Totaalikieltäytyminen Suomessa

Rikosnimike ja vankeusrangaistus

Totaalikieltäytyjät, jotka kieltäytyvät suoraan varusmiespalveluksesta, tuomitaan rikosnimikkeellä asevelvollisuudesta kieltäytyminen, kun siviilipalvelukseen hakeneet ja siitä kieltäytyvät tuomitaan siviilipalveluksesta kieltäytymisestä. Ehdottoman vankeusrangaistuksen pituus on kummassakin tapauksessa sama: puolet jäljellä olevasta siviilipalvelusajaksi muutetusta palvelusajasta.
Totaalikieltäytymisestä langetetun vankeusrangaistuksen kokonaan suorittaminen merkitsee käytännössä myös siviilipalveluksen suorittamista, sillä totaalikieltäytyjä vapautetaan vapautumisen yhteydessä asepalveluksesta rauhan aikana. Totaalikieltäytymisestä ei seuraa rikosrekisterimerkintää siviilipalveluksen ja siitä kieltäytymisen vakaumuksellisen luonteen vuoksi. Aseistakieltäytyjäliiton mukaan sen sijaan Supo saattaa tehdä siitä merkinnän omiin rekistereihinsä, josta saattaa olla haittaa hakiessa työpaikkaa, jossa vaaditaan luotettavuuslausunto. Muista vankeusrangaistuksista poiketen totaalikieltäytymisestä langetettu vankeusrangaistus kärsitään niin sanotusti päivästä päivään, eli yleinen ensikertalaista koskeva 1/2-sääntö ei päde. Myöskään muut vankila-aikaa lyhentävät poikkeussäännöt eivät ole voimassa. Vankeusrangaistus on kuitenkin mahdollista muuttaa ehdonalaiseksi rangaistusajan loppupäässä, jolloin tuomittu kärsii ehdonalaisen Siviilipalveluskeskuksessa. Toisinaan totaalikieltäytyjiä on myös armahdettu.
Totaalikieltäytyjät sijoitetaan yleensä avovankilaan, josta käsin työnteko ja opiskelu ovat helpommin järjestettävissä. Vuodesta 2011 lähtien totaalikieltäytyjien tuomitseminen valvontarangaistukseen, eli elektronisesti valvottuun kotiarestiin, on myös ollut mahdollista.

Vapauttaminen syrjinnän perusteella

Aiemmin totaalikieltäytyjille määrättiin vankeusrangaistuksia, mutta viime aikoina käytäntö on muuttunut.
2018 helmikuussa Helsingin hovioikeus hylkäsi ensimmäistä kertaa totaalikieltäytyjän syytteen. Hovioikeus katsoi, että totaalikieltäytymisestä tuomitseminen on perustuslain mukaan syrjivää kohtelua verrattuna Jehovan todistajien vapauttamiseen asevelvollisuudesta. Korkein oikeus päätti olla ottamatta hovioikeuden ratkaisua käsittelyynsä, joten se jäi voimaan.
Tämän jälkeen totaalikieltäytyjien määrä kasvoi voimakkaasti. 2018 lähtien tuomioistuimet ovat vapauttaneet useita totaalikieltäytyjiä.
Kuitenkin siinä tapauksessa, että totaalikieltäytyjä ei saa vankeustuomiota, lain mukaan hänet on määrättävä uudelleen palvelukseen. Silloin hän voi joko suorittaa siviilipalveluksen tai kieltäytyä palveluksesta uudestaan. Uudesta kieltäytymisestä seuraa toinen rikosilmoitus. Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaan ketään ei saa syyttää tai rangaista kahdesti samassa asiassa (ne bis in idem). Sen vuoksi prosessin oletetaan päättyvän tähän. Siten vuoden 2019 alussa totaalikieltäytyjiä ei todennäköisesti tuomita oikeudessa vankeuteen .
Hallitus esitti vapautuslain kumoamista eduskunnalle annetussa lakiehdotuksessa HE 139/2018. Laki vapautuslain kumoamisesta astui voimaan 1. huhtikuuta 2019.

Arvostelua vankeusrangaistusta kohtaan

Aiemman siviilipalveluslain ollessa voimassa Amnesty International piti vuodesta 1999 lähtien suomalaisia siviilipalveluksesta kieltäytyneitä totaalikieltäytyjiä mielipidevankeina ja vaati heidän vapauttamistaan. Järjestö pitää myös uutta, vuonna 2008 voimaan tullutta siviilipalveluslakia rangaistuksenluontoisena ja syrjivänä, ja siten siviilipalveluksesta kieltäytyviä mielipidevankeina.
YK:n ihmisoikeuskomitea on toistuvasti kritisoinut Suomen siviilipalveluksen kestoa suhteessa asepalvelukseen. Erityisesti se "suosittelee, että Suomi takaa Jehovan todistajille annetun erivapauden asevelvollisuudesta myös muille aseistakieltäytyjien ryhmille."
Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu antoi huomautuksen seurantaraportissaan maaliskuussa 2006 arvostellen Suomen aseistakieltäytymislainsäädäntöä. Hän kiinnitti myös huomiota seikkaan, että edellisen raportin (syyskuu 2001) jälkeen edistystä ei ole tapahtunut.