lajikkeilla 'Annabelle' ja 'Grandiflora' kukinnot ovat pallomaisia ja kaikki kukat neuvottomia. 'Grandiflora' kasvaa Suomessa yleensä 1–1,5 metrin korkuiseksi ja sen kukinnot ovat 10–18 cm leveitä.

Kasvupaikat

Pallohortensia kasvaa alkuperäisellä esiintymisalueellaan tuoreissa ja runsasravinteisissa metsissä ja jokirannoilla.

Käyttö

Koristekasvina pallohortensiaa viljellään sen näyttävän kukinnon vuoksi. Se kasvaa parhaiten tuoreessa, multavassa, runsasravinteisessa ja hapahkossa maaperässä puolivarjoisella paikalla. Pallohortensian oksat saattavat olla ankarien talvien jälkeen melko pitkälti paleltuneita, mutta keväisin ne voidaan leikata lähes maanrajaan saakka, koska kukinnot kehittyvät saman kesän haaroihin.
Suomessa lajike 'Grandiflora' menestyy vyöhykkeillä I–II (III) ja se kukkii heinä–elokuussa.
Valkeisjärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Kareispuron valuma-alueeseen (35.629) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,9 metriä mpy.
Albert Koskinen

Albert Gunnar Koskinen (29. lokakuuta 1925 Nokia – 23. joulukuuta 2004) oli suomalainen korkeushyppääjä, joka oli uransa huipulla 1950-luvun alussa.
Koskinen sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten korkeushypyssä 24:nneksi tuloksella 180. Samana vuonna hän edusti Suomea Ranskaa vastaan käydyssä maaottelussa sekä voitti Suomen mestaruuden. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1947, 1951 ja 1952. Ennätyksensä 200 cm hän hyppäsi vuonna 1958. Itse hän oli pituudeltaan 188-senttinen. Seuratasolla hän edusti Nokian Pyryä.
Blood Drive

Tuotanto

Heinäkuussa 2015 Syfy teki nk. direct-to-series tilauksen haluten suoraan 13. jaksoa. Sarjan kuvauspaikkana toimi Kapkaupunki Etelä-Afrikassa.
Pitkä Porolammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähi-alueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,6 metriä mpy.