google/wiki40b huggingface dataset:
Denga

Denga (ven. деньга, aiemmin денга) oli eräs Venäjän rahayksikkö 1300-luvulta 1800-luvulle saakka.
Hopeinen Denga otettiin käyttöön jo 1300-luvulla, ja se olikin Venäjän tärkein rahayksikkö vuoden 1534 rahauudistukseen saakka. Uudistuksessa dengan arvo tuli vastaamaan ½ kopeekkaa. Pietari Suuren rahauudistuksessa kolikko muuttui kupariseksi ja 1800-luvun puolivälissä siitä tuli nimeltään ½ kopeekkaa.
Clonk

Muokattavuus

Pelin monipuolisuutta kasvattavat netistä ladattavat pelikentät, uudenlaiset clonk-hahmot ja esineet. Pelaaja voi myös itse luoda muun muassa omia tasoja, tavaroita ja sääntöjä. Sisäänrakennetulla kenttäeditorilla voi tehdä yksinkertaisia kenttiä, joihin voi lisätä objekteja. Kenttiä voi myös itse muokata tavallisella kuvankäsittelyohjelmalla.
Radonitsa

Radonitsa eli Tuomaan tiistai tai vainajien pääsiäinen on suomalaisen ja slaavinkielisen ortodoksisen kirkon keväinen vainajien muistopäivä. Radonitsaa vietetään Tuomaan sunnuntain jälkeisenä tiistaina runsas viikko Pääsiäisen jälkeen. 
Radonitsa-termin taustalla on venäjän kielen iloa merkitsevä sana. Radonitsana seurakunnan pappi toimittaa yleensä muistopalveluksen ortodoksisella hautausmaalla ja ihmiset käyvät haudoilla muistelemassa edesmenneitä.  Ortodoksisen perinteen mukaan tänä vainajien pääsiäisenä haudoille voidaan tuoda pääsiäisherkkuja - kuten keitettyjä kananmunia tai leivonnaisia - tai muisteluvehnää (koliva).
Valko-Venäjällä radonitsa on yleinen vapaapäivä.
Mari Jungstedt

Mari Jungstedt (s. 31. lokakuuta 1962) on ruotsalainen rikoskirjailija.
Jungstedt on opiskellut taloustiedettä Uppsalassa, käynyt opettajakorkeakoulua Tukholmassa ja valmistunut toimittajaksi Sundsvallin toimittajakorkeakoulusta. Hän on työskennellyt radio- ja televisiotoimittajana. Jungstedt toimi kymmenen vuotta Ruotsin television alueuutisten uutisankkurina ja myöhemmin TV4:n ajankohtaisohjelman vetäjänä. Nykyisin hän on vapaa kirjailija.
Jungstedt on ollut perustamassa Nobel-palkinnolle kilpailijaa, jonka jakaa Uusi akatemia, Den Nya Akademien, johon on liittynyt noin sata kulttuurialojen edustajaa. Palkinto jaetaan 10. joulukuuta, kuten Nobelin kirjallisuuspalkintokin on jaettu.
Jungstedt tunnetaan Gotlantiin sijoittuvasta dekkarisarjasta, jonka päähenkilöitä ovat komisario Anders Knutas ja journalisti Johan Berg. Kirjoissa kuvataan poliisin työtä, tv-työtä ja mediamaailmaa sekä tiedotusvälineiden ja poliisin yhteistyötä. Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2003. Jungstedt on kirjoittanut myös Gran Canarialle sijoittuvaa dekkarisarjaa. Ruben Eliassenin kanssa kirjoitettu ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2015. Jungstedt ja Eliassen tapasivat Kanarialla vuonna 2012 ja kihlautuivat vuonna 2013. Pari erosi vuonna 2015 ja Jungstedt jatkaa sarjan kirjoitamista yksin.
Gorj (piirikunta)

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 602 km². Alueen pohjoisosassa kohoavat Karpaatit, lännessä Vulcanuluivuoret ja idässä Parângvuoret. Alueen suurin joki on Jiu.
Gorjin piirikunta rajautuu idässä Vâlcean piirikuntaan, lännessä Mehedinţin ja Caraş-Severinin piirikuntiin, pohjoisessa Hunedoaran piirikuntaan ja etelässä Doljin piirikuntaan.
Giedrius Arlauskis

Seurajoukkueura

Arlauskis aloitti ammattilaisuransa kotimaansa FK Šiauliaissa, josta tie kävi vuonna 2008 romanialaiseen Unirea Urziceniin. Kaudella 2008-09 hän voitti Romanian liigan Unirean riveissä. Vuonna 2010 hän siirtyi Venäjän valioliigan Rubin Kazaniin, jossa hän oli kuitekin pääosin Sergei Ryžikovin varamaalivahtina pelaten vain seitsemän ottelua. Kauden 2014-2015 Arlauskis pelasi Romanian Liga I:n Steaua Bukarestissä, ollen kentällä 25 pääsarjaottelussa ja kuudessa Eurooppa-liigan ottelussa.
Heinäkuussa 2015 Arlauskis siirtyi Englannin valioliigaan nousseeseen Watford FC:hen.

Maajoukkueura

Arlauskis debytoi Liettuan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2008 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan. Hän kieltäytyi edustamasta Liettuaa, kun Raimondas Žutautas toimi maan valmentajana. Vuonna 2012 hän palasi takaisin maajoukkueeseen ja otti ykkösvahdin viitan harteilleen vuotta myöhemmin.
Protoporfyriini

Protoporfyriinit ovat tetrapyrroleita, jotka sisältävät neljä metyyliryhmää, kaksi propionihapporyhmää ja kaksi vinyyliryhmää.
Protoporfyriiniyhdisteet muodostuvat divalenteista kationeista, jotka yhtyvät protoporfyriini IX -molekyyliin. Protoporfyriini IX:n yhdistyessä rauta-ioniin (Fe²⁺) muodostuu hemoglobiinin hemi-ryhmä. Magnesium-ionin (Mg²⁺) yhdistyessä muodostuu klorofylli-molekyylin rakenneosa, kun taas sinkki-ionien (Zn²⁺) kanssa syntyy sinkkiprotoporfyriiniä.
Äikätatti

Koko ja ulkonäkö

Äikätatin puolipallomainen lakki on väriltään ruskeankeltainen ja 3–6 cm leveä. Sen pinta on märkänä tahmea. Pillikerros on väriltään punertavan ruskea ja pillit ovat suhteellisen suuria ja kulmikkaita. Saman värinen jalka on ohut ja se suippenee juurestaan. Jalan tyveltä lähtee usein kirkkaan keltaisia rihmastoja.

Samankaltaiset lajit

Äikätatin saattaa sekoittaa nummitattiin, (Suillus bovinus). Nummitatti on kuitenkin suurempi, eikä sen maku ole polttavan karvas.

Kasvuaika ja -paikka

Sitä tavataan yleisenä lehti- ja havumetsissä keskikesästä syksyyn.

Käyttö ravinnoksi

Äikätatin maku on pippurimaisen kirpeä, eikä sieni siten sovellu ruuaksi. Mausteena sitä voi kuitenkin käyttää pippurin tavoin.
Mohammed Daud Razmyar

Mohammed Daud Razmyar on afganistanilainen poliitikko ja diplomaatti, joka asuu nykyään maanpaossa Suomessa.
Daud Razmyar toimi 1980-luvun alussa Afganistanin kansandemokraattisen puolueen (PDPA) keskuskomitean talousosaston varapuheenjohtajana ja sittemmin puolueen korkeimman johdon eli keskuskomitean politbyroon jäsenenä. Vaikka Afganistanin demokraattisen tasavallan yksipuoluejärjestelmä lopetettiin 1987, säilyi valta PDPA:n ja muiden sosialistien käsissä. Helmikuun alussa 1989 neuvostojoukkojen vetäytyessä Afganistanista Razmyar toimi pääkaupunki Kabulia johtaneen puolueneuvoston pääsihteerinä. 19. helmikuuta 1989 presidentti Mohammad Najibullah perusti maata johtaneen 20-jäsenisen Isänmaan puolustuksen korkeimman neuvoston, jonka jäseneksi Daud Razmyar nimitettiin. Razmyar toimi myös tämän korkeimman neuvoston kansanhuoltokomission jäsenenä.
Vuonna 1990 kansandemokraattinen puolue muuttui demokraattista sosialismia edustavaksi Watan-puolueeksi, jonka vaikuttajana vuonna 1989 Afganistanin Neuvostoliiton-suurlähettilääksi Moskovaan nimitetty Razmyar jatkoi. Neuvostoliiton hajottua romahti myös Afganistanin sosialistinen hallinto nopeasti. Najibullah syrjäytettiin 14. helmikuuta 1992, ja vaikka suurlähettiläs Razmyar vakuutti asioiden olevan kunnossa ja olevansa uskollinen uudelle hallinnolle, tuli hänenkin kohtalokseen maanpakolaisuus ja muutto Moskovasta Suomeen. Mohammed Daud Razmyar on sittemmin osallistunut Afganistanin kansanpuolueen toimintaan Helsingin Käpylästä käsin, Razmyar on puolueen puheenjohtaja Euroopassa.
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustaja Nasima Razmyar on Mohammed Daud Razmyarin tytär.
Your Latest Trick

Musiikki

Randy Becker soitti trumpetti-intron CD-versiossa, mutta se puuttuu vinyyliversiosta. Tämän jälkeen tulee saksofoni-intro, jota soittaa Michael Brecker, joka soittaa myös saksofonisoolon. Chris White soittaa saksofonia liveversioissa Brothers in Arms -ja On Every Street -kiertueilla.
Saksofoni-intro on laajasti käytetty silloin, kun ihmiset kokeilevat saksofonia musiikkikaupoissa. Sitä käytettiin myös File of Justice -sarjan tunnusmusiikkina.

Singlen julkaisu

"Your Latest Trick julkaistiin 12 tuuman maxi-singlenä 28. huhtikuuta 1986. Se julkaistiin Brothers in Arms -albumin viidentenä singlenä Yhdysvalloissa, kuten myös muissa valikoiduissa alueissa, kuten Brasiliassa. Singleä ei julkaistu Yhdysvalloissa. Se pääsi parhaimmillaan sijalle 26 Iso-Britannian listoilla.
Micro Maniacs

Micro Maniacs on PlayStation-peli, jossa juostaan pienillä olioilla kilpaa. Pelissä on alussa kahdeksan pelihahmoa. Pelihahmoja voi saada lisää, jos edistyy yksinpelissä. Jokaisella pelihahmolla on kaksi asetta, joita he voivat käyttää hidastaakseen muita.
Taliesin Jaffe

Ura

Jaffe aloitti lapsinäyttelijänä 1980-luvun alussa ja esiintyi niin elokuvissa kuin televisiosarjoissa. Hänet muun muassa palkittiin kahdesti Young Artist -palkinnolla televisiosarjasta The Facts of Life ja televisioelokuvasta Child's Cry. Sittemmin Jaffe sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjasta She's the Sheriff, joka oli hänen viimeinen lapsiroolinsa.
Vartuttuaan Jaffe palasi 2000-luvun alussa television pariin ryhtyessään ääninäyttelijäksi, ääniohjaajaksi, sekä animen käsikirjoitusten kääntäjäksi. Hän muun muassa käsikirjoitti muutamia jaksoja Hellsingiin ja Jigoku shôjon. Näiden ohella Jaffe on äänittänyt muutamia videopelejä, kuten World of Warcraft: Wrath of the Lich King, Street Fighter IV ja Super Street Fighter IV, sekä Mortal Kombat vs. DC Universe, jossa Jaffe toimi Salama äänenä.
Ryan Garbutt

Ura

Varaamaton Garbutt pelasi neljä vuotta Brownin yliopistossa. Hänen ammattilaisuransa alkoi Corpus Christi Iceraysissa. Toisella ammattilaiskaudella hän pelasi ECHL-joukkue Gwinnett Gladiatorsissa ennen lainaamistaan AHL-joukkue Chicago Wolvesiin loppukauden kestävällä sopimuksella.
1. heinäkuuta 2011 Garbuttin ammattilaisura jatkui ensimmäisellä NHL-sopimuksella, joka merkitsi hänen siirtymistään vuodeksi Dallas Starsiin kaksisuuntaisella sopimuksella. Kaudella 2011–2012 Garbutt kutsuttiin Dallasiin farmijoukkue Texas Starsista ja hän teki ensimmäisen maalinsa 21. helmikuuta 2012 Montreal Canadiensia vastaan.
16. heinäkuuta 2012 Garbutt teki Dallasin kanssa kahden vuoden yksisuuntaisen jatkosopimuksen.
29. tammikuuta 2014 Garbutt teki Dallasin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen, jonka arvo on 5,4 miljoonaa dollaria.
10. heinäkuuta 2015 Garbutt ja hänen joukkuetoverinsa Trevor Daley kaupattiin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Patrick Sharpiin sekä Stephen Johnsiin.
Kaudella 2015–2016 Garbutt keräsi kuusi pistettä 43 pelissä, ennen kuin Blackhawks vaihtoi hänet Anaheim Ducksin kanssa Jiří Sekáčiin tammikuussa 2016.
Hone Heke

Hone Wiremu Heke Pokai (? – 6. elokuuta 1850) oli maorien johtaja lipputankosodassa. Hän oli syntynyt Bay of Islandsissa Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Nuorena hän kävi lähetyssaarnaajien ylläpitämässä koulussa ja kääntyi kristinuskoon. Hänestä tuli oman heimonsa johtaja ja hän oli mukana allekirjoittamassa kiisteltyä Waitangin sopimusta. Kun Uuden-Seelannin pääkaupunki siirrettiin Aucklandiin, Bay of Islandsin maorit menettivät kauppatuloja, sillä laivat eivät enää poikenneet ostamassa tuotteita heidän kylistään.
Kun erimielisyydet kasvoivat teki Hone Heke kuuluisimman tekonsa eli kaatoi Kororarekassa lipputangon, jossa liehui Yhdistyneen kuningaskunnan lippu. Britit pitivät tätä kapinayrityksenä ja sota puhkesi osapuolten välillä. Puoli vuotta kestäneessä sodassa lipputanko pystytettiin ja kaadettiin kolme kertaa. Hone Heke haavoittui taistelussa eikä osallistunut sodan loppuvaiheisiin. Rauha solmittiin ja britit esittivät sen heidän voittonaan, vaikka rauhansopimus solmittiinkin vain Hone Heken ja brittiläismielisen maorijohtaja Tāmati Wāka Nenen välillä. Hone Heke jäi eläkkeelle ja kuoli tuberkuloosiin 6. elokuuta 1850.
Aino Kallas: Maailman sydämessä

Arviot

Mervi Kantokorpi toteaa arviossaan Helsingin Sanomissa, että teos esittää hyvin lapsuudenkodin merkityksen möhemmässä elämässä. Hän pitää Vuorikurun tekstiä paikoin raskaslukuisena, mutta toteaa kuitenkin että se on "näkemyksellinen tietopaketti Kallaksen elämään ja tuotantoon nostaessaan esiin laajan aineiston eri vuosikymmeniltä".
Outi Hytönen arvioi Suomen Kuvalehdessä, että "Aino Kallaksen elämäkerta on mallisuoritus", joka "avaa uusia näkökulmia".
Teos on kerännyt lukuisia kiittäviä arvioita (mm. Parnasso, Kiiltomato, Keskisuomalainen, Tuglas-seuran julkaisema Elo-lehti).
Kantatie 53

Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 53 oli Lohjanharjun ja Tammisaaren välinen maantie. Myöhemmin tietä jatkettiin niin, että pisimmillään se ulottui Mäntsälästä Hankoon. Vuoden 1996 tienumerouudistuksesta tie muutettiin valtatieksi 25.
Nykyinen kantatie 53 on osittain valtatien 4 ensimmäistä linjausta. Kun valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Lahden kautta, jäi vanha tie maantieksi. Tuuloksen ja Padasjoen välisestä tiestä tehtiin kantatie 53 vuonna 1996. Muutos tehtiin jo muutamaa kuukautta ennen Mäntsälän ja Hangon välisen tien muuttamista valtatieksi, joten Suomessa oli hetken aikaa kaksi kantatietä 53.
Tuuloksen kohdalle rakennettiin kiertoliittymä kesällä 2009 osana Pohjoisten huoltoasema-alueen liikennejärjestelyjä.

Tiehankkeita

Kantatien 53 ja valtatien 24 liittymä Padasjoella tullaan rakentamaan tulevaisuudessa eritasoliittymäksi.
Suomi olympialaisissa

Mitalit talviolympialajeissa

* Mukaan laskettu 1920 kesäolympialaisissa saavutettu pariluistelun kultamitali
Sibiu

Historia

Kaupunki on perustettu 1199. Kaupunki kuului ensimmäiseen maailmansotaan asti Itävalta-Unkariin. Rauhanteossa se liitettiin Romaniaan, mutta väestöstä oli edelleen huomattava osa saksan- ja unkarinkielistä. Vielä vuonna 1950 kaupungin asukkaista 80 % oli saksankielisiä. 
1990-luvulla saksalaisväestö siirtyi sankoin joukoin Saksaan. Monet saksalaiset lähtivät kommunismia pakoon. Nykyisistä asukkaista 95 % on etnisiä romanialaisia. Saksalaisia on enää pari prosenttia.

Maantiede

Sibiu sijaitsee lähellä Romanian maantieteellistä keskipistettä. Vuoret ympäröivät kaupunkia, ja sieltä on noin 20 km Făgăraş-vuorille, 12 km Cibin-vuorille ja 15 km Lotrului-vuorille. Cibinjoki virtaa kaupungin halki.

Talous

Kaupungissa valmistetaan autonosia, koneita, tekstiileitä ja elektroniikkaa. Siemensillä on siellä tuotantolaitos.

Liikenne

Sibiussa on kansainvälinen lentokenttä, josta on yhteyksiä Saksaan, Itävaltaan ja Espanjaan sekä muihin Romanian kaupunkeihin. 
Kaupungin läpi kulkee kaksi Eurooppatietä, E68 ja E81. Sillä on kolme rautatieasemaa, ja InterCity-junayhteydet muualle Romaniaan. Paikallisliikennettä hoitavat yksi raitiovaunulinja, viisi johdinautolinjaa ja noin 25 paikallisbussia.

Kulttuuri ja nähtävyydet

Nähtävää kaupungissa on esimerkiksi linnoitettu keskiaikainen keskusta, Romanian vanhin taidemuseo Brukenthal (perustettu 1817), Kansanperinteen museo ja kansainvälinen teatterifestivaali. 
Sibiu oli Euroopan kulttuuripääkaupunki 2007. Se pyrkii Unescon maailmanperintökohteeksi.
Kantolampi (Soini)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Korpisenpuron valuma-alueeseen (35.438) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 188,1 metriä mpy.
Antero Raevuori

Elämä ja ura

Raevuori aloitti toimittajan uransa vuonna 1958 kirjoittamalla Hiilimurska-lehteen artikkelin kuulantyöntäjä Jarmo Kunnaksesta. Tietokirjailijan uransa hän aloitti vuonna 1968 teoksella Jääkiekkoilumme tähtiä ja tähtihetkiä (toinen kirjoittaja Jyrki Otila). Päätoimena hänellä oli Leppävaaran yhteiskoulun (Espoo) suomen ja latinan kielen lehtoraatti vuoteen 1978 asti, jolloin hän siirtyi vapaaksi kirjoittajaksi.
Yli neljän vuosikymmenen aikana Raevuori on mittavan lehtityön lisäksi julkaissut säännöllisesti. Yksittäisten niteiden määrä oli käännökset mukaan lukien vuoden 2013 lopulla yli 40. Pääosin teokset käsittelevät urheiluhistoriaa mutta myös sota- ja lähihistoriaa kuten kolmiosainen Kotimaamme kuva (toinen tekijä Outi Pakkanen), Hyvästi, Viipuri ja Hävittäkää Helsinki!. Urheilukirjallisuuden puolella Raevuori on hakeutunut vähän tai ei aikaisemmin juuri ollenkaan käsiteltyjen lajien pariin. Esimerkkejä tästä ovat edellä mainittu Jääkiekkoilumme tähtiä ja tähtihetkiä, Ennätysten tie (painonnosto 1975), Suuri suomalainen ravikirja (1982), Valkoinen sirkus (alppihiihto 2004) ja Urheilusanakirja (2005).
Erillisiä urheiluaiheisia artikkeleita Raevuorella on mm. teoksissa Maalinauha (1963), Tie Montrealiin (1976), Suomi silloin kerran (1992), Välähdyksiä Suomen urheilusta (1998), Kulkurin taival – Tapio Rautavaara (2008). Vuosina 2008–2009 hän on ollut kertovana oppaana Helsingin Sanomien juttusarjassa Vanhat (helsinkiläiset) areenat. Raevuoren toimittamat ja pääosin kirjoittamat kuusiosainen Huippu-urheilun maailma, viisiosainen Urheilu 2000 ja Järviset – legendaarinen suomalainen urheilijaperhe on valittu Vuoden urheilukirjoiksi. Lisäksi samassa valinnassa ovat saaneet kunniamaininnan Viimeiset oikeat olympialaiset ja Valkoinen sirkus. Hän sai vuonna 2008 Suomen Urheilumuseosäätiöltä tunnustuksen pitkäaikaisesta työstään urheilukirjallisuuden parissa.
Lähilaskeumamalli

Lähilaskeumamallien avulla pyritään selvittämään jonkin lähteen, kuten tehtaan piipuun, aiheuttamat saasteleviämiset lähiympäristössä. Stationaarisen lähilaskeumallin mukaan epäpuhtauspitoisuuksien keskihajonta kasvaa ja normaalijakauma levenee tuulen suuntaisesti. Pitoisuus näin ollen laimenee myötävirtaan. Näitä malleja kutsutaan Gaussin leviämismalleiksi.

Gaussin vanamalli

Gaussin vanamallissa (Gaussian plume) pistemäisen päästölähteen saastepilven konsentraatio  tietyissä pisteissä on suoraan verrannollinen lähteen konsentraatiopitoisuuteen  ja kääntäen verrannollinen vallitsevan tuulen nopeuteen :
, missä
 ja   ovat laimenemistermit y- ja x- akselien suuntaisesti.
 ja  ovat keskihajonnan mukaisia parametrejä, jotka ovat riippuvaisia piipun etäisyydestä  ja  vaihtokertoimesta .
Koska pistemäinen lähde ei sijaitse piipun juuressa, on otettava huomioon sen efektiivinen korkeus, . Efektiivinen korkeus ottaa huomioon myös lömmöstä aiheutuneen nosteen piipun suulla. 
Saastevanan edetessä ja laskeuteussa maahan, sen eteneminen estyy alaspäin. Tämän johdosta saastepitoisuudet kasvavat maanpinnan yläpuolella ja näin ollen saasteet "heijastuvat" maasta takaisin ilmaan. Matemaattisesti kyseinen heijastuminen on otettu huomioon käyttäen ns. "peilikuvalähdettä", joka vastaa mitoitukseltaan alkuperäistä päästölähdettä, mutta joka on peilattu maanpinnan alapuolelle. Tämä näkyy Gaussin vanamallissa viimeisenä terminä:
Malli ei ota huomioon päästövaihteluita, eikä läheisistä rakennuksista aiheutuvia virtaushäiriöitä. Gaussin vanamalli ei myöskään sovellu yli 5 km pidemmille matkoille.
Marianne Möller

Inger Marianne Möller (s. 2. lokakuuta 1945) on suomalainen dramaturgi ja kulttuurialan konsultti. 
Möller valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1970. Jo sitä ennen, vuonna 1968, hän oli aloittanut opintonsa myös Suomen Teatterikoulun korkeakouluosaston dramaturgilinjalla, jolta valmistui dramaturgiksi vuonna 1972. Möller on työskennellyt muun muassa tuottajana Ylessä vuosina 1972–1976 ja 1989–1992, Svenska Teaterskolanin rehtorina 1974–1979, Teatterikorkeakoulun vararehtorina 1979–1986 sekä vt. rehtorina 1987–1989, Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajana 1992–1995, Suomen Tukholman Kulttuuri-instituutin johtajana 1996–1998 ja Pohjoismaisen ministerineuvoston kulttuuriosaston asiantuntijana Kööpenhaminassa 1999–2006.  Lisäksi hän on toiminut 1990-luvulla Pohjoismaisen elokuva- ja televisiorahaston hallituksen puheenjohtajana.  
Vuodesta 2006 lähtien Möller on työskennellyt freelance-konsulttina. Hän on osallistunut konsulttina muun muassa työ- ja elinkeinoministeriön Luovan talouden strategisen hankkeen työryhmän työhön vuonna 2011.
Vuonna 2011 Möllerille myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki ja vuonna 2017 Pro Finlandia -kunniamerkki.
Möllerin isä oli tunnettu televisio- ja radiotoimittaja Knud Möller.
Frank D. Gilroy

Frank Daniel Gilroy (13. lokakuuta 1925 New York – 12. syyskuuta 2015 Monroe, New York) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän sai vuonna 1964 kantaesitetystä näytelmästään The Subject Was Roses (suom. Ruusujen vuoksi) Tony-, New York Drama Critics’ Circle- ja Pulitzer-palkinnot.
New Yorkin Bronxissa lapsuutensa viettäneen Gilroyn vanhemmat olivat irlantilaissukuinen kahvimeklari ja tämän italialais-saksalainen vaimo. High schoolin jälkeen Gilroy värväytyi armeijaan ja joutui toisen maailmansodan aikana puoleksitoista vuodeksi taisteluihin Eurooppaan.
Sodan jälkeen Gilroy suoritti bachelor-tutkinnon Dartmouth Collegessa ja sai stipendin Yalen yliopiston draamakouluun. Hän aloitti uransa kirjoittamalla suorana lähetettyjä televisionäytelmiä ohjelmasarjoihin Playhouse 90, Westinghouse Studio One, The United States Steel Hour, Kraft Television Theatre ja Lux Video Theatre. Teatterinäyttämöllä hän debytoi vuonna 1962 näytelmällä Who’ll Save the Plowboy?, joka sai The Village Voice -lehden Obie-palkinnon.
Perhedraama Ruusujen vuoksi kantaesitettiin toukokuussa 1964. Sitä on verrattu Eugene O’Neillin näytelmään Pitkän päivän matka yöhön. Näytelmä That Summer, That Fall (1967) on muunnelma Hippolytoksen ja Faidran myytistä, ja sen tapahtumapaikkana on italialaissiirtolaisten alue Manhattanin etelälaidalla.
Gilroyn elokuvaohjauksia ovat hänen omien käsikirjoitustensa pohjalta syntyneet From Noon till Three (1975, suom. Keskipäivästä kolmeen) ja Desperate Characters (1971, suom. Epätoivoiset, televisioesityksessä Avioliiton linnake). Hän laati käsikirjoitukset näytelmiensä pohjalta myös elokuviin The Only Game in Town (1969, suom. Romanssi Las Vegasissa) ja The Subject Was Roses (1968, suom. Puheenaiheena ruusut). Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan The Gig (1985, suom. Keikka) on sovitettu musikaaliksi.

Yksityiselämä

Gilroyn puoliso oli kuvanveistäjä ja kirjailija Ruth Dorothy Gaydos. Heidän pojistaan Tony Gilroy ja Dan Gilroy ovat elokuvakäsikirjoittajia ja John Gilroy toimii leikkaajana.
Kaskaat

Kaskaiden anatomiaa

Kaskaiden koko ja vartalon muoto vaihtelevat paljon. Eri lajien pituus on maailmanlaajuisesti 1–65 mm,  mutta suomalaisten lajien vain 1–20 mm. Kaskaiden siipiväli voi olla suurimmillaan 180 mm, Suomessa noin 30 mm. Aikuisena kaskaat ovat tavallisesti koko ruumiiltaan kapeahkon muotoisia, mutta niiden pää on leveä ja luteiden tapaan liikkumaton. Myös niiden etuselkä on lyhyt ja leveä. 
Kaskailla on melko suurikokoiset verkkosilmät ja yleensä kaksi pistesilmää. Laulukaskailla pistesilmiä on kuitenkin kolme. Kaskailla on lyhyet tuntosarvet ja pään alla on taaksepäin suuntautunut imukärsä. Takajalat ovat hyppyjalkoja, joiden nilkoissa on kolme jaoketta. Kaskaiden siivet voivat olla nahkamaiset tai melko kovat, ja levossa ne ovat kattomaisesti takaruumiin päällä. Monet kaskaslajit pitävät varsin voimakasta sirittävää ääntä. Siritys syntyy erityisen tymbaalielimen avulla, ja kaskaiden "lauluksi" kutsuttu ääntely on kullekin lajille ominainen.

Kaskaiden kehitys ja ravinto

Kaskaan toukat muistuttavat aikuisia yksilöitä, ja lentämistä lukuun ottamatta ne pystyvät liikkumaan ja hyppimään lähes aikuisten tavoin. Toukilla on jo näkyvissä selvät siivenaiheet. Kaskaat ovat kasvinsyöjiä, ja ainakin Suomessa kaskastoukkien on havaittu olevan hyvin ravintokasvisidonnaisia, sillä havaintoaineiston mukaan vain noin 2,5 % lajien toukista on moniruokaisia. Varsin yleinen sylkikaskas viihtyy kuitenkin hyvin monella kasvilajilla. Sylkikaskaan sylkipallo suojaa toukkaa sekä kuivumiselta että vihollisilta. 
Kaskaiden elinympäristöinä ovat niityt, pensaat ja puut; puissa toukat elävät kaarnan alla. Laulukaskaiden toukat elävät kuitenkin maan alla pensaan tai puun juurilla. Kaskaat imevät ravintonsa useimmiten kasvien siiviläputkista mutta eräät lajit myös lehden soluista, mikä aiheuttaa lehdissä värimuutoksia. Monien lajien erikoistuneisuus ja taipumus valita vain tietynlaisia elinympäristöjä korostaa lajien harvinaistumista ja häviämisen uhkaa maankäytön muuttuessa. 
Kaskailla on vaillinainen muodonvaihdos. Munavaiheen jälkeen seuraa 5 (laulukaskailla 7) toukkavaihetta, jonka jälkeen kaskaat aikuistuvat. Joillakin kaskailla kasvaa kaksikin sukupolvea vuodessa, mutta laulukaskaiden kehitys aikuisiksi kestää tavallisesti 5–8 vuotta. Joidenkin laulukaskaslajien koko elinkaari kestää jopa 13 tai 17 vuotta, josta suurin osa toukkavaiheessa maan alla. Aikuiset kaskaat käyttävät edelleen kasvien ravintoa toukkien tavoin, mutta niiden elinaika aikuisena on yleensä lyhyt. Laulukaskaan toukka kaivautuu aikuistuessaan maan alta ulos vietettyään juuristossa useita vuosia. Se kiipeää sen jälkeen puuhun, jossa luo nahkansa ja muuttuu aikuiseksi.