google/wiki40b huggingface dataset:
Elvi Maarni

Elvi Maarni (1907 Viipuri – 7. lokakuuta 2006 Vantaa) oli suomalainen taidemaalari. Maarni vietti lapsuutensa ja nuoruutensa syntymäkaupungissaan Helsingissä. Hänen lapsuudenkotinsa oli täynnä taidetta.
Elvi Maarni opiskeli Vapaan Taidekoulun iltalinjalla Otavan kirjapainossa työskennellessään. Hän oli surrealisti, jota on verrattu Helene Schjerfbeckiin. Maarni ei juurikaan osallistunut näyttelyihin teoksillaan.
Maarnin mesenaattina toimi taidekauppias Helmuth van Assendelft, joka osti kuukausipalkkaa vastaan Maarnin maalaukset. Maalausten aiheina on muun muassa sodan ja sen jälkeisen ajan tunnelmat, töistään palaavat ihmiset, viulistit sekä äiti ja lapsi -teema. Maarni kuoli syksyllä 2006 98-vuotiaana.
Käkisalmen lento-onnettomuus 1937

Käkisalmen lento-onnettomuus tapahtui Karjalan kannaksella Käkisalmen lähellä 26. elokuuta 1937 kun kaksi ilmavoimien Fokker C.V-konetta törmäsi yhteen Laatokan yläpuolella suorittaessaan harjoitusammuntaa. Koneet syöksyivät 700 metrin korkeudelta veteen tuhoutuen ja upoten. Yhden lentäjän onnistui hypätä toisesta koneesta laskuvarjolla ja laskeutua onnistuneesti veteen mutta hän hukkui ennenkuin pelastajat ehtivät paikalle. Onnettomuudessa kuoli neljä sotilaslentäjää.
Lentoasema 5:n Fokker-koneet FO-67 ja FO-73 olivat tulleet ilma-ampumaharjoituksiin Laatokalle Suur-Merijoelta. Koneet nousivat ilmaan kello 13.15:n aikaan Käkisalmen Hiekkalan lentokentältä. Toinen koneista FO-73 hinasi perässään pitkän vaijerin päässä ollutta maalipussia ns. hihaa johon toinen kone suoritti maaliinammuntoja. Koneet saapuivat kello 13.35 Laatokkaan Käkisalmen pohjoispuolella laskevan Pärnänjoen suun edustalla olevan Ruotsaaren pohjoiskärjen länsipuolelle noin 400 metrin päähän saaresta lentäen 700-800 metrin korkeudessa. Tällöin ampujakone FO-67 yritti kaartaa vastaan tulleen maalinhinauskoneen pyrstön taitse mutta törmäsi joko hinauskoneen pyrstöön tai hinausvaijeriin jolloin koneet syöksyivät veteen. Ampujakone hajosi osittain jo ilmassa ja syöksyi suoraan veteen, maalia hinannut kone taas pysyi jonkin aikaa ilmassa mutta putosi sitten syöksykierteessä alas. Kone oli jonkin aikaa veden pinnalla mutta upposi ennen kuin lähistöllä olleet Laatokan kalastajat ehtivät paikalle. Tästä koneesta pelastui yksi mies, ohjaaja Tarmo Turpeinen, laskuvarjolla laskeutuen veteen noin 700-800 metrin päähän onnettomuuspaikasta. Hän ehti kuitenkin upota veden alle laskuvarjoineen ennen kuin pelastaja ehti soutuveneellä paikalle. FO-73:n hylky löytyi samana iltana ja se saatiin hinattua Ruotsaaren rantaan. Hylyssä ei ollut lentäjien ruumiita. FO-67:n hylky löytyi lauantaina 28. elokuuta mutta lentäjien ruumiita ei etsinnöissä onnistuttu löytämään. 
Onnettomuuden uhrien ruumiinsiunaus tapahtui 7. syyskuuta 1938 Laatokan Ruotsaaressa. Samalla paljastetiin saaren korkeimmalla kalliolla sijainnut lentäjien muistomerkki. 
Onnettomuudessa saivat surmansa maalinhinauskoneen FO-73 ohjaaja kersantti Tarmo Turpeinen ja tähystäjä, aseteknikko Yrjö Edmund Teilo sekä ampujakoneen FO-67:n ohjaaja luutnantti William Alfred Raja-Halli ja tähystäjä-ampuja vänrikki Aimo Eranko.
Amurin alue

Maantiede

Amurin alue rajoittuu pohjoisessa Sahaan, idässä Habarovskin aluepiiriin, kaakossa Juutalaisten autonomiseen alueeseen, etelässä ja lounaassa Kiinaan sekä lännessä Tšitan alueeseen.
Amurin alueen pohjoisosa kuuluu Stanovoi- ja  Jablonvyivuoristoihin. Pinta-alasta yli puolet on metsää. Joista merkittävimpiä ovat Kiinan vastaisen rajan muodostava Amur, ja sen sivujoet Zeja ja Bureja. Zejan keskijuoksulle on padottu 225 kilometriä pitkä Zejan tekoallas. Amurin alueen luoteisin osa kuuluu Lenan huomattavan sivuhaaran Oljokman ja sen sivujoen Njukžan valuma-alueeseen.
Amurin alueella on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita. Näistä tunnetuimpia ovat Zejan luonnonpuisto, Norskin luonnonpuisto, alava Hingano-Arharinskajan kosteikkoalue ja sen sisään sijoittuva Hinganin luonnonpuisto, sekä Orlovskin suojelualue.

Historia

Amurin alue kuului vuodesta 1926 Kaukaisen idän maakuntaan. Amurin alue muodostettiin 20. lokakuuta 1932, mutta se oli osa Kaukaisen idän maakuntaa aina vuoteen 1953 asti, jolloin maakunta lakkautettiin.

Suurimmat kaupungit

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 66,8 prosenttia oli kaupunkilaisia ja maaseutuasukkaiksi luokiteltiin 33,2 prosenttia Amurin alueen väestöstä. Alueen kaupunkeja ovat pääkaupunki Blagoveštšensk (214 390 as.), Belogorsk (68 249 as.), Svobodnyi (Свободный, 58 778 as.), Tynda (Тында, 36 275 as.), Zeja (Зея, 24 986 as.), Raitšihinsk (Райчихинск, 20 534 as.), Šimanovsk (19 815 as.), Zavitinsk (Завитинск, 11 481 as.) ja Skovorodino (Сковородино, 9 564 as.).

Väestön etninen koostumus

Enemmistö väestöstä on venäläisiä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä oli venäläisiä 92 prosenttia (831 004), ukrainalaisia 3,5 prosenttia (31 475), valkovenäläisiä 0,9 prosenttia (7 827), tataareja 0,5 prosenttia (4 898), armenialaisia 0,4 prosenttia (4 045) ja muita 2,6 prosenttia (23 595), joista 0,2 prosenttia (1 447) ei ilmoittanut kansallisuuttaan. Alueen alkuperäisiä asukkaita oli hyvin vähän, eniten oli evenkejä 1 501.

Talous

Tärkeimmät teollisuudenalat ovat kaivos-, metsä-, koneenrakennus-, sähkötekninen ja elintarviketeollisuus. Kaivosteollisuus tuottaa kultaa ja kivihiiltä. Maataloudessa viljellään viljaa ja kasvatetaan nautakarjaa ja poroja. Lisäksi harjoitetaan turkistarhausta.
Vesivoima muodostaa merkittävän osan alueen energiantuotannosta; vesivoimaloista suurimpia ovat RusGidron Burejan (2010 MW) ja Zejan vesivoimalat (1330 MW).
Alueen läpi kulkevat Siperian ja Baikalin-Amurin radat. Maanteistä alueelle ja koko Kaukoidän federaatiopiirille keskeisiä ovat alueen kautta kulkevat valtatiet Amur (Tšita–Skovorodino–Never–Magdagatši–Šimanovsk–Svobodnyi–Belogorsk–Zavitinsk ja edelleen Birobidžan–Habarovsk) ja M56 (Kiinan raja–Skovorodino–Tynda–Sahan tasavallan Nerjungri–Aldan–Jakutsk, josta jatko Magadaniin Kolyman valtatienä). Lisäksi alueen pääkaupungin Blagoveštšenskin ja Amur-valtatien välillä on useita maantieyhteyksiä.
Blagoveštšenskin, Svobodnyin, Tyndan ja Zejan kaupungeilla on siviililentoasema. Lisäksi on helikopteriliikenteen ja sotilasilmailun käyttämiä kenttiä. Amurin alueella on myös Svobodnyin kosmodromi, josta on tehty satelliittilaukaisuja.
Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager

Taustaa

Albumin ensimmäinen ja ainoa single "Erase Me" julkaistiin 17. elokuuta 2010. Sillä vieraili rap-artisti Kanye West ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 22. sijalle. Itse albumi sijoittui Billboard 200 -listan 3. sijalle 170,000 kappaleen viikkomyynnillään. Albumi kulki aluksi työnimellä Cudder: The Revolution of Evolution.
Erik Wasenius

Erik Wasenius (29. heinäkuuta 1894 Helsinki – 25. syyskuuta 1938) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat palopäällikkö Gösta Wasenius ja Karin Osberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ulla von Bonsdorffin kanssa josta hän erosi vuonna 1934 ja avioitui toisen kerran vuonna 1934 Inkeri Tuomen kanssa.

Opinnot

Wasenius kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1912–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla. Hän teki opintomatkan Saksaan vuonna 1922 ja oli vuonna 1927 yhden lukukauden oppilaana Sotakorkeakoulun komentajakurssilla sekä opiskeli laulua Milanossa vuosina 1930–1932.
Erik Wasenius oli opiskeluaikana aktiivi yleisurheilija. Hän saavutti 800 metrin SM-hopeaa vuonna 1913  ja 5 x 2 000 metrin SM-kultaa  HIFKlle vuonna 1914.

Jääkäriaika

Wasenius liittyi yhtenä niiden vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 6. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Missejoella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluihin. Hän oli ensimmäinen pataljoonassa rautaristillä palkittu suomalainen. Ristinsä hän sai 12. heinäkuuta 1916.
Wetzlar

Maantiede

Wetzlar sijaitsee Frankfurt am Mainista 60 kilometriä pohjoiseen. Kaupungin läpi virtaa Lahnjoki. Gießenin kaupunki sijaitsee vain 12 kilometrin päästä Wetzlarista, ja 1980-luvun lopulla Wetzlar ja Gießen olivatkin muutaman vuoden yhdistettyinä Lahn-nimiseksi kaupungiksi. Nykyisin kaupungit ovat taas itsenäiset.

Talous

Kaupungissa toimii useita tunnettuja optisen alan yrityksiä, kuten kameravalmistajat Leica ja Minox sekä kiikareita valmistavat Jena ja Zeiss.

Koulutus

Wetzlarissa ei ole yliopistoa, mutta lähin yliopisto sijaitsee Gießenissä. Gießen-Friedbergin ammattikorkeakoululla on joitakin yksiköitä myös Wetzlarissa.
Paavo Lukkariniemi

Paavo Lukkariniemi (s. 14. huhtikuuta 1941 Ylitornio) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1950- ja 1960-luvuilla. Uran huippuhetki osui vuoden 1966 Oslon maailmanmestaruuskisoihin, joissa Lukkariniemi saavutti normaalimäen pronssia. Samojen kisojen suurmäessä hän sijoittui 13:nneksi. Jo edeltävässä vuodenvaihteessa Lukkariniemi oli menestynyt erinomaisesti Veikko Kankkosen vanavedessä Keski-Euroopan mäkiviikolla voittaen Garmisch-Partenkirchenin Uudenvuodenpäivän osakilpailun ja sijoittuen viikon yhteispisteissä neljänneksi. Hänen uransa pisin hyppy oli 129-metrinen Oberstdorfissa 1961. Paavo Lukkariniemi edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Episodi (lehti)

Historia

Ensimmäisenä vuonna lehteä ilmestyi ainoastaan yksi numero, vuonna 2004 seitsemän numeroa ja kahtena seuraavana vuonna kymmenen numeroa kumpanakin. Vuoden 2007 alusta Episodi yhdistyi DVD Hohto -lehden kanssa,  ja siitä lähtien lehti on ilmestynyt kerran kuukaudessa lukuun ottamatta vuotta 2017, jolloin ilmestyi 11 numeroa.
La Celestina

Juoni

Nuori aatelismies Calisto (Juan Diego Botto) rakastuu rikkaan kauppiaan tyttäreen Melibeaan (Penélope Cruz), joka ei vastaa hänen tunteisiinsa. Caliston palvelija Sempronio (Nancho Novo) ehdottaa avuksi velhotar Celestinaa (Terele Pávez), joka voisi auttaa Calistoa voittamaan Melibean rakkauden. Caliston toinen palvelija, Pármeno (Jordi Mollà), on kuitenkin epäluuloinen Celestinaa kohtaan, sillä hän tietää velhottaren temput. Celestina auttaa Calistoa, joka kiitollisena antaa velhottarelle vaivannäöstä arvokkaan palkkion. Kun Sempronio ja Pármeno kuulevat tästä, he tulevat kateellisiksi ja yrittävät saada Celestinalta heidän ”osuutensa” palkkiosta, sillä heidän mielestään hekin auttoivat Calistoa siinä missä Celestinakin. Kun Celestina kieltäytyy antamasta Caliston palvelijoille minkäänlaisia osuuksia, Sempronio ja Pármeno murhaavat hänet. Celestinan ystävät vannovat kostaa hänen murhansa, mutta he syyttävät murhaajaksi Calistoa eikä hänen viheliäitä palvelijoitaan.

Tuotanto

La Celestinan kuvaukset alkoivat 2. lokakuuta 1995 ja päättyivät 1. joulukuuta 1995. Elokuva kuvattiin Espanjassa Madridin, Kastilia- La Manchan ja Extremaduran itsehallintoalueilla. Madridissa elokuvaa kuvattiin Nuevo Baztánin kunnassa, Kastilia- La Manchassa Escalonan ja Lupianan kunnissa ja Extremadurassa Cáceresin kaupungissa sekä Trujillon kunnassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Lolafilms ja Sociedad General de Televisión (Sogetel). Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös Canal+ España ja Sogepaq. La Celestinan budjettina oli noin 250 miljoonaa pesetaa.

Julkaisu ja vastaanotto

La Celestina sai ensi-iltansa Espanjassa 8. marraskuuta 1996 ja oli Sogepaq Distribuciónin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 1 393 595 euron lipputulot.
Olli Nylander

Olli Nylander (4. heinäkuuta 1898 Kemi – 17. tammikuuta 1956 Kemi) oli juristi ja Kemin ensimmäinen kaupunginjohtaja. 
Olli Nylanderin vanhemmat olivat kauppias Niilo Nylander ja Eva Dagmar Saarela ja puoliso vuodesta 1930 Agne Viola Berg. Nylander tuli ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta 1917. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1924 ja lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1925 ja sai varatuomarin arvon 1926. Lakitieteen lisensiaatiksi Nylander valmistui 1950. Hän oli asianajaja Kemissä, Kokkolassa ja Vaasassa 1925–1930 ja Vaasan hovioikeuden kanslisti 1928–1930. Kemin kaupunginjohtajana Nylander toimi 1. huhtikuuta 1930 alkaen aina kuolemaansa saakka,  oltuaan ensin hyvin lyhyen aikaa Kemin kaupunginsihteeri.
William Sterling Parsons

William Sterling "Deak" Parsons (26. marraskuuta 1901 – 5. joulukuuta 1953) oli yhdysvaltalainen laivaston upseeri. Hän tuli tunnetuksi Manhattan-projektista sekä Enola Gayn aseupseerina, joka viritti lopulliseen toimintavalmiuteen Little Boy -atomipommin. Ensimmäisin sotatoimissa käytetty ydinpommi tuhosi täysin Hiroshiman keskustan 6. elokuuta 1945. Silverplate-projektin eli atomipommiin liittyvien lentoharjoittelujen jaksojen alussa Parsons oli ollut komentajakapteenin arvoinen, mutta kohoten kommodorin sotilasarvoon, jossa oli tuota historiallista sotilastehtävää täyttäessään. Parsons oli lopuksi kontra-amiraalin arvoinen.
William "Deak" Parsons, koodinimeltään Judge oli erityisesti räjähteiden asiantuntija, sekä suoranainen kenraalimajuri Leslie Grovesin alamainen. Parsonsin läheinen työtoveri, sekä ns. toinen laivaston tärkeä mies myös Manhattan-projektin keskeisiä hahmoja, oli Frederick L. "Dick" Ashworth. Komentajakapteeni Ashworth oli toiminut "Fat Man":in aseupseerina. Parsons oli osallistunut myös atomipommin konstruktioon liittyvään rakenteelliseen suunnitteluun Los Alamosissa. Pommin viritykseen kului arviolta ½t. eli 30 min. Tehtävälista oli 11-vaiheinen. Pommi viritettiin vasta ilmassa, jottei se pääsisi aiheuttamaan ennenaikaista vaaraa, kuten lentoonnousun yhteydessä. Tinianissa tapahtuva ydinräjähdys olisi voinut tuhota paljon infrastruktuuria.
Parsonsin asemaa tuossa projektissa osoittanee se, että hän lensi Wendoveriin Utahiin Dora Doughertyn kuljettamana. Hän tarkasti 509. raskaan erityispommitusrykmentin pommikoneet henkilökohtaisesti sekä todeten, että ne on pakko vaihtaa toisiin eli uudempaan malliin.

Parsons työskenteli tuolloin paljain käsin, suojakäsineitä käyttämättä Boeing B-29 Superfortress pommikoneen pommiruumaan ahtautuneena. Hänen apulaisensa oli Morris R. Jeppson, joka 1. Erillisen Taisteluvälinelaivueen aliluutnantti, ts. Lieutenant, 2nd Grade. Jeppsonista tuli myöhemmin tutkimusta harjoittanut tiedemies.
Vuorenväki

Vuorenväki (tai vuoren väki) eli kallion väki tarkoittaa suomalaisessa mytologiassa mäkien ja kallioiden alla, sisällä ja päällä eläviä olentoja sekä näiden taikavoimia. 
Uskottiin, että tasaisella maalla oli omat haltijansa, maahiset, sekä mäillä ja kalliolla omansa. Vuoren väkeen kuuluvat vuoren haltijat eli vuoreiset, ja peikot. Vuoren väen valtias on ikivanha Vuoren vanhus.
Vaikka mäet eivät Suomessa ole järin korkeita, on monia mäkiä eli "vuoria" pidetty pyhinä, kuten muuallakin maailmassa. Vuori on lähempänä taivasta, ja vuorella usein asuu voimakkaita olentoja. Esimerkiksi Kolilla asuivat kolin korkeat isännät.
Montrottier

Montrottier on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 358 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Montrottierin pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Spitzer

Rakenne ja tekniikka

Spitzer koostuu kahdesta osasta: havaintolaitteista ja kaukoputkesta (Cryogenic Telescope Assembly, CTA), sekä itse avaruusaluksesta.
Havaintolaitteet ja 85cm Ritchey-Chretien kaukoputki on jäähdytetty heliumilla äärimmäisen kylmäksi, noin 1,4 K. Ne on kiinnitetty lämpöä eristävillä kiinnikkeillä avaruuskaukoputkeen. 
Jäähdyttämätön osa koostuu aurinkopaneelista (Solar Panel Assembly, ja rungosta (Spacecraft Bus).
Spitzerin aurinkokennot paitsi tuottavat yhteensä 427 W sähköä, toimivat myös lämpösuojana. Puolet paneelin pinta-alasta on aurinkokennoja ja puolet heijastimia, jotka laskevat paneelin lämpötilan noin 330 Kelviniin. Teleskooppi ei voi kääntyä yli 120 astetta auringosta, sillä silloin se ei saisi riittävästi virtaa aurinkokennoistaan.
Avaruusaluksen runko (Spacecraft Bus), jossa lämminelektroniikka ja asennonsäätölaitteisto sijaitsevat, on päältä kahdeksankulmainen laatikko. Se jakaantuu yhdeksään lokeroon, joihin laitteistot on asennettu. Asennonsäätöön Spitzer käyttää reaktiopyöriä.
Tiedonsiirto Spitzerin ja Maan välillä tapahtuu NASAn Deep Space Networkin avulla. Rungon pohjaan kiinnitettyä metristä lautasantennia käytetään kaksi kertaa päivässä lähettämään edellisen 12 tunnin aikana kertyneet tiedot 85 kbps nopeudella.

Jäähdytys

Toisin kuin Hubble, Spitzer ei ole huollettavissa. Luotain käyttää nestemäistä heliumia jäähdytykseen. Jäähdytysaineen ehtyessä luotaimen laitteet tuhoutuvat. Laukaisun aikaan käyttöiäksi laskettiin 2.5 vuotta. Teleskooppi on siis jo pitkään ollut jatkoajalla.Jäähdytysaine loppui 2009, mutta osa mittalaitteista on edelleen toimintakykyisiä.
Alfa-kierre

Rakenne

α-kierrettä vakauttavat yksittäisen polypeptidiketjun sisäiset vetysidokset. N-terminaalista laskettuna kunkin aminohappotähteen α-hiilen viereisen karbonyylihiilen (CO) happiatomi muodostaa vetysidoksen siitä neljä aminohappotähdettä C-terminaalia kohti olevan aminohappotähteen α-hiilen viereisen aminoryhmän (NH) vetyatomin kanssa. Eli vetysidoksen muodostavien aminohappotähteiden väliin jää kolme aminohappotähdettä. α-kierteen kierteinen rakenne mahdollistaa vetysidoksiin osallistuvien atomien lineaarisen järjestyksen, mikä tekee kierteisestä konformaatiosta hyvin vakaan. Kussakin kierteessä on 3,6 aminohappotähdettä ja kierteen pituus on 5,4 Å eli 0,54 nm. Aminohappojen sivuketjut suuntautuvat kierteen akselilta ulospäin muodostaen kierteen ulkoreunat. Kierteen sisäosassa ei puolestaan ole yhtään vapaata tilaa, koska se on polypeptidirungon atomien täyttämä. Ulkoreunojen sivuketjut voivat olla hydrofiilisiä eli vesihakuisia, hydrofobisia eli vettä hylkiviä tai amfipaattisia eli molempia edellä mainituista. Amfipaattisessa α-kierteessä toinen puoli voi olla hydrofiilinen ja toinen puoli hydrofobinen.

Osuus proteiinissa ja kierteen katkeaminen

Proteiineilla on vaihtelevia määriä alfa-kierteitä rakenteissaan. Alfa-kierteiden osuus voi vaihdella muutamasta prosentista lähes sataan prosenttiin. Useat tekijät voivat katkaista alfa-kierrerakenteen: 1) Syklinen aminohappo proliini muodostaa mutkan kierrerakenteeseen. Proliini ei kykene jatkamaan kierrerakennetta, koska sen α-hiilen ja sen viereisen α-aminoryhmän välisen sidoksen kiertyminen on erittäin rajoittunut ja α-aminoryhmä ei kykene osallistumaan polypeptidiketjun sisäisten rakennetta vakauttavien vetysidosten muodostamiseen. 2) Samanmerkkisen sähkövarauksen omaavien aminohappotähdeiden sivuketjujen läheisyys aiheuttaa elektrostaattista hylkimistä, joka estää kierrerakenteen jatkumista. Positiivisesti varautuneita toisiaan hylkiviä sivuketjuja on esimerkiksi arginiinin ja lysiinin välillä. Negatiivisesti varautuneita toisiaan hylkiviä sivuketjuja on esimerkiksi glutamiini- ja asparagiinihappojen välillä. 3) Toistensa lähellä sijaitsevien laajan sivuketjun omaavien aminohappotähteiden välinen steerinen hyljintä voi myös katkaista alfa-kierteen, koska laajoille sivuketjuille ei ole riittävästi tilaa sauvamaisessa rakenteessa. Esimerkiksi valiini ja treoniini voivat aiheuttaa steerisiä ongelmia, koska niiden sivuketjujen β-hiiliin on kiinnittynyt α-hiilen lisäksi kaksi muuta isompaa atomia ja vain yksi vety.

α-kierre ja aminohappojärjestys

α-kierteessä esiintyy usein muun muassa alaniinia, leusiinia, lysiiniä, varautumatonta glutamiinihappoa ja metioniinia. Näiden aminohappojen lyhennekirjaimista muodostuu muistisäännöksi sana MALEK. α-kierteeseen ei sovi esimerkiksi proliini, glysiini ja negatiivisesti varautunut aspartaanihappo.
Eräässä proteiinissa näkyy seuraava kuvio, jos aminohapot pannaan α-kierteen mukaiseen järjestykseen:
ile arg gly thr
gly ser tyr asn
arg ser ser phe
glu ser ser ser
gly leu val try
Seksuaalinen joustavuus

Seksuaalinen joustavuus (engl. sexual fluidity) tai joustava seksuaalisuus on selitysmalli, jonka mukaan ihmisen seksuaalisuus ei ole muuttumaton, vaan voi muuttua ihmisen elämän aikana. Joustava seksuaalisuus tarkoittaa, että henkilö voi elämänsä aikana osoittaa seksuaalista kiinnostuneisuutta molempia sukupuolia kohtaan. Tiede ei ole päässyt yksimielisyyteen siitä kuinka joustavaa seksuaalisuus on. Yleensä ihmisen seksuaalinen suuntautuminen on käsitetty pysyväksi ja muuttumattomaksi.
Varhaiset tutkimukset seksuaalisuudesta tehtiin miehillä. Joustava seksuaalisuus voi olla yleisempää naisten kuin miesten keskuudessa. Tämä tarkoittaisi, että joustava seksuaalisuus olisi enemmän naisten seksuaalisuuden piirre. Joustavasta seksuaalisuudesta on kirjoittanut Lisa M. Diamond teoksen Sexual Fluidity: Understanding Women's Love and Desire.
Ainakin joillakin seksuaalinen suuntautuminen on vaihdellut elämän aikana. Näyttelijä Gillian Andersonin mukaan hänen joustavaa seksuaalisuuttaan ei voi lokeroida.
Seksuaalisen joustavuuden mahdollisuus on kasvattanut kiinnostusta uudestaan käännytysterapioita kohtaan. Jos seksuaalisuus on joustavaa, käännytysterapioita kehittävät ja tarjoavat uskovat kykenevänsä muuttamaan ihmisen seksuaalisen suuntautumisen. Kiinnostusta käännytysterapioita kohtaan ajaa ajatus siitä että samaan sukupuoleen kohdistuva kiinnostus on moraalitonta.
Audrey Azoulay

Nuoruus ja opiskelu

Azoulay syntyi vuonna 1972 Essaouirasta kotoisin olevaan Marokon juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä André Azoulay on marokkolainen pankkiiri ja kuningas Muhammad VI:n neuvonantaja ja hänen äitinsä kirjailija Katia Brami.
Azoulay opiskeli Ranskassa Sciences Po -yliopistossa ja Englannissa Lancasterin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 2000 ENA:sta eli kansallisesta hallintokoulusta, jossa monet Ranskan korkeimmista johtajista ja virkamiehistä ovat opiskelleet.

Ura

Valmistuttuaan Azoulay työskenteli 2000–2003 Euroopan tilintarkastustuomioistuimessa esittelijänä ja toimi Euroopan komissionn lainsäädännön asiantuntijana kulttuurin ja viestinnän aloilla. Hän aloitti 2006 Ranskan elokuvainstituutin talousjohtajana. Hänestä tuli 2011 instituutin apulaisjohtaja, minkä ansiosta hän nousi Ranskan elokuvatuotannon keskeiseen rooliin. Azoulay edisti instituutissa elokuvien digitalisointia.
Ranskan presidentti François Hollande nimitti Azoulayn 2014 kulttuurineuvonantajakseen. Hän nousi hieman yllättäen helmikuussa 2016 kulttuuriministeriksi Fleur Pellerinin korvaajaksi. Hän oli suurelle yleisölle melko tuntematon, mutta varsinkin elokuva-alan ihmiset kiittivät valintaa. Ministerinä hän onnistui takaamaan kulttuuriministeriölle lisää budjettirahaa vuosien leikkauspolitiikan jälkeen. Hänen aikanaan hyväksyttiin myös laki, joka takaa taiteellisen vapauden ja suojelee Ranskan historiallisia kohteita.
Azoulay toimi kulttuuriministerinä toukokuulle 2017. Hän oli yksi yhdeksästä ehdokkaasta, jotka hakivat Irina Bokovan seuraajaksi Unescon pääsihteeriksi. 58-jäseninen hallintoneuvosto valitsi lokakuussa 2017 Azoulayn Bokovan seuraajaksi. Yleiskokous hyväksyi marraskuussa valinnan ja nimitti Azoulayn järjestön uudeksi pääsihteeriksi.
Kolumbiannaamiokerttuli

Levinneisyys

Kolumbiannaamiokerttulia tavataan Meksikossa, Hondurasissa, Nicaraguassa, Costa Ricassa, Panamassa, Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Sen on kuvattu olevan yleinen, mutta laikuttaisesti levittäytynyt. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Terijoensalava

Kuvaus

Terijoensalava kasvaa 3–10 metriä korkeaksi ja suunnilleen yhtä leveäksi. Se kasvaa puumaisenakin pallomaiseksi, mutta sitä voi kasvattaa pensaana, jolloin sitä pitää leikata usein.
Lehdet ovat 6–15 cm pitkiä ja kapeansuikeita. Terijoensalava viihtyy aurinkoisessa tai puolivarjoisessa kasvupaikassa ja kukkii toukokuussa.