google/wiki40b huggingface dataset:
Luang Prabang

Historia

Koko yhdistyneen Laosin historia alkaa Luang Prabangista. 1300-luvulla Lane Xang'in eli "Miljoonien Elefanttien Maan" ensimmäinen hallitsija, kuningas Fa Ngoum valitsi sen valtakuntansa pääkaupungiksi. Fa Ngoum kasvoi Khmer-hovissa Angkorissa, missä hän omaksui buddhalaisen uskonnon. Myöhemmin hän julisti theravada-buddhalaisuuden valtakuntansa viralliseksi uskonnoksi. Kun Fa Ngoum meni naimisiin Khmer-prinsessan kanssa, hän sai morsiamensa isältä, Kambodžan kuninkaalta, lahjaksi mittaamattoman arvokkaan kultaisen Buddhan patsaan, Phra Bangin, josta koko Luang Prabangin kaupunki sai nimensä. Phra Bang on edelleen koko Laosin tärkein uskonnollinen symboli. Patsaan kopio on nähtävillä Luang Prabangin kuninkaallisessa palatsissa, joka toimii nykyisin museona.
Vaikka pääkaupunki siirrettiin Vientianeen jo 1563, säilyi Luang Prabang edelleen kuninkaallisen hovin asuinpaikkana kommunistien valtaantuloon eli vuoteen 1975 saakka. Viimeinen kuningas Savang Vatthana kuoli epäselvissä olosuhteissa ns. uudelleenkoulutusleirillä.

Nähtävyydet

Kaupungin maamerkki on Phousivuori, jolta näkee koko kaupungin ja sen ympäristön.
Kaupungin tärkeimpiä nähtyvyyksiä ovat temppelit eli wat'it. Toiminnassa on yli kolmekymmentä temppeliä. Laonkieliselle sanalle wat ei ole tarkkaa käännöstä, sillä se tarkoittaa sekä temppeliä että luostaria. Joka tapauksessa temppelin alueella toimii yleensä aina myös luostari. Edelleen suurin osa laolaisista miehistä elää elämästään jonkun aikaa munkkina. Aikaisemmin luostari oli myös ainoa tie opilliseen sivistykseen.
Tarkan aikataulun mukaan elävät oranssikaapuiset ja kaljupäiset munkit ovat läsnä kaikkialla kaupungissa. Varsinkin keskipäivän jälkeen munkit kulkevat vierailemassa luostarista toiseen.
Kaupungin suurin temppeli on kuninkaiden suojeluksessa ollut Wat Xien Thong. Se rakennettiin jo vuonna 1559. Wat Xien Thongiin kuuluvat rakennukset on huolella entisöity; joitain sivurakennuksia ja elementtejä on lisätty myöhempinä aikoina.
Nykyisen kaupunkikuvan muotoutumiseen ovat vaikuttaneet paljolti myös ranskalaiset. Ranskan siirtomaavaltaa kesti Laosissa vuosina 1886–1954. Ranskan siirtomaavallan aikana uskonnollisissa rakennuksissa noudatettiin edelleen vanhaa Lao-traditiota. Maallisissa rakennuksissa perinteinen Lao-arkkitehtuuri ja ranskalainen siirtomaa-arkkitehtuuri alkoivat vähitellen saada toisiltaan vaikutteita.
Luang Prabang otettiin mukaan UNESCO:n maailmanperintöluetteloon vuonna 1995. Kriteereissään Unesco kehui sen laosilaisen perinteisen arkkitehtuurin ja siirtomaa-ajan eurooppalaistyylisten rakennusten fuusiota, joka on muotoutunut vuosisatojen aikana.
Luang Prabangista käsin voi tehdä retkiä Mekongjokea pitkin. Lähistön suosituimmat nähtävyydet ovat Kuang Sin putoukset sekä Pak Ou -luolat.
Yūjirō Ishihara

Yūjirō Ishihara (jap. 石原裕次郎; 28. joulukuuta 1934 – 17. heinäkuuta 1987) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja. Kirjailija ja poliitikko Shintarō Ishihara on hänen veljensä. 
Yūjirō Ishihara debytoi elokuvassa Taiyō no Kisetsu (1956), joka pohjautui hänen veljensä Akutagawa-palkittuun romaaniin (1955). Näyttelijä nousi nopeasti tähteyteen ja voitti vuonna 1958 Sinisen nauhan. Vuonna 1988 hän sai urastaan Japanin akatemian erikoispalkinnon.
Ishihara kuoli maksasyöpään 52-vuotiaana, mutta hänen panostaan Japanin kulttuurielämään ei ole unohdettu.
Tiibetinmastiffi

Ulkonäkö

Tiibetinmastiffi on tyypiltään alkukantainen, ja sen ilme on mietiskelevä. Tuuhea turkki muodostuu pitkästä peitinkarvasta sekä tiheästä pohjavillasta. Turkille on monia eri värityksiä, joista yleisin on musta ruskein merkein. Muita värityksiä on kulta, musta sekä sininen ruskein merkein tai ilman. Säkäkorkeus on uroksilla vähintään 66 cm ja nartuilla 61 cm, ylärajaa ei ole. Painoa tiibetinmastiffiuroksille voi kertyä 40 kg:sta ylöspäin ja nartuille 30 kg:sta ylöspäin. Tiibetinmastiffin voi joskus sekoittaa vahingossa berninpaimenkoiran kanssa, mutta tiibetinmastiffilla on tuuheampi turkki kuin berninpaimenkoiralla.

Luonne ja käyttäytyminen

Tiibetinmastiffi on luonteeltaan uskollinen, kiltti ja siihen voi aina luottaa. Rodulle ominaisen itsepäisyyden vuoksi voi koulutus olla työlästä. Tiibetinmastiffi viihtyy ulkona ympäri vuoden ja onkin hyvä pihakoira.
Tiibetinmastiffin vartiointivaisto on korkea, ja sillä olisikin hyvä olla oma piha vartioivana. Tästä syystä se ei juuri sovellu kerrostaloihin. Ihanteellinen tiibetinmastiffi ilmoittaa haukulla vieraista, ja seuraa tarkkaan miten ihminen suhtautuu vieraisiin. Jos koira huomaa, että hän hyväksyy tulokkaat, se lopettaa haukkumisen ja vahtimisen. Vahtivietin suhteen poikkeuksiakin löytyy; jotkut tiibetinmastiffit ovat erittäin sosiaalisia ja hyväksyvät vieraat heti. Jotkut taas saattavat vahtia hyvin raivoisasti omistajan paikalletulon jälkeenkin. Useimmat tiibetinmastiffit kuitenkin hyväksyvät vieraat kuten ensimmäisenä mainittiin. Lapsiin rotu suhtautuu yleensä suojelevasti ja se onkin parhaimmillaan juuri perhekoirana.

Alkuperä

Koirarotuna tiibetinmastiffi on yksi maailman vanhimmista. Tiibetissä rodun tehtävä oli vartioida kokonaisia kyliä, luostareita ja karjalaumoja, ja tiibetinmastiffeja voi löytää sieltä vielä nykyäänkin paimentamasta jakkihärkälaumoja omin päin. Eurooppaan rotu saapui perin myöhään, vasta vuonna 1928, ja Suomen ensimmäiset tiibetinmastiffit rekisteröitiin vuonna 1984.

Terveystilanne

Toistaiseksi tiibetinmastiffien keskuudesta ei paljonkaan sairauksia ole löytynyt. Isoille koirille ominaista lonkka- ja kyynärnivelvikaa ilmenee, entropiaa ja distichiasista, sikaripunkkia ja kilpirauhasen vajaatoimintaa. Karaistuneena rotuna se on ravintonsa suhteen melko vaatimaton. Rodun alkukantaisuus ilmenee selvästi nartun juoksusta, joka tulee tiibetinmastiffeilla vain kerran vuodessa.
Terence H. Winkless

Terence H. Winkless on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja, joka palkittiin Family Film -palkinnolla vuonna 1995 ohjaamastaan elokuvasta White Wolves II: Legend of the Wild, sekä kaksi vuotta myöhemmin New Yorkin elokuva- ja televisiojuhlissa hopeamitalilla elokuvasta The Westing Game. Hän on elokuvien ohella ohjannut myös televisiosarjoja Mighty Morphin Power Rangers, Power Rangers Zeo, Big Bad Beetleborgs, Masked Rider, Pacific Blue ja Oikeutta tien päällä.
Pähkämöt

Pähkämöt Suomessa

Suomessa luonnonvaraisena kasvavista pähkämölajeista yleisin on peltopähkämö, joka Etelä-Suomessa on aivan tavallinen. Se kasvaa rannoilla, niityillä ja viljelymailla. Lehtopähkämö on Etelä-Suomessa paikoin yleinen lehtokasvina. Muun muassa rohtopähkämö, keltapähkämö ja rikkapähkämö ovat uustulokaskasveja.
Gafsa

Vuoden 1980 tapahtumat

Vuonna 1980 kaupunki vallattiin yhdeksi päiväksi.
Noin 300 tunisialaisen maanpakolaisen ryhmä saapui Libyasta ja valloitti kaupungin tavoitteenaan syrjäyttää presidentti Habib Bourguiba. Ranska ja Yhdysvallat asettuivat tukemaan Bourguibaa ja lähettivät sotilaita Tunisiaan. 48 ihmistä kuoli seuranneissa taisteluissa. Vallankaappausyrityksen organisoivat Algeria ja Libya.
Vuorilampi (Jyväskylä, Ylä-Myllyjärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen itäpuolella kohoaa Roninmäki, jonka länsirinteet laskevat lampeen. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. 
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,05 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00005 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä, mikä sijaitsee keskellä lampea. Lammen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suomaata ja metsämaata. Lampi on autio, vaikka rinteen päässä sijaitsee Ylä-Myllyjärven asuinalue. Lammen ohittaa polku, johon pääsee yhdystieltä 16607.

Luontoarvoja

Lammen laskuoja on kaakkoon Keljonkankaalla sijaitsevaan lampeen laskeva Kauraoja. Vuorilampi ja Kauraojan yläjuoksu ympäristöineen ovat yksi Jyväskylän arvokkaista luontokohteista.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 180,9 metriä mpy. Siihen on johdettu pieni suo-oja ja siihen laskee louteesta Mustalammen ja jätteenkäsittelylaitokselta tuleva metsäoja. Lammen laskuoja Kauraoja lähtee lammen kaakkoispäästä. Se yhtyy Korkeaperunniitun kohdalla Kuusikkolammen laskuojaan, joka vuorostaan yhtyy Keljonkankaalla Myllyojaan. Myllyoja laskee Päijänteeseen Keljonlahdella.
Kollaja

Kollaja on haja-asutteinen kylä Pudasjärven kaupungissa. Se sijaitsee noin kolmenkymmenen kilometrin päästä kaupungin keskustasta lounaaseen ja noin seitsemänkymmentä kilometriä Oulusta. Kylä tunnetaan muun muassa paikkakuntalaisten kutsumasta kollajanjuustosta, jota valmistaa Kipinän kylässä sijaitseva Niemitalon Juustola. Alueella on koskiensuojelulain nojalla 1987 vuonna suojeltu Kipinänkoski. Kollajan alue tunnetaan myös kiistellystä Kollaja-hankkeesta, jossa suunnitellaan muun muassa tekoallasta Iijoen alajuoksulle.
Hiidenpata (elokuva)

Juoni

Hornansarvi on saanut selville, että ennustajasika Hennikki tietää Hiidenpadan sijainnin. Velho Dallben lähettää sikopaimen Taranin pois kotoa Hennikki mukanaan. Hennikki karkaa Taranilta, joka lähtee sitten etsimään kadonnutta sikaansa. Matkalla hän törmää pörröiseen Purriin ja kahteen traakkiin, jotka nappaavat Hennikin. Taran lähtee perään pahannäköiseen linnaan Purrin sanoista huolimatta. Linnassa hän kohtaa Hornansarven ja putoaa melkein ihan hänen eteensä. Hornansarvi uhkaa tappaa Hennikin, jollei Taran suostu näyttämään Hiidenpadan sijaintia. Taran suostuu lopulta, mutta juuri ennen kuin Hornansarvi ehtii huomata, hän pakenee possunsa kanssa. Vain Hennikki onnistuu pakenemaan. Taran joutuu vankilaan, mutta pakenee prinsessa Elenan kanssa. Paon aikana Taran saa käsiinsä taikamiekan, ja pakenijat myös tutustuvat vanhaan Harpisti-Harpoon. He onnistuvat pakenemaan linnasta ja Rääppä lähettää kaksi traakkia heidän peräänsä. Metsässä Purri lähtee opastamaan ystävyksiä sian perään, mutta joukko joutuu vahingossa keijujen luo, missä Hennikkikin on. Doli tietää, missä Hiidenpata on, ja lähtee opastamaan heitä Morvan soille. Siellä he törmäävät kolmeen Morvan noitaan. Noidat vaihtavat Hiidenpadan taikamiekkaan ja selittävät Taranille ja muille, että Hiidenpataa ei voi tuhota muu kuin sen pahat voimat, mutta se vaatisi elävän olennon hengen.
Myöhemmin illalla Hornansarven joukot löytävät Taranin, Elenan ja Harpistin ja vangitsevat heidät. Purri onnistuu pakenemaan piiloon. Linnassa Hornansarvi herättää luurankosoturit henkiin. Purri, joka oli tullut linnaan, vapauttaa salaa ystävykset ja uhraa itsensä pudottautumalla Hiidenpataan, jolloin luurankosoturit kuolevat. Hornansarvi syyttää siitä Rääppää. Taran yrittää pelastaa Purrin, mutta yhtäkkiä Hiidenpata aikoo vetää hänet sisäänsä. Samaan aikaan Hornansarvi tulee ja huomaa, mitä on oikeasti tapahtunut. Hän yrittää ”tyydyttää Hiidenpadan nälän” heittämällä Taranin padan lähelle, mutta joutuukin itse pataan ja saa surmansa. Rääppä, joka katseli tilannetta, on surullinen isäntänsä kuolemasta, mutta alkaa hetken päästä kuitenkin iloita siitä. Linna on räjähtämässä Hiidenpadan voiman takia. Taran, Elena ja Harpisti onnistuvat pakenemaan veneellä juuri ennen räjähdystä.
Veneestä he näkevät nauravan Rääpän, joka lentää traakin selässä pois sumuun. Rannalla he näkevät Hiidenpadan, joka nousee pintaan. Samalla Morvan noidat tulevat ja aikovat viedä padan. Harpisti ei anna heidän viedä pataa ilman kauppaa. Sitten Orgu ja Orven antavat Taranille takaisin taikamiekan, mutta hän ei halua miekkaa vaan Purrin. Noidat vievät padan ja antavat Purrin, jonka Taran tosin aluksi luulee olevan kuollut. Purri herää pian ja he kaikki lähtevät kohti Taranin kotia.
Toivo Nelimies

Toivo Nelimies oli suomalainen kääntäjä.
FS Isly (1891)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1914.
SMS Hessen

Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa alus kuului laivaston 4. laivueeseen, joka palveli Itämerellä vuonna 1915. Miehistövajeen takia laivue siirrettiin satamapalvelukseen ja sen henkilöstö sijoitettiin muille aluksille. Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa. Aluksen höyrykattilat uusittiin ja se muutettiin radio-ohjatuksi maalilaivaksi.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus luovutettiin 1946 sotakorvauksena Neuvostoliitolle, joka nimesi sen Tseliksi. Aluksen kohtalosta ei ole tarkempia tietoja.
Ratkaisemattomat tähtitieteen ongelmat

Kosmologia ja tähtitiede

Laajeneva maailmankaikkeus
Miksei tyhjiön nollapiste-energia aiheuta valtavaa kosmologista vakiota? Mikä estää sitä tekemästä niin? Onko epätäydellinen kosmologinen vakio vastuussa havaitusta kiihtyvästä maailmankaikkeuden laajenemisesta?
Baryonigeneesi
Miksi havaittavassa maailmankaikkeudessa on niin paljon enemmän materiaa kuin antimateriaa?
Pimeä aine
Mitä pimeä aine on? Onko se jotenkin yhteydessä supersymmetriaan? Eikö ilmiön ominaispiirteet kerro jonkinlaisesta aineesta, vaan itse asiassa painovoiman lisääntymisestä?
Entropia
Miksi maailmankaikkeudella oli niin vähän entropiaa menneisyydessä, jonka tuloksena oli menneisyys ja tulevaisuus ja termodynamiikan toinen laki?
Neutriinon massa
Minkälainen mekanismi on vastuussa neutriinojen massan luomisesta? Onko neutriino oma antipartikkelinsa? Tai voisiko se olla antipartikkeli, joka ei yksinkertaisesti voi liittyä ja annihiloitua normaalin partikkelin kanssa sen epäsäännöllisen olomuotonsa vuoksi?
Alkeishiukkasten massaSuhteellisuusteorian ekvivalenssiperiaatteen mukaan kaikkien alkeishiukkasten inertian ja painovoiman suhde on sama. Ei kuitenkaan ole olemassa kokeellisia todisteita. Emme siis voi tietää makroskooppisen pienen antimateriakappaleen massaa.
Maailmankaikkeuden muoto
Mikä on "muoto"? Kosmista laajenemista käsittelevä hypoteesi kertoo, että maailmankaikkeuden muoto voisi olla mittaamaton, mutta vuodesta 2003 Jean-Pierre Luminet ja muut ovat esittäneet, että maailmankaikkeuden muoto voisi olla Poincarén dodekaedrinen avaruus (Poincaré dodecahedral space). Onko muoto mahdotonta mitata, onko se Poincarén avaruus (ks. Poincarén otaksuma), vai onko se jokin muu 3-monisto.

Tähtitiede ja astrofysiikka

Auringon koronan lämpötila
Miksi auringon korona on niin paljon auringon pintaa lämpimämpi?
Gammapurkaukset
Kuinka nämä lyhytkestoiset, mutta voimakkaat ilmiöt syntyvät? Syyksi on arveltu mustan aukon syntyä valtavasta tähdestä.
Hipparcosin anomalia
Kuinka kaukana Plejadit ovat?
Galaksin rotaatiokäyrä
Onko pimeä aine syynä galaksin keskustaa kiertävien tähtien teoreettisen ja havaitun nopeuden eroavaisuuteen, vai onko kyse jostakin muusta?
Supernovat
Mikä on tarkka määritelmä sille, milloin kuolevan tähden luhistuminen muuttuu räjähdykseksi?
OMG-hiukkanen
Minkä takia jotkut kosmiset säteet omaavat yleistä rajaa korkeamman määrän energiaa?
Pioneer-anomalia
Mikä aiheuttaa poikkeaman aurinkokunnan ulko-osiin lähetettyjen luotainten radoissa?
ARENE

Työryhmät ja projektit

Arenessa toimii useita työryhmiä ja projekteja, joiden tehtävänä on kehittää ammattikorkeakoulutusta ja luoda uusia käytäntöjä koulutuksen tueksi. Työryhmien tehtävänä on edistää yhteistyötä ammattikorkeakoulujen välillä ja valmistella hallituksen määrittelemiä kysymyksiä. Työryhmät raportoivat hallitukselle. Kehittämisryhmiin kuuluu jäseninä ammattikorkeakoulujen asiantuntijoita. Hallitus voi nimetä lisäjäseniä alakohtaisen kattavuuden takaamiseksi. Hallitus voi myös asettaa muitakin työryhmiä ajankohtaisten asioiden käsittelemiseksi.

Viestintä

Viestintä on Arenen keskeinen työväline niin yhteiskunnallisessa edunvalvonnassa kuin yhteydenpidossa jäseniin. Tärkeimmät viestintäkanavat ovat Arenen kotisivut, Twitter ja Facebook.
Kyllikki Tiensuu

Kansanopisto- ja yliopistoura

Valmistuttuaan Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta vuonna 1969 Tiensuu työskenteli Nurmeksen evankelisen opiston rehtorina vuosina 1970–1994. Hän toimi Suomen Kansanopistoyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1972–1994 ja toisena varapuheenjohtajana 1985–1994.
Vuonna 1985 Tiensuu väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa arkkipiispa Edvard Bergenheimia koskevalla tutkimuksellaan. Hän toimi vuosina 1980–1985 kirkkohistorian assistenttina ja sen jälkeen määräaikaisissa tehtävissä apulaisprofessorina, professorina ja tutkijana. Vuonna 2003 hänet valittiin kirkkohistorian yliopistonlehtorin virkaan, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2012.
Tiensuu on toiminut muun muassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran hallituksessa varapuheenjohtajana ja Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksessa ja työvaliokunnassa. Hän oli Suomen kirkkohistoriallisen seuran hallituksen jäsen vuodet 1986–2006, joista puheenjohtaja vuodet 2000–2006. Hän on toiminut pitkään myös Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran hallituksessa.

Kirkolliset tehtävät

Tiensuu sai Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lehtorin oikeudet vuonna 1973. Hän toimi kirkolliskokouksen jäsenenä 1986–2003 ja ensimmäisenä varapuheenjohtajana 1996–2003. Hän on ollut jäsenenä myös Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliiton hallituksessa, Kirkon ulkoasiain neuvostossa ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen johtokunnassa.

Tunnustukset

Tiensuu on Suomen Kansanopistoyhdistyksen, Suomen kirkkohistoriallisen seuran ja Satakuntalaisen Osakunnan kunniajäsen. Hän sai Alfred Kordelinin Säätiön yleisen kansansivistyspalkinnon vuonna 1989 ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan Magister Bonus -palkinnon vuonna 1999. Kirkollisista ansioista hänelle myönnettiin vuonna 2010 Mikael Agricolan risti. Professorin arvonimen hän sai vuonna 2014.

Yksityiselämä

Tiensuu on avioliitossa HTM Jari Lampisen kanssa.
Barfleur

Barfleur [baʁflœʁ] on Ranskan kunta Normandian alueella Manchen departementissa. Englannin kanaalin rannalla, Cotentinin niemimaan koilliskulmassa sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 600. Sen pinta-ala on vain 60 hehtaaria, mikä tekee siitä Manchen departementin pienimmän kunnan. 
Kunta kuuluu departementissaan Val-de-Sairen kantoniin Cherbourg-Octevillen arrondissementissa.
Barfleur kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France.
Asemanpuisto

Asemanpuisto (ruots. Stationsskvären), virallisesti asemakaavan mukaan Rautatientori (ruots. Jernvägstorget, nykymuodossa Järnvägstorget) on yksi Turun puistoista. Vuonna 1895 valmistuneen puiston pinta-ala on 6 400 neliömetriä ja se sijaitsee nimensä mukaisesti Turun päärautatieaseman edustalla. Puistokorttelia ympäröivät kadut ovat Ratapihankatu, Humalistonkatu, Läntinen Pitkäkatu ja Käsityöläiskatu.
Turun Asemanpuisto sisältyy yhdessä päärautatieaseman alueen kanssa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Historiaa

Tivolikenttänä olleen alueen käyttö muuttui, kun Turkuun saatiin rautatie ja asemarakennus valmistui 1876. Aseman edusta kivettiin vuonna 1893. Jäljelle jääneen rakentamattoman osan rakentamisesta keskusteltiin kaupunginvaltuustoa myöten. Pohdinta koski lähinnä sitä, tehdäänkö puistosta junalle kiirehtivien ihmisten tarpeita paremmin palveleva läpikulkupuisto vai suunnitellaanko siitä promeneeraukseen soveltuva puisto mutkittelevine puistokäytävineen. Kaupunginpuutarhuri Oscar Rudolf Gauffin teki useita suunnitelmia ja niille kustannuslaskelmat. Valtuusto hyväksyi suunnitelman, jossa puiston kolmelle sivulle istutetaan puurivit ja puistokäytävät soveltuvat nopeaan läpikulkuun. Gauffinia pidetään ensimmäisenä varsinaisena Turun kaupunginpuutarhurina.
Puiston rakentaminen alkoi vuonna 1894 ja se valmistui seuraavana vuonna. Puistokäytävistä tehtiin kuitenkin kaarevat, mutta niitä on myöhemmissä uudistustöissä suoristettu. 
Puistossa on kuvanveistäjä Matti Hauptin suunnittelema ja vuonna 1950 Turun kaupungille lahjoitettu Aino-patsas ja patsaan yhteydessä vesiallas. Patsas paljastettiin 1951.

Puisto nykyään

Asemanpuisto kuuluu Turun edustusviheralueisiin ja se hoidetaan päivittäin. Lintujen ruokinta puistossa on aiheuttanut siisteysongelmia ja ruokinta on ollut kiellettyä jo pidemmän aikaa. Myös kaupunki on lopettanut jyväruokinnan. Ongelmana on ollut ihmisten linnuille tuoman ruuan määrä ja linnuille sopimaton, pilaantuva ruoka: silakkalaatikko ja koiranruoka eivät sovi linnuille kuten eivät myöskään esimerkiksi leivonnaiset, maksalaatikko ja rosolli. Kaikissa puistoissa ruokinta ei ole kielletty.

Puiston nimi

Asemanpuisto on asemakaavassa virallisesti tori nimeltään Rautatientori. Alue on kuitenkin käytännössä puisto ja siellä olevassa nimikyltissäkin lukee Asemanpuisto. Nimenmuutosta ehdotettiin 1940-luvulla, mutta aloite pääsi raukeamaan.
Swimming Jyväskylä

Swimming Jyväskylä on vuonna 2000 perustettu uimaseura. Seura toimii Jyvässeudulla neljässä eri uimahallissa. 
Swimming Jyväskylä tarjoaa erilaista toimintaa eri ikäryhmille uimaopetus-, harrastus- ja kilpauintipalveluiden muodossa. Pääpaino on kilpauinnissa ja lasten uimaopetuksessa sekä nuorten harrastustoiminnassa.
Seuran tavoitteena on edistää eri-ikäisten uimataitoa, ylläpitää ja kehittää harrastajien fyysistä kuntoa,
terveyttä sekä henkistä ja sosiaalista hyvinvointia sekä tukea nuorten kasvua ihmisenä ja tarjota liikunnallisia onnistumisen elämyksiä.
Laguuni

Laguuni on matala rannikkoallas, jonka erottaa syvemmästä merestä jono rantaviivan suuntaisia saaria. Sana laguuni on sukua venetsian sanalle laguna (latinan lacuna ’tyhjä tila’), joka viittaa nimenomaan Venetsiassa sijaitsevaan matalaan merivesialtaaseen, jota erottivat Adrianmerestä Lidon hiekkasärkät. 
Pohjois-Amerikan länsirannikolla, varsinkin Pohjois-Kaliforniassa, on useita laguuneita. Välimeren suurin laguuni on Mesolóngin laguuni Kreikassa.  
Laguunien matalissa rauhallisissa vesissä elää monia elämänmuotoja, kuten leviä, polttiaiseläimiä ja simpukoita. Itämerellä laguunia vastaavia muodostumia kutsutaan haffeiksi ja niitä on etenkin Puolan rannikolla.
Äänekosken Huima

Äänekosken Huima on vuonna 1904 perustettu äänekoskelainen urheiluseura. Seura tunnetaan erityisesti koripallojoukkueistaan niin miehissä kuin naisissakin. Miesten koripallojoukkue pelaa valtakunnallisessa 1B-divisioonassa. Seuran jalkapallojoukkue pelaa Keski- ja Itä-Suomen Seiskassa. Muita lajeja ovat muun muassa hiihto ja paini. Huima on Keski-Suomen vanhin urheiluseura. Vuonna 2006 seurassa oli 2 850 jäsentä, joista alle 19-vuotiaita oli 1 010.

Seuran alkuvuosikymmenet

Seura syntyi työväen urheilun yleisseuraksi paperiteollisuustaajamaan vuonna 1904. Seuran lippuun ommeltiin tunnus Eläköön urheilu. Kansalaissodan synnyttämässä kahtiajaossa Huima liittyi Työväen urheiluliittoon, jossa oli alkuvuosikymmeninä voimakasta poliittista kuohuntaa. Yhtenä huolenaiheena oli kärkipään urheilijoiden siirtyminen "porvariliittoon". Niinpä seuran vuosikertomuksessa 1924 korostettiin, että "Jokaisella seuran jäsenellä tulee olla velvollisuuden tunto seuraansa kohtaan. Jos ristiriitaisuus ja oman voiton pyynti jatkuu, kulkee seura auttamattomasti rappeutumista kohti." Seura osoittikin voimaansa esimerkiksi vahvalla panoksella TUL:n ensimmäisiin liittojuhliin 1927. Jäseniä seuralla oli noin 300 ja sen piiriin sisältyi monipuolisesti eri lajeja, varsinkin paini ja voimistelu. Vahvana TUL:n kilpaveljenä oli naapuriseura Suolahden Urho.

Sotien jälkeinen aika

Voima- ja kamppailulajit tulivat sotien jälkeen vahvasti mukaan seuran toimintaan, mutta samaan aikaan alkoi myös palloilun juurtuminen Äänekoskelle. Vuoden 1948 aikoihin oli sekä jalkapallossa että koripallossa vahva jaosto, mutta niiden läpimurto tapahtui vahvasti 1960-luvulla. TUL:laisuus ja TUL:n itsenäisyys oli myös vahvasti sotien jälkeisen ajan teemana, mutta paikallisen toisen seuran Äänekosken Urheilijoiden kanssa on tehty epävirallinen sopimus lajeihin keskittymisestä. Seuran keväinen kävely- ja hölkkätapahtuma on järjestetty 25 vuoden ajan 1980-luvun lopulta alkaen, ja sille on annettu nimi Huima patikka.