google/wiki40b huggingface dataset:
Biologian historia

Taksonominen tutkimus

Sanan biologia (oppi elämän tutkimuksesta) otti 1800-luvun alussa käyttöön ranskalainen Jean Lamarck. Jo tätä ennen oli ruotsalainen Carl von Linné luonut pohjan taksonomialle ja hän pyrki nimeämään eliölajit kaksiosaisilla tieteellisillä nimillä ja suurelta osalta myös toteutti kasvien, eläinten ja kivien taksonomian, vaikka tuolloin ei vielä tunnettu evoluutioteoriaa eikä eliölajien keskinäisiä sukulaissuhteita.

Solubiologia

Solu on monella tavoin keskeinen biologian tutkimuskohde. Solukalvot tunnettiin 1600-luvulta lähtien, kun mikroskooppi tuli tutkijoiden käyttöön. Solun toiminta ja merkitys opittiin ymmärtämään kuitenkin vasta 1800-luvulla. Menetelmien kehittyminen mahdollisti soluopin eli sytologian ja solufysiologian synnyn. Baltiansaksalainen Karl Ernst von Baer selitti vuonna 1827 nisäkkään munasolun toiminnan hedelmöittymisessä.

Evoluutioteoria

Charles Darwin sai osittain sattumalta 1830-luvun alussa kutsun osallistua Britannian laivaston tutkimusalus HMS Beaglen monivuotiselle tutkimusretkelle. Vuosina 1831–1836 tehty matka oli biologian historian käännekohta. Darwin ei kuitenkaan keksinyt evoluutioteoriaa matkan aikana, vaan evoluution käsite oli tuolloin jo vuosikymmeniä vanha. Jean Lamarck esitti ajatuksen vuonna 1809. Hänen ajattelussaan oli kuitenkin virhe, sillä se sisälsi hankittujenkin ominaisuuksien periytymisen. Dawin alkoi hahmotella ideaa vuonna 1842, mutta unohti sen luonnosvaiheessa kymmeneksi vuodeksi. Kun hän vuonna 1858 sai luettavakseen Alfred Russel Wallacen samansuuntaisen teoksen, hän heräsi esittelemään omansa. Darwinin teoria julkistettiin 1. heinäkuuta 1858 ja teos Lajien synty marraskuussa 1859. Yksi 1900-luvun evoluutioteoreetikko on amerikkalainen Robert Trivers.

Molekyylibiologia

Solubiologia pystyi mikroskooppien kehittyessä tunkeutumaan solunsisäiseen elämään. Perintötekijöiden siirtyminen sukupolvelta toiselle pystyttiin selittämään 1800-luvun lopulla ilman kromosomien tuntemusta. Kromosomit kuitenkin havaittiin vuonna 1888. Banaanikärpästen risteytyskokeilla saatettiin tuottaa kärpäsiin halutunlaisia mutaatioita. Lopullinen alan läpimurto oli kuitenkin geenien ja niiden rakennusaineena toimivan DNA:n toiminnan selvittäminen. Tiedettiin, että jokin kromosomeihin liittyvä ilmiö ohjasi solujen kopioitumista. Asiaa tutkinut Nobel-palkittu Linus Pauling erehtyi kuvaamaan DNA:n rakenteen kolmikierteiseksi, eikä onnistunut tutkimuksissaan. Sen sijaan läpimurron teki Britanniassa työskennellyt tutkijanelikko Maurice Wilkins, Rosalind Franklin, Francis Crick ja James Watson. Kolmikierteisen sijasta DNA olikin kaksikierteinen. Asiaa koskeva selvitys julkaistiin Nature-lehdessä 25. huhtikuuta 1953. Siinä esitetty teoria oli rohkea, eikä sen kaikkia osia voitu osoittaa todeksi. Silti se vähitellen “muuttui kohtalaisen oikeasta todennäköisesti oikeaksi - - ja edelleen lähes varmasti oikeaksi.” Molekyylibiologiasta muodostui oma tieteenhaaransa.
Glysiini

Fysiologinen merkitys

Glysiini on keskushermoston rajoittava eli inhibitorinen hermovälittäjäaine erityisesti selkäytimessä. Kun glysiinireseptorit aktivoituvat, kloori-ionit virtaavat hermosoluun, jolloin solu hyperpolarisoituu ja aktiopotentiaalin synty vaikeutuu. Lihaskouristuksia aiheuttava strykniini toimii estämällä näiden glysiinireseptorien toiminnan. Glysiini on myös glutamiinihapon ko-agonisti NMDA-reseptoreiden aktivoinnissa.
Glysiini ei ole välttämätön aminohappo eli elimistö pystyy valmistamaan sitä muista molekyyleistä.
Hyökkäys Glasgow’n kansainväliselle lentoasemalle 2007

Silminnäkijälausuntoja

Silminnäkijä Scott Leesonin mukaan vihreä Jeep kiiti kohti pääterminaalia paikallista aikaa pian kolmen jälkeen iltapäivällä. Terminaalin sisäänkäynnin edessä olevat turvatolpat estivät auton päätymisen vauhdilla sisälle terminaaliin, mutta niistä kimmonnut auton keula hajotti lasiovet. Jos kuljettaja olisi kyennyt ajamaan sisälle terminaaliin, hän olisi varmasti surmannut satoja, totesi Leeson. Poliisin mukaan ajoneuvon matka päättyi aivan lähtöselvitystiskien eteen, jossa matkustajia oli jonottamassa tusinoittain.
Toinen silminnäkijä, Lynsey McBean, kertoi että kuljettaja yritti päästä irti auton jumiuduttua. Tämän jälkeen yksi henkilö otti muovisen bensakanisterin, kaatoi siitä ainetta auton alle ja sytytti sen.

Poliisin lausunto heti tapahtuman jälkeen

Strathclyden poliisin edustajan, Lisa O'Neilin mukaan kaksi epäiltyä pidätettiin. Toinen heistä kuljetettiin sairaalaan, ja hänen tilansa arvioitiin kriittiseksi. Poliisin alustavan arvion mukaan palaneen auton sisältä olisi voinut löytyä vielä kolmas henkilö. Poliisipäällikkö, konstaapeli Willie Rae kertoi, että sairaalaan toimitetulta epäillyltä oli löytynyt epäilyttävä laite, joka vietiin muualle tutkittavaksi. Laitteesta ei annettu yksityiskohtaisia tietoja, mutta brittiviranomaiset kertoivat todisteiden viitanneen hyökkäyksen olleen todennäköisesti suunniteltu itsemurhaiskuksi.
Silminnäkijät arvioivat poliisin pidättämien kuljettajan ja matkustajan olevan Aasian eteläosista.

Tapahtuma yhdistettiin tuoreeltaan Lontoon autopommeihin

Konstaapeli Raen mukaan poliisi uskoi heti alkuvaiheessa, että tapahtuma on yhteydessä Lontoon keskustasta noin vuorokautta aiemmin löydettyyn kahteen autopommiin. Hänen mukaansa tapahtumien välillä oli selkeitä yhteisiä piirteitä ja tapaus tulkittiin terrorismiksi. Nimetön turvallisuusviranomainen kertoi, että tapauksissa käytetyt metodit olivat samanlaisia, sillä kaikissa kolmessa ajoneuvossa oli kuormana palavaa materiaalia.

Reaktiot

Noin 2 500 henkilöä evakuoitiin lentokentältä, jossa kaikki lentotoiminta keskeytettiin. Poliisin mukaan myös Liverpoolin lentokenttä ja Edinburghia ympäröivät tiet suljettiin. Lentokentällä oli tapahtuman aikaan erityisen paljon matkustajia, koska Glasgow'n koululaisilla oli kesäloman ensimmäinen päivä.
Tapahtumien johdosta Yhdistynyt kuningaskunta nosti terrorihälytystilansa kriittiseksi, joka on korkein mahdollinen tila. Kriittisessä tilassa hyökkäyksiä oletetaan tapahtuvan aivan lähiaikoina. Turvatoimia kiristettiin erityisesti lentokentillä. Myös Yhdysvaltain hallinto nosti turvatoimien tasoa joiltakin osin.

Lontoon ja Glasgow'n tapahtumiin liittyen pidätyksiä tehtiin muualla Englannissa

Scotland Yardin 1. heinäkuuta aamuyöllä julkistaman tiedon mukaan myöhään tapahtumailtana poliisi oli pidättänyt Pohjois-Englannin Cheshiressä kaksi muuta epäiltyä liittyen Lontoon ja Glasgow'n tapahtumiin.
Ivan Novoseltsev

Seuraura

Novoseltsev on Krylja Sovetovin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen pääsarjaottelunsa 16-vuotiaana Kansainvälisessä liigassa kaudella 1995–1996. Kaudella 1996–1997 Novoseltsev pelasi vanhan liigan tilalle perustetussa Superliigassa 30 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua ja sai niissä kolme syöttöpistettä. Florida Panthers varasi hänet neljännellä kierroksella 95. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 1997. Novoseltsevin varasi samana kesänä myös OHL-joukkue Sarnia Sting kuudentena pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi Sarniaan kaudeksi 1997–1998, jonka aikana Novoseltsev teki runkosarjassa 48 tehopistettä ja 26 maalia ja oli Sarnian kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 1998–1999 hän oli pisteillä 57+39=96 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Peter Sarnon jälkeen. Koko OHL:n maalipörssissä Novoseltsevin edellä oli vain Plymouth Whalersin Harold Druken. Pistepörssissä hän sijoittui kymmenenneksi. Novoseltsev valittiin kauden päätteeksi OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja CHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Novoseltsev siirtyi kaudeksi 1999–2000 Florida Panthersin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudesta Floridan farmijoukkueessa Louisville Panthersissa, AHL:ssä ja pelasi NHL:ssä 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Kaudella 2000–2001 Novoseltsev edusti Panthersia 38 NHL:n runkosarjaottelussa tehopistein 3+6=9. Kausi 2001–2002 oli Novoseltseville ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Hän teki 70 runkosarjaottelussa liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 13+16=29. Elokuussa 2002 Novoseltsev teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa. Syyskuussa 2003 hänen sopimustaan jatkettiin vuodella. Joulukuussa Florida myi Novoseltsevin Phoenix Coyotesiin. Hänen loppukautensa meni kuitenkin pilalle tammikuussa 2004 tulleen aivotärähdyksen vuoksi.
Novoseltsev palasi kaudeksi 2004–2005 Venäjälle Lada Toljattiin NHL:n työsulun vuoksi. Hän siirtyi kesken kauden Spartak Moskovaan. Kaudella 2005–2006 Novoseltsev pelasi Venäjällä sarjatasoa alempana Vysšaja Ligassa kasvattajaseurassaan Krylja Sovetovissa. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi neljä ottelua AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa, kunnes siirtyi Venäjän Superliiga-joukkue Amur Habarovskiin. Kesken kauden 2007–2008 hän vaihtoi sieltä Traktor Tšeljabinskiin. Novoseltsev teki Venäjän pääsarjan yhden kauden piste-ennätyksensä kaudella 2007–2008, yhteensä 44 runkosarjaottelussa pisteet 3+6=9.
Novoseltsev aloitti kauden 2008–2009 kasvattajaseurassaan Krylja Sovetovissa, Vysšaja Ligassa, mutta siirtyi kesken kauden pelaamaan KHL:n Himik Voskrensenskiin. Kaudella 2009–2010 hän jatkoi joukkueessa sarjatasoa alempana Vysšaja Ligassa Himikin talousvaikeuksien vuoksi. Novoseltsev lopetti pelaajauransa kevääseen 2010.

Maajoukkueura

Novoseltsev pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997 ja edusti Venäjää aikuisten MM-kilpailuissa vuonna 2003.

Muuta

Novoseltsevin sisarenpoika on jääkiekkoilija Vladislav Namestnikov.
Ned McWherter

Ned Ray McWherter (15. lokakuuta 1930 – 4. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Tennesseen osavaltion 46. kuvernöörinä vuosina 1987–1995. Ennen sitä hän oli ollut Tennesseen edustajainhuoneen puhemiehen toimessa.
McWherterillä oli kaksi lasta.
Bagurumba

Bagurumba on kansantanssi Assamin osavaltiosta, Intiasta. Vain tyttöjen esittämässä viehättävässä tanssissa liikutaan hitaasti muodostelmissa levitetyin käsin. Tytöt ovat pukeutuneina perinteisiin värikkäisiin Bodo-heimon pukuihin. Tanssia säestetään Bodojen perinteisillä soittimilla. Tätä tanssia voi nähdä Bodojen asuinalueilla: Kokrajharissa, Bongaigaonissa, Nalbarissa, Darrangissa ja Sonitpurissa.
Anders Kramer

Anders Kramer (14. lokakuuta 1874 Turku – 13. maaliskuuta 1952) oli suomalainen teollisuusjohtaja. Kramer valmistui insinööriksi Helsingin Polyteknillisestä opistosta 1896 ja jatkoi opintojaan Saksassa. Tämän jälkeen hän työskenteli eri tehtävissä Suomessa ja Ruotsissa. Vuodesta 1906 hän työskenteli Suomen Teollisuudenharjoittajain Keskinäisen Paloapuyhdistyksen tarkastajana.
Karhula Oy oli perustettu 1888. Siihen kuului saha, lasitehdas, konepaja ja puuhiomo. Vuonna 1915 yhtiö myytiin A. Ahlström Osakeyhtiölle, joka antoi sen jatkaa erillisenä yhtiönä. Ahlströmiä kiinnostivat ensisijaisesti puunjalostus, mutta myös konepaja. Näillä aloilla Karhulasta tuli maan johtavia teollisuuslaitoksia, Kramerista tuli vuonna 1916 sen toimitusjohtaja, joka oli keskeisesti mukana toimialojen kehittämisessä. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1941. Ensimmäinen maailmansota toi konepajalle paljon tilauksia, mutta muuten sota vaikeutti teollisuuslaitosten toimintaa.
Karhula Oy:ssä aloitettiin 1920-luvulla laaja suunnittelu- ja saneerausohjelma, jonka tavoitteena oli jalostusasteen nostaminen. Erityisesti kehitettiin puunjalostuskoneiden ja paperiteollisuuden koneiden valmistamista. Karhulan saha lopetettiin 1923 osana Ahlströmin saneerausohjelmaa.
Yleismaailmallinen lamakausi 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa vaikutti myös Karhulan tehtaiden toimintaan. Samaan aikaan Ahlströmin johdossa tapahtui sukupolven vaihdos, joka näkyi Karhulassakin. Erityisesti kehitettiin kartonkiteollisuutta. Vanha Korkeakosken hiomo oli jo 1920-luvun puolivälissä muutettu kartonkitehtaaksi.
Ahlström oli Karhulan lasitehtaan lisäksi ostanut Iittalan lasitehtaan 1917, mutta lasiteollisuus eli hiljaiseloa 1920-luvulla. Karhulan ja Riihimäen lasitehtaat ryhtyivät yhteistoimintaan ja määräsivät yhteistyön suunnan, johon pienemmät tehtaat joutuivat suostumaan. Kieltolain päättyminen 1932 vireytti lasiteollisuutta. Vuonna 1935 ruvettiin toteuttamaan uudistusta, jonka tavoitteena oli automatisoida Karhulan lasitehdas ja siirtää käsityötuotanto Iittalaan. Toteutus keskeytyi sodan ajaksi ja jatkui vasta 1940-luvun lopulla Kramerin ollessa jo eläkkeellä.
Kramer toimi vuonna 1907 perustetun Kulosaaren huvilakaupunkiyhtiön sivutoimisena isännöitsijänä ja toimitusjohtajana 1915–1929, jolloin rakennustoiminta oli laajimmillaan Kulosaaressa ja sen itäpuolella. Hänellä oli teknistä asiantuntemusta ja laajat yhteiskuntasuhteet, jotka edistivät huvilakaupungin rakentamista ja rahoitusta. Hän toimi myös pari vuotta Kulosaaren raitiotieyhtiön toimitusjohtajana. Hän ei kuitenkaan koskaan asunut Kulosaaressa.
Kramerille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1932. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Casola Valsenio

Historiaa

Kuntaa halkovien Santerno- ja Seniojokien välissä kohoaa 715 metriä korkea Monte Battaglia, joka on ollut linnoitettu keskiajalta saakka. Se sijaitsee strategisesti tärkeässä paikassa ja on ollut monen taistelun tapahtumapaikkana. Viimeisimmät suuret taistelut käytiin siellä toisessa maailmansodassa.

Nähtävyyksiä

Casola Valseniossa sijaitsee vuonna 1975 perustettu kasvitieteellinen puutarha Giardino delle Erbe "Augusto Rinaldi Ceroni". Perustajansa mukaan nimetyssä puutarhassa on 450 erilaista lääke- ja maustekasvia.
Le roi soleil (musikaali)

Le roi soleil eli Aurinkokuningas on ranskalainen musikaalikomedia, jonka tuottivat Deve Attia ja Albert Cohen, ohjaus ja koreografia oli Kamel Ouilin tekemä.
Musikaali kertoo Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n eli Aurinkokuninkaan rakkauselämästä. Se ensiesitys oli 22. syyskuuta 2005 Pariisin Palais des Sportissa ja viimeinen 8. heinäkuuta 2007 Palais omnisports de Paris-Bercyssä. Esityksiä oli kaksi esityskautta, ja lisäksi musikaalia esitettiin kiertueilla Ranskassa, Belgiassa ja Sveitsissä. Se on myös taltioitu livelähetyksestä.
Yleinen lineaarinen ryhmä

Kääntyvyys ja determinantit

Voidaan osoittaa, että kunnan K neliömatriisi A on kääntyvä jos ja vain jos sillä on ei-nolla determinantti (det A ≠ 0). Ryhmän GL(n,K) vaihtoehtoinen määritelmä on siis, että se on sellaisten matriisien joukko (kertolaskulla varustettuna), joiden determinantti on eri kuin nolla. Yleisemin, jos matriisialkiot ovat vaihdannaisessa renkaassa R, matriisi on kääntyvä jos ja vain jos sen determinantti on renkaan R yksikkö eli alkio jolla on käänteisalkio kertolaskun suhteen.
Willis Carrier

Willis Haviland Carrier (26. marraskuuta 1876 – 7. lokakuuta 1950)) oli Yhdysvaltalainen insinööri, joka tunnetaan ilmastoinnin kehittäjänä. Carrierin ilmastointikoneiden merkitys oli suuri Yhdysvalloissa, koska se mahdollisti Yhdysvaltojen "aurinkovyöhykkeen" avautumisen pohjoisista osavaltioista muuttaville ihmisille ja taloudelliselle kasvulle.

Varhainen elämä ja koulutus

Carrier syntyi Angolassa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat Duane Williams Carrier (1836-1908) ja Elisabet R. Havilland (1845-1888). Äiti kuoli pojan ollessa 11-vuotias. Willis Carrier opiskeli insinööriksi Cornellin yliopistossa valmistuen 1901.
Veratriini

Veratriini on meksikonsabadillan (ent. rohtosabadilla; tieteellinen nimi: Schoenocaulon officinale) siemenistä saatavaa erittäin myrkyllistä alkaloidiseosta. Siitä tehtyä valmistetta sabadillaetikkaa on aiemmin käytetty esimerkiksi täiden hävittämiseen.
Veratriini koostuu muun muassa kevadiinista (C₃₂H₄₉NO₉, CAS-numero 62-59-9) ja veratridiinistä (C₃₆H₅₁NO₁₁,CAS-numero on 71-62-5)
Colin Higgins

Colin Higgins (28. heinäkuuta 1941 – 5. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän syntyi Uuden-Kaledonian pääkaupungissa Noumeassa australialaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle.
Higgins jätti opintonsa Stanfordin yliopistossa alun perin kesken, mutta palasi myöhemmin ja valmistui vuonna 1967. Hän jatkoi Kalifornian yliopistoon Los Angelesiin. Hän oli vuonna 1979 ehdolla Golden Globen ja vuonna 1987 Emmy-palkinnon saajaksi.
Higgins tunnetaan muun muassa elokuvista Harold ja Maude (käsikirjoitus, 1971) ja Yhdeksästä viiteen (ohjaus, 1980). Hän kuoli AIDS:in komplikaatioihin 47-vuotiaana Beverly Hillsissä, Kaliforniassa.
Pecorino sardo

Pecorino sardo on sardinialainen Brabei Sarda -lampaan kokomaidosta valmistettu juusto. Pecorino sardolla on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) vuodesta 1996 lähtien.

Pecorino sardon kypsyysasteet

Juustoa tuotetaan myyntiin kahta eri kypsyysastetta: nuorempaa pecorino sardo dolcea ja vanhempaa pecorino sardo maturoa.

Pecorino sardo dolce

Pecorino sardo dolcea kypsytetään 20–60 päivää. Se valmistetaan pienempään muottiin kuin maturo. Valmis juusto painaa 1,0–2,3 kg. Juustomassa on valkeaa, joustavaa ja kiinteää. Kuori on ohut ja sileä, väriltään valkoinen tai oljenkeltainen. Juusto on maukasta pastassa.

Pecorino sardo maturo

Pecorino sardo maturoa kypsytetään jopa vuosi. Se valmistetaan isompaan muottiin kuin dolce. Valmis juusto painaa 1,7–4,0 kg. Juustomassa on kovaa ja jossain määrin rakeista. Maku on dolcea voimakkaampi ja mausteinen mutta pehmeä. Kuori muuttuu paksummaksi ja ruskeammaksi juuston kypsyessä. Pitkään kypsyttyään pecorino sardosta tulee riittävän kova raastettavaksi, mutta se soveltuu myös hyvin sellaisenaan syötäväksi. Pecorino sardo maturo voidaan savustaa kevyesti.
Oulun keskustaajama

Oulun keskustaajama on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin taajama ja kaupunkialue. Taajama sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa ja Oulun seutukunnassa. Oulun keskustaajaman väkiluku on 198 358 asukasta, ja sen maapinta-ala on 199,05 km², joten taajaman väestötiheys on 996,5 as./km². Taajamassa rakennusten välinen välimatka saa olla korkeintaan 200 m.
Peine forte et dure

Peine forte et dure (ranskaa, suom. "vahva ja ankara rangaistus") oli Englannin laissa aina 1700-luvulle asti säädetty rangaistusmenetelmä. Rangaistukseen kuului aluksi syytetyn vangitseminen ja näännyttäminen siihen asti, että tämä suostuisi joko myöntämään tai kiistämään tekemänsä rikoksen. Myöhemmin rangaistukseen liitettiin myös suurten painojen latominen syytetyn kehon päälle, mikä lopulta johti syytetyn musertumiseen kuoliaaksi.

Englannissa

Englannissa peine forte et dure on ollut käytössä jo ainakin 1200-luvulla, sillä se mainitaan vuodelta 1275 peräisin olevassa Westminsterin laissa. Westminsterin laissa rangaistusmenetelmään kuuluivat vain syytetyn vangitseminen ja näännyttäminen siihen asti, että tämä joko myöntäisi tai kiistäisi syyllisyytensä. Painojen lisääminen syytetyn kehon päälle lisättiin lakiin vasta vuonna 1406.
Peine forte et dure voitiin Englannissa määrätä kahdessa eri tapauksessa. Ensimmäisessä tapauksessa se määrättiin syytetyille, jotka kieltäytyivät myöntämästä tai kiistämästä syyllisyyttään oikeuden edessä. Syytetty saattoi vaieta oikeudenkäynnissä, koska Englannin lain mukaan kruunu saattoi takavarikoida tuomitun omaisuuden vain silloin, jos tämä myönsi oman syyllisyytensä. Lisäksi rangaistus voitiin määrätä syytetyille, jotka hylkäsivät yli 20 heidän oikeudenkäyntiinsä määrättyä valamiestä. Tämä liittyi englantilaiseen oikeuskäytäntöön, jossa syytetyillä oli mahdollisuus hylätä heitä tuomitsemaan määrättyjä valamiehiä esteellisyyden vuoksi. Useita valamiehiä hylkäämällä syytetyt olisivat saattaneet kiertää lain henkeä hylkäämällä kaikki sellaiset valamiehet, jotka olivat heidän tuomitsemisensa puolesta. Maanpetosoikeudenkäynneissä rangaistusta ei voitu määrätä, koska Englannin lain mukaan vaikeneminen tarkoitti maanpetossyytteen kohdalla automaattisesti syyllisyyden tunnustamista. 
Englanti luopui peine forte et dure'n käytöstä vuonna 1772, jolloin kaikissa oikeudenkäynnissä vaikeneminen määriteltiin maanpetosoikeudenkäyntien tapaan syyllisyyden tunnustamiseksi.

Yhdysvalloissa

Myös Yhdysvalloissa peine forte et dure'a käytettiin siirtokuntien aikana joitakin kertoja. Tunnetuin tapaus sattui vuonna 1692, kun Salemin noitaoikeudenkäynneissä syytettynä ollut 80-vuotias Giles Corey kieltäytyi osallistumasta oikeudenkäyntiin, jotta hänen perheensä omaisuutta ei takavarikoitaisi. Tämän seurauksena Coreyn päälle ladottiin kivipainoja ja hän musertui kuoliaaksi.
Peine forte et dure'n käyttö oli omalta osaltaan vaikuttamassa siihen, että Yhdysvaltain perustuslakiin kirjattiin maininta siitä, että "julmat ja epätavalliset rangaistukset" (engl. cruel and unusual punishment) ovat Yhdysvalloissa kiellettyjä.
Kalliovuortenhevonen

Ominaisuudet

Kalliovuortenhevosella on keskikokoinen ruumiinrakenne. Pää on sirorakenteinen ja kaula pitkä. Jalat ovat vahvat ja kaviot vankat, joten kalliovuortenhevonen on erittäin varmajalkainen myös vaikeissa maastoissa. Säkäkorkeudeltaan rodun edustajat ovat 142-163 cm. Halutuin väritys on tummanruskea tai hiilenharmaa ja vaaleaharjainen hopeanmusta, mutta myös muita yksivärisiä esiintyy.
Kalliovuortenhevoset omaavat luonnostaan nelitahtisen passikäynnin, joka on ratsastajalle miellyttävä askellaji. Passikäynnissä matka taittuu jopa 30 kilometrin tuntivauhdilla.

Historia

Kalliovuortenhevonen polveutuu mustangista. Rodun kantaisä on Old Tobe -niminen ori, jonka omisti kentuckyläinen Sam Tuttle. Old Tobe toimi vaellusratsuna Natural Bridgen kansallispuistossa ja saavutti suosiota ystävällisen luonteensa ja mukavan passikäyntinsä ansiosta. Ori eli pitkään ja astui paljon tammoja periyttäen erikoista askellajiaan varsoille. Old Tobe esiintyy monen nykyisen kalliovuortenhevosen sukupuussa. Kalliovuortenhevosen kantakirja perustettiin vuonna 1986.

Käyttö

Kalliovuortenhevosta käytetään harraste- ja erityisesti vaellusratsuna, karjahevosena, ajossa sekä näyttelyissä. Useimmat rodun edustajista ovat luonteeltaan rauhallisia ja säyseitä, joten ne sopivat mainiosti perhehevosiksi.
Artti Aigro

Artti Aigro (s. 29. elokuuta 1999) on virolainen mäkihyppääjä.
Aigro sijoittui 16:nneksi nuorten olympialaisissa 2016 ja 26:nneksi nuorten MM-kilpailuissa 2018. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäessä 48:s. 
Aigro kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Titisee-Neustadtissa joulukuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 19:s Rukalla marraskuussa 2018.
Aigro on sijoittunut Continental Cupin osakilpailussa parhaimmillaan kuudenneksi Klingenthalissa lokakuussa 2017. Kesä-GP-sarjan kilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 29:s.
Denis In-Fa-Lin

Denis In-Fa-Lin (s. 21. helmikuuta 1979) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan keskikenttämies. Hän edusti vuosina 2006–2012 ruotsalaista Finspångs AIK:ta ja sen jälkeen IF Stjärnania. Stjärnanissa hän toimii pelaaja-valmentajana.
In-Fa-Lin on Uralski Trubnikin kasvatti ja pelasi seurassa vuodet 1996–2000. Ruotsiin hän siirtyi aluksi Målilla GoIF Bandyyn ja sieltä Vetlanda BK:iin. Kauden 2004–2005 hän pelasi IFK Motalaan ennen siirtymistään Finspångsiin. Hän lukeutuu myös Kazakstanin maajoukkueen vakiomiehistöön. Hänellä on Kazakstanin riveissä voitettu MM-pronssi Kazanin MM-kisoista 2005.
Denis In-Fa-Linin isä Sergei In-Fa-Lin on myös menestynyt jääpalloilija.
Sinivaanija

Koko ja ulkonäkö

Sinivaanija kasvaa 9 cm pitkäksi. Sen on yleisväriltään vaalean siniharmaa, hammaskarpiksi melko kapeanokkainen. Evät ovat selvemmin sinisävyiset. Päässä on valkoinen pilkku.

Alkuperä

Sinivaanija on kotoisin Kaakkois-Aasiasta: Pakistanista, Intiasta, Bangladeshista, Burmasta ja Indonesian ja Malesian saaristosta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Sinivaanijoilla pitää olla akvaariossa kansilasit ja kasveja pinnassa.

Vesiolot ja ravinto

Sinivaanija syö elävää ruokaa.