google/wiki40b huggingface dataset:
Bassoklarinetti

Bassoklarinetti on klarinettia isokokoisempi ja matalaäänisempi puupuhallin. Ääni syntyy klarinetin tapaan yksinkertaisen ruokokielen värähdellessä. Bassoklarinetti on B-vireinen, A-vireisiä ei tiettävästi ole. Sinfoniaorkestereissa käytettävien bassoklarinettien alarekisterin äänialaa jatkettu samoin kuin basettitorvessa, puhallinorkestereissa yleensä vain puolella sävelaskeleella. Bassoklarinetin soiva ääniala on kontra-Bb:stä kaksiviivaiseen-Bb:een, mutta taitavimmat soittajat pääsevät vielä kvintin ylemmäs. Bassoklarinetti kirjoitetaan suurta noonia ylemmäs diskantti- eli G-avaimelle kuten tenorisaksofoni, eli kirjoitettuna bassoklarinetin ääniala on pienestä C:stä kolmiviivaiseen C:hen ja siitäkin korkeammalle. Bassoklarinetin ääni on alarekisterissä pehmeä ja täyteläinen, soivassa yksiviivaisessa oktaavissa helposti hieman räikeä ja vaikeasti hallittava ja ylärekisterissä läpitunkeva ja suorastaan kimeä.

Käyttö musiikissa

Sinfoniaorkestereissa bassoklarinettia käytettiin jo 1800-luvun lopulla ja se yleistyi 1900-luvulla. Bassoklarinettia käytetään myös puhallinorkestereissa, klarinettiyhtyeissä ja sooloinstrumenttina jazzissa. Esimerkiksi jazz-musiikin keskeisimpiin julkaisuihin kuuluvilla levyillä Miles Davisin Bitches Brew (1970) ja Eric Dolphyn Out to Lunch (1964), on molemmilla annettu bassoklarinetille merkittävä osuus.

Bassoklarinetti puhallinorkesterissa

Puhallinorkesterissa bassoklarinetti voi toimia sekä puupuhallin- että vaskipuhallinryhmien kanssa. Koska tyylilajit vaihtelevat jatkuvasti, bassoklarinetistin on osattava kaikenlaisia soundeja laidasta laitaan. Uusimmissa teoksissa bassoklarinetilla on merkittäviä soolo-osuuksia.
Dagi Angervo

Elin Dagmar (Dagi) Angervo (oik. Elin Dagmar Korhonen, o.s. Immonen, ent. Angervo-Jouko) (18. helmikuuta 1904 Joensuu – 23. helmikuuta 1991) oli suomalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli elokuvassa Täällä Pohjantähden alla (hieroja-Priita).
Angervo näytteli 1920-luvulla teattereissa Kotkassa, Lappeenrannassa ja Joensuussa, 1930-luvulla Jyväskylässä, Tampereella, Turussa ja Viipurissa. Sotavuosina hänet nähtiin Porin, Tampereen ja Helsingin teattereissa kunnes vuonna 1947 hän aloitti pitkän jakson Lahden kaupunginteatterissa.
Suryavarman II

Suryavarman II oli Khmerien valtakunnan hallitsija vuosina 1113–1150. Hän oli Khmerien kuninkaista merkittävimpiä, ja laajensi valtakuntaansa käymällä menestyksekkäitä sotia Champaa, Đại Việtiä ja Moneja vastaan. Hän alisti Thai-kansoja vasalleikseen ja ulotti valtansa Malakan niemimaalle asti.
Hän rakennutti Angkorin monumenteistä merkittävimmän, Angkor Watin.
Mark Pysyk

Ura

Pysyk pelasi vuodet 2008–2012 WHL-seura Edmonton Oil Kingsissa. Kaksi viimeistä kautta hän toimi myös joukkueen kapteenina. Kaudeksi 2012–2013 Pysyk siirtyi NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän aloitti kauden AHL-seura Rochester Americansissa, mutta maaliskuussa 2013 hänet nostettiin loppukauden ajaksi NHL:ään.
The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars

Ziggy Stardust -hahmo

Bowie loi levyä ja lavaesiintymisiään varten itselleen alter egon nimeltä Ziggy Stardust, joka oli ulkoavaruudesta maan pinnalle laskeutunut rocktähti. Ziggyn hahmossa Bowie hyödynsi japanilaista kabuki- ja nō-teatteria, pantomiimia ja androgyynisyyttään, johon kuului vahva meikki, punaiseksi värjätty piikkikampaus ja kimaltavat asusteet. Media kritisoi usein Bowien keksimää Ziggy Stardust -hahmoa kopioksi amerikkalaisesta glam/shock rock -yhtye Alice Cooperista ja yritti luoda yleisölle käsitystä, että Cooper ja Bowie olivat ilmiriidoissa keskenään. Bowie oli ennen Ziggy-hahmonsa keksimistä ollut Cooperin konsertissa ja nähnyt androgyynin, silmämeikkiä käyttäneen Cooperin teatraalisen esityksen ja vaikuttunut siitä suuresti. Bowien entisen managerin Tony Zanettan mukaan Bowie oli äärimmäisen kateellinen Alice Cooperille, koska ei keksinyt ideaa ensin.
Anna Virtanen

Anna Virtanen (tammikuu 1890 – 29. toukokuuta 1918) oli Sääksmäeltä kotoisin ollut työmiehen tytär, joka toimi Sääksmäen punakaartin naiskomppanian päällikkönä.
Hän pakeni sodan jälkeen ja jäi Lahdessa valkoisten vangiksi Hennalan vankileirille. Virtanen siirrettiin myöhemmin Lappeenrannan vankileirille, jossa sotatuomari Toivo Tapanainen tuomitsi hänet kuolemaan. Hänet teloitettiin ampumalla Lappeenrannassa.
Ruotsin ralli 2016

Ruotsin ralli 2016 (viralliselta nimeltään Rally Sweden 2016) oli MM-rallikauden 2016 toinen osakilpailu, joka ajettiin 12. helmikuuta – 14. helmikuuta. Rallin kilpailukeskuksena toimi tavalliseen tapaan Karlstadin kaupunki Värmlannin maakunnassa. Rallin reitti kulki osittain myös Norjan sisällä. Alun perin suunnitelluista 21 erikoiskokeesta kahdeksan jouduttiin keliolosuhteiden vuoksi peruuttamaan jo ennen rallin alkua ja rallin aikana tehtiin vielä päätös ek20:n peruuttamisesta.
Vuoden 2015 kilpailu oli järjestyksessään historian 64. Ruotsin ralli.
Kilpailun voittajaksi ajoi avauskilpailun tapaan hallitseva maailmanmestari Sébastien Ogier, joka johti rallia heti ensimmäisestä erikoiskokeesta alkaen. Voitto oli Ogierille jo kaikkiaan kolmas ja toinen perättäinen.
Aikateríni Thánou

Kilpailukielto

Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Thánou oli yksi kotiyleisön suurimmista mitalitoivoista. Päivää ennen avajaisia Thánou ja hänen harjoituskumppaninsa Konstantínos Kentéris jättivät saapumatta doping-testiin ja joutuivat myöhemmin samana iltana moottoripyöräonnettomuuteen. Molempien väitettiin loukkaantuneen ja joutuneen sairaalahoitoon. Seuranneessa doping-skandaalissa Kentéris ja Thánou ilmoittivat lopulta vetäytyvänsä kilpailuista 18. elokuuta pidetyn Kansainvälisen olympiakomitean kurinpitolautakunnan kuulemisen jälkeen. Heidän valmentajansa Chrístos Tzékos asetettiin toimintakieltoon ja hänen hallustaan löydettiin myöhemmin suuria määriä steroideja ja muita dopingaineita. 
Thánoulta ja Kentérikseltä oli jäänyt kesällä 2004 väliin jo kaksi aiempaakin dopingtestiä, ja testivälttelyn seurauksena IAAF asetti heidät väliaikaiseen kilpailukieltoon 22. joulukuuta 2004. Pitkän oikeudenkäynnin jälkeen 26. kesäkuuta 2006 Kreikan urheilun välitystuomioistuimen päätöksen mukaisesti he hyväksyivät dopingsääntöjen rikkomisen. Kilpailukielto päättyi 22. joulukuuta 2006.
Ensimmäisessä kilpailukiellon jälkeisessä kilpailussaan sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 Birminghamissa Thánou joutui yleisön buuausten kohteeksi ja sijoittui finaalissa kuudenneksi. Pekingin olympialaisiin 2008 Kansainvälinen olympiakomitea ei antanut Thánoulle kilpailulupaa.
Jonas Thern

Ura

Keskikentällä pelannut Thern edusti urallaan ruotsalaista Malmö FF:ä, sveitsiläistä FC Zürichia, portugalilaista Benficaa, skotlantilaista Rangersia sekä italialaisia Napolia ja AS Romaa. Thern pelasi maajoukkueessa 75 maaottelua, ja hän oli mukana Ruotsin joukkueessa 1990 MM-kisoissa, 1992 EM-kisoissa ja 1994 MM-kisoissa. Thern oli maajoukkueen kapteeni MM-pronssia 1994 saavuttaneessa joukkueessa. Thern päätti uransa 1999 polvivamman vuoksi. 
Pelaajauran jälkeen Thern on valmentanut kotikaupunkinsa IFK Värnamoa ja Halmstadia.
Thern valittiin Ruotsin parhaaksi miesjalkapalloilijaksi 1989.
Peli- ja valmennusuransa jälkeen Thern on toiminut lukion opettajana John Bauergymnasietissa Värnamossa.
Ville Viitaluoma

Ura

Viitaluoma pelasi Vantaan kiekkojoukkueissa, mutta siirtyi juniori-ikäisenä HIFK:hon. Viitaluoma teki viimeisellä täydellä A-juniorikaudellaan 2000–2001 37 ottelussa tehot 30+47, joka oli A-junioreiden SM-liigan piste-ennätys. Samalla kaudella hän debytoi myös HIFK:n edustusjoukkueessa. Kaudella 2002–2003 Viitaluoma teki läpimurtonsa ja oli etenkin kauden alussa ketjukavereidensa Carlo Grünnin ja Ilkka Pikkaraisen kanssa huippuvedossa. Kuitenkin kaudella 2003–2004 Viitaluoman peliaika vähentyi ja hän kävi vuokralla myös Pelicansissa. Hän voitti kuitenkin kauden päätteeksi HIFK:ssa ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa, kun HIFK voitti pronssia.
Keväällä 2004 Viitaluoma teki kahden vuoden sopimuksen SaiPan kanssa. Lopullisesti Viitaluoma murtautui SM-liigan kärkihyökkääjiin toisella SaiPan kaudellaan, jolloin oli SaiPan paras pistemies ja koko liigan pistepörssin kuudes 45 tehopisteellään. SaiPasta Viitaluoma siirtyi kaudeksi 2006–2007 Bluesiin, jossa pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä Blues-kaudellaan Viitaluoma voitti SM-hopeaa, kun Blues hävisi Kärpille SM-finaaleissa.
Keväällä 2008 Viitaluoma teki sopimuksen HPK:n kanssa. Viitaluoma pelasi kolme kautta HPK:ssa ja voitti kaudella 2009–2010 hopeaa. Seuraavalla kaudella hän antoi 34 maalin johtanutta syöttöä ja oli liigan syöttötilaston viides. Kaudeksi 2011–2012 Viitaluoma siirtyi Elitserienin Luleåån, jossa ennestään pelasi jo hänen vanha ketjukaverinsa Joonas Vihko. Viitaluoman kausi Ruotsissa ei mennyt kuitenkaan odotusten mukaisesti ja hän siirtyikin takaisin HPK-paitaan kolmivuotisella pelaajasopimuksella. Kaudella 2012–2013 hän oli SM-liigan pistepörssin kolmas. Kevätkaudella 2014 Viitaluoma pelasi lainalla ruotsalaisen Örebro HK:n joukkueessa. Kauden jälkeen sopimus HPK:n kanssa purettiin ja Viitaluoma teki kaksivuotisen sopimuksen Örebron kanssa.
Viitaluoma pelaa myös rullakiekkoa, jossa on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2003.
Kaudeksi 2016–2017 Viitaluoma siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin.
Marraskuussa 2017 Viitaluoman sopimus Sportin kanssa purettiin ja hän siirtyi loppukaudeksi HPK:hon.
Yhdystie 2043

2043Yhdystie 2043 on yhdystie joka johtaa Pöytyän Riihikoskelta Seututien 204 risteykseen Yläneeelle Pöytyällä. Tien pituus on 10 kilometriä.

Tien historiaa

Tie rakennettiin Pöytyän ja Yläneen väliseksi yhdystieksi 1890-luvun alkupuolella. Tien rakentamiseen vaikutti keskeisesti yläneläinen valtiopäivämies, taloustirehtööri F. F. Björni. Tätä ennen Pöytyän ja Yläneen välinen ainoa tieyhteys oli vuosisatoja kulkenut Pöytyän Ortenojan ja Yläneen Uudenkartanon kautta. Tien valmistumisen muistoksi on tien varressa olevaan siirtolohkareesen Pöytyän Riihikoskella hakattu F. F. Björnin nimikirjaimet ja vuosiluku 1895. Samanlainen hakkaus kalliossa on myös tien toisessa päässä Yläneen uudessakartanossa.
Markus Ovaska

Ura

Ovaska on Imatran Ketterän kasvatti. Hän toimi kaudella 2011–2012 seuran B-nuorten kapteenina. Kaudella 2013–2014 Ovaska toimi Ketterän A-nuorten varakapteenina ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Hän debytoi myös seuran miesten joukkueessa, jossa Ovaska pelasi yhden Suomi-sarjan ottelun. Kaudella 2014–2015 hän pelasi siellä 24 runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7 ja kaksi karsintasarjan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Kaudeksi 2015–2016 Ovaska siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Joel Pyykkösen kanssa. Ovaska pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla kasvattajaseurassaan Ketterässä marraskuussa 2015.
Toukokuussa 2016 Ovaska teki vuoden mittaisen juniorisopimuksen SaiPan SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 10. syyskuuta 2016 saksalaista Eisbären Berliniä vastaan. Ovaska merkittiin SaiPan kakkospuolustajapariin Per Savilahti-Naganderin viereen. Ottelu jäi hänelle kuitenkin kauden 2016–2017 ainoaksi sarjaotteluksi SaiPan liigajoukkueessa, eikä Ovaska debytoinut SM-liigassa. Hän pelasi koko kauden seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina Ovaska toimi.
Ovaska oli palaamassa kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Ketterään pelaamaan Suomi-sarjaa. Toukokuussa 2017 joukkue kuitenkin nostettiin Mestikseen, kun Kajaanin Hokki jäi ilman Mestis-lisenssiä. Ovaska pelasi kauden aikana loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain neljä runkosarjaottelua sekä yhden ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneissa. Elokuussa 2018 hän päätti lopettaa uransa terveydellisistä syistä vain 23-vuotiaana.

Muuta

Ovaskan hyökkääjänä pelaava serkku Santeri pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligan EV Lindaussa. Hän on pelannut aiemmin yhden ottelun SaiPan SM-liigajoukkueessa kaudella 2016–2017.
Modocin piirikunta

Historia

Piirikunta perustettiin 17. helmikuuta 1874. Eurooppalaiset alkoivat asuttaa piirikuntaa 1870-luvulla ja tämä johti konflikteihin alkuperäisväestön kanssa. Välikohtaukset johtivat lopulta modoc-sotaan. Toisen maailmansodan aikana alueella oli japanilaissiirtolaisille tarkoitettu internointileiri lähellä Tulejärveä.

Maantiede

Modocin piirikunta on 10 887 km² kokoinen ja väestön tiheys on 1 henkilö/km². Alueen pohjoisosa on tuliperäistä seutua ja siellä sijaitsee 4 000 km² laajuinen Modocin kansallismetsä. Koillisosassa sijaitsee Medicine Laken tulivuori. Itäosissa sijaitsee Warner-vuoristo. Piirikunnan suurin kaupunki on hallinnollinen keskus Alturas. Alueen läpi virtaa Pit-joki.

Väestö

Alueen 9 500 asukkaasta 85 % oli valkoisia, 0,70 % mustia, 4,20 % alkuperäisväestöä, 0,60 % aasialaisia ja 5,69 % muita etnisiä ryhmiä. Modocin piirikunta on Kalifornian piirikunnista köyhin, kun lasketaan asukkaiden vuositulot (Modocin piirikunnassa ne olivat keskimäärin 17 285 dollaria, kun esimerkiksi San Franciscossa vastaava luku oli 34 556 dollaria.

Politiikka

Modocin piirikunta on vanhastaan republikaaninen presidentin ja kongressin vaaleissa. Demokraattien viime voitosta piirikunnassa on aikaa yli 40 vuotta, silloin Lyndon Johnson äänestettiin voittoon prosentein 58,7–41,3.
Kiiltokuva

Kiiltokuva on kiiltävälle paperille painettu tai kiiltäväksi lakattu värillinen painokuva, joka on stanssattu kuva-aiheen reunoja myöten ja useimmiten korkopuristettu eli preeglattu siten että reliefi korostaa kuva-aiheen muotoja. Tyypillisesti kiiltokuvat ovat noin tulitikkurasian kokoisia. Yleisiä kiiltokuvien aiheita ovat enkelit, kukat, lapset ja eläimet. Joskus aiheina käytetään osia tunnetuista taideteoksista, esimerkiksi Rafaelin enkeli. Myös populaarikulttuuri on ollut kuvien aiheena, esimerkiksi Disneyn hahmoista on tehty kiiltokuvia.
Kielikuvana kiiltokuva tarkoittaa epätodellisen ihannoivaa sanallista tai kuvallista esitystä jostakin henkilöstä tai asiasta.

Historiaa

Kiiltokuvia alettiin painaa 1800-luvun keskivaiheilla monivärisen kivipainotekniikan kehityksen myötä. Niiden synnynmaaksi arvellaan Saksaa. Vanhimmissa kiiltokuvissa on kukka-aiheita, kuten lemmikkiseppeleen ympäröivät, toisiaan puristavat kädet. 1870-luvulla alettiin suosia aiheina lapsia ja lapsenhahmoisia enkeleitä sekä lemmikkieläimiä. Vuosisadan lopulla yleistyivät tunnettujen tarinoiden aiheet, kuten Robinson Crusoe.
Kiiltokuvia käytettiin ensin leike- ja päiväkirjojen koristeina. Kiiltokuvat liittyivät myös muistokirjan pitoon: ystävän muistokirjaan kirjoitetun ”värssyn” kuvitukseksi piti luovuttaa yksi kiiltokuva. Silkkinauhaan ripustettuja kiiltokuvia käytettiin kirjanmerkkinä. Jouluisin niitä käytettiin kuusenkoristeina joko sellaisenaan tai koristekaramellin kääreeseen liimattuna.
1900-luvun lapset saattoivat välitunneilla ja vapaa-aikoinaan harrastaa kiiltokuvien vaihtamisleikkiä, jossa kouluvihon kahtia taitettujen lehtien sisällä säilytettiin kussakin yhtä kiiltokuvaa. Arvonnan kaltaisessa vaihtoleikissä piti osoittaa mistä lokerosta haluaa luovuttamansa kiiltokuvan tilalle toisen. Vihon yksi lokero saattoi olla kuvaton ”kassa”, jonka osuessa kohdalle menetti kiiltokuvansa saamatta mitään tilalle.
Nykyisin kiiltokuvat ovat suosittu nostalginen keräilyharrastuksen kohde myös aikuisille.
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2

Pelaaminen

Edelliseen osaan verrattuna peli ei ole juuri muuttunut: siihen on lisätty minipelejä, enemmän maita, hahmoja ja iskuja sekä kartta, jossa voi lentää. Pelissä on mahdollista muuttua supersaiyalaiseksi kesken ottelun. Peliin on lisätty yksi Dragonball GT:n saagoista, jossa Goku ja Vegeta fuusioituvat tuhotakseen Omega Shenronin. 
Pelissä on mahdollista pelata ”Dragon Adventure” -pelimuotoa, jossa on päämääränä voittaa kaikki vastaantulevat viholliset. ”Dragon Adventuressa” voi pelata kaikkien saagojen läpi muokatulla hahmolla, ja saagoissa on nyt mukana myös DBZ-elokuvat ja DBGT. Toinen pelimuoto on ”Dueling”, jossa on yksin- ja kaksinpelimahdollisuus. Dueling-muodossa on myös mahdollista muodostaa itselle ja vastustajalle tiimit, joilla taistellaan viidellä viittä vastaan.

Hahmot

Pelissä on 120 hahmoa Dragon Ballista, Dragon Ball Z:sta, DragonBall GT:stä ja Dragonball-elokuvista. Hahmoina on muun muassa Baby Vegeta, Super 17, Omega Shenron, Dr.Gero sekä Mecha Frieza. Pelatessa Dueling-muotoa voi alussa valita hahmolle erilaisen vaatteen.
Mauno Kangas

Mauno Kangas (20. kesäkuuta 1907 Karjalohja – 14. joulukuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen kivenveistäjä. Kangas toimi perustamansa Someron kivenveistämön johtajana vuodesta 1937 kuolemaansa asti. Kankaan johdolla toteutettiin 1950-1960-luvuilla useita sankaripatsaita ja Karjalaan jääneiden muistomerkkejä. Kuvanveistäjiä, joiden kanssa Kangas teki yhteistyötä, olivat Aarre Aaltonen, Eila Hiltunen, Lauri Leppänen, Veikko Leppänen, Essi Renvall, Viljo Savikurki, Aukusti Veuro, Matti Visanti ja Ilmari Wirkkala. Kankaan omina töinä mainitaan hieman vaihtelevasti ainakin Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Järvenpäässä, sankaripatsas Suomusjärvellä sekä vuoden 1918 muistomerkit Lohjalla ja Karjalohjalla.
Antti Jalava

Antti Jalava (s.1949) on ruotsinsuomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Jalava käsittelee kirjoissaan identiteettiongelmista kärsivien siirtolaisnuorten sopeutumisvaikeuksia ruotsalaiseen yhteiskuntaan.  Hän tuli julkisuuteen sekä Ruotsissa että Suomessa 1980 romaanillaan Asfaltblomman (Asfalttikukka) josta tehtiin myös tv-elokuva.
Avishai Margalit

Avishai Margalit (s. 1939) on israelilainen filosofi. Hän työskentelee professorina Institute for Advanced Studyssa Princetonissa Yhdysvalloissa sekä Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.
Margalit on kirjoittanut teoksessaan On Compromise and Rotten Compromise kompromissin välttämättömyydestä politiikassa, sillä pahan välttäminen on tärkeämpää kuin ihanteen saavuttaminen. Hänen näkemyksensä on, että kompromissin torjuminen on Lähi-idän rauhan suurin este.
François Pierre de La Varenne

François Pierre de la Varenne (1618 – 1678 Dijon) oli burgundilaissyntyinen kokki, jonka teos Le cuisinier françois (1651) kuuluu yhä ranskalaisen keittiön perusteoksiin.
La Varenne katkaisi italialaisen perinteen, joka oli aikoinaan 1600-luvulla mullistanut keskiaikaisen ranskalaisen keittotaidon. La Varenne oli merkittävimpiä niistä ranskalaisista kokeista, jotka kirjoittivat ammattiyleisölle ja määrittelivät Ludvig XIV:n ajan ranskalaisen keittiön. Muut aikalaisteokset olivat Nicholas de Bonnefons teoksillaan Le jardinier François (1651) ja Les Délices de la Campagne (1654) sekä François Massialot teoksellaan Le Cuisinier royal et bourgois (1691), jota muokattiin ja nykyaikaistettiin vielä 1700-luvun puolivälissä.
Ajojää

Ajojääksi kutsutaan meren pinnalla kelluvia merijäälauttoja, jotka muodostavat laajoja kenttiä.
Ulapan jääpeitteeseen kohdistuu jatkuvasti kuormituksia johtuen tuulista, meren virtauksista ja vedenkorkeuden vaihteluista, aalloista sekä lämpötilan muutoksista. Ajojää syntyy, kun ulapan jääpeitte rikkoutuu jäälautoiksi. Ajojään muodostuminen riippuu tuulesta, ulapan laajuudesta ja jään paksuudesta. Meren jääkansi voi kovalla tuulella rikkoutua ajojäälautoiksi, kun jää on noin 50 senttimetriä paksua ja ulapan laajuus noin 100 kilometriä.
Ajojäälautat ovat yhdestä metristä sataan kilometriin leveitä. Ajojää voi kerääntyä jopa 50 metriä paksuihin ahtojääröykkiöihin. Lauttojen lomassa voi olla avovesialueita. Tärkeimmät avovesialueet ovat railot ja polinjat, joista jälkimmäinen tarkoittaa melko pysyvää avovesialuetta. Ajojäätä luokitellaan viisiportaisella asteikolla sen peittävyyden (A) mukaan. Hyvin harvaksi ajojää luokitellaan silloin, kun se peittää alle 30 prosenttia merestä. Seuraavat tasot ovat 50, 70, 90, ja 100 prosenttia eli yhtenäinen ajojää. Avoimissa jääkentissä (A < 70 %) jäälautat ajelehtivat vapaasti toisistaan riippumatta, ja kulku on vielä mahdollista jäävahvistetulla laivalla.
Kun tuulee ainakin 5 m/s, jään liike riippuu lähinnä vallitsevasta tuulesta. Silloin jää liikkuu nopeudella, joka on 1–3 prosenttia tuulen nopeudesta. Muita jään liikkeeseen vaikuttavia tekijöitä ovat jään ja veden suhteellisesta liikkeestä aiheutuva kitka, jääkentän sisäinen kitka ja Coriolis-ilmiö. Ajojään suunta poikkeaa 30–40 astetta tuulen suunnasta oikealle pohjoisella pallonpuoliskolla (etelässä vasemmalle) maapallon pyörimisestä johtuen. Kovalla tuulella jään liike on noin 10 kilometriä vuorokaudessa.
Jää voi kulkeutua merillä pitkiä matkoja ja viedä mukanaan kylmyyttä ja lähes makeaa vettä alueelta toiselle merkittäviä määriä. Jään kulkeutuminen vaikuttaa vesirungon kerrostuneisuuteen ja veden kiertoliikkeeseen. Jään mukana kulkee myös siinä olevaa ainesta, kuten pohja-ainesta matalilta rannikkoalueilta tai ilmakehästä laskeutuneita haitallisia päästöjä.
Westendin Linja

Westendin Linja Oy oli espoolainen linja-autoyhtiö, joka harjoitti seutuliikennettä pääkaupunkiseudulla sekä Espoon sisäistä liikennettä. Lisäksi yhtiö liikennöi Kauniaisten palvelulinjaa sekä harjoitti tilausliikennettä. Westendin Linja oli Suomen paikallisliikenneliitto ry:n jäsen. Westendin Linja teki monen vuoden ajan yhteistyötä jääkiekkojoukkue Espoo Bluesin kanssa tarjoten seuran kannattajille ilmaiskyytejä jäähallille eri puolelta Espoota. Yhtiö sai YTV:n asiakastyytyväisyystutkimuksessa vuonna 2005 kiitosta kuljettajien ajotavasta sekä siitä, että he auttoivat ja neuvoivat matkustajia.

Historia

Veikko Tehiranta aloitti liikennöinnin Helsingin ja Westendin välillä 18.12.1958 ja perusti Westendin Linja Oy:n vuonna 1960. Yhtiö osti vuonna 1975 Vanhankylän Linja Oy:n ja vuonna 1980 Linjamatka Oy:n. Linjebuss osti vuonna 1994 Westendin Linja Oy:ltä sen oman linjaliikenteen ja -kaluston Linjamatka Oy -nimisenä, mutta itse pääyritys jäi toimimaan ja palasi myöhemmin linjaliikenteeseen. Yhtiön toiminta loppui sen jätettyä konkurssihakemuksen 1.10.2012.
Honkilahti

Kylät

Auvainen, Haveri, Honkilahti (Kirkonkylä), Komoinen, Lellainen, Löyttylä, Mannila
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Honkilahden taajamat olivat kirkonkylä (284 asukasta) ja Mannila (293 asukasta). Kumpaakaan ei lasketa enää nykyään taajamaksi.