google/wiki40b huggingface dataset:
AC Vantaa

Historia

Seura perustettiin alun perin vantaalaisten kasvattajajoukkueiden yhteiseksi edustusjoukkueeksi. AC Vantaata olivat perustamassa TiPS:n ja VJS:n edustukset sekä KoiPS, PK-50 ja IVU. AC Vantaan edustusjoukkue aloitti vuonna 1999 TiPS:n ansaitsemalla paikalla Ykkösessä. Ensimmäisen kauden jälkeen sarjataso vaihtui Kakkoseen ja joukkueen taustalle ehti syntyä sisäisiä ristiriitoja. Ensimmäisenä elinvuotenaan AC Vantaa kuitenkin saavutti seurahistoriansa suurimman saavutuksen, kun sen A-juniorit voittivat Suomen-mestaruuden. Edustusjoukkueen paluu ykköseen onnistui yhden Kakkosessa vietetyn kauden jälkeen. Visiitti jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi ja seurasi uudelleen putoaminen Kakkoseen. Seppo Hautala vetäytyi toiminnasta kauden 2001 jälkeen. Kauden 2003 jälkeen seura putosi Kolmoseen. 
Tammikuussa 2004 vanha hallitus päätti lopettaa AC Vantaan toiminnan. Seuran jatkon päätti ottaa haltuunsa pitkien neuvottelujen jälkeen VJS:n vuoden 2003 Kolmosen joukkueen kokeneet pelaat. Mukaan jäi myös muutamia edellisen kauden AC Vantaan pelaajia. Samalla Seppo Hautala päätti lähteä mukaan muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen rakentamaan uutta vantaalaista "futiskulttuuria". Pasi Kujala ja Saku Savolainen vastasivat valmennuksesta kausilla 2004-2010. Kaudesta 2011 alkaen pelaajavalmentajina ovat toimineet Wiljam Halli ja Marko Johansson. Kymmenen vuoden taipaleen kunniaksi seuran logo uudistui ja pelipaidoiksi tuli musta-valkoiset "shakkipaidat" kaudesta 2008 alkaen.
AC Vantaa pelasi kauden 2009 läpi Kolmosessa ilman pistemenetyksiä saavuttaen maksimipistemäärän 66 ja nousten lohkovoittajana Kakkoseen. Kausi 2010 päättyi kolmanteentoista sijaan ja putoamiseen takaisin Kolmoseen. Kausi 2011 Kolmosessa päättyi lohkovoittoon ja kaksiosaisessa karsinnassa Kakkosen paikasta voittoon lappeenrantalaisesta PEPOsta vierasmaalisäännön perusteella. Näin ollen AC Vantaa palaa Kakkoseen yhden välivuoden jälkeen kaudeksi 2012.
Isfiya

Maantiede

Isfiyan kylä sijaitsee Karmelvuorella noin 9 kilometriä Haifan kaupungista kaakkoon. Kylän vieressä sijaitsee toinen druusien asuttama kylä Daliyat al-Karmel.

Historia

Nykyisen Isfiyan alue on joskus yhdistetty historialliseen paikannimeen Husifah, joka mainitaan vanhoissa kinah-teksteissä 300-luvulla tuhoutuneena juutalaisena paikkakuntana. Kyseessä saattaa olla viittaus Bysantin hallitsijoiden toteuttamaan alueen takaisinvaltaukseen Persialta. Alueelta on löydetty myös 400- tai 500-luvulta peräisin olevan synagogan rauniot.
Nykyisen Isfiyan kylät perustivat paikalle asettunet druusit 1600- tai 1700-luvulla. Ensimmäiset druusit saapuivat paikalle Libanonin alueelta ja myöhemmin kylään muutti lisää siirtolaisia Egyptistä. 1900-luvun puolella Isfiya on kasvanut etenkin läheisen haifan kaupungin kehityksen vauhdittamana.

Talous

Maatalous muodostaa paikallisille asukkaille merkittävän talouden osa-alueen. Alueella kasvatetaan esimerkiksi vihanneksia, hedelmiä, karjaa ja lampaita. Nykyisin myös matkailun merkitys on lisääntynyt.

Väestö

Isfiyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 9 530, vuonna 1969 4 000 ja vuonna 1947 1 100. Vuonna 2002 kylän asukkaista 75,5 % oli druuseja, 16 % kristittyjä ja 7,5 % muslimeja.
Vähä-Särkinen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Särkijärven länsipuolella Vähän-Särkisen mäen alapuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järven pohjoisrannat ohittaa Kolonkulmalta tuleva metsäautotie.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,9 metriä mpy. Sekä pohjois- että etelärannoille on johdettu ympäristöstä metsäojat. Särkisen laskuoja on Hauinvetämänoja, joka lähtee sen länsipäästä. Oja on Hauinvetämänsuon johto-oja, joka laskee 1,3 kilometrin päähän Hauinvetämään. Vesireitti jatkaa vielä Iso-Liesiin.
Neulamäki

Pieni Neulamäki

Neulamäen vieressä sijaitseva, vuoteen 2008 asti pääosin Puolustusvoimien varikkokäytössä ollut Pienen Neulamäen alue on lähivuosina yksi tärkeimmistä Kuopion täydennysrakentamisalueista. Alueelle tulee sijoittumaan pääasiassa teollisuutta. Pieneen Neulamäkeen on jo ennestään sijoittunut yli 600 työpaikkaa (1.1.2008). 
Vuoden 2008 lopussa Kuopion kaupunki osti Metsähallitukselta eteläisen Pienen Neulamäen, joka levittäytyy noin 100 hehtaarin alueelle. Metsähallitukselle vielä jäänyt Pienen Neulamäen pohjoinen osa on kooltaan noin 400 hehtaaria.
Pieneen Neulamäkeen aletaan rakentaa kunnallistekniikkaa lähivuosina. Tähän valmistaudutaan kaatamalla ensin 37 hehtaarin alueelta puustoa. Massoja tarvittaneen siirtää jopa miljoona tonnia. Esirakentaminen maksanee noin 12 miljoonaa euroa. Myytävistä valmiista tonteista kaupungin arvioidaan saavan takaisin 11-21 miljoonaa euroa. Pieneen Neulamäkeen sijoittunee lähivuosina noin 1 500 työpaikkaa. Karttulantien risteyksen kulmaan sijoittuu tilaa vievä erikoiskauppa.
Vuonna 2009 juhannuksen jälkeen kerrottiin, että alueelta on tehty liito-oravahavainto. Tämän arvioitiin pienentävän rakennettavaa aluetta, jonka raivaus on jo aloitettu, noin viidenneksellä.

Luonto

Neulamäessä sijaitsee Kolmisoppi-Neulamäen luonnonsuojelualue, joka on pinta-alaltaan 230 hehtaaria. Alue on kasvillisuudeltaan ja pinnanmuodoiltaan monipuolinen. Kolmisoppi-Neulamäessä on suuria korkeuseroja, kalliojyrkänteitä, lehtoja sekä kuusi- ja mäntymetsiä, puroja ja lampia. Alue on yksi Kuopion suosituimmista virkistysalueista, ja sieltä löytyy laajat latu- ja polkuverkostot.
Joseph Acaba

Varhainen elämä

Acaban puertoricolaiset vanhemmat Ralph ja Elsie Acabá muuttivat 1960-luvun puolivälissä Inglewoodiin, Kaliforniaan. He muuttivat myöhemmin Anaheimiin Kaliforniassa. Vanhempien näyttämä 8 mm:n filmi astronautti Neil Armstrongin kuuhunlaskeutumisesta sai hänet kiinnostumaan avaruudesta. High schoolin viimeisenä vuonna Acaba kiinnostui laitesukelluksesta ja hankki laitesukeltajan pätevyyden koulun järjestämässä työhönperehdyttämiskoulutuksessa. Kokemus sai hänet kiinnostumaan geologian opiskelusta. Vuonna 1985 hän valmistui Esperanza High Schoolista Anaheimissa.

Koulutus

Vuonna 1990 Acaba suoritti geologian alemman korkeakoulututkinnon Kalifornian yliopistosta Santa Barbarassa ja vuonna 1992 ylemmän korkeakoulututkinnon geologiasta Arizonan yliopistossa. Acaba työskenteli kersanttina Yhdysvaltain merijalkaväen reservissä, missä hän palveli kuusi vuotta. Hän työskenteli myös hydrogeologina Los Angelesissa. Acaba vietti kaksi vuotta yhdysvaltalaisen Peace Corps -järjestön vapaaehtoistyöntekijänä ulkomailla kouluttaen yli 300 opettajaa Dominikaanisessa tasavallassa nykyaikaisten opetusmenetelmien käyttöön. Tämän jälkeen hän työskenteli merentutkimuslaitoksen palveluksessa Lee Stocking Islandilla Bahamalla. Yhdysvaltoihin palattuaan Acaba muutti Floridaan, missä hän työskenteli ranta-alueen kasviston parannustöiden koordinaattorina Vero Beachillä. Acaba opetti yhden vuoden tieteitä ja matematiikkaa high schoolissa ja neljä vuotta Dunnellon Middle Schoolissa.Hän opetti myös Melbourne High Schoolissa Floridassa.

Ura NASAssa

6. toukokuuta 2004 Acaba ja kymmenen muuta valittiin NASAn astronauttikoulutukseen. NASAn pääjohtaja Sean O'Keefe julisti John Glennin läsnä ollessa "19. astronauttiryhmän" jäsenet, tilaisuuden joka ei ole toistunut sitten vuoden 1958 alkuperäisen astronauttiryhmän esittelyn maailmalle. Acaba koulutettiin opettaja-astronautiksi (Educator Flight Specialist) päättäen astronauttikoulutuksen 10. helmikuuta 2006 kymmenen muun astronauttikandidaatin kanssa. Koulutuksen päätyttyä Acaba nimitettiin Kansainvälisen avaruusaseman laitteistointegraatiotiimiin työskennellen Euroopan avaruusjärjestö ESAn laitteiston parissa.
Acaba nimitettiin sukkulalento STS-119 Discoveryn miehistöön tehtäväspesialistiksi/opettaja-astronautiksi (Flight Specialist Educator). Lento laukaistiin matkaan 15. maaliskuuta 2009 tehtävänään kuljettaa viimeiset aurinkopaneelit Kansainväliselle avaruusasemalle.
Acaba osallistui lennolla kahdelle avaruuskävelylle kokonaiskestoltaan 12 tuntia 57 minuuttia. Lento päättyi 28. maaliskuuta 2009 laskeutumiseen Kennedy Space Centeriin Floridaan. Vuonna 2012 hän toimi ISS:n Retkikunta 31:n js Retkikunta 32:n lentoinsinöörinä. Hän palasi maahan 17. syyskuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-04M.
Punta de Tarifa

Punta de Tarifa tai punta Marroqui on niemi Gibraltarinsalmessa Etelä-Espanjassa. Se on Pyreneiden niemimaan ja Manner-Euroopan eteläisin kohta ja kuuluu samalla maapallon äärimmäisiin paikkoihin.   
Punta de Tarifa on niemi, joka sijaitsee Isla de las Palomasin saaressa Costa de la Luzin eteläosassa Cádizin maakunnassa. Marokkoon on matkaa noin 14 km. Tarifan kaupunki sijaitsee lähellä. Saari oli sotilasaluetta vuoteen 2001 asti. Keinotekoinen kannas yhdistää saaren mantereeseen.
Leo Ågren

Karl Leo Johannes Ågren (26. heinäkuuta 1928 Uusikaarlepyy – 7. kesäkuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) oli suomenruotsalainen kirjailija, jonka veljet olivat Erik Ågren ja Gösta Ågren. 
Ågren työskenteli latojana ensin Uudessakaarlepyyssä vuoteen 1948 saakka ja Pietarsaaressa vuosina 1951–1960. Myöhemmin hän muutti Ruotsiin ja oli Dagens Nyheter-lehden palveluksessa latojana 1964–1976.
Ågrenin esikoisromaani Hunger i skördetid käsitteli Pohjanmaan tilattoman väestön elämää. Hän kirjoitti myös torppariaiheisen Kungsådern-romaanitrilogian jonka tapahtumat ulottuivat 1700-luvun alusta vuoteen 1918.
Valtakunnanduuman väliaikainen komitea

Valtakunnanduuman väliaikainen komitea oli Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenten vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana muodostama epävirallinen komitea, joka valitsi Venäjän väliaikaisen hallituksen.
Vallankumouksen puhjettua Venäjän pääkaupungissa Pietarissa tsaari Nikolai II oli määrännyt parlamentin eli duuman hajotettavaksi, joten se ei voinut kokoontua virallisesti. Noin 50–70 duuman edustajaa kuitenkin kokoontui epävirallisesti Taurian palatsin tiloissa (joskaan ei varsinaisessa istuntosalissa) 12. maaliskuuta (J: 27. helmikuuta) 1917. He valitsivat keskuudestaan ”valtakunnanduuman jäsenten väliaikaisen komitean järjestyksen sekä kansalaisten ja valtioelinten välisen luottamuksen palauttamiseksi”. Komitean puheenjohtajaksi valittiin viimeisen duuman puhemies, oktobristeja edustanut Mihail Rodzjanko. Komitean muut jäsenet olivat oktobristien Ivan Dmitrjukov (duuman sihteeri) ja Sergei Šidlovski, kadettipuolueen Pavel Miljukov ja Nikolai Nekrasov, progressistien Aleksandr Konovalov ja Vladimir Rževski, sosialistivallankumouksellisten Aleksandr Kerenski, menševikkien Nikolai Tšheidze, ”edistysmielisten nationalistien” edustajaryhmän Vasili Šulgin, keskustan Vladimir Lvov, sitoutumaton Mihail Karaulov sekä vallankumouksellinen sotilas Boris Engelhardt. Useat komitean jäsenistä olivat kuuluneet duuman opposition muodostaman niin sanotun edistyksellisen blokin johtoon. Lisäksi Kerenski ja Tšheidze kuuluivat myös samana päivänä perustetun Pietarin työläisneuvoston johtoon.
Duuman väliaikainen komitea asetti 15. (2.) maaliskuuta väliaikaisen hallituksen, jonka johtavat asemat menivät liberaalien porvarillisten puolueiden eli kadettien, oktobristien ja progressistien edustajille. Pavel Miljukov pääsi sanelemaan ministerilistan ja jätti puheenjohtaja Rodzjankon kokonaan syrjään. Pääministeriksi valittiin ruhtinas Georgi Lvov, ulkoministeriksi Miljukov itse ja sotaministeriksi oktobristien johtaja Aleksandr Gutškov. Samana päivänä näistä tapahtumista tietämätön Nikolai II ilmoitti luopuvansa kruunusta veljensä suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitšin hyväksi. Duuman väliaikaisen komitean johtajat saivat seuraavana päivänä, 16. (3.) maaliskuuta, suuriruhtinas Mikaelin suostuteltua luovuttamaan vallan edelleen väliaikaiselle hallitukselle. Rodzjanko, Miljukov ja Gutškov olivat itse asiassa kaikki monarkisteja, jotka olivat toivoneet keisarinvallan säilyvän jossain muodossa.
25 Years On

Taustaa

Yhtye oli hajonnut hankalan Yhdysvaltain-kiertueen jälkeen keväällä 1978 ja sittemmin henkiseen tasapainoon päässyt Robert Calvert ja Dave Brock päättivät aloittaa puhtaalta pöydältä ja koota uuden yhtyeen. Basistiksi tuli Harvey Bainbridge, rumpaliksi Martin Griffin ja kosketinsoittajaksi Steve Swindells. Tosin vanhat jäsenet Simon King ja Simon House osallistuivat myös levytykseen soittaen joillakin kappaleilla. Lisäksi yhtyeen managerina 1970-luvun alkupuoliskon toiminut Doug Smith palasi manageriksi samoihin aikoihin.
Bainbridge ja Griffin olivat soittaneet Calvertin ja Brockin kanssa joulukuussa 1977 yhden keikan nimikkeellä Sonic Assassins. Kosketinsoittajana oli tuolloin ollut Paul Hayles, joka oli mukana myös Hawkwindin kevään 1978 Yhdysvaltain-kiertueella. Bainbridge, Griffin ja Hayles olivat soittaneet yhdessä devonilaisessa Ark-yhtyeessä.

Albumin teema, sisältö ja vastaanotto

Levyn teon aikoihin punk rock oli muuttumassa uudeksi aalloksi (new wave) ja levyllä on havaittavissa kyseisiä vaikutteita etenkin kappaleissa "PSI Power", "Free Fall" ja "(Only) The Dead Dreams Of The Cold War Kid".
Albumin ja sitä seuraavan kiertueen konseptina toimi kuvitteellinen, 25 vuotta toiminut "Pan Transcendental Industries" -organisaatio, jonka toiminta perustui teollistuneen yhteisön työskentelyyn Fritz Langin Metropolis-elokuvaa mukaillen. Kappaleet "25 Years" ja "The Age Of The Micro Man" käsittelevät myös tätä konseptia. Muut Calvertin sanoitukset pohjautuvat eri teemoihin kuten telepatiaan ("PSI Power"), vapaapudotukseen ("Free Fall"), vakoiluun ("(Only) The Dead Dreams Of The Cold War Kid"), sankaruuteen ("The Only Ones") ja australialaiseen huumekulttuuriin ("Flying Doctor"). Albumista julkaistiin ensin 25 000 kappaleen painos, jossa teksti "25 Years On" lukee kannessa. Seuraavissa painoksissa teksti puuttuu.
Albumi sai rohkaisevia arvosteluja brittiläisissä musiikkilehdissä. Yhtyeen uutta musiikkia verrattiin mm. tuolloin nousussa olleeseen new wave-yhtyeeseen XTC ja myös vaikutteita David Bowielta ja Roxy Musicilta löydettiin. Hyvistä arvosteluista huolimatta albumin listasijoitus jäi alhaiseksi (UK 48.). Tämä tosin saattoi johtua yhtyeen uudesta nimestä.

Hawklordsin myöhemmät vaiheet 1978-1979

Albumin julkaisun jälkeen Hawklords lähti kiertueelle, johon Hawkwindin levynkansia ja lavasteita suunnitellut taiteilija Barney Bubbles ja Robert Calvert olivat suunnitelleet lavastuksen ja lava-show’n, joka käsitteli albumin teemaan kuulunutta teollistunutta yhteisöä ja tehdas-ilmapiiriä. Kiertueen jälkeen rumpali Martin Griffin erotettiin yhtyeestä Calvertin toiveesta, koska hän halusi Simon Kingin palaavan yhtyeeseen. Pian avioeron johdosta henkiseen epätasapainoon joutunut Calvert kuitenkin lähti itse yhtyeestä ja jäljelle jäänyt yhtye jatkoi jonkin aikaa Hawklords-nimellä kunnes sai jälleen Hawkwind-nimen käyttöoikeuden.
Brian Rafalski

NHL-ura

Rafalski allekirjoitti NHL-sopimuksen vapaana agenttina 7. toukokuuta 1999 New Jersey Devilsin kanssa. Hän oli 26-vuotias kauden 1999–2000 alkaessa, eli melko vanha tulokkaaksi, mutta hänellä oli kokemusta Euroopan parhaista sarjoista. Rafalski osoitti tulokaskaudellaan olevansa valmis NHL:ään tekemällä tehot 5+27=32. Hänellä oli iso rooli joukkueessa, kun Devils voitti Stanley Cupin keväällä 2000.
Seuraavalla kaudella Rafalski paransi tehotilastoaan tehden puolustajalle vakuuttavat tehot 9+43=52. Hänen pudotuspeleissä tekemänsä 18 pistettä olivat joukkueen puolustajien ennätys. Rafalskin edustama Devils pääsi jälleen finaaleihin asti, mutta hävisi mestaruuden Colorado Avalanchelle. Kaudella 2000–2001 Rafalski keräsi jälleen hyvät tehopisteet 7+40=47. Hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun, jossa hän ei kuitenkaan loukkaantumisen takia pelannut.
Kaudella 2001–2002 Rafalski voitti Devilsin puolustajien maalipörssin. Hän oli tärkeässä roolissa Devilsin voittaessa kolmannen Stanley Cupin kahdeksan vuoden sisällä, tällä kertaa voittaen finaalissa Mighty Ducks of Anaheimin. Rafalski siirtyi kesällä 2007 viiden vuoden sopimuksella Detroit Red Wingsiin. Detroitissa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan uransa kolmannen Stanley Cupin ja ylitti ensimmäistä kertaa NHL-urallaan 10 maalin rajan.
Rafalski lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi vielä kokeeksi kolme ottelua ECHL-liigassa mutta joutui luopumaan paluuhaaveistaan selkävaivojensa vuoksi.
Rafalski oli NHL-puolustajaksi pienikokoinen, mutta oli kuitenkin joukkueelleen tärkeä pelintekijä. Hän myös puolusti tehokkaasti, vaikka ei ollutkaan pelitavaltaan puolustava puolustaja, kuten esimerkiksi entinen pakkiparinsa Scott Stevens. Brian Rafalskin parina pelasivat myös muun muassa Scott Niedermayer, Colin White ja Nicklas Lidström

Maajoukkueessa

Rafalski pääsi edustamaan Yhdysvaltoja ensi kertaa Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002, joissa Yhdysvallat hävisi Kanadalle finaalissa lukemin 2–5. Rafalski on edustanut Yhdysvaltoja kansainvälisissä turnauksissa myös maailmancupissa 2004, Torinon talviolympialaisissa 2006, sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010, jossa hän saavutti olympiahopeaa ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistökentälliseen. Vancouverin finaali ratkesi Rafalskin puolustusvirheeseen, josta Sidney Crosby pystyi tekemään voittomaalin jatkoajalla.
Mars 1

Mars 1 (1962 Beta Nu 1) oli neuvostoliittolainen Mars-luotain, joka laukaistiin 1. marraskuuta 1962. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen Mars-ohjelman luotain. Alusta on toisinaan kutsuttu myös nimillä Sputnik 23 ja Mars 2MV-4.
Mars 1 -luotaimen oli tarkoitus lentää Marsin ohilento 11 000 km:n etäisyydeltä. Luotaimen instrumentointi oli suunniteltu kuvaamaan Marsia, mittaamaan kosmista säteilyä, mikrometeoroideja ja Marsin kaasukehää.

Rakenne

Mars 1 on kehitetty Venera-luotaimista. Se oli 3,3 m pitkä ja halkaisijaltaan 1 m:n levyinen rakenne. Sen kärkiväli oli 4 metriä aurinkopanelit avauttuna.

Aluksen toiminta

Alus laukaistiin nelivaiheisella raketilla. Alus lähetti Maahan 61 radiolähetystä. 21. maaliskuuta 1963 alus lopetti lähettämästä ilmeisesti siksi, että antenni ei enää ollut suunnattu kohti Maata. Alus ohitti Marsin 190 000 km:n etäisyydellä.
Alus mittasi Maan säteilyvyöhykkeiden säteilytason.
Leppälammi (Jämsä, Hämepohja)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,1 metriä mpy.
Flekkerøy

Historia

Flekkerøy on vanha asuinpaikka, jossa sijaitsi tulliasema ja tärkeä kauppapaikka jo ennen Kristiansandin kaupungin perustamista 1641. Flekkerøy linnoitettiin jo 1555. Fredriksholmin linnoitus rakennettiin 1654 ja purettiin 1872. Toisen maailmansodan aikana saari oli saksalaisten linnoittama ja miehittämä.

Elinkeinoelämä

Flekkerøyssä on sijainnut Kristiansandin rannikkoalueen kalastuslaivaston pääosa ja hyviä satamia sijaitsee sekä Ytre että Indre Flekkerøyn alueilla. Saarella on veneenlaskupaikka ja veneenkorjauspaja, kalojen vastaanottoasemia ja pakastamoja sekä nuotan- ja troolienvalmistusta. Saari on yhteydessä mantereelle 2 320 m pituisen meren alta kulkevan tietunnelin, Flekkerøytunnelenin, kautta, riksvei 457:ään.
Dylan Postl

Ura

Postl toimii yleensä Finlayn apulaisena ja tulee sotkeutumaan hänen otteluihinsa kehän alta. Ensimmäisen suuren saavutuksensa WWE:ssä hän teki voitettuaan Cruiseweight-mestaruuden Chavo Guerrerolta heinäkuussa 2007. Vickie Guerrero otti mestaruuden häneltä pois syyskuussa ”hänen oman turvallisuutensa vuoksi”. Joulun alla hän voitti itseään yli metrin pitemmän The Great Khalin Finlayn avustuksella. Hän voitti myös Khalin ja Ranjin Singhin Finlayn kanssa Tag Team -ottelussa. Vuonna 2008 hän pääsi Royal Rumbleen  voitettuaan The Highlanderssit Mick Foleyn parina. Royal Rumblessa häntä ei eliminoitu missään kohtaa, vaan hän lähti Finlayn kanssa pois kehästä. WWE Draftissa 2008 hän voitti Finlayn kanssa Carliton ja Santino Marellan. Sittemmin hänellä oli jonkin aikaa feudi Chavo Guerreron kanssa. Hornswoggle voitti lähes jokaisen ottelun sillä ne olivat esim: guest hostien keksimiä erikoismatseja. 21. joulukuuta Hornswogglesta tuli D-Generation X:n virallinen maskotti. 26. huhtikuuta WWE Draftissa Hornswoggle voitti viimeisen draftpick-ottelun Dolph Ziggleriä vastaan uloslakennalla. Ottelun jälkeen Hornswogglen juhliessa voittoaan kehässä Dolph teki häneen sleeper holdin ja kuristi tätä kunnes hän pyörtyi.
Felix Björklund

Felix Björklund (s. 1943) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, koulutukseltaan ekonomi. Björklund toimi Suomen IBM:n toimitusjohtajana 1970-luvun lopulta alkaen ja 1990-luvun alkuvuosina IBM:n Pariisin pääkonttorissa. Vuosina 1992–1998 hän toimi Fazerin toimitusjohtajana.
Björklund on toiminut muun muassa Ahlsellin, Amer Sportsin, Fenestran, Marioffin, Nopco Paper Technology AS:n, Snellmanin ja Varman hallituksissa.
Felix Björklundin tytär on näyttelijä Irina Björklund ja poika ekonomi Kurt Björklund. Felix Björklund omistaa Wäfvarsin kartanon Loviisan Pernajassa ja harrastaa moottoripyörien ja BMW-merkkisten autojen keräilyä.
Teenage Mutant Ninja Turtles (videopeli)

Vastaanotto

Siinä missä alkuperäinen NES-versio sai hyvän vastaanoton, käännökset eivät sen sijaan saaneet kovinkaan hyvää palautetta peliarvostelijoilta.
Mikrobitti antoi arvostelussaan NES-versiolle 80 pistettä sadasta.
M396

M395:n ja M396:n käyttäjävaltiot

Argentiina, Britannia, Itävalta,Kreikka, Saksa, Intia, Israel, Italia, Romania, Sveitsi, Yhdysvallat
Britannialla on varastossaan 59 364 ja Yhdysvalloilla 5 000 M395:ia tai  M396:ia. 
M395:ä ja  M396:ä on käytetty muun muassa kesällä 2006 Libanonissa.
Catalanin kappale

Catalanin kappaleet eli Arkhimedeen duaalit ovat avaruusgeometriassa Arkhimedeen kappaleiden duaalikappaleita. Samoin kuin Arkhimedeen kappaleita, on myös Catalanin kappaleita olemassa 13 erilaista. Ne ovat saaneet nimensä belgialaisen matemaatikko Eugène Catalanin mukaan, joka ensimmäisenä kuvaili ne vuonna 1862.

Yhteisiä ominaisuuksia

Kaikki Catalanin kappaleet ovat kuperia. Ne ovat tahko­transitiivisia, mutta eivät kärki­transitiivisia, toisin sanoen ne voidaan kuvata yhtenevyys­kuvauksella itselleen siten, että mikä tahansa kappaleen tahkoista voidaan kuvata mille tahansa toiselle, mutta mitä tahansa niiden kärjistä ei voida kuvata mille tahansa toiselle. Tämä aiheutuu siitä, että niiden duaali­kappaleet, Arkhimedeen kappaleet, ovat kärki­transitiivisia mutta eivät tahko­transitiivisia. Toisin kuin sekä Platonin että Arkhimedeen kappaleilla, Catalanin kappaleiden tahkot eivät ole sännöllisiä moni­kulmioita.  Niiden kärkikuviot, jotka saadaan leikkaamalla jostakin kärjestä pala pois, ovat kuitenkin säännöllisiä moni­kulmioita, ja niistä jokaisen kaikki diedrikulmat ovat yhtä suuria. Tahko­transi­tiivi­suu­tensa vuoksi Catalanin kappaleet ovat isoedrejä.
Kaksi Catalanin kappaleista, rombidodekaedri ja rombinen triakontaedri, on lisäksi särmä­transitiivisia eli ne voidaan kuvata yhtenevyys­kuvauksella itselleen siten, että mikä tahansa niiden särmistä kuvautuu mille tahansa toiselle. Nämä ovat kvasi­säännöllisten Arkhimedeen kappaleiden duaali­kappaleet.
Samoin kuin prismoja ja antiprismoja ei yleensä pidetä Arkhimedeen kappaleina, ei myöskään niiden duaali­kappaleita, bipyramideja ja trapetso­edreja yleensä pidetä Catalanin kappaleina, vaikka nekin ovat tahko­transitiivisia.
Kaksi Catalanin kappaleita on kiraalisia eli ne eivät ole identtisiä peilikuvansa kanssa: pentagonaalinen ikositetraedri ja pentagonaalinen heksekontaedri. Ne ovat kiraalisten Arkhimedeen kappaleiden, pullistetun kuution ja pullistetun dodekaedrin duaali­kappaleet. Niillä on kaksi muotoa, enantiomorfia, jotka ovat toistensa peilikuvia samaan tapaan kuin ihmisen oikea ja vasen käsi. Jos enantomorfeja, bipyramideja ja trapetsoedreja ei oteta huomioon, erilaisia Catalanin kappaleita on kaikkiaan 13.