google/wiki40b huggingface dataset:
Ville Korhonen (ilmatieteilijä)

Ville Vihtori Korhonen (1885–1958) oli suomalainen ilmatieteilijä. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1948 ja sai professorin arvonimen 1949. Korhonen oli Ilmatieteellisen keskuslaitoksen sadeosaston johtaja 1919–1945. Hän tutki Suomen sade-, lumi- ja jääoloja ja teki sillä alueella uraauurtavaa ja kansainvälisesti arvostettua työtä. Korhosen puoliso oli Berta Sigrid Rühling, lastentauteihin ja lastenpsykiatriaan erikoistunut lääkäri Katri Marjatta Malmivaara (s. 1916) oli heidän tyttärensä.
A-135

A-135 Samolet (Naton koodinimi ABM-3) "Moskovan järjestelmä" oli vuodesta 1995 käytössä ollut venäläinen stategisten ohjusten torjuntajärjestelmä. Sen tarkoitus on suojata Moskovaa ydinhyökkäykseltä. Siinä oli Yhdysvaltain järjestelmän tapaan ilmakehässä tapahtuva ja avaruudessa tapahtuva torjunta. 2000-luvulla ABM 4 jäi pois, ja niinpä järjestelmässä on mukana enää ilmakehässä tapahtuva torjunta ABM 3-ohjuksilla.

ABM 3 Gazelle

Ilmakehään saapuvat ohjukset oli määrä torjua 53T6 (Yhdysvaltain puolustusministeriön tunnus ABM-3, Naton koodinimi Gazelle, SH-08) ohjuksilla. Ohjuksen toinen nimitys A-135 Samolet. Nämä kiinteäpolttoaineiset ohjukset lensivät 80 km:n päähän laukaisupaikastaan sivu- ja korkeussuunnassa. Voi tuhota kohteensa 10–40 km:n päästä. Taistelukärki 10 kt tai kineettinen kärki. Ohjuksen nopeus oli jopa Mach 17. Ohjus suunniteltiin 1978 ja sitä alettiin tuottaa 1988. Ohjusta alettiin sijoittaa käyttöön 1995. Ohjus muistuttaa Yhdysvaltain Sprint-ohjusta. Ohjuksen tutkajärjestelmä oli Don 2N (Nato: Pill Box). Ydinkärkiin perustuvan järjestelmän rasite on se, että torjuntaohjustan omat ydinkärjet vaarantavat Moskovan räjähtäessään lähellä kaupunkia.

ABM 4 Gorgon

Avaruudessa tapahtuva torjunta oli määrä tehdä 51T6-ohjuksella, jonka Nato-koodinimi on Gorgon ja myös SH-11. Tämä ohjus sijoitettiin käyttöön 1983/1984. Ohjus kantoi noin 350 km. Ydinkärki 1 MT. Moskova veti nämä ohjukset pois käytöstä vuoteen 2007 mennessä.

Muita ohjuksia

Moskova on täydentänyt pääkaupungin puolustusta mm. S-300 ja S-400 ohjuksilla.
Birger Nylander

Birger Jarl Nylander (14. kesäkuuta 1894 Helsinki – 20. elokuuta 1960) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan prikaatin intendenttinä.

Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat pankinjohtaja Matts Olof Nylander ja Olga Hansson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Estrid Sigrun Kohlmannin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Zetterblomin yksityisen kauppakoulun Helsingissä vuosina 1910–1911. Lisäksi hän suoritti opintomatkat Englantiin, Norjaan, Baltiaan ynnä muihin maihin vuosien 1913–1914 aikana. Hän suoritti röntgenkurssin Tukholmassa vuonna 1929.

Jääkärikausi

Nylander työskenteli Kymin paperitehtailla myöhemmin venäläisessä Provudnik-nimisessä kumitavaratehtaassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Jääkäriaikanaan hän sai myös paikallisen intendenttikoulutuksen Libaussa vuonna 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Nylander siirrettiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 alkaen talouspäälliköksi Jääkärirykmentti 5:een, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja sitten Tampereen rykmentti. Tampereen rykmentistä hänet siirrettiin 12. elokuuta 1919 alkaen Kaartin jääkäripataljoonaan ja 1. lokakuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hänet määrättiin 7. komppanian päälliköksi. Armeijasta Nylander erosi 9. maaliskuuta 1921 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Leppävaaran suojeluskuntaan. Tehtävässä hän toimi 30. elokuuta 1921 saakka, jonka jälkeen hän työskenteli sairaanhoitovälineiden myyjänä vuosina 1922–1924 Christien Nissenillä ja vuosina 1924–1925 Reiniger Veifanilla sekä myöhemmin uudelleen Christien Nissenillä, Merivaaralla, Philips Oy:ssä sekä Instrumentariumilla.
Matias Ikävalko

Elämä ja ura

Matias Ikävalko syntyi maanviljelijä Eemil Ikävalkon ja tarkastuskarjakko Ester Lattusen perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja suoritti näyttelijän opintoja Tampereen yliopistossa 1969–1973. Ikävalko aloitti ammattiuransa Kouvolan Teatterissa, johon hän oli kiinnitettynä 1973–1975. Vuosina 1975–1987 hän näytteli Vaasan kaupunginteatterin riveissä, jota seurasi vuosi Teatteri 2000:ssa, vuosi vapaana näyttelijänä ja jälleen vuosi Teatteri 2000:ssa. Vuosina 1990–1995 Ikävalko oli kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, ja vuodesta 1995 hän on jälleen työskennellyt freelance-näyttelijänä.
Ikävalkon roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Turkka (kappaleessa Tukkijoella), Jaakko Honka (Kultainen vasikka), Porfiri Petrovitš (Rikos ja rangaistus) ja Nalle Puh.
Ikävalkon televisiotehtäviin lukeutuu muun muassa Aarne Rintamäen rooli Yleisradion sarjanäytelmässä Rintamäkeläiset.
Ikävalko on niin ikään kirjoittanut kabareetekstejä, pakinoita ja kolumneja.
Jemaah Islamiyah

Jemaah Islamiyah on militantti islamistinen järjestö, jonka tavoitteena on luoda Kaakkois-Aasiaan suuri islamilainen valtio. Järjestö on tehnyt ja yrittänyt useita terroritekoja, joista tunnetuimmat ovat Balin pommi-iskut 12. lokakuuta 2002. Elokuussa 2003 pommi-iskun kohteeksi joutui Jakartan Marriott-hotelli, ja syyskuussa 2004 itsemurhapommittaja iski Australian suurlähetystön ulkopuolella. Myös Jakartan vuoden 2009 hotellipommien takana oli Jemaah Islamiyah.
Jemaah Islamiyah oli myös todennäköisin Balin vuoden 2005 pommi-iskujen tekijä. Jouluaattona 2000 järjestö suuntasi pommi-iskujen sarjan kristittyjä vastaan.
Indonesian lisäksi järjestö on toiminut muun muassa Filippiineillä.
Jemaah Islamiyahin edeltäjiin lukeutui Darul Islam. Jemaah Islamiyahin keskeisiä hahmoja ovat olleet Abdullah Sungkar, Abu Bakar Bashir, Hambali, Mas Selamat bin Kastari, Abu Dujana ja Zarkasih.
Juha Itkonen

Juha Heikki Itkonen (s. 8. kesäkuuta 1975 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. Hän on työskennellyt myös toimittajana. Itkonen on kirjoittanut kuusi romaania, yhden novellikokoelman ja lastenkirjan yhdessä vaimonsa kanssa.
Itkosen esikoisromaani Myöhempien aikojen pyhiä (2003) sai Kalevi Jäntin palkinnon ja valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Hänen toinen romaaninsa Anna minun rakastaa enemmän (2005) palkittiin kirjallisuuden valtionpalkinnolla. Myös Itkosen kolmas teos Kohti (2007) oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi.

Elämä ja ura

Itkonen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta 1994. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja yleistä kirjallisuustiedettä sekä myöhemmin valtio-oppia ja viestintää ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2001. Itkonen opiskeli Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulussa 2001–2003.
Vuosina 1997–2000 Itkonen työskenteli Katso- ja Rumba-lehtien avustajana. Hän oli Apu-lehden toimitussihteeri vuosina 2000–2001, toimituspäällikkö 2001–2005 ja toimittaja 2005–2006. Vuodesta 2006 Itkonen on ollut vapaa kirjailija.
Itkosen esikoisteos Myöhempien aikojen pyhiä (2003) sai paljon huomiota osakseen. Teos sijoittuu mormonimaailmaan ja kuvaa uskoa, syyllisyyttä ja vieraantumista. Se valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi ja sai Kalevi Jäntin palkinnon.
Itkosen toinen romaani Anna minun rakastaa enemmän ilmestyi vuonna 2005. Siinä Itkonen kuvaa kansainvälistä rockmaailmaa ja romaanissa liikutaan niin New Yorkissa kuin suomalaisessa jääkiekkokaupungissakin. Teoksessa kadonneen rockmuusikko Summer Maplen tarinaa kertovat hänen entinen poikaystävänsä ja äitinsä. Näiden äänten kautta Itkonen piirtää aikalaiskuvaa maailmasta. Itkonen sai teoksesta kirjallisuuden valtionpalkinnon 2006.
Syksyllä 2007 ilmestyi Itkosen kolmas romaani Kohti, joka käsitteli perheen hajoamista ja sukupolvien välistä kuilua. Teos valittiin vuoden 2007 Finlandia-ehdokkaaksi ja se voitti Nuori Aleksis -palkinnon vuonna 2008. Syksyllä 2007 Itkonen julkaisi yhdessä vaimonsa Maija Itkosen kanssa lastenkirjan Topsi ja tohtori Koirasson (Otava). Vuoden 2008 lopulla Itkoselta ilmestyi novellikokoelma Huolimattomia unelmia (Otava).
Vuonna 2013 Itkoselle myönnettiin Otavan Kirjasäätiön Veijo Meri -palkinto.

Yksityiselämä

Itkonen on ollut vuodesta 2002 naimisissa muotoilija ja muusikko Maija Itkosen (o.s. Salmela) kanssa. Perheeseen kuuluu neljä lasta.
Eurooppalainen matkustusasiakirja

Eurooppalainen matkustusasiakirja on laittomasti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamista varten myönnetty vakiomuotoinen asiakirja. Asiakirjan avulla viranomaiset voivat nopeuttaa sellaisten laittomasti EU:n alueella oleskelevien henkilöiden palauttamista, joilla ei ole passia tai henkilökorttia. Matkustusasiakirja on voimassa vain palautusmatkan ajan. Suomessa asiakirjan myöntää poliisi tai rajatarkastusviranomainen.
Uusi eurooppalainen matkustusasiakirja korvasi vuodelta 1994 olevan asiakirjan, joka oli nimeltään Euroopan Unionin myöntämä maasta poistettavan yhdensuuntainen matkustusasiakirja. Uusi matkustusasiakirja perustuu europarlamentaarikko Jussi Halla-ahon laatimaan mietintäluonnokseen, jonka EU:n parlamentti hyväksyi vuonna 2016.
Suomessa uusia eurooppalaisia matkustusasiakirjoja on myönnetty yli 200 kappaletta (kevät 2018). Asiakirjoja on myönnetty lähinnä laittomasti maassa oleskeleville irakilaisille ja afganistanilaisille, joista suurin osa on kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneita henkilöitä.
Kalajärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä mpy.
Jon Vickers

Jonathan Stewart (Jon) Vickers CC (29. lokakuuta 1926 Prince Albert, Saskatchewan – 10. heinäkuuta 2015 Ontario) oli kanadalainen laulaja (draamallinen tenori). Hän syntyi Prince Albertissa perheensä kahdeksasta lapsesta kuudenneksi. 
Vuonna 1950 Vickers pääsi stipendillä opiskelemaan Toronton Royal Conservatory of Musiciin. Vuonna 1957 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Royal Opera Housessa ja vuonna 1960 Metropolitan-oopperassa. Hänestä tuli maailmankuuluisa laaja-alaisesta saksalaisista, ranskalaisista ja italialaisista rooleista. Vickers:in iso voimakas ääni ja vankka ääni teki vaikutuksen moniin ranskalaisiin, saksalaisiin ja italialaisiin rooleihin. Häntä arvostettiin myös voimakkaasta lavastuksesta ja harkittavista ominaisuuksista.  (Sitä vastoin häntä kritisoitiin joskus siitä, että hän oli hakenut sanaa, joka oli  pikiäänen alapuolella ja sitten liu'uttamalla oikeaan pisteeseen) 
Vickers esiintyi Bayreuthin juhlilla ensimmäistä kertaa vuonna 1958. Hän kuului Order of Canadaan (arvo Companion) vuodesta 1968. Hänen ohjelmistoonsa kuului vuosien varrella muiden muassa sellaisia säveltäjiä kuin Wagneria, Verdiä, Berliozia, Händeliä, Tšaikovskia, Saint-Saënsia ja Britteniä.
Ylinen-Kyynärö

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Nathan Smith

Arvokilpailut

Smith osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 ollen parhaimmillaan viestissä seitsemäs ja takaa-ajossa 11:s.
Smith on kilpaillut neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän on ollut parhaimmillaan viestissä kahdeksas ja henkilökohtaisilla matkoilla hopealla pikamatkalla Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015. Holmenkollenin MM-kisoissa 2016 Smith hiihti toisen osuuden Kanadan pronssia voittaneessa joukkueessa. Smithillä on yksi nuorten MM-mitali viestistä vuodelta 2005 Kontiolahdelta.

Maailmancup

Smith debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2007 ollen Hochfilzenin pikakilpailun 99:s. Ensimmäistä kertaa Smith saavutti maailmancupin pisteitä vuonna 2013 Östersundissa ollen henkilökohtaisen matkan 16. Smith voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa kaudella 2014–2015 Hanty-Mansijskin takaa-ajossa.
Ceterum censeo

Ceterum censeo on Cato vanhemman käyttämän latinankielisen lauseen Ceterum censeo Carthaginem esse delendam alkuosa. ”Ceterum censeo” tarkoittaa ”muuten (muusta) olen sitä mieltä...” Catolla oli tapana päättää jokainen julkinen puheensa tällä lauseella, joka tarkoittaa ”Muuten olen sitä mieltä, että Karthago on tuhottava”, koska hän oli vakuuttunut siitä, että Rooman oli hyökättävä Karthagoa vastaan ja tuhottava se, kuten lopulta kävikin.
Nykymaailmassa sanonnan opetus viittaa siihen, miten poliitikot tai mainostajat voivat toiston avulla parantaa sanomansa läpimenoa. Sanontaa voi myös käyttää — jos kuulijakunta sen tuntee — puheen lopuksi, kun haluaa puhua aiheen ohi itselleen tärkeästä asiasta.
Werner Söderhjelm

Jarl Werner Söderhjelm (26. heinäkuuta 1859 Viipuri – 16. tammikuuta 1931 Helsinki) oli suomenruotsalainen kielitieteilijä, kirjallisuushistorian tutkija ja diplomaatti.
Söderhjelmin vanhemmat olivat prokuraattori Woldemar Söderhjelm ja Amanda Olivia Clouberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1877, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1885. Söderhjelm oli Helsingin yliopistossa uudemman kirjallisuuden dosenttina 1886–1889, romaanisen filologian dosenttina 1889–1894 sekä ylimääräisenä professorina 1894–1898. Hän toimi germaanisen ja romaanisen filologian professorina 1898–1908, romaanisen filologian professorina 1908–1913 ja viimeksi kotimaisen ja yleisen kirjallisuushistorian professorina 1913–1919. 
Söderhjelm osallistui säätyvaltiopäiville papiston jäsenenä 1904–1905. Hän kuului 1900-luvun alussa nuorsuomalaisten vanhoilliseen siipeen ja oli nuorsuomalaisen puolueen keskushallituksen jäsen 1906–1907. Suomen itsenäistyttyä hän toimi vuosina 1918–1919 Suomen tietotoimiston johtajana Kööpenhaminassa ja 1919–1928 Suomen Tukholman-lähettiläänä.
Werner Söderhjelm oli naimisissa vuodesta 1884 Sigrid Wilhelmina Lönnbladin kanssa. Heillä oli neljä poikaa joista tunnetuin oli kirjailija ja toimittaja Henning Söderhjelm. Hänen nuorin poikansa J. O. Söderhjelm toimi muun muassa oikeusministerinä talvisodan aikana. Werner Söderhjelmin sisar oli Suomen ensimmäinen naisprofessori Alma Söderhjelm. Aktivisti Konni Zilliacus oli hänen serkkunsa.
Stranda

Hellesylt

680 asukkaan Hellesylt sijaitsee Sunnylvsfjorden-vuonon lounaisessa päädyssä.

Liabygda

Liabygdassa elää vakituisesti 260 asukasta ja se sijaitsee Storfjorden-vuonon pohjoisrannalla.

Stranda

3500 asukkaan Stranda on kunnan hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Storfjorden-vuonon rannalla.

Lauttayhteydet

Kunnan autolauttaliikenteestä vastaa lähinnä norjalainen kuljetuksiin keskittynyt monialayhtiö Fjord1 Nordvestlandske AS.

Stranda - Liabygda

Lautan ylitysaika on noin 15 minuuttia, ja reitin liikennöinti tapahtuu tavallisesti M/F Solnør -lautalla.

Valldal (Sylte) - Geiranger

M/F Kvernes -lautta kulkee päivittäin 20. kesäkuuta - 20. elokuuta -välisenä aikana. Lähdöt Valldalista (Sylte) klo 09.30 ja 14.45 ja Geirangerista klo 12.00 ja 17.15.

Geiranger - Hellesylt

Välillä kulkee kaksi lauttaa, M/F Bolsøy ja M/F Veøy, 1. kesäkuuta - 2. syyskuuta -välisenä aikana. Lähdöt tapahtuvat 1½ tunnin välein klo 08.00 - 18.30 kummastakin satamasta.
Njasviž

Historia

Ensimmäinen epäsuora viite Njasvižistä on vuodelta 1223, mitä vuotta paikkakunta juhlii perustamisajankohtanaan. Vuonna 1446 Liettuan suuriruhtinas Kasimir Jagiellon antoi kaupungin läänitykseksi Nikolai Jan Nemirovitšille. Kaupunki siirtyi Radvilan (Radziwiłł) aatelissuvun haltuun 1523 (tai 1513). Radvilan suku kehitti Njasvižiä kotipaikkanaan pääsääntöisesti aina vuoteen 1939. Useat Radvilan suvun edustajat kannattivat reformaatiota ja siihen liittyen he edistivät paikallisten kielten oppimista. Vuonna 1562 kaupungissa sijainneessa herttuan kirjapainossa painettiin ensimmäinen Valko-Venäjällä painettu valkovenäjänkielinen kirja, kristinopin sanoman tiivistävä Katekismus. 1572 valmistui vanhalle puolankielelle käännetty Raamattu (tunnetaan myös Njasvižin raamattuna)
Kaupunginoikeudet Njasviž sai vuonna 1580-luvulla. Vuonna 1706,  Pohjan sodan tuoksinassa ruotsalaiset polttivat kaupungin. Puolan toisessa jaossa 1793 Njasviž joutui Venäjän hallintaan. Vuosien 1919 ja 1939 välillä kaupunki kuului jälleen Puolalle. Kahden vuoden Neuvostohallinnon jälkeen saksalaisten joukot valtasivat Njasvižin. Puna-armeija palautti kaupungin Neuvostoliitolle vuonna 1944.
Hannu Norjanen

Hannu-Markus Tapio Norjanen (s. 25. helmikuuta 1964 Mynämäki) on suomalainen kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän on toiminut Cantores Minores -poikakuoron johtajana vuodesta 2005. Samalla Norjanen toimii Cantores Minores -musiikkikoulun rehtorina sekä opettajana.
Norjanen lauloi itse Cantores Minores -kuorossa 1974–1980. Hän opiskeli pianon- ja urkujensoittoa Espoon musiikkiopistossa. Norjanen on valmistunut Sibelius-Akatemiasta urkuriksi (1990), kuoronjohtajaksi (1992) ja kapellimestariksi vuonna 1997 opettajinaan muun muassa Jorma Panula, Eri Klas, Leif Segerstam ja Atso Almila. Norjanen on opiskellut kuoronjohtoa myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa muun muassa Eric Ericsonin johdolla.
Norjanen on toiminut Amici Cantus -mieskuoron taiteellisena johtajana vuosina 1990–1997, Lappeenrannan kaupunginorkesterin johtajana vuosina 1998–2001, Suomen kansallisoopperan apulaiskapellimestarina vuodesta 1996, Tapiolan Kamarikuoron taiteellisena johtajana vuodesta 1998, Vaasan kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana 1999–2006 ja Suomen Filharmonisen Kuoron taiteellisena johtajana 2003–2006. Lisäksi Norjanen on opettanut Sibelius-Akatemiassa.
Norjanen on johtanut myös monia oopperoita, kuten Mozartin Taikahuilu, Donizettin L’elisir d’amore, Puccinin La Bohème ja Tosca sekä Verdin La traviata ja Falstaff.
ZooMumba

ZooMumba on Bigpointin tekemä virtuaalieläintarhapeli, jossa hoidetaan eläimiä. Pelissä voi tilata oikealla rahalla Zoo-dollareita. Zoomumbassa on erilaisia eläimiä, joita hoidetaan ruokkimalla, juottamalla ja muuten hoivaamalla. Lisäksi pelissä on erilaisia kioskeja ja somisteita. Kioskeista saa tietyin väliajoin myös pupupennejä, joilla voit ostaa erilaisia tavaroita kaupasta.

Eläimet

Eläimiä on monenlaista fasaanista mangustiin. Eläimiä voit voittaa onnenpyörästä, tai ostaa niitä. Eläimiä on saatavilla pupupenneillä, ja harvinaisemmat ja tuottoisammat eläimet ovat ostettavissa zoodollareilla.

Tapahtumat

ZooMumbassa on säännöllisin väliajoin tapahtumia, joista voit voittaa eläimiä, kioskeja, pupupennejä, zoodollareja sekä muita hienouksia.

Safari

ZooMumbassa on myös safari, jossa voit voittaa vettä, eläinten ruokaa, koristeita, eläimiä sekä muita asioita. Safariin tarvitset bensaa, jota saat zoodollareilla, tai kun 24 tuntia on mennyt.
Dorian Grayn muotokuva

Kertomuksen juoni

Basil Hallward maalaa kauniin nuoren miehen muotokuvaa. Lordi Henry Wotton näkee kuvan ja haluaa tutustua sen malliin. Basil vastustelee, koska hän tuntee Lordi Henryn huonon maineen eikä halua tämän turmelevan puhdasmielistä Dorian Graytä. Juuri silloin Dorian astuu sisään ja ihastuu heti Lordi Henryn nokkeluuteen ja sulavuuteen. Henry imartelee Dorianin kauneutta ja surkuttelee sitä, että kauneus on niin katoavaista. Tämä saa Dorianin vaipumaan synkkyyteen. Epätoivossaan hän toivoo, että muotokuva vanhenisi ja hän itse saisi pitää ikuisesti kauneutensa ja nuoruutensa. Pelästyneenä nuoren miehen kiihkeydestä Basil yrittää tuhota maalauksen, mutta Dorian estää sen ja vie taulun kotiinsa.
Dorianin toiveen toteutumisesta alkaa hänen tuhonsa. Itsekäs elostelija lordi Henry opastaa Dorianin moraalittomien nautintojen maailmaan. Hän alkaa vierailla oopiumiluolissa ja prostituoitujen luona. Hänestä tulee tunteeton ja kyyninen, hän aiheuttaa kylmyydellään rakastettunsa Sibylin itsemurhan ja lopulta murhaa Basil Hallwardin, muotokuvansa tekijän ja omatuntonsa. Paheellinen elämä ei kuitenkaan kuluta häntä lainkaan. Hän pysyy jatkuvasti nuorena ja kauniina, mutta hänen muotokuvansa muuttuu vähitellen rumuuden ja inhon perikuvaksi, aivan kuin jokainen hänen tekemänsä synti tahraisi sitä. Dorian piilottaa maalauksen muilta. Lopulta hän päättää tuhota maalauksen, koska se voisi todistaa hänen veriteostaan. Hän yrittää lyödä maalausta veitsellä, jolla hän surmasi Basil Hallwardin. Palvelija kuulee huudon, ja Dorian löydetään huoneesta kuolleena veitsi sydämessään. Hän on vanhentunut ja muuttunut hirvittävän näköiseksi, kun taas maalaus on muuttunut alkuperäiseksi.

Suomenkieliset käännökset

Kirja on suomennettu neljään eri otteeseen: Helmi Setälä vuonna 1906, Aulis Nopsanen vuonna 1947, Kai Kaila vuonna 1963 ja Jaana Kapari-Jatta 2009.
Acanthocalycium

Tuntomerkit

Acanthocalycium-kaktukset kasvavat tavallisesti yksittäin ja ovat väriltään vaaleasta tumman vihreään. Kasvin kärki on painanteinen. Halkaisijaltaan lajit ovat 10-15 senttimetriä. Harjuja varressa on 16-20, ja ne ovat teräviä ja hieman kyhmyisiä. Areolit eli kääpiöversot sijaitsevat 1-2 cm:n välein ja ovat tavallisesti kellertävän ruskeita. Kussakin niistä on 10-20 piikkiä, jotka vaihtelevat muodoltaan; ne ovat suoria, neulamaisia tai äimämäisiä. Piikit ovat myös taipuisia, kellertäviä - ruskeita, tummakärkisiä, kärjet harmaantuvat ikääntyessään.
Kukat sijaitsevat lähellä kasvin kärkeä ja ovat pystyasentoisia. Ne ovat avoinna päiväsaikaan. Muodoltaan ne ovat suppilomaisia tai kellomaisia, väriltään vaaleanpunaisia tai valkoisia, pituudeltaan ja halkaisijaltaan enintään 4 senttimetriä. Kukkaperä ja pohjusmalja ovat villamaisten suomujen peittämät; suomujen kärjet piikkimäisiä. Hedelmä on pallomainen, pystysuunnassa avautuva, kova, halkaisijaltaan jopa 1 cm, ja siinä on pysyviä suomuja. Siemenet ovat ruskeita - mustia, soikeita, nystypintaisia, ja niissä on pieni syvennys (hilum eli siemenaiheen varren entinen kiinnittymiskohta).
Tanskan miehitys

Tanskan miehitys on Tanskan historian ajanjakso toisessa maailmansodassa, joka alkoi Saksan vallatessa maan 9. huhtikuuta 1940 ja päättyi Saksan antautumiseen 5. toukokuuta 1945. Miehitys kesti siis yli viisi vuotta. Muista Saksan valtaamista alueista poiketen pääosa Tanskan hallinnosta jatkoi toimintaansa kuten ennen valtausta aina vuoteen 1943. Tanskan hallitus ja kuningas eivät poistuneet sodan aikana maasta, vaan tanskalainen hallinto jatkoi pääosin toimintaansa lakkauttamiseensa saakka 1943.