google/wiki40b huggingface dataset:
Paul Healey

Juniorisarjoissa

Healey pelasi viimeiset juniorikautensa Prince Albert Raidersissa WHL:ssä. Hänet valittiin keväällä 1995 liigan kakkostähdistökentälliseen. Hän teki 93 pistettä 71 pelissä. Philadelphia Flyers oli varannut Healeyn NHL:ään jo kesällä 1993.

Pohjois-Amerikassa

Healey siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi kauden AHL-liigan Hershey Bearsissa. Seuraavalla kaudella Healey teki NHL-debyyttinsä Philadelphiassa, kun hän pelasi kaksi ottelua Flyersin riveissä. Healey pelasi Flyersin organisaatiossa kevääseen 1999 saakka, mutta edusti pääasiassa AHL:n Philadelphia Phantomsia. Hän oli keväällä 1998 voittamassa AHL:n mestaruutta, Calder Cupia.
Healey kaupattiin syyskuussa 1999 Nashville Predatorsiin vaihdossa Matt Hendersoniin. Tämän jälkeen Healey vaihtoi seuraa lähes kerran vuodessa. Nashvillessä hän pelasi vain IHL:n Milwaukee Admiralsissa. Kesällä 2000 Healey teki sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa, ja pelasi jälleen koko kauden farmisarjassa AHL:n Hamilton Bulldogsissa.
Toronto Maple Leafsissa Healey pelasi kaudet 2001–2003. Hän pääsi pelaamaan NHL:ssä yhteensä 65 ottelua. Toisella Toronton kaudellaan hän pelasi useammassa NHL-ottelussa kuin farmipelissä (St. John's Maple Leafs) ensimmäisen kerran urallaan. Kesällä 2003 Healey teki sopimuksen New York Rangersin kanssa. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Florida Panthersiin vaihdossa Jeff Pauliin. Healey pelasi kauden 2003–2004 aikana neljä NHL-ottelua Rangersissa ja farmissa Hartford Wolf Packin ja San Antonio Rampagen riveissä. NHL:n työsulkukauden Healey aloitti San Antonio, mutta hänet vuokrattiin maaliskuussa 2005 loppukaudeksi Edmonton Roadrunnersiin. Kauden 2005–2006 Healey pelasi Colorado Avalanchen organisaatiossa. Pääosa kaudesta meni AHL-liigan Lowell Lock Monstersissa, mutta Healey pelasi myös muutaman NHL-ottelun.

Siirtyminen Eurooppaan

Healey jätti Pohjois-Amerikan kaukalot kauden 2005–2006 jälkeen. Hän siirtyi Ruotsin Elitserienin Linköpingiin. Healey epäonnistui Ruotsissa ja vaihtoi kesken kauden SM-liigaan ja Ässiin. Kauden jälkeen Healey siirtyi slovenialaiseen Acroni Jeseniceen, joka pelasi Itävallan pääsarjassa. Healey oli Jesenicen toiseksi tehokkain pelaaja. Kaudesta 2008–2009 hän teki sopimuksen itävaltalaiseen Vienna Capitalsiin.
Niilinahven

Ravinto

Niilinahvenen ravinto koostuu kaloista, hyönteisistä, nilviäisistä ja äyriäisistä. Kun niilinahven kasvaa, se siirtyy syvempiin vesiin, jossa sen ruokavalio koostuu pääasiassa kirjoahvenista.

Niilinahvenen istutus Victoriajärveen

Niilinahvenen istuttaminen Victoriajärveen on yksi viitatuimmista esimerkeistä siitä mitä negatiivisia vaikutuksia vieras laji voi saada aikaan ekosysteemeissä.
Niilinahven tuotiin Victoriajärveen Itä-Afrikassa 1950-luvulla, ja sen jälkeen sitä on kalastettu talouskalana. Se on saattanut sukupuuttoon tai uhanalaisiksi useita satoja alkuperäislajeja, mutta koska niilinahventen lukumäärä pysyy kurissa kaupallisen kalastamisen vuoksi, osa lajeista on tekemässä paluuta. Alkujaan niilinahvenen ruokavalio koostui kirjoahvenista, mutta niiden kannan pienennyttyä niilinahven on siirtynyt pääasiassa muihin pieniin kaloihin ja katkarapuihin.
Kalan istuttamisen jälkeen järvelle on perustettu suuria kalastusyrityksiä. Vielä 1980-luvulla ei ollut epätavallista saada jopa 50 kilogramman painoisia niilinahvenia. Kalamäärän kasvaessa myös sijoittajien määrä kasvoi, ja hinnat nousivat. Kalaboomin aikana alueelle tuli paljon väkeä helpon rahan toivossa. Osa ei osannut käyttää rahaa oikein, osa taas ei menestynyt kalastuksessa. Osa alueelle tulleista naisista ryhtyi harjoittamaan prostituutiota, mikä heijastui hiv:n/AIDS:n yleisyyteen. Vuosien ylikalastamisen vuoksi järven raja-alueilla on usein yhteenottoja eri maiden kalastajien välillä. Vuonna 2003 Euroopan unioni sai niilinahvenen myynnistä 169 miljoonaa euroa. Pitkällä aikavälillä ylikalastus kuitenkin pienentää niilinahvenen kantaa.
Niilinahvenen istutuksella on myös ollut negatiivisia vaikutuksia rannoille. Alkuperäiset kirjoahvenet kuivatettiin alun perin auringossa, mutta niilinahvenen rasvapitoisuus on suurempi kuin kirjoahvenilla, joten pilaantumisen välttämiseksi kalat pitää savustaa. Tämä on johtanut kasvaneeseen puun kysyntään alueella, joka kärsii jo ennestään metsien hävityksestä, eroosiosta ja aavikoitumisesta.
Oscar-ehdokkuuden saanut, Hubert Sauperin ohjaama dokumentti Darwinin painajainen käsittelee niilinahven aiheuttamaa vahinkoa alueelle. Dokumentti myös huomioi aseiden ja ammusten maahantuonnin Euroopasta rahtilentokoneiden mukana, jotka vievät maasta kalaa. Alueelle tuodut aseet pahentavat konflikteja ja kurjuutta ympäröivillä seuduilla.
Toshio Masuda

Toshio Masuda (jap. 舛田利雄; s. 5. lokakuuta 1927) on japanilainen elokuvaohjaaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten yhtenä Tora! Tora! Tora! -elokuvan (1970) tekijöistä. Muiden töiden joukossa on Shaso (1989). 
Masuda on voittanut elokuvapalkintoja, kuten Blue Ribbonin (1990). Hän sai myös kaksi Japanin akatemian palkintoehdokkuutta (1981, 1990).
Suomen Pankki

Historia

Suomen Pankki perustettiin vuonna 1811 nimellä Waihetus-, Laina- ja Depositioni-Contori Suomen Suuren-Ruhtinaanmaassa. Pankki antoi lainoja ja otti vastaan talletuksia. Yksityishenkilöiden talletukset olivat kuitenkin korottomia. Sen vuoksi vain harvat käyttivät mahdollisuutta säilyttää varojaan pankissa.
Suomen Pankkiin kuului aikaisemmin useita haarakonttoreita, jotka sijaitsivat Joensuussa, Jyväskylässä, Kotkassa, Kuopiossa, Lahdessa,  Mikkelissä, Oulussa, Porissa, Rovaniemellä, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Viipurissa.
Suomen poliittisessa historiassa on sanonta ”panna Suomen Pankkiin korkoa kasvamaan”. Sanontaa on käytetty erityisesti Mauno Koivistosta, joka siirtyi Suomen Pankin tehtäviin, kunnes Koivistosta tuli Suomen presidentti vuonna 1982. Sanonnan alkuperä saattaa olla Rafael Paasion toteamuksessa.
Keskeneräinen rakennus

Keskeneräinen rakennus on rakennus tai muu arkkitehtoninen kokonaisuus, kuten silta, tie tai torni, jonka rakentaminen on jätetty kesken joko pysyvästi tai väliaikaisesti. Useat rakennukset ovat jääneet keskeneräisiksi. Rakennusprojektin pysähtyminen on voinut tapahtua suunnitteluvaiheessa ennen varsinaisten rakennustöiden aloittamista.
Yksi kuuluisimmista keskeneräisistä rakennuksista on Barcelonassa sijaitseva Antoni Gaudín suunnittelema Sagrada Família -kirkko, jonka rakennustyöt aloitettiin 1880-luvulla ja jonka odotetaan valmistuvan 2020-luvulla.
On useita rakennuksia, joiden rakentaminen on jäänyt kesken. Joitakin rakennuksista voidaan hyödyntää keskeneräisinä, mutta osasta rakennuksista on valmiina ainoastaan runko. Esimerkki jälkimmäisistä on Pohjois-Koreassa sijaitseva Ryugyŏng-hotelli. Sen rakennustyöt aloitettiin 1987 ja aikataulussa valmistuessaan se olisi ollut maailman korkein hotelli. Rakennustyöt pysähtyivät taloudellisiin ongelmiin 1993, kun pystyssä oli vasta rakennuksen tukiranka. Hotellia alettiin rakentaa jälleen kesällä 2008. Sen jälkeen rakennuksen ulkopintaan on asennettu lasit, mutta sisätilat ovat edelleen rakentamatta.
Osa rakennuksista on ollut jatkuvan rakentamisen kohteena vuosikymmenten tai jopa vuosisatojen ajan. Gaudín Sagrada Família on ollut rakenteilla 120 vuoden ajan. Rakentaminen viivästyi Espanjan sisällissodan takia. Sodan aikana rakennuksen alkuperäiset piirustukset tuhoutuivat ja myös osia rakennuksesta tuhottiin. Nykyään se on keskeneräisyydestään huolimatta Barcelonan suosituin nähtävyys. Kölnin tuomiokirkon rakentaminen kesti vielä kauemmin: työt aloitettiin vuonna 1248 ja saatiin päätökseen 632 vuoden kuluttua vuonna 1880.
The Astronaut Farmer

The Astronaut Farmer (televisioesityksessä nimellä Unelma avaruudesta) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Michael Polishin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Billy Bob Thornton, Virginia Madsen, Max Thieriot, Jasper Polish, Logan Polish, Bruce Dern ja Bruce Willis. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Elokuvassa astronauttikoulutuksessa ollut Charles Farmer (Thornton), joka ei koskaan päässyt avaruuteen, alkaa rakentaa omaa avaruusrakettia kotitilallaan Texasissa. Hän onnistuu lopulta mutkikkaiden vaiheiden kautta laukaisemaan sen onnistuneesti.
John Cullen

Ura

John Cullen varattiin NHL:ään vuoden 1986 täydennysvaraustilaisuudessa. Hän on yksi harvoista täydennysvarauksista, jotka ovat pelanneet yli 100 ottelua NHL:ssä. Vaikka Buffalo Sabres varasi Cullenin, hän kuitenkin aloitti NHL-uransa Pittsburgh Penguinssissa kaudella 1988–1989.
Vuonna 1997 Cullenilla todettiin Non-Hodgkinin lymfooma, minkä takia häneltä jäi väliin koko kausi 1997–1998. Hän yritti paluuta kaudella 1998–1999, mutta hän oli sairautensa takia menettänyt paljon voimaa ja nopeutta, eikä pystynyt pelaamaan NHL-tasolla, joten hän lopetti uransa. Kauden päätteeksi NHL palkitsi hänet Bill Masterton Memorial Trophylla.
Valkokulmamesikko

Levinneisyys

Valkokulmamesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elämän vonkamies

Vastaanotto

Kriitikon mukaan uransa viime metreillä olevan Niskasen elokuvan draama jää vaille lakipistettä, mutta elävänä se pysyy Niskasen taitavan ja rohkean henkilöohjauksen ansiosta.

Palkinnot

Pirjo Leppänen sai roolistaan parhaan naispääosan Jussi-palkinnon.
Ernst John von Freyend

Operaatio Valkyrie

Ernst von Freyend oli yksi niistä upseereista, jotka selvisivät hengissä heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyvästä pommiräjähdyksestä Hitlerin komentopaikassa Wolfsschanzessa.
Ennen räjähdystä von Freyend oli lupautunut kantamaan eversti Claus von Stauffenbergin puolesta tämän laukkua, jossa silloin vielä virittämättömät räjähteet olivat. Von Stauffenberg, jolta puuttui oikea käsi kokonaan ja jonka vasemmassa kädessä oli vain kolme sormea, tokaisi pystyvänsä kantamaan laukkunsa itsekin. Von Freyendillä ei ollut tietoa, että laukussa oli räjähteitä.
Noin kello 12.25 von Stauffenberg pyysi lupaa käydä siistiytymässä ennen alkavaa kokousta. Von Freyend päästi Stauffenbergin yhdessä Werner von Haeftenin kanssa toiseen huoneeseen, jossa he virittivät räjähteen valmiiksi. Pommi räjähti kello 12.42, jolloin neljä henkilöä sai kuolemaan johtavat vammat. Hitler selvisi vähäisin vammoin ja myös Ernst von Freyend selvisi räjähdyksestä hengissä. 
Elokuvassa Operaatio Valkyrie (2008) Ernst von Freyendiä esittää Werner Daehn.

Kuolema

Ernst von Freyend kuoli 71 vuotiaana vuonna 1980.
Robert L. Ghormley

Robert Lee Ghormley (15. lokakuuta 1883 Portland, Oregon – 21. kesäkuuta 1958 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen vara-amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Ghormley valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1906. Hän osallistui vuonna 1912 Yhdysvaltain Nicaraguan-interventioon komentajan adjutanttina ja ensimmäiseen maailmansotaan taistelulaiva USS Nevadan upseerina. Vuosina 1923–1925 hän oli apulaislaivastoministerin adjutanttina ja vuosina 1935–1936 USS Nevadan kapteenina. Sen jälkeen Ghormley oli laivaston päämajassa ja laivastoministeriössä operaatioiden suunnittelijana ja yleni vuonna 1938 vara-amiraaliksi. Elokuussa 1940 hänet lähetettiin sotilastarkkailijaksi Lontooseen. Ghormley oli sivussa sotatoimista Tyynenmeren sodan ensimmäisen puolen vuoden ajan, mutta kesäkuussa 1942 hänet kutsuttiin eteläisen Tyynenmeren alueen komentajaksi. Ghormley osoittautui komentajana päättämättömäksi ja kärsi sotilaallisia vastoinkäymisiä, joten Tyynenmeren laivaston komentaja Chester W. Nimitz päätti jo saman vuoden lokakuussa korvata hänet amiraali William F. Halseylla. Ghormleyn katsottiin epäonnistuneen varsinkin Guadalcanalin maihinnousun johtamisessa elokuussa 1942. Ghormley pysytteli päämajassaan kaukana Uudessa-Seelannissa samalla kun paikan päällä maihinnousua johtaneet Frank J. Fletcher ja Richmond K. Turner vetivät oma-aloitteisesti laivansa pois ja maihinnousujoukot jäivät ilman huoltoa.
Ghormley kutsuttiin takaisin Washingtoniin, kunnes hänet helmikuussa 1943 nimitettiin Havaijin rannikkopuolustuksen komentajaksi, missä tehtävässä hän oli lokakuuhun 1944 saakka. Sen jälkeen hän komensi joulukuuhun 1945 saakka Saksan vesillä olleita Yhdysvaltain laivaston aluksia. Hän jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1946.
Bruno Granholm

Elämä ja ura arkkitehtina

Bruno Granholm syntyi Myrskylässä 14. toukokuuta 1857. Hän opiskeli Helsingissä Polyteknillisessä koulussa ja työskenteli opiskeluaikoinaan rautateiden mekaanisessa konepajassa ja myöhemmin eri arkkitehtien (mm. Theodor Höijerin) toimistoissa. Polyteknisestä korkeakoulusta Granholm valmistui vuonna 1882. Vuonna 1892 Granholm valittiin piirtäjäksi rautatiehallitukseen. Samana vuonna hänet nimitettiin rautatiehallituksen arkkitehdiksi. Vuodesta 1895 lähtien Granholm toimi tie- ja vesirakennusten ylihallituksessa tehtävänään asemarakennusten suunnittelu.

Arkkitehtuuri

Granholmin suunnitelmissa asema- ja asuinrakennukset säilyttivät entiset pohjaratkaisut, mutta ulkoasuun tuli kansallisromanttisia, jopa muinaisskandinaavisia, koristeaiheita. 
Rakennukset edustavat kansallisromanttista tyyliä (nk. nikkarityyli) erotuksena tuolloin voimakkaasti vaikuttaneeseen uusrenessanssityyliin joka jäljitteli kivirakentamisen arkkitehtuuria. Granholmin suunnittelemien asemarakennusten ornamentiikka ammentaa vaikutteita karjalaisista esikuvista, joskin piste- ja kaiverruskuviot kuuluivat myös perinteiseen sveitsiläistyyliin. Symmetrisestä rakentamisesta luovuttiin, frontonit ja katokset tulivat muodikkaiksi ja koristelua käytettiin runsaasti ikkunankarmeihin ja konsoleihin. Vaikutteiden kansainvälisyydestä kertoo, että vastaavaa muotokieltä on nähtävissä lähes samaan aikaan 1890-luvun lopulla myös Norjassa ja Ruotsissa. Bruno Granholm suunnittelikin uransa aikoja kymmenittäin asemarakennuksia ja Suomen rautateillä kansallisromantiikka henkilöityi häneen.
Kulusuk

Kieli

Kulusukin pitkäaikaisesta eristäytyneisyydestä johtuen siellä puhuttu grönlannin murre Tunumiit oraasiat eroaa huomattavasti länsirannikolla puhutuista murteista. muihin Grönlannin murteisiin verrattuna sitä pidetään kaikista innovatiivisimpana.

Väestö

Väestön määrä Kulusuk on laskenut 23 % verrattuna vuoden 1990 tasoon ja yli 19 % verrattuna vuoden 2000 tasoon.
Humvee

Historia

Keväällä 1981, Yhdysvaltain armeija kirjoitti sopimuksen AM Generalin kanssa muutaman prototyypin tuottamiseksi testikäyttöön, koska AM Generalin valmistama prototyyppi oli varteenotettava tuote ja koska vanhentuneet Jeepit piti vaihtaa uudempaan kalustoon. Myöhemmin samana vuonna Yhdysvaltain armeija allekirjoitti sopimuksen, jolloin aloitettiin 55 000 Humveen valmistus, jotka oli määrä saada viimeistään vuonna 1985 Yhdysvaltain armeijan käyttöön. HMMWV:stä on tullut Yhdysvaltain armeijan selkäranka ympäri maailmaa käydyissä ja käytävissä konflikteissa. Yli 10 000 HMMWV:tä on vuonna 2003 alkaneessa "operaatio Irakin vapauttamisessa" mukana. Irakin sodassa on menetetty noin 500 Humveetä vuoden 2008 alkuun mennessä.

Heikkoudet

HMMWV:n heikkous on panssarointi. Perusmalleista puuttuu panssarointi kokonaan, mutta esimerkiksi ambulanssiversioiden sekä M1114 ja M1116 panssarointitaso on "44grain", joka antaa keskinkertaisen suojan luodeilta. Telamiina ja muut miinat tuhoavat ajoneuvon käytännössä kokonaan panssaroinnista huolimatta.
Yhdysvaltain joukot Irakissa ovatkin itse joutuneet lisäämään panssarointia metallilevyillä ja hiekkasäkeillä, koska neljännes Irakissa olevista Humveistä on panssaroimattomia. Nykyään Humveetä valmistetaan UP-armored versiona joka sisältää vahvemman panssaroinnin. USA:n joukkojen tappioista huomattava määrä (n.40%) on aiheutunut juuri IED-iskuissa. Nykyinen panssarointi antaa melko hyvän suojan tienvarsipommilta jos se ei sijoitu auton alle.

Kulutus

Humveessä on 6,2-litrainen V8-moottori, joka vie polttoainetta kaupungissa pahimmillaan 60 l/100 km. Humveen polttoainekustannukset ovat Yhdysvaltain armeijalle huomattava menoerä verrattuna esimerkiksi Suomen käyttämään Land-Rover defender 5d:hen, jonka kulutus on huomattavasti pienempi kuin HMMWV:een.

Kuljetus

Humveetä voidaan kuljettaa erityyppisissä rahtikuljetuskoneissa ja helikopterin alle kiinnitettynä.
Venhoton

Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella. Sillä on eteläpäässä kaksi rinnakkaista lahtea ja sen pohjoispää kapenee lahtimaisesti. Järven rannat ovat alavaa metsämaata, mutta itäosassa ovat rantojen rinteet jyrkempiä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari ja sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, johon on rakennettu noin kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Ainoa kiinteä tila on entinen maatila järven länsirannalla. Näille tulee tiet Poikuskulman yhdystieltä 16977 tai Kylämälle johtavalta kylätieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,8 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsäojaa. Pohjoiseen lahteen tulee laskuoja Hirvijärvestä ja toinen oja Mustalammista. Kaakkoispään lahteen laskee Selkäjärven laskuoja. Venhottoman laskuoja lähtee eteläpään lahdesta ja se ylittää kannaksen Poikusvuoren eteläpuolelta. Oja laskee puolen kilometrin päässä Poikusjärveen, ja tämä vuorostaan Pitkäjärveen.
Chiapasin maanjäristys 2017

Alueen tektoninen tausta

Meksikon eteläisen Tyynenmeren rannikon Tehuantepecinlahti sijaitsee kahden litosfäärilaatan rajalla. Alueella mereinen Kookossaaren laatta työntyy suuremman mantereisen Pohjois-Amerikan laatan alle, mikä aiheuttaa laattojen rajalle toistuvia maanjäristyksiä. Alityöntövyöhyke on osa suurempaa Tyynenmeren tulirengasta.

Maanjäristys

Maanjäristys iski torstaina 7. syyskuuta hieman ennen puoltayötä kello 23:49:21 paikallista Meksikon keskistä aikaa. Sen järistyskeskus oli merellä Tehuantepecinlahdella 69,7 kilometrin syvyydessä 87 kilometriä lounaaseen Pijijiapanin kaupungista Chiapasin osavaltiossa. Meksikon kansallinen seismologian laitos (SSN) mittasi maanjäristyksen voimakkuudeksi 8,2 momenttimagnitudiasteikolla, kun taas maanjäristyksiä kaikkialla maailmassa tutkiva Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus (USGS) mittasi sen voimakkuudeksi 8,1.

Vaikutukset

Maanjäristys aiheutti huomattavaa aineellista vahinkoa ja ainakin 91 ihmisen kuoleman. Valtaosa kuolleista oli Oaxacan osavaltiossa, jossa maanjäristyksessä menehtyi ainakin 71 ihmistä. Suuri osa kuolleista kuului sapoteekkien alkuperäiskansaan. Chiapasissa kuoli ainakin 16 ihmistä ja Tabascon osavaltiossa neljä. Maanjäristys tuhosi tai vaurioitti vakavasti kymmeniä tuhansia taloja ja jätti satoja tuhansia ihmisiä kodittomiksi.
Toimintaseikkailupeli

Toimintaseikkailupeli on videopelien lajityyppi, joka yhdistää seikkailupelin elementteihin toimintapelin elementtejä. Toimintaseikkailupeligenren aloitti Atari 2600:lle vuonna 1979 julkaistu Adventure. Pelityypin edustajia ovat muun muassa Prince of Persia -, Tomb Raider -, Zelda ja Metroid-pelisarjat. 
Koska toimintaseikkailu on kahden eri genren yhdistelmä, sen rajojen määrittely on vaikeaa.  Tyypillisesti puhdas seikkailupeli sisältää ongelmia pelaajan ratkaistavaksi eikä juurikaan toimintaa. Puhtaat toimintapelit puolestaan perustuvat reaaliaikaiseen reagointiin ja refleksien harjoittamiseen. Toimintaseikkailut sisältävät sekä ongelmanratkontaa että refleksien testaamista, sekä väkivallattomissa että väkivaltaisissa tilanteissa.
Toimintaseikkailulajityyppi vakiintui Shigeru Miyamoton suunnitteleman The Legend of Zeldan (1986) myötä. Peli yhdisteli menestyneesti elementtejä eri lajityypeistä: se sisälsi seikkailua, siirtymäpulmia, seikkailutyylisiä inventaariopulmia, toimintaa, rahajärjestelmän ja yksinkertaisen roolipelityylisen tasokehityksen ilman kokemuspisteitä.
Carter Hart

Junioriura

Hart aloitti uransa WHL:n Everett Silvertipsissä kaudella 2014–15 pelaten nollapelin ensimmäisessä kokonaisessa ottelussaan vain 16-vuotiaana. 
Kaudella 2015–16 Hartista tuli selkeä Silvertipsin ykkösmaalivahti ja häntä pidettiin parhaana maalivahtina kesän 2016 NHL:n varaustilaisuuteen. Hän olikin ensimmäinen varattu maalivahti vuoden tilaisuudessa, kun Philadelphia Flyers valitsi hänet toisella kierroksella numerolla 48. Kauden 2015–16 päätteeksi Hart valittiin koko CHL:n parhaaksi maalivahdiksi.
Kaudella 2016–17 Hart pelasi vähemmän nuorten MM-kisojen takia, mutta pelasi kuitenkin edelliskauttaan paremmin. Kauden päätteeksi Hart valittiin WHL:n parhaaksi maalivahdiksi, mutta CHL:n parhaan maalivahdin palkinto jäi saamatta.
Kaudella 2017–18 Hart tasoitti WHL:n ja CHL:n maalivahtien kaikkien aikojen nollapelitilaston kärjen 26 nollapelillä junioriuransa aikana. Kauden päätteeksi hän voitti ensimmäisenä sarjan historiassa kolmatta kertaa WHL:n parhaan maalivahdin palkinnon. Lisäksi hän voitti myös WHL:n parhaan pelaajan palkinnon. Hart voitti kauden päätteksi toista kertaa CHL:n parhaan maalivahdin palkinnon ensimmäisenä juniorisarjan historiassa.

Ammattilaisura

Hart aloitti kaudella 2018–19 Philadelphia Flyersin farmijoukkue Phantomsissa, mutta hänet nostettiin 17.12.2018 Flyersiin ja sai uransa ensimmäisen NHL-voiton seuraavana päivänä Detroit Red Wingsiä vastaan. Ottelu päättyi 3–2, ja Hart valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hänestä tuli samalla nuorin (20v 127pv) voittanut maalivahti Flyersin historiassa ja nuorin koko NHL:ssä sitten Carey Pricen vuonna 2007. Tammikuussa 2019 Hart valittiin NHL:n kuukauden tulokkaaksi pelatessaan yhdeksän ottelua, joissa hän pelasi tuloksin 6-2-1. Hänen torjuntaprosenttinsa oli 93.1% ja päästettyjen maalien keskiarvo 2.33.
Matts Alanko

Matts Alanko (Matti Jaakonpoika) (1. lokakuuta 1828 Kauhajoki – 17. joulukuuta 1921 Kurikka) oli suomalainen kelloseppä ja valaja.

Elämä

Alanko syntyi Kauhajoella vuonna 1828. Avioitui Serafia Iisakintyttären (1824-1899) kanssa, josta liitosta heille syntyi 13 lasta (6 poikaa ja 7 tyttöä). Mainitaan kirkonkirjoissa Kurikan seurakunnan Miedonkylän Skyttä:län torpparina, lohkotilallisena ja kelloseppänä. Alanko muutti nuorena Kurikkaan ja työskenteli myös Tervakoskella ja Helsingissä. Hän toimi fysiikan professori Selim Lemströmin assistenttinä.

Tunnetut työt

Alanko tunnetaan kelloseppänä joka valmisti useita Könnin koulukunnan mukaisia seinä/lauttiakelloja. Oppinsa hän on saanut Iisakki Tassilta. Useimmissa hänen valmistamissaan kelloissa oli herätysmekanismi. Alanko valoi Kauhajoen kirkonkellon, yhdeksänhaaraisen kynttilänjalan ja numerotaulut. Hänet tunnetaan myös ikiliikkujan suunnittelijana.
Jorge Bernal Vargas

Jorge Bernal Vargas (s. 28. helmikuuta 1929) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Kristuksen legioonan papiksi 15. syyskuuta 1957 ja nimitettiin Chetumalin prelaatiksi sekä Velefin titulaaripiispaksi 7. joulukuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Mario Pio Gaspari, jota avustivat José de Jesús Garcia Ayala ja Luis Guízar y Barragán.
Bernal Vargas erosi titulaarihiippakunnan johdosta 15. helmikuuta 1978, mutta jatkoi toimintaansa prelaattina. Hänen aikanaan alueprelatuurin nimi vaihdettiin Cancún-Chetumaliksi. Hän jäi eläkkeelle 26. lokakuuta 2004.