google/wiki40b huggingface dataset:
Pierluigi Marzorati

Ura

Vuonna 1969 Marzorati aloitti ammattilaisuransa Pallacanestro Cantùssa, jossa hän pelasi koko uransa. Hän oli pelannut jo aiemmin seuran juniorijoukkueissa, joista hänet oltiin nostettu edustusjoukkueeseen. Marzorati johti Cantùn kolmeen perättäiseen Korać Cupin voittoon vuosina 1973–1975. Ensimmäisen Italian mestaruuden hän voitti vuonna 1975. Samana vuonna Marzorati voitti Intercontinental Cupin kun joukkue voitti Amazonas Francan. Hän voitti Saporta Cupin kolme kertaa perättäin vuosina 1977–1979. Kaksi kertaa hän voitti Euroliigan vuosina 1982 ja 1983. Hänen viimeinen mestaruutensa oli Korać Cupin voitto vuonna 1991, johon hän päätti uransa. Uransa aikana hän voitti kaiken kaikkiaan 12 kansainvälistä mestaruutta sekä kaksi Italian mestaruutta pelattuaan 22 kautta kautta samassa seurassa.
Lopettamisensa jälkeen hän toimi Pallacanestro Cantùn varapresidenttinä vuodesta 1991 vuoteen 1996 saakka. 8. lokakuuta 2006 hän pelasi pelin Cantùn paidassa Benetton Trevisoa vastaan. Samalla hänestä tuli ainoa ihminen maailmassa, joka on pelannut viidellä eri vuosikymmenellä virallisissa peleissä. Marzonati johdatti Cantùn juhlaottelussa 70–69 voittoon, mutta ei saanut tilastomerkintöjä.
Uransa jälkeen FIBA valitsi Marzoratin FIBA Hall of Fameen vuonna 2007. Vuonna 2008 Euroliiga valitsi hänet 50 tärkeimmän koripallopersoonan joukkoon.
Jouni Kulonen

Seuraura

Kulonen oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän herätti pientä kohua jo pelaamalla 15-vuotiaana kauden 1996–1997 I-divisioonassa. Kulonen oli sarjan historian kaikkien aikojen nuorin maalin tehnyt. Hän teki tulokaskaudellaan tehot 5+3=8 32 ottelussa. Kulonen pelasi joukkueessa vielä seuraavat kolme kautta. Hän teki läpimurtonsa kaudella 1999–00 tehden 44 ottelussa tehot 11+23=34.
Kaudeksi 2000–2001 Kulonen siirtyi SM-liigaan ja JYPiin. Tulokaskausi toi hänelle 46 ottelussa tehot 4+3=7. Kulonen vahvisti keväällä 2001 myös JYPin A-nuoria, joiden riveissä hän voitti pronssia. Kulonen teki vuoden jatkosopimuksen JYPin kanssa joulukuussa 2001 ja pelasi seurassa kevääseen 2003 asti. Hän ei onnistunut tekemään kolmessa kaudessa läpimurtoa, vaan jäi kolmos-nelosketjun karvaajaksi. Kulonen siirtyi kaudeksi 2003–2004 Saksan Oberligan ERC Selbin riveihin.
Kulonen palasi FPS:ään Mestis-kauden 2004–2005 kynnyksellä. Hän oli joukkuelle kovan luokan vahvistus, mutta Kulonen pelasi loukkaantumisten takia vain 27 ottelua. Elokuussa 2005 Kulonen lähti hakemaan pelipaikkaa ulkomailta ja siirtyi Ruotsin I-divisioonan Asplövens HC:n riveihin try-outille. Hän ei saanut sopimusta. Kulonen löysi kuitenkin uuden seuran nopeasti, kun hän palasi Mestikseen ja siirtyi Kokkolan Hermekseen. Hänen seuransa kuitenkin putosi Suomi-sarjaan keväällä 2006. Kulonen oli Mestiksen karsintasarjan paras pistemies tehoilla 3+10=13.
Kulonen oli siirtymässä kaudeksi 2006–2007 taas Asplöven HC:hen, mutta hän aloitti kauden Tanskan I-divisioonan Aarhus IK:ssa ja siirtyi sieltä kesken kauden Norjan GET-liigan Furuset IF:n joukkueeseen. Kulonen pelasi Norjassa rikkonaisia kausia kevääseen 2009 asti, eikä pelannut kaudella 2008–2009 otteluakaan. Heinäkuussa 2009  hän siirtyi try-outille Kajaanin Hokkiin. Kulonen sai vuoden mittaisen sopimuksen elokuussa. Hänen kautensa oli kuitenkin pettymys, kun Kulonen kärsi jatkuvista loukkaantumisista. Hän pelasi vain 15 runkosarjaottelua tehoin 2+2=4.
Syyskuussa 2010 Kulonen palasi kasvattajaseuraansa FPS:ään pelaamaan Suomi-sarjaa. Hän kärsi kuitenkin loukkaantumisista suurimman osan kaudesta 2010–2011. Kulosen toinen kausi 2011–2012 päättyi kuitenkin jo harjoituskaudella, kun Kulonen päätti pitää välivuoden ja siirtyä valmennukseen. Hän ei mielestään päässyt pelaajana haluamalleen tasolle ja aikoi miettiä uransa jatkamista. Kulonen päätti lopettaa pelaajauransa keväällä 2012.
Saukonperä

Saukonperä (myös Saukko) on kylä Merijärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Kylällä sijaitsee Umpilampi-niminen järvi. Kylällä on aikoinaan ollut oma kyläkoulu. Yleisin sukunimi kylällä on Saukko.
Vaigatš (jäänmurtaja 1909)

Vaigatš oli venäläinen jäänmurtaja, joka rakennettiin Venäjän keisarilliselle laivastolle Pietarissa 1909. Se oli nimetty Venäjän Arktiksella sijaitsevan Vaigatšin saaren mukaan. Se oli 1 320-tonninen, 1 200 hevosvoiman alus. Se upposi 1918 Jenisein suulla.
Vaigatšin sisaralus oli Taimyr.
Alusta komensi Konstantin Loman sen rantautuessa Taimyrin kanssa Wrangelinsaarelle 1911. Alus oli ollut hydrografisella tutkimusretkellä, ja kun tilanne salli, se poikkesi saarelle. Ryhmä oli ensimmäinen tutkijaryhmä saarella 30 vuoteen.
Aluksen lääkäri Eduard Arngold kirjasi historiallisen maihinnousun muistiin ja kertoi saarella tehdystä tutkimuksesta. Samalla tarkennettiin aiemmin amerikkalaisten laatimaa saaren karttaa.
Joanna Jędrzejczyk

Elämä

Jędrzejczyk aloitti thainyrkkeilyn teini-ikäisenä päästäkseen parempaan kuntoon. Hän on thainyrkkeilyn viisinkertainen amatöörien maailmanmestari sekä nelinkertainen Euroopanmestari. Thainyrkkeilyurallaan Jędrzejczyk voitti yli 60 ottelua.
Vapaaottelu-uransa debyytin Jędrzejczyk teki toukokuussa 2012. Hän voitti 6 ottelua Euroopassa ennen ensimmäistä UFC-otteluaan Juliana Limaa vastaan heinäkuussa 2014. Kolmannessa UFC-kamppailussaan Jędrzejczyk sai vastaansa silloisen mestarin Esparzan. Jędrzejczyk voitti mestaruuden toisen erän teknisellä tyrmäyksellään, ollen kolmas eurooppalainen UFC-mestari.
Cristian Ansaldi

Seurajoukkueura

Ansaldi on argentiinalaisen Newell's Old Boysin kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa seuran edustusjoukkueessa vuonna 2006. Ansaldi siirtyi vuonna 2008 venäläiseen Rubin Kazaniin. Seuran riveissä hän voitti Venäjän liigamestaruuden kahdesti, vuosina 2008 ja 2009. Viiden Kazanissa vietetyn vuoden jälkeen Ansaldi siirtyi pietarilaiseen Zenitiin. Elokuussa 2014 hänet lainattiin Atlético Madridiin.

Maajoukkueura

Ansaldi on edustanut Argentiinaa A-maajoukkuetasolla kolme kertaa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä marraskuussa 2009 Espanjaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Voltron: Defender of the Universe (videopeli)

Vastaanotto ja arvostelu

Peli sai pääosin vaihtelevia arvosanoja, mutta pääosin peliä pidettiin lähinnä faneille tarkoitettuna pelinä. IGN sivusto antoi muun muassa molemmille alustoille pelin arvosanaksi 4/10.
Cypripedium acaule

Ulkonäkö ja koko

C. acaulen varsi on pysty, 15–60 senttimetriä korkea, lehdetön vana. Vanan molemmin puolin kasvaa suoraan maavarresta kaksi harittavaa lehteä, joiden lehtilapa on 9–30 senttimetriä pitkä, 3–15 senttimetriä leveä ja muodoltaan leveän soikea, pitkulainen, puikea tai vastapuikea. Vanaa ja lehtiä verhoaa ohut karvapeite, joka voi kosketettaessa ärsyttää ihmisen ihoa.
C. acaule kukkii yksittäisin kukin huhti–heinäkuussa. Yksi kehälehdistä on erikoistunut konttimaiseksi huuleksi, joka on valkopurppura tai vaaleanpunainen ja punaviiruinen. Huuli on 3–7 senttimetriä pitkä ja sen halkaisee pituussuunnassa kapea aukko. Muut kehälehdet ovat punaruskean ja vihreän kirjavat ja 2–6 senttimetriä pitkät. Ylin sepali on suikea, puikea tai soikea ja alimmat sepalit ovat kasvaneet yhteen. Ylemmät petalit ovat tasasoukan, suikean tai puikean muotoiset, kierteiset ja alaspäin taipuneet tai hieman harittavat.

Levinneisyys

C. acaule on kotoisin laajalta alueelta Pohjois-Amerikan pohjois- ja itäosista. Kanadassa sitä esiintyy vyöhykkeellä, joka ulottuu lännessä Albertaan ja Luoteisterritorioihin ja idässä Nova Scotiaan ja Newfoundlandiin. Yhdysvalloissa sen levinneisyysalue kattaa kaikki koilliset osavaltiot ja rajautuu lännessä Minnesotaan ja Illinois’hin ja etelässä Georgiaan ja Alabamaan.

Elinympäristö

C. acaule viihtyy hiekkaisessa maaperässä varjoisissa tai puolivarjoisissa paikoissa, niin kuivissa kuin kosteissakin olosuhteissa aina 1 200 metrin korkeudelle asti. Se suosii etenkin kuivia mäntymetsiä ja kasvaa usein ohuen humuskerroksen peittämällä kallioperällä.

Käyttö

C. acaulen juuresta valmistetaan rohtoa, jota käytetään luontaislääkinnässä rauhoittamaan ja lisäämään univalmiutta.
Uninvited (kappale)

Historiaa

Kappaleesta tuli hitti, vaikka sitä ei koskaan julkaistu singlenä myyntipisteisiin. "Uninvited" oli Morissetten neljäs ykkössingle U.S. Billboard Top 40 Mainstream -listalla ja se pääsi myös top 5:een Adult Top 40 -listalla ja top 40:een Modern Rock Tracks -listalla. Kappaleen menestys johtui osittain siitä, että fanit odottivat innokkaina Morissetten uutta albumia, joka lopulta julkaistiin marraskuussa 1998. "Uninvited" ei sisältynyt kyseiseen, Supposed Former Infatuation Junkie -albumiin. Kappaleen demo-versio kuitenkin sisällytettiin kyseisen albumin Australian-julkaisuun ja "Thank U" -kappaleen brittiläisen singlejulkaisun B-puolelle. Kokoelma-albumi Alanis Morissette: The Collection oli ensimmäinen Morissetten albumi, joka sisälsi "Uninvited"-kappaleen alkuperäisessä studioformaatissaan. Hän esitti kappaleen akustisen version MTV Unplugged -esiintymisessään, joka julkaistiin hänen Alanis Unplugged -albumillaan.
Uninvited sai ehdokkuuden vuonna 1999 kolmessa Grammy-palkintokategoriassa: "paras naisrocklaulajan esitys", "paras rock-kappale" ja "paras elokuvaan tai televisioon tehty kappale". Kappale voitti kahdessa ensiksi mainitussa kategoriassa. Kappale voitti ASCAPin elokuva- ja televisiomusiikkipalkinnon kategoriassa "eniten esitettyjä elokuva-kappaleita". Kappale sai myös Golden Globe -ehdokkuuden. Billboard-lehden mukaan "Uninvited" -singleä on myyty yli 7 miljoonaa kappaletta.

Coverit

Kappaleesta on tehnyt cover-version muun muassa Westworld-yhtye albumillaan Skin. Se on hieman raskaampi versio, joka sisältää heavy metal -vaikutteita.
Suomalainen goottimetalliyhtye Silentium on coveroinut kappaleen ja se sisältyy yhtyeen vuoden 2005 singlen "Frostnight" B-puolelle.
Maaliskuussa 2014 X Factor UK:n viidennen kauden finalisti Daniel Evans julkaisi kappaleesta tummanpuhuvamman rockversion nettisivuillaan.
Vuonna 2015 Lea Michele esitti kappaleen Rachel Berryn roolihahmossaan Glee-televisiosarjan jaksossa "Loser Like Me".
Rick Salomon

Pokerinpelaajana

Rick Salomon on saavuttanut jonkin verran menestystä pokerinpelaajana. Hän sijoittui rahoille WSOP:n pääturnauksessa vuonna 2006 ja voitti Bellagio Cup II 1000 dollarin no limit turnauksen heinäkuussa 2006. Salomon on mukana PokerStarsin The Big Game -tv-pokeriohjelman toisella tuotantokaudella. Salomon tunnetaan myös suurten panosten kotipelien järjestäjänä. Peleihin ovat osallistuneet monet julkisuuden henkilöt kuten Tobey Maguire ja Ben Affleck.
Syvä etelä

Syvä etelä (engl. Deep South) on kulttuurinen ja maantieteellinen alue Yhdysvaltain etelävaltioissa. Historiallisesti alueeseen laskettiin ne osavaltiot, jotka ennen sisällissotaa olivat eniten riippuvaisia puuvillatuotannosta, jossa käytettiin afroamerikkalaisia orjia. Usein alueen osavaltioita kutsutaan myös puuvillaosavaltioiksi (engl. Cotton States), sen takia, että puuvilla oli syvän etelän pääasiallinen rahakasvi.
Syvään etelään lasketaan yleensä kuuluvan Alabama, Georgia, Louisiana, Mississippi ja Etelä-Carolina.
Joe Thornton

Ura

Thornton pelasi junioriuransa OHL:ssä. NHL-seura Boston Bruins varasi hänet vuonna 1997 numerolla 1. Hän siirtyi Bruinsiin heti varauksen jälkeen kaudeksi 1997–1998. Hänen tulokaskausi oli vaisu, kun tehopisteitä kertyi 55 ottelussa 3+4=7.
Thornton pelasi myös toisen kautensa alle odotusten, mutta paransi paljon edellisestä kaudesta tehden 81 ottelussa tehot 16+25=41.
Tämän jälkeen Thorntonin peli parani selvästi, ja hän nousi joukkueensa parhaiden pisteidentekijöiden joukkoon. Kolmen seuraavan kauden aikana hän rikkoi aina 50 pisteen rajapyykin. Kaudella 2002–2003 Thornton teki oman piste-ennätyksensä ja ylitti 100 pisteen rajan. Siitä lähtien hän on tasaisesti ollut joukkueensa parhaimpia pistemiehiä.
Työsulkukaudeksi Thornton siirtyi Sveitsin Davosiin. Siellä hän teki 40 ottelussa tehot 10+44=54. Thornton palasi takaisin NHL:ään Bostonin riveihin kaudeksi 2005–2006. Hänet kuitenkin kaupattiin kesken kauden San Jose Sharksiin vaihdossa Marco Sturmiin, Wayne Primeauhun ja Brad Stuartiin. Hän pelasi vahvan runkosarjan lopun ja nousi lopulta pistepörssin ja syöttötilaston voittajaksi saldollaan 29+96=125. Lisäksi hän johdatti Jonathan Cheechoon maalitilaston voittajaksi. Thorntonin serkku on entinen NHL-pelaaja ja joukkuekaveri Scott Thornton.

Muuta

Thornton esiintyi 2K Sportsin NHL 2K7 -pelin kannessa.
Virkku

Virkku on Kauhajoen keskustassa sijaitseva virkistysuimala-urheilutalo. Uimahallin lisäksi Virkusta löytyy squash- ja tennishalli, keilahalli, painisali, kunto- ja voimailusali, fysiokeskus, solariumi sekä kahvila. Myös Kauhajoen Karhun toimistotilat ovat urheilutalossa.
Virkistysuimalassa on iso uima-allas (5×25 metriä), terapia- ja opetusallas vesihierontapisteineen, kahluuallas, kylmävesi- ja porealtaat sekä lapsille tarkoitettu vesiliukumäki.

Historia

Uimahalli on valmistunut vuonna 1970. 1980-luvun lopulla uimahalliin rakennettiin keilahalli, ampumatila sekä voimailutilat. Hyvin pian näille tiloille tuli jatkoa, kun vuonna 1989 rakennettiin kaksi squash-hallia ja tennishalli. 2000-luvun alussa uimahallia alettiin uusia. Uusimisen aikana muun muassa pesu- ja pukeutumistilat uusittiin. Yleisölle uusittu uimahalli avattiin 19. toukokuuta 2003. Virallisesti se otettiin käyttöön 3. joulukuuta 2003.
Ercola

Every Word

Ercolan vuoden 2008 kappale "Every Word" oli Yhdysvaltain Billboardin dance-listalla yli 39 viikkoa sekä nousi Hot Dance Airplay -listan kärkeen saman vuoden marraskuussa.
Ranskan 1. mekanisoitu prikaati

Historia

Ranskan maavoimien Saksassa olleiden joukkojen uudelleen järjestelyssä vuonna 1999 1. panssaridivisioona  lakkautettiin. Divisioonan perinteet siirrettiin Chalons-en-Champagnessa perustetulle 1. mekanisoidulle prikaatille, joka osallistui operaatio Tridentiin Kosovossa vuonna 1999.
Prikaati lakkautettiin 21. heinäkuuta 2015.
Jumalan pikkusormi

Tausta ja sisältö

Teoksen päähenkilö, nyt jo eläkkeelle jäänyt CIA:n agentti Lauri Nurmi oli mukana jo aiemmassa romaanissa Litium 6:ssa. Nyt Nurmi joutuu Egyptiin, jossa valtava aurinkotuulivoimala on vaarassa joutua terrorismin kohteeksi. Sen uhkana ovat niin suuret energiayhtiöt kuin paikalliset asukkaat, joiden toimeentulo on öljyssä.
Ripaus romantiikkaakin kirjassa on: mukana on Nurmen työtoveri ja ystävä Katharine Henshaw.
Isomäki kuvaa aurinkotuulienergian mahdollisuuksia ja näkee ne jo aivan lähitulevaisuudessa taloudellisesti järkevinä. Tarinan aurinkotuulivoimala on kolmen kilometrin korkeuteen kohoava piippu, jossa kohoava ilmavirta synnyttää energiaa. Isomäki itse ei tätä ratkaisua pidä todellisuudessa kovin toimivana, mutta sanoo että teoksen dramaturgian kannalta se oli hyvä ratkaisu. Se saattaisi tosin toimia yöenergian tuottajana.
Voimalan rakentajat ovat Jumalan pikkusormessa saksalaisia, ja kesäkuussa 2009 tuli julki, että saksalaiset aikovat sijoittaa Saharan aurinkovoimahankkeisiin 400 miljardia euroa. Toinen ajankohtainen teema on ydinvoimaloiden vaara joutua sabotaasien kohteeksi. Kirjaa kirjoittaessaan Isomäki kertoo joutuneensa aiheesta vastakkain Säteilyturvakeskuksen johdon kanssa, joka hänen mukaansa vähättelee vaaroja ja varoittaa uskomasta yhdysvaltalaisia, Säteilyturvakeskuksen mukaan ylimitoitettuja, varoituksia ydinvoimaloiden riskeistä. Isomäki toi näkökulmansa esille 24. marraskuuta 2009 YLEn Aamun kirja -haastattelussa, ja aiemmin viikolla julkaistussa, ydinvoimaa ruotivassa pamfletissaan Kosminen rakkaus vai suuri saatana : 20 päätöstä ydinvoimasta.

Vastaanotto

Jos teos pysyttelisi jännitysromaanin tasolla, se kriitikon mukaan jäisi pinnalliseksi viihteeksi, mutta kun tarinaan sidotaan yhteiskunnallisia ulottuvuuksia, voi lukija pohtia erilaisten teknisten keinojen mahdollisuuksia. Samalla hän tuo tarinaan historiallisia ulottuvuuksia, menneitä kulttuureja ja uskontojen aiempia solmukohtia. Isomäen kieli saa kriitikolta kehuja: hän "kirjoittaa sujuvaa perussuomea, jota lukee nikottelematta".
Ronald Colman

Ronald Colman (9. helmikuuta 1891 Richmond, Englanti – 19. toukokuuta 1958 Santa Barbara, Kalifornia) oli englantilainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Hän aloitti uransa jo 1910-luvun lopulla mykkäelokuvissa ja hän näytteli 1920-luvulla lukuisissa mykkäelokuvissa. Hänen uransa kulta-aikaa oli kuitenkin 1930- ja 1940-luku, jolloin ilmestyivät muun muassa elokuvat Giljotiinin varjossa (A Tale for Two Cities, 1935), Sininen kuu (Lost Horizon, 1937) ja Kismet (1944), jossa vastanäyttelijänä oli Marlene Dietrich, sekä Kaksoiselämää (A Double Life, 1947) josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. 1950-luvulla hän loi jonkin verran uraa televisiossa. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Ronald Colman oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja toisesta avioliitosta oli yksi lapsi. Hän kuoli keuhkoinfektioon 67-vuotiaana.
Henrik Tallberg

Henrik Tallberg (s. 3. heinäkuuta 1942) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän edustaa Nyländska Jaktklubbenia. Tallberg osallistui vuosien 1964 Tokion ja 1968 Mexicon kesäolympialaisiin. Hän purjehti veljensä Peter Tallbergin kanssa Star-veneillä Squid III ja Squid IV. Tokiossa he olivat lähellä voittoa, ja sijoittuivat lopulta neljänsiksi.
Toei-metro

Historia

Tokion metron historia ulottuu 1920-luvulle, ja ennen Toei-metron rakentamista kaupungissa toimi jo osin valtion rahoittama metroliikenteen laitos Eidan eli englanninkieliseltä lyhenteeltään TRTA, vuoden 2004 yksityistämisen jälkeen Tōkyō metro. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin kasvaessa ja autoistuessa sen kadut ja niiden myötä kaupungille tärkeä raitioliikenne ruuhkautuivat pahoin. Metroverkon laajentamista kiirehdittiin ja oman, metropolin liikennelaitoksen operoiman metroverkon rakentamisesta päätettiin metropolin valtuustossa jo vuonna 1954. Lupa nykyisen Asakusa-linjan rakentamiseen siirrettiin Eidanilta Tokion metropolin liikennelaitokselle vuonna 1958.
Asakusa-linjan ensimmäinen 3,1 kilometriä pitkä osuus avattiin jo joulukuussa 1960, ja samalla aloitettiin vastavuoroinen liikennöinti Keisei-rautateiden kanssa. Mita-linja avattiin vuonna 1968, Shinjuku-linja aloitti vuorostaan liikennöinnin 1978 ja sitä laajennettiin vähitellen 1980-luvun kuluessa. Ōedo-linjan ensimmäinen osuus Nerimasta Hikarigaokaan avattiin 1991, mutta lopullisesti kaupungin keskustan kiertävä ympyrälinja valmistui vasta vuonna 2000. Molemmissa metroissa kelpaava matkakortti otettiin käyttöön ensimmäisen kerran vuonna 1996, yhteinen Passnet-matkakorttijärjestelmä vuonna 2000 ja ladattava Pasmo-sirukortti vuonna 2007.
Kalle Jussila (laulaja)

Kalle Jussila (s. 1961 Sievi) on suomalainen laulaja, joka osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 2013. Vuoden 2015 Tangomarkkinoiden finaalissa Jussila sijoittui toiseksi. Hän asuu Mäntsälässä omakotitalossa ja on naimisissa.
Kevin Klein

Ura

Klein varattiin NHL:ään toisella kierroksella Nashville Predatorsin toimesta vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Hän pelasi neljä kautta OHL:ssä, joista kolme Toronto St. Michael's Majorsissa ja yhden Guelph Stormissa. Junioriuransa jälkeen Klein debytoi ammattilaistasolla Nashvillen farmiseura Milwaukee Admiralsissa, jossa pelasi kolme kautta.
Kaudella 2006–2007 26. tammikuuta 2007 Klein teki ensimmäisen NHL-maalinsa Predatorsissa Chicago Blackhawksia vastaan.
16. heinäkuuta 2008 Klein teki Predatorsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 1,3 miljoonaa dollaria. Hän pelasi kaudella 2008–2009 63 ottelua.
Ensimmäisen täyden kautensa NHL:ssä Kelin pelasi 2009–2010, kun hän pelasi 81 ottelua ja teki niissä 2 maalia ja yhteensä 18 pistettä.
Syyskuussa 2012 Nashville ja Klein tekivät viiden vuoden jatkosopimuksen, josta Klein sai 14,5 miljoonaa dollaria. Hän teki 47 ottelussa 3 maalia ja 14 pistettä.
22. tammikuuta 2014 Nashville vaihtoi Kleinin New York Rangersin puolustaja Michael Del Zottoon.
9. joulukuuta 2014 Klein menetti osan vasemmasta korvastaan korkean mailan vuoksi ensimmäisessä erässä Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän palasi kuitenkin myöhemmin otteluun ja teki jatkoajalla voittomaalin.
Erhu

Erhu (二胡, pinyin èrhú) on kiinalainen kaksikielinen jousisoitin. Sitä käytetään kiinalaisessa musiikissa sekä soolosoittimena että yhtyeissä. Erhu kuuluu niin sanottuun huqin-soitinten ryhmään. Erhua on käytetty kiinalaisessa musiikissa yli tuhannen vuoden ajan. Erhu on kehittynyt kaksikielisestä kiinalaisesta xiqin-luutusta, jonka juuret löytyvät tuhat vuotta sitten Kiinassa eläneen mongolialaisen Xi-kansan keskuudesta.
Erhun kahdeksankulmainen resonaattori on tavallisesti tehty eebenpuusta tai santelipuusta, ja sen etuosan aukko on peitetty pytonkäärmeen nahalla. Käärmeennahka antaa soittimelle sen ainutlaatuisen sointivärin. Kaikukopasta lähtee pystysuora kaula, jonka päässä on kaksi suurta viritystappia.
Toisin kuin länsimaisissa jousisoittimissa, erhussa ei ole otelautaa, vaan sen kieliä painetaan ilmassa. Toinen erhun ominaispiirre on sen 76 senttimetriä pitkä jousi. Kaareva jousi päällystetään hevosenjouhilla ja kiinnitetään kahden kielen väliin siten, ettei sitä voi irrottaa. Erhun kielet tehdään perinteisesti silkistä, mutta nykyään käytetään myös metallisia kieliä.
Erhua soitetaan istualtaan, resonaattori vasenta reittä vasten. Vasen käsi liikkuu pystysuunnassa etsien oikeaa sävelkorkeutta samalla kun oikea käsi liikuttaa jousta vaakasuunnassa.
Kielet on yleensä viritetty länsimaisen puhtaan kvintin päähän toisistaan (yleensä d4 ja a4). Soittimessa ei ole otelautaa, joten soitosta kuuluva ääni liikkuu saumattomasti ja ääni voi kuulostaa länsimaiseen sävellajikeskeiseen musiikkiin tottuneelle alkuun "epävireiseltä". Nykymusiikissa erhua voi soittaa myös näppäillen, jolloin syntyy vaimea ja kaiuton ääni.
Riitta Rajamäki

Riitta Rajamäki (o.s. Mikkola) (s. 29. syyskuuta 1951) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1973–1982 Rajamäki pelasi pesäpallon SM-sarjassa 106 runkosarjaottelua Seinäjoen Maila-Jussien ja Vetelin Urheilijoiden joukkueessa. Rajamäki valittiin yhdeksän kertaa Itä–Länsi-otteluun ja hänet valittiin vuoden pesäpalloilijaksi 1977 sekä viisi kertaa vuoden lukkariksi 1973, 1977, 1978, 1979 ja 1981.