google/wiki40b huggingface dataset:
Max Petrelius

Max Petrelius (5. toukokuuta 1940 Joensuu – 16. marraskuuta 2008) oli suomalainen muoti- ja mainosvalokuvaaja, jota on sanottu "Suomen David Baileyksi". Hän aloitti muotokuvaajana, mutta varsin pian muoti ja mainonta olivat hänen päätyötään.
Petrelius opiskeli Tukholmassa 1958–1960 Rolf Winquistin oppilaana ja teki opintomatkoja Ranskaan. Hänellä oli Helsingissä studio 1960–1987, ja hän koulutti työnsä ohessa tulevia valokuvaajia. 1960-luvulla hän nousi muotikuvillaan tähdeksi, jonka studioajasta lehdet, muotialan yritykset ja mainostoimistot kilpailivat.
Petrelius teki yhteistyötä Vuokko Nurmesniemen kanssa vuodesta 1964, Petereliuksen kuvat Nurmesniemen tuotannosta levisivät ulkomaisiin muoti- ja taidejulkaisuihin. Myös Artek käytti Petreliuksen palveluksia.
Petrelius sai 1969 taiteen valtionpalkinnon ensimmäisenä valokuvaajana. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke.
Hänen oppilainaan ovat olleet muun muassa Henrik Schütt, Seppo Konstig, Antti Pullinen, Ulla Finnilä ja Sebastian Nurmi, jotka ovat pitäneet yhteisnäyttelynkin.
Petrelius oli myös menestyvä avomeri-kilpapurjehtija joka suunnitteli useita omia ja muiden veneitä. Hän oli HSS:n jäsen kuolemaansa saakka.
Henna Meriläinen

Henna Meriläinen (s. 1975 Tohmajärvi) on Miss Suomi 1994. Hän oli kilpailujen aikaan 19-vuotias, Meriläisen mitat olivat 175 cm, 56 kg, 92-65-92. Kilpailut käytiin 12. helmikuuta 1994 Tampereella, Hotelli Ilveksessä. Juontajana toimi laulaja Mikko Alatalo. Kilpailuja pidettiin lämminhenkisinä. Yhtenä tuomareista toimi Anna-Liisa Tilus (Miss Suomi 1984). Kaikki 12 kilpailijaa olivat tasaväkisiä. Meriläinen oli missivuonnaan ylioppilas ja Miss Suomi 1995 Heli Pirhosen koulukaveri. Hänen perintöprinsessoikseen valittiin vuonna 1994 Petra von Hellens ja Marja Vuoristo. Missivuotensa päätyttyä Meriläinen kertoi suunnittelevansa psykologian opintoja yliopistossa.

Yksityiselämä

Meriläisen pitkäaikainen avoliitto päättyi 2008, kun hän aloitti seurustelun Veikka Gustafssonin kanssa.
Ununennium

Ennustetut ominaisuudet

Alkuaineen arvellaan reagoivan muiden alkalimetallien tavoin vedessä kiivaasti ja jopa räjähtävän huoneenlämpötilassa. Olomuodoltaan sen arvellaan olevan huoneenlämpötilassa joko neste tai kiinteä aine. Jos se on neste, niin se olisi ensimmäinen nestemäinen radioaktiivinen alkuaine.
Columbia (supermanner)

Columbia (muita nimiä Hudsonland ja Capricornia) oli muinainen jättiläismanner. Sen arvellaan muodostuneen noin 1,88 miljardia vuotta sitten ja hajonneen viimeistään 1,25 miljardia vuotta sitten.
Columbian on arveltu syntyneen kun jättimäiset kratonit Nena, laajentunut Ur ja Atlantica yhtyivät. Mantereeseen kuuluivat Laurentian, Baltican, Ukrainan, Amatsonian ja Australian ydinosat. Mahdollisesti siihen kuuluivat myös Siperia, Pohjois-Kiina ja Kalahari.
Uutta materiaalia mantereeseen kertyi sen länsipuolella. Mantereen itäpuolella olivat riftiytymisvyöhyke ja kerääntymisvyöhyke, joissa mannerpalaset erkanivat ja erkanemisvyöhykkeen palaset kerääntyivät yhteen.
Columbia alkoi hajota noin 1,6–1,4 miljardia vuotta sitten, kun Atlantica irtosi Nenasta.
Columbian olemassaoloa ehdottivat ensimmäisinä J.W. Rogers ja M. Santosh vuonna 2002.
Paavo Kettunen

Paavo Kettunen (s. 27. marraskuuta 1949) on Itä-Suomen yliopiston käytännöllisen teologian professori. Hän on kansainvälisesti tunnetuimpia häpeän tutkijoita. Kettusen tutkimusaloihin kuuluvat myös sielunhoito ja diakonia. Tieteellisen tuotannon lisäksi Kettunen on toiminut luennoitsijana ja kouluttajana Suomen lisäksi muun muassa Unkarissa ja Yhdysvalloissa.
Kettunen opiskeli Helsingin yliopistossa, Kielin yliopistossa sekä Unkarin luterilaisen teologian akatemiassa. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1990. Hän oli mukana Joensuun yliopiston läntisen teologian perustamisvaiheessa käytännöllisen teologian yliopistonlehtorina vuodesta 2000 alkaen ja sittemmin professorina vuodesta 2002 alkaen. Joensuun yliopiston Läntisen teologian laitoksen johtajana Kettunen toimi koko laitoksen toimiajan. Kettunen on myös käytännöllisen teologian dosentti Helsingin yliopistossa.
Teoksissaan Kettunen on painottanut ihmisenä olemisen ongelmien tutkimista erityisesti häpeän näkökulmasta.
Kettunen sai vuonna 2017 Budapestissa sijaitsevan luterilaisen teologisen yliopiston kunniatohtorin arvon.
Golfpallo

Golfpallo on golfissa käytettävä pallo. Golfpalloja on rakenteeltaan, materiaaliltaan ja pintakuvioinniltaan erilaisia, ja niillä on sen mukaan erilaiset kierre- ja lento-ominaisuudet. Jos esimerkiksi pallon koostumus on tiheä, se lentää pitkälle, mutta kierrettä syntyy vähän.
Pallossa voi olla nesteydin tai kiinteä ydin. Kiinteä ydin on kumia tai muovia, ja päällyskerrokset voivat olla balataa, uretaania tai elastomeeria.
Golfpallot ovat muuttuneet useasti historiansa aikana. Aina 1600-luvulle asti käytettiin puupalloja ja 1700-luvulla höyhenpalloja. Pallojen materiaalina alettiin 1850-luvulla käyttää guttaperkkaa. Pelaajat huomasivat nopeasti, että pinnaltaan rosoisemmat guttaperkkapallot lensivät pidemmälle kuin sileät, joten palloista alettiin tehdä rosoisia. Nykyaikaisella kolotulla pallolla on vain noin puolet sileän pallon ilmanvastuksesta, mikä saa sen lentämään paljon pidemmälle. Kolot synnyttävät ohuen turbulenssikerroksen, joka pitää ilman kiinni pallossa. Sen seurauksena peräaallon leveys pienenee ja paine-erot ympäri palloa tasoittuvat. Lisäksi kolot voimistavat alakierteisen pallon synnyttämää nostetta.
Rasvala

Rasvala on kylä Kiikalassa Salossa. Rasvalan lähimpiäa naapurikyliä ovat Kiikalan Kruusila idässä ja koillisessa sekä Perttelin Pöytiö ja Kiskon Bergvik lännessä. Läheisen Hirsijärven vastarannalla lähimpiä naapurikyliä ovat Kiikalan Pirilä ja Kiskon Sammalo.

Sijainti ja liikenne

Rasvala on yhdessä kiikalalaisten naapurikyliensä Kruusilan ja Pirilän kanssa kuulunut nyttemmin enimmät palvelunsa menettäneen Kiikalan Kruusilan kyläkeskuksen vaikutusalueeseen ja on osa Kruusilan postinumeroaluetta. Kylän pohjoispuolitse kulkee valtatie 1, jonka moottoritieksi rakentamisen jälkeen kylän halki kulkeva valtatien 1 entinen linjaus muodostettiin seututieksi 110.

Luonnonympäristö

Rasvala sijaitsee Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluvan Kiskon Hirsijärven pohjoispäässä ja sen alue rajoittuu järveen kaakossa. Pohjoisessa kylän alueelle jäävät samaan vesistöön kuuluvat Pernjärvi osittain ja Lamminjärvi kokonaan.

Historiaa

Ensimmäinen maininta Rasvalan kylästä on vuodelta 1440. Kylän vanhoja taloja ovat olleet Alhainen eli Topuli, josta vuonna 1786 erotettiin Uusitalo, sekä Ylhäinen eli Harakka, joka vuonna 1887 liitettiin Topuliin.
Historiallinen nimitys Kiikalan kolmelle eteläisimmälle kylälle Rasvalalle, Kruusilalle ja Pirilälle on ollut Kuutti-Kiikala. 1900-luvulla samasta kolmen kylän kokonaisuudesta on käytetty eri yhteyksissä joko nimeä Kruusila tai Hirsjärvi.
Koulua kylästä käytiin vuodesta 1902 aina 1980- ja 1990-lukujen taitteeseen viereisessä Kruusilan kylässä sijainneessa Hirsjärven koulussa. Kruusilan postikonttori ja kauppa sijaitsivat ainakin vuonna 1964 Rasvalan kylässä, vuodesta 1929 1960-luvulle toiminnassa ollut Kruusilan Osuusmeijeri taas Kruusilan kylässä Rasvalan kylän rajalla Pernjärven rannalla. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa koulu, kauppa, posti ja pankki lopettivat kaikki toimintansa.

Nähtävyyksiä

Rasvalan Topulin talon luona seututien 110 varressa on Salon seudun reservinupseerien vuonna 1956 pystyttämä muistokivi sodissa 1939–1941 kaatuneille Topulin talon neljälle pojalle Martti, Vilho, Kauko ja Erkki Lehtiselle sekä talon vävylle Mauri Helkiölle.
Lastentaudit

Lastentaudeilla tarkoitetaan lapsuusiälle ominaisia sairauksia. Vastasyntyneen sairauksien syynä voivat olla hapenpuute synnytyksessä, keskosuus tai epämuodostumat. Imeväisikäisten yleisiä sairauksia ovat hengitystietulehdukset ja ripuli sekä virtsatietulehdukset. Lasten keskushermoston sairauksia ovat kouristustaudit, aivokalvontulehdus, aivovauriot ja kehitysvammaisuus. Lapsuusiässä yleisiä tarttuvia tauteja ovat tuhkarokko, vesirokko, vihurirokko, tulirokko, sikotauti ja hinkuyskä, joita on onnistuttu torjumaan rokotuksilla.
Myös muiden tautien hoito on lapsilla erilaista kuin aikuisilla, koska lapsen kehittyvä ja pienikokoisempi elimistö reagoi samoihin lääkkeisiin eri tavalla kuin aikuisten elimistö. Lapsilla on havaittu sellaisia sivuvaikutuksia, joita aikuisilla ei ole.
Lääketieteen lastentauteihin erikoistunutta osa-aluetta kutsutaan pediatriaksi.
Soi kesätuuli sydämessäin

Soi kesätuuli sydämessäin on Rexin vuonna 1997 julkaistu albumi.
Joenperä (Loimaa)

Joenperä on kylä Loimaalla Varsinais-Suomessa. Kylä kuuluu yhdessä lähikyliensä Hattulan ja Sieppalan kanssa viereisen Kauhanojan kyläkeskuksen vaikutusalueeseen, ja aiemmin kaikki neljä kylää ovat kuuluneet Loimaan kuntaan. Joenperän naapurikyliä Loimaalla ovat Kauhanoja pohjoisessa, Hattula ja Piltola lännessä sekä Mellilän Vähäperä etelässä. Kaakossa rajanaapureina ovat myös Ypäjän Manninen, Someron Viluksela ja Kosken Isosorvasto. Kylä sijaitsee Loimijoen sivujoen Petäjoen latvoilla viimeisenä jokivarren kylänä, ja sen alueelle ulottuu etelässä laaja Eksyssuo, josta Petäjoki saa alkunsa. 
Eksyssuon saaressa kylän alueella sijaitsee loimaalaisen taiteilija Alpo Jaakolan (1929–1997) rakentama Suomökki, jonka nykyinen omistaja on Metsähallitus ja käyttöoikeuden haltija Kauhanojan kyläyhdistys. Yhdistys järjestää mökille talvisin kuutamohiihdon, ja mökin pihalla on vuodesta 2006 syksyisin esitetty Alpo Jaakolan sisaren, kirjailija Pirkko Jaakolan kuunnelmaa Eksyssuon lapset vuodelta 1978. Eksyssuolla, kylän rajalla on myös neljän, aiemmin viiden kunnan ja kolmen historiallisen maakunnan rajapaikka Pirttiniemennokka.
Kaarniemenlahti

Kaarniemenlahti eli Salminlahti on pitkälle sisämaahan ulottuva matala merenlahti Suomenlahdessa Kotkan ja Haminan rajalla. Lahden pohjukkaan laskee Nummenjoki (Tavastilanjoki), joka on aikanaan toiminut Kymijoen itäisimpänä purkautumisväylänä. Kaarniemenlahden länsirannalla Kotkan puolella sijaitsee Kaarniemen kylä ja itärannalla Haminan puolella Salmin kylä. Suuren osan itärannasta käsittää kookas Hevossaari, joka on kasvamassa mantereeseen kiinni.
Kotkan ja Haminan välillä moottoritieksi uudistettu ja uudelleen linjattu valtatie 7 rakennettiin 1990-luvulla Kaarniemenlahden pohjukan yli Rantahaassa.

Luonto

Kaarniemenlahti on merkittävä lintujen pesimä- ja levähdysalue, minkä vuoksi osa siitä on otettu Suomen Natura-ohjelmaan. Esimerkiksi kesällä 2007 siellä tavattiin Suomen ensimmäinen siperiansirri. Alueella on tavattu myös harvinaista hukkariisiä ja täplälampikorentoa. Kaarniemenlahdella on merkitystä myös kalojen kutualueena.
Irma Laukkanen

Irma Riitta Johanna Laukkanen (s. 9. joulukuuta 1958 Kotka) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuvataideakatemian maalauslinjalla vuosina 1977–1981 ja sen jälkeen kuvanveistolinjalla vuosina 1981–1982. Lisäopintoja hän on hankkinut Italiassa, Yhdysvalloissa, Kiinassa, Nepalissa ja Meksikossa.
Laukkasen veistotaiteessa korostuu tilallinen ajattelu ja monikerroksisuus. Monet hänen töistään ovat avaruusgeometrisia sommitelmia, joissa tapahtuu asteittaisia valon ja värien voimakkuuden muutoksia. Hän käyttää teoksissaan usein läpinäkyviä tai heijastavia materiaaleja, kuten lasilevyä tai metallilankaa ja -verkkoa, mutta myös monia muita materiaaleja.
Laukkasen töitä on julkisesti esillä muun muassa Vantaan pääkirjastossa, Kotkan uimahallissa, Mussalon urheiluhallissa, Savonlinnan kaupungintalossa, Fortumin pääkonttorissa ja Suomen Berliinin-suurlähetystössä. Laukkanen on valittu kaksi kertaa Ars Fennica -palkintoehdokkaaksi.
Vöyri-Maksamaa

Kyliä

Antiala (Andiala), Bergby, Bertby, Brudsund, Djupsund, Jörala, Kalapää, Kaurajärvi, Kaitsor, Karvsor, Koskenkylä (Koskeby), Kovjoki, Kärklax, Kvimo, Lomby (Luomala), Lotlax, Lålax, Maksamaan kirkonkylä (Maxmo kyrkoby), Miemois, Myrbergsby, Mäkipää, Palvis, Rekipelto (Rejpelt), Rökiö, Särkimo, Tottesund, Tukkur (Tuckur), Petterinmäki (Pettersbacka), Västerö, Ölis, Österö

Historia

Vöyrin kunta perustettiin vuonna 1868. Pitäjä mainitaan kirjoituksissa jo vuonna 1443 ja Vöyrin nimi vuonna 1367. Maksamaan juuret taas juontuvat vuoteen 1660, jolloin alueen omistaja Claes Tott antoi perustaa sinne säteritilan. Tilalla vietettiin myöhemmin mm. Jean Sibeliuksen häitä, ja kunnantoimisto toimi 1940-luvun jälkeen siellä.
Harry Bogomoloff

Harry ”Bogo” Bogomoloff (s. 10. kesäkuuta 1944 Helsinki) on suomalainen poliitikko, urheiluvaikuttaja ja jääkiekkotuomari. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Harry Bogomoloff on ollut Helsingin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1985. Hän on toiminut kaksi vuotta Helsingin kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja kahdeksan vuotta Helsingin kaupunginvaltuuston kokoomusryhmän puheenjohtajana. Valtuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana hän on ollut vuodesta 2005 alkaen.
Bogomoloff on toiminut monenlaisissa jääkiekon taustatehtävissä. Hän on ollut Suomen Jääkiekkoliitossa eri tehtävissä vuodesta 1990 ja liiton varapuheenjohtaja vuodesta 1997. Lisäksi hän on toiminut Jääkenttäsäätiön toimitusjohtajana vuodet 1974-2013 ja Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa IIHF:ssä eri tehtävissä. Hän on myös ollut mukana kaikissa Suomessa järjestetyissä jääkiekon MM-kisoissa. Bogomoloffilla on myös voimassa oleva erotuomarikortti. Hän toimi SM-sarjassa erotuomarina vuosina 1962–1965. Bogomoloff valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 185.
Heinäkuussa 2012 Harry Bogomoloff aiheutti pienimuotoisen kohun kertomalla pitävänsä Lapin yliopistoa elätettävien reservaattina, josta valmistuneet kelpaavat vain lumitöihin. Bogomoloff pyysi myöhemmin anteeksi puheitaan.
Bogomoloff aiheutti kohun 7. toukokuuta 2018 Facebookissa tekemällä päivityksellään: ”Rantapuistossa (pohjoisranta) liikkui illansuussa kolmen balkanintumman miehen porukka, ilman järkevän tuntuista syytä. Tiedoksi.” Päivitys tuomittiin laajalti rasistisena.
Ruijankissankäpälä

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen ruijankissankäpälä kasvaa 4–6 cm korkeaksi. Haaraton varsi on punainen ja lähes kalju. Ruusukelehdet ovat kapean vastapuikeita, suipohkoja ja kaljuja. Lehdet ovat alta punasävyiset ja päältä vihreät. Varsilehtiä on 4–6. Ne ovat 8–10 mm pitkiä, kapeansuikeita ja parissa ylimmässä lehdessä on leveähkö, vaalea kalvokärki. Valkoisia mykeröitä on 1–3 ja ne muodostavat tiiviin tassumaisen kukinnon. Mykeröperät ovat lyhyitä. Ruijankissankäpälä kukkii heinä-elokuussa. Kasvi on kaksikotinen, eli sen hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Suomessa tavataan enemmän hedekasveja.

Levinneisyys

Ruijankissankäpälää tavataan kotoperäisenä vain Suomessa ja Norjassa. Ensimmäiset yksilöt löydettiin Norjasta vasta 1950-luvulla. Suomesta laji löydettiin ensimmäisen kerran 1957 Enontekiön Kovddoskaisilta. Suomessa lajia tavataan nykyisin erittäin harvinaisena Enontekiön suurtuntureilta. Laji on löydetty myös Utsjoelta, mutta esiintymän nykytila on tuntematon. Ruijankissankäpälä on kansainvälisesti uhanalainen laji.

Elinympäristö

Ruijankissankäpälää tavataan tuntureiden keskipaljakalla. Kasvupaikat ovat sulaveden kostuttamia sorakkoja ja kankaita. Korkeimmillaan lajia on tavattu 1 050 metrin korkeudessa. Jalostettuna lajia kasvatetaan kivikkopuutarhoissa.
Nullsoft

Nullsoft on vuonna 1997 perustettu ohjelmistoyhtiö, jonka perusti Justin Frankel. Sen suosituimpia ohjelmia ovat Winamp-mediasoitin ja SHOUTcast-Internet-radiosovellus. Yhtiön nimi Nullsoft parodioi Microsoftin vastaavaa. Null (suom. nolla, mitätön) on pienempi kuin micro (suomeksi mikro). Mike the Llama (vapaasti suomennettuna Mikko Laama) on Nullsoftin maskotti.
Vuoden 1999 maaliskuussa Nullsoft haastettiin oikeuteen. Haastajana oli AMP MP3 moottorin kehittänyt PlayMedia Systems, joka syytti Nullsoftia tekijänoikeuden loukkauksesta. Nullsoft myytiin America Onlinelle 90 miljoonalla dollarilla 1. heinäkuuta 1999. Tämän jälkeen yhtiö muuttui AOL:in tytäryhtiöksi, joka on taas osa Time Warneria.
Vuonna 2014 yhtiön Winamp-mediasoitin ja SHOUTcast tuotteet myytiin AOL:lta uudelle omistajalleen Radionomy nimiselle yritykselle.
Jacquerie

Jacquerie ovat Ranskassa vanhan vallan aikaisia talonpoikaiskapinoita. Aatelisto käytti myöhäiskeskiajalla talonpojista yleistä pilkkanimeä Jacques Bonhomme, mistä vuoden 1358 talonpoikaislevottomuuksissa johdettiin sana Jacquerie.

Jacqueries keskiajalla

28. maaliskuuta 1358, pyhän Sakramentin päivänä, leimahti Île-de-Francen alueella, eritoten Ponleroin (nykyisin Pronleroy) kunnassa kapinaliike, jota kutsuttiin jacquerieksi. Tämä kapina liittyi satavuotisen sodan vaikeisiin vuosiin ja samalla myös mustan surman leviämiseen Ranskassa. Kansakunnan ylväs aatelisto oli menettänyt arvostuksena Crédyn (1346) ja Poitiers'n (1356) taistelujen ja tappioiden johdosta. Samoihin aikoihinniin sanotut suuret komppaniat (grandes compagnies), ryöstelivät ja elivät maaseudun kustannuksella. Pariisissa Étienne Marcel ylläpiti laajaa agitaatiota tarpeellisten uudistusten puolesta.
HMS Audacity

Hannover

Hannover pieni, tasapainoinen, lähes uusi 5537 grt:n alus, joka oli rakennettu Bremer Vulkanin Vegesackin telakalla lähellä Bremeniä Norddeutscher-Lloyd Linelle. Alus oli laskettu vesille 29. maaliskuuta 1939. Aluksen kokonaispituus oli 144 metriä, leveys 17 metriä ja syväys 8,4 metriä. Se oli suunniteltu banaanilaivaksi. Alus oli varustettu kahdella 2325 hevosvoiman dieselmoottorilla, joiden avulla se saavutti 15 solmun nopeuden.

Muutostyöt

Alus nimettiin kaappauksen jälkeen Sinbadiksi ja Royal Mailin insinöörit purjehtivat kesäkuussa aluksen Englantiin. Koska Englannin suurilla telakoilla oli täystyöllisyys, aluksen muutostyöt päätettiin toteuttaa Blyth Shipbuilding and Dry Docks Company‎llä Northumberlandissa Blythissä. Aluksen muutostyöt maihinnousualukseksi aloitettiin 22. tammikuuta 1940. Alus nimettiin muutostöiden aikana Empire Audacityksi.
Alus muutettiin toistamiseen Britannian sotakuljetustenministeriön määräyksestä saattuetukialukseksi nimellä HMS Audacity. Muutostöiden aikana alukselta poistettiin mastot, kaikki kansirakenteet sekä kaikki rakenteet venekannen yläpuolelta leikattiin pois. Tilalle rakennettiin 112 metriä pitkä ja 18 metriä leveä teräksinen lentokansi. Alukselle rakennettiin pieni kansimökki lennonjohtoa ja navigointia varten. Kannelle asennettiin myös yksinkertainen jarruvaijeri.
Alukselle asennettiin neljä 20 millimetrin Oerlikonia, neljä kaksinaulaista pompomia ja yksi nelituumainen.

Palvelus

Aluksen palvelukseen oton jälkeen sille siirrettiin 10 802 laivueen Grumman Wildcat G36A, jotka oli alun perin tilattu Ranskalle. Koneet nimettiin laivaston ilmavoimissa Martlet I:ksi.
HMS Audacity upposi 21. joulukuuta 1941 Saksan laivaston sukellusvene U-751 torpedoimana. Alukseen osui kolme torpedoa, joista ensimmäinen aiheutti vuodon konehuoneeseen.
Deva

Historia

Devan paikalla oli antiikin aikaan linnoitus nimeltään Singidava. Kaupungin nimen uskotaan tulevan daakialaisesta sanasta dava, joka tarkoittaa linnoitusta. Toisen teorian mukaan nimen on antanut roomalaisten legioona Legio II Augusta, joka siirrettiin Devaan Castrum Devasta, nykyisestä Chesteristä.
Kirjallisia todisteita kaupungin olemassaolosta on ensimmäisen kerran vuodelta 1269. Voivodi János Hunyadin johdolla Devasta tuli tärkeä sotilaallinen ja hallinnollinen keskus. Osmanit tuhosivat sen osittain 1550, ja myöhemmin se korjattiin ja linnoitetta laajennettiin. Prinssi Gábor Bethlen muunsi vuonna 1621 Magna Curian palatsin renessanssityyliseksi.
Kaupunki siirtyi Itävalta-Unkarilta Romanialle ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
1,2-dibromietaani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 1,2-dibromietaani on väritöntä nestettä, jolla on makeahko haju. Valon vaikutuksesta yhdiste hajoaa, jolloin muodostuu bromia. Tämä aiheuttaa yhdisteen värjäytymisen kellertävän ruskeaksi. 1,2-Dibromietaani on veteen niukkaliukoista, mutta liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, tetrakloorimetaaniin sekä alifaattisiin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Kuumennettaessa veden kanssa se hydrolysoituu glykoliksi. 1,2-Dibromietaani on myrkyllistä erityisesti maksalle ja munuaisille ja ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Aine on mahdollisesti karsinogeenista.

Valmistus ja käyttö

1,2-Dibromietaania valmistetaan bromaamalla eteeniä tai etyynin ja vetybromidin välisellä reaktiolla. Aikaisemmin yhdistettä käytettiin lyijyä sitovana lisäaineena tetraetyylilyijyä sisältävissä polttoaineissa. Toinen yleinen aiempi käyttökohde on maaperän tai siementen käsittely fumigoimalla tuhohyönteisten tappamiseksi, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa 1,2-dibromietaanin käyttö tähän tarkoitukseen kiellettiin vuonna 1983. Nykyään 1,2-dibromietaania käytetään lähinnä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena tai hartsien ja kumien liuottimena. Siitä valmistetaan muun muassa värejä, lääkeaineita kuten teodrenaliinia ja maatalouskemikaaleja kuten dikvattia.
Huhtikuun 6. päivän nuorisoliike

Huhtikuun 6. päivän nuorisoliike on egyptiläinen Arabikeväässä toiminut oppositioryhmä. Se vaati Hosni Mubarakin valtalauden lopussa sananvapautta ja vastusti nepotismia ja paikoilleen jämähtänyttä talouskehitystä.
Ryhmän perusti keväällä 2006 eräs entinen Kefaya-aktivisti. Huhtikuun 6. päivän nuorisoliike perustetiin alkujaan tukemaan 6. huhtikuuta 2008 pidettyä teollisuustyöläisten lakkoa. Ryhmä otti ajatuksia toimintaansa muun muassa Serbian oppositioliike Otporilta. Ryhmän jäsenet ovat olleet pääosin hyvin koulutettuja nuoria. Ryhmä käytti yhteydenpitoon ja sanomansa levittämiseen internetin sosiaalisia medioita, kuten Facebookia, Twitteriä ja Flickriä.  Vuonna 2013 liike liittyi Tamarodiin, joka vastusti Mursin hallintoa. Vuonna 2013 valtaan noussut sotilashallitus pidätti monia liikkeen johtajia.
Ōran kōkō host club

Juoni

Haruhi Fujioka on melko köyhästä perheestä lähtöisin oleva ahkera opiskelija, joka kamppailee tiensä rikkaiden suosimaan Ouranin lukioon. Sisään tähän Ouraniin hän pääsi vain älynsä ansiosta, vaikka hänellä ei ole edes varaa ostaa koulun virallista koulupukua!
Haruhin saapuessa Ouraniin, joutuu hän kohtaamaan täysin erilaisen ajatusmaailman. Haruhi, joka pitää opiskelua suuressa arvossa, eksyy Ouran High School Host Club -nimiseen kerhoon, jonka jäsenet näyttävät olevan lukiossa vain leikkiäkseen. Kerhon hän kohtaa ensimmäistä kertaa etsiessään itselleen rauhallista lukusalia, mutta eksyykin kolmanteen musiikkiluokkaan. Siellä majaa pitää koulun kuuluisa Host Club, kuudesta bishounenista koostuva ryhmä, jonka aika ja budjetit menevät koulun tyttöjen viihdyttämiseen. Haruhi yrittää poistua paikalta, mutta epähuomiossaan rikkoo kahdeksan miljoonan jenin arvoisen vaasin, jota hänellä ei ole varaa maksaa takaisin. Host Clubin jäsenet päättävät, että Haruhin on liityttävä Host Clubin juoksupojaksi, jotta voisi maksaa velkansa. Pian käy kuitenkin ilmi, että Haruhissa on ainesta muuhunkin kuin kahvinhakuun. Niinpä Host Club lahjoittaa hänelle koulun koulupuvun, piilolinssit ja hiustenleikkuun. Näin alkaa Haruhin työ Host Clubin jäsenenä, viihdyttäjänä. Matkaan kuitenkin sattuu pieni mutka, kun Haruhista paljastuu jotain täysin odottamatonta – Haruhi nimittäin on tyttö, eikä näin ollen sopiva Host Cubin jäseneksi. Host Club päättää kuitenkin salata Haruhin sukupuolen, sillä onhan hänellä vielä velka maksettavanaan ja ihailijoitakin hän on jo ehtinyt poikana saamaan. Jakso jaksolta jokainen Host Clubin jäsen näyttää uppoavan syvemmälle soppaan nimeltä Haruhi, ja seikkailu voi alkaa.
Soft rock

Soft rock on musiikkigenre, joka kehittyi 1970-luvun alussa. Sille on tyypillistä keveys, melodisuus ja tunteelliset sanoitukset. Kappaleet noudattavat yksinkertaista säkeistö-kertosäe-kaavaa.
Soft rockin pioneereina pidetään artisteja, kuten Carole King, Bread ja James Taylor. Soft rock oli suosituimmillaan 1970-luvulta 1980-luvun alkuun, jolloin sitä esittivät muun muassa Elton John, Billy Joel, Fleetwood Mac ja Chicago. Nykyään soft rockia edustavat laulaja-lauluntekijät James Blunt ja Jack Johnson.