google/wiki40b huggingface dataset:
Vain elämää (1. tuotantokausi)

Kokoelmalevyt

Osa sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistiin Vain elämää -kokoelmalevyllä 16. marraskuuta 2012. Levyllä jokaiselta artistilta kuullaan kolme eri tulkintaa. Kokoelma myi jo ennakkoon platinalevyyn oikeuttavan määrän, yli 20 000 kappaletta. Kolmen päivän kuluttua julkaisusta levyn myyntiluvut olivat jo ylittäneet tuplaplatinarajan. Joulukuussa 2012 levy nousi 2000-luvun myydyimmäksi levyksi 160 000 kappaleen myynnillä. Kokoelman saavuttaman suosion myötä loput sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistiin uudella kokoelmalevyllä 21. joulukuuta, jota tilattiin jo ennakkoon 75 000 kappaletta.
Purmo Saarikoski

Purmo Veli Johannes Saarikoski (9. huhtikuuta 1936 Helsinki – 25. huhtikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaeversti, B.E.M.S.
Frankenstein on tuhottava

Tarina

Victor Frankenstein jatkaa maanisen pakkomielteen ajamana kokeitaan kuolleista kootuilla uusilla ihmiskehoilla. Aivojen viimeinen salaisuus on keksitty, mutta sen keksinyt tiedemies,professori Richter(Freddie Jones) on mielisairaalassa. 
Frankenstein kaappaa mielisairaan tiedemiehen, mutta koska potilas on kuolemaisillaan, hänen aivonsa siirretään toiseen kehoon niiden pelastamiseksi. Ruumis haudataan puutarhaan, jossa se välillä uhkaa paljastua vesijohtorepeämän vuoksi. 
Koska leikkaus tehtiin valtavalla kiireellä, tulos on kammottavan näköinen.  
Frankenstein kokee että hänen apulaisensa Anna (Veronica Carlson) niskuroisi häntä vastaan joten tohtori palauttaa mielestään naisen "järjestykseen" raiskaamalla hänet "opiksi ja ojennukseksi"; Anna onkin tämän jälkeen nöyryytetyn kuuliainen.
Lopulta Richter tulee tajuihinsa, ja monen mutkan jälkeen hän houkuttelee Frankensteinin taloonsa, jonka sytyttää palamaan tappaakseen vihollisekseen kokemansa maanisen tiedemiehen. 
Elokuva päättyy siihen, että molemmat katoavat liekkeihin.

Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle vuonna 1969 ennakkotarkastukessa ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Videolevitystä varten teetetty uusintatarkastus vuonna 1987 varsin reippaasti leikatulle versiolle (noin 10 minuuttia) tuotti sekin ikärajan K18. K18 merkitsi kuitenkin sitä, että elokuvaa ei kuitenkaan silloisen uuden videolain perusteella saanut videotallenteena Suomessa levittää, vaikka elokuvanäytöksiin se sellaisena kelpasikin.
Forssan ammatti-instituutti

Forssan ammatti-instituutti (lyhennetään FAI) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jonka omistaa Lounais-Hämeen ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä. Kuntayhtymään kuuluvat Forssa, Humppila, Jokioinen, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä.
Oskar Jeppson

Karl Oskar Jeppson (5. tammikuuta 1878 Närpiö – 8. helmikuuta 1931 Närpiö) oli suomalainen maanviljelijä ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Jeppsonin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Petter Jeppson ja Johanna Stina Unis. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä Närpiössä. Jeppson oli myös lyhyen aikaa siirtolaisena Yhdysvalloissa. 
Jeppson oli kansanedustajana 1922–1924 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Närpiön kunnanvaltuuston jäsenenä ja kuului Pohjanmaan ruotsalaisen maanviljelysseuran hallitukseen.
Oskar Jeppson oli naimisissa vuodesta 1910 Edit Julina Södermanin kanssa.
Nicolai Hartmann

Elämä

Hartmann syntyi Riiassa nykyisen Latvian alueella saksalaiseen perheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä Tarton yliopistossa sekä filosofiaa Pietarissa sekä Marburgin yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi. Hän toimi filosofian professorina Marburgissa (1922–25), Kölnissä (1925–31), Berliinissä (1931–45) ja Göttingenissä (1945–50), jossa hän kuoli.
Marburgissa Hartmann opiskeli Hermann Cohenin ja Paul Natorpin oppilaana. Hän kehitti oman filosofiansa, jota on kuvattu eksistentialismin tai kriittisen realismin muunnelmaksi. Hartmann kärsi siitä, että häntä verrattiin aina toiseen marburgilaiseen, Martin Heideggeriin, jonka näkemys ontologiasta oli huomattavasti Hartmannia laajempi.
Hartmannin oppilaisiin kuuluivat Boris Pasternak ja Hans-Georg Gadamer. Hän kehitti emergenssiopin, josta hän käytti alun perin nimitystä kategoriaalinen novum. Hänen varhaisia biologian filosofiaa käsitteleviä ajatuksiaan on lainattu genomeja ja kloonausta käsittelevissä keskusteluissa, ja hänen tietoisuutta ja vapaata tahtoa koskevia ajatuksiaan käsitellään nykyäänkin muun muassa julkaisussa Journal of Consciousness Studies.
Timo Karttinen

Timo Tapani Karttinen (s. 1965) on Fortumin talousjohtaja.
Hänen ansiotulonsa kunnallisverotuksessa 2006 olivat 4,5 miljoonaa euroa ja kunnallisvero noin 790 000 euroa. Hän oli vuonna 2006 kolmanneksi suurin Helsingin kunnallisverojen maksaja Fortumin silloisen toimitusjohtajan Mikael Liliuksen ja Fortumin silloisen talousjohtajan Juha Laaksosen jälkeen.
Karttinen toimii Fortumin toimitusjohtajan sijaisena, kun Tapio Kuula jäi uusiutuneen syövän vuoksi sairauslomalle joulukuussa 2014.
Balladi Carl-Henningistä

Juoni

Carl-Henning on meijerissä työskentelevä hieman yksinkertainen nuori mies, joka hyväuskoisuuttaan joutuu kohtalokkaisiin tapahtumiin.
Juovaviljaseppä

Koko ja ulkonäkö

Juovaviljaseppä muistuttaa suuresti lähisukulaistaan tummaviljaseppää (Agriotes obscurus). Se on 7–11 mm pitkä, muodoltaan solakka kuoriainen. Yleisväri on yleensä kellertävän ruskea ja eläimen pinta on melko kiiltävä. Peitinsiivet ovat pitkittäisuurteiset ja uurteiden välit ovat vuorotellen tummempia ja vaaleampia muodostaen tunnusomaisen raidoituksen. Joskus juovien väriero on kuitenkin huomaamattoman pieni, mikä vaikeuttaa lajin tunnistamista. Etuselkä on leveyttään pitempi eikä kovinkaan kupera. Etuselän reunukset kääntyvät takanurkkien edessä piiloon. Raajojen kynnet ovat hampaattomat ja takimmaisten raajojen nilkoissa ensimmäinen jaoke on toista jaoketta pitempi.
Toukka on muiden viljaseppien toukkien tavoin keltainen, täysikasvuisena 20–25 mm pitkä ja sen takaruumiin kärki kapenee piikiksi. Lajin määritys toukan ulkoisten tuntomerkkien perusteella on hyvin vaikeaa ellei mahdotonta.

Levinneisyys

Juovaviljasepän levinneisyys ulottuu laajasti lähes koko Euroopan läpi suureen osaan Aasiaa. Lisäksi se on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan, Brasiliaan sekä Uuteen-Seelantiin. Suomessa se on melko yleinen, mutta levinneisyys painottuu selvästi maan etelä- ja keskiosiin. Aivan pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta.

Elinympäristö ja elintavat

Muiden viljaseppien tapaan juovaviljaseppä viihtyy kosteilla niityillä ja viljelysmailla. Aikuisia kuoriaisia tavataan etenkin toukokuusta heinäkuun alkupuolelle. Ne ovat melko piilottelevia ja aktiivisia lähinnä iltahämärässä, erityisesti lämpimällä ja kostealla säällä. Laji on laiska lentämään, mutta liikkuu jalan. Koiraat kuolevat pian parittelun jälkeen, mutta naaraat voivat selvitä kesän loppuun saakka.
Naaras munii maahan muutaman senttimetrin syvyyteen pieninä ryhminä yhteensä 75–200 munaa, jotka kuoriutuvat reilun parin viikon kuluttua. Toukat elävät maan alla, etenkin multaisessa savimaassa, ja syövät kasvien juuria ja mukuloita, itäviä siemeniä ja viljakasvien oraita. Runsaimmillaan toukkia voi olla useita kymmeniä, äärimmillään jopa pari sataa toukkaa neliömetrillä. Toukkia on etenkin pelloilla, joita on pidetty aikaisemmin nurmena. Sekä munat että toukat vaativat kosteutta ja vaikka toukka selviytyy pitkiä aikoja ravinnotta, kuivumista se ei kestä. Toukkavaihe kestää 4–5 vuotta ja täysikasvuinen toukka koteloituu viimeisenä kesänä. Aikuinen kuoriainen kuoriutuu noin kuukautta myöhemmin, mutta jää maahan talvehtimaan ja lähtee liikkeelle vasta seuraavana keväänä.
Juovaviljaseppä on joillakin alueilla yleisimpiä maatalouden tuholaiseksi tulkittavia kovakuoriaisia ja erittäin kaikkiruokaisena se voi vahingoittaa jokseenkin kaikenlaisia viljelykasveja. Suurinta vahinkoa syntyy toukkien syödessä kylvetyt siemenet, katkaistessa nuoria taimia tai niiden kaivautuessa juurimukuloihin. Vuoroviljely ja torjunta-aineiden käyttö ovat kuitenkin vähentäneet juovaviljasepän ja muiden viljaseppien merkitystä maataloustuholaisina. Pohjois-Amerikassa ne ovat 1990-luvulta alkaen olleet kuitenkin kasvava ongelma.
Daniel (Ruotsin prinssi)

Tausta

Westling syntyi Örebrossa keskiluokkaiseen perheeseen 15. syyskuuta 1973 (samana päivänä kuin hänen appensa Kaarle XVI Kustaa nousi Ruotsin kuninkaaksi). Westling on opiskellut sosiaalialaa ja vapaa-ajanohjausta kahden vuoden ajan. Opintojen jälkeen hän suoritti varusmiespalveluksen.
Westling omisti useita kuntosaleja Tukholmassa, mutta luopui niistä avioituessaan Victorian kanssa. Hän harrastaa jalkapalloa, jääkiekkoa, koripalloa ja musiikkia.
Prinssi Danielin isänäidin suku on Rautalammilta lähteneitä metsäsuomalaisia, ilmeisesti sukunimeltään Seppäisiä.

Kruununprinsessa Victoria

Daniel ja Victoria seurustelivat vuodesta 2002 saakka. 24. helmikuuta 2009 kuningas Kaarle XVI Kustaa ja Ruotsin hallitus myönsivät heille luvan kihlautua.
Pari avioitui 19. kesäkuuta 2010, ja avioliiton myötä Daniel Westlingistä tuli Hänen Kuninkaallinen korkeutensa prinssi Daniel, Länsi-Götanmaan herttua (ruots. Hans Kunglig Höghet Prins Daniel, Hertig av Västergötland). Prinssi Danielista tuli hääpäivänään serafiimiritarikunnan ritari.
Keväällä 2011 prinssi Daniel pääsi sisään arvostettuun Karoliiniseen instituuttiin opiskelemaan fysiologiaa. 
Kesäkuussa 2011 Prinssi Daniel osallistui Suomessa järjestettyyn liikuntalääketieteen Puijo-symposiumiin. Prinssin tarkoituksena oli hakea Kuopiosta tietoa alan uusimmista virtauksista.
25. huhtikuuta 2018 prinssi Daniel vieraili Helsingissä tutustumassa Liikkuva koulu -ohjelman käytäntöihin, kuten toiminnalliseen opetukseen kahdessa koulussa.
Torniojärven rautatieasema

Asemarakennus

Torniojärven asemarakennus on samassa suuressa tiilirakennuksessa kuin alkuperäinen sähköradan muuttaja-asema, joka rakennettiin radan sähköistyksen myötä vuonna 1915. Muuttajalaitteistolla muutettiin valtakunnan sähköverkosta saatavan sähkön 50 hertsin taajuus sähkövetureille sopivaksi 162/3 hertsin taajuudelle.
Parakoun ulkomuseo

Parakoun ulkomuseo (ransk. Musée en Plein Air de Parakou tai ransk. Musée ethnographique et de plein air de Parakou) on museo, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Beninin Borgoun departementin Parakoun kaupungin keskustasta etelään. Ulkomuseossa on viisi pohjakaavaltaan ympyrän muotoista kokonaisuutta, jotka edustavat paikallisen Batanou-kansan perinteisiä asumuksia.

Historia

Museo syntyi Dahomeyn alaa koskevan tutkimuslaitoksen johdolla. Museossa oli tarkoitus käsitellä Beninin kansallista ja alueellista kulttuuria perinteisen arkkitehtuurin, kasvitieteellisen puutarhan, eläimistön, kasviston, eläintarhan, etnologian, arkeologian, vaatteiden sekä sosiaalisen ja taiteellisen elämän kautta. 
Museon perustuskivi laskettiin vuonna 1969 ja työt alkoivat vuonna 1972, jolloin museolle rajattiin 55 hehtaarin kokoinen alue ja kaivettiin viemärit. Vuonna 1974 rakennettiin kolme tattia (perinteiset talot pohjoispuolella). Työt keskeytettiin kuitenkin maaliskuussa 1974 varojen vähyyden takia.
Vuonna 1999 valtio käynnisti hankkeen uudelleen keskittymällä alkuperäisessä hankkeessa olleisiin  arkkitehtuuriin ja etnografiaan. Museo avattiin yleisölle vuonna 2004.
Vuonna 2006 museo oli taloudellisissa vaikeuksissa, koska sillä ei ole varoja ja ylläpitoa, jotta se voisi täyttää tehtävänsä näyttelyiden järjestämisessä.

Kokoelma

Museo koostuu rakennuksesta, jossa on lapsille suunnattuja koulutustiloja, kolmesta talosta ja portista, joka muistuttaa perinteistä Borgu-arkkitehtuuria. Jokainen talo, jota kutsutaan "lohkoksi", koostuu yhdeksästä kierroksesta, jotka toimivat joko näyttelytilana, varastona tai toimistona. Taloilla on erilaisia toimintoja: näyttelyitä sisältävä museorakennus, hallinnollinen lohko ja käsityöläisten tila. Vuonna 2008 rakennettiin neljäs lohko tilapäisten näyttelyiden toteuttamiseen.
Etnografinen kokoelma sisältää 563 inventoitua kohdetta, jotka on jaettu useisiin luokkiin. Niitä ovat kodin huonekalut, maataloustyökalut, taonta- ja kudontatyökalut, ansat tai esteet, keramiikka, vallan ominaisuudet, kulttuurikohteet, sota-aseet ja metsästys, soittimet, taiteelliset vaatteet ja arkeologia.
Beaurepaire (Isère)

Kulttuuri

Kunnassa järjestetään lokakuisin kansainvälinen elokuvafestivaali Rencontres internationales du cinéma de Beaurepaire.
Cuscon maakunta

Cuscon maakunta (esp. Provincia del Cuzco) on Perun maakunta maan keski-eteläosassa, Cuscon alueella. Maakunta on alueen pienin 617 neliökilometrin pinta-alallaan.
Mika Rinne

Ura

Rinne pelasi urallaan seitsemän kautta koripallon SM-sarjassa edustaen UU-Korihaita. Korihaissa hän voitti SM-hopeaa kaudelta 1994−1995 ja SM-pronssia kaudelta 1991−1992.
Seitsemän SM-sarjakauden jälkeen Rinne palasi takaisin kotipaikkakunnalleen Kauhajoelle ja II-divisioonassa pelanneeseen kasvattajaseuraansa Kauhajoen Pesukarhuihin, jonka tavoitteena oli saavuttaa paikka sarjatasoa ylempää, koripallon I-divisioonasta.
Kaudella 1998−1999 Pesukarhut voitti jo II-divisioonan lohkonsa runkosarjan, mutta I-divisioonan karsinnoissa ristiin pelattujen ottelujen vuoksi sarjanousu jäi kiinni lopulta ainoastaan kuudesta tehdystä pisteestä. Pesukarhujen nousu valtakunnalliseen I-divisioonaan tapahtui seuraavan kauden (1999−2000) päätteeksi. Nousu varmistui Tampereella pelatussa toisessa karsintaturnauksessa, jossa Rinne oli Pesukarhujen amerikkalaisvahvistusten lisäksi joukkueensa tukipilareita tehden nousun varmistaneissa kahdessa ensimmäisessä ottelussa 28 ja 24 pistettä.
Sarjanousun jälkeen edustusjoukkueen nimi muuttui pääseuran mukaan Kauhajoen Karhuksi. Kausien 2000−2004 aikana Rinne oli tärkeä osa joukkuettaan ja etenkin kolmen pisteen heittäjänä sarjan suomalaista parhaimmistoa.
Kaudeksi 2004−2005 Rinne siirtyi Karhun kakkosvalmentajaksi päävalmentaja Greg Gibsonin avuksi. Rinne kuitenkin harjoitteli yhä aktiivisesti ja kauden seitsemänteen otteluun hän tekikin paluun pelaavaan kokoonpanoon. Rinne pelasi viimeiseksi jäänellä I-divisioonakaudellaan kakkosvalmentajan pestinsä ohella lopulta yhteensä 15 ottelussa, mutta sai aiempiin kausiin nähden selvästi vähemmän peliaikaa.
Rinne jatkoi Karhussa Gibsonin kakkosvalmentajana kaudelle 2009−2010 saakka. Tämän jälkeen hän valmensi Karhun juniorijoukkueita, kunnes palasi edustusjoukkueen apuvalmentajaksi elokuussa 2015.
Tokion metron 16000-sarja

Tokion metron 16000-sarja on uusi metrojunamalli, joka korvasi aiemmat 6000-metrojunat.
RN Indomito (1912)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 11. heinäkuuta 1937.
Nyon

Liikenne

Moottoritie A1 Genevestä Lausanneen ohittaa Nyonin kaupungin pohjoispuolitse. Myös SBB:n rautatie Geneve–Lausanne kulkee kaupungin kautta. Lisäksi Nyonista lähtee Compagnie du chemin de fer Nyon-St-Cergue-Morez SA -yhtiön rautatie La Cureen, Ranskan rajalle.

Muuta

Nyonissa on palvelualan ammattiliittojen kansainvälisen liiton UNI Global Unionin sekä Euroopan jalkapalloliiton UEFAn pääkonttorit.
Psykologiset tyypit

Psykologisia tyyppejä oli Carl Jungin alkuperäisessä luokittelussa yhteensä kahdeksan kappaletta. Jung oli jossain määrin ärsyyntynyt siitä itse, että hänen pääteoksestaan vain nämä lähinnä yhdessä luvussa esitellyt psykologiset persoonallisuustyypit saivat hänen pääteoksessaan päähuomion. Jung jakoi psykologiset tyypit introvertteihin ja ekstrovertteihin sen mukaan, oliko heillä päätöksentekoprosessi (ajattelu tai tunteminen) tai havainnointiprosessi (aistiminen tai intuitio) hallitsevassa asemassa. Jung kutsui rationaalisiksi tyypeiksi niitä, joilla päätöksentekoprosessi oli hallitsevampi kuin havainnointiprosessi, ja puolestaan irrationaalisiksi tyypeiksi niitä, joilla jompikumpi havainnointiprosesseista oli hallitsevampi.
Annaminfasaani

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan annaminfasaani voi kasvaa 59–65 cm pitkäksi. Koiraat ja naaraat eroavat toisistaan ulkonäöltään. Koiras on lähes kauttaaltaan kiiltävän sinertävän musta ja siivissä on vihertävä kiilto. Koiraan päässä on valkoinen töyhtö ja naama on höyhenistä paljas ja iho on punainen. Nokka on valkoinen ja jalat punaiset. Annaminfasaaninaaras on väritykseltään harmahtavan ruskea ja siivistään punertavampi. Nuoret linnut muistuttavat väritykseltään naarasta. Vietnaminfasaani (L. hatinhensis) muistuttaa ulkonäöltään annaminfasaania, mutta pyrstössä on valkoista. DNA-analyysien perusteella on todennäköistä, että annaminfasaani ja vietnaminfasaani kuuluvat samaan lajiin.

Levinneisyys ja elintavat

Annaminfasaania tavataan Vietnamin keskiosista. Sen elinympäristöä ovat ainavihannat metsät tyypillisesti 300–600 metrin korkeudessa. Laji viihtyy tiheän aluskasvillisuuden joukossa. Annaminfasaaninaaras munii maaliskuun loppupuolella ja munia on tyypillisesti 4–6 ja ne ovat väriltään punertavia. Annaminfasaanikannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä. Lajista ei ole vahvistettuja havaintoja vuoden 2000 jälkeen ja laji on mahdollisesti hävinnyt luonnosta. Mahdollisesti jäljellä olevaa kantaa uhkaavat elinympäristön hakkaaminen ja pirstaloituminen ja metsästys.
Kruununhaka

Liikenne

Kruununhakaa palvelevat joka päivä kulkeva bussilinja 16 (Rautatientori-Kulosaari-Mustikkamaa) ja arkisin kulkeva linja 17 (Hakaniemi-Eteläsatama-Eiran sairaala-Munkkisaari). Kruununhaan läntisintä ja eteläisintä osaa palvelevat myös Liisankatua ja Snellmaninkatua pitkin kulkeva raitiolinja 7, Aleksanterinkatua kulkevat linjat 4 ja 5, sekä Senaatintorilta linja 2. Lisäksi Kruununhaan länsireunalla sijaitsevaa Kaisaniemen puiston pysäkkiä palvelevat Rautatieasemalta Hämeentietä koilliseen ja pohjoiseen suuntautuvat Helsingin sisäiset bussilinjat, sekä raitiolinjat 3, 6 ja 9.

Historiaa

Suomenlinnan rakennustöiden alettua otettiin vuonna 1748 kruunun haltuun silloisen Vironniemen koillisosa. Tämä alue, joka rajoittui etelässä nykyisen Vironkadun tienoille ja idässä nykyisiin Snellmanin- ja Unioninkatuihin, käsitti laidunmaan ja kahdeksan peltotilkkua ja sitä kutsuttiin nimellä Brobergshagen (Siltavuorenhaka). Jo 1750-luvulta lähtien Kronohagen-nimi syrjäytti vähitellen Brobergshagen-nimen, ja seuraavan vuosisadan puolivälissä koko Aleksanterinkadun pohjoispuolella ja Snellmaninkadun itäpuolella olevaa kaupunginosaa alettiin kutsua nimellä Kronohagen. Vuoden 1866 kartassa nimen suomenkielisenä vastineena on Kruununhaka. Asiakirjoissa esiintyy myös nimi Gamla Stads Kronohagen (kaupungin vanha kruununhaka) 1770-luvulla ja Kronbergshagen vuonna 1805. Kruununhaka–Kronohagen virallistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1959.
Zal Cleminson

Alasdair "Zal" Cleminson (s. 4. toukokuuta 1949 Glasgow Skotlanti) on skotlantilainen kitaristi. Parhaiten hänet muistetaan Sensational Alex Harvey Bandin klovniksi maskeerattuna kitaristina 1970-luvulla. Muita Cleminsonin yhtyeitä ovat olleet Tear Gas 1970-luvun alkupuolella sekä Nazareth, jossa Cleminson oli kahden levyn ajan 1978-1980. 1980-luvulla hän oli mukana Elkie Brooksin yhtyeessä. Vuonna 2006 hän teki näyttelijä-debyyttinsä lännenelokuvassa A Shot in the West. Vuonna 2008 hän ilmoitti vetäytyvänsä musiikkiteollisuudesta.
Tavujärjestys

Tavujärjestys (engl. byte order) tietokoneessa tarkoittaa sitä, missä järjestyksessä tietokoneen suoritin käsittelee suurempia kuin yhden tavun pituisia kokonaisuuksia.
Esimerkiksi neljästä 8-bittisestä tavusta muodostuva 32-bittinen sana voidaan tallentaa tietokoneen muistiin useilla eri tavoilla (asian havainnollistamiseksi eri tavuihin kuuluvat bitit on tässä merkitty kirjaimin A–D, joista A edustaa suurinta eli eniten merkitsevää tavua).

Bi-endian

Bi-endian suoritin voi toimia kummassakin moodissa. Tämä on tietyissä suorittimissa mahdollista asettaa suorittimen resetoinnin yhteydessä. Esimerkki bi-endian suorittimesta on ARM. 
ISO 9660 tiedostojärjestelmässä useampitavuiset arvot ovat tallennettu kummassakin (little, big) tavujärjestyksessä joten tätä voidaan kutsua myös bi-endian tavujärjestykseksi.

Middle-endian

Middle-endian on yleistermi muille vaihtoehdoille. Esimerkiksi PDP-11:n ohjelmakääntäjä tallentaa 32-bittiset arvot vaihtamalla 16-bittisten puoliskojen järjestystä ennakoidusta little-endian muodosta. Tälle on myös nimitys PDP-endian. Esimerkiksi jos little- ja big-endian muodoissa "ABCD" ja "DCBA" ovat normaaleja niin PDP-muodossa arvo olisi "BADC".
Sweeney Schriner

David ”Sweeney” Schriner (30. marraskuuta 1911 Saratov, Venäjä – 4. heinäkuuta 1990 Calgary, Alberta, Kanada) oli kanadalainen venäläissyntyinen jääkiekkoilija, joka pelasi 11 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan New York Americans ja Toronto Maple Leafs. Hyökkääjänä pelannut Sweeney valittiin vuoden tulokkaaksi 1935 ja hän voitti maalikuninkuuden 1936 ja 1937.
Georg August Forstén

Georg August Forstén (Форстен Георгий Васильевич 11. kesäkuuta 1857 Hamina – 3. elokuuta 1910 Joroinen) oli historioitsija, Pietarin yliopiston dosentti ja historian professori.

Elämäkerta

Forstén syntyi Haminassa, jossa hänen isänsä Torsten Wilhelm Forstén oli kadettikoulun maantiedon opettaja ja rehtorin apulainen. Äiti Konstanzia Antonia Malinovskaja oli venäjän puolalaisia, ja 1861 miehensä kuoltua hän muutti perheineen Pietariin, missä hankki elantonsa pianonsoiton opettajana ja virittäjänä.
Forstén kävi koulunsa 1868-1877 ja ylioppilasvuotensa 1877-1881 Pietarissa, ja opiskeltuaan Pietarin yliopistossa hän sai 1881 diplomin. Valmistuessaan 1885 maisteriksi Forstén kirjoitti nimensä venäläisessä muodossa Georgi Vasiljevitsch. Forstén sai stipendin, ja hänelle esitettiin kahden vuoden komennusta ulkomaille tutkimaan taistelua Itämeren herruudesta. 1885 Forstén matkusti perheineen Saksaan, missä hän tutustui museoihin ja kirjastoihin sekä kuunteli tunnettujen professoreiden luentoja eri yliopistoissa.
Palattuaan 1887 Pietariin Forstén piti yliopistossa yleisen historian luentoja 1887-1888. Vuodesta 1891 hän opetti naisten korkeakoulun kursseilla ja 1893 alkaen myös Kansan Sivistysministeriön alaisessa historiallis-filologisessa instituutissa. Forstén opetti 1891 lähtien myös Gurevitšin oppikouluissa ja ruhtinatar Obolenskin yksityisessä gymnasiumissa. Gymnasiumissa hän toimi ensin inspehtorina ja vuodesta 1897 rehtorina. Forstén nimitettiin 1893 Pietarin yliopiston professoriksi. Samoihin aikoihin hän väitteli tohtoriksi aiheenaan Baltian kysymys XVI ja XVII vuosisadalla.
Taitavana organisaattorina Forstén oli mukana perustamassa ylioppilaiden historiallis-filologista seuraa Pietarin yliopiston yhteyteen. Seura kokoontui Forsténin kotona. 1890-luvun puolivälissä hän toimi holhoojana muutamassa novgorodilaisessa kouluissa, joita auttaakseen Forstén perusti Pietariin hyväntekeväisyysjärjestön, johon tuli kuulumaan yli 60 henkilöä.
Poliittisesti sitoutumaton Forstén esitti 1898 painamattoman G. Lolovjevin Suomen historian oppikirjan hylkäämistä. Kirjan tekijä oli tunnettu Suomen suuriruhtinaskunnan autonomian vastustaja. Ylioppilasmellakoiden aikana 1899 Forstén puolusti opiskelijoita ja joutui Pietarin kaupunginjohtajien puhutteluun. Vuonna 1905 hän ei allekirjoittanut kirjelmä 342:ta valistuksen tarpeesta vaan kehotti kaikkia palaamaan nopeasti töihinsä, mistä lojaalisuudesta hänen arvellaan saaneen 1906 kunniamerkin.
Sairastuttuaan Forstén luopui 1900-luvun alussa viroistaan ja muutti veljensä Torstenin ja tämän vaimon Olgan luo Joroisiin.