google/wiki40b huggingface dataset:
Junior (elokuva)

Juoni

Gynekologi tri Alex Hesse (Arnold Schwarzenegger) näkee painajaisen kirjastossa virtsaavista pikkulapsista. Oikeassa maailmassa hän ja hänen gynekologikollegansa tri Larry Arbogast (Danny DeVito) ovat keksineet hedelmällisyyslääkkeen nimeltä ”Expectane”, jonka on määrä estää naisen kehoa hylkimästä alkiota ja näin ollen vähentää keskenmenoja. Valitettavasti heillä ei ole lupaa kokeilla lääkettä naisiin, minkä vuoksi he eivät pääse etenemään tutkimuksissaan. Sen seurauksena Hesse murtautuu laboratorioon ja lukitsee itsensä sinne. Tarkastuslautakunnan johtaja Noah Banes (Frank Langella) kertoo Arbogastille, että vaikka Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA on kieltänyt heitä tekemästä ihmiskokeita, he ovat saaneet rahoituksen tri Diana Reddiniltä (Emma Thompson), joka työskentelee munasolujen pakastusosastolla. Kun Hesse epäilee, ettei yksikään raskaana oleva nainen suostu ottamaan hyväksymätöntä lääkettä, Arbogast paljastaa, ettei heidän tarvitse kertoa tutkimuskohteen sukupuolta, ja taivuttelee Hessen tekemään itsensä raskaaksi käyttämällä ”Junioriksi” nimettyä munasolua.
Sinä yönä Hesse näkee toisen painajaisen, jossa hänen mahdolliselle tulevalle jälkeläiselleen on liimattu hänen omat kasvonsa. Seuraavana päivänä hän valittaa Arbogastille, että hänen nänninsä ovat kipeät. Myöhemmin yleensä etäinen Hesse piristyy selittämättömästi ja juttelee taukoamatta kävelylenkeistä, hieronnoista ja päivätorkuista. Reddin kertoo Hesselle, että naisena oleminen ei ole aina pelkkää ruusuilla tanssimista, viittaamalla vasta vaihdevuosiin päättyvään kuukautiskiertoon. Arbogast puolestaan varoittaa Hesseä sairaudesta, joka tekee miehistä struudeleita. Sillä välin Arbogastin raskaana oleva ex-vaimo (Pamela Reed) haluaa Arbogastin toimivan hänen synnytyslääkärinään. Hesse alkaa pohtia, millaista olisi olla isä, ja katselee televisiomainoksia saadakseen itsensä nyyhkyttämään oikein kunnolla. Hän alkaa myöhemmin syödä ylenpalttisesti, ja Arbogastin ex-vaimo huomaa hänen taipumuksensa ”omalaatuisiin ruokayhdistelmiin”. Paljastuu, että ”Junior”-munasolu on tosiasiassa Reddinin oma pakastettu munasolu, mikä tekee Reddinistä Hessen lapsen äidin. 
Banes haluaa saada kunnian Hessen ja Arbogastin kokeesta itselleen, vaikka hänellä ei ole siihen osaa eikä arpaa. Arbogast naamioi Hessen naiseksi ja piilottaa hänet kaupungin ulkopuolella sijaitsevaan, odottaville äideille tarkoitettuun suojapaikkaan. He kertovat Hessen maskuliinisen ulkomuodon olevan seurasta aiemmasta anabolisten steroidien käytöstä. Lopulta Hessen synnytys käynnistyy (kuten myös Arbogastin vaimon), ja Hesselle tehdään keisarileikkaus. Hesse saa tyttövauvan, jonka hän nimeää Junioriksi. Arbogast avustaa ex-vaimonsa synnytyksessä, ja pari sopii välinsä kasvattaakseen vastasyntyneen poikansa yhdessä. Ennen elokuvan lopputekstejä yleisö näkee sekä Arbogastien että Hessen perheet yhdessä rantalomalla juhlimassa Juniorin ja Jaken (Arbogastien pojan) syntymäpäiviä. Kohtauksen aikana selviää myös, että nyt Diana on puolestaan raskaana. Lopputekstien aikana kummankin perheen nähdään leikkivän meressä.
Farmakodynamiikka

Farmakodynamiikka (kr. farmakon, lääke, rohdos; dynamis, voima), "lääkkeenvaikutusoppi", on farmakologian osa-alue, joka tutkii lääkkeiden vaikutuksia ja niiden mekanismeja molekyyleihin, elimiin ja koko elimistöön.

Lääkeaineiden vaikutusmekanismit

Lääkkeiden farmakodynaamiset vaikutukset ovat hyvin moninaisia. Monien vaikutus kohdistuu erityisiin elimistön säätelymolekyyleihin, reseptoreihin, joita lääkkeet voivat stimuloida (esim. morfiini opioidireseptoreita) tai estää (esim. antihistamiinit histamiinireseptoreita). Ne voivat vaikuttaa myös entsyymeihin (esim. asetyylisalisyylihappo estää syklo-oksigenaasientsyymiä). Jotkin lääkeaineet vaikuttavat solukalvon kuljettajamolekyyleihin (esim. masennuslääke fluoksetiini estää serotoniinin ottoa hermosoluun). Monet syöpälääkkeet ovat kovalenttisesti makromolekyyleihin sitoutuvia aineita, ja ne estävät syöpäsolujen jakautumista sitoutuessaan DNA-molekyyleihin. Joidenkin lääkkeiden vaikutusmekanismi perustuu yksinkertaisiin fysikaalisiin tai kemiallisiin reaktioihin, kuten alumiini- ja magnesiumhydroksidit neutraloivat mahan liiallista happamuutta tai guarkumi sitoo vettä itseensä ja vähentää ummetusta. Myös monia hormoneja tai niiden synteettisiä sukulaisia käytetään lääkkeinä. Antibioottien ja muiden mikrobilääkkeiden vaikutukset perustuvat erilaisiin myrkkyvaikutuksiin mikrobeja kohtaan. Silloin on tärkeää, että myrkkyvaikutus on valikoiva ja kohdistuu vain mikrobiin eikä ihmiseen.
Monet lääkevaikutukset ovat itse asiassa toksisia vaikutuksia, eli ne häiritsevät elimistön normaaleja toimintoja (selvimpiä esimerkkejä ovat anestesia-aineet). Jos tästä on kuitenkin kokonaisuuden kannalta hyötyä, lääkkeen käyttö on perusteltua. Se kuitenkin osoittaa, että lääkkeiden turvallinen käyttö vaatii tarkkuutta ja ammattitaitoa.
Allschwil

Sijainti

Allschwil sijaitsee Ranskan rajalla Reinin länsipuolella. Allschwilin keskusta-alue muodostaa yhteisen kaupunkialueen Baselin kanssa.
Yrjö Valkama

Yrjö Rikhard Valkama (20. elokuuta 1887 Ruovesi – 27. elokuuta 1944 Oulainen) oli suomalainen vasemmistopoliitikko, joka toimi Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustajana vuosina 1922–1923. Valkama erotettiin SSTP:n eduskuntaryhmästä ja puolueesta alkuvuonna 1923. Myöhemmin hän vaikutti Suomen sosialidemokraattisen puolueen riveissä.
Valkama aloitti poliittisen toimintansa jo nuorena. Hän liittyi SDP:hen vuonna 1906. Vuodesta 1912 Yhdysvalloissa oleskellut Valkama palasi Suomeen vuonna 1921 ja ryhtyi maanviljelijäksi Oulaisissa. Eduskuntavaaleissa seuraavan vuoden heinäkuussa Valkama valittiin kansanedustajaksi SSTP:n listoilta Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Valkama oli SSTP:n ehdokkaana, koska Oulaisten työväenyhdistys oli SDP:n sisäisessä suuntataistelussa valinnut viiteryhmäkseen puolueen vasemmiston. Eduskunnassa hän vaikutti maatalousvaliokunnassa.
Valkama erotettiin SSTP:n eduskuntaryhmästä sen jälkeen, kun hän ilmoitti vastustavansa maanalaista poliittista toimintaa Suomessa. Asia tuli ilmi, kun Valkaman kansanedustajatoveri August Rytkönen kuuli Valkaman esittävän tämänsuuntaisia ajatuksia junassa muiden puolueiden edustajien seurassa. Rytkösen valppauden ansiosta Valkama sai kutsun puoluetoimikunnan kokoukseen, joka 21. maaliskuuta 1923 päätti erottaa Valkaman miehen kieltäydyttyä jälleen hyväksymästä salaista toimintaa. Oulaisten työväenyhdistys oli aluksi haluton taipumaan puolueen päätökseen, mutta tunteja kestäneen debatin jälkeen sekin taipui. Erottamisesta ja asennoitumisestaan huolimatta Valkama vangittiin loppuvuodesta yhdessä SSTP:n eduskuntaryhmän kanssa.
Vapauduttuaan vankilasta Valkama kävi jälleen Yhdysvalloissa, mutta hän palasi pian takaisin Suomeen. Valkama hankki asunnon Oulaisten kirkonkylästä ja työskenteli asioitsijana. Hän liittyi uudelleen SDP:hen, ja vuonna 1929 hänet valittiin Oulun läänin eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön sihteeriksi. Valkama oli SDP:n ehdokkaana 1930-luvun eduskuntavaaleissa, mutta hänen äänensä eivät riittäneet eduskuntapaikan uusimiseen. Valkama myös kirjoitti usein puolueensa lehtiin.
Valkamalla oli Oulaisissa useita kunnallisia luottamustehtäviä. Sota-aikana hän toimi kuntansa viljelyspäällikkönä. 25. elokuuta 1944 Valkama joutui liikenneonnettomuuteen, ja hän kuoli saamiinsa vammoihin kaksi päivää myöhemmin.
Kazimierz Przybyś

Kazimierz Przybyś (s. 11. heinäkuuta 1960, Radom) on puolalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Uransa aikana Przybyś pelasi Broń Radomissa, Śląsk Wrocławissa ja Widzew Łódźissa. Maajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua ja ehti edustaa Puolaa yksissä arvokisoissa, MM-kisoissa 1986.
Juha-Pekka Liikola

Juha-Pekka Liikola (s. 7. lokakuuta 1954 Lahti) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri, evp.

Henkilöhistoria

Juha-Pekka Liikola syntyi Henry Liikolan ja Sinikka Koskimäen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on Merja Vuorinen. Ylioppilaaksi Liikola tuli 1977, Kadettikoulun jalkaväkilinjalta hän valmistui 1977 ja suoritti Sotakorkeakoulun 1987.
Ludvig Unggren

Fredrik Ludvig Unggren (3. huhtikuuta 1856 Vaasa – 29. tammikuuta 1913 Vaasa) oli suomalainen päätoimittaja. 
Unggrenin vanhemmat olivat kirjanpainaja Fredrik Wilhelm Unggren ja Maria Silfverkloth. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1877 ja opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita. Unggren toimi vuodesta 1889 lähtien Vasabladet-lehden toimitussihteerinä ja vuodesta 1907 lehden päätoimittajana. Hän oli myös harrastajavalokuvaaja ja kuului vuodesta 1893 alkaen Vaasan harrastajavalokuvaajien yhdistyksen johtokuntaan.  
Ludvig Unggrenin sisar Edith Eugenie Unggren (k. 1941) oli naimisissa vuodesta 1890 Vaasan hovioikeuden presidentin Hugo Malmbergin kanssa.
Kawanishi H8K

Suunnittelu

Vuonna 1938 Japanin keisarillinen laivasto tilasi seuraajan Kawanishi H6K -lentoveneelle, joka oli todettu päteväksi lentotiedusteluun ja pommituksiin ennen sotaa, mutta Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien sekä Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjiä vastaan sen suorituskyky osoittautui riittämättömäksi. Uuden koneen oli määrä olla 30 prosenttia nopeampi ja lentosäteen puolta suurempi kuin H6K:n, ja tämä tuotti Kawanishin suunnittelijoille suuren haasteen. Koneen prototyyppi teki suuren vaikutuksen Japanin keisarilliseen laivastoon, mutta koelentovaiheessa vuonna 1940 havaittiin siinä lukuisia puutteita ja vikoja, muun muassa koneen koko runko oli suunniteltava uudelleen koneen osoittauduttua merkittävän epätasapainoiseksi ilmaan nousun jälkeen. Näiden vikojen ja puutteiden korjaaminen viivytti H8K:n sarjatuotannon aloittamista. Vuonna 1941 lopulta valmiiksi saadussa lentoveneessä oli lukuisia uudistuksia, kuten se, että vaurioituneista polttoainetankeista valunut polttoaine valui rungon sisällä olevaan pilssiin, mistä se voitiin pumpata ehjiin tankkeihin. Rungon polttoainetankkeja suojasi erillinen sammutusjärjestelmä. Siipitankit eivät olleet itsetiivistyviä, eikä niitä suojattu sammutusjärjestelmällä, mutta ne olikin tarkoitettu tyhjennettäväksi heti lennon aluksi. Koneen aseistuksena oli siilimäisesti viisi 20 mm tykkiä sekä kolme 7,7 mm konekivääriä. Pommeja Emily pystyi kuljettamaan 1 800 kilogrammaa.

Käyttö

Emilyn pääasiallisia tehtäviä olivat pitkät tiedustelulennot merellä, mutta se osallistui myös pommituksiin. Ensimmäisen kerran Emilyä käytettiin pommitustehtävään vuonna 1942 toiseen Pearl Harboria vastaan suunniteltuun hyökkäykseen. Johtuen pitkästä lentomatkasta jopa H8K:n oli suoritettava välitankkaus japanilaisten huoltosukellusveneellä. Vaikka sääolosuhteet lopulta estivätkin pommitusyrityksen Oahun saaren oltua paksun pilvikerroksen peitossa, oli H8K osoittanut olevansa ideaali ratkaisu pitkän matkan pommituslentoihin. Japanin keisarillinen laivasto käytti lentovenettä aina sodan loppuun saakka, ja liittoutuneiden hävittäjälentäjät kokivat ”Emilyn” hankalaksi pudotettavaksi ilmataistelussa muun muassa raskaan aseistuksensa ansiosta.

Muunnokset

Kawanishi H8K:n korkea runkorakenne loi Japanin keisarilliselle laivastolle myös edellytykset kehittää koneesta miehistönkuljetustehtäviin muunneltu versio. Tämä tuli tunnetuksi nimellä H8K2-L, ja koneessa oli kaksi matkustajakantta. Alempi kansi ulottui koneen nokasta noin kaksi kolmasosaa taaksepäin koko runkomitasta ja ylempi kansi koneen siipien tasolta rungon takaosaan saakka. Mukavuusasteesta riippuen kansien penkit mahdollistivat joko 29 matkustajan tai 64 sotilaan kuljettamisen lentoveneellä. H8K2-L-version aseistusta oli vähennetty, sekä rungon polttoainetankit oli poistettu kuljetustilan lisäämiseksi.
Tiivis liitos

Rakenne

Tiiviin liitoksen (Zonula Occludens) solut ovat yhteydessä toisiinsa juostemaisilla rakenteilla, joita muodostavat transmembraaniproteiinit klaudiini ja okludiini sekä niihin tarttuvat valkuaisaineet ZO-1, ZO-2, ZO-3, 7H6 ja symplekiini. Okludiini oli ensimmäinen tiiviistä liitoksesta löydetty valkuaisaine, joka sisältää neljä solukalvon läpäisevää aluetta muodostaen kaksi silmukkaa soluvälitilaan. Okludiinin tuotannon lisääminen soluissa lisää tiiviiden liitosten määrää, jolloin solut ovat tiukemmin kiinni toisissaan. Samaan aikaan soluepiteelin sähköneristyskyky lisääntyy. Okludiini ei ole ainoa valkuaisaine, joka vastaa tiiviin liitoksen toiminnasta. Klaudiinilla on myös merkittävä osa tiiviin liitoksen muodostumisessa. Klaudiini muodostuu vähintään 20 geenistä. Sen rakenne poikkeaa okludiinin rakenteesta, vaikka kummassakin esiintyy neljä kalvon läpäisevää aluetta. Solukalvon ulkopuolelle jäävät klaudiinin osat sitoutuvat keskenään sitoen vierekkäiset solut toisiinsa.

Esiintyminen

Eniten tiiviitä liitoksia esiintyy korkeita ionigradientteja ylläpitävissä epiteeleissä, kuten munuaisten putkirakenteissa, joissa tapahtuu virtsan väkevöityminen. Tiiviitä liitoksia löytyy myös verisuonista, vaikka niiden ionigradientit ovat huomattavasti pienempiä.

Tehtävät

Tiiviit liitokset muodostavat vierekkäisten solujen välille läpäisyesteen, joka estää ionien, veden ja suurikokoisten molekyylien kulkua solujen välistä. Tiiviiden liitosten alueella vierekkäisten solujen solukalvot ovat tiiviisti yhdessä, jolloin niiden välistä ei pääse hallitsemattomasti ravintoaineita.

Toiminnan häiriöt

Tiiviiden liitosten puutteellinen toiminta saattaa aiheuttaa läpäisyesteen toiminnan heikkenemistä, jolloin virukset, bakteerit ja allergeenit pääsevät helpommin elimistöön. Tiiviiden liitosten häiriintynyttä toimintaa on havaittu geenivirheistä aiheutuvissa sairauksissa, kuten perinnöllisessä kuuroudessa.
USS Norfolk (SSN-714)

Palveluskäyttö

Alus on käytössä, kotisatamanaan Norfolk Virginiassa.
Henk ten Cate

Ura

Pelaajaurallaan ten Cate edusti kotimaassaan Go Ahead Eaglesia, Stormvogels Telstaria ja Heracles Almeloa sekä Kanadassa Edmonton Drillersiä.
Ten Cate on valmentanut aiemmin kotimassaan Go Ahead Eaglesia, Heracles Almeloa, FC Rhedeniä,  Sparta Rotterdamia, Vitesse Arnhemia ja NAC Bredaa sekä Saksassa KFC Uerdingenia ja Unkarissa  MTK Hungáriaa. 
Vuodesta 2003 vuoteen 2006 hän toimi Frank Rijkaardin kakkosvalmentajana espanjalaisessa FC Barcelonassa. Ten Cate auttoi Barcelonan muun muassa kahteen Espanjan mestaruuteen ja Mestarien liigan voittoon. 
Ajaxin päävalmentajaksi hänet nimitettiin kesällä 2006. Ajax karsiutui Mestarien liigasta, mutta Ten Cate johdatti Ajaxin Eredivisien kakkoseksi kaudella 2006–2007. Amsterdamilaiset hävisivät mestaruuden PSV Eindhovenille yhden maalin maalieron turvin. Seuraavalla kaudella Ajax karsiutui jälleen Mestarien liigasta. Lokakuussa 2007 ten Cate siirtyi Chelseaan Avram Grantin kakkosmieheksi.
Yhdessä Grantin kanssa ten Cate on johdattanut Chelsean Mestarien liigan finaaliin, jossa lontoolaisseura kohtaa Manchester Unitedin. Ten Cate sai potkut Chelseasta toukokuun lopulla 2008. 
Kesäkuussa 2008 ten Cate palasi päävalmentajan tehtäviin allekirjoitettuaan sopimuksen kreikkalaisseura Panathinaikoksen kanssa. Debyyttikaudellaan Panathinaikosissa hän luotsasi seuran lopulta kolmanneksi Kreikan mestaruuskamppailussa. Ten Cate sai hyvästä menestyksestä huolimatta kritiikkia pelaajavalinnoistaan. Kauden 2009/10 seura aloitti myös loistavasti ja voitti 10 ottelua kauden 13 ensimmäisestä. Tästä huolimatta ten Cate ja seura purkivat sopimuksensa joulukuun alussa Panathinaikosin ollessa liigassa toisena, vain pisteen päässä Olympiakosista. Lähdön taustalla olivat median ja fanien ten Cateen kohdistama ankara kritiikki. 
Helmikuussa 2010 ten Cate allekirjoitti puolivuotisen sopimuksen dubailaisen Al-Ahli Clubin kanssa.  Pesti päättyi kuitenkin ennen aikojaan vain kuukautta myöhemmin ten Caten jätettyä tehtävänsä Al-Saddille kärsityn 5–0 tappion jälkeen.  Pian Al-Ahlista lähtönsä jälkeen, huhtikuussa 2010 ten Cate siirtyi qatarilaisen Umm Salalin peräsimeen.  Hän jätti tehtävänsä helmikuussa 2011. 
Tammikuussa 2012 ten Catesta tuli Kiinan Superliigassa pelaavan Shandong Lunengin päävalemntaja.  Ten Caten johdolla Shandong juuttui Kiinan liigan alempaan keskikastiin. Hän erosi tehtävästään syyskuussa 2012. 
Huhtikuun alussa 2013 ten Cate palasi valmentamaan kotimaahansa Eerste Divisien kolmantena olleen Sparta Rotterdamin päävalmentajaksi kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella. 
Vuoden 2016 alussa ten Cate aloitti Al Jazira Clubin päävalmentajana. Hän jätti joukkueen kauden 2017/18 jälkeen.
Lluís Domènech i Montaner

Lluís Domènech i Montaner (21. joulukuuta 1850 – 27. joulukuuta 1923) oli katalonialainen arkkitehti. Hän oli Gaudín ohella yksi tunnetuimpia katalonialaisen art nouveaun eli modernismen edustajia. Hän oli myös huomattava poliitikko.
Domènech i Montanerin läpimurto tapahtui Barcelonan vuoden 1888 maailmannäyttelyssä, jossa hänen suunnittelemansa Hotel International herätti suurta huomiota. Hänen tunnetuimmat rakennuksensa, Katalonialainen musiikkipalatsi ja Sant Paun sairaala, on hyväksytty Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita tunnettuja töitä ovat muun muassa Castell dels Tres Dragons Barcelonassa, Casa Fuster Barcelonassa ja Grand Hotel Palma de Mallorcalla
Domènech i Montaner oli huomattava kulttuurivaikuttaja. Hän toimi 45 vuoden ajan arkkitehtuurin professorina, työskenteli useille katalonialaisille lehdille, kirjoitti taidehistoriaa käsittelevän kirjan sekä vaikutti politiikassa edistäen Katalonian autonomiaa.
Oscar Ustari

Seurajoukkueet

Ustari aloitti uransa Argentiinan pääsarjan Primera Divisiónin Independientessä, jonka pelaavaan kokoonpanoon hän nousi vuonna 2005. Kesällä 2007 hän siirtyi Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin Getafen joukkueeseen. Getafe maksoi Ustarista kuuden miljoonan euron siirtokorvauksen, joka oli seuran ennätys.
Getafessa Ustari debytoi 2–1-tappioon päättyneessä sarjaottelussa Valenciaa vastaan 26. syyskuuta 2007, mutta päävastuun kauden 2007–2008 sarjapeleissä kantoi joukkueen toinen argentiinalaismaalivahti Roberto Abbondanzieri. UEFA Cupin lohkovaiheessa ja pudotuspeleissä kaksikko jakoi peliajan puoliksi joukkueen yltäessä puolivälieriin. Espanjan cupissa Copa del Reyssä Ustari toimi joukkueensa ykkösmaalivahtina. Getafe ylsi kilpailun loppuotteluun, jossa Valencia oli kuitenkin parempi maalein 3–1.
Syyskuussa 2008 Ustari jätettiin ilman Getafen edustusjoukkueen pelinumeroa olympialaisissa sattuneen vakavan loukkaantumisen vuoksi. Hänen aiemmin käyttämänsä numero 1 annettiin Valladolidista lainalle hankitulle Jacobolle.
Vuonna 2012 Ustari siirtyi Argentiinan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaan Boca Juniorsiin.

Maajoukkueet

Argentiinan maajoukkueessa Ustari teki debyyttinsä Norjaa vastaan 22. elokuuta 2006. Hän oli vuoden 2006 MM-kilpailuissa Argentiinan kolmosmaalivahtina.
Ustari on pelannut useita otteluita myös Argentiinan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi ykkösmaalivahtina Argentiinan voittaessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuspronssin vuonna 2003 ja nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2005. Elokuussa 2008 Ustari kuului kultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen Pekingin olympialaisissa. Hänen turnauksensa katkesi kuitenkin jo puolivälierävaiheessa Alankomaita vastaan pelatussa ottelussa tapahtuneeseen loukkaantumiseen, jonka odotetaan pitävän hänet sivussa pelikentiltä kahdeksan kuukauden ajan. Hän loukkasi vasemman polvensa nivelsiteet vaarattoman näköisessä tilanteessa nappulakengän tarttuessa nurmeen kiinni.
Petrolieetteri

Petrolieetteri on seos nestemäisiä alifaattisia hiilivetyjä Ne eivät siis ole kemiallisessa mielessä eettereitä vaan termi eetteri viittaa seoksen keveyteen ja hyvin suureen haihtuvuuteen. Petrolieetteriä käytetään hyvin yleisesti liuottimena kemianteollisuudessa ja laboratorioissa.

Ominaisuudet

Petrolieetteri koostuu pääasiassa pentaanista, heksaanista, heptaanista sekä niiden haarautuneista isomeereista. Tyydyttymättömien ja aromaattisten hiilivetyjen pitoisuus petrolieetterissä on hyvin pieni. Petrolieetteriksi määritellään yleensä hiilivetyseokset, joiden kiehumispiste on välillä 25–80 °C, mutta toisinaan tällä nimellä kutsutaan myös seoksia, joiden kiehumispisteet ovat jopa yli 100 °C. Korkeammalla kiehuvia hiilivetyseoksia nimitetään usein ligroiiniksi. Petrolieetterin tiheys on välillä 0,63–0,68 kg/l. Petrolieetteri on erittäin helposti haihtuvaa sekä syttyvää. Sen ja ilman seokset syttyvät palamaan räjähdysmäisesti.

Valmistus ja käyttö

Petrolieetteriin kuuluva jae erotetaan maaöljystä tislaamalla. Seos voidaan tämän jälkeen pelkistää vedyttämällä, jolloin mahdolliset aromaattiset ja tyydyttymättömät hiilivedyt pelkistyvät alifaattisiksi hiilivedyiksi.
Petrolieetteriä käytetään runsaasti liuottimena kemianteollisuudessa ja laboratorioissa. Se liuottaa hyvin muun muassa rasvoja, öljyjä, maaleja, lakkoja ja hartseja. Sitä käytetään uutettaessa kasveista eteeristen öljyjen komponentteja ja tekstiiliteollisuudessa pienten hienojen karvojen poistoon. Se on yleisesti käytetty liuotin myös eri kromatografiamenetelmissä ja kiteytyksissä.
E-tyypin asteroidi

E-tyypin asteroidit ovat asteroideja, joilla luullaan olevan enstatiitti-akondriitti-pintoja. Ne muodostavat suuren osan asteroidivyöhykkeen sisäosia, nimetty Hungaria-ryhmäksi, mutta ne nopeasti muuttuvat harvinaisimmiksi kun mennään asteroidivyöhykkeeseen kunnolla. Silti on olemassa jonkin verran sellaisia jotka ovat aika kaukana asteroidivyöhykkeen sisäreunaa, kuten 64 Angelina. Luullaan että ne ovat peräisin eriytetyn asteroidin erittäin pieneentynestä ytimestä.

Kuvaus

E-tyypin asteroideilla on korkea albedo (0.3 tai korkeampi), mikä erottaa ne M-tyypin asteroideista, jotka ovat yleisempiä. Niiden spektri on tasainen tai punertava. Varmaan koska ne ovat peräisin isomman emokappaleen reunasta eikä ytimestä, E-tyypit ovat pieniä, vain kolmella (44 Nysa, 55 Pandora, 64 Angelina) on yli 50 kilometrin halkaisija ja ei millään muulla yli 25 kilometrin (kolme isointa myöskin kiertää Aurinkoa epätyyppillisen kaukana, n.3 AU). Luullaan että aubriitit (enstatiitti-akondriitti-meteoriitteja) ovat peräisin E-tyypin asteroideista, koska 3103 Eger voidaan linkittää aubriitteihin.

E-vyöhyke

Hungaria-ryhmän E-tyypit voivat olla peräisin hypoteettisen E-vyöhykkeen asteroidi-populaatiosta. E-vyöhykkeen hajaantuminen tapahtui ehkä kun Aurinkokunnan kaasujättiläiset siirtyivät eteenpäin Nizzan mallin mukaan - ja nämä hajaantuneet voisivat olla LHB:n osujat.

Tutkiminen

5. syyskuuta, 2008, miehittämätön ESA-avaruusluotain Rosetta vieraili E-tyypin asteroidi 2867 Ŝteinsin luona. Asteroidin spektri-data varmisti että se oli muodostunut enimmäkseen vähärautaisista mineraaleista kuten enstatiitti, forsteriitti ja maasälpä.
JSON

JSON (lyhenne sanoista JavaScript Object Notation) on yksinkertainen avoimen standardin tiedostomuoto tiedonvälitykseen. Nimestään ja JavaScript-perustastaan huolimatta JSON on JavaScriptistä riippumaton. JSONin Internet media type on application/json ja sen tiedostopääte .json.

Esimerkki

Esimerkki yksinkertaisesta JSON-tiedostosta:
{"menu": {
  "id": "file",
  "value": "File",
  "popup": {
    "menuitem": [
      {"value": "New", "onclick": "CreateNewDoc()"},
      {"value": "Open", "onclick": "OpenDoc()"},
      {"value": "Close", "onclick": "CloseDoc()"}
    ]
  }}}
Gwendolyn Brooks

Gwendolyn Brooks (7. kesäkuuta 1917 – 3. joulukuuta 2000) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänen tunnetuin teoksensa on Annie Allen, josta hän sai Pulitzerin kirjallisuuspalkinnon ensimmäisenä afroamerikkalaisena kirjailijana.
Monet Brooksin runot ovat yhteiskunnallisesti kantaaottavia, etenkin 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeeseen liittyen.