google/wiki40b huggingface dataset:
GOG.com

Toimintaperiaate

Palvelu myy vanhempia tietokonepelejä edulliseen hintaan (noin viidestä kymmeneen dollariin). GOG.com on solminut yhteistyösopimuksen kymmenien pelijulkaisijoiden kanssa. Maksusuorituksen rekisteröidyttyä pelit saa välittömästi kopioitavaksi sivustolta omalle koneelle. Yhteensopivuuden varmistamiseksi uudempien Windows-käyttöjärjestelmien kanssa jotkut pelit päivitetään tai toimitetaan avoimen lähdekoodin emulaatio- ja yhteensopivuusohjelmistojen, kuten ScummVM:n tai DOSBoxin kanssa. Toisin kuin jotkin muut palvelut, GOG.com ei käytä peleissään kopiosuojausta eikä käyttäjän tarvitse asentaa erityistä asiakasohjelmistoa ladatakseen tai pelatakseen pelejä.
Ostamiensa pelien lisäksi asiakkaat voivat ladata monenlaista peleihin liittyvää lisämateriaalia. Näitä ovat usein pelin soundtrack, taustakuvat, avatarit ja ohjekirjat. Promootiokampanjoita järjestetään lähes joka viikko – useimmiten viikonloppuisin. Näiden kampanjoiden luonne vaihtelee yhteen niputetuiden pelien alennuksista peleihin liittyviin arvoituksiin, “arvaa peli kuvan perusteella” -kilpailuhin ja peliekenttien speedrun-kisoihin.

Uudistuskampanja vuonna 2010

Palvelun verkkosivusto oli poissa käytöstä 19. – 22. syyskuuta 2010 ja sekä verkkosivuille että palvelun Twitter-kanavalle jätettyjen viestien mukaan sivusto oli suljettu. Good Old Gamesin edustaja kuitenkin kertoi, ettei sivustoa oltu sulkemassa ja että pian olisi tulossa uutisia palveluun tehtävistä muutoksista. Sivustolle 20. syyskuuta kirjoitetun selvennyksen mukaan se oli suljettu väliaikaisesti “liiketoimellisista ja teknisistä syistä” ja yhtiön Twitter-viestien perusteella peliteollisuusjournalistit uskoivat sulkemisen liittyvän kopiosuojaamattoman liiketoimintamallin luonteeseen. Good Old Games kuitenkin paljasti 22. syyskuuta sulkemisen olleen markkinointikikka, jonka oli tarkoitus saada julkisuutta sivuston uuden version julkaisulle. Sivusto palasi toimintaan 23. syyskuuta 2010 uusien ominaisuuksien ja muiden parannuksien kera, kuten verkkoon ladatussa videoesityksessä kerrottiin. Videoesityksessä Marcin Iwinski, yksi GOGin perustajista, ja toimitusjohtaja Guillaume Rambourg olivat pukeutuneet munkeiksi "tunnustaakseen syntinsä". Vaikka markkinointistuntti vieraannutti joitain asiakkaita ja joidenkin mielestä sisälsi aineksia jotka olisivat voineet riskeerata vielä useampia asiakkaita, sivuston uudelleenjulkaisu toi uusia asiakkaita jotka eivät aiemmin tienneet GOGista ja Rambourg piti liikettä onnistuneena.

Galaxy

GOG.com on julkaissut Galaxy -alustan pelien digitaaliseen jakeluun ja kauppapaikan käyttöön.
Kyseessä on vastaavanlainen asiakasohjelma kuten Steam, Origin ja Uplay palveluissa.
Shabdrung Ngawang Namgyal

Shabdrung Ngawang Namgyal (1594–1651) oli tiibetiläinen lama ja sotilasjohtaja, joka perusti yhtenäisen Bhutanin valtion. Ngawang Namgyal oli buddhalaisen Drukpa Kagyu -koulukunnan lama, ja lähti Tiibetistä välttääkseen Dalai-laman seuraajien Gelugpa-koulukunnan ylivaltaa. Hän kirjoitutti yhtenäisen lainsäädännön, rauhoitti kilpailevien uskonnollisten koulukuntien välejä ja torjui kolme tiibetiläisten hyökkäystä. Ngawang Namgyalista tuli Shabdrung, maallisen ja hengellisen vallan ylipäällikkö.
Ngawang Namgya perusti Bhutaniin dzongien eli linnaluostarien verkoston, joka sekä auttoi kytkemään paikalliset päälliköt osaksi keskushallintoa, että vahvisti maata tiibetiläisten hyökkäyksiä vastaan.
Jarl Öhman

Jarl Öhman ("Lali") (14. marraskuuta 1891 Helsinki – 20. tammikuuta 1936 Kokkola) oli suomalainen jalkapalloilija ja oman toimensa ohella vuonna 1922 Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Hyökkääjänä pelanneen Öhmanin historiallisiin saavutuksiin kuuluu myös pelaaminen Suomen ensimmäisessä maaottelussa.
Öhman pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa Tukholman olympialaisissa 1912, jolloin Suomi sijoittui olympiaturnauksessa neljänneksi.
Öhmanin maineikkain peli oli maaottelu Viroa vastaan Helsingissä vuonna 1922. Suomi voitti ottelun 10–2 ja Öhman teki peräti kuusi maalia. Jo 14 minuutin kohdalla hän oli tehnyt hattutempun eli kolme maalia. Vastaavaan ei ole sen jälkeen kyennyt kukaan suomalainen pelaaja maaotteluissa. Tulos on edelleenkin Suomen suurinumeroisin maaotteluvoitto jalkapallossa.
Pelaamisen lisäksi Öhman toimi Palloliiton sihteerinä ja rahastonhoitajana vuosina 1912–15. Viranhoito ei sujunut kuitenkaan mutkattomasti, ja Öhman asetettiin kilpailukelvottomaksi maksamattomien velkojensa vuoksi. Vasta toukokuussa 1917 Öhman palautti kaikki asiapaperit, joita hän ei ollut suostunut aiemmin luovuttamaan liitolle.
Vuonna 1924 Öhman oli mukana perustamassa Gamlakarleby Bollklubbia, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet samalla valittiin. Hän oli myös sen valmentaja. Myöhemmin hän toimi myös VPS:n päävalmentajana.
Frank Frazetta

Frazettan nuoruus

Frazetta alkoi piirtää aktiivisesti kolmevuotiaasta ja kahdeksanvuotiaana hän pääsi opiskelemaan piirtämistä Brooklyn Academy of Fine Arts -oppilaitokseen. Frazetta opiskeli piirtämistä kahdeksanvuotiaasta yksitoistavuotiaaksi italialaisen taiteilijan Michael Falangan johdolla aikuisten ryhmässä. Ensimmäisen alastonmallinsa Frazetta piirsi yksitoistavuotiaana elävästä mallista. Falanga kuoli Frazettan ollessa 12-vuotias. Kuusitoistavuotiaana Frazetta palkattiin John Giunta -nimisen sarjakuvapiirtäjän apulaiseksi.

Ura alkaa

Vuonna 1950 alkoi ilmestyä Thun'da-sarjakuva, joka oli kokonaan Frazettan kynästä. Vuodesta 1954 alkaen Frazetta työskenteli yhdeksän vuotta Li’l Abner -sarjakuvan parissa. Frazetta tapasi tulevan vaimonsa Eleanor Kellyn 7. heinäkuuta 1951 ja heidät vihittiin 17. marraskuuta 1956. Vuodesta 1964 Frazetta alkoi työstää kansia Edgar Rice Burroughsin seikkailukirjoihin Ace Books/Ace Paperbacks -yhtiölle, muttei ollut tyytyväinen kokemaansa arvostuksen puutteeseen ja pieniin palkkoihin. Tyytymättömänä arvostuksen puutteeseen ja siihen, että Ace Books nappasi originaalit taiteilijalta, Frazetta siirtyi Lancer Booksin palvelukseen, näiden luvattua reilumpaa palkkaa ja oikeudet originaaleihin.

Vampirella

»Kuvitan draamaa, erotiikkaa ja romantiikkaa, en realismia. Rakastan naisia ja pidän kauniiden naisten maalaamisesta. Joskus maalaan naiset haavoittuviksi, joskus mitä kuollettavimmiksi kaksijalkaisiksi olennoiksi. Naisillani on myös oltava lihaa luittensa ympärillä» 
(Frank Frazetta)
Säilöntä

Säilöntä tarkoittaa käsittelyä, jonka avulla elintarvikkeet säilyvät pilaantumatta tavallista pidempään. Säilöntä estää mikrobien vaikuttamisen ja entsyymien toiminnan. Säilönnän avulla elintarviketuotteita voidaan markkinoida ympäri vuoden maantieteellisestä sijainnista huolimatta, mikä tasaa tuotannon paikallisia vaihteluita sekä eri vuodenaikojen välisiä eroja saatavuudessa.
Yleisimpiä säilöntätapoja ovat pakastus, sokerointi, kuivaaminen, suolaaminen, maitohappokäyminen, savustus, hapattaminen, etikkasäilöntä, umpiointi, lämpökäsittely, säteilytys, säilöntäaineiden käyttö, pastörointi ja iskukuumennus.

Historia

Ennen vanhaan oli hyvin vähän keinoja saada ruoka tuoreena käyttäjille, mikä oli suuri este elintarvikekaupan kehittymiselle. 1700-luvun lopulla ranskalainen François Appert tuotti kirjan "Kuinka kaikenlaisia eläin- ja kasvisperäisiä aineita säilötään moneksi vuodeksi". Hänen kehittämäänsä menetelmään kuului ainesten hidas kuumentaminen umpinaisissa lasipurkeissa. Tätä menetelmää ei saatu täysin luotettavaksi ennen vuotta 1859, jolloin yhdysvaltalainen John Landis Mason patentoi toimivan version siitä. Säilykkeitä alettiin kuitenkin käyttää esimerkiksi armeijoiden ruokinnassa.
1840-luvun Britanniassa aloitti toimintansa Wenham Lake Ice Company. Se asetti Lontoon-liikkeensä näyteikkunaan suuren läpinäkyvän jääkimpaleen, joka herätti suurta huomiota. Ihmeteltiin, kuinka se säilyi kesälläkin pitkään sulamatta. Yhtiö toi jään Pohjois-Amerikan Uudesta-Englannista. Toiminta muuttui 1850-luvulla kaupalliseksi ja ihmiset hankkivat koteihinsa jääkimpaleita. Jää antoi myös tukku- ja vähittäiskaupalle uusia mahdollisuuksia varsinkin Yhdysvalloissa.
Brittiläinen Bryan Donkin kehitti 1810-luvulla säilyketölkin. Ruoka säilyi tölkissä erittäin hyvin, mutta varhaiset takoraudasta valmistetut tölkit olivat miltei mahdottomia avata. Sotilaat käyttivät avaamiseen yleensä pistintä. Turvallinen tölkinavaaja, jossa on kaksi pyörivää osaa, on peräisin vuodelta 1925.
Sonja Kailassaari

Sonja Kailassaari (s. 1980) on suomalainen televisiojuontaja. 
Kailassaari on juontanut muun muassa Subtv:n pop- ja rockmusiikkia sekä elokuvia käsitellyttä makasiiniohjelmaa Sessions, Yle TV2:n musiikkiohjelmaa Musiikki-tv ja Yle Fem:n aamuohjelmaa Min Morgon. Elokuusta 2014 lähtien Kailassaari on juontanut Efter Nio -keskusteluohjelmaa Mårten Svartströmin kanssa. Lisäksi hän toimii paneelin ja visailun vetäjänä ohjelmassa Vem vad när. Kailassaari seurustelee näyttelijä Aku Hirviniemen kanssa.
Sebastian Stålberg

Seuraura

Stålberg on Lerums BK:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Frölunda HC:ssä, jossa Stålberg voitti J18 Elitin hopeaa vuonna 2007 ja J20 SuperElitin mestaruuden vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 Stålberg oli Frölundan J20-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 18+24=42.
Vuosina 2009–2012 Stålberg kävi Vermontin yliopistoa. Hänet valittiin kauden 2009–2010 päätteeksi Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 Stålberg oli joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+19=28. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella 2011–2012 Stålberg voitti Vermontin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+19=31. Yliopistokauden jälkeen, maaliskuussa 2012 NHL-varaamaton Stålberg teki kaksivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi AHL-joukkue Worcester Sharksin vahvuuteen.
Varsinaisella AHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Stålberg teki Worcesterissa 66 runkosarjaottelussa tehot 10+8=18. Kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä 23 ottelua sekä yhteensä 19 ECHL-ottelua San Francisco Bullsin ja Ontario Reignin joukkueissa, kunnes Sharks lainasi Stålbergin loppukaudeksi AHL-joukkue Portland Piratesiin maaliskuussa 2014.
Kaudeksi 2014–2015 Stålberg palasi kotimaahansa ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Frölundan kanssa. Hän siirtyi samalla alustavasti lainalle HockeyAllsvenskan-joukkue Rögle BK:hon. Stålberg pelasi siellä lopulta pääosan kaudestaan ja oli kauden päätteeksi nostamassa seuraa SHL:ään. Hän pelasi kauden aikana myös Frölundassa kolme SHL-ottelua tehden yhden maalin sekä kolme Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Stålberg teki miesten pääsarjadebyyttinsä CHL:n avauskierroksella 21. elokuuta 2014 vieraissa sveitsiläistä Genève-Servette HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Christian Bäckmanin tekemään maaliin. Stålberg voitti CHL_hopeaa. SHL-debyyttinsä hän teki Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2014 Linköpings HC:tä vastaan. Stålbergin ensimmäinen SHL-maalin syntyi hänen kolmannessa ottelussaan 30. joulukuuta 2014 MODO Hockeyta vastaan. Toukokuussa 2015 Stålberg teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ensimmäisellä kokonaisella SHL-kaudellaan 2015–2016 Stålberg teki Frölundassa 51 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 10+4=14. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. CHL:ssä Stålberg teki 13 ottelussa kaksi maalia. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Helmikuussa 2016 Stålberg teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa. Hän voitti CHL:n mestaruuden myös kaudella 2016–2017. Joulukuussa 2017 Stålberg teki Frölundan kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Stålberg on pelannut neljä nuorten ja kolme poikien maaottelua.

Muuta

Stålbergin isoveli Viktor pelaa Sveitsin National Leaguen EV Zugissa. Hän on pelannut urallaan aiemmin pudotuspelit mukaan lukien yli 500 NHL-ottelua ja Viktor kuului Chicago Blackhawksin vuoden 2013 Stanley Cupin voittaneeseen joukkueeseen.
18 elektronin sääntö

18 elektronin sääntö on kemiassa käytetty nyrkkisääntö, jonka mukaan siirtymämetalli saavuttaa saman elektronikonfiguraation kuin jalokaasu, kun sillä on yhteensä 18 elektronia uloimmilla energiatasoilla. Sääntö on vastaava kuin oktettisääntö, joka puolestaan ei päde siirtymämetalleille. Se on usein käyttökelpoinen ennustettaessa siirtymämetallien, lantanoidien ja aktinoidien yhdisteiden, etenkin organometallisten yhdisteiden, ominaisuuksia. Säännössä otetaan s- ja p-elektronikuorien (ns. oktetin sisältävät kuoret) lisäksi huomioon myös d-orbitaalien elektronit. Säännössä oletetaan, että metallin d-orbitaalit kykenevät muodostamaan toisten atomien atomiorbitaalien, tai yhdisteiden molekyyliorbitaalien kanssa enintään 5 sidosta, sallien siten enintään 9 sidosta näille atomeille yhdisteissä. Säännöstä on olemassa poikkeuksia, joita kyetään muilla säännöillä selittämään.
Esimerkiksi ryhmän 11 alkuaineilla kupari, hopea, kulta, ja röntgenium on useita samankaltaisia ominaisuuksia. Samoin kuin alkalimetalleilla, on myös näillä siirtymämetalleihin kuuluvilla alku­aineilla vain yksi elektroni uloimmalla elektroni­kuorellaan. Mutta niillä on myös toiseksi uloimman elektroni­kuoren kaikki d-orbitaalit täysiä, ja myös nämä elektronit osallistuvat kemiallisiin sidoksiin. Tämä seikka antaakin näille alku­aineille useita alkali­metalleista selvästi poikkeavia ominaisuuksia. Toisin kuin alkalimetallit, ne reagoivat hyvin heikosti tai eivät juuri lainkaan. Ne kuitenkin johtavat erittäin hyvin sähköä, sillä ne saavuttavat 18 elektronin tilan jo metallimuodossa, sillä ne esiintyvät metallihilassa ionisoituneina.
Useasti siirtymämetallien yhdisteiden ominaisuuksia selitetään myös koordinaatiolukujen avulla.
Iškašim (Afganistan)

Mantiede

Iškašim sijaitsee Amudarjan sivuhaara Pandžin etelärannalla. Joen toisella puolella Vuoristo-Badahšanin autonominen alueella Tadžikistanissa sijaitsee toinen pienempi Iškašim. Afganistanin puoleisesta Iškašimista kulkee tie Afganistanin Badahšanin maakunnan pääkaupunki Faizabadiin.

Historia

Iškašim on ollut olemassa jo vähintään islamin levitessä alueelle. Varhaiset lähteet kuvailevat sitä Wakhanin keskukseksi ja paikallisen malikin tukikohta. Vielä 900-luvun lopussa paikallisen väestön mainitaan koostuneen muslimeista ja vääräuskoisista. Jälkimmäisistä käytettiin termiä gabrakan ja sillä viitattiin mahdollisesti zarathustralaisiin. Historiallisissa yhteyksissä paikka on mainittu usein siksi, että se sijaitsee yhden harvoista myös talvisin auki olevan kulkureitin varrella. Neuvostoliitto rakennutti Afganistanin sodan aikana sillan Amudarjan yli Iškašimiin joukkojen ja tarvikkeiden kuljettamiseksi Afganistaniin.

Väestö

Iškašimin ja sen lähialueen kylien asukkaat puhuvat iranilaisiin kieliin lukeutuvaa iškašimin kieltä. Paikalliset ovat uskonnoltaan pääosin ismailiitteja.
RMS Alaunia (1925)

Apuristeilijä

Amiraliteetti lunasti aluksen 25. elokuuta 1939 muutettavaksi apuristeilijäksi (engl. Armed Merchant Cruiser), jolloin se aseistettiin kahdeksalla kuuden tuuman tykillä ja kahdella kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Alus otettiin palvelukseen 27. syyskuuta, jolloin sen viirinumeroksi määrättiin F17.
HMS Alaunia sijoitettiin ensin Halifaxin saattajaosastoon, jossa se palveli 1. toukokuuta 1940 tapahtuneeseen uudelleen organisointiin saakka. Tämän jälkeen alus kuului Bermudan ja Halifaxin saattajaosastoon, joka huhtikuussa 1941 muuttui Pohjois-Atlantin saattajaosastoksi. Alus siirrettiin marraskuussa 1941 Itä-Intian asemalle, jossa se palveli aina maaliskuuhun 1944 (Itäinen laivasto maaliskuusta 1942). Alus oli huhtikuusta alkaen Plymouthin alaisuudessa.
Amiraliteetti osti aluksen 8. joulukuuta 1944, minkä jälkeen se 21. elokuuta 1945 mennessä muutettiin raskaaksi korjausalukseksi Britannian Tyynenmeren ja Itä-Intian laivastoja varten. Alus aseistettiin 20 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Toisen maailmansodan päätyttyä alus palveli Devonportissa konemiesten koulutuspaikkana, kunnes se myytiin romutettavaksi. Alus saapui Blythiin romutettavaksi 10. syyskuuta 1957.
Mustakaulamanikki

Levinneisyys

Mustakaulamanikkia tavataan luonnonvaraisena Indonesiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kyrö (Pöytyä)

Kyrö on Pöytyän kunnan kylä ja keskustaajama. Vuoteen 2005 asti se oli Karinaisten kunnan suurin taajama, kunnes vuonna 2005 Karinainen yhdistyi Pöytyän kuntaan. Taajaman kautta kulkevat sekä Turku–Toijala-rata että nykyinen valtatie 9. Alun perin taajama muodostui Kyrön rautatieaseman ympärille lähelle Karinaisten ja Pöytyän rajaa. Jo ennen kuntaliitosta taajama ulottui myös hiukan Pöytyän puolelle. 
Nimismies Edward Sjömanin ansiosta Kyrö sai vuonna 1876 rautatieaseman. Valtion rautateiden suunnitelmissa oli perustaa rautatieasema naapurikuntaan Pöytyälle. Sjöbergin ansiosta valtiolle lahjoitettiin rakennukset, maa-alaa sekä 1000 markkaa rahaa, joten rautatieasema tuli Kyröön. 
Perimätiedon mukaan avajaispäivänä 22. kesäkuuta 1876 läheiseltä Mikolanvuoren kalliolta,läheltä nykyistä vesitornia, ammuttiin ratamiesten poraamista kallioreijistä ruutipanoksia uuden radan kunniaksi. Henkilöliikenteen osalta aikataulun mukainen ajo alkoi Turku–Toijala-väliä 13. tammikuuta 1876, vaikka asemarakennukset eivät olleet vielä valmiita. 1920-luvulla Kyröstä Turkuun kulki Suomen ensimmäinen aikataulun mukainen moottorivaunu. Henkilöliikenteen junat eivät ole pysähtyneet Kyrössä vuoden 1991 jälkeen. 
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Kyrön rautatieaseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kyrössä sijaitsee myös Auranmaan Viikkolehden toimitus ja Elisenvaaran yhteiskoulu.
Maria do Carmo Gerônimo

Maria do Carmo Gerônimo (5. maaliskuuta 1871? – 14. kesäkuuta 2000) oli brasilialainen nainen. Hänen väitetään olleen viimeinen brasilialainen orja ennen orjakaupan kieltämistä Brasiliassa vuonna 1888 ja kuollessaan hän olisi ollut 129 vuotias. Guinnessin ennätystenkirja ei ole hyväksynyt hänen ikäänsä todeksi todisteiden puutteessa. Mikäli hänen ikänsä osoittautuu paikkaansapitäväksi hän olisi ollut reilusti vanhempi kuin Jeanne Calment. Geronimoa haastateltiin elämänsä aikana 1990 luvulla ja Calmentin kuoltua vuonna 1997 hän oli mukana Time-lehdessä.
São Paulon obeliski

São Paulon obeliski (port. Obelisco de São Paulo) on obeliski Parque Ibirapuera -puistossa São Paulon kaupungissa São Paulon osavaltiossa Brasiliassa.
Obeliski on rakennettu vuonna 1932 tapahtuneen vallankumouksen muistoksi, jossa menehtyi noin 3000 ihmistä. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1947 ja obeliski valmistui vuonna 1970. Veistoksen suunnitteli ja veisti italialainen kuvanveistäjä Galileo Ugo Emendabili. Obeliski on valmistettu valkoisesta marmorista ja se on 72 metriä korkea.
Millisekuntipulsari

Millisekuntipulsari on pulsari joka pyörii akselinsa ympäri 1-10 millisekunnissa. Niitä on havaittu sähkömagneettisen spektrin radio-, x- ja gammasäteiden osuuksissa. Niiden alkuperän johtava teoria on, että ne ovat vanhoja, nopeasti pyöriviä neutroni-tähtiä joiden pyörimisnopeus on vaihtunut kun siihen tuli enemmän materiaalia sen kumppanitähdeltä.
Gunnar Hökmark

Anders Gunnar Hökmark (s. 19. syyskuuta 1952 Ystad) on maltillisessa kokoomuksessa vaikuttava ruotsalainen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä, toimi vuosina 1979–1984 maltillisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja istui vuosina 1982–2004 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Vuosina 2003–2004 hän toimi valtiopäivien perustuslakikomitean puheenjohtajana.
Vuosina 1991–1999 Hökmark toimi kokoomuksen puoluesihteerinä.
Hökmark on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004. Hänet valittiin uudelle kaudelle 2009 ja 2014. Hänen kirjojensa joukkoon kuuluu Frihetens värden: den europeiska utmaningen (2005). Hän on ollut vuodesta 2007 Samfundet Sverige-Israelin johdossa.
NRP Vega (P1155)

Palvelus

Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja luovutettu seuraavana vuonna Mosambikille.
Volodarsk

Volodarsk (ven. Волода́рск) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla Okaan laskevan Seima-joen varrella, 50 kilometriä Nižni Novgorodista länteen. Kaupunki on Volodarskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Nižni Novgorodin välinen rautatie (Seiman asema). Asukkaita on 10 600 henkeä (vuonna 2005).
Volodarskin kaupunki on perustettu vuonna 1956. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Nukkaheloharja

Kuvaus

Nukkaheloharja kasvaa 60–100 senttimetriä korkeaksi. Useimmiten sen korkeus kuitenkin jää noin 60 senttimetriin. Sen lehdet pituus on noin 3–5 senttimetriä. Ne ovat kapeita, hieman turpeita lehtiä peittää harmaanvalkoinen nukka ja lehtilaita ehyt. Sen oksat ovat kohenevia ja myös vaalean nukan peittämiä.

Kukat ja hedelmät

Nukkaheloharjan terttumaiset kukinnot tulevat oksien päihin. Mykerökukat ovat kirkkaan keltaisia. Hedelmät ovat pähkylöitä.

Levinneisyys

Nukkaheloharja kasvaa hiekkaisilla rannoilla, kivisillä rinteillä ja kallioilla. Se kasvaa 200 metrin korkeudelle asti mutta joskus sitä tavataan 300 metrin korkeudestakin.
Nukkaheloharjaa esiintyy Makaronesiassa endeeminsenä Selvagenssaarilla ja Kanariansaarilla. Sitä tavataan kaikilla suurimmilla saarilla Kanariansaarilla mutta itäisimmillä saarilla vähemmän.
Boliviandoggi

Ulkomuoto

Boliviandoggi on lyhytkarvainen ja melko pienikokoinen. Sen pää on samanlainen kuin monilla bulldoggeilla, mutta sen kuono on paljon kapeampi. Runko on lihaksikas, rintakehä syvä ja selkälinja suora. Häntä on yleensä luonnonpitkä, mutta se voidaan joskus myös typistää. Yleisimmät värit ovat ruskea, musta ja brindle. Säkäkorkeus on noin 45,7 cm, mutta myös pienempiä yksilöitä esiintyy.

Luonne ja käyttäytyminen

Rodun toinen nimi mute bulldog viittaa sen haukkumattomuuteen.

Alkuperä

Boliviandoggin uskotaan polveutuvan alkukantaisista sademetsäkoirista, eteläamerikkalaisista työkoirista sekä espanjalaisista bulldoggeista ja mastiffeista. 1800-luvulla osa kantakoirista vietiin Brasiliaan, jossa siitä syntyi paikallisia linjoja. Koska koira ei hauku, sitä pidettiin erityisen hyvänä taistelu- ja metsästyskoirana. Epäillään ettei nykyään olisi jäljellä puhdasrotuisia yksilöitä.
Lisko (verkkosivusto)

Lisko (LIsta Suomalaisista KOtisivuista) oli vuosina 1994–2004 toiminut suomalaisten Internet-sivujen hakemisto, ja Liskoa voidaankin pitää vanhimpana ja vuosien 1994-1997 välillä suurimpana sellaisena. Liskoa ylläpidettiin vapaaehtoisvoimin, eikä sivusto sisältänyt mainoksia. Hakukoneiden alkaessa yleistyä vuonna 1996 Lisko alkoi nopeasti menettää asemaansa yleisimpänä tapana löytää suomalaisia Internet-sivuja, ja muutamassa vuodessa kaupalliset palvelut korvasivat sen. Vuonna 2004 vuosikausiin päivittymätön Lisko poistettiin Internetistä kokonaan.
Liskon URL-osoite osoitti aluksi Heikki Suopangin kotisivuille http://stekt.oulu.fi/~suopanki/lisko.html (Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan sähköosaston tunnus), joka muuttui myöhemmin osoitteeksi www.lisko.oulu.fi. Sivuston vuoden 1998 tietosivulla oli mainittu arkipäivän kävijämääräksi useita tuhansia kävijöitä. Internet-sivu pääsi Liskon listalle, jos sivu oli suomalainen tai suomeksi (tai ruotsiksi tai saameksi) ja oli yleisesti kiinnostava.