google/wiki40b huggingface dataset:
Concertgebouw

Concertgebouw on konserttitalo Amsterdamissa Alankomaissa. Loistavan akustiikkansa vuoksi sitä pidetään yhtenä maailman parhaista. Se avattiin yleisölle vuonna 1888. Concertgebouw on maailman vierailluin klassisen musiikin konserttitalo: siellä pidetään vuosittain 350–400 konserttia, joilla on kuuntelijoita yli 800 000.

Historia

Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Adolf Leonhard van Gendt, joka käytti innoituksena kaksi vuotta aikaisemmin Leipzigiin noussutta Neue Gewandhausia. Rakennustyöt alkoivat kaupungin silloisten rajojen ulkopuolella sijaitsevalla laitumella vuonna 1883. Hiekkaiseen maahan iskettiin kaikkiaan 2 186 kappaletta 12–13 metrin pituisia paaluja.
Talo oli valmis jo vuoden 1886 lopulla, mutta avajaiset viivästyivät. Avajaiskonsertti pidettiin 11. huhtikuuta 1888. 120-henkinen orkesteri ja viidensadan vahvuinen kuoro esittivät Wagnerin, Händelin, Bachin ja Beethovenin musiikkia.

Esityspaikat

Grote Zaal (suuri sali) on 44 metriä pitkä, 28 metriä leveä ja 17 metriä korkea. Yleisöä sinne mahtuu noin 2 000. Suuren salin jälkikaiunta-aika on ilman yleisöä 2,8 ja yleisön läsnä ollessa 2,2 sekuntia. Tämän vuoksi sähköisesti vahvistettua musiikkia ei juurikaan esitetä Concertgebouw’ssa. Soikionmuotoinen Kleine Zaal (pieni sali) on 20 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Se soveltuu erinomaisesti kamarimusiikin ja liedien esittämiseen.
Talon rakentamisen aikaan akustiikan saloja ei vielä tunnettu kovin hyvin, ja sisätiloja onkin jälkikäteen muuteltu useaan otteeseen äänen käyttäytymisen parantamiseksi. Sisätilojen koristelut on kuitenkin pyritty säilyttämään alkuperäisinä.
Tauno Relander

Tauno Relander (16. huhtikuuta 1892 Sortavalan maalaiskunta – 10. heinäkuuta 1977 Mikkeli) oli lääkäri, lääkintöneuvos ja sukututkija.

Henkilöhistoria ja lääkärinura

Relanderin vanhemmat olivat filosofian tohtori, seminaarin johtaja Oskar Relander ja Bertha Relander ja puoliso vuodesta 1924 Bodil Elisabeth Moltesen. Relander tuli ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta 1910 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922. Lääketieteen ja  kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1943. Relander toimi monissa tehtävissä muun muassa Helsingissä, Viipurissa ja Joroisissa, ennen siirtymistään Mikkelin lääninsairaalan ylilääkäriksi 1945–1960. Hänelle myönnettiin lääkintöneuvoksen arvonimi vuonna 1961.

Sukututkija

Eläkkeelle jäätyään Relander keskittyi harrastuksiinsa, kuten sukututkimukseen, luonnontieteisiin ja puutarhanhoitoon. Hän julkaisi vuonna 1976 yhdessä Pentti J. Voipion kanssa mittavan sukuselvityksen Relander-suvun mieslinjasta Suomen Sukututkimusseuran julkaisuna numero 31 Hirvensalmen Relander-suku. Selvitys käsittää kaikki suvun nimeä kantaneet perheelliset miehet noin vuonna 1690 Hirvensalmelle muuttaneesta suvun kantaisästä Anders Relanderista alkaen aina vuoteen 1975 saakka.
Hülya Koçyiğit

Hülya Koçyiğit (s. 12. joulukuuta 1947 Istanbul) on turkkilainen näyttelijä.
Crow Village

Historiaa

Crow Villagen alkuperäisnimitys on Tulukaghogamiut, joka karkeasti käännettynä tarkoittaa "korppikylän ihmisiä". Yleisesti nimityksen uskotaan tulevan läheisen rantatörmän äänekkäistä korpeista. Venäläiset ja amerikkalaiset tutkimusmatkailijat ovat kutsuneet paikkaa myös nimillä Tulukagnag, Toolooka-anahamute, Tuluka ja Tulukagangamiut.
On merkkejä siitä, että Kuskowimin eskimot (Kuskowagamiut) alkoivat siirtyä sisämaahan Beringinmereltä noin 500 vuotta sitten, joten on luultavaa, että Crow Village oli asutettuna 1600-luvulla, vaikka historiallisia asiakirjoja tai muita todisteita asiasta ei ole. Tiedetään, että Crow Village oli asutettu, kun venäläiset tutkimusmatkailijat saapuivat Kuskokwiminjoelle 1800-luvun alussa. Samaan aikaan ranskalaiset turkismetsästäjät kävivät laitonta tupakkakauppaa Luoteisterritorioilta Fort Yukonin alueelle. Sieltä tupakka kuljetettiin Yukonjoelta Yukon-Kuskokwimin suistoalueelle. Tupakka lastattiin kanootteihin ja kuljetettiin niillä Beringinmerelle. Venäjän armeija oli keskellä sotaa Kiinaa vastaan ja tarvitsi tupakasta saatavia verorahoja sodankäyntiä varten. Tämän vuoksi he lähettivät laivastoupseeri Lavrenti Zagoskinin selvittämään mistä tupakka on peräisin. Tarkoitusta varten Zagoskin matkusti Kuskokwiminjoelle Bristol Bayn kautta. Hän kulki maitse monia jokia ylittäen ja päätyi Kuskokwiminjoelle Hoholitnan yläjuoksun kautta. Hänen saapumisensa kylään vuonna 1843 on ensimmäinen dokumentoitu maininta Crow Villagesta. Hän kuvasi kylän olevan toinen jokirannan pääkylistä ja sen asukasluku ympäri vuoden oli noin sata.
Kylä siirtyi ylös ja alas jokivartta riippuen joenkulusta. Se mainittiin ensimmäisessä Yhdysvaltojen väestönlaskennassa, kun Alaskasta tuli territorio vuonna 1876. Ivan Petrofin suorittamassa väestönlaskennassa kylä listattiin nimellä Toolooka-anahamute ja asukasluvuksi ilmoitettiin 59. Noin vuonna 1910 Crow Village muutettiin alavirtaan noin puoli mailia joen juoksun muututtua. Uutta asutusta kutsuttiin nimellä New Crow Village. Yksi muuttoon osallistuneista nuorukaisista oli Crow Village Sam (Phillips).
1950-lukuun mennessä Crow Village Samista oli tullut alueen alkuperäisasukkaiden johtohahmo. Vuonna 1954 hän päätti, että on paras hylätä New Crow Village valkoisten asuttajien mukanaan tuomien epidemioiden aiheuttamien jatkuvien ongelmien vuoksi. Hän siirsi asukkaat 29 kilometriä joen yläjuoksuun Chuathbalukiin. Kylä oli tunnettu aiemmin nimellä Little Russian Mission ja se oli hylätty vuonna 1929.
Vuonna 1967 arkeologi James Oswalt johti kaivauksia viidellä asumuksella Crow Villagessa ja haastatteli alueen alkuperäisasukkaita, muun muassa Crow Village Samia vähän ennen tämän kuolemaa. Oswalt kirjoitti havainnoistaan kirjan The Ethnoarcheology of Crow Village, Alaska.
Vuonna 1971 hyväksytty Alaska Native Claims Settlement Act siirsi Crow Villagea ympäröivien maiden omistuksen Crow Village Samille. Maat siirtyivät myöhemmin Samin lapsenlapselle David Phillipsille. David perheineen muuttivat Crow Villageen vuonna 1994.
Ämmälä

Ämmälä on Orimattilan Pennalan luoteispuolella ja Kujalan kaakkoispuolella oleva Lahden kaupunginosa. Alue on harvaan asuttua ja pientalovaltaista. Uusi asutus keskittyy entisen Lahti-Orimattilatien varrelle Orimattilan ja Lahden rajan tuntumaan. Ämmälän itäosassa kulki kapearaiteinen Loviisa–Vesijärven rautatie, joka levennettiin 1960 1524 mm:n levyiseksi  Lahti–Loviisa -rautatieksi. 
Hämeen Heimoliitto valitsi Ämmälän vanhan keskustan vuonna 1996 alueen kauneimmaksi maisemaksi. Siellä voi nähdä perinteiselle hämäläiselle maatalousmiljöölle tyypillisiä rakennuksia.
Ämmälään kulkevat bussilinjat 7 ja 7A.  Linjan 7:n päätepysäkki on Kaukasenkadun ja Orimattilankadun risteyksessä. linja 7A:n päätepysäkki on Ämmäläntiellä hieman ennen Lakkilantien risteystä. Molemmat linjat kulkevat toisessa suunnassaan Karistoon.
Pico (tekstieditori)

Pico on Unix-käyttöjärjestelmien ehkä tunnetuin tekstieditori. Picon on kehittänyt Washingtonin yliopisto, ja se toimitetaan sähköpostiohjelma Pinen mukana. Picoa pidetään aloittelijalle helppona editorina, mutta edistyneet käyttäjät eivät yleensä pidä siitä sen melko rajoittuneiden toimintojen vuoksi.
Nano on vapaammalla lisenssillä levitetty vaihtoehto Picolle.
Haapakoski (Yli-Ii)

Haapakoski on kylä Oulun kaupungin Pahkalan kaupunginosassa, entisen Yli-Iin kunnan alueella. Kylä sijaitsee yhdystien 8540 varressa, noin 19 kilometriä Yli-Iin keskustaajaamasta itään.
Haapakoskella sijaitsee Pohjolan Voiman omistama vuonna 1963 valmistunut Haapakosken vesivoimalaitos, jonka teho on 33 megawattia ja putouskorkeus 16 metriä.
William Denny and Brothers

William Denny and Brothers ja usein lyhennettynä Denny oli skotlantilainen laivanrakennusyritys. Yritys oli toiminnassa vuodesta 1840 aina vuoden 1963 konkurssiin saakka.
Peter Denny perusti 1840 yrityksen Dumbartonissa Clyden-joen varrella. Dennyn telakka sijaitsi lähellä Clyde ja Leven-jokien risteystä ja varsinainen telakka olikin Leven-joen varrella. Perustaja loi perustan yhtiön roolille laivanvarustajana British & Burmese Steam Ship Navigation Companyssä, Irrawaddy Flotilla Companyssä ja La Platense Flotillassa.
Yhtiö valmisti monen tyyppisiä aluksia, mutta oli erityisen tunnettu valmistamistaan Kanaalin liikenteeseen suunnitelluista höyrylaivoista ja lautoista. Yhtiö oli uranuurtaja suunniteltaessa alusten vakaajia yhdessä Edinburghilaisen Brown Brothers and Companyn kanssa. Yhtiö myös kokeili kantosiipialusta ja testasi helikopterinkaltaista lentokonetta.
Yhtiön dumbertonilainen tytäryhtiö Denny & Company valmisti aluksiin erilaisia höyry- ja dieselmoottoreita.
Denny oli eräs ensimmäisistä laivanrakentajista, joka otti käyttöön uittoaltaan alusten testaamiseksi.
Yhtiö ajautui konkurssiin 1964 ja sen toiminta lakkasi.
Pikkuliitäjä

Koko, ulkonäkö ja ääntely

Linnun pituus on 30-38 cm, siipien kärkiväli 76-89 cm ja paino 375-500 g. Höyhenpuku on yläpuolelta mustahko ja alapuolelta hyvin vaalea. Lentokuvio on risti. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Pikkuliitäjät elävät parvissa.
Euroopan, ehkä koko maailman, vanhin rengastettu lintu on pikkuliitäjä, joka rengastettiin pesivänä Pohjois-Irlannissa Copeland Islandilla kesäkuussa 1953, ja joka pyydystettiin uudelleen pesältä kesäkuussa 2003 eli 49 vuotta 8 kuukautta rengastuksen jälkeen. Lintu oli silloin vähintään 55-vuotias.
Pikkuliitäjän kiljuvan ääntelyn vuoksi sen paikallinen lempinimi monissa maissa on "Paholaislintu".

Esiintyminen

Pikkuliitäjää tavataan Koillis-Atlantilla ja osissa Isoa-Britanniaa ja Irlantia. Vuodesta 1970 se on pesinyt myös Pohjois-Amerikan koillisrannikolla. Maailman populaation koko on 500 000–600 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Suomessa lajia tavataan todella harvoin, se on tavattu kahdesti, 11.9.1994 Mustasaaressa ja 21.8.2002 Uudessakaarlepyyssä. Talvisin ne muuttavat jopa 10 000 kilometrin päähän Atlantin länsirannikkoa seuraten Etelä-Amerikkaan.

Elinympäristö

Laji pesii meren saarilla ja kalastaa avomerellä kaukana rannasta.

Lisääntyminen

Pikkuliitäjäpari muodostaa elinikäisen parisuhteen. Laji pesii suurina yhdyskuntina saarilla. Maakolossa olevassa pesässä on vain yksi valkoinen muna, jota molemmat emot vuorollaan hautovat. Pikkuliitäjät tulevat maihin vain öisin välttääkseen lokkien ja kihujen ryöstelyn.

Ravinto

Ne syövät pikkukaloja, erityisesti silliä, kilohailia ja sardiineja. Ruokavalioon kuuluu myös äyriäisiä, mustekaloja ja kalanperkeitä.
Dmitri Merežkovski

Elämä

Dmitri Merežkovski syntyi aateliseen virkamiesperheeseen. Hän valmistui Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä osastosta ja meni vuonna 1889 naimisiin runoilija Zinaida Hippiuksen kanssa. 
Aluksi Merežkovski kirjoitti runoja. 1890-luvulla hän oli symbolismin tunnetuimpia edustajia Venäjällä. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi laajoista uskonnollis-filosofisista romaaneistaan, jotka olivat suosittuja myös käännöksinä. Historiallisten romaanien sarjan ”Kristus ja Antikristus” (Hristos i Antihrist) muodostavat kirjat ”Jumalien kuolema: Julianus Luopio” (Smert bogov: Julian Otstupnik, 1896), ”Ylösnousseet jumalat: Leonardo da Vinci” (Voskresšije bogi: Leonardo da Vintši, 1901) ja ”Antikristus: Pietari ja Aleksei” (Antihrist: Pjotr i Aleksei, 1905). Sen pääajatus on historian taitekohdissa ilmenevä Kristuksen ja Antikristuksen ikuinen taistelu. 
1900-luvun alussa Merežkovski ja Hippius perustivat uskonnollis-filosofisen seuran, jonka tarkoituksena oli levittää ”uutta uskonnollista tietoisuutta”. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumien aiheuttama pettymys pakotti kirjailijan etsimään uusia aatteita lännestä. Lokakuun vallankumoukseen pariskunta suhtautui jyrkän kielteisesti. Vuonna 1919 Merežkovski ja Hippius pakenivat Varsovaan ja myöhemmin Pariisiin, jossa he perustivat ”Vihreä lamppu” -nimisen kirjallisuusfilosofisen yhdistyksen. Lännessä Merežkovski jatkoi kirjallista työtään ja osallistui bolševismin vastaiseen toimintaan kannattaen jopa Hitleriä. Neuvostoliitossa hänen teoksiaan ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1986.
Merežkovski julkaisi myös näytelmiä ja kirjallisuuskriittisiä esseitä. Hänen muihin teoksiinsa kuuluvat muun muassa Tolstoi i Dostojevski (1901), Smert Pavla I (1905), Aleksandr I (1911) ja Tšetyrnadsatoje dekabrja.
Auli Mikkola-Meurman

Milja Anna Aulikki (Auli) Mikkola-Meurman (19. toukokuuta 1906 Turku – 1993) oli suomalainen pianisti ja oopperalaulaja (sopraano). Hänen isänsä oli säveltäjä, kirkkomuusikko Viljo Mikkola.
Mikkola-Meurmanin puoliso oli vuodesta 1935 SMK:n toimitusjohtaja Jaakko Meurman, ja heillä oli viisi lasta.
Samuli Sarajas

Heikki Seppo Samuli Sarajas (11. huhtikuuta 1927 Loppi – 29. syyskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Sarajaksen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Lauri Heikki Sarajas ja Sylvi Martta Elina Wathén ja puoliso vuodesta 1956 sairaanhoitaja Kerstin Maria Söderlund. Taidehistorioitsija Salme Sarajas-Korte ja kirjallisuustieteilijä Annamari Sarajas olivat hänen sisariaan. Sarajas valmistui ylioppilaaksi 1945, filosofian kandidaatiksi 1951, lääketieteen kandidaatiksi 1952, lääketieteen lisensiaatiksi 1958, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1961, filosofian lisensiaatiksi 1965 ja kliinisen fysiologian erikoislääkäriksi 1966. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan fysiologian apulaisprofessori 1966–1972 ja Eläinlääketieteellisen korkeakoulun eläinlääketieteellisen fysiologian professori 1972–1990.
Niklas Sirén

Seuraura

Sirén on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän oli kaudella 2007–2008 joukkueen A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä 15 osumallaan. Sirén teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi liigassa kolme ottelua ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2008 Sirén teki HPK:n kanssa kaksivuotisen liigasopimuksen. Hän pelasi myös kaudella 2008–2009 kolme ottelua SM-liigassa. Sirén teki niissä yhden syöttöpisteen. Hän pelasi samalla kaudella myös kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Suurimmaksi osaksi Sirénin kausi kului kuitenkin HPK:n A-nuorissa, joiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies hän oli Juho Hyvärisen jälkeen tehoilla 21+17=38. Koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä Sirén sijoittui kahdeksanneksi Ässien Severi Sillanpään, Lukon Olli Palolan ja Kärppien Mikael Granlundin kanssa.
Elokuussa 2009 HPK lainasi Sirénin ja Miika Viinamäen koko kauden 2009–2010 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Sirén toimi joukkueen varakapteenina ja hän oli tehoilla 12+12=24 SaPKon kolmanneksi paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies. 
Toukokuussa 2010 Sirén teki vuoden mittaisen sopimuksen KooKoon kanssa. Alkukaudella 2010–2011 hänen lonkankoukistajalihaksensa repesi ja Sirén oli sivussa peleistä joulutauon yli. Hän pelasi vain 26 runkosarjaottelua, mutta kevään 2011 pudotuspeleissä Sirén oli viidellä osumallaan KooKoon paras maalintekijä Kory Bakerin kanssa. He sijoittuivat maalipörssissä toiseksi neljän muun pelaajan kanssa. Sirén teki keväällä 2011 vuoden mittaisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa.
Sirén oli myös kaudesta 2011–2012 ison osan sivussa; hän loukkasi marraskuussa 2011 reitensä ja pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua. Sirén voitti Mestis-pronssia keväällä 2012. Hän teki huhtikuussa 2012 taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa.

Maajoukkueura

Sirén on pelannut kolme ottelua sekä nuorten että poikien maajoukkueessa.
Tarkoitettu

Juoni

Tarkoitettu sijoittuu tulevaisuuden maailmaan, uuteen uljaaseen Yhteiskuntaan. Päähenkilö on 17-vuotias Cassia-tyttö. Maailma, jossa hän elää, on täydellisen säännelty ja elämä siellä ennalta suunniteltu. Kaikki pukeutuvat samalla tavalla ja syövät samaa ruokaa, jonka Yhteiskunta lähettää heille valmiina. Kansalaiset tekevät mitä käsketään ja menevät minne määrätään. Jopa vapaa-aika on tarkasti ohjattua. Lisäksi, heillä on aina mukanaan  kolme pilleriä, vihreä, punainen ja sininen. Pillerit pitävät huolta siitä etteivät kansalaiset esimerkiksi toimi yhteiskuntaa vastaan. Kun Cassia täyttää 17, hänelle esitellään hänen tuleva kumppaninsa. Parit ovat yleensä toisilleen ennalta tuntemattomia, Yhteiskunnan valitsemia optimaalisesti yhteen sopivia henkilöitä. Cassialle valittu kumppani on kuitenkin yllättäen hänen paras ystävänsä Xander. Mutta kun Cassia myöhemmin tutkii tarkemmin Xanderin tietoja saamaltaan levykkeeltä, ruudulle ilmestyvät toisen pojan kasvot. Poika on Ky, ”poikkeava”, yksilö joka saa elää Yhteiskunnassa, mutta ei koskaan mennä naimisiin tai saada lapsia. Kyn kasvot nähtyään Cassian mieli täyttyy kysymyksillä ja entisen mallikansalaisen sokea usko Yhteiskuntaan alkaa murtua.
Hal Saflienin hypogeum

Ħal Saflienin hypogeum on puoliksi maanalainen pyhäkkö Maltalla Paolassa ajalta suunnilleen 2500 eaa. Se on ollut aluksi jonkinlainen jumalten palvontapaikka, mutta muuttui kuolleiden viimeiseksi leposijaksi jo esihistoriallisena aikana. Se on maailman ainoa esihistorialliselta ajalta periytyvä temppeli. Hypogeum löydettiin vahingossa vuonna 1902 rakennustöiden yhteydessä.
Ħal Saflienin ensimmäinen kerros sisälsi hieman muunneltuja luolia.
Toiseen kerrokseen tehtiin taitavaa kivityötä, muun muassa pyöreä okralla maalattu suuri kammio, oraakkelihuone jossa ihmisääni kaikuu ja huone jossa on kaiverruksia. Tähän vaiheeseen liittyy myös "käärmekuoppa" tai "kolehtikuoppa"/"uhrikuoppa" ja kaikkien pyhin. Kolmannessa kerroksessa oli viljavarasto.
Bruno Campese

Peliuran jälkeen

Pelaajauransa lopetettuaan Campese palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan. Vuosina 2000–2002 hän toimi BCHL-liigassa Trail Smoke Eaters-joukkueen päävalmentajana, seuraavat kaksi vuotta WHL-joukkue Calgary Hitmenin apuvalmentajana ja tämän jälkeen jälleen BCHL:ssa Penticton Veesin päävalmentajana.
Vuodet 2010–2015 Campese toimi WHL:ssa Prince Albert Ridersin General Managerina ja siinä ohessa puolitoista ensimmäistä kautta myös päävalmentajana. Vuodesta 2016 alkaen Campese on toiminut NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin Amateur Scoutin tehtävissä.
Sexcetera

Historia

Sarjasta on ilmestynyt 80 jaksoa sen aloitusvuoden 1998 jälkeen, ja se on näin ollen yksi Playboyn pitkäaikaisimmista televisiosarjoista. Sarjan jokaisessa noin tunnin mittaisessa jaksossa esiintyy neljästä viiteen toimittajaa.
Sarjaan kuvataan sisältöä Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Sisältöön kuuluu muun muassa salattu fetisismi, eroottiset trendit, seksituotteet kuten seksilelut ja pornografian julkisuuden henkilöt. Toimittajat esittävät kertomuksensa humoristisella tavalla ja naispuoliset toimittajat ovat yleensä alasti omien juttujensa aikana.
Vaikka sarjaan ei enää tuoteta uusia jaksoja, uusinnat näkyvät edelleen Playboy TV:llä ja Virgin1:lla. Kanavien nykyiset ohjelmat 69 Sexy Things 2 Do Before You Die ja e-Rotic on rakennettu hyvin paljon alkuperäisen Sexceteran pohjalta.
Phillip Phillips

Phillip LaDon Phillips (s. 20. syyskuuta 1990 Albany, Georgia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi voittamalla American Idol -kilpailun 11. tuotantokauden. Phillipsin ensimmäinen levy The World from the Side of the Moon julkaistiin vuoden 2012 marraskuussa.

Nuoruus

Phillips syntyi 20. syyskuuta 1990 Albanyssa, Georgiassa ja muutti 12-vuotiaana Leesburgiin. Hän alkoi harrastaa musiikkia 14-vuotiaana siskonsa poikaystävän vaikutuksesta, joka opetti hänet soittamaan kitaraa. Phillips perusti myöhemmin akustisen yhtyeen ja alkoi esiintyä myös sen laulusolistina. Lukion jälkeen hän valmistui Albany Technical Collegesta. Hän työskenteli isänsä omistamassa panttilainaamossa ennen osallistumistaan American Idoliin vuonna 2012.

American Idol

Phillips voitti American Idol -kilpailun 11. tuotantokauden vuonna 2012. Hän kärsi kilpailun aikana kivuliaista munuaisongelmista ja kävi kahdeksassa leikkauksessa.

Levytysura

Phillipsin Idol-voittosinglestä "Home" tuli ensimmäinen American Idolin voittajan top-10-debyyttisingle neljään vuoteen.
Phillipsin ensimmäinen pitkä levy The World from the Side of the Moon julkaistiin marraskuussa 2012. Phillips itse luonnehtii levyään jazziksi ja rockiksi. Levy nousi julkaisua seuraavalla viikolla Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla neljänneksi 169 000 kappaleen myynnillä. Phillips kirjoitti useimmat levyn kappaleista itse tai yhteistyössä muiden lauluntekijöiden kanssa. Levy sai kriitikoilta hyvän vastaanoton.
Phillipsin toinen albumi Behind the Light (2014) nousi Billboardin listalla seitsemänneksi.
Suomen vesipallomaajoukkue

Suomen miesten vesipallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Suomea vesipallon kansainvälisissä otteluissa.  Se on viimeksi osallistunut vesipallon arvoturnauksiin vuonna 2009 miesten B-tason EM-kilpailujen esikarsinnassa.
Juha-Pekka Torvinen

Juha-Pekka Torvinen (s. 15. kesäkuuta 1983) on suomalainen futsal-pelaaja, joka pelaa Futsal-liigaa Ilveksessä toimien samalla joukkueen kakkosvalmentajana. Torvinen kuului myös Suomen futsalmaajoukkueen vakiokalustoon. Hän on pelannut 111 maaottelua, joissa hän teki 11 maalia. Torvinen päätti maajoukkuepelaajauransa keväällä 2018.
Torvinen pelasi jalkapalloa keskikenttäpelaajana niin ikään Ilveksessä Kakkosessa. Hän on Ilveksen kasvatti, mutta hän on edustanut myös PP-70:tä vuosina 2005–2007.
Mathias Dieth

Ura

Dieth aloitti kitaransoiton vuonna 1983 perustetussa heavy metal -yhtyeessä Gravestone. Yhtye teki Diethin kanssa kaksi studioalbumia, Victim of Chains (1984) ja Back to Attack (1985). Yhtye on palasi pitkältä tauolta Diethin kanssa vuonna 2019, ja esiintyi Rock in (Iller) Zell festivaalilla 21.6.2019. 
Dieth liittyi saksalaiseen heavy metal yhtyeeseen Sinner vuonna 1986 kun kitaristi Herman Frank lähti yhtyeestä. Dieth soitti yhtyeen albumilla Comin' Out Fighting (1986).  
Seuraavana vuonna hän liittyi entisen Accept laulajan Udo Dirkschneiderin perustamaan yhtyeeseen nimeltä U.D.O.. Dieth jullkaisi yhtyeen kanssa neljä albumia: Animal House (1988), Mean Machine (1989), Faceless World (1990) ja Timebomb (1991). Dirkschneiderin palatessa Acceptiin, yhtye jäi tauolle ja Dieth lopetti ammattimaisen muusikon uran ja alkoi opiskella lakia.