google/wiki40b huggingface dataset:
Kéniéban piiri

Maantiede, ilmasto ja luonto

Kéniéban piiri rajoittuu pohjoisessa Kayesin alueen Kayesin ja Bafoulabén ja idässä Kitan piireihin, etelässä Guineaan ja lännessä Senegaliin. Sen maisemaa leimaavat etelästä pohjoiseen ulottuva Tambaouran kalliorinne ja sen länsipuolella sijaitseva Faléméjoen laakso. Tärkeimmät vesistöt ovat Fouta Djallonin ylängöltä virtaavat Senegalin sivujoet Bafing ja Falémé.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on etelässä yli 1200 ja pohjoisessa alle 900 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi tai kolme: kuiva ja viileä kausi marras-helmikuussa, kuiva ja kuuma kausi maalis-toukokuussa ja sadekausi kesä-lokakuussa. Lämpötilat vaihtelevat 25 ja 42 asteen välillä.
Kasvillisuus on puu- ja metsäsavannia, harvaa metsää tai galleriametsiä. Ihmisen toiminnasta kärsinyt eläimistö käsittää muun muassa simpansseja, antilooppeja, leopardeja, leijonia, virtahepoja ja krokotiileja. Piirissä sijaitsee osa Bafing Makanan luonnonpuistosta.

Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Baye, Dabia, Dialafara, Dombia, Faléa, Faraba, Guenegoré, Kassama, Kéniéba, Kroukoto, Sagalo ja Sitakilly. Kyliä on virallisesti 207.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja (80 %) ja fulbeja (15 %). Mandinkat muodostavat enemmistön kaikissa kunnissa paitsi Faléassa ja Sagalossa, joissa enemmistönä ovat fulbet. Dabiassa ja Faléassa asuu jahankoja ja jälkimmäisessä myös djalonkeja. Uusia tulokkaita ovat soninket ja bambarat. Yleisin uskonto on islam, mutta Guenegoréssa ja Kassamassa on myös paljon kristittyjä. Kaikkialla vaikuttaa perinteinen animismi.

Liikenne, talous ja palvelut

Piirin liikenneyhteydet ovat parantuneet huomattavasti Bamakosta Kéniéban kautta Senegaliin johtavan päällystetyn maantie RN24:n ansiosta. Kéniébasta Kayesiin ja Mahinaan on huonokuntoiset hiekkatiet. Kaivosyhtiöillä on lentokentät pienkoneita varten Kéniébassa, Djidjanissa ja Faléassa.
Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kullankaivuu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, riisi, fonio ja hirssi. Lisäksi kasvatetaan vihanneksia, hedelmiä, puuvillaa ja tupakkaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja sekä vähäisessä määrin aasit, hevoset ja siat. Kultaa kaivetaan sekä perinteisin että nykyaikaisin menetelmin. Teollisia kultakaivoksia ovat Gounkoto, Loulo ja Tabakoto. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja hyödynnetään metsiä. Käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti keskittyy maatalous- ja keräilytuotteisiin, karjaan, kultaan ja puutavaraan.
Piirissä toimii yli 200 ala- ja yläkoulua sekä Kéniéban lyseo. Vuonna 2012–2013 koulua kävi 60,9 % alakouluikäisistä (tytöistä 50,4 %). Terveyspalveluihin kuuluu piirin poliklinikka ja 17 toimivaa terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää yli 400 käsikäyttöistä pumppukaivoa ja kuuden paikkakunnan vesijohdot.

Nähtävyydet ja matkailu

Seudun nähtävyyksiä ovat Tambaouran kalliorinne, perinteinen kullankaivuu ja Bafingin luonnonpuiston eläimet. Matkailu on toistaiseksi hyvin vähäistä. Kéniébassa on pieni hotelli ja muita majoituspalveluita.
Warwickin jaarli

Warwickin jaarli on brittiläinen arvonimi, joka on ollut käytössä neljään eri otteeseen Britannian historiassa. Nykyinen Warwickin jaarli on Guy David Greville ja perimysjärjestyksessä seuraavana on tämän poika Charles Fulke Chester Greville.
Perinteisesti Warwickin jaarli on asunut Warwickin kaupungissa sijaitsevassa linnassa. Vuonna 1978 Grenvillen suku kuitenkin myi linnan Madame Tussaudsille ja nykyinen jaarli asuu Australiassa.
Tsubame (1903)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922.
Tony Banks

Tony Banks (oik. Anthony George Banks, s. 27. maaliskuuta 1950) on itseoppinut englantilainen muusikko; pianisti, kitaristi ja säveltäjä. Hän perusti Genesis-yhtyeen 60-luvun lopulla yhdessä Peter Gabrielin kanssa ja on nykyään yhdessä Mike Rutherfordin kanssa toinen yhtyeen kahdesta jäsenestä, jotka ovat kuuluneet siihen koko sen olemassaolon ajan.
Genesiksessä Banksin pääasiallinen tehtävä oli toimia kosketinsoittajana, mutta hän osallistui 12-kielistä kitaraa soittaen jonkin verran myös muutamien yhtyeen kappaleiden kitaraosuuksiin yhdessä Mike Rutherfordin ja Steve Hackettin kanssa. Tällaisia kappaleita ovat mm. ”The Musical Box” sekä intro-osa kappaleessa ”Supper's Ready”. Vain Tony Banksin nimiin kirjattuja Genesis-kappaleita ovat mm. ”Mad Man Moon”, ”One for the Vine”, ”Afterglow” ja ”Burning Rope”.
Peter Gabrielin ja Steve Hackettin jätettyä Genesiksen Banks oli kolmesta jäljelle jääneestä jäsenestä (Banks, Mike Rutherford ja Phil Collins) ensimmäinen, joka julkaisi soololevyn. Banksin soolotuotanto jäi kuitenkin melko vähälle huomiolle Genesiksen yleisöltä, toisin kuin Rutherfordin ja Collinsin soololevyt, joista tuli menestyksiä.
Banks on käyttänyt soololevyillään useita vierailevia solisteja, mm. Fish, Nik Kershaw, Toyah Willcox ja Kim Beacon. Toisella soololevyllään The Fugitive Banks toimi itse vokalistina.
Banks on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Hän kirjoitti Quicksilver-elokuvan soundtrackin. Lisäksi hän on tehnyt musiikkia elokuviin The Wicked Lady ja Star Trek: The Next Generation. Genesiksen jäätyä tauolle vuonna 1998 Banks jatkoi musiikin säveltämistä ja julkaisi vuonna 2004 levyllisen orkesterimusiikkia: Seven: A Suite for Orchestra.
Banks on ollut syntetisaattorien käytön tärkeimpiä pioneereja. Vaikka hänen käyttämänsä kosketinsoitinkalusto on ollut moninaista vuosien varrella, niin tietyt soittimet ovat olleet hänen suosiossaan pitkän uran aikana. Näitä ovat akustinen piano (jota hän käytti kaikilla levyillään vuoteen 1983 asti), Mellotron (aluksi MK II ja myöhemmin M400) sekä Hammond-urut (aluksi L-122 ja myöhemmin T-102).
Sirkka Karppanen

Sirkka Sanelma Karppanen (s. 22. huhtikuuta 1918 Kajaani) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Relámpago (P43)

Palvelus

Alus on palveluksessa 2017.
Al-Minyan kuvernoraatti

Al Minya on yksi Egyptin hallintoalueista Niilin varrella. Sen pinta-ala on 32 279 neliökilometriä, ja vuonna 2010 asukasluku oli noin 4,48 miljoonaa. Se on saanut nimensä alueen merkittävimmästä kaupungista, jossa oli muinoin koptilainen luostari. Nykyisinkin alueella asuu paljon kristittyjä ja sijaitsee useita luostareita. Pääkaupunki Al Minya on 245 km Kairosta etelään.
Al Minya on merkittävää maanviljelys- ja teollisuusaluetta. Siellä kasvatetaan sokeriruokoa, puuvillaa, papuja, soijaa, valkosipulia, sipulia, tomaatteja, perunoita, vesimelonia ja rypäleitä sekä muita hedelmiä ja vihanneksia. Teollisuuden haaroja ovat ruoanvalmistusteollisuus (varsinkin sokeri ja kuivattu sipuli), tekstiiliteollisuus (puuvillan jalostus) sekä rakennustarviketeollisuus: sementti, kalkkilouhokset ja tiilten teko.
Puistokatu (Jyväskylä)

Puistokatu on katu Jyväskylän keskustassa. Se on keskustan ei-ruutukaavaisen koillisosan pääkatu. Lounaassa se alkaa Aren aukiosta. Sen varrella on Jyväskylän vanha hautausmaa sekä asuinkerrostaloja, joiden pohjakerroksissa on liikkeitä. Jyväskylän kaupungin alkuaikoina kadun paikalla oli Laukaantien osa. Kun Jyväskylän asemakaavaa vuonna 1899 laajennettiin tuolle alueelle, suunniteltiin alueelle ruutukaavaa kuten siihenastisellakin asemakaava-alueella niin, että alueella oleva osa Laukaantietä olisi hävinnyt kokonaan ruudukon alle. Tämä herätti mm. Yrjö Blomstedtissa pahennusta, joten sitä ei toteutettu ja vuonna 1910, kun tuolle paikalle ei ollut vielä ehditty rakentaa, asemakaava muutettiin epäsäännölliseksi ja alueella olleesta osasta Laukaantietä tuli puistokatu ja niinikään erisnimeltään Puistokatu. Aikaisemmin Puistokatu-nimellä ollut Jyväskylän katu muuttui nimeltään Minnankaduksi (nyk. Minna Canthin katu).

Lähde

Jussi Jäppinen: Oletko koskaan nähnyt kauniin kaupungin, osio Ruutukaavan laajentaminen.
Kauniainen (Salo)

Kauniainen on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu seututiehen 110, Salonjokeen, Helenankatuun ja Turuntiehen.

Palvelut

Alueella sijaitsee Salon ammattioppilaitos
Alone in the Dark

Elokuvat

Vuonna 2005 ilmestyi Uwe Bollin ohjaama, pelisarjaan pohjautuva Alone in the Dark -elokuva, jolla oli juonellisesti hyvin vähän yhteistä pelisarjan kanssa. Vuonna 2008 ilmestyi elokuvan jatko-osa, Alone in the Dark 2.
Lembit

Taustaa

Vuoden 1933 lopussa Viron parlamentti päätti nykyaikaistaa laivastoa, ja seuraavana vuonna tilattiin brittiläiseltä Vickers-Armstrongilta kaksi sukellusvenettä. Kahden sukellusveneen hankkiminen liittyi Suomen ja Viron salaiseen sotilasyhteistyöhön, Suomenlahden tykistösulkuun, jossa ensiksi rannikkotykistöjen toimintaa yhtenäistettiin mahdollisuudelle yhteiseen tulenjohtoon kummaltakin puolelta Suomenlahtea ja sitten yhdenmukaistamalla vedenalaista toimintaa.

Palvelus

Lembit laskettiin vesille vuonna 1936 ja se toimitettiin sisaraluksensa Kalevin kanssa Tallinnaan vuonna 1937. Virolaiset sukellusveneet osallistuivat ainakin kerran elokuussa 1939 yhteisharjoitukseen suomalaisten sukellusveneiden kanssa. Viron muututtua Viron sosialistiseksi neuvostotasavallaksi alus siirtyi alkusyksyllä 1940 Neuvostoliiton laivastolle.
Se palveli toisen maailmansodan loppuun saakka osana Itämeren laivastoa, jossa se pysyi vuoteen 1956. Sen jälkeen Lembit oli Gorkissa koulutus- ja kokeilukäytössä. Vuonna 1979 alus tuotiin Tallinnaan museoitavaksi, ja vuonna 1985 se avattiin yleisölle Piritan satamassa Tallinnassa. Vuonna 2001 alusta remontoitiin. Samana vuonna myrsky rikkoi laiturin, ja Lembit jouduttiin siirtämään toiseen satamaan. Lopulta eri vaiheiden jälkeen vuonna 2004 se siirrettiin Lentosatamaan, jossa se oli avoinna yleisölle. Huomattavin ero suomalaiseen museosukellusvene Vesikkoon nähden on, että Lembit kellui vedessä eikä sen kylkeen ole tehty kulkuovia, vaan alukseen sisälle kuljettiin keulakannella olevan torpedojen lastausluukun kautta.

Nykyään

Nykyään Lembit on toukokuussa 2012 avatun Tallinnan merimuseon päänähtävyys. Museointiin liittyvien selosteiden ohella suurin muutos aluksessa on se, että vain oikeanpuoleinen koneisto – päädiesel generaattoreineen ja sähkömoottori – ovat paikallaan, vasemmanpuoleinen on ennen museolaivaksi luovuttamista otettu Leningradiin teknisen oppilaitoksen opetuskäyttöön. Poistettu konetila on levytetty umpinaiseksi. Samoin yksi torpedoista on yleiseen museointitapaan leikattu kyljestä auki. Lembit on Viron ja koko Baltian ainoa säilynyt ennen toista maailmansotaa rakennettu sota-alus.
Lydia Blåfield

Aina Lydia Blåfield, o.s. Nordström (2. syyskuuta 1871 Jämsä – 18. joulukuuta 1949 Mänttä) oli suomalainen näytelmäkirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Aini Sinikka.
Lydia Blåfield oli naimisissa vuodesta 1896 asemapäällikkö Hugo Richard Blåfieldin (1872–1951) kanssa. Heillä oli viisi lasta joista tunnetuin oli näyttelijä Heidi Blåfield.
Gar Samuelson

Elämäkerta

Samuelsonin elämästä ennen Megadethia on vain vähän tietoa. Ennen Megadethiin liittymistään Samuelson soitti fuusiojazz-yhtyeessä The New Yorkers. Yhtyeessä soitti myös Chris Poland, joka liittyi Megadethiin kitaristiksi samaan aikaan Samuelsonin liityttyä yhtyeeseen myös. Kaksikko oli soittanut yhdessä jo vuosia.
Samuelsonin ensimmäinen levytys Megadethin kanssa oli yhtyeen debyyttialbumi Killing Is My Business... And Business is Good!, joka julkaistiin 1985. Albumi herätti pientä kiinnostusta metallipiireissä, mutta Samuelson nousi kuuluisuuteen vasta seuraavalla Megadeth-albumilla Peace Sells... But Who's Buying? (1986). Tämä albumi jäi kuitenkin Samuelsonin viimeiseksi Megadethissa, sillä hän joutui jättämään yhtyeen Tour Sells... But Who's Buyin? -kiertueen jälkeen 1987.
Samuelson vietti hiljaiseloa musiikkibisneksestä vuoteen 1993, jolloin liittyi Fatal Opera -yhtyeeseen. Fatal Opera julkaisi kaksi albumia: Fatal Opera (1995) ja Elevent Hour (1997). Yhtye lopetti Samuelsonin kuoltua
Isfjord Radio

Isfjord Radio on vuonna 1933 perustettu hyötyliikenneasema Huippuvuorilla Isfjordilla Kapp Linnéssa. Toisen maailmansodan aikana saksalaisjoukot tuhosivat sen, mutta asema palasi ääneen uudelleenrakennettuna vuonna 1946. Useimmat Isfjord Radion toiminnoista siirrettiin lentokentän avaamisen myötä Longyearbyeniin vuonna 1975.
Isfjord Radio on yhä toimintakuntoinen (automatisoitu), mutta asemapaikka palvelee nykyisin pääosin tieteellisten tutkimusryhmien ja turistien majapaikkana.
Aseman välittömässä läheisyydessä on radioamatöörien 50 MHz:n taajuusalueen majakka JW7SIX.
Drusus Caesar

Drusus Julius Caesar (7 jaa. – 33) oli roomalainen aristokraatti. Hänen vanhempansa olivat Germanicus ja Agrippina Major.
Drusus meni naimisiin Marcus Aemilius Lepiduksen tyttären Aemilia Lepidan kanssa. Tiberius adoptoi Drusuksen sen jälkeen kun hänen oma poikansa Julius Caesar Drusus kuoli. Drususta syytettiin myöhemmin juonittelusta Tiberiusta vastaan ja hänet vangittiin vuonna 30. Tacituksen mukaan Drusus kuoli nälkään vankeudessa. Drusuksen veljiä olivat Nero Caesar ja Caligula.
Louis Tiffany

Louis Comfort Tiffany (18. helmikuuta 1848 New York, New York, Yhdysvallat – 17. tammikuuta 1933 New York) oli yhdysvaltalainen sisustustaiteilija, lasi- ja korusuunnittelija sekä taidemaalari. Hän on eräs tunnetuimmista art nouveau -tyylin edustajista. Erityisesti hänen lasimaalauksensa, valaisimet sekä lysteripintaiset maljakot ovat tunnettuja.
Aromisuola

Aromisuola on runsaasti suolaa sisältävä mausteseos. Aromisuolaa käytetään muun muassa pöytämausteena ja ruoanlaitossa suolan sijaan. Sen koostumuksesta yleensä vähintään puolet on suolaa. Toinen keskeinen ainesosa on useimmiten natriumglutamaatti (E621). Markkinoilla on myös glutamaatitonta aromisuolaa. Lisäksi aromisuola voi sisältää mm. glukoosia, paakkuuntumisenestoainetta, tärkkelystä, sipulia ja valkosipulia, luontaisia aromeita ja kasvimausteita.
Histiaiotis

Histiaiotis (m.kreik. Ἱστιαιῶτις, Histiaiōtis) eli Hestiaiotis (Ἑστιαιῶτις, Hestiaiōtis) (lat. Histiaeotis/Hestiaeotis) oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se käsitti Ylemmän Thessalian pohjoisosan.

Maantiede ja historia

Histiaiotis oli yksi Thessalian neljästä tetrarkiasta eli heimoyhteisöstä Thessaliotiin, Pelasgiotiin ja Fthiotiin ohella. Se ulottui pohjoisessa Olympos-vuoren soliin ja lännessä Pindos-vuoristoon. Alueen etelärajana voidaan pitää Peneios-jokea.
Strabonin mukaan Histiaiotis tunnettiin jossakin vaiheessa myös nimellä Doris. Herodotoksen mukaan doorilaiset olisivat asuneet alun perin tällä seudulla Ossa- ja Olympos-vuorten juurella ennen siirtymistään myöhemmin Doriina tunnetulle alueelle. Nimen Histiaiotis alueen kerrotaan saaneen samannimisestä alueesta Euboialla, josta perrhaibit ajoivat asukkaat Thessaliaan. Näin nimi olisi sukua Euboian pohjoisosan Histiaian kaupungin nimelle. Tämä selitys on kuitenkin voinut syntyä myöhemmin pelkästään nimien perusteella.
Histiaiotiin alueeseen kuului Perrhaibia, jossa asui perrhaibien heimo. Perrhaibit mainitaan jo Homeroksella, mutta heidän alueestaan ei koskaan tullut yhtä Thessalian tetrarkioista. Perrhaibit asuttivat alun perin mahdollisesti koko Histiaiotista, mutta Thesprotiasta Epeiroksesta tulleiden thessalialaisten vallattua alueen perrhaibit siirtyivät seudun vuoristoisempaan osaan. Homeros mainitsee myös toisen alueella asuneen varhaisen heimon nimeltä Aithikes.
Nykyinen Trípolin kunnan osa Estiaiótidan kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty antiikin aikaisen alueen mukaan.
Alfred Parland

Alfred Aleksandrovitš Parland (ven. Альфред Александрович Парланд, 12. joulukuuta 1842 – 1919) oli venäläinen arkkitehti, opettaja ja professori.
Parland kuului Venäjällä 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa suosittuun kansallismieliseen historiallisen kertaustyylin koulukuntaan, joka ammensi innoituksensa slaavilaisesta ja bysanttilaisesta perinteestä. Hän suunnitteli uransa aikana enimmäkseen kirkollisia rakennuksia, joista tunnetuin on Pietarissa sijaitseva Kristuksen ylösnousemuksen katedraali. Tästä rakennuksesta tuli Parlandille elämäntyö, sillä sitä rakennettiin neljännesvuosisata, ja Parland valvoi kirkon rakentamista vihkimiseen saakka 1907, minkä jälkeenkin hän vastasi sen ylläpidosta.
Muita Parlandin suunnittelemia rakennuksia on Pietarin ulkopuolella oleva Troitse-Sergijevskin luostarin kirkko, jonka Parland suunnitteli heti valmistuttuaan Pietarin keisarillisesta taideakatemiasta 1871. Hän vastasi myös Pietarhovin Znamenskajan kirkon perusparannustöistä, ja hänet valittiin jäseneksi Kazanin katedraalin restaurointia varten perustettuun työryhmään 1910–1911.
Parland sai professorin arvon vuonna 1892, ja 1905 hänet kutsuttiin taideakatemian kunniajäseneksi. Hän hoiti virkaa keisarillisen palatsin ministeriössä vastuualueenaan hovin kiinteistöt, ja hänet palkittiin uransa varrella useilla mitaleilla. Päätyönsä ohella hän opetti kreikkalaista ja roomalaista arkkitehtuuria Pietarin taideakatemiassa ja akvarellimaalausta paroni Štiglitsin oppilaitoksessa.
Parland kuoli naimattomana ja lapsettomana Pietarissa 1919. Hänet on haudattu Smolenskin hautausmaalle Pietarin Vasilinsaarelle.
Biwa

Biwa (琵琶) on japanilainen lyhytkaulainen luuttusoitin. Biwan katsotaan kehittyneen kiinalaisesta pipa-soittimesta.
Japanissa on monenlaisia biwoja. Niiden rakenne muistuttaa toisiaan. Kaikukoppa on halkaistun kananmunan muotoinen, johon kaula on liitetty. Virityskotelo taipuu noin 90 asteen kulmassa alaspäin. Länsimaiseen luuttuun verrattuna biwan otelaudan "nauhat" ovat hyvin korkeat. Soitettaessa äänen korkeutta voidaan vaihdella painamalla voimakkaammin kieltä vasemman käden sormella kahden otenauhan välissä. Soittimen ääni on hyvin erikoinen ja hieman särisevä. Biwaa soitetaan suurikokoisella viuhkan muotoisella plektralla, joka on perinteisesti valmistettu kovasta puksipuusta tai norsunluusta.
Dieter Schwarz

Elämä

Ylioppilaaksi valmistuttuaan Dieter Schwarz alkoi toimia yhtiökumppanina isänsä Josef Schwarzin vuonna 1930 perustamassa Lidl & Schwarz KG -yrityksessä. Vuonna 1968 hän avasi ensimmäisen supermarketinsa, Handelshofin. Ensimmäisen Lidl-nimellä toimivan laatikkomyymälänsä hän avasi vuonna 1973 Ludwigshafeniin. Vuonna 1977 Schwarz osti yrityksen kokonaan omiin nimiinsä. Theo Albrechtin kuoleman jälkeen kesäkuussa 2014 Schwarz on ollut Saksan rikkaimpia yksityishenkilöitä. 
Dieter Schwarzin omaisuuden arvioitiin vuonna 2008 olevan 11 miljardia euroa. 
Schwarz on naimisissa, ja hänellä on kaksi täysi-ikäistä tytärtä. Hän välttelee julkisuutta ja kieltäytyy tiukasti kaikista haastatteluista, ja hänestä on olemassa vain muutamia valokuvia.
Vuoden uusmaalainen kylä

Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina

Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsee vuosittain hakemuksien perusteella vuoden uusmaalaisen kylän tai kaupunginosan.
Irrationaaliluku

Irrationaaliluku on matematiikassa reaaliluku, jota ei voi esittää kahden kokonaisluvun suhteena, rationaalilukuna (), jossa m ja n ovat kokonaislukuja. Irrationaaliluvun pääominaisuus on se, ettei sitä voida esittää päättyvänä tai jaksollisena desimaalilukuna. Irrationaalilukua käsitellään usein kyseistä tarkoitusta varten kehitetyllä symbolilla. Esimerkiksi piitä merkitään π:llä ja Neperin lukua e:llä.
Irrationaalilukuja ovat muun muassa ympyrän kehän ja halkaisijan suhde pii, Neperin luku, kultaisen leikkauksen suhde, useimpien kokonaislukujen murtopotenssit (esimerkiksi ), useat logaritmit (esimerkiksi ) ja useat trigonometristen funktioden arvot (esimerkiksi ).
On esimerkiksi helppo osoittaa, ettei  ole rationaaliluku.

Historia

Ensimmäisen kerran länsimaisessa historiassa joutui irrationaalilukujen kanssa vastatusten Pythagoras ja hänen oppilaansa pythagoralaiset, joiden fanaattinen suhtautuminen matematiikkaan muistutti uskontoa. Pythagoralaiset uskoivat kaikkien matemaattisten asioiden olevan käsiteltävissä pelkästään rationaalilukujen kautta, kunnes alkoivat miettiä sen neliön lävistäjän pituutta, jonka sivun pituus on yksi. He käyttivät Pythagoraan lausetta mutta huomasivat, ettei mikään rationaaliluku toteuta yhtälöä x² = 2. Toisin sanoen neliön lävistäjä ja sivu ovat keskenään yhteismitattomia. Aiemmin saatiin rationaaliluvuilla koko lukusuora "katetuksi", sillä jokaisen kahden murtoluvun välissä on aina ääretön määrä rationaalilukuja. Kesti yli kaksituhatta vuotta ennen kuin saksalainen matemaatikko Richard Dedekind vuonna 1872 onnistui liittämään rationaali- ja irrationaaliluvut hyväksyttävin perustein yhdeksi suureksi lukujoukoksi, reaaliluvuiksi.
Vaikka rationaalilukuja on ääretön määrä, on irrationaalilukuja tavallaan vieläkin enemmän, minkä todisti Georg Cantor muutamaa vuotta Dedekindin jälkeen. Hän osoitti, ettei irrationaalilukujen joukkoa voida järjestää loputtomaksi jonoksi, toisin kuin kokonaislukujen ja rationaalilukujen joukot. Tätä kutsutaan ylinumeroituvuudeksi.

Irrationaaliluvuista ja rationaaliluvuista

Kahden rationaaliluvun summa (ja siten myös erotus) on aina rationaaliluku . Kahden irrationaaliluvun summa (ja erotus) voi kuitenkin olla niin irrationaali- kuin rationaalilukukin.
Ovovivipaarinen

Ovovivipaarinen eläin munii ja hautoo poikasensa sisällään, missä ne myös kuoriutuvat munista. Esimerkiksi sisilisko (Zootoca vivipara) on ovovivipaarinen matelija.
Chariklon renkaat

Chariklon renkaat on rengasjärjestelmä kentaureihin kuuluvan pikkuplaneetan (10199) Chariklo ympärillä. Renkaat löydettiin 3. kesäkuuta vuonna 2013 Euroopan eteläisessä observatoriossa, Chilessä Chariklon peittäessä tähden UCAC4 248-108672. Havainto oli odottamaton, sillä etsinnöistä huolimatta pikkuplaneetoilta ei ollut aikaisemmin löydetty renkaita. Tästä syystä Chariklon tähdenpeittoa tutkivat tähtitieteilijät eivät odottaneet löytävänsä renkaita. Chariklon renkaiden löytyminen oli siis ensimmäinen kerta, kun näin pieneltä kappaleelta löydettiin renkaat. Aikaisemmin rengasjärjestelmät tunnettiin ainoastaan Aurinkokunnan jättiläismäisiltä kaasuplaneetoilta (Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus).
Chariklon läpimitta on noin 248 ± 18 km, ja sillä on kaksi rengasta, joiden etäisyys pikkuplaneetasta on noin tuhat kertaa pienempi kuin Maan ja Kuun välinen etäisyys. Renkaiden läpimitat ovat noin 7 ja 3 km, ja niitä erottaa 9 km leveä rako. Renkaiden etäisyydet Chariklosta ovat 391 ja 405 km. Renkaat koostuvat todennäköisesti osittain vesijäästä, ja ne voivat olla jäänne törmäyksestä, ja niitä saattavat pitää kasassa Charikloa kiertävät kilometrin kokoiset kuut, joita ei ole vielä löydetty.
Rengasjärjestelmän löytyminen selittää myös sen, miksi Chariklon havaittiin hiljalleen himmentyvän ja vesijään häviävän sen spektristä vuosien 1997–2008 välisenä aikana, jolloin renkaiden asento Maahan nähden muuttui.
Tammikuussa 2015 joukko astronomeja esitti mahdollisuuden, että myös kentaurilla 2060 Chiron on renkaita.