Marco Polo

Niccolò ja Maffeo

Veljekset Niccolò ja Maffeo olivat kauppiaita Konstantinopolin venetsialaiskorttelissa. Olosuhteiden muuttuessa poliittisesti rauhattomiksi veljekset siirtyivät pohjoiseen Kultaisen Ordan mongolivaltion alueelle ja pääsivät paikallisen mongolihallisijan suosioon. Niccolò ja Maffeo kiertelivät ja kävivät kauppaa mongolien hallitsemilla alueilla, kunnes saivat Buharassa tehtäväkseen toimia viestinviejinä Kublai-kaanille, joka hallitsi Kataissa, nykyisessä Kiinassa.
Suurkaani oli erittäin kiinnostunut vieraista kulttuureista ja otti veljekset avosylin vastaan. Kublai antoi kirjan ja lahjoja ja kirjeitä paaville vietäväksi ja pyysi heitä takaisin tullessaan tuomaan mukanaan lähetyssaarnaajia ja öljyä Jeesuksen Kristuksen pyhästä öljylampusta.
Niccolò ja Maffeo matkustivat takaisin Eurooppaan, mutta tultuaan Akkoon Välimeren rannalle he kuulivat paavin kuolleen. Polot päättivät palata Venetsiaan odottamaan uuden paavin valitsemista. Veljesten lähtiessä matkalle Niccolòn poika, Marco, oli 6-vuotias. Heidän palattuaan Marco oli nyt 15-vuotias. Pojan äiti oli halvaantunut ja sittemmin kuollut.

Matka Kiinaan

Paavin vaalit viivästyivät, joten kahden vuoden kuluttua Polot alkoivat valmistella uutta matkaa Kublai-kaanin luokse. Marco oli 17-vuotias ja halusi innokkaasti tulla mukaan. Hänet otettiin mukaan. Matkaan lähdettiin vuonna 1271. Seurue matkusti laivalla Armeniaan, jossa he saivat mukaansa uuden paavin lähettämiä kirjeitä, lahjoja mongolihallitsijalle ja lähetyssaarnaajia, jotka kuitenkin käännytettiin Keski-Aasiassa turvallisuussyistä takaisin. Matka oli vaikea ja vaarallinen, ja Marco Polo kuvaakin, että Intiassa matkaseurueen kimppuun hyökättiin ja jotkut seurueesta jäivät vangeiksi. Marco Polo on kuvannut tarkasti reitin eri alueita kirjassaan, ja kuvailee etenkin eri paikkojen kauppatavaroita. Seurue kulki lähes nelivuotisen matkan aikana Intian ja Gobin autiomaan läpi Cambaluciin (nykyään Peking), Kublai-kaanin hoviin, jossa heidät otettiin kunniavieraina vastaan.

Paluumatka

Ajan kuluessa Niccolò, Maffeo ja Marco olisivat halunneet palata kotiin, mutta Kublai-kaani vältteli aihetta. Viimein tarjoutui tilaisuus, kun prinsessa Cocacinin oli tarkoitus matkustaa Persiaan kuninkaan vaimoksi. Polot tarjoutuivat saattajiksi, ja Kublai vastahakoisesti suostui. Kaani hukutti Polot lahjoihin ja vaati valan, että he palaisivat vielä.
Menomatkalle lähdettiin džonkkilaivastolla Zaitunista. Polot olivat ensimmäiset eurooppalaiset, jotka kävivät Jaavassa, Sumatralla ja Borneossa. Marco Polo kuvailee matkalla norsuja, sarvikuonoja ja "hännällisiä ihmisiä", joiden arvellaan olleen suurikokoisia ihmisapinoita. Ceylonin ja Intian kautta saavuttiin Persiaan, jossa he saivat kuulla Kublain kuolleen. He lähtivät heti takaisin Kiinaan, joten he matkasivat Venetsiaan vasta 10 vuoden jälkeen. Polot viettivät lähes 20 vuotta elämästään Kiinassa.

Venetsiassa

Polot saapuivat takaisin Venetsiaan vuonna 1295 oltuaan matkoilla 31 vuotta. Seurueen paluu yllätti venetsialaiset, sillä heidän oletettiin kuolleen. Matkalaisista tuli kuuluisia, ja heidän ympärillään oli lähes aina suuri väkijoukko kuuntelemassa tarinoita kaukaisista maista. Vanha perimätieto kertoo, että koska ihmiset eivät uskoneet kertomuksia, Marco Polo piti illalliset, joissa hän pukeutui kiinalaisiin vaatteisiin ja näytti tuomiaan jalokiviä, rubiineja, silkkejä ja norsunluuta. Polot jatkoivat eräinä vauraimmista Venetsian kauppiaista ja rahoittivat muiden tutkimusmatkoja.
Venetsian ja Genovan kaupunkivaltiot olivat toistensa vihollisia, ja eräässä vuosien 1296–1298 aikana genovalaisten ja venetsialaisten välillä käydyssä pienessä meritaistelussa Marco Polo jäi vangiksi. Ollessaan muutaman kuukauden vankeudessa hän saneli Rustichello da Pisalle muistelmansa. Muistelmia alettiin kutsua nimellä Il Milione, miljoona, suurten lukujen takia. Suomeksi kirja on julkaistu nimellä Marco Polon matkat.
Marco Polon myöhäisemmästä elämästä ei ole tarkkaa tietoa. Hän asui loppuikänsä Venetsiassa, meni naimisiin Donata Badoerin kanssa vuonna 1300 ja kuoli vauraana vuonna 1324.

Totta vai tarua?

Aikakauden runsaista kiinalaisista lähteistä ei löydy ainuttakaan mainintaa Polosta, mikä asettaa kyseenalaiseksi ainakin hänen väitteensä korkeasta asemasta Kiinan hovissa. Kaikkein skeptisimmät, kuten kirjan Did Marco Polo Go to China? kirjoittanut Frances Wood, epäilevät, kävikö Polo Kiinassa lainkaan, ja arvelevat hänen koonneen kirjansa kuulopuheiden perusteella. Polon muistelmissa kuvataan todenmukaisesti joitakin silloisen Kiinan piirteitä, toisaalta kirjassa ei mainita mitään esimerkiksi Kiinan muurista, päivittäisestä teenjuonnista tai puikoilla syömisestä..
Kuitenkin esimerkiksi Hans Ulrich Vogel huomauttaa, että Polo kuvailee kirjoituksissaan hyvin tarkasti Kiinan hallinnonjakoa, verotusjärjestelmää, rahalaitosta ja suolantuotantoa. Hänen mielestään Polo ei olisi voinut saada näin tarkkoja tietoja muuten kuin käymällä Kiinassa.

Muuta

Marco Polon mukaan on nimetty Marco Polon kansainvälinen lentoasema Venetsiassa. Lukuisat muut asiat, kuten leikit, lelut, laivat ja jopa jotkut satelliitit ovat saaneet nimensä Marco Polon mukaan. Marco Polon matkat -kirja oli Kristoffer Kolumbuksen hallussa hänen matkallaan Amerikkaan vuonna 1492.