google/wiki40b huggingface dataset:
Vanha Paukku

Kulttuurikeskus Vanha Paukku on Lapualla sijaitseva kirjaston, museoiden, teatterin ja muiden kulttuuripalvelujen kokonaisuus. Se sijaitsee Lapuan patruunatehtaan entisissä, 1920-luvulta peräisin olevissa tehdasrakennuksissa Lapuan keskustassa.
Vanhan Paukun tiloissa toimivat Lapuan kaupunginkirjasto sekä kansalais- ja musiikkiopisto. Kulttuurikeskus tarjoaa tilat myös  Teatteri Lapualle ja elokuvateatteri Bio Marilynille. Keskuksessa sijaitsevat myös Lapuan taidemuseo, Patruunatehtaan museo, vanhaan pajarakennukseen tehty Pajakappeli, Patruunagalleria, Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus ja Pyhälahden valokuvaamomuseo, jonka kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Alueella toimii myös tehtaanmyymälöitä, eri alojen yrityksiä ja yhdistyksiä, kuntosali ja lounaskahvila. Lapuanjoella liikennöivällä jokilaivalla on kotilaituri Vanhan Paukun rannassa.
Vanhan Paukun säännöllisiin tapahtumiin lukeutuvat Vanhan Paukun Festivaali, elokuun lopun Venetsialaiset sekä vuosittaiset Vanhan Paukun Filosofiapäivät. Valokuvakeskus järjestää kevättalvisin Lakeuden Laajakuva -nimistä valokuvatapahtumaa.
Pontti

Pontti on rakennusmateriaaleissa käytettävä lautamaisen tai levymäisen kappaleen reunamuoto, joka mahdollistaa kappaleiden välisen liitoksen. Pontin tarkoitus on pitää vierekkäiset levyt korkeussuunnassa samalla tasolla. Pontti voi sijaita kappaleessa yhdellä, useammalla tai jokaisella reunalla (ympäripontattu).

Käyttökohteita

Pontin tutuimmat käyttötavat ovat lattiaparketin, kattolautojen ja seinälautojen liitokset. Lisäksi ponttia käytetään tiiviyttä vaativissa liitoksessa, kuten saunan lämpöeristeissä. Levyissä ponttia käytetään yleensä lattiarakenteissa reunojen irvistämisen estämiseksi. Bitumieristeisen vesikaton aluslaudoitus on yleensä myös pontattua lautaa bitumieristeen rikkoutumisvaaran vuoksi.

Muodot

Perinteinen muoto pontille on kantikas tai hieman kiilamainen ura levyn/laudan reunan keskellä (naaraspontti) ja vastaava uloke laudan toisessa reunassa (urospontti). Lattiaparketeissa käytetään liimaa tällaisen ponttiliitoksen kiinnipysymisen varmistamiseksi. Parketeissa on tullut käyttöön myös lukkopontteja, joissa urospontin pää kääntyy ylöspäin ulokkeeksi, joka lukkiutuu sivusuunnassa vastaavaan koloon naaraspontissa; tällöin liimausta ei tarvita. Ulkolaudoituksessa ja paneeleissa käytetään myös puoliponttia: laudan toinen reuna on kavennettu osalta laudan leveyttä alta ja toinen reuna päältä. Puolipontin tavoite on ulkonäöllinen, piilottaa kiinnitysnaulat.
Euroopan demokraattinen puolue

Euroopan demokraattinen puolue (EDP) on keskustalainen europuolue, joka ajaa voimakasta integraatiota. Euroopan parlamentissa puolue kuuluu Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.
Euroopan demokraattinen puolue perustettiin vuonna 2004 vastauksena nousevaan euroskeptikkojen kannatukseen. Puolueen johtajat ovat ranskalainen François Bayrou ja italialainen Francesco Rutelli.
Jorma Routti

Jorma Tapio Routti (s. 1938) on suomalainen fyysikko ja professori. Routti on suorittanut tohtorin tutkinnon Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. 
Routti on toiminut muun muassa tutkijana CERNissä Genevessä, teknillisen fysiikan professorina Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1975–1990, Sitran yliasiamiehenä (1986–1995), Euroopan komission tutkimusosaston DG XII:n pääjohtajana (1996–2000) ja Maailmanpankin asiantuntijana. Routti on ollut vuodesta 1982 lähtien Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän oli Suomen Kulttuurirahaston hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1979.
Routti on tutkinut työssään ydinfysiikkaa ja energiajärjestelmiä.
Syyriankielinen kristillisyys

Syyriankielinen kristillisyys (syyr. ܡܫܝܚܝܘܬܐ ܣܘܪܝܝܬܐ / mšiḥāiūṯā suryāiṯā) tarkoittaa kristillistä kulttuuria ja kirkkokuntia, jotka käyttävät syyriaa liturgisena kielenä.
Hääkellot

Juoni

Rosalie Wayne (Constance Talmadge) ja Reginald ”Reggie” Carter (Harrison Ford) tutustuvat Floridan Palm Beachilla sijaitsevassa hotellissa ja he avioituvat vähän myöhemmin. Väärinkäsityksien ajamana tuore vaimo hakee Nevadan Renosta nopeaa avioeroa. Vuotta myöhemmin Rosalie saa tietää entisen aviomiehensä olevan kihloissa Marcia Hunterin (Emily Chichester) kanssa. Hunter on vain kiinnostunut Reggien vauraudesta ja sosiaalisesta asemasta. Rosalie alkaa katua hätäistä avioeroaan, ja hän kehittää suunnitelman voittaakseen entisen aviomiehensä takaisin. Kuitenkin Hunterin perhe, eräs runoilija ja entinen Rosalien kosija häiritsee Rosalien suunnitelman toteutusta ja onnistumista. Rosalie estää häät lähettämällä katolilaispiispalle viestin, että Reggie on eronnut, jolloin Reggietä ja Marciaa ei voida vihkiä. Viimein Rosalie saa Reggien takaisin, ja hänestä tulee jälleen kerran rouva Carter.
Vantaanjoki

Kosket

Vantaanjoen koskista suurimmat sijaitsevat joen alajuoksun varrella. Vantaan alueella ovat Seutulankoski ja Vantaankoski, Vantaan ja Helsingin rajaa pitkin kulkevalla jokiosuudella Pitkäkoski, Niskalankoski ja Ruutinkoski. Helsingin alueella sijaitsevat Pikkukoski sekä aivan joen suulla oleva Vanhankaupunginkoski.
Joen yläjuoksun varrella sijaitsevat Nurmijärvellä Myllykoski ja Nukarinkoski, Hyvinkäällä  Vanhanmyllynkoski, Vakkurinkoski, Koskipirtinvirta, Åvikinkoski sekä Kittelänkosket.

Sivujoet

Vantaanjoen pisin sivujoki on Keravanjoki, joka yhtyy Vantaanjokeen Helsingin ja Vantaan rajalla. Muita huomattavia sivujokia ovat Luhtaanmäenjoki (ylempänä Nurmijärven alueella Lepsämän- ja Luhtajoet), Tuusulanjärvestä alkava Tuusulanjoki, Palojoki ja Kytäjoki, jonka latvavedet ovat osittain Lopen ja Vihdin alueilla.

Historia

Vantaanjoki on ollut aikoinaan merkittävä kalajoki. Nykyisen käsityksen mukaan jokeen noussut lohikala on ollut meritaimen. Ensimmäinen asiakirjamaininta Vantaanjoesta on vuodelta 1351, kun kuningas Maunu Eerikinpoika myönsi Tallinnan lähellä sijaitsevalle Padisen luostarille kalastusoikeuden kruunun vesiin Helsingejoessa.

Vantaanjoen uomanvaihto

Vantaanjoki virtasi ennen mereen nykyistä Mätäjoen uomaa pitkin mm. Pitäjänmäen läpi ja laski Isoon Huopalahteen. Maankohoaminen ja kallionselänteen paljastuminen hiekkamaan alta sai aikaan sen, että joki alkoi kiertää selänteen sen itäpuolelta. Lopulta Vantaanjoki yhtyi Keravanjokeen Helsingin pitäjän kirkonkylän kohdalla.

Joen nimi

Vantaanjoki eli Vantaa on kirjattu joen nimeksi jo 1500-luvulta lähtien. Kirjallisissa lähteissä se on ollut ruotsiksi muodossa Vanda å. Seme fl. 1595, Vanta 1613, Vanda fluss noin 1635 ja Wanda 1662. Suomeksi nimi on esiintynyt 1500-luvulla muodossa Vanda, 1833 Wandanjoessa, Wantaanjoki 1878. Joen nimen on katsottu pohjautuvan joen latvalla, Hausjärven kunnan kylännimeen Vantaa (Wandas 1539, Vanda 1543). Nimistötutkija Saulo Kepsu on esittänyt kylän saaneen nimensä tulevan Erkylänjärveltä. Tätä on aiemmin nimitetty Vantaanjärveksi (< Vanantaanjärvi; mahdollisesti Janakkalan Vanaantaan kylän eräjärvi (Wandois Träsk 1782). Vanaantaka kertoo nimen lukeutuvan Vanajaveteen kytkeytyviin Vanaja-nimiin. Joki on ollut tärkeä kulkureitti Vanajan Hämeestä Suomenlahden rannikolle.

Ympäristövahingot

Vantaanjoen vakavimpia ympäristövahinkoja oli elokuussa 1995 Riihimäellä Havin tehtaalla sattunut vuoto. Jokeen pääsi inhimillisen erehdyksen seurauksena noin 15 000 litraa astianpesuainetta, minkä seurauksena joen vesi vaahtosi useiden päivien ajan ja tuhansia kaloja kuoli.  Tapaus johti ympäristörikostutkintaan ja Havilla työskennellyt laitosmies tuomittiin sakkoihin. Havi maksoi syksyllä 1996 Helsingin ja Vantaan kaupungeille sekä Vantaanjoen kalastuskunnalle runsaan 300 000 markan vahingonkorvaukset.

Muuta

Suomalaisyhtye Teleks on kirjoittanut Vantaanjoesta kappaleen "Hiljaa virtaa vantaa".
Säämiskäkurkkukipuaja

Levinneisyys

Säämiskäkurkkukipuajaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Laji on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.

Elinympäristö

Säämiskäkurkkukipuaja elää pääasiassa kosteissa alankoalueiden metsissä, mutta lajin elinympäristöt vaihtelevat levinneisyysalueen eri osissa. Säämiskäkurkkukipuaja on yleisimmillään alle 900 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta sitä tavataan harvinaisempana korkeammallakin. Venezuelassa sitä tavataan paikallisesti 2 400 metrin korkeudella.

Elintavat

Säämiskäkurkkukipuaja käyttää ravinnokseen pääasiassa niveljalkaisia, mutta myös pieniä selkärankaisia. Säämiskäkurkkukipuajaa tavataan säännöllisesti myös sekaparvissa muiden lajien kanssa.
Codex Aboensis

Codex Aboensis eli Turun käsikirjoitus, aiemmin Codex Kalmarä (Ms. B172), on 1430-luvulla laadittu keskiaikainen lakikirja ja tunnetuin Suomessa käytössä ollut lakikäsikirjoitus, jossa  yhdistyvät muun muassa pyhimyskalenteri ja osia esimerkiksi useista avioliittoa säätelevistä laeista sekä kuningas Maunu Eerikinpojan maanlaki ja kirkkokaari. Codex Aboensis on erityisen tunnettu runsaasta kuvituksestaan, ja kirja onkin runsaimmin kuvitettu Ruotsissa keskiajalla valmistettu käsikirjoitus. Kirjan tilasi valtionhoitaja Pentti Jönsinpoika Oxenstierna. Kirjaa säilytetään Ruotsin kansalliskirjastossa.

Ikä ja alkuperä

Käsikirjoituksen alkuperä ja ikä ovat olleet keskustelun aiheena. Käsikirjoitusta pidettiin alun perin ruotsalaisena, mutta Kustaa Vilkuna esitti, että kirja on sen runsaan kuvituksen yksityiskohtien perusteella tehty Varsinais-Suomessa. Sittemmin paleografinen tutkimus on kuitenkin osoittanut, että kirjan on kirjoittanut Tukholmassa vuosina 1423–1436 toiminut kirjuri, jolta on säilynyt myös kirjeitä. Kirjan tilasi Pentti Jönsinpoika Oxenstierna, joka toimi Ruotsin valtionhoitajana ja sittemmin Upplannin laamannina. 1500-luvulla käsikirjoitus päätyi Suomeen, mistä se vuosisadan lopulla palasi Ruotsiin Bielke-suvun mukana. Vuonna 1827 kirja päätyi Kalmarin koulukirjastoon ja lopulta vuonna 1884 Kuninkaalliseen kirjastoon, missä se on yhä.

Kuvitus

Codes Aboensiksen kuvituksesta valtaosa on musteella sekä punaisella ja vihreällä värillä piirrettyjä kasvoja sekä ihmis- ja eläinhahmoja, jotka koristavat kirjan marginaaleja. Osa kuvista liittyy suoraan käsiteltävään lakitekstiin, mutta osa kuvaa humoristisia hahmoja ja osassa esiintyy eläintarinoiden hahmoja, kuten hanhille saarnaava kettu. Joissakin kuvissa on nähtävissä jopa yhteiskuntakriittinen ote.
Uhripuu

Uhripuu on puu, joka toimii uhripaikkana. Uhripuu on myös pyhä puu, jota ei saa vahingoittaa. Niiden luona uhrataan joko vainajille tai muille henkiolennoille. Suomessa ja Virossa uhripuita oli usein pyhissä lehdoissa. Usein pihapuut ovat olleet pyhiä.

Pitämyspuu

Pitämyspuu on savolainen nimitys uhripuulle, joka sijaitsee asumusten lähettyvillä. Pitämyspuun juurelle vietiin merkkipäivinä uhreja vainajille. Savossa uhrattiin myös kivien luona.
Hans Koenigsmann

Hans J. Koenigsmann on saksalainen raketti-insinööri ja tohtori. Hän työskenteli heinäkuussa 2015 yhdysvaltalaisella SpaceX:llä lentojen takaamiseen liittyvissä tehtävissä (engl. VP of mission assurance). NASA palkitsi Koenigsmannin Distinguished Public Service Medal -mitallilla vuonna 2014.

Elämä

Koenigsmann opiskeli ylemmän korkeakolututkinnon ilma-alustekniikkan alalla Berliinin teknillisestä yliopistosta. Hän suoritti myöhemmin myös tohtorintutkinnon Bremenin yliopistossa. Koenigsmann johti vuonna 2015 SpaceX CRS-7 -lennon tuhoa seurannutta onnettomuustutkintaa.
Helena Tornberg

Helena Tornberg (o.s. Wentin, s. 1955 Dragsfjärd) on keskustalainen kunnallispolitiikko ja Limingan kunnanhallituksen puheenjohtaja. Tornberg on toiminut Keskustan ruotsinkielisen valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 2004–2008. Hän oli OSEKKin hallituksen jäsen 2005–2009, Folktingetin hallituksen jäsen 2005–2009. Tornberg on Suomen Kuntaliiton ruosinkielisen delegaation jäsen ja Liminganlahden ystävät -yhdistyksen kunniapuheenjohtaja. Hän oli ehdolla vuoden 2009 eurovaaleissa.
Ammatiltaan Tornberg on luovuus- ja vuorovaikutusalan yrittäjä, sairaanhoidon opettaja, psykiatrian erikoissairaanhoitaja, työyhteisöohjaaja, draamaohjaaja ja esiintyjä. Hän on naimisissa kirkkoherra Ilkka Tornbergin kanssa ja heillä on 7 lasta.
Mika Kulju

Mika Kulju (s. 1969) on suomalainen filosofian maisteri, tietokirjailija ja historioitsija. Hän on myös perustamansa media-alalla toimivan Media-Arena Oy:n toimitusjohtaja.
Châtillon-sur-Seine

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvun alusta peräisin oleva Saint-Vorles’n kirkko, joka sijaitsee korkealla kalliotörmällä. Aivan kirkon kupeessa on Burgundin herttuoiden linnan rauniot (Château des ducs de Bourgogne).
Kaupungin arkeologisessa museossa (Musée du Pays Châtillonnais) on nähtävillä Vix’n aarre. Se on kelttiläisestä haudasta löydetty krateeri, joka on valmistettu 500-luvulla eaa. Tämän pronssisen maljakon korkeus on 1,64 metriä.
Yö

Yö on se aika vuorokaudesta, jona havaintopaikka planeetan pinnalla on kääntynyt poispäin Auringosta niin, ettei Auringosta tuleva valo osu siihen. Joka hetki hiukan alle puolella Maapallon pinnasta on yö. Ilmakehä taittaa valoa niin, että osa siitä osuu maahan silloinkin, kun aurinko on jonkin verran horisontin alapuolella; tällöin on aamu- tai iltahämärä. Yöllä kosteutta kondensoituu esineisiin, sillä lämpö säteilee esineistä avaruuteen ja kosteus tiivistyy esineiden pinnalle.
Menneisyydessä yöllä on nukuttu, koska pimeässä on vaikea työskennellä. Tämä johtuu pitkälti siitä, että ihmisen tärkein aisti on päiväkäyttöön erikoistunut näkö. Kuun valo on auttanut hiukan. Tulen ja keinotekoisen valon myötä ihminen on saanut merkittävän suhteellisen edun ympäristöönsä nähden eloonjäännin ja pimeässä toimimisen kannalta.
Vuorokausi vaihtuu nykyisen käytännön mukaan keskiyöllä.

Yö maagisena elementtinä

Yö yhdistetään usein vaaraan, koska varkaat ja vaaralliset eläimet voivat piiloutua pimeään. Siksi monet pelkäävät liikkua yöllä ulkona. Monet pelkäävät pimeää myös itsessään, ja tämä on yksi tavanomaisimpia fobioita. Pimeänpelkoa kutsutaan nyktofobiaksi. Taikausko sisältää ajatuksen, jonka mukaan taikuus ja taikurit ovat voimakkaimmillaan yöllä. Lisäksi vampyyrien ja ihmissusien uskotaan olevan aktiivisimmillaan yöaikaan.
Vain aikuisille tarkoitetut televisio-ohjelmat tulevat yöllä, koska silloin oletetaan lasten nukkuvan.
Usein sanotaan vanhojen ihmisten kuolevan yöllä, "suden hetkellä".

Yön määritelmä liikenteessä

Lentämiseen liittyvä yön ja päivän määritelmä: Yö (night) –Yöllä tarkoitetaan aikaa iltahämärän (porvarillinen hämärä) päättymisestä aamuhämärän alkuun. Iltahämärä alkaa auringonlaskusta ja päättyy kun auringon keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella. Aamuhämärä alkaa jälleen aamulla kun keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella. Määrittely löytyy Trafin julkaisemista lentosäännöistä. Yön määrittelyllä on merkittävä rooli lentosääntöjen sisällössä.
Seinäjoen lyseo

Seinäjoen lyseo aloitti toimintansa marraskuussa 1944, kun yliopistoon johtava valtion oppikoulu Sortavalan lyseo siirrettiin valtioneuvoston päätöksellä Sortavalasta Seinäjoelle. Peruskoulu-uudistuksen siirtymävaiheessa lyseo muuttui vuonna 1971 Marttilan yhteislyseoksi, ja sen toiminta yliopistoon johtavana opinahjona päättyi vuonna 1975. Rakennuksessa aloitti tuolloin Marttilan yläaste.
Sortavalasta Seinäjoelle siirtyivät muun muassa lyseon silloinen rehtori, filosofian tohtori Uuno Karttunen sekä fil.maist. Aulis Lietoila (ent. Lundelin), joka toimi lyseon rehtorina vuosina 1945–1967. Lyseon viimeisinä vuosina rehtorina toimi teologian kandidaatti, sittemmin rovastin arvon saanut Paavo Koivusalo. Koulun muututtua Marttilan yläasteeksi vuonna 1975 Koivusalo jatkoi sen rehtorina. Hänen jälkeensä rentorina toimi Juhani Koivisto.
Lyseolle valmistui vuonna 1957 uudisrakennus, joka sijaitsee aivan kaupungin maineikkaan Aalto-keskuksen vieressä. Kyseisessä rakennuksessa sijaitsee nykyisin yläkoulu (aikaisemmin Marttilan yläaste), jonka nimi on kaupungin päätöksellä muutettu Seinäjoen lyseoksi.
Seinäjoen lyseo -yläkoulu sijaitsee Seinäjoen kaupungin sydämessä, ja siellä opiskelee noin 600 yläkoululaista. Koulurakennus on peruskorjattu vuonna 2008. Koulun rehtori on Kaisa Isotalo.
Circle

Jäsenet

Yhtyeen jäsenistö ja koko on vaihdellut suuresti. Yhtye oli alun perin trio, jonka jäseninä toimivat Jussi Lehtisalo (kitara, laulu), Marko Taipale (basso) ja Juha Ahtiainen (rummut).
Iso Tyrynlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy.
Andre Stringer

Pelaajaura

Stringer edusti yliopistotasolla Louisianan osavaltionyliopistoa vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hän pelasi kaksi kautta D-lligajoukkue Maine Red Clawsissa. Marraskuussa 2016 Stringer siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Kolmannessa ottelussaan Pyrinnössä Stringer kirjautti 21/6/8-tilastorivin onnistuttuaan kolmen pisteen heitoissaan viidesti. Stringer pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 5,3 pisteen ja 3,5 koriinjohtaneen syötön keskiarvoilla, mutta joukkueessa tapahtuneiden muutosten johdosta hänen roolinsa pieneni, ja helmikuun 2017 alussa Pyrintö irtisanoi Stringerin sopimuksen.
21. maailmanjamboree

21. maailmanjamboree on Englannissa järjestetty partiotapahtuma. Se pidettiin 27. heinäkuuta – 8. elokuuta 2007. Jamboreelle osallistui yli 38 000 partiolaista ympäri maailmaa sekä 8 600 muuta järjestelijää ja henkilökuntaa. Leiri pidettiin noin 70 kilometrin päässä Lontoosta sijaitsevassa Hylands Parkissa. Suomesta Englannin leirillä oli yli tuhat partiolaista.
Irakin työväen kommunistinen puolue

Irakin työväen kommunistinen puolue (arabiaksi Hizb al-Shuyu'i al-'Ummali al-'Iraqi) on vuonna 1993 perustettu irakilainen marxilainen puolue, joka tukeutuu toiminnassaan iranilaiskommunisti Mansoor Hekmatin (1951–2002) kehittämään "työväen kommunismin" (englanniksi Worker-Communism) teoriaan. Puolueella on huomattavasti toimintaa myös Irakin ulkopuolella pakolaisten keskuudessa. Puolueen nykyinen puheenjohtaja on Rebwar Ahmed.
Puolue vastustaa yhdysvaltalaisten miehitysvaltaa Irakissa. Se vastusti myös aiempaa Saddam Husseinin hallintoa, joka vainosi sen aktivisteja. Irakin työväen kommunistinen puolue on tunnettu myös islamistien jyrkkänä kriitikkona. Se on joutunut konflikteihin myös kurdinationalistien kanssa.
Irakin työväen kommunistisella puolueella on aina ollut läheiset välit iranilaisiin kommunisteihin. Aiemmin sen sisarpuolue oli Mansoor Hekmatin perustama Iranin työväen kommunistinen puolue. Iranilaisten vuonna 2004 tapahtuneen välirikon jälkeen irakilaisten enemmistö päätti kuitenkin liittoutua emäpuolueestaan irronneiden iranilaisten (Iranin työväen kommunistinen puolue – Hekmatistinen) kanssa. Tätä vastustanut irakilaisten vähemmistö perusti tämän seurauksena Vasemmistolaisen Irakin työväen kommunistisen puolueen.
Irakin työväen kommunistinen puolue on mukana mm. järjestöissä Federation of Workers Councils and Unions in Iraq, Organization of Women's Freedom in Iraq ja Union of the Unemployed in Iraq. Maaliskuussa 2005 puolue perusti, yhdessä muiden tahojen kanssa, Irakin vapauskongressi -nimisen yhteenliittymän, jonka tarkoituksena on edistää sekularistista ja demokraattista kehitystä.

Suomen osasto

Irakin työväen kommunistisen puolueen Suomen osasto perustettiin 1990-luvun loppupuolella. Se on yksi lukuisista puolueen ulkomaisista järjestöistä. Suomen osasto on osallistunut mm. Irakin sotaa vastustaneisiin mielenosoituksiin Pysäyttäkää sota -verkoston mukana. Se on julkaissut lehteä Irak – Totuuden ääni vuodesta 2006 sekä suomentanut Mansoor Hekmatin kirjoituksia. Osaston puheenjohtaja on Mustafa Bahir. Bahir oli kunnallisvaaleissa 2004 SKP:n ehdokkaana Helsingissä. Osasto tekee yhteistyötä Iranin työväen kommunistisen puolueen – Hekmatistinen Suomen osaston kanssa.
Netiketti

Netiketti (sanoista netti ja etiketti) tarkoittaa tietoverkon käyttöä koskevia epävirallisia sopivaisuussääntöjä. Netiketistä puhutaan niin sähköpostin, verkkosivujen kuin chatinkin yhteydessä.
Alkujaan netiketillä tarkoitettiin Internetissä toimivia postituslistoja ja Usenet-keskusteluryhmiä varten laadittuja käyttäytymisohjeita. Ohjeita kirjasivat ylös monet eri ihmiset vuosien kokemuksen pohjalta. Ohjeet saattoivat olla tiiviitä tai laajoja, joskus ironisiakin. Erilaisia "netikettejä" löytyykin runsaasti, eikä millään niistä ole virallista asemaa, paitsi mahdollisesti tietyn palvelun puitteissa. Netiketin pääpiirteistä on kuitenkin kohtalaisen suuri yhteisymmärrys, ainakin vanhempien verkkopalveluiden vakiintuneiden käyttäjien keskuudessa.
Netiketti korostaa kohteliaisuutta ja vakiintuneiden käytäntöjen noudattamista. Verkossa kirjoitettaessa on helppo unohtaa, että lukijat ovat oikeita ihmisiä. Lukija saattaa olla toisesta kulttuuripiiristä, jolloin väärinkäsitysten vaara lisääntyy entisestään, ja useimmissa verkkomedioissa puuttuu äänensävyjen ja ilmeiden tuoma mahdollisuus välittää tunteita ja nopeasti huomata milloin viesti ymmärretään toisin kuin oli tarkoitus. Oleellista on myös, että tietyn viestin lukijoita saattaa olla hyvin monta, jolloin pieni lisävaiva viestin muotoilussa voi säästää lukijoiden yhteensä käyttämää aikaa huomattavasti.
Myös verkon käyttäjien tekninen ympäristö vaihtelee suuresti. Käytännöt ovat muodostuneet pitkän ajan kuluessa, ottaen huomioon kaikenlaista, mitä satunnainen tietyn foorumin käyttäjä ei tule ajatelleeksi. Usein viestejä myös käsitellään automaattisesti sisällön muuttamiseksi toiseen muotoon tai mielenkiintoisen sisällön eristämiseksi epäasiallisista ja turhista viesteistä. Tietty määrämuotoisuus helpottaa tällaista käsittelyä.
Jotkut aktiiviset netinkäyttäjät eivät seuraa tiettyjä vakiintuneen netiketin sääntöjä netiketin epävirallisuuteen vedoten. Yleensä tällainen koetaan häiriköinniksi.Netiketti on netissä tapahtuvia ostoksia
Band des Bundes

Band des Bundes (suom. Liiton side) on rakennuskokonaisuus Berliinin uudessa hallintokorttelissa, joka rakennettiin Saksan valtiopäivätalon pohjoispuolisen Spreejoen mutkan alueelle sen jälkeen, kun Berliini palasi yhdistyneen Saksan pääkaupungiksi 1990-luvulla. Hallintokorttelia reunustaa etelästä Platz der Republik -aukio.
Kokonaisuus perustuu Axel Schultesin ja Charlotte Frankin vuonna 1991 laatimaan yleissuunnitelmaan. Kokonaisuus käsittää toimistorakennusten jonon, joka ulottuu molemmista päistään Spreejoen yli. Rakennuksia yhdistävät Spreen ylittävät kävelysillat symboloivat Itä- ja Länsi-Saksan yhdistymistä. Näyttävin rakennuksista on ketjun länsipäässä sijaitseva liittokanslerinvirasto eli Bundeskanzleramt (2001), josta kulkee silta Spreen länsipuolella sijaitsevaan kanslerin puutarhaan eli Kanzlergarteniin. Kaksi muuta merkittävää rakennusta ovat liittopäivien käytössä olevat, arkkitehti Stephan Braunfelsin suunnittelemat Paul-Löbe-Haus ja Marie-Elisabeth-Lüders-Haus (2003), joita yhdistää myös Spreen yli kulkeva silta. Symboliikkaa lisää se, että silta yhdistää rakennukset kohdalla, jolla Berliinin muuri aiemmin erotti vastarannat toisistaan. Länsipuolella on sosiaalidemokraattisen poliitikon Paul Löben mukaan nimetty Paul-Löbe-Haus, jossa on liittopäiväedustajien työhuoneita ja valiokuntien kokoustiloja. Liberaaleja edustaneen Marie Elisabeth Lüdersin mukaan nimetyssä Marie-Elisabeth-Lüders-Hausissa ketjun itäpäässä toimii liittopäivien kirjasto. Lähellä sijaitsee myös liittopäivien suurin uudisrakennus, kristillisdemokraattisen Jakob Kaiserin mukaan nimetty Jakob-Kaiser-Haus.
Berliinin hallintokortteli on rakennettu alueelle, jossa ennen toista maailmansotaa oli Alsenviertelinä tunnettu lähetystöalue. Alueen vanhoista rakennuksista on säilynyt ainoastaan vuonna 1871 valmistunut Sveitsin suurlähetystön talo, joka on edelleen alkuperäisessä käytössään.
Maskuliinisuus

Maskuliinisuus (eli miehekkyys) tarkoittaa ominaisuuksia, käyttäytymistä ja rooleja, jotka yleensä liitetään miehen sukupuoleen.
Nykyään yhteiskuntatieteilijät katsovat maskuliinisuuden syntyvän sekä "luonnon" että "kasvatuksen" vaikutuksesta, koska siihen vaikuttavat sekä biologiset että sosiaaliset tekijät. Tutkijoiden mukaan sosiaaliset tekijät vaikuttavat sukupuolieroihin.