google/wiki40b huggingface dataset:
Miguel Torres

Real Madrid

Torres liittyi Real Madridin junioreihin vuonna 1995 ja kävi läpi seuran kaikki juniorijoukkueet. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 2006–2007 Real Madridin reservijoukkueessa Castillassa, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla tasolla Segunda Divisiónissa. Castillaan hän siirtyi Real Madridin Tercera Divisiónissa pelanneesta C-joukkueesta.
Kauden 2006–2007 aikana Torres nousi ensimmäistä kertaa myös tuolloin Fabio Capellon valmentamaan Real Madridin edustusjoukkueeseen. Ensiesiintyminen edustusjoukkueessa tapahtui cup-kilpailu Copa del Reyn neljännen kierroksen ottelussa Écijaa vastaan 25. lokakuuta 2006, ja Torres oli lopulta kentällä kaikissa Real Madridin neljässä cup-ottelussa kaudella 2006–2007 ennen putoamista Real Betisiä vastaan. Hän pelasi myös Mestarien liigan alkulohkon viimeisessä ottelussa Dynamo Kiovaa vastaan. Hyvät otteet cupissa ja Mestarien liigassa sekä muiden pelaajien loukkaantumiset ja pelikiellot avasivat Torresille paikan Real Madridin avauskokoonpanoon myös Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Ensimmäisen sarjaottelunsa hän pelasi 14. tammikuuta 2007 Real Madridin voittaessa kotikentällään Real Zaragozan. Kauden päätteeksi Real Madrid varmisti ensimmäisen mestaruutensa neljään vuoteen.
Kesällä 2007 Torres teki vuoteen 2012 ulottuneen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa. Capellon seuraajien Bernd Schusterin ja Juande Ramosin alaisuudessa Torresin peliaika alkoi kuitenkin vähetä, ja kesällä 2009 seuran tehtyä lukuisia pelaajahankintoja hän ei enää mahtunut uuden valmentajan Manuel Pellegrinin suunnitelmiin.

Getafe

Torres siirtyi elokuussa 2009 kahdella miljoonalla eurolla Madridin alueen kolmanteen pääsarjaseuraan Getafeen, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Real Madrid asetti sopimukseen pykälän, joka mahdollistaa Torresin takaisin ostamisen ensimmäisen kahden kauden aikana.

Maajoukkue

Iñaki Sáez valitsi Torresin Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueryhmään helmikuussa 2007. Hän pelasi yhdeksässä vuoden 2009 EM-kilpailuiden karsintaottelussa, mutta ei minuuttiakaan varsinaisessa lopputurnauksessa.
Sininaamamesikko

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 26–32 cm ja paino noin 105 g, eli se on suunnilleen räkättirastaan kokoinen. Höyhenpuku on selkäpuolelta oliivinruskea ja alapuolelta valkoinen. Rinnassa on tumma pystyjuova. Niska ja päälaki ovat mustat ja naama sininen. Nokka on tukeva ja hieman kärjestään alaspäin taipunut. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa, mutta sen naama on kellanvihreä.
Lintu on äänekäs ja aloittaa laulunsa jo puoli tuntia ennen auringonnousua. Se liikkuu usein pienissä parvissa ja käyttäytyy kiukkuisesti muita eläimiä ja ihmistä kohtaan.
Sininaamamesikko on sukunsa ainoa laji. Lajista tunnetaan 3 alalajia: E. c. cyanotis, E. c. albipennis ja E. c. griseigularis.

Esiintyminen

Sininaamamesikko elää Australian pohjois- (E. c. albipennis) ja itäosissa (E. c. cyanotis) sekä Uuden-Guinean lounaisosissa (E. c. griseigularis). Lajin kanta on elinvoimainen. Eteläiset populaatiot ovat osittain muuttolintuja.

Elinympäristö

Avoimet ja harvat metsät, etenkin eukalyptusmetsiköt, sekä myös puutarhat, puistot ja viljeysmaiden reunaosat.

Lisääntyminen

Maljamainen suurehko pesä on tehty puunkuoresta puun oksanhaaraan. Tavallisimmin laji kuitenkin käyttää muiden lintujen vanhoja pesiä. Useampi pari, tai parin poikaset edellisistä pesinnöistä, voi pesiä yhdessä siten, että ne vuorottelevat hautomisessa ja poikasten hoidossa. Munia on tavallisesti 2, joskus 3. Pesii usein kaksi kertaa heinä-tammikuussa. Variskäki on tavallinen sininaamamesikon pesäloinen.

Ravinto

Laji on tunnettu banaaniviljelmien tuholainen, joka syö kypsiä banaaneja. Syö kuitenkin enimmäkseen hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä mettä ja muita hedelmiä. Ruokaillessaan liittyy pieniksi muutaman yksilön parviksi, jotka usein ajavat muut linnut pois alueelta.
Sophie Ellis-Bextor

Sophie Michelle Ellis-Bextor  (s. 10. huhtikuuta 1979) on englantilainen laulaja, sanoittaja ja malli.

Tunnettuja kappaleita

Suomalaisille Sophie Ellis-Bextor on tullut tutuksi hitistään "Murder On The Dancefloor". Muita tunnettuja kappaleita ovat esimerkiksi "Mixed up World", "I Won't Chance You", "Catch You", "Me And My Imagination", "Get Over You", "Take Me Home", "Music Gets The Best Of Me" ja "If I Can't Dance". Vuonna 2000 Bextor teki lauluosuudet Spillerin Groovejet -kappaleeseen.
Tuoreinta materiaalia edustavat Freemasons-duon kanssa tehty kappale "Heartbreak (Make Me a Dancer)" (2009), Junior Calderan single "Can't Fight this Feeling" (2010), sekä Sophien uusin single "Bittersweet" (2010), joka on musiikillisesti myös Freemasonsin käsialaa.
Taivalmaa

Taivalmaa on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Se sijaitsee Peräseinäjoen rajalla, Jalasjärven keskustasta noin 15 kilometriä koilliseen. Asukkaita on noin 180.
Taivalmaan kylän lähellä on useita turvesoita ja kaksi järveä.
Taivalmaan kyläkoulu lakkautettiin 1994. Kylän peruskouluikäiset käyvät esikoulun ja alakoulun useimmiten 13 kilometrin päässä Luopajärven koulussa ja yläkoulun Jalasjärven keskustassa. Muutkin lähimmät palvelut ovat joko Luopajärvellä, Peräseinäjoella tai Jalasjärven keskustassa.
Taivalmaan Nuorisoseura ylläpitää vanhasta koulurakennuksesta kunnostettua kylätaloa Taivaltupaa.
Taivalmaan kylässä on Kauhajoelta Peräseinäjoelle kulkevan Tokerotien muistomerkki. Sen ovat tietä hätäaputöinä tehneet työmiehet hakanneet kiveen suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla. Kivi löydettiin alun perin lojumassa tienojassa, ja kyläläiset siirsivät sen paremmalle paikalle, Taivalmaanmäen korkeimmalle kohdalle.
Ansar al-Sharia (Libya)

Historia

Ansar al-Sharia muodostui vuonna 2011 alkaneen Libyan sisällissodan myötä useiden eri puolisotilaallisten joukkojen jäseten yhteenliittymänä. Virallisesti se perustettiin kesäkuussa 2012. Järjestö nousi uutisotsikoihin kun sitä syytettiin Benghazissa Yhdysvaltojen konsulaattia vastaan tehdystä hyökkäyksestä syyskuussa 2012, jossa kuoli komen muun amerikkalaisen ohella Yhdysvaltojen Libyan suurlähettiläs Christopher Stevens. Lokakuussa samana vuonna järjestö otti yhteen muiden kaupungin aseellisten joukkojen kanssa ja vähensi lopulta sotilaallista läsnäoloaan alueella keskittyen enemmän paikallisen kannatuksen keäykseen tähtäävään avustustyöhön. Toukokuusta 2014 alkaen järjestö taisteli kenraali Khalifa Haftarin joukkoja vastaan Libyan toisessa siällissodassa. Saman vuoden puolella järjestöä johtanut Mohammad al-Zahawi haavoittui taisteluissa ja kuoli myöhemmin sairaalassa. Toukokuussa 2017 järjestö ilmoitti lakkauttavansa toimintansa järjestön kärsittyä raskaita tappioita Haftarin joukkoja vastaan Bengasissa.

Järjestö

Ansal al-Sharian uskotiin oleen al-Qaedan paikallinen peitejärjestö, joka harjoitti avustustyötä välttääkseen al-Qaedan nimen huonoa mainetta. Järjestö itse on kiisti yhteydet muihin järjestöihin. Tunisian viranomaiset ovat syyttäneet Libyan Ansar al-Shariaa aseiden toimittamisesta Tunisiassa toimivalle saman nimiselle järjestölle. Järjestön itsensä mukaan sillä oli noin 300 jäsentä, mutta joidenkin arvioiden mukaan heidän todellinen määränsä saattoi olla jopa 5 000.
Roskilden tuomiokirkko

Roskilden tuomiokirkko (tansk. Roskilde Domkirke) on Roskilden kaupungissa, Själlannin saarella, itäisessä Tanskassa sijaitseva tuomiokirkko. Se oli ensimmäinen gotiikkaa edustava tuomiokirkko, joka rakennettiin tiilistä, ja se edesauttoi tiilirakenteisten goottilaiskirkkojen leviämistä muualle Pohjois-Eurooppaan. Kirkon kaksoistornit dominoivat Roskilden siluettia.
Vuodesta 1995 lähtien kirkko on ollut myös listattuna Unescon maailmanperintöluettelossa. Se on myös nykyisin suuri matkailunähtävyys, sillä siellä vierailee vuosittain noin 125 000 turistia.

Kirkkorakennuksen historia

Nykyisen tuomiokirkon paikalla on sijainnut aikaisemmin kolme tai mahdollisesti neljä kirkkoa, jotka eivät ole säilyneet nykypäiviin asti. Niistä ensimmäinen oli Harald Sinihampaan (kuollut n. 985) rakennuttama puukirkko. Puukirkon korvasi 1000-luvulla Harald Sinihampaan lapsenlapsen Estrid Svenintyttären rakennuttama kivikirkko. Varat kirkon rakentamiseen hän sai hyvityksestä, jonka hänen veljensä kuningas Knuut Suuri maksoi murhautettuaan siskonsa miehen jaarli Ulfin. Noin vuonna 1080 vihittiin uusi, piispa Svend Normandin rakennuttama kirkko. Epävarmaa kuitenkin on, oliko tämä kirkko paikan kolmas kirkkorakennus, vai oliko kyseessä Estrid Svenintyttären aloittaman kirkon vihkiminen. Kyseessä oli kolmilaivainen basilika, jonka länsipäädyssä oli vahvat tornit. Kirkko oli rakennettu travertiini-kalkkikivestä.   
Nykymuotoisen tiilikirkon rakennustyöt aloitettiin 1170-luvulla piispa Absalomin aikana. Rakennustyö valmistui vuoden 1280 tienoilla. Roskilden kaupungin ylle kohoavat korkeat länsitornit valmistuivat vuoden 1400 tienoilla. Myöhempinä vuosisatoina kirkkoon on rakennettu lisää kappeleita ja asehuoneita. Viimeisin laajennus on hieman kirkkorakennuksen ulkopuolelle vuonna 1985 pystytetty kuningas Fredrik IX:n hautapaikka.
Kirkossa on yhdistetty sekä goottilaista että romaanista arkkitehtuuria. Rakennuksen esikuvat olivat ranskalaisessa kirkkoarkkitehtuurissa. Toisaalta rakennusmateriaali, tiili, antoi sille vahvasti tanskalaisen leiman. Myös rakennusteknisesti kirkossa näkyvät paikalliset rakennusperinteet. Roskilden tuomiokirkko oli Själlannin ainoa tuomiokirkko 1900-luvulle saakka.
Kirkon lähistöltä on löytynyt jäänteitä noin vuonna 1080 sen yhteyteen rakennetusta luostarista.

Tanskan kuninkaallisten hautapaikka

Roskilden tuomiokirkko on ollut 1400-luvulta lähtien Tanskan kuninkaallisten hautauspaikka: sinne on haudattu 21 Tanskan kuningasta ja 18 kuningatarta. Se on ollut suosittu hautapaikka myös ruhtinaiden ja alemman väen keskuudessa, kirkon alle on haudattu paljon ihmisiä.
Seppo Lindblom

Seppo Olavi Lindblom (s. 9. elokuuta 1935 Helsinki) on sosiaalidemokraattinen talousmies ja poliitikko sekä entinen ministeri ja Postipankin pääjohtaja.
Lindblomin isä oli ammattiyhdistysjohtaja Olavi Lindblom. Lindblom itse liittyi SDP:hen ja Akateemiseen sos.dem. yhdistykseen 1950-luvun puolivälissä. Lindblom pääsi ylioppilaaksi 1954 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960.

Koiviston sihteerinä

Lindblom työskenteli Suomen Työväen Säästöpankin konttorinhoitajana 1958–1960 ja Suomen Pankin tutkijana 1960–1968. Hän tuli julkisuuteen toimiessaan pääministeri Mauno Koiviston poliittisena sihteerinä 1968–1970. 1970-luvun alussa Lindblom oli Työväen Taloudellisen Tutkimuslaitoksen esimiehenä 1970–1972, valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkönä 1973–1974 ja valtioneuvoston tulopoliittisena virkamiehenä 1973–1974.
Lindblom ei tuntenut Koivistoa kovin läheisesti suostuessaan tämän sihteeriksi vuonna 1968, mutta siitä alkoi näiden kahden yli neljä vuosikymmentä jatkunut poikkeuksellisen läheinen ystävyys ja yhteistyö.

Pankkimiehenä

Suomen Pankissa Lindblom oli johtajana 1974–1982 ja johtokunnan jäsenenä 1982–1987. Viimeksi Lindblom oli Postipankin pääjohtajana 1988–1995. Hän joutui lähtemään Postipankista 1995 pankin New Yorkin sivukonttorin aiheuttamien satojen miljoonien markkojen tappioiden synnyttämän arvostelun jälkeen. Tällöin entinen presidentti Koivisto puolusti häntä voimakkaasti. Lindblom itse puolustautui toteamalla, ettei osannut varautua pankin New Yorkin konttorin jättitappioihin ja pääjohtajan erottamiseen johtaneisiin ongelmiin, vaikka "koko kansantalouden taseiden kertomista uhkakuvista olin sen sijaan osannut varoittaa. Olin näköjään ollut väärään aikaan väärässä paikassa".

Ministerinä

Lindblom oli kauppa- ja teollisuusministerinä Rafael Paasion II hallituksessa 1972 ja Kalevi Sorsan IV hallituksessa 1983–1987. Ylijohtajakaudellaan Lindblom sotkeutui Zavidovo-vuotoon eli presidentin muistion julkistamiseen syksyllä 1972.

Toiminta 2000-luvulla

Lindblom toimi Kauppa- ja teollisuusministeriön alaisen Invest in Finlandin hallituksen puheenjohtajana 2000–2004. Eläkevuosinaan Lindblom väitteli sosiaalipolitiikan alalta valtiotieteen tohtoriksi 2002. Hän on myös julkaissut runsaasti talousalan kirjallisuutta.
Hannah Montana: Hits Remixed

Tausta

Albumi sisältää sekä Hannah Montanan että Miley Cyrusin singlejä heidän albumiltaan Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus, joka oli Hannah Montanan neljäs studioalbumi ja Cyrusin debyyttialbumi. Albumi sisältää remix-versioita muiltakin levyiltä. American Idolin tuomari Kara DioGuardi oli mukana kirjoittamassa ja tuottamassa kappaletta "We Got the Party" yhdessä Greg Wellsin, Brian Greenin, Matthew Wilderin ja muiden kanssa. Muita levyä työstämässä olleita ovat Jamie Houston, Aris Archontis, Jeannie Lurie, Chen Neeman, Jay Landers ja Holly Mathis. Kappaleet eivät ole raskaasti miksattuja ja sisältävät vaikutteita pop rockista ja and teen popista.
19. elokuuta 2008 Hits Remixed -levä myytiin yksinomaisesti Wal-Mart -kaupoissa Yhdysvalloissa. Vasta yli vuoden kuluttua levyä alettiin myymään kansainvälisesti.
Arabialaiset numerot

Arabialaiset numerot (myös intialaiset numerot tai intialaisarabialaiset numerot) ovat nykyään yleisin tapa esittää lukuja kirjallisesti.  Tässä järjestelmässä luvut muodostetaan numeroista 0–9 sekä desimaalierottimesta, joka on maasta riippuen yleensä pilkku tai piste. Kukin numero yksinään tarkoittaa pientä kokonaislukua. Suurempien lukujen merkintä peruustuu paikkajärjestelmään: peräkkäin kirjoitetuista numeroista oikeanpuoleisin tarkoittaa ykkösten, toinen oikealta kymmenten, kolmas oikealta satojen lukumäärää ja niin edelleen, niin että kunkin numeron lukuarvo aina kymmenkertaistuu, jos sen oikealle puolelle lisätään numero. Toisin sanoen esimerkiksi 123 tarkoittaa samaa kuin 3 + 2 × 10 + 1 × 100. Vastaavasti desimaalierottimen oikealla puolella olevat numerot ilmaisevat yksikön kymmenes-, sadas- ja tuhannesosia ja niin edelleen. Desimaalierotinta ei yleensä merkitä näkyviin, jos sen oikealla puolella ei ole mitään eli kyseessä on kokonaisluku.
Numerosymbolit 1–9 kehitettiin Intiassa 400-luvulla eaa., ja nollaa vastaavan symbolin otti ensimmäisenä käyttöön 400-luvulla elänyt intialainen matemaatikko Aryabhata. Euroopassa lukujärjestelmää kutsutaan yleensä arabialaisiksi numeroiksi, koska se välittyi eurooppalaisille arabiaksi kirjoittaneiden matemaatikkojen kuten persialaisen Al-Khwarizmin kautta. Arabian kielessä numeroita kutsutaan nimellä arqam hindiyyah eli ”intialaiset numerot”.
Arabialaisille numeroille on olemassa useampia erilaisia sarjoja glyyfejä.  Laajimmalle levinnyt näistä on Suomessakin käytetty eurooppalainen tyyli, joka kehitettiin alun perin Pohjois-Afrikan maissa ja Andalusiassa (nykyinen Espanja) ja tunnetaan siten myös länsiarabialaisina numeroina. Tästä alueesta itään, kattaen suurimman osan Arabian maista taasen suositaan niin sanottuja arabi-intialaisia numeroita, jotka tunnetaan vastavuoroisesti itäarabialaisina numeroina. Intiassa käytetään muodoltaan alkuperäisemmän kaltaisia devanagari-aakkostoon sovitettuja glyyfejä, joista omalaatuisimmiksi kehitettyjä lienevät tamilin merkit.
Monet eurooppalaiset oppineet kävivät opiskelemassa matematiikkaa Fatima al-Fihrin vuonna 859 perustamassa Al-Karaouinen yliopistossa ennen kuin arabialaiset numerot ja nolla olivat vielä käytössä Euroopassa.
Jättipeikonlehti

Huonekasvi

Jättipeikonlehteä kasvatetaan kahta lajiketta, tummanvihreälehtistä pikkupeikonlehteä ('Borsigiana') ja kirjavalehtistä 'Variegataa'.
Peikonlehti ei kuki juuri koskaan kotioloissa. Jos kasvi kukkii, kellanvihreästä kukasta kehittyy lopulta hedelmä, joka vuoden kypsyttyään on syötäväksi kelpaava. Hedelmä kasvaa noin 30 cm pitkäksi, ja tuoksuu banaanilta, mangolta ja ananakselta.

Hoito

Peikonlehti menestyy parhaiten valoisassa tai puolivarjossa, mutta ei suorassa auringonpaahteessa. Kasvi sopeutuu myös varsin varjoisaan paikkaan, missä sen kasvu hidastuu. Suureksi kasvettuaan peikonlehti tarvitsee tukea. Varresta kasvavia pitkiä ilmajuuria ei katkaista, vaan ne ohjataan multaan.
Peikonlehti tarvitsee tasaista kosteutta, kesällä vettä tarvitaan enemmän kuin talvella. Se menestyy hyvin normaalissa huoneenlämmössä, mutta viihtyy myös hieman viileämmässä. Kasvia lannoitetaan viikon tai parin välein. Multa vaihdetaan vuosittain. Isolle yksilölle voi myös vaihtaa vain pintamullan.

Lisääminen

Peikonlehti on helppo lisättävä. Varsi- ja latvapistokkaat juurtuvat keväällä ja kesällä suoraan kosteaan multaan pistettyinä, kun mullan alle osuu vähintään yksi ilmajuuri. Mullassa ilmajuuret muuttuvat tavallisiksi juuriksi. Vanhat yksilöt kasvattavat myös sivuversoja, jotka voidaan irrottaa omaan ruukkuunsa.
Ève Périsset

Ève Périsset (s. 24. joulukuuta 1994) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 18 ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhden ottelun avauskokoonpanossa ja pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Piritta Venho

Piritta Venho (s. 20. lokakuuta 1976 Laitila) on suomalainen laulaja ja tangoprinsessa Seinäjoelta vuodelta 1998. Hän oli mukana myös vuoden 2014 Tangomarkkinoilla sijoittuen toiseksi.
Hackman

Hackman Oyj oli suomalainen pörssiyhtiö, jonka italialainen Ali S.p.A. osti vuonna 2004. Hackmanin tytäryhtiöitä olivat tuolloin suurkeittiölaitteita valmistava Hackman Metos Oy ja kodintuotteita valmistava Iittala Oy Ab. Samana vuonna Hackman myi Iittala Oy Ab:n yhtiön toimivan johdon ja ABN AMRO Capitalin muodostamalle sijoittajaryhmälle. Hackman Oyj poistui pörssistä sen siirryttyä Ali S.p.A:n omistukseen.
Nykyisin Hackmanin ruokailuvälineet ja keittiötarvikkeet kuuluvat Iittala Groupiin. Iittala Group on vuodesta 2007 ollut osa Fiskars-konsernia. Hackman Kalustetehdas kuuluu Metos Oy Ab:hen, jonka omistaa italialainen Ali S.p.A.
Vuonna 2016 Hackman äänestettiin Suomen kymmenenneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä.

Historia

Hackmanin historia alkaa vuodesta 1790, jolloin saksalainen Johan Friedrich Hackman perusti Viipuriin kauppahuoneen, jonka nimeksi tuli sittemmin Hackman & Co. Kauppahuone oli 1800-luvulla Savon ja Karjalan suurimpia sahateollisuus- ja puutavaraliikkeitä. Yhtiöllä oli sahat muun muassa Heinäveden Kermassa ja Palokissa, Sulkavan Lohikoskella, Äyräpään Pölläkkälässä ja Leppävirran Sorsakoskella.
Vuonna 1876 Hackman perusti aterin- ja hienotaetehtaan Nurmeen Viipurin lähelle. Vuonna 1891 aloitti samanlaisia tuotteita valmistava tehdas Sorsakoskella. Vuonna 1924 Hackman alkoi valmistaa aterimia ruostumattomasta teräksestä ja 1920-luvun lopussa valmistusohjelmaan tulivat aterinsarjat. Teräskattiloiden valmistus alkoi vuonna 1950.
Vuodesta 1910 Hackmanin sahateollisuus keskittyi Joutsenon Honkalahden sahalle. Saha myytiin vuonna 1991 Enso-Gutzeit Oy:lle.
Vuonna 1914 Hackman perusti yhdessä Suomen valtion kanssa Pohjois-Karjalan Kuusjärven kunnasta omistamaltaan maa-alueelta löydetyn kuparimalmion pohjalle nykyisen Outokummun edeltäjäyrityksen Outokumpu Kopparverk, jonka omistuksen se myi Suomen valtiolle vuonna 1924.
Vuonna 1989 Hackman osti Norjasta Høyang Polaris -tehtaan ja Ruotsista Nilsjohan AB:n. Seuraavana vuonna Hackman osti Oy Arabia Ab:n, Rörstrand-Gustavsberg AB:n ja Iittala-Nuutajärvi Oy:n. Ostettujen yritysten emoyhtiöksi perustettiin Hackman Tabletop Oy.
Hackman Housewares ja Hackman Tabletop Oy yhdistettiin Hackman Designor Oy Ab:ksi 1994. Tämä yhtiö osti samana vuonna kattilavalmistaja ALU Oy:n.
Vuonna 2000 Hackman Designor Oy Ab:n nimeksi muutettiin Designor Oy Ab. Vuonna 2002 yhtiö osti ruotsalaisen BodaNova-Höganäs Keramik AB:n. Vuonna 2003 Designor Oy Ab:n nimi vaihdettiin iittala oy ab:ksi.
Vuonna 2004 Hackman myytiin italialaiselle Ali S.p.A.:lle, joka puolestaan myi sen hollantilaiselle ABN AMRO1Capital -yhtiölle vuonna 2005.
HMS Prompt (J378)

Palvelus

Alus vaurioitui 9. toukokuuta 1945 Ostendessa osuessaan miinaan. Vuonna 1947 alus todettiin korjauskelvottomaksi ja se romutettiin Rainhamissa.
Pohjois-Karjalan käräjäoikeus

Pohjois-Karjalan käräjäoikeus on yksi Suomen 20:stä käräjäoikeudesta. Pohjois-Karjalan käräjäoikeuden kanslia sijaitsee Joensuussa.
Pohjois-Karjalan käräjäoikeus kuuluu Itä-Suomen hovioikeuden tuomiopiiriin. Pohjois-Karjalan käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuuluvat Ilomantsin, Joensuun, Juuan, Kiteen, Kontiolahden, Lieksan, Liperin, Nurmeksen, Outokummun, Polvijärven, Rääkkylän, Tohmajärven ja Valtimon kunnat.
Tuomiopiirissä on kuitenkin kaksi poikkeusta. Alueen ulosottovalitusasiat ja yrityssaneerausasiat käsitellään Pohjois-Savon käräjäoikeudessa. Myös sotilasoikeudenkäyntilain mukaisissa asioissa tuomiopiiri voi muuttua.
Käräjäoikeuden laamanni on Tuija Turpeinen.
Karl Ekman (pianisti)

Karl Ludvig Ekman (18. joulukuuta 1869 Turku – 4. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen pianisti, kapellimestari, opettaja ja arvostelija, joka sai professorin arvonimen vuonna 1929.
Hänen vanhempansa olivat kanttori Berndt Ludvig Ekman ja Charlotta Nyström. Ekman kirjoitti ylioppilaaksi 1889 ja opiskeli saksaa ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa 1889–1892. Pianonsoittoa ja musiikkia hän opiskeli aluksi Turussa Vivika Ekmanin opissa. Tämä ei ollut sukua oppilaalleen. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1889–1892 opettajinaan Ferruccio Busoni, William Dayas, Richard Faltin ja Martin Wegelius. Lisäoppia hän haki 1892–1895 Berliinistä sekä pianonsoittoon että sävellykseen opettajinaan Hans Barth ja Albert Becker sekä Wienistä Alfred Grünfeldin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli vielä Pariisissa ja Roomassa.
Työuransa Ekman aloitti Helsingin musiikkiopiston pianonsoitonopettajana 1895 ja opiston johtajana hän toimi 1907–1912. Vuodet 1912–1920 hän johti Turun soitannollisen seuran orkesteria ja 1920–1930 hän oli Hufvudstadsbladetin musiikkiarvostelija. Pääkaupungissa hän johti sinfoniakonsertteja ja järjesti monena vuonna kamarimusiikkisarjan. Hän toimi myös Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina.
Ekman oli pitkään Suomen arvostetuin konserttipianisti ja etevä orkesterisolisti, joka aloitti ensimmäisenä Suomessa modernin pianotekniikan opetuksen. Hän avioitui 1895 sopraano Ida Morduchin kanssa. He tekivät lukuisia kiertueita kotimaassaan ja ulkomailla. Skandinavian lisäksi he esiintyivät aina Espanjassa ja Portugalissa saakka. Karl Ekman sovitti ja julkaisi kansanlauluja pianolle, viululle, lauluäänelle, sekakuorolle, mieskuorolle ja jousiorkesterille. Hän keräsi kansanlauluja ja kansanrunoja varsinkin Ahvenanmaalta. Lisäksi hän sovitti Bachin sävellyksiä pianolle, muun muassa 31 preludia ja fuugaa. Hän myös soitinsi orkesterille piano- ja urkusävellyksiä, joiden joukossa oli Sibeliuksenkin pianokappaleita.
Kerran Karl Ekman soitti kamarimusiikkikonsertin Jean Sibeliuksen kanssa. Se tapahtui Tammisaaressa kesällä 1891. Molemmat olivat rahapulassa, joten päätettiin järjestää konsertti. Sen ohjelmaan kuului muun muassa kantaesityksenä Sibeliuksen Romanssi viululle ja pianolle (opus 2). Yleisöä tuli paljon ja konsertin jälkeen pidetty juhla ei ollut halpa eikä ikävä, kertoi Ekman jälkeenpäin.
Karl ja Ida Ekmanin poika oli historioitsija Karl Ekman.