google/wiki40b huggingface dataset:
Michael Schilkin

Michael Schilkin (19. toukokuuta 1900 Trubino, Venäjä – 3. toukokuuta 1962 Helsinki) oli venäläissyntyinen keraamikko, joka työskenteli Arabian taideosastolla vuodesta 1935 alkaen kuolemaansa asti. Schilkin syntyi Trubinossa, mutta asui Torzokissa ja toimi räätälinkisällinä Pietarissa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Schilkin oli rautatieasemalla konttoristina Pietarissa (Petrogradissa). Vuonna 1921 hän oli erään paikallisen pursiseuran kanssa purjehtimassa Laatokalla. Vene joutui vahingossa Suomen puolelle, jossa rajavartiolaitos pidätti purjehtijat. Kuulustelujen jälkeen Schilkin muutti Mikkeliin jossa toimi renkinä maatalossa. Ollessaan töissä eräällä huvijahdilla hän pääsi Helsinkiin, jossa toimi kivenhakkaajana. Opiskeltuaan Helsingissä Taideteollisuuskoulussa hän teki Arabialla etenkin eläimiä kuvaavia pienoisveistoksia, joissa tavoitti taitavasti eläimen liikkeen ja tyypillisen asennon. Schilkin sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1937 Wäinö Aaltosen avulla.
Schilkin kokeili erilaisia värilasitteita ja materiaaleja. Hän käytti rohkeasti väriä ja teki veistoksia muun muassa šamotista ja kivitavarasta. Schilkin sai Arabialle tekemistään töistä kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Vuonna 1958 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Schilkin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Schilkinin suurikokoisia töitä ovat keramiikkalaatoista muodostuvat reliefit muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulun, Karjaan yhteiskoulun ja Arabian tehtaiden ulkoseinissä. Hänen teoksia ovat myös reliefit ja lasityöt Helsingfors Segelsällskapetin klubirakennukseen Liuskasaarelle. Teokset syntyivät yhteistyössä Björn Landströmin kanssa, jonka maalaukset koristavat saman rakennuksen sisätiloja.
Uskonto Nepalissa

Nepal on uskonnollisesti monimuotoinen valtio, jossa enemmistö väestöstä on hinduja. Maan kuningasta palvottiin pitkään hindujumala Vishnun ruumiillistumana, kunnes maasta tuli 2000-luvun ensi vuosikymmenen lopulla tasavalta, jossa lainsäädäntö takaa uskonnonvapauden. Sitä ennen Nepal oli maailman ainoa valtio, jossa hindulaisuus oli virallinen valtionuskonto. Nepalin sekulaarisuus varmistui myös vuonna 2015 hyväksytyn perustuslain myötä, jonka mukaan Nepal on sekulaarivaltio.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa selvisi, että 81,3 prosenttia Nepalin väestöstä oli hindulaisia, 9 % buddhalaisia, 4,4 % muslimeita, 3 % kiratisteja (paikallisen kansan etninen uskonto), 1,4 % kristittyjä ja 0,9 % muita uskontoja tai uskonnottomia.
Paikallisilla kansoilla on myös itsenäistä uskonnollista perinnettä. Esimerkiksi buddhalaiset newarit valitsevat kulttuurinsa mukaisesti kumarin eli pienen tytön, jota he kunnioittavat jumalattarena, kunnes tämä vuotaa verta. Kun kumari haavoittuu tai hänellä alkaa kuukautiset, tulee kumariksi valita uusi tyttö.

Buddhalaisuus

Buddha Siddhartha Gautama syntyi Lumbinissa, joka sijaitsee nykyisen Nepalin alueella. Alueelta on löytynyt maailman vanhin buddhalainen temppeli, joka on ajoitettu 500-luvulle ennen ajanlaskun alkua. Lumbini on tärkeimpiä Buddhan elämään liittyviä paikkoja ja merkittävä pyhiinvaelluspaikka.
Vuonna 2007 Nepalista löytyi luolasto, joka kätki sisäänsä runsaasti Buddhan elämää esittäviä kuvia.

Politiikka ja lainsäädäntö

Vuonna 2015 hyväksytyn perustuslakinsa mukaan Nepalissa ei ole virallista valtionuskontoa, mutta valtio pyrkii suojelemaan "muinaisista ajoista saakka harjoitettua uskontoa" ja käännyttäminen on kiellettyä. Perustuslaki myös tekee hindujen pyhästä eläimestä lehmästä maan kansalliseläimen. Perustuslaki on saanut kritiikkiä osakseen useilta ryhmiltä. Hindunationalistit ovat arvostelleet sitä, että hindulaisuus ei enää ole valtionuskonto. Kristityt uskovat käännyttämisen kieltävän lakipykälän olevan suunnattu heitä vastaan.
Nepal on pyrkinyt kieltämään vanhoja haitallisia uskonnollisia tapoja, kuten chhaupadi-nimellä tunnetun hindulaisen tavan eristää nainen kuukautisten ajaksi karjasuojaan. Tapa on johtanut useisiin kuolemiin, jotka ovat johtuneet käärmeenpuremista tai savunhengittämisestä. Tapa on ollut kielletty vuodesta 2005, mutta kiellon rikkomisesta alettiin rangaista vasta vuonna 2017. Toinen vastaava tapa on Gadhimai-jumalattarelle toimitetut veriuhrit, jotka lopetettiin vuonna 2015 eläinsuojeluaktivistien painostuksen vuoksi.
Nepalin hindunationalistien menestys politiikassa on ollut vähäistä. Nepalin merkittävimmällä hindunationalistisella puolueella Rastriya Prajatantra Partyllä on vain yksi paikka parlamentissa vuonna 2019.
Juan’ya Green

Pelaajaura

Green pelasi yliopistokoripalloa merkittävässä roolissa Niagaran ja Hofstran joukkueissa vuosina 2011–2013 ja 2014–2016. Viimeisellä yliopistokaudellaan hänet valittiin CAA-konferenssin vuoden pelaajaksi. Häntä ei varattu NBA:han vuoden 2016 varaustilaisuudessa, ja heinäkuussa 2016 hän siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan, Kreikan pääsarjajoukkue Kymisiin, jossa pelasi vain hetken.
Heinäkuussa 2017 Green siirtyi Suomen pääsarjaan Tampereen Pyrintöön.
Kesällä 2018 Green siirtyi Unkarin pääsarjaan Kecskeméti TE:hen.

Pelityyli ja ominaisuudet

Pyrinnön valmentaja Sami Toiviainen kuvaili Greeniä heinäkuussa 2017 luontaiseksi pelintekijäksi, joka korintekemisen lisäksi kykenee hyvin löytämään vapaita pelaajia ja toteuttamaan pick’n roll -tilanteita.
Ululointi

Ululointi on korkea, ujeltava kurkkuääni, jonka aikana kieltä liikutellaan nopeasti. Se on ilon tai muun vahvan tunteen ilmaus, jota käytetään etenkin Lähi-idässä, Afrikassa sekä Aasiassa Intian itäosiin saakka. Ululointia harjoittavat etupäässä naiset. Ululoinnista on mainintoja jo Herodotoksen ja Homeroksen teoksissa ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. sekä 2300-luvun eaa. Egyptin faaraoiden Unaksen ja Pepi I Meryren pyramidien hieroglyfeissä.
Piko: Nuoren sankarin päiväkirja

Vastaanotto

Albumi oli Ranskassa yleisö- ja arvostelumenestys. Se sai Angoulêmen sarjakuvafestivaaleilla Prix Essentiels -palkinnon. Bravon piirrosjälkeä on kiitetty hienostuneeksi ja selkeäksi. Hillitty väritys myötäilee tapahtuma-ajan henkeä. 
Lumo-sivuston Janne Suomisen mukaan albumi edustaa parasta eurooppalaista sarjakuvaa. 
Helsingin sanomien Heikki Jokisen mukaan kerronta on tarkkaa ja runsasta, monta lukukertaa kestävää. Keskisuomalaisen Jokke Saharinen totesi albumin olevan varauksetta suositeltava perinteisen sarjakuvan ystäville.
Pina Pellicer

Josefina Yolanda "Pina" Pellicer López de Llergo (3. huhtikuuta 1934 – 4. joulukuuta 1964) oli meksikolainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Marlon Brandon ohjaamassa elokuvassa Vihan riivaama (1961). Hänellä oli rooli myös Oscar-ehdokkaaksi asetetussa meksikolaisessa Macario-elokuvassa (1960). 
Pellicer ehti lyhyehkön elämänsä aikana esiintyä myös televisiossa. Hän teki itsemurhan Méxicossa 30-vuotiaana.
Tuomas Kauppi

Tuomas Jaakko Kauppi (s. 28. maaliskuuta 1977 Vaasa) on suomalainen jazzpianisti. Hän syntyi kanttoriperheen toiseksi lapseksi ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1996 Rauman Lyseon lukiosta. Musiikin kandidaatiksi Kauppi valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2010. 
Hän opiskeli aluksi klassista pianonsoittoa yksityisesti Jarmo Eerikäisen johdolla, jonka jälkeen jatkoi opintojaan Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa vuosina 1996–1997 sekä Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla. Hänen opettajiaan ovat olleet muun muassa Frank Carlberg, Jarmo Savolainen, Jukkis Uotila, Jim Beard sekä Phil Markowitz. Tuomas Kaupin tärkeitä pianistiesikuvia ovat muun muassa Oscar Peterson, Wynton Kelly, Bill Evans, George Shearing ja Benny Green. Pianistina Kauppi tunnetaan erityisesti tradition tuntemuksestaan ja vahvasta, svengaavasta rytmin käsittelystään.
Kaupin uran merkkipaaluja ovat olleet esiintymiset yhdysvaltalaisten Kevin Mahoganyn (April Jazz 2009) ja Benny Golsonin kanssa. Hän on esiintynyt myös Tallinnassa ja Luxemburgissa. Kauppi on julkaissut albumin Very Late yhdessä laulaja Kirsti Alhon kanssa saksalaiselle Laika Records -levymerkille. Syksyllä 2009 duo Kauppi & Alho esiintyi Saksassa basisti Wayne Dockeryn kanssa. Suomessa Kaupin pitkäaikainen soittokumppani on basisti Pekka Sarmanto.
Vuonna 2012 Kauppi oli mukana  The Great Helsinki Swing Big Band -kokoonpanon Ranskalaiset korot -levyllä, joka sisälsi  säveltäjä Erik Lindströmin musiikkia ja joka julkaistiin säveltäjän 90-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. 
Tuomas Kaupin isoisä on säveltäjä Sakari Mononen.
Hille Korhonen

Hille Kristiina Korhonen (s. 1961 Lohja) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on ollut Nokian Renkaiden toimitusjohtaja kesäkuusta 2017 lähtien. Aiemmin Korhonen oli Fiskarsin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtaja sekä johtoryhmän jäsen vuodesta 2008 ja Alkon toimitusjohtaja vuodesta 2013.
Koulutukseltaan Korhonen on diplomi-insinööri Tampereen teknillisestä korkeakoulusta ja tekniikan lisensiaatti Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli Outokumpu Copperilla logistiikan ja markkinoinnin kehittämistehtävissä 1993–1996, Nokialla logistiikan johtotehtävissä 1996–2003 ja Iittala-konsernin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtajana 2003–2008. Korhonen on Nokian Renkaiden hallituksen jäsen vuodesta 2006 ja istuu myös Kaupan liiton ja Ilmarisen hallituksissa. Maaliskuussa 2016 hän sai ensimmäistä kertaa Suomessa jaetun Women’s Board Awardin.
Vuonna 2018 Hille Korhonen promovoitiin Tampereen yliopiston Kunniatohtoriksi.
Korhonen on naimisissa DNA:n hallituksen puheenjohtaja Pertti Korhosen kanssa. Heidän uusperheessään on viisi lasta.
Hiromichi Tanaka

Hiromichi Tanaka (jap. 田中 弘道, Tanaka Hiromichi) (s. 7. tammikuuta 1962) on japanilainen videopelikehittäjä, joka on toiminut ohjaajana, tuottajana ja suunnittelijana. Hän työskentelee aiemmin Squarena tunnetulla Square Enixillä.
Squarella Tanaka aloitti työskentelyn PC-pelien parissa ja siirtyi seuraavaksi suunnittelemaan ensimmäiset kolme Final Fantasy -peliä Famicomille. Super Famicomille julkaistuja Seiken densetsu -pelejä kehittäessään hän suunnitteli pelisarjassa vaikuttaneen toiminnallisen taistelujärjestelmän. Tanaka oli myös johtavassa roolissa PlayStation 2:n ensimmäisen massiivimoninpelin, Final Fantasy XI:n, tuotannossa.
Duduk

Duduk (armeniaksi դուդուկ) on Kaukasukselta, erityisesti Armeniasta kotoisin oleva puupuhallin. Se muodostuu puuputkesta, jonka päähän on kiinnitetty saman tapainen kaksoisruokolehdykkä kuin esimerkiksi fagotissa.
Dudukin pehmeä sointi ja laaja dynamiikka on tehnyt siitä suositun soittimen eri musiikin lajeissa. Perinteisesti sitä on käytetty pienissä kokoonpanoissa, esimerkiksi duettona rummun kanssa lyyrisissä lauluissa ja tansseissa. Nykyisin sen käyttö on levinnyt myös suuriin ammattilaisorkestereihin ja klubeihin.
Fedayeen Saddam

Fedayeen Saddam (arab. فدائيي صدام‎, Fidā'iyyī Saddām) oli Saddam Husseinin ajan Irakin puolisotilaallinen järjestö.
Sen perusti vuonna 1995 ensimmäistä Persianlahden sotaa seuranneen kauppasaarron aikana Uday Hussein ja sitä koulutti kenraali Muzahim Sa'b Hassan. Siihen kuului noin 20 000 – 40 000 jäsentä, jotka olivat pääasiassa huonosti koulutettuja ja ilman raskaita aseita. Nimensä se sai jo 1950-luvulta lähtien Israelia vastaan taistelleilta palestiinalaisilta Fedayeen-taistelijoilta. Nimi tarkoittaa itsensä uhraamaan valmistautunutta.
Fedayeen Saddam oli pääasiassa turvallisuusjärjestö, joka katkoi kielet presidenttiä arvostelleilta ja katkoi päät prostituutiosta syytetyiltä naisia. Monet sen jäsenet oli värvätty kaikista köyhimmiltä alueilta. Uday käytti joukkoa omiin tarkoituksiinsa, mm. salakuljetukseen, mutta hän menetti sen komennon 1996 siirrettyään sille luvattomasti aseita tasavaltalaiskaartilta.
Vuoden 2003 Yhdysvaltain invaasion jälkeen, kun armeija ja tasavaltalaiskaarti romahtivat, juuri Fedayeen johti vastarintaa rintaman taakse jääneillä alueilla huoltokuljetuksia vastaan. Monet käyttivät siviilivaatteita. Virallisesti Fedayeen lakkasi olemasta Bagdadin valtauksen jälkeen tai viimeistään Saddamin vangitsemisen jälkeen, mutta sen jäsenten asema Irakin vastarinnassa on epäselvä.
Junsen

Alukset

Risteilijätehtäviin eli kaukotiedusteluun ja kauppamerenkulunhäirintään suunniteltujen sukellusveneiden suunnitelmat perustuivat Saksan keisarillisen laivaston sukellusveneestä U-142 saatuihin kokemuksiin. Japani sai Saksasta kuusi sukellusvenettä sotakorvauksina, joista he kopioivat U-125:n I-21-luokan miinasukellusveneiksi.
Papinsängyn kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Maalauskallio sijaitsee Juvan kirkosta 24 kilometriä lounaaseen Syysjärven Kokonlahden rannassa. Yksi veteen putoavista kallioseinämistä on kalliomaalauksen alustana. Kalliota kutsutaan Papinsängyksi ja maalaus sijaitsee vajaan metrin korkeudella vedenpinnan yläpuolella. Paikka on yksityisellä maalla. Maalausta voi katsella veneessä istuen tai talvella jäällä seisten.

Maalaus

Kivipinta on tummaa ja siitä erottuu selvästi yksi kuvio, joka on maalattu nykyään rusehtavana näkyvällä punamaalilla. Kuvio esittää ihmistä, joka on 62 senttimetriä pitkä. Vartalo on maalattu sormenpaksuisella vedolla, jonka yläpäähän on tehty pää pyörittämällä siihen pieni ympyrä. Toinen käsi ojentuu sivulle kyynärpää hieman kättä alempana ja jalka on aavistuksen haara-asennossa. Vasemman puolen käsi ja jalka puuttuvat vartalosta alkaen. Voi olla, ettei niitä ole maalattu alun perinkään, sillä niistä ei näy mitään jälkiä. Toisaalta, ne on voineet huuhtoutua poiskin, mutta mitään varmaa ei voi sanoa siitäkään. Ihminen on siten voitu kuvata sivusuunnasta, mikä ei ole suomalaisessa kalliomaalauksissa ihan tavatontakaan.
Belp

Sijainti

Belp sijaitsee Aarejoen länsirannalla vajaat kymmenen kilometriä Bernistä kaakkoon. Gürbejoki virtaa Belpin halki.

Liikenne

Bernin lentoasema (saks. Regionalflugplatz Bern-Belp) sijaitsee Belpin pohjoisosassa.
BLS:n rautatie Thunista Berniin kulkee Belpin kautta. Moottoritie A6 Bernistä Thuniin ja Spieziin kulkee Belpin itäpuolitse.
Joulukirkko

Joulukirkko on jouluna järjestettävä jumalanpalvelus, joita on useampia erilaisia. Jouluaattona käydään kuuntelemassa kirkossa jouluevankeliumi. Aaton ja joulupäivän välisenä yönä järjestetään jouluyön messu ja varsinainen juhlakirkko on varhain joulupäivän aamulla. Myös monissa kouluissa ohjelmaan kuuluu joulukirkko.

Suomessa

Suomessa luterilaisen kirkkovuoden pyhistä jouluaatto on suosituin ja monille joulukirkko on ainoa vuoden aikana vierailtava jumalanpalvelus. Kirkossa käynti on kuitenkin vähentynyt. Joulukirkkojen kävijämäärä laski Suomessa 2000-luvun alusta kymmenessä vuodessa 28 prosenttia. Suomessa kehitys on menossa samaan suuntaan kuin läntisessä maailmassa ja Ruotsissa sama ilmiö on alkanut näkyä jo aiemmin ja voimakkaammin.
Julian Weber

Julian Weber (s. 29. elokuuta 1994 Mainz) on saksalainen keihäänheittäjä. 190 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Weber edustaa USC Mainzia. Hänen valmentajanaan toimii Stephan Kallenberg.
Weber saavutti kultaa vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista Rietistä. Hän sijoittui vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa yhdeksänneksi heitettyään tuloksen 81,36. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 81,26. Hänen ennätyksensä on syyskuussa 2016 Berliinissä heitetty 88,29.
Joanna Kuvaja

Joanna Kuvaja (o.s. Väre, s. 5. lokakuuta 1984) on suomalainen televisiojuontaja, joka valittiin Miss Suomen II perintöprinsessaksi vuonna 2007. Hän on kotoisin Mikkelistä. Kuvaja on työskennellyt hevostenhoitajana ja on asunut Italiassa, Rooman lähettyvillä vuodet 2003–2006. Kuvaja on ollut vuoden 2012 alusta Ylen raviohjelmien juontaja.
Ennen Roomaan muuttoaan Kuvaja harrasti yleisurheilua. Hän voitti kolme SM-mitalia nuorten sarjoissa aitajuoksuviestissä ja 4×100 metrin viestissä. Kuvaja edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Miss Suomi -kilpailun aikana Kuvaja oli 22-vuotias, 169 senttiä pitkä, 55-kiloinen ja hänen niin sanotut strategiset mittansa (rinnan-, vyötärön- ja lantionympärys senteissä) olivat 87–65–91. Hänen painoindeksinsä oli 19,3.
Kuvaja oli vuonna 2007 toisena juontajana MTV3-kanavan 15-osaisessa Ratsailla ja rattailla -televisio-ohjelmassa. Tätä nykyä hän juontaa lauantain Toto75-ravien koostelähetystä, Ravisuora-ohjelmaa Yle TV1-kanavalle. lisäksi toimii MTV3-kanavalla esittävän Teknavi-nimisen autoihin ja teknologiaan keskittyvän ohjelman juontajana sekä yhdessä Ilkka Uusivuoren kanssa 2018 MTV3-kanavalla esitetyn Fort Boyard -seikkailuohjelman juontajana.
Joanna Kuvaja on avioliitossa malli Kalle Kuvajan kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Suomusjärven kirkonkylä

Suomusjärven kirkonkylä on kylä Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa. Siitä tuli kirkonkylä 1700-luvun alussa. Kylän hautausmaa, kirkko, lainamakasiini ja Ylhäisten talonpoikaistalo muodostavat valtakunnallisesti arvokkaan rakennetun kulttuuriympäristön. Kirkonkylä on samannimisen järven tuntumassa noin viiden kilometrin päässä Suomusjärven nykyisestä keskustasta Kitulasta.

Historia

Suomusjärven kylän vakituinen asutus muodostui 1300-luvun jälkeen. Vanhin tunnettu maininta kylästä on vuodelta 1532, jolloin se kuului Kiskon pitäjään. Vuoden 1540 maakirjan mukaan kylässä oli kolme tilaa: Alhainen, Ylhäinen ja Knaapi. Suomusjärven kappeli perustettiin 1678. Liikenteellisesti keskeisellä paikalla sijainneesta Suomusjärvestä tuli kirkonkylä 1700-luvun alussa. Kirkko valmistui uudelle paikalle 1708. Tapuli valmistui 1751. Nykyisen kirkon rakensi pitäjänpuuseppä Isak Lindström ja kirkko valmistui Ylhäisten tilalta lunastetulle maalle 1850. Suomusjärvi sai itsenäisen seurakunnan aseman 1903.
Kurosivo

Kurosivo (myös nimillä Kuroshio ja Kurošivo) on lämmin merivirta Japanin edustalla Tyynessämeressä. Se on pohjoisen päiväntasaajavirran jatke ja virtaa Filippiinien koillispuolelta Filippiinienmereltä Taiwanin ohi Japanin etelärannikolle ja siellä Yokohaman kohdalla kääntyy itään. Osa virrasta haarautuu Koreansalmen kautta Japaninmereen. Muuten virta jatkaa länteen epämääräisenä Pohjois-Amerikan rannikolle. Sillä on samantapainen lämmittävä vaikutus kuin Golfvirralla. Kurosivo on hyvin suolainen merivirta. Sen nopeus on n. 0,5 – 2,5 metriä sekunnissa. Harvinaisemmissa tapauksissa Kurosivon virtausreitti voi muuttua esimerkiksi kaareutumisen (w:tä muistuttavan reitin) seurauksena, jolloin perinteisen virtauksen ohessa voi esiintyä lämpimiä tai kylmiä vastavirtauksia, jotka vaikuttavat säähän, aallokkoon sekä rannikkovesistöjen kalakantoihin.
Niittylammi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lampi ja sen ympäristö kuuluu Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumaan. Lampi on ilmeisesti syntynyt jäätikköjoen vesien purkautumisalueen keskellä olevaan alankoon. Lammen lähiympäristöä reunustaa muutamassa suunnassa tasalakisten deltamuodostumien jyrkät rinteet . Sen rantaviivan pituus on 350 metriä ja sen rannat ovat suota. Vaikka suo on ojitettu, saa lampi vetensä pääosin pohjavedestä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,7 metriä mpy. Lammella ei ole tulo- tai laskuojia. Siihen on johdettu vain oman suon kuivatusojia.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa ”Suo lampi”. Nykyinen nimitys viittaa niittyjen raivaamiseen, mutta tässä kartassa ei ole merkkejä ihmistoiminnasta. Vuoden 1961 peruskartassa oli jo merkitty metsässä kulkeva tie, joka johti Mustalammille ja ohitti Niittylammin läheltä. Tieltä tulee suolle kärrypolku.
Vilnan verilöyly

Vilnan verilöyly on tapahtuma 13. tammikuuta 1991, jolloin Liettuaan aiemmin saapuneet neuvostojoukot kävivät Vilnassa rauhanomaiseen mielenosoitukseen kokoontuneiden aseettomien kaupunkilaisten kimppuun Vilnan televisiotornin luona. Panssarivaunun alle jäi useita sen etenemistä estämään tulleita ihmisiä, ja yksi heistä kuoli. Lisäksi neuvostosotilaat ampuivat kaksitoista muuta. Yksi kuoli sydänkohtaukseen, ja satoja ihmisiä loukkaantui. Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov puolusti hyökkääjiä, mikä herätti hämmästystä muualla maailmassa, sillä häntä oli pidetty uudistusmielisenä.
Tapahtuma sai runsaasti huomiota kaikissa Baltian maissa ja vauhditti niiden itsenäistymistä.
Drum and bass

Jungle-musiikki, alkuperät

Drum and bass kehittyi Englannissa 1990-luvulla jungle-musiikin alatyyppinä. Se on yksi rytmisesti monimutkaisimmista tanssimusiikin muodoista, ja sisältää nopeatahtisia polyrytmejä ja rikkobiittejä (engl. breakbeat). Usein se on kokonaan instrumentaalista, jolloin musiikki koostuu vain nopeista rumpukoneista ja matalasta bassosta. Junglessa on enemmän reggae-, dub- ja R’n’B-vaikutteita kuin yleensä hardcoressa – siksi jotkin kriitikot väittivät, että musiikki oli mustien teknomuusikoiden ääni. Tanssimusiikin genreille tyypillisesti jungle on pääasiassa ”12-tuumainen” genre, joka on tehty pienelle ja omistautuneelle yleisölle, vaikka Goldie ja hänen vuoden 1995 debyyttialbuminsa Timeless ennustivat yleisempää viehätystä musiikkia kohtaan. Myös 4 Heron Two Pages -albumi keräsi jonkin verran valtavirran suosiota. 
Roni Size voitti vuonna 1997 Mercury Music Prizen tuplalevyllään New Forms.
Tuhannet artistit alkoivat sekoittaa rikkobiittejä ja vaikutteita muun muassa jazzista, elokuvamusiikista, ambientista ja trip-hopista. Näin on saatu syntymään monia drum and bassin alagenrejä, kuten jazzahtava liquid funk, scifi-elokuvista vaikutteita saanut synkkä neurofunk, vanhan ajan darkcore-junglesta kehittynyt darkstep sekä trip-hopista ja ambientista vaikutteensa ottanut atmosfäärinen drum and bass (atmospheric drum and bass), jossa on hyvin kevyt ja leijuva äänimaisema. Edellä mainituista genreistä suomalaisia esimerkkejä ovat muun muassa Jontey (liquid funk), Taajuus (darkstep) sekä kansainvälisestikin mainetta saaneet Fanu (jungle), Muffler (drum and bass), Physics (drum and bass) Contour (liquid funk), L.A.O.S (drum and bass / jungle / powerpop), Kaleb (drum and bass) ja Resound (drum and bass). Elektronisen musiikin genrejen tapaan drum and bassilla on useita alagenrejä, joista suurimman osan rajat ovat häilyviä. Monet drum and bass -kappaleet voivatkin sisältää elementtejä monista eri tyylisuunnista.

Suosio ja näkyvyys

Drum and bass on saanut suosiota etenkin internet-pohjaisissa musiikki- ja toistopalveluissa. YouTuben kaltaiset videopalvelut ja muusiikkikeskeiset sosiaaliset verkostot kuten SoundCloud ovat muodostuneet tärkeiksi jakelu- ja mainoskanaviksi drum and bass -artisteille. Myös podcastit ja vapaaehtoisvoimin toimivat internet-radiokanavat ovat merkittäviä jakelutapoja.
Kekonokkakutoja

Levinneisyys

Kekonokkakutojaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.