google/wiki40b huggingface dataset:
Alessandro Petacchi

Alessandro Petacchi (s. 3. tammikuuta 1974 La Spezia, Liguria) on italialainen ammattipyöräilijä. Lempinimellä Ale-Jet tunnettu Petacchi oli yksi 2000-vuosikymmenen parhaista kirimiehistä. Hän voitti useita etappeja kaikissa kolmessa suuressa ympäriajossa. Vuoden 2004 Italian ympäriajossa Petacchi voitti ennätykselliset yhdeksän etappia. Lisäksi hän voitti Milano – San Remo-klassikon vuonna 2005.
Petacchi loukkasi polvilumpionsa Italian ympäriajossa vuonna 2006 jo 3. etapilla ja oli koko loppukauden sivussa. Kaudella 2007 hän palasi huipulle voittaen viisi osuutta Giro d'Italiassa. Juuri ennen Ranskan ympäriajon alkua heinäkuussa Italian olympiakomitea langetti Petacchille vuoden mittaisen kilpailukiellon. Olympiakomitean mukaan Petacchin toukokuisessa Girossa antamasta dopingnäytteestä löytyi huomattavasti raja-arvon ylittänyttä astmalääkettä. Muutamaa viikkoa myöhemmin Italian Pyöräilyliitto vapautti hänet doping-syytöksistä . Kauden päätteeksi Petacchi voitti Pariisi-Tours-klassikon.
6. toukokuuta 2008 urheilun vetoomustuomioistuin CAS määräsi Petacchille vuoden kilpailukiellon, koska hänen vuoden 2007 Italian ympäriajossa antamassaan dopingnäytteessä oli raja-arvon ylittävä määrä salbutamolia. Hänellä oli lupa salbutamolin käyttöön astman hoidossa. Salbutamolilla voi yliannoksena olla suorituskykyä parantava vaikutus. Kilpailukielto astui voimaan takautuvasti marraskuun 2007 alusta lähtien. Lisäksi CAS katsoi hänen jo kärsineen rangaistuksestaan kaksi kuukautta, joten kilpailukielto päättyi elokuun 2008 lopussa. Petacchi menetti päätöksen seurauksena vuoden 2007 Italian ympäriajon etappivoittonsa. Lisäksi hänen tuloksensa marraskuun 2007 alusta kilpailukiellon määräysajankohtaan, toukokuun 2008 alkuun, hylättiin.
Doping-rikkomuksen seurauksena ProTour-tason joukkue Milram irtisanoi Petacchin sopimuksen. Petacchi jatkoi kuitenkin uraansa kilpailukiellon päätyttyä Professional Continental -tason joukkueessa LPR Brakes - Ballan, jonka kanssa hän solmi sopimuksen heinäkuun alussa vuonna 2008 . Hän voitti kaksi etappia Italian ympäriajossa 2009. Kaudeksi 2010 Petacchi siirtyi Lampre-Farnese Vini -joukkueeseen. Hän voitti samana vuonna Ranskan ympäriajon pistekilpailun. Lisäksi hän voitti kilpailussa kaksi etappia. Hän siirtyi kesken kauden 2013 Omega Pharma-Quick Step -talliin. Kaudella 2015 hän edusti Southeast Pro Cycling Teamia, kunnes lopetti uransa 13. kesäkuuta 2015.
Toukokuussa 2019 Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI julkisti tiedon että Petacchi olisi käyttänyt dopingaineita myös vuosina 2012–2013.
Roland Ducke

Ura

Ducke aloitti seurajalkapallon Organa Schönebeckerissä vuonna 1946 ja pelasi seurassa vuoteen 1955 saakka. Tämän jälkeen Ducke siirtyi SC Motor Jenaan eli myöhempään FC Carl Zeiss Jenaan. Seuran paidassa hän voitti kolme DDR-Oberligan mestaruutta. Ducke lopetti uransa vuonna 1973.
Maajoukkuetasolla Ducke edusti DDR:n maajoukkuetta 37 kertaa. Hänet valittiin DDR:n vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1970.
Fernando San Emeterio

Ura

San Emeterio aloitti koripallon CB Valladolidin juniorijoukkueissa, joista hänet nostettiin edustusjoukkueeseen kaudeksi 2001–2002. Hän edusti seuraa vuoteen 2006 saakka, jolloin hän siirtyi Akasvayu Gironaan. Gironassa San Emeterio voitti EuroChallengen heti ensimmäisellä kaudella. Kesällä 2008 San Emeterio siirtyi Saski Baskoniaan. Seuran paidassa hän pääsi myös pelaamaan Euroliigaa. San Emeterio johdatti Saski Baskonian kaudella 2009–2010 Espanjan mestariksi.
Maajoukkuetasolla San Emeterio on edustanut maansa edustusjoukkueen lisäksi sen juniorijoukkueita.
Informaatiokupla

Informaatiokupla eli tietokupla (engl. Filter bubble) on verkkoympäristöön syntyvä todellisuutta vääristävä henkilökohtainen rajattu näkymä, joka muodostuu perustuen henkilön verkkokäyttäytymiseen ja määrittelee sen, mitä käyttäjä näkee sivustoilla. Se on seurausta verkkosivujen käyttämästä personoidusta hausta.
Ensimmäisen kerran termiä on käyttänyt Eli Pariser kirjassaan “The Filter Bubble: What The Internet Is Hiding From You” (2011). Pariser on amerikkalainen kirjailija ja internetaktivisti.

Vaikutukset

Informaatiokupla voi estää mahdollisen uuden tiedon löytämistä, sillä hakukone harvemmin järjestää tuloksia objektiivisesti. Se nostaa päällimmäisiksi ne tulokset, jotka vastaavat hakijan oletettuja kiinnostuksenkohteita.
Esimerkkinä informaatiokuplan ongelmista on amerikkalaisen WIRED-lehden toimittajan Mat Honanin vuonna 2014 tekemä kokeilu, jossa hän kahden päivän ajan tykkäsi kaikista Facebook-uutissyötteessään näkyvistä julkaisuista. Honanin uutisvirta alkoi täyttyä vain tietynlaisista julkaisuista, jotka lisääntyivät sitä mukaa kun hän jatkoi tykkäämistä. Lisäksi hän pani merkille, että kavereiden tilapäivitykset katosivat uutisvirrasta, ja se täyttyi ainoastaan uutisilla ja mainoksilla. Tämä kokeilu johti myös siihen, että Honanin kavereiden uutissyöte alkoi koostua lähinnä Honanin tykkäämistä julkaisuista.
Suomalainen neurologi ja tutkimusprofessori Kiti Müller totesi Aalto University Magazinessa seuraavasti; “Elämme koneiden ja omien ennakkokäsitystemme muodostamissa informaatiokuplissa. Pahimmillaan se voi johtaa maailmankuvan kapenemiseen.”
Tämä maailmankuvan kapeneminen johtuu Pariserin mukaan siitä, että olemme informaatiokuplan vuoksi verkossa tekemisissä ihmisten kanssa, jotka ovat samankaltaisia itsemme kanssa. Siitä seuraa, että kuplan ulkopuolelle jäävät sellaiset näkökulmat, jotka ovat omiemme kanssa ristiriidassa. Pariser menee niinkin pitkälle, että väittää informaatiokuplan kontrolloivan näkemämme sisällön lisäksi pikku hiljaa koko elämäämme esimerkiksi erilaisten deitti- ja ravintolasovellusten kautta. Sovellukset arvailevat aiemman käyttäytymisemme pohjalta, mitä haluamme ja mistä olemme kiinnostuneita ja antaa ehdotuksia sen mukaan. Nämä ehdotukset saattavat vaikuttaa päätöksentekoon.
HCI-tutkija Q. Vera Liao ja Computer Science University of Illinoisin apulaisprofessori Wai-Tat Fu totesivat tutkimuksessaan, että informaatiokupla voi personalisoitujen algoritmien lisäksi muodostua monista henkilökohtaisista ja sosiaalisista tekijöistä. Tällaisia ovat esimerkiksi hyperlinkkien seuraaminen alkuperäisestä artikkelista tai keskusteleminen kaikukammiossa, jossa samanmieliset ihmiset toimivat keskenään ja vahvistavat toistensa käsityksiä. Liaon ja Fun mielestä onkin tärkeää, että teknologia tarjoaa informaatiota eri näkökulmista, koska heidän tutkimuksessaan kävi ilmi, että ihmiset usein suosivat informaatiota, joka ei ole ristiriidassa heidän ennakkokäsitystensä kanssa. Tätä tapahtui, vaikka heille tarjottiin informaatiota myös vastakkaisesta näkökulmasta.
Dan the Automator

Daniel M. Nakamura, tunnetaan paremmin nimellä Dan the Automator Nakamura ダン中村 (s. 9. syyskuuta 1967), on yhdysvaltalais-japanilainen musiikintuottaja, joka perusti levy-yhtiö 75 Arkin.
Dan on perustanut myös yhtyeen nimeltä Crudo Mike Pattonin kanssa.
Pertti Mäkinen

Pertti Kalervo Mäkinen (s. 16. syyskuuta 1952 Tyrvää) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on suunnittellut lukuisia julkisia teoksia sekä yksin että työryhmässä Ossi Somman ja Reijo Paavilaisen kanssa. Laviassa asuva Mäkinen tunnetaan erityisesti suunnittelemistaan rahoista. Hän on suunnitellut muun muassa nykyisin käytössä olevan Suomen yhden euron kolikon kansallisen puolen sekä lukuisia erikois- ja juhlarahoja. Yhden euron kolikossa kaksi laulujoutsenta lentää lavialaisen järvimaiseman yllä taustanaan Karhijärvi ja Lavijärvi. Mäkisen tunnetuimpiin veistoksiin lukeutuu mm. Lauri Viidan muistomerkki Betonimyllystä runon siivet, joka valmistui Tampereelle vuonna 1991.

Taiteellinen ura

Mäkinen opiskeli ammattikoulun metallilinjalla vuosina 1966-1968. Valmistuttuaan hän työskenteli työkaluviilaajana viiden vuoden ajan.  Kankaanpään taidekoulussa Mäkinen opiskeli vuosina 1976-1979. Uransa alkuvaiheessa hän teki grafiikkaa ja erityisesti puupiirroksia. Vuonna hän voitti 1978 Kankaanpään Mailan 20-vuotismitalikilpailun. Vuodesta 1980 lähtien hän toimi Kankaanpään taidekoulussa opettajana.  Mäkisen ensimmäinen yksityisnäyttely oli Helsingissä vuonna 1979. Mäkinen on suunnitellut lukuisia markka- ja euromääräisiä juhla- ja erikoisrahoja sekä erilaisia mitaleita, useat niistä ovat kilpailuvoittoja. Mäkisen suunnittelema, 24.4.2003 liikkeelle laskettu Jääkiekon MM-juhlaraha on valittu kahdesti maailman kauneimmaksi kolikoksi vuosina 2003 ja 2005. Pertti Mäkinen ja Reijo Paavilainen voittivat Naganon talviolympialaisten lumiveistoskilpailun 1. palkinnon ja taiteellisimman teoksen palkinnon vuonna 1998.
Jalmari Sulonen

Jalmari Sulonen, vuoteen 1896 Grålund (15. helmikuuta 1884 Hollola  – 22. toukokuuta 1952 Rooma) oli  opettaja ja rehtori, joka julkaisi kauppalaskennon oppi- ja harjoituskirjoja.

Henkilöhistoria

Sulosen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Gustaf Grålund ja Wilhelmiina Stålhammar ja puoliso vuodesta 1913 Bertta Kartio (Karén). Sulonen tuli ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Hän toimi yhteiskoulun opettajana Riihimäellä 1910–1918 ja Lahdessa kauppa- ja liikeapulaiskoulun opettajana 1918–1929 sekä koulun johtajana vuodesta 1920. Lahdessa hän oli myös  työväenopiston johtaja 1920–1929 ja tyttölyseon fysiikan opettaja 1923–1929 sekä kaupunginvaltuuston jäsen 1920–1929. Suomen Liikemiesten Kauppaopiston opettajaksi ja rehtoriksi Sulonen tuli 1929 ja hoiti tehtävää vuoteen 1940 asti, minkä jälkeen hän oli oppilaitoksen fyysis-matemaattisten aineiden yliopettaja. Sulonen oli myös opiskellut Frankfurt am Mainin kauppakorkeakoulussa ja toiminut pankkivirkailijana.
Antti Achrenius

Anders (Antti) Achrenius (5. huhtikuuta 1745 Turku – 23. heinäkuuta 1810 Nousiainen) oli suomalainen pappi ja pietistijohtaja. 
Andrers Achrenius oli rukoilevaisuuden hengellisen isän, Nousiaisten kirkkoherrana toimineen Abraham Achreniuksen poika. Anders Achrenius opiskeli Turun akatemiassa vuodesta 1758 valmistuen filosofian maisteriksi 24.7.1766. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 18.2.1769 ja toimi sen jälkeen isänsä Nousiaisen kirkkoherran apulaisena. Vuonna 1778 Achreniuksesta tuli Nousiaisten kirkkoherra ja vuosina 1793–1806 hän oli lääninrovastina. Kirkkoherraksi kuningas nimitti Achreniuksen ilman virkaehdotusta seurakunnan vahvan kannatuksen ansiosta. Achrenius piti Nousiaisten pappilassa pyhäpäivisin seuroja, jotka olivat erittäin suosittuja. Niissä on arvioitu kesäisin käyneen jopa 400 henkeä. Achreniuksen uskonkäsitystä on pidetty varsin evankelisena.

Halullisten Sieluin Hengelliset Laulut

Achreniusta on pidetty aiemmin merkittävänä virsirunoilijana, mutta nykyisin asiasta ei olla enää varmoja. Vuonna 1790 ilmestyi 26 virttä sisältänyt virsikokoelma Halullisten Sieluin Hengelliset Laulut, jonka virsista 12 kuuluu nykyiseen virsikirjaan. Aiemmin on oletettu, että Anders (Antti) Achrenius olisi kirjoittanut tai suomentanut kaikki kokoelman virret. Onni Kurvisen tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että kokoelman toimitti ja julkaisi Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalainen, myöhemmin Ulvilan kirkkoherrana toiminut Bengt Jakob Ignatius. Virret ovat useiden henkilöiden kirjoittamia tai ruotsista kääntämiä. Ignatius ja Achrenius olivat kuitenkin samanhenkisiä heränneitä ja hyviä ystäviä, joten Achrenius on mahdollisesti osallistunut toimintaan.

Perhe

Achreniuksen puoliso vuodesta 1776 oli kuninkaallisen sihteerin Abraham Sahlstedtin tytär Kristina Katarina. He saivat kymmenen lasta. Heistä Anders Johan Achrenius (1778–1819) toimi Naantalin pormestarina. Poika Otto Jonathan Achrenius (1782–1849) tuli ylioppilaaksi, mutta sairastui mielisairauteen. Tytär Kristina Katarina (1786–1856) meni naimisiin vänrikki Gustaf Reinhold Finckenbergin kanssa. Finckenberg oli vuokralla Lemun Nyynäisten tilalla vuosina 1801–1823.
Torso (Marjo Lahtisen veistos)

Torso on kuvanveistäjä Marjo Lahtisen teos, joka paljastettiin Helsingin Ullanlinnan Tähtitorninvuorella Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2008. Torso kuuluu Helsingin kaupungin taidemuseon julkisen taiteen kokoelmaan. 
Torso on sijoitettu vesialtaaseen samalle paikalle, jossa vielä 1990-luvulla sijaitsi Wäinö Aaltosen vuonna 1925 pystytetty Kahlaaja-niminen naisfiguuria esittävä teos. Kahlaaja jouduttiin kuitenkin ilkivallan seurauksena siirtämään sisätiloihin Rikhardinkadun kirjastoon vuonna 1994. 
Torso on veistetty Vesannon punaisesta graniitista. Se on kooltaan selvästi suurempi kuin Marjo Lahtisen aiemmat työt, mutta edustaa muuten hyvin taiteilijalle tyypillistä ihmisvartaloa pelkistävää ja tasaista pintaa ja täsmällistä muotoa tavoittavaa veistotapaa.
Giliap

Juoni

Busarewskin hotellin keittiön ja kellareiden uumenissa työskentelee sekalainen kaarti värikkäitä hahmoja. Väliaikaiseksi tarjoilijaksi pestautunut kulkuri (Berggren) saa kuulla myös viinurin tulleen taloon ”väliaikaisesti” –12 vuotta aiemmin. Komedia muuttuu tragediaksi, jonka keskeiseen rooliin nousee kellarin epävirallinen päällepäsmäri, pikkurikollisen urasta haaveileva Kreivi.

Vastaanotto

Giliap sai niin huonon yleisömenestyksen, että Roy Andersson  paikkaili sen tappioita parikymmentä vuotta mainoselokuvia tekemällä kunnes pääsi uuteen alkuun pitkien elokuvien saralla elokuvalla Toisen kerroksen lauluja (2000).
Suomessa Giliap sai teatteriensi-iltansa vasta 33 vuotta maailmanensi-illan jälkeen vuonna 2008, silloinkin ilman suomenkielisiä tekstejä. Se si Suomessa ensiesityksensä television TV2-kanavalla maaliskuussa 1981, jolloin Helsingin Sanomien Mikael Fränti piti sitä paitsi loistavana vieraantumisen kuvauksena, myös pitkästyttävänä filminä ellei tutki sen kuvia tarkasti ja jää miettimään niitä. Andersson ei hänestä ole tyytynyt helppoihin ratkaisuihin.
Vuonna 2009 Giliap pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Kotiviini

Kotiviini on omaan käyttöön pienimuotoisesti valmistettua viiniä. Useimmiten kyse ei ole rypäleviinistä vaan marjaviinistä, jonka raaka-aineena käytetään tuoreita, pakastettuja tai kuivattuja marjoja. Saatavana on myös viinin valmistukseen sopivaa rypälemehua. Tarkkaan ottaen lain mukaan valmistus rypälemehusta on kielletty, mutta on epäselvää, onko tämä ollut lain tarkoitus.

Suomen laki

Maaliskuussa 2018 voimaan tulleen alkoholilain (Asetus 28.12.2017/1102) mukaan yksityinen henkilö saa valmistaa mietoja alkoholijuomia (korkeintaan 22 alkoholitilavuus-%) yksityiseen käyttöön muutoin kuin tislaamalla. Vuoden 1994 asetuksessa raaka-aineet rajattiin tuoreisiin tai kuiviin hedelmiin, rypäleisiin, marjoihin, raparperiin siten, että viljaa tai viljatuotteita ei saanut käyttää valmistuksessa. Uusi laki poisti raaka-ainerajoitukset.

Viinityypit

Kotiviininä on mahdollista valmistaa puna-, valko- ja roséviiniä sekä vahvoja viinejä. Näiden valmistus eroaa raaka-aineiden, sokerin määrän, hiivan, sekä säilöntäaineiden osalta.

Prosessi

Valmistusprosessi vaihtelee riippuen käytettävistä aineksista ja samoistakin aineksista valmistus voi tapahtua eri tavoin. Esimerkiksi marjat voidaan ensin keittää mehuksi, josta valmistetaan sitten viini. Erilaisten valmispakkausten mukana on omat ohjeet, samoin käymisainepakkauksissa, jotka sisältävät hiivan, ravintosuolan, pysäyttäjän ja kirkasteet. Tavallisesti pakkaukset on mitoitettu runsaan 20 litran erää varten.
Käyminen saadaan aikaan viinihiivalla, jotka eroavat mm. alkoholinkestonsa mukaan. Leivontahiivaa ei tule käyttää, koska se tuottaa liikaa sikuna-aineita (muun muassa amyylialkoholi).
Metapopulaatio

Metapopulaatiotutkimus Suomessa

Akatemiaprofessori Ilkka Hanskin metapopulaatiobiologian tutkimusryhmä (Metapopulation Research Group) on toiminut Helsingin yliopistossa vuodesta 1992 lähtien. Ryhmä on nimetty Suomen Akatemian tieteen huippuyksiköksi. Metapopulaatiobiologian tutkimusryhmä on erityisen tunnettu pitkäaikaisesta täpläverkkoperhosen (Melitaea cinxia) metapopulaation tutkimuksesta Ahvenanmaalla. Täpläverkkoperhonen on osoittautunut erittäin hyvin metapopulaatiotutkimukseen sopivaksi lajiksi, sillä se elää selkeästi rajattavissa olevilla kedoilla ja niityillä ja se on helposti löydettävissä kotelovaihetta lukuun ottamatta. Lajille sopivia elinympäristölaikkuja on vuosina 1993 ja 1998-1999 tehdyissä kartoituksissa löydetty noin 4000 ja ne on jaettu 130 laikkuverkostoon. Täpläverkkoperhosen kantaa seurataan kahdesti vuodessa, alkusyksyllä ja keväällä, tehtävissä kartoituksissa.
Metapopulaatiobiologian tutkimusryhmä tekee sekä metapopulaatiobiologian perustutkimusta, että luonnonsuojelubiologista tutkimusta elinympäristön pirstoutumisen ja häviämisen vaikutuksista populaatioihin ja lajeihin. Täpläverkkoperhosen lisäksi ryhmä tutkii myös monia muita lajeja, muun muassa täpläverkkoperhosen kanssa vuorovaikutuksessa olevia lajeja. Täpläverkkoperhosen metayhteisöön, eli useiden lajien metapopulaatioista koostuvaan eliöyhteisöön, kuuluu täpläverkkoperhosen lisäksi kuusi muuta lajia. Nämä lajit ovat täpläverkkoperhosen ravintokasvit heinäratamo (Plantago lanceolata) ja tähkätädyke (Veronica spicata), täpläverkkoperhosen toukissa loisivat loispistiäiset Hyposoter horticola ja Cotesia melitaearum sekä näiden loispistiäisten hyperparasitoidit eli loisten loiset Gelis agilis ja Mesochorus sp. cf. stigmaticus.
RN Trieste (1926)

Palvelus

Trieste liitettiin palvelukseen otettaessa Regia Marinan risteilijäosastoon, kunnes se siirrettiin lokakuussa 1929 1. laivueen lippulaivaksi. Alus siirrettiin edelleen 3. viirikköön, jonka lippulaivana se oli 18. kesäkuuta 1935 – 15. helmikuuta 1938.
Toisessa maailmansodassa osallistui sotatoimiin, kunnes siihen osui 21. marraskuuta 1941 Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen HMS Utmostin laukaisema torpedo. Pahoin vaurioitunut alus pääsi vain vaivoin Messinaan. Se palasi palvelukseen korjausten päätyttyä vuoden 1942 puolivälissä, jolloin se aloitti liittoutuneiden Maltalle matkaavien saattueiden torjunnan sekä akselivaltojen Pohjois-Afrikkaan matkanneiden saattueiden suojaamisen.
Trieste upposi 10. huhtikuuta 1943 Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien Boeing B-24 koneiden hyökkäyksessä La Maddalenan satamaan.
Marcus Davidsson

Seuraura

Davidsson on Tyresö HK:n kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Djurgårdens IF:ään. Kaudella 2014–2015 Davidsson toimi seuran J18-junioreiden kapteenina. Hän jakoi J18 Allsvenskanin runkosarjassa joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Johannes Sandbergin kanssa lukemalla +12, kuten myös pudotuspeleissä Joakim Bolinderin ja Viktor Åströmin kanssa lukemalla +3. Davidsson oli pudotuspeleissä myös kolmella osumallaan Djurgårdenin paras maalintekijä Pontus Karlssonin ja William Fällströmin kanssa. 
Kaudella 2015–2016 Davidsson oli Djurgårdenin J20-junioreiden toiseksi paras pistemies Johannes Sandbergin jälkeen tehoilla 17+23=40. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden ja palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Davidsson edusti Djurgårdenia kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, jonka joukkue voitti. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Davidsson pelasi yhden runkosarja- ja playoff-ottelun tehden yhden maalin. Vain 17-vuotias Davidsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan päätöskierroksella 8. maaliskuuta 2016 Färjestad BK:ta vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen SHL-maalinsa Davidssonin ensimmäisessä vaihdossa.
Kesäkuussa 2016 Davidsson teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Djurgårdenin kanssa. Hän teki joukkueessa varsinaisella tulokaskaudellaan 2016–2017 45 runkosarja-, kolmessa playoff- ja kolmessa Mestarien liigan ottelussa tehot 5+4=9. Davidsson vahvisti myös Djurgårdenin J20-junioreita, joiden kapteenistoon hän kuului.
Buffalo Sabres varasi Davidssonin toisella kierroksella 37. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Kaudella 2017–2018 hän teki SHL:n runkosarjassa 21 tehopistettä.

Muuta

Davidssonin isoveli Jonathan pelaa hänen joukkuetoverinaan Djurgårdenissa. Jonathanilla on Columbus Blue Jacketsin NHL-varaus kesältä 2017.
Lordin sarjakuvat

Lordin sarjakuvat ovat Lordi-aiheisia sarjakuvia. Sarjakuvat käsittelevät Lordin jäseniä heidän hahmojensa fiktiivisestä näkökulmasta. Sarjakuvista vastaa suurimmaksi osaksi Mr. Lordi.

Yksittäiset sarjakuvat

Virallisia Lordi-sarjakuvia, joita ei ole julkaistu omana lehtenään vaan liitteinä esim. aikakauslehdissä.

The Uninvited Guests

Suosikki-lehden numerossa 3/2003 julkaistu, yhden sivun mittainen Mr. Lordin itsensä piirtämä tarina.

Keräilijä

Jysäys-lehden numerosta 2/2006 löytyy Mr. Lordin haastattelu sekä hänen piirtämä 5-sivuinen "Keräilijä" niminen Lordi-sarjakuva. Mr. Lordi piirsi myös erillisen kuvan Lordi-yhtyeestä, jota käytettiin numeron kansikuvana sekä keskiaukeaman julisteena.

Graphic Novels

Lordin vuoden 2013 kiertuekirjassa on sarjakuvaosio Graphic Novels, joka sisältää Hellan, Manan ja Otuksen fiktiiviset syntytarinat sarjakuvamuodossa.

Sarjakuva-albumit

Mr. Lordin itsensä lisäksi sarjakuva-albumeita ovat olleet mukana piirtämässä Petri Hiltunen, Mattipekka Ratia, Sami Kivelä ja Jouko Nuora. Arktisen Banaanin kustantamien sarjakuvien teksteistä vastaa Mika Lindberg.

Illustrated Lyrics

Vuonna 2014 julkaistiin Illustrtaed Lyrics -sarjakuva-albumi, joka sisältää Lordin Scare Force One -albumin sanoitukset sarjakuvatarinoiden muodossa.
Pohjois-Haagan yhteiskoulu

Pohjois-Haagan yhteiskoulu on yläasteesta ja lukiosta koostuva noin 850 oppilaan koulukokonaisuus. Koulu sijaitsee Helsingin Haagassa osoitteessa Pietari Hannikaisen tie 6. Koulun yläaste koostuu yleislinjasta, liikuntalinjasta, matematiikkalinjasta, liikunta-matematiikkalinjasta ja uudesta urheiluyläkoulun kokeiluluokasta. Lukio on urheilu- ja yleislukio. 
Pohjois-Haagan yhteiskoulu on perustettu vuonna 1956.
Koulun rehtorina toimii Tuomas Raja.
Matthew Le Tissier

Pelaajaura

Le Tissier syntyi Guernseyssa Kanaalisaarilla ja aloitti uransa paikallisessa juniorijoukkueessa. Hän kävi Oxford Unitedin testissä, mutta ei saanut sopimusta. Lopulta Le Tissier siirtyi Southamptoniin keväällä 1985.
Le Tissier nousi Southamptonin edustusjoukkueeseen 1986 ja vakiinnutti pian paikkansa joukkueessa. Hänet valittiin PFA:n vuoden nuoreksi pelaajaksi kaudella 1989–1990. Parhaalla kaudellaan 1993–1994 Le Tissier teki Southamptonille eri kilpailuissa yhteensä 30 maalia. Le Tissierin taidoista huolimatta Southampton ei menestynyt kovinkaan hyvin. Parhaimmillaan se ylsi Valioliigassa kymmenenneksi. Menestyksen puutteesta huolimatta Le Tissier halusi edustaa Southamptonia, sillä hän kieltäytyi esimerkiksi siirroista Tottenhamiin 1990 ja Chelseaan 1996. Uransa päätyttyä Le Tissier totesi että hän halusi mieluummin olla tähti keskinkertaisessa seurassa ja pelata omanlaista peliä kuin siirtyä isompaan seuraan, missä hän ei olisi päässyt toteuttamaan itseään. Le Tissier päätti uransa Southamptonissa 2002. Hän on seuran historian toiseksi paras maalintekijä saavutettuaan 162 maalia 444 liigaottelussa. Kaikki kilpailut mukaan lukien hän teki 209 maalia 541 ottelussa.

Maajoukkueura

Taidoistaan huolimatta Le Tissier ei koskaan onnistunut täysin Englannin maajoukkueessa. Hän pelasi vuosien 1994 ja 1997 välillä ainoastaan kahdeksan ottelua onnistumatta maalinteossa. Tosin B-maajoukkueessa hän onnistui hattutempussa Venäjää vastaan. Halutessaan Le Tissier olisi voinut Englannin sijaan edustaa maajoukkuetasolla Walesiä, Skotlantia tai Pohjois-Irlantia, sillä hän on kotoisin brittiläiseltä erillisalueelta Guernseyn saarelta.
Torkkelinpuistikko

Torkkelinpuistikko (ruots. Torkelsparken) on Torkkelinmäellä Helsingin Kalliossa sijaitseva pieni ja rauhaisa puisto, jossa on myös lasten leikkipaikka. Puiston on suunnitellut Elisabeth Koch. Puisto on hyvä esimerkki 1920-luvun säännöllisestä ja symmetrisestä puistoihanteesta.
Torkkelinpuistikkoa ympäröi orapihlaja-aidan lisäksi Torkkelinkuja ja sen varrella olevat vanhat kivitalot. Tämä tekee puistosta ympäröivää aluetta rauhaisemman ja eristetymmän.
Puiston ilmettä kohennettiin kesällä 2002. Puiston vanhat peruselementit ja geometria sekä puut ja leikattu orapihlaja-aita säilytettiin. Suurimmat muutokset näkyvät kasvillisuuden monipuolistumisessa, uusissa kalusteissa sekä puiston näkymien avartumisessa.
Useina kesäpäivinä Torkkelinpuistikossa, samoin kuin Torkkelinkujan rakennusten toisella puolella sijaitsevassa Pengerpuistossa, on runsaasti auringonpaisteesta ja puiston tarjoamasta rauhasta nauttivia kaupunkilaisia.