google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Kyöstilä

Lauri Viljo Kustaanpoika Kyöstilä (7. toukokuuta 1896 Helsinki – 23. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen laulaja-näyttelijä ja SF:n järjestäjä.
Kyöstilä kilpaili ennen laulaja- ja elokuvauraansa uimahyppääjänä. Hän voitti vuonna 1919 Suomen-mestaruuden kerroshypyissä. Lisäksi hän osallistui vuosien 1920 ja 1924 kesäolympialaisiin. Hänen mittansa olivat tuolloin 169 cm ja 68 kg.
Nuoruudestaan alkaen Kyöstilä vaikutti Suomen Kansallisoopperan laulukuorossa. Hän esiintyi talvi- ja jatkosodan aikana eri viihdetilaisuuksissa ja sodanaikaisissa lyhytfilmeissä. Hän toimi järjestäjänä kaikkiaan 13 suomalaisessa elokuvassa vuosina 1938–1948. Samoihin aikoihin hän näytteli noin 35 elokuvassa, ensimmäisen kerran elokuvassa Helsingin kuuluisin liikemies (1934). Hänellä oli kuitenkin lähinnä vain pikkurooleja esimerkiksi elokuvissa Tee työ ja opi pelaamaan (1936), Anja tule kotiin (1944), Jos oisi valtaa... (1941) ja Helmikuun manifesti (1939), jossa Kyöstilä pääsi hyödyntämään uintitaitojaan esittämällä Viaporin linnasta uimalla pakenevaa vankia.
Monet elokuvat, joissa Kyöstilä oli mukana, olivat Suomen Filmiteollisuuden ja Fenno-Filmin tuotantoa. Lauri Kyöstilä toimi myös Jaakko Solan kanssa käsikirjoittajana elokuvassa Jos oisi valtaa... (1941).
Lyhyen elokuvauransa jälkeen Kyöstilä siirtyi 1940-luvun loppupuolella jälleen musiikin pariin. Hänet nähtiin kuitenkin vielä Edvin Laineen ohjaamassa Pohjantähti-elokuvassa Akseli ja Elina (1970), jota kuvattaessa Kyöstilä oli 74-vuotias. Tämä jäi Kyöstilän viimeiseksi filmirooliksi (ellei oteta huomioon vuonna 1973 tehtyä tv-elokuvaa Pohjantähti, johon koottiin kahden edellisen Pohjantähti-elokuvan filmimateriaalia).
Kyöstilä kuoli 88 vuoden iässä vaikeaan sairauteen.
Wesley Koivumäki

Wesley Koivumäki on porvoolainen trubaduuri ja laulaja, joka on julkaissut yhden pitkäsoiton Okay-levymerkin alla.
Robbie Williams

Lapsuus ja nuoruus

Williamsin vanhemmat pitivät The Red Lion -nimistä pubia. Kun Williams oli kolmivuotias, hänen vanhempansa erosivat ja hänen äidistään Janetista tuli yksinhuoltaja. Robbien isä Peter on koomikko, joka käyttää esiintyessään nimeä Pete Conway. Hänen äitinsä on floristi.
Robbie Williams lopetti koulun 16-vuotiaana. Hänen ensimmäinen työnsä oli ikkunalasitusten myyminen ovelta ovelle.
Vuonna 1989 Williamsin äiti kannusti poikaansa menemään koelaulutilaisuuteen, jonka seurauksena Robbie sai paikan seuraavana vuonna perustetussa Take That -yhtyeessä. Hänestä tehtiin yhtyeen imagossa ”musta lammas”. Take Thatista tuli eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä brittiyhtyeistä, jolla oli muun muassa kymmenen listaykkössingleä Isossa-Britanniassa. Williams lauloi yhtyeen kappaleissa enimmäkseen taustalla. Poikkeuksena hitti ”Everything Changes” oli täysin Williamsin laulama. Robbie Williams ei ollut missään vaiheessa pitänyt manageristaan Nigel Martin-Smithistä ja käyttäytyi tämän sääntöjen vastaisesti oman unelmansa takia, joten hänet erotettiin bändistä 1995.

Yksityiselämä

Elokuussa 2010 Williams avioitui naisystävänsä, yhdysvaltalaisen näyttelijän Ayda Fieldin kanssa kotonaan Beverly Hilsissä, Kaliforniassa.
Heillä on Theodora "Teddy" Rose (s. 2012) ja Charlton "Charlie" Valentine (s. 2014) -nimiset tyttö ja poika, sekä kolmas, vuonna 2018 sijaissynnyttäjän avulla syntynyt Colette "Coco" -niminen tyttövauva.
Niko Kuiri

Seuraura

Kuiri on Jokipoikien kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Oulun Kärppiin kaudeksi 2014–2015, joka päättyi B-nuorten Suomenmestaruuteen. Seuraavan kauden 2015–2016 Kuiri pelasi lähinnä seuran A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös Kärppien Suomenmestaruuden voittaneita B-nuoria. 
Kaudella 2016–2017 Kuiri nousi Kärppien A-nuorten varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 15+17=32 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Jesse Koskenkorvan ja Aatu Luusuaniemen kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi heidän jälkeensä. Kuiri debytoi samalla kaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kuiri teki liigadebyyttinsä runkosarjan viidennellä kierroksella 27. syyskuuta 2016 vieraissa Tapparaa vastaan, kun Niklas Olausson joutui sivuun. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.11 minuuttia.
Huhtikuussa 2017 Kuiri teki Kärppien kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet Kärppien yhteistyöjoukkueeseen, Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen kaudeksi 2017–2018. Hänen tulokaskautensa toi siellä 34 runkosarjaottelussa tehot 10+8=18. Loppukaudella Kuiri palasi Kärppien A-nuorten vahvuuteen ja voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Hän ei pelannut kauden aikana otteluakaan SM-liigassa.
Kauden 2018–2019 Kuiri pelasi lähes kokonaan Kärppien A-nuorissa, joiden kapteenina hän toimi. Kuiri oli A-nuorten SM-liigan alkusarja ja runkosarja yhteenlaskettuna tehoilla 20+26=46 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä hän oli kahdeksalla syöttöpisteellään Kärppien paras syöttäjä Aatu Rädyn kanssa. Kuiri johdatti joukkueen kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuteen. Hän pelasi Kärppien miesten joukkueessa kauden aikana yhden Mestarien liigan ottelun, mutta Kuiri ei saanut kuitenkaan tililleen SM-liigaotteluita.
Kuiri siirtyi kaudeksi 2019–2020 1+1-vuotisella ja koeajan sisältävällä sopimuksella Vaasan Sportiin. Hän sai elokuun 2019 lopulla joukkueeseen jatkosopimuksen. Kuiri teki liigauransa avausmaalin kautensa toisessa ja uransa kuudennessa ottelussaan 18. syyskuuta 2019 vieraissa KooKoota vastaan.

Maajoukkueura

Kuiri valittiin Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2016 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta. Kuiri on pelannut yhteensä 17 nuorten ja kymmenen poikien maaottelua ja hän on toiminut myös alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Panagiótis Giannákis

Pelaajaura

Giannákis aloitti koripallouransa Ionikos Nikaias BC:n riveissä. Hönet siirrettiin vasta 13-vuotiaana miesten edustuksen riveihin hänen hämmästyttävän hyvän peliälynsä ansiosta. Hänen silloinen valmentajansa, Giórgos Vasilakópoulos, näki Giannákiksessa pelaajan ainesta ja hän nosti Giannákiksen edustusjoukkueeseen. Nykyisin Vassilakopoulos on FIBA Europen presidentti.
Vuonna 1984 hänet siirrettiin Arisin riveihin pelaamaan yhdessä Níkos Gkálisin ja muun sen ajan huippujoukkueen kanssa. Tästä siirrosta alkoikin Arisin ja Giannákiksen kulta-aika. Kahdeksan vuoden aikana joukkue voitti seitsemän Kreikan mestaruutta ja kuusi Kreikan Cupia. Giannákis osallitui myös Euroliigan peleihin Arisin paidassa ollessaan. Hän edusti Kreikan koripallomaajoukkuetta kotikisoissa 1987 ja voitti Euroopan mestaruuden. Jugoslavian EM-kisoissa 1989 hän voitti hopeaa. Hän voitti kuitenkin ainoastaan yhden kansainvälisen sarjan, Saporta Cupin vuonna 1993. Giannákis oli siirtynyt Arisin joukkueen johtohahmoksi Galisin lähdettyä. 
Pelattuaan melkein vuosikymmenen Arisin riveissä Giannákis siirtyi Panionisin riveihin vuonna 1993. Siellä hän pelasi ainoastaan yhden kauden ennen kuin lähti Panathinaikosin riveihin. 
Uransa loppuvuodet Giannákis pelasi Panathinaikosissa. Hän voitti Dominique Wilkinsin kanssa Euroliigan ja Kreikan Cupin vuonna 1996.

Valmennusura

Hän aloitti Kreikan koripallomaajoukkueen valmentajana heti uransa päätyttyä vuonna 1997. Kahden vuoden aikana hän valmensi maajoukkueen EM-neloseksi ja MM-kisoissa myös neljänneksi. Maajoukkuetehtävistä hän siirtyi Panionios BC:n valmentajaksi ja sieltä edelleen vuonna 2002 Maroussin valmentajaksi. Neljän vuoden aikana hän nosti Maroussin Kreikan eliittiin ja valmensi Vasíleios Spanoúlisia. Samanaikaisesti hän ryhtyi valmentamaan Kreikan koripallomaajoukkuetta uudestaan vuonna 2004. Ateenan olympialaisissa 2004 hän valmensi Kreikan viidenneksi. EM-kisoissa 2005 hän valmensi Kreikan kullalle. Hänen alaisuudessaan Kreikka voitti vielä hopeaa MM-kisoissa 2006. Tuossa turnauksessa Kreikka voitti Yhdysvaltain koripallomaajoukkueen 101–95 ja meni finaaliin USA:n sijaan.
Vuoden 2006 jälkeen hän päätti sitoutua ainoastaan maajoukkueeseen ja lopetti Maroussin valmentamisen. 2008 hän palasi valmentajaksi Olympiakosiin ja lopetti maajoukkueessa. Giannákis valmensi seuraa kaksi kautta ja lopetti kesällä 2010.
Roy Rappaport

Roy A. Rappaport (25. maaliskuuta 1926 – 9. lokakuuta 1997) oli yhdysvaltalainen antropo­logi, joka tutki erityisesti rituaalia ja kulttuurin toimimista osana ekosysteemiä.

Elämä ja ura

Roy Rappaport valmistui antropologian koulutusohjelmasta Columbian yliopistosta vuonna 1966 ja työskenteli sen jälkeen kuolemaansa saakka Michiganin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa ja samalla yksi merkittävimmistä teoksista ekologisen antropologian kentällä on Pigs for the Ancestors (1967), jossa tutkitaan Papua-Uuden-Guinean tsembagaheimon rituaalista käyttäytymistä suhteessa ympäristöön ja ekosysteemin toimintaan.
Myös Rappaportin muut julkaisut ja artikkelit perustuvat tsembagaheimon parissa tehtyihin kenttätöihin, joiden aikana hän sovelsi osallistuvan havainnoinnin lisäksi myös luonnontieteellisiä tiedonkeruumenetelmiä ja teki tarkkoja tilastoja. Ensimmäiset kenttätyöt hän teki alueella vuosina 1962–1963 ja palasi parikymmentä vuotta myöhemmin heimon pariin tekemään täydentäviä havaintoja ja tutkimaan kulttuurin muutosta. Rappaport kuoli keuhkosyöpään vuonna 1997.
Petri Jääskeläinen

Petri Mikko Jääskeläinen (s. 24. helmikuuta 1960 Espoo) on suomalainen juristi, joka on toiminut eduskunnan oikeusasiamiehenä 1. tammikuuta 2010 lähtien.
Jääskeläinen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta vuonna 1978 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1983. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1997 Helsingin yliopistossa. Väitöskirjan aiheena oli syyttäjä tuomarina. Vuonna 1986 Jääskeläinen sai varatuomarin arvon.
Vuosina 1982, 1984 ja 1986 Jääskeläinen työskenteli eri viranomaistahojen nimismiehenä, apulaisnimismiehenä ja kaupunginviskaalina. Vuonna 1985 hän oli Vantaan tuomiokunnan notaari, kanslianotaari ja käräjätuomari. Oikeuskanslerinvirastossa Jääskeläinen työskenteli esittelijänä vuonna 1986 ja nuorempana oikeuskanslerinsihteerinä 1987–1997. Hän oli myös Helsingin yliopiston assistentti ja tutkija useita jaksoja vuosina 1993–1997.
Vuodesta 1997 Jääskeläinen on ollut valtionsyyttäjä ja toimi vuosina 1997–2002 valtakunnansyyttäjänviraston kehittämisyksikön päällikkönä. Vuosina 2002–2009 Jääskeläinen oli kaksi kautta eduskunnan apulaisoikeusasiamies. Eduskunta valitsi hänet oikeusasiamieheksi nelivuotiskaudelle joulukuussa 2009 ja toiselle kaudelle joulukuussa 2013.
Marraskuussa 2015 Jääskeläinen otti kantaa oikeuslaitoksen resurssien turvaamisen puolesta niiden riippumattomuuden takaamiseksi. Hän ehdotti myös lautamiesten valintatavan muuttamista vähemmän poliittiseksi.
Warhead (videopeli)

Pelaaminen

Pelissä avaruusalusta ohjataan hiirellä Newtonilaisen fysiikan mukaan.

Vastaanotto

CU Amiga -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93%.
The One -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93.
Iegor Reznikoff

Iegor Reznikoff (s. 1938) on ranskalainen, harmonisen laulun uranuurtajana tunnettu opettaja ja tutkija. Hän on toiminut antiikin taiteen professorina Pariisin X Nanterre -yliopistossa erikoisalanaan antiikin kristillinen laulu. Reznikoff on erityisesti perehtynyt antiikin traditioihin, gregoriaaniseen lauluun ja pyhään taiteeseen. Hän on kiinnostunut myös vanhasta suomalaisesta suullisesta traditiosta ja Kalevalasta. Reznikoff on opettanut 1970-luvusta asti äänen luonnollista käyttöä, harmonista laulua ja ääniterapiaa.
Opiskelu ulkomailla

Opiskelu ulkomailla on nimensä mukaisesti kouluttautumista kotimaan rajojen ulkopuolella. Määritelmä ei erottele ulkomailla olon kestoa, joten henkilö, joka opiskelee ulkomailla, voi esimerkiksi suorittaa koko tutkintoa ulkomailla tai olla opiskelijavaihdossa.

Taustaa

Ensimmäiset maininnat suomalaisesta opiskelijavaihdosta ovat vuodelta 1291 ja kokonaisen tutkinnon ulkomailla opiskelleista vuodelta 1309 (suomalaiset Pariisin maisterit).
Pohjoismaiset opiskelijat ovat nykyään kansainvälisesti maailman halutuimpia. Ominaisuuksista erityisesti vahva englannin kielen taito, korkea motivaatio ja kypsyys nostavat pohjoismaiset muiden edelle. Maiden standardisoidut ja yleisesti laadukkaiksi tunnustetut koulutusjärjestelmät luovat pohjan kiinnostukselle.

Koko tutkinnon suorittaminen

Suurin osa ulkomailla koko tutkintoa suorittavista suomalaisista opiskelee korkeakoulutason tutkintoa, mutta myös toisen asteen opinnot ovat mahdollisia. Monet opiskelevat sekä alemman että ylemmän korkeakoulututkinnon ulkomailla, mutta on myös mahdollista suorittaa alempi tutkinto ulkomailla ja hakea sen jälkeen Suomeen opiskelemaan ylempää korkeakoulututkintoa.
Lisäksi kotimaisten korkeakouluopintojen jälkeen on mahdollista suorittaa jatkotutkinto ulkomailla. Jatko-opinnolla tarkoitetaan Suomessa normaalisti ylemmän eli maisteritasoisen korkeakoulututkinnon jälkeisiä tohtoritason opintoja. Sen sijaan joissakin maissa jatko-opiskelijaksi lasketaan Bachelor-tutkinnon (vastaa suomalaista kandidaatin tutkintoa) suorittanut, Master-tason opintoja suorittava opiskelija.
Pääsyvaatimuksista tulee aina ottaa selvää tapauskohtaisesti. Ulkomailla ei yleensä erotella ammattikorkeakoulututkinnon ja yliopistotutkinnon kesken, kunhan tietty laajuusvaatimus täyttyy. Vain harvoissa maissa on edes ammattikorkeakouluja vastaavaa järjestelyä, ja missään se ei ole täysin samanlainen kuin Suomessa. Suomessa saatetaan esimerkiksi antaa ammattikorkeakoulussa joitakin tutkintoja, jotka ovat muualla yliopistotutkintoja.

Kielikurssit, täydennyskoulutus ja muut kurssit

Ulkomaille voi lähteä opiskelemaan myös lyhyemmäksi aikaa esimerkiksi kielikurssille, täydennyskoulutukseen tai yksittäiselle omiin opintoihin, työhön tai harrastuksiin liittyvälle kurssille.
Ha’il (provinssi)

Ha’il (arab. حائل‎) on Saudi-Arabian provinssi maan pohjoisosassa. Provinssin pinta-ala on 103 887 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 715 400. Provinssin pääkaupunki on Ha’il.
Ukulele Orchestra of Great Britain

Historia

UOGB perustettiin aluksi hauskanpidon merkeissä vuonna 1985. Ensimmäinen esiintyminen myytiin loppuun nopeasti ja orkesteri on esiintynyt siitä lähtien säännöllisesti. Ensimmäinen pitkäsoittolevy julkaistiin vuonna 1988 BBC:n kustantamana. Se levytettiin WOMAD-festivaaleilla ja levytys tapahtui BBC:n radioäänityksen pohjalta. Nykyinen kokoonpano on soittanut yhdessä alusta saakka ja sitä pidetään jopa eräänlaisena kansallisena instituutiona. UOGB on antanut tuhansia, usein loppuunmyytyjä, konsertteja ympäri maailman - Britanniassa, Saksassa, Ruotsissa, Suomessa, Puolassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Japanissa. Yhtye vieraili Suomessa Tampere-talossa 25. huhtikuuta 2010.
Yhtyeen kanssa yhteistyötä tehneitä artisteja ja muita tahoja ovat muun muassa Madness, David Arnold, The British Film Institute, The Ministry of Sound, Yusuf Islam sekä The Kaiser Chiefs.

Vaikutus

UOGB on saanut vuosien myötä lukuisia jäljittelijöitä ja monissa kaupungeissa on nykyisin toimivia ukulele-orkestereita. Orkesterin toiminnan pohjalta on puhuttu jopa eräänlaisesta ukukelen uudelleen elpymisestä maailmanlaajuisenakin ilmiönä. Yhtyeen musiikkia on käytetty elokuvissa, näytelmissä ja mainoksissa.
Mikko Korhonen (pesäpalloilija)

Mikko Korhonen (s. 29. huhtikuuta 1983) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja ja uransa lopettanut pesäpalloilija, joka edustaa Sotkamon Jymyä. Hän on myös seuran omia kasvatteja ja voittanut urallaan kahdeksan Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. 
Kaudeksi 2017 Korhonen jatkoi uraansa pelaajavalmentajana.
Superpesiksen runkosarjassa Korhonen on pelannut 273 ottelua, joissa on lyönyt 147 ja tuonut 66 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 550. Superpesiksen pudotuspeleissä Korhonen on pelannut 134 ottelua, joissa on lyönyt 78 ja tuonut 28 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pudotuspeleissä kaikkiaan 294.
Korhonen siirtyy kaudeksi 2014 kopparin tontilta Jymyn pelinjohtajaksi Mikko Kuosmasen tilalle. Korhonen on jo aiemmin toiminut Jymyn A-poikien pelinjohtajana.
Heinäkuussa 2019 Joensuun mailan miesten superpesisjoukkue ilmoitti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Mikko Korhosen kanssa. Korhonen tulee JoMan pelinjohtajaksi tulevalle kaudelle Juhani Lehtimäen jättäessä tehtävänsä. Seuran tiedotteessa korostetaan Korhosen hyvää ihmisjohtamista.
Jyväskylän keskuspaloasema

Jyväskylän keskuspaloasema on Keski-Suomen pelastuslaitoksen pääpaloasema Ristonmaan alueella, osoitteessa Salontaipaleentie 6, Jyväskylä. Rakennus on otettu käyttöön 9.9.2011.
Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto LPV Jyväskylä Oy, pääsuunnittelijana arkkitehti Jorma Peltonen ja projektiarkkitehtina rakennusarkkitehti Ari Kautto. Keskuspaloasema ja Ristonmaan Ateriakeskus ovat samalla tontilla erillisinä rakennuksina.
Paloasema jakautuu kalustohalliin, sairaankuljetuksiin liittyviin huoltotiloihin, paineilmalaitteiden huoltotiloihin, varusteiden varasto- ja huoltotiloihin, letkukaluston huolto-, pesu- ja varastotiloihin sekä hälytysajoneuvojen korjaamo- ja huoltotiloihin. Lisäksi rakennuksessa on luentosali ja kokoustiloja, väistösuojissa johtokeskustilat ja kuntosali sekä aulan yhteydessä tilannekeskus. Toisessa kerroksessa ovat hallinto- ja toimistotilat, ruokailu- ja oleskelutilat, miehistön valmiushuoneet, pesu- ja saunatilat sekä pukuhuoneet. Paloaseman kolmannessa kerroksessa on kaksi iv-konehuonetta.
Uuno Piirainen

Uuno Emil Piirainen (11. maaliskuuta 1899 Kuhmoniemi – 19. toukokuuta 1931 Käkisalmi) oli suomalainen jääkäri ja reservin luutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajana Valkoisen armeijan ratsujoukoissa.

Perhe ja koulutus

Piiraisen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Piirainen ja Stiina Kettunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Hellin Irene Niemen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1925. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1926 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1927.

Jääkärikausi

Piirainen työskenteli työmiehenä Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Piirainen astui Suomen armeijan palvelukseen varavahtimestariksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi Karjalan ratsujääkarirykmentin 1. eskadroonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kivennavalla, Terijoella ja Kaislahdella sekä Innon saartoon ja Puumalan patterin valtaukseen.
Ayumi Morita

Tennisura

Morita osallistui ensimmäiseen ITF-turnaukseensa vuonna 2004 ja pelasi seuraavana vuonna ensimmäiset WTA-turnauksensa. Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Morita otti Tokachin turnauksessa vuonna 2006. Samana vuonna hän voitti myös Tokion ITF-turnauksen. Vuonna 2007 hän voitti Birminghamin WTA-turnauksen toisella kierroksella maailmanlistan sijalla 27 olleen Ai Sugiyaman. Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Morita pääsi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2007. Ensimmäisellä kierroksella hän hävisi kuitenkin Mara Santangelolle. Heinäkuussa hän voitti Kurumin ITF-turnauksen. Syyskuussa hän pääsi WTA-turnausten puolivälieriin sekä Balilla että Soulissa. Vuonna 2008 Morita pääsi Dohan WTA-turnauksessa toiselle kierrokselle voittamalla Jelena Vesninan. Kolmannella kierroksella hän hävisi Ai Sugiyamalle. Amelia Islandin turnauksessa hän pääsi myös toiselle kierrokselle ja nousi turnauksen jälkeen jo maailmanlistalla sadan parhaan joukkoon. Pekingin olympialaisissa Morita voitti ensimmäisellä kierroksella Uuden-Seelannin Marina Erakovicin, mutta hävisi toisella kierroksella Li Nalle. Tokion WTA-turnauksessa Morita voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 19 olleen Ágnes Szávayn, mutta hävisi toisella kierroksella Svetlana Kuznetsovalle. Loppukaudesta hän voitti Tokion, Kalkutan ja Toyotan ITF-turnaukset.
Vuonna 2009 Morita pääsi heti kauden ensimmäisessä turnauksessa, Aucklandissa puolivälieriin asti, jossa joutui luovuttamaan. Kauden kaikissa Grand Slam -turnauksissa hän hävisi avauskierroksen ottelunsa. Vuonna 2010 hän pääsi Wimbledonissa toiselle kierrokselle voitettuaan Tamarine Tanasugarnin. Toisella kierroksella hän hävisi Dominika Cibulkoválle. Vuonna 2011 hän pääsi Grand Slam -turnauksessa ensimmäistä kertaa kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa voitettuaan Alexandra Dulgherun ja Caroline Garcian. Kolmannella kierroksella hän hävisi Peng Shuaille. Dubain WTA-turnauksessa hän voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 14 olleen Petra Kvitován ja toisella kierroksella Sania Mirzan. Kolmannella kierroksella hän hävisi ykköseksi sijoitetulle Caroline Wozniackille luvuin 6–1, 6–0. Malesian turnauksessa Morita hävisi puolivälierässä Jarmila Grothille 5–7, 6–3, 5–7. Ranskan avoimissa Morita hävisi toisella kierroksella Yanina Wickmayerille. Wimbledonissa Morita hävisi ensimmäisellä kierroksella Tamira Paszekille ja Yhdysvaltain avoimissa Laura Robsonille luovutettuaan toisessa erässä.
Akseli Ensemble

Akseli Ensemble oli Kalle Chydeniuksen vuonna 2004 yhdessä ikäpolvensa tunnettujen teatterintekijöiden kanssa perustama teatteriryhmä. Ryhmä lopetti toimintansa syksyllä 2008 taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Ryhmän viimeinen tuotanto oli näytelmä Disco Pigs. Sen muut esitykset olivat puhekonsertti Mitä te odotatte sekä näytelmä Ranta, josta Yleisradio taltioi 10-osaisen dokumenttisarjan Osittain julkista. Ryhmällä ei ollut omaa näyttämöä.
Ryhmän perustajia olivat Chydeniuksen ohella Samuli Edelmann, Marko Kulmala, Aku Louhimies, Laura Malmivaara, Vilma Melasniemi, Juho Milonoff, Emmi Pesonen ja Paavo Westerberg.
Lähi-idän esikeraaminen neoliittinen kausi

Lähi-idän esikeraaminen neoliittinen kausi (engl. PPN) oli se kausi, jolloin maanviljely otti ensi askeleitaan Lähi-idässä. Tällä kaudella noin 10000–7500 eaa. ei käytetty saviastioita eli keramiikkaa. Kausi oli kivikautta. Kulttuuri vallitsi lähinnä Levantissa ja Syyrian ja Kaakkois-Turkin rajalla . Lähi-itään tuotiin kaudella terätyökalujen tekoon sopivaa obsidiaania Turkista ja Kurdistanista.
Silloin maanviljely alkoi villiviljan keräilystä, ja kylät kasvoivat aikaisempaa suuremmiksi. Talot olivat kauden alussa puoliksi maanalaisia pyöreitä savimajoja, mutta ajan myötä ilmestyi neliömäisiä, monihuoneisia taloja. Uudet neliömäiset talot saattoivat olla lattialtaan silattu kalkkikivilaastilla. Jeriko oli esikeraaminen neoliittinen asutuskeskus, jota on pidetty maailman vanhimpana kaupunkinakin, vaikka sen ala oli pieni.
Mikroliittien käyttö harvinaistui kaudella, tilalle tulivat kiillotetusta kivestä tehdyt terätyökalut. Maanviljelyyn liittyvinä pidetty äitijumalatar ja karjan kuvaaminen arkkitehtuurissa ilmestyivät Jerf El Ahmariin ja Mureybatiin Syyriaan noin 9000–8500 eaa. Monumenttirakennuksia ilmestyi, mm Jerikon muurit, Göbekli Tepen ja Nevali Corin kaiverretut kivilaatat. Kausi päättyi viimeistään 7000 eaa keramiikan levitessä laajalle.

Väestön kasvu

Eräiden arvioiden mukaan Palestiinan väestö kasvoi 6000:sta 45000:een 
n 11000 - 9500 eaa.
Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri

Federaatiopiirien perustaminen

Venäjän federaatiopiirit perustettiin alkuaan Vladimir Putinin aloitteesta vuonna 2000. Ne edustavat keskusvallan pyrkimystä koordinoida ja edustaa valtaansa federaation jäsenten keskuudessa. Sinänsä ne eivät ole itsehallinnollisia yksiköitä, eikä niitä ole mainittu liittovaltiosubjektien ja liittovaltion välisenä hallintotasona Venäjän perustuslaissa.
Federaatiopiirejä oli aluksi seitsemän. Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri syntyi 10 vuotta myöhemmin jakamalla Eteläinen federaatiopiiri kahteen osaan, presidentti Dmitri Medvedevin asetuksella 19. tammikuuta 2010. Pohjois-Kaukasian federaatiopiirin pinta-ala 172 360 km² on vain prosentin verran Venäjän koko alueesta.