google/wiki40b huggingface dataset:
Toisiintuminen

Toisiintuminen tarkoittaa orgaanista reaktiota, joissa lähtöaineen hiilirunko muuttuu toiseksi isomeerikseen, ja atomiryhmä siirtyy molekyylissä sitoutumispaikasta toiseen. Mekanistisesti toisiintumisreaktiot voivat olla erilaisia esimerkiksi nukleofiilinen, elektrofiilinen, protofiilinen tai perisyklinen. Alkeenien metateesia voidaan myös kutsua toisiintumiseksi.
Karbokationimuodon kautta kulkeva toisiintuminen on eräs reaktiotyyppi. Yksinkertainen esimerkki on cis-2-buteenin toisiintuminen trans-2-buteeniksi hapon katalysoimana. Reaktio kulkee niin, että cis-kaksoissidos reagoi protonin kanssa, jolloin muodostuu karbokationi (H₃C-C⁺H-CH₂-CH₃). Koska siinä ei ole kaksoissidosta, sidos C-C⁺ voi pyöriä. Buteeni muodostuu uudelleen niin, että karbokationista irtoaa protoni, jolloin kaksoissidos muodostuu uudelleen (H₃C-CH=CH-CH₃).
Myös alkyyliryhmät voivat liikkua. Ns. pinakolireaktio, jossa metyyliryhmä liikkuu, on tyypillinen esimerkki. Pinakoli on alkoholi, joka muistuttaa etyleeniglykolia, paitsi että molemmissa hiilissä on lisäksi kaksi metyyliryhmää (Me₂C(OH)-C(OH)Me₂). Kun toinen hydroksyyliryhmä protonoituu ja poistuu vetenä, muodostuu karbokationi. Se reagoi eteenpäin niin, että viereisen hiilen metyyli siirtyy sen kohdalle, jolloin viereinen hiili muuttuu karbokationiksi (MeC⁺(OH)-CMe₃). Samassa hiilessä on kuitenkin hydroksyyliryhmä, joten muodostuu C=O -sidos: C⁺-OH → C=OH⁺. Protoni irtoaa ja tuotteena on ketoni (MeC(=O)-CMe₃).
Hyvin tunnettuja toisiintumisreaktioita ovat muun muassa perisykliset Claisen- ja Cope-toisiintumiset ja Beckmann-toisiintuminen.
Hiisi (Lordi)

Hiisi on suomalaisessa Lordi-metalliyhtyeessä soittava muusikko ja yhtyeen basisti. Hän liittyi Lordiin 2019, kun bändin entinen basisti OX jätti bändin. Hänen soittoaan kuullaan tulevalla Killection-albumilla. Hänen oikea nimensä tai ikänsä eivät toistaiseksi ole tiedossa.
Stena-konserni

Stena-konserni on ruotsalainen monialayritys, johon kuuluu kolme emäyhtiötä: Stena Metall AB, Stena Sessan AB ja Stena AB. Konsernin kotipaikka on Ruotsin Göteborg ja sen omistaa kokonaan Olssonin perhe. Toimitusjohtajana toimii perustajan poika Dan Sten Olsson. Stena on yksi maailman johtavista varustamoista matkustaja-, irtolasti- ja rahtiliikenteessä. Stena harjoittaa myös tytäryhtiöidensä avulla kiinteistö- ja kierrätysliiketoimintaa.

Stena Sessan AB

Sessanlinjen (Sessan Line) eli G.F.L. (Göteborg-Fredrikshavns Line) ostettiin Stenalle 1980. Se lopetti siihen saakka Kattegatissa vallinneen ankaran kilpailun Sessan Linen ja Stena Linen välillä. Yksi sen tytäryhtiö on Concordia Maritime AB, joka liikennöi 14 nykyaikaisella säiliöaluksella. Se on pörssiyhtiö, jonka osakkeista 6 000 omistaa sen perustajaosakas Stena Sessan AB.

Stena Metall AB

Stena Metall kierrättää ja käsittelee metalleita, paperia, elektroniikkaa, ongelmajätteitä ja kemikaaleja. Sen liiketoimintaan kuuluu myös kansainvälinen kauppa teräksellä, metalleilla ja öljyllä. Se on Stena-konsernin vanhin osa, sillä se on perustettu 18. marraskuuta 1939. Sillä on liiketoimintaa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Puolassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Suomessa Stena tarjoaa palvelut tehokkaan kuljetusverkon ja 15 oman toimipisteen ja yli 400 vastaanottopisteen voimin. Stena Technoworld Oy on erikoistunut sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tietoturvalliseen kuljettamiseen, tuhoamiseen ja materiaalien kierrätykseen. Stena Metalli Oy on erikoistunut keräämään ja kierrättämään mm. autoja ja metalleja.

Historiaa

Stena-ryhmä alkoi kehittyä vuonna 1939, kun Sten Allan Olsson perusti liikkeen nimeltään Sten A Olsson Metallprodukter, joka nyttemmin tunnetaan nimellä Stena Metall. Hän otti Svenska Handelsbankenista 25 000 kruunun lainan saaden takaajiksi isänsä ja setänsä. Vuonna 1941 hän osti Maskinaffären Generator AB:n, joka myi käytettyjä höyrykattiloita ja koneita. Kun kysyntä ylitti tarjonnan, hän alkoi valmistaa niitä.
Vuonna 1946 hän meni Englantiin ja osti kaksi troolaria ja kaksi miinanraivaajaa. Troolareissa oli höyrykoneet ja miinanraivaajissa dieselmoottori. Höyrykoneet myytiin ja miinanraivaajat romutettiin, ja troolarit muutettiin rahtilaivoiksi. Tämä oli Stenan laivaston alku. Vuonna 1962 Sten Olsson vuokrasi laivan liikennöimään Göteborgin ja Tanskan Skagenin väliä, myöhemmin Göteborgin ja Frederikshavnin väliä. Tämän jälkeen on luotu lukuisia lauttayhteyksiä Euroopassa. Pienestä alusta kasvoi nykyinen Stena Line.
Stenan toinen alue merenkulunpiirissä on roro-liikenne, joka alkoi 1977. Stena Offshore perustettiin 1976 ja se kasvoi kunnes vuonna 2000 myytiin 37 miljardilla kruunulla. Porauslaivasto jäi ja sitä hoitaa nykyisin Stena Drilling. Stena Bulk perustettiin 1982, Concordia Maritime 1984 ja Stena Fastigheter 1981. Stena AB on ostanut Sessanlinjenin ja Scandlines AB:n. Pörssinoteeratuista yrityksistä Stenalla on osake-enemmistö seuraavista: Envac, Gislaved Folie, S-Invest, Ballingslöv ja Gunnebo AB.
Carsten Anckar

Carsten Gustaf Erik Anckar (s. 17. huhtikuuta 1969 Turku) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on toiminut Åbo Akademin valtio-opin professorina vuodesta 2005. Hänen isänsä Dag Anckar on valtiotieteen professori emeritus.
Anckar valmistui ylioppilaaksi vuonna 1988, valtiotieteen maisteriksi 1994 ja lisensiaatiksi 1995. Tohtoriksi hän väitteli Åbo Akademista vuonna 1998. Hänen väitöskirjansa Storlek och partisystem. En studie av 77 stater käsitteli eri maiden poliittisia järjestelmiä.
Anckar työskenteli vuosina 1999 ja 2002–2005 Keski-Ruotsin yliopiston lehtorina ja vuosina 2005–2006 professorina. Vuosina 1999–2002 hän oli Suomen Akatemian tutkijatohtori. Vuonna 2006 hänestä tuli Åbo Akademin erityisesti vertailevan politiikan professori.
HMS Altair (1909)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V45, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja se romutettiin 1951.
Călin Peter Netzer

Călin Peter Netzer (s. 1. toukokuuta 1975 Petroșani, Romania) on palkittu romanialainen elokuvaohjaaja.
Netzer muutti vanhempiensa kanssa kahdeksanvuotiaana Saksaan Stuttgartiin, jossa kävi oppivelvollisuuskoulun. Vuonna 1994 hän palasi Bukarestiin, jossa aloitti opinnot Ion Luca Caragialen teatteri- ja elokuva-akatemiassa. Hän ohjasi puolenkymmentä lyhytelokuvaa. Ensimmäinen pitkä elokuva Maria valmistui 2003, ja se osallistui Locarnon filmifestivaaleille. Elokuva on ranskalais-saksalais-romanialaista yhteistyötä. Toisen täysimittaisen elokuvansa Medalia de onoare ('Kunniamitali') Netzer ohjasi 2009. Kolmas elokuva Poziția copilului ('Lapsen poseeraus'), jonka Netzer ohjasi vuonna 2013 ja joka on myös hänen käsikirjoittamansa, sai Berliinin Kultainen karhu -palkinnon.
Paulsaar

Historiaa

PaulSaar-merkki on perustettu Paula Saarinivan muistoa kunnioittaen. Paula Saariniva menehtyi 2010 keuhkosyöpään. Hän ei päässyt irti tupakasta, vaikka yritti sitä lukuisia kertoja. 
Tuotteen myynti alkoi vuonna 2011 Suomessa. Se on suunnattu tupakoitsijoille, jotka pyrkivät eroon tupakoinnista. Sähkötupakasta tehtyjen vähäisten tutkimusten vuoksi sen markkinointi kuitenkin kiellettiin nopeasti ja sitä alettiin rinnastamaan tavallisiin savukkeisiin. PaulSaar-tuotemerkki rupesi leviämään myös muihin Pohjois-Euroopan maihin. Yhtiön toiminta siirtyi tiukan sääntelyn vuoksi pois Suomesta.
Tuotetta tuo maahan nykyisin itsenäinen maahantuoja, PaulSaar Oy, joka ei toimi SIA PaulSaar Holdingsin alaisuudessa, vaan on täysin itsenäinen toimija.

Saatavuus Suomessa

PaulSaar-sähkötupakkaa on Suomessa saatavilla ainoastaan nikotiinittomana. Nikotiininesteet vaatisivat lääkeaineluvat eikä tällaisia ole yksikään toimija Suomessa hakenut.
Jukka Tuomikoski

Juho (Jukka) Arvid Tuomikoski (29. elokuuta 1884 Keuruu – 6. joulukuuta 1956 Nurmo) oli suomalainen maalari ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Tuomikosken vanhemmat olivat maanviljelijä Tuomas Tuomikoski ja Vilhelmiina Lindgren. Hän työskenteli maalarina ja oli sitten sosiaalidemokraattien puhujana sekä Kuopion läänin itäisen ja Viipurin läänin itäisen vaalipiirin sosiaalidemokraattien piirisihteerinä. Suomen sisällissodan aikana Tuomikoski oli kansanvaltuuskunnan liikenneasiainosaston rautatieneuvoston jäsenenä ja oli sodan jälkeen vankilassa poliittisista syistä 1918–1921. Myöhemmin Tuomikoski työskenteli maalarina Nurmossa ja Kouvolassa.
Tuomikoski oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917 sekä marraskuusta 1917 toukokuulle 1918 edustaen edellisellä kaudella Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä ja jälkimmäisellä kaudella Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Tuomikoski menetti edustajapaikkansa Suomen sisällissodan jälkeen ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli suomalaisen puolueen Heikki Repo.
Monica Zetterlund

Eva Monica Zetterlund (o.s. Nilsson; 20. syyskuuta 1937 Hagfors, Ruotsi – 12. toukokuuta 2005 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen jazzlaulaja, joka oli aktiivinen varsinkin 1960-luvun alusta 1970-luvun puoliväliin. Hän myös näytteli 17 elokuvassa ja televisiosarjassa vuosina 1963–1993. Pertti Avola arvioi hänen vuoden 1964 levytyksensä Waltz for Debby olevan "edelleen hienoimpia Ruotsissa tehtyjä jazzlevyjä". Zetterlund äänitti albumin pianisti Bill Evansin kanssa. Zetterlund kuoli tulipalossa kotonaan Tukholmassa 12. toukokuuta 2005.
Helsingissä Zetterlund esiintyi ainakin vuosina 1959, 1964, 1965, 1968, 1969 ja 1975. Vuonna 1969 Zetterlund vieraili myös Pori Jazzissa Steve Kuhnin trion laulusolistina.
Zetterlund edusti Ruotsia vuoden 1963 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "En gång i Stockholm". Zetterlund jäi jaetulle viimeiselle sijalle pisteittä.
Zetterlundista on tehty elämäkertaelokuva Monica Z, jonka on ohjaanut Per Fly, käsikirjoittanut Peter Birro ja jossa pääosaa näyttelee Edda Magnason.
Keskiyön cowboy

Tarina

Elokuva kertoo teksasilaisesta pikkukaupunkilaispojasta Joe Buckista (Jon Voight), joka saapuu New Yorkiin suurin odotuksin, ja yrittää haalia elantoaan epärehellisin keinoin kokeneen laitapuolen kulkijan Ratson (Dustin Hoffman) ohjauksessa. Buck haaveilee pääsevänsä rikkaiden naisten rattopojaksi, mutta päätyy myymään seksipalveluita miehille ja varastelemaan.
Lucas Neff

Yksityiselämä

Neff on syntynyt ja kasvanut Andersonvillessä Chicagossa. Hänellä on irlantilainen ja juutalainen syntyperä.
Thomas Müller (kriminaalipsykologi)

Thomas Müller (s. 4. elokuuta 1964, Innsbruck, Itävalta) on itävaltalainen kriminaalipsykologi ja kirjailija. Yhdessä oppi-isänsä, yhdysvaltalaisen Robert Resslerin kanssa hän on haastatellut lukuisia sarjamurhaajia. Kokemuksistaan Müller on kirjoittanut kirjan Ihmispeto (Bestie Mensch).
Puls

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Per Gessle, ellei toisin mainita.
Šeikki Lotfallahin moskeija

Arkkitehtuuri

Šeikki Lotfallahin moskeija on pienikokoinen moskeija Meidan Emamin itälaidalla. Siinä ei ole pihaa, ja siihen johtaa vain yksi iwan. Sen tekee poikkeukselliseksi se, että moskeijaan ei kuulu minareetti. Tämä todennäköisesti johtuu siitä, että sitä ei oltu tarkoitettu julkiseen käyttöön. Moskeija oli rakennettu šaahin haaremin naisia varten.
Moskeijan pääsisäänkäynti, iwan on koristeltu värikkäillä mosaiikeilla, mikä tuo kontrastia aukion hiekanvärisiin tiileihin. Šeikki Lotfallahin moskeijan sisätilat ovat käytännössä 45 asteen kulmassa aukion reunaan ja pääsisäänkäyntiin nähden. Tämän ansiosta rukoussalin qibla ja sen mihrab on saatu suunnatua Mekkaan kohti. 
Moskeijan rukoussaliin johtaa sisäänkäynniltä kaksi käytävää. Sisäänkäynniltä käännytään noin 45 astetta vasempaan ja sen jälkeen 90 astetta oikeaan. Lähes käytävän päässä avautuu oikealla sisäänkäynti saliin.
Kapeneva ja pimenevä käytävä avautuu 19 metriä sivultaan olevaan kammioon, jonka yllä on kupoli. Kupolin keskustassa on aurnkoa esittävä kuvio, josta lähtee kukkamotiiveja alaspäin kupolin reunaa pitkin.

Historia

Šeikki Lotfallahin moskeija rakennettiin 1602–1619, Abbas I:n aikakaudella. Se omistettiin Abbasin apelle Šeikki Lotfallahille, joka oli libanonilainen uskonoppinut.
Nguyễn Du

Nguyễn Du (1765–1820) oli vietnamilainen runoilija ja kirjailija. Hän syntyi vuonna 1765 Thang Longissa eli nykyisessä Hanoissa. Nguyễn Du kuului mandariiniaikana Nguyễnin dynastiaan. Hän kirjoitti kuuluisan tarinan kauniista tytöstä, joka myi itsensä pelastaakseen isänsä. Häntä pidetään edelleen Vietnamin kirjallisuuden symbolina.
Kuulakärkikynä

Kuulakärkikynä eli kuivamustekynä on kynätyyppi, jonka toiminta perustuu mustepatruunan kärjessä olevaan pieneen kuulaan. Painettaessa kuulaa alustaa vasten vapautuu säiliöstä puolikiinteää mustetta. László Bíró keksi kynän vuonna 1938. 
Kuulakärkikynän jälkeä ei saa pyyhittyä tavallisella pyyhekumilla, mutta erikoispyyhekumeilla jäljen saa pois. Kuulakärkikynissä on erivärisiä musteita. Yleisin musteen väri on tummansininen. Joihinkin uusiin kuulakärkikyniin on lisätty hajustetta, ja ne ovat niin sanottuja ”tuoksukyniä”. On olemassa myös kuulakärkikyniä, jonka jälki ei muutu paperilla suttuiseksi esimerkiksi käden huitaistessa kirjoitusjäljen yli.
Hesperian puisto

Hesperian puisto (ruots. Hesperiaparken) on Helsingissä Töölönlahden länsirannalla sijaitseva puisto. Se rajoittuu lännessä Mannerheimintiehen, etelässä Finlandia-talon ja pohjoisessa Suomen Kansallisoopperan ja -baletin tonttiin. Rannassa puisto kuitenkin ulottuu kapeana kaistaleena Helsinginkadulle saakka, jonka toisella puolella on Eläintarhan puistoalue. Hesperian puiston eteläosalla on myös nimi Hakasalmen puisto, mutta sillä ja varsinaisella Hesperian puistolla ei ole selvää rajaa.
Nykyisen puiston paikalla sijaitsivat aikoinaan Töölön kylän suurimmat pellot. 1800-luvulla alue oli vielä selvästi varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolella, ja siellä sijaitsi Hesperia-niminen huvila-alue ja ulkoravintola. Sen vuokra-aika päättyi vuonna 1892, minkä jälkeen alue jäi puistoksi. Sen ja samalla nykyisen puiston nimi johtuu antiikin kreikkalaisten käyttämästä läntisten maiden nimestä Hesperia, jolla tarkoitettiin yleensä Espanjaa tai Italiaa.  Sen mukaan ovat saaneet nimensä myös Mannerheimintieltä puiston kohdalta länteen johtavat Pohjoinen ja Eteläinen Hesperiankatu, niiden välissä oleva kapea puistovyöhyke Hesperian esplanadi ja lähellä sijaitseva Hesperian sairaala. Myös Mannerheimintien varrella sijaitseva hotelli, nykyinen Crowne Plaza, oli alun perin nimeltään Hotelli Hesperia.
Hesperian puistossa sijaitsevat Urho Kekkosen muistomerkki ja Larin Parasken patsas. Töölönlahden rantaa pitkin kulkee jalankulku- ja pyörätie, jonka varrelle on istutettu pitkä rivi hopeapajuja.
Välittömästi puiston pohjoispuolella sijaitsi 1960-luvulle saakka Töölön sokeritehdas.  Sinne johti puiston poikki, rannalla olevan jalankulkutien vieressä, läheiseltä ratapihalta alkanut pistoraide, joka alkujaan oli kapearaiteinen, mutta muutettiin myöhemmin leveäraiteiseksi. Sokeritehdas muutti Kirkkonummelle vuonna 1965, jolloin myös pistoraide purettiin. Sen jälkeen suurin osa tontista oli pitkään tyhjillään. Vasta 1990-luvun alussa sinne rakennettiin Suomen kansallisooppera, ja samalla puistoa laajennettiin liittämällä siihen osa entisestä tehdastontista. Tonttia aikoinaan ympäröineestä tiilimuurista on rantatien varrella yhä osa jäljellä. 
Alvar Aallon vuonna 1961 laatiman Helsingin keskustasuunnitelman mukaan Hesperian puistoon olisi aivan Töölönlahden rantaan rakennettu rivi julkisia rakennuksia.  Niiden ja Mannerheimintien väliin olisi jäänyt kapeahko puistovyöhyke. Kaupunginvaltuusto hyväksyikin suunnitelman, mutta koska se sai osakseen myös runsaasti vastustusta, se myöhemmin hylättiin. Uusi asemakaava, jossa rantaan sijoitetut tontit poistettiin, vahvistettiin vuonna 1985. Suunnitelman mukaisesti oli rakennettu vain eteläisin ehdotetuista rakennuksista, Finlandia-talo. Sen tontiksi lohkaistiin alue puiston eteläpäästä. Siellä oli aikaisemmin sijainnut urheilukenttä, jota käytettiin etenkin pesäpallokenttänä.
Juri Urytšev

Seuraura

Urytšev oli Lokomotiv Jaroslavlin oma kasvatti ja pelasi siellä koko uransa ajan. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2008–2009 Lokomotiv Jaroslavlin kakkosjoukkueessa, Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa.
Kaudella 2009–2010 Urytšev debytoi KHL:ssä, jossa hän pelasi kolme runkosarja- ja 11 playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan Urytšev edusti kuitenkin Loko Jaroslavlia nuorten sarjassa, MHL:ssä. Kaudella 2010–2011 KHL tuli hänelle tutuksi 20 runkosarja- ja viiden playoff-ottelun verran. Urytšev teki niissä kaksi maalia.
Urytšev kuoli 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut Jakovlev Jak-42 -tyyppinen kone syöksyi maahan Venäjällä, lähellä Jaroslavlin kaupunkia. Kone oli matkalla Minskiin, jossa joukkueen oli tarkoitus pelata kauden ensimmäinen ottelu Dinamo Minskiä vastaan.
Caitlin Moran

Caitlin Moran (s. 1975) on brittiläinen kriitikko, kirjailija ja feministi, joka on kirjoittanut The Timesiin ja Melody Makeriin. Moranin vuonna 2011 julkaistu Naisena olemisen taito sekä vuonna 2014 julkaistu Näin minusta tuli tyttö olivat kansainvälisiä menestyksiä. Moran on myös käsikirjoittanut yhdessä siskonsa Carolinen kanssa TV-sarjan Raised by Wolves.
Upseerin kosto

Juoni

Scott Youngblood on merijalkaväen ylpeys, joka on huippuunsa harjoitettu kersantti. Kun hän kuulee sisarensa olevan pulassa ja sekaantuneena huumediilereihin Dutchiin ja Silkeen, Scott matkaa Espanjaan pelastaakseen siskonsa. Paikan päällä hän kuitenkin saa kuulla siskonsa olevan jo kuollut. Yksin Madridin kaduilla Scott löytää itselleen apurin Jaken, jonka kanssa hän päättää etsiä siskonsa murhaajat käsiinsä. Sillä välin Dutch ja Silke jatkavat mallitoimiston huijaustaan ja saavat uudeksi asiakkaakseen Virginian. Scott kuitenkin pelastaa naisen huijausyritykseltä ja hakee samalla kostoa murhaajille.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo Upseerin kostoa surkeaksi b-luokan actioniksi ja antaa sille 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle puolitoista tähteä neljästä.
Merle Kilgore

Wyatt Merle Kilgore (9. elokuuta 1934 – 6. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän työskenteli myös näyttelijänä, joka esiintyi muun muassa Robert Altmanin Nashvillessä (1975).
Kilgore sekä levytti itse että kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten June Carter Cashille, Claude Kingille, Johnny Hortonille ja Tommy Roelle.
Kilgore pääsi vuonna 1998 Nashville Songwriters Hall of Fameen. Hän kuoli 70-vuotiaana sydänvaivoihin kesken keuhkosyöpähoitojen.
Les Diablerets (matkailualue)

Les Diablerets on matkailualue Sveitsissä, Vaud’n, Valais’n ja Bernin kantoneissa, Ormont-Dessusin, Contheyn, Savièsen ja Gsteigin kunnissa. Matkailualueen keskus on Les Diableretsin kylä Ormont-Dessusissa.

Historiaa

Matkailu alueelle alkoi 1800-luvun puolen välin jälkeen; vuonna 1869 Les Diableretsin kylään perustettiin matkailutoimisto ja vuorikiipeilijät rakensivat vuonna 1904 ensimmäisen vuoristomajan.

Liikenne

Alueelle pääsee maanteitse kolmesta suunnasta: lännestä moottoritieltä A9 Aiglen tai Bexin kautta sekä idästä Gstaadin kautta. TPC-yhtiön junayhteys Aiglesta alueelle valmistui vuonna 1914.
Agnes von Kraemer

Agnes Aline von Kraemer, o. s. Palmgren (18. maaliskuuta 1874 Helsinki – 24. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ranskankielisen kirjallisuuden kääntäjä.
Agnes von Kraemerin vanhemmat olivat Helsingin oikeusporméstari Oskar Ludvig Palmgren (1843–1908) ja Agnes Maria Elisabet Renvall (1844–1907). Hän oli naimisissa vuodesta 1905 lehtori ja valtiopäivämies Alexis von Kræmerin kanssa.
Jacob Jonas Björnståhl

Jacob Jonas Björnståhl (23. tammikuuta 1731 Uppsala – 12. heinäkuuta 1779 Thessaloniki) oli ruotsalainen orientalisti ja matkakirjailija. Hän alkoi vuonna 1767 julkaista matkakirjeitä, jotka julkaistiin postuumisti kuutena kirjana vuodesta 1780 alkaen. Kirjeissä kuvataan Björnståhlin tapaamisia aikansa eurooppalaisten merkkihenkilöiden kanssa sekä kuvauksia Välimeren maiden elämäntavoista. Matkakirjeissä kuvattiin myös Turkkia. Nämä kuvaukset huomattiin myös Suomessa, sillä Björnståhlilla oli läheiset yhteydet Turkuun.
Björnståhl puhui lukuisia kieliä ja hänen oli helppo oppia ja tutkia niitä. Ennen matkojaan hän julkaisi väitöskirjan Decalogus Hebraicus ex Arabica Dialecto Illustratus. Matkojensa aikana hänet nimitettiin ensin Uppsalan yliopiston apulaisprofessoriksi ja sitten Lundin yliopiston professoriksi.  Hänen kuusi matkakirjaansa (1780–1784) käsittelevät Ranskaa, Italiaa, Sveitsiä, Saksaa, Alankomaita, Englantia, Turkkia ja Kreikkaa. Björnståhlin akateemisista oppilaista tunnetuin on Johan Adam Tingstadius.
Hiililläkävely

Hiililläkävely eli tulikävely on tulisilla hiilillä kävelyä paljain jaloin. Alustana voidaan käyttää myös esimerkiksi vulkaanista kiveä tai puuhiiltä.
Hiililläkävelyä tiedetään harjoitetun eri puolilla maailmaa tuhansien vuosien ajan. Se kuuluu edelleenkin intialaisten fakiirien rituaaleihin. Nykyisin hiililläkävelyä harjoitetaan usein esimerkiksi itsetunnon kohottamiseksi ja osoituksena hengen voitosta aineesta. Entisaikaan hiililläkävelyä pidettiin usein yliluonnollisena ilmiönä tai osoituksena uskon voimasta, mutta 1900-luvulla ilmiö opittiin selittämään fysiikan keinoin.
Hiililläkävely on liittynyt erilaisiin uskonnollisiin rituaaleihin. Antiikin Italiassa Hirpi Sorani -papisto käveli Soracte-vuorella tulisen hiilloksen yli. Hiillos symboloi siirtymää elävien maailmasta kuoleman voimien luo.
Tulisilla hiilillä on mahdollista kävellä ilman suurta vahinkoa jalkapohjiin, vaikka hiilten lämpötila voi nousta yli 600 celsiusasteen. Se johtuu siitä, että hiilet johtavat huonosti lämpöä, siitä, että jalkapohjan ja hiilten kosketusaika on lyhyt, sekä siitä, että jalkapohjan ja kekäleiden muodosta johtuen vain osa jalkapohjasta on kerrallaan kosketuksissa hiilten kanssa. Esimerkiksi neljäntoista askeleen mittaisessa ripeässä hiililläkävelyssä kumpikin jalkapohja koskettaa hiiliä yhteensä vain noin yhden sekunnin ajan. Jalkapohjien ei tarvitse olla kosteita tai känsäisiä kävelyn onnistumiseksi vammoitta, mutta se saattaa auttaa. Juoksemista hiilien yli ei suositella. Tärkeää on kävellä ripeästi, ja myös hiilten lämpötila vaikuttaa onnistumiseen.
Frans Hanhisalo

Frans Herman Hanhisalo (11. toukokuuta 1893 Lohtaja – 30. toukokuuta 1935 Lohtaja) oli suomalainen maanviljelijä ja maalaisliiton kansanedustaja.
Hanhisalon vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Hanhisalo ja Maria Sofia Anttiroiko. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Lohtajalla vuoteen 1925 saakka. Hanhisalo oli myös raittiuspuhujana ja Kokkolan raittiuspiirin sihteerinä. Hän oli Keskipohjanmaa -lehdessä vastaavana toimittajana 1917 ja lehden avustajana 1917–1930.  
Hanhisalo oli kansanedustajana 1919–1921 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai vapautuksen edustajantoimesta 25. narraskuuta 1921 sairauden takia ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Jalo Lahdensuo.
Hanhisalo teki vuonna 1916 aloitteen kunnallisen kirjaston perustamisesta Lohtajalle. Hän kouluttautui myös kirjastonhoitajaksi ja uusi kunnallinen kantakirjasto avattiin Lohtajan kunnantalolla vuonna 1917.
Frans Hanhisalo oli naimisissa vuodesta 1921 Lempi Lahja Venojan kanssa.