google/wiki40b huggingface dataset:
K. V. Tamminen

Kauko Veikko Tamminen (25. helmikuuta 1882 Hämeenkoski – 6. lokakuuta 1946) oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi, virsirunoilija ja kristillinen kirjailija.

Henkilöhistoria

Veikko Tammisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Emanuel Tamminen ja Serafina Salin ja puoliso vuodesta 1911 Selma Johanna Paunu (Dufva). Hänen veljensä oli insinööri, yritysjohtaja Ilmari Tamminen. Veikko Tamminen tuli ylioppilaaksi 1900 ja vihittiin papiksi 1905. Hän toimi Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen palveluksessa saarnaajana 1908–1916 ja toiminnanjohtajana 1923–1946. Lohjan kappalainen hän oli 1916–1924, Japaniin hän teki lähetystyön tarkastusmatkan 1925–1926. Tamminen oli kirkolliskokouksen jäsen 1933, 1935 ja 1938 ja jäsenenä vuoden 1928 kirkolliskokouksen asettamassa virsikirjakomiteassa. Lasten lehden toimittaja hän oli vuodesta 1912. Tamminen kirjoitti useita virsiä ja Siionin kanteleen lauluja sekä julkaisi saarnakokoelmia. Rovastin arvonimen hän sai 1932.
Polykrates (sofisti)

Polykrates (muinaiskreikaksi Πολυκράτης) (300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen sofisti ja reettori. Hän opetti Ateenassa ja myöhemmin Kyproksella. Polykrates kirjoitti retorisia puheita aiheista, jotka voidaan nähdä paradoksaalisina: ylistyksen (enkomion) Klytaimnestralle, antiikin femme fatalelle; syytekirjelmän Sokrateelle (Sokrateen syyte), jonka kuolemantuomiota oli yleisesti alettu pitää vääränä; sekä ylistyksen Busirikselle, joka oli epäinhimillisyydestään tunnettu Egyptin myyttinen kuningas. Sen lisäksi hän kirjoitti puheita esimerkiksi hiiristä ja ruukuista. Isokrates hyökkäsi voimakkaasti Busirikselle osoitettua ylistystä vastaan omassa Busiris-nimisessä teoksessaan, joka on edelleen säilynyt. Dionysios Halikarnassoslainen luonnehti Polykrateen tyyliä kylmäksi, karkeaksi ja hienostumattomaksi.
Åke Granholm

Åke Leander Granholm (s. 19. maaliskuuta 1926 Helsinki – 7. lokakuuta 1981) oli suomalainen säveltäjä ja sanoittaja, jonka tunnetuimmat sävellykset ovat Katri Helenan laulama kappale Maailman pihamaat ja Johnnyn laulama kappale Kissankellojen aikaan.
Radioateljee

Radioateljee oli Yleisradion sisällä toimiva yksikkö, joka erikoistui kokeellisten ja taiteellisesti kunnianhimoisten feature-ohjelmien tekoon. Radioateljee sai alkunsa tuottaja Harri Huhtamäen aloitteesta vuonna 1979 ja toimi vuoteen 1990 saakka nimellä Erikoisohjelmat. Vuonna 2017 Harri Huhtamäki jäi eläkkeelle Yleisradiosta ja Radioateljee-nimikkeestä luovuttiin. Radiogalleria jatkaa feature-ohjelmien tekoa Yle Draaman tuottajan Juha-Pekka Hotisen johdolla.
Radioateljeen tuottamat ohjelmat olivat äänillä, puheella, musiikilla ja efekteillä sävellettyjä radiofonisia teoksia. Helsingin Sanomien Sampsa Oinaalan mukaan ne ovat tyyliltään usein esseistisiä ja runollisia ja välttävät perinteistä lineaarista ja kausaalista rakennetta.
Radioateljeen ainoa vakituinen työntekijä oli tuottaja Harri Huhtamäki. Äänisuunnittelijana toimi useimmiten Pekka Lappi. Heidän lisäkseen Radioateljee käytti tuotannoissaan monia freelancereita, joihin kuuluivat kirjailija Marjut Helminen, muusikko Hanna Huhtamäki, kirjailija Ville Hytönen, toimittaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja Leena Häkkinen, muusikko Esa Karjula, historioitsija Samu Niskanen, äänisuunnittelija Tuomas Norvio, muusikko Tapani Rinne, toimittaja Matti Ripatti, kirjailija Juha Seppälä, sinologi, kirjailija ja suomentaja Pertti Seppälä, historioitsija Jaakko Tahkokallio, kulttuuriantropologi Tapio Tamminen ja kanteletaiteilija Timo Väänänen. Ohjelmien kertojaääninä vuosien varrella esiintuivät mm. Minna Haapkylä, Susanna Haavisto, Sakari Jurkka, Helka-Maria Kinnunen, Tiia Louste, Esko Nikkari, Matti Pellonpää, Lasse Pöysti, Aki Raiskio, Antti Reini, Elsa Saisio, Elina Salo, Ville Sandqvist ja Tom Wentzel.
Radioateljeessa syntyi vuodesta 1979 lähtien noin 800 pitkää ohjelmaa. Niiden lisäksi se tuotti ääninäyttelyitä ja multimediainstallaatioita suomalaisiin museoihin sekä järjesti live-esityksiä, konsertteja ja kuunteluklubeja.
Radioateljeen viikoittainen ohjelmapaikka oli Yle Radio 1:ssä perjantaisin klo 22.05–23.05.
Erica Carlson

Erica Carlson (s. 4. elokuuta 1981) on ruotsalainen näyttelijä. Hän syntyi Trollhättanissa, Länsi-Götanmaan läänissä, ja teki elokuvadebyyttinsä Fucking Åmålissa (1998). Sittemmin hän on esiintynyt elokuvissa Camp Slaughter (2004), 6 Points (2004) ja Unelma bändistä - Tjenare Kungen (2005).
Lamminmäenlampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 188 900 kuutiometriä eli 0,189 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Havunjoen valuma-alueeseen (35.688) se kuuluu.
Fontana del Tritone

Fontana del Tritone on suihkulähde Quirinalen alueella Roomassa. Berninin suunnittelema suihkulähde rakennettiin Piazza Barberinille Palazzo Barberinin eteen vuosina 1642–1643. Sen tilasi paavi Urbanus VII. Travertiinista veistetty suihkulähde esittää merenjumala Tritonia, joka istuu valtavalla kivisellä simpukalla. Neljä delfiiniä kannattelee simpukkaa.
Faqih

Faqih (arab. فقهاء‎) on islamin lain tuntija eli šarian lainoppinut. Iranin vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen jälkeen ylin valta annettiin šarian hallitsevalle lainoppinneelle eli ylimmälle uskonnolliselle johtajalle. Hän on vastuussa, yhdessä valvovan neuvoston kanssa, että kaikki säädetyt lait ovat islamin mukaisia.
BeFour

beFour oli saksalainen, Kölnistä kotoisin oleva popyhtye. Yhtyeen ensimmäinen albumi All 4 One myi platinaa Saksassa, toinen albumi Hand In Hand (The Winter Album) kultaa ja kolmas albumi We Stand United kultaa.

Yhtyeen jäsenet ja taustat

Manou (s. 18. helmikuuta 1984 Wil, Aargau, Sveitsi) esiintyi ensimmäisen kerran ollessaan vasta 18-vuotias. Hän opetteli tanssimaan, soittamaan sekä laulamaan New Yorkissa.
Alina B. (s. 2. marraskuuta 1984 Geilenkirchen) otti piano- sekä näyttelijätunteja jo 6-vuotiaana.
Dan M. (s. 17. joulukuuta 1987 Berliini) on saksalainen näyttelijä. Ennen beFouriin liittymistä hän oli kilpailuhenkinen yleisurheilija.
Angel (s. 21. helmikuuta 1982 Velbert) on saksalainen tanssija sekä koulutettu pankkiiri.
Jared Padalecki

Nuoruus

Padalecki syntyi San Antoniossa Texasissa puolalaiset juuret omaavaan roomalaiskatoliseen perheeseen. Padaleckilla on vanhempi veli, Jeff, sekä nuorempi sisar, Megan.

Koulut

Padalecki kävi James Madison High School -koulua San Antoniossa, josta hän valmistui vuonna 2000. Vuonna 1998 Padalecki ja hänen parinsa Chris Cardenas voittivat National Forensic League -järjestön mestaruuden sarjassa Duo Interpretation. Padalecki voitti FOX-televisioyhtiön vuoden 1999 Claim to Fame -kilpailun; jonka avulla hän pääsi esiintymään Teen Choice -gaalaan ja tapasi nykyisen managerinsa. Valmistuttuaan high schoolista vuonna 2000 Padalecki muutti Los Angelesiin Kaliforniaan panostaakseen näyttelemiseen, vaikka suunnittelikin alun perin jatkavansa opiskelua Texasin yliopistossa.

Ura

Padaleckin ensimmäinen rooli oli sivuosa vuoden 1999 elokuvassa A Little Inside. Vuonna 2000 Padalecki valittiin näyttelemään Dean Foresteria menestyssarjaan Gilmoren tytöt, jossa hän näytteli vuoteen 2005 saakka. 2000-luvun alussa Padalecki näytteli useissa televisioelokuvissa, muun muassa Silent Witness, Close to Home ja Delfiinikesä.
Padalecki esitti vuoden 2003 elokuvassa Villi tusina nimeämätöntä koulukiusaajaa näyttelijäkollegansa Tom Wellingin suosittelemana. Vuonna 2002 Padalecki valittiin näyttelemään Disneyn elokuvaan Delfiinikesä, jossa hän näyttelee Zachary Grey -nimistä luokkatoverinsa huomiota kerjäävää teiniä. Vuonna 2004 hän esitti Mary-Kate ja Ashley Olsenin komediassa Päivä New Yorkissa Trip Leitonia, johon molemmat Olsenien näyttelemät hahmot ovat ihastuneet. Padalecki sai samana vuonna myös pienen roolin trilleristä Flight of the Phoenix yhdessä Dennis Quaidin ja Hugh Laurien kanssa. Vuonna 2005 Padalecki näytteli yhdessä Elisha Cuthbertin, Chad Michael Murrayn ja Paris Hiltonin kanssa kauhuelokuvassa House of Wax sekä murhamysteerielokuvassa Cry Wolf. 
Samana vuonna Padalecki sai roolin Sam Winchesterina The WB:n sarjasta Supernatural: Sam ja hänen veljensä Dean (Jensen Ackles) ajelevat ympäri Yhdysvaltoja etsimässä paranormaaleja olentoja, joskus yhdessä isänsä (Jeffrey Dean Morgan) kanssa. Sarjan kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 24. syyskuuta 2010 The CW:llä.

Yksityiselämä

Padalecki seurusteli elokuvan Cry Wolf vastanäyttelijänsä Sandra McCoyn kanssa kolmen vuotta ennen kihlautumista vuoden 2008 alussa. Kihlaus purkautui heti huhtikuussa 2008. Virallisesti Padalecki myönsi eron Supernatural-sarjan fanitapaamisessa Dallasissa.
Padalecki meni vuonna 2010 naimisiin Supernatural-vastanäyttelijän Genevieve Cortesen kanssa. Pari asuu Vancouverissa Kanadassa, ja heillä on kaksi poikaa ja tytär.
Takenouchi-ryū

Takenouchi-ryū (jap. 竹内流) on japanilainen koryū budo tyylisuunta, joka on varhainen aseettomaan kamppailuun (jujutsu) keskittynyt tyyli. Sen perusti 1532 Takenouchi Nakatsukasadaiyū Hisamori. Vaikka se tunnetaan jujutsutekniikoistaan, Takenouchi-ryū on järjestelmä kamppailutaitoja, joihin kuuluu painiminen aseiden kanssa (kogusoku, koppo, tai koshi no mawari), sauvan käyttö (bōjutsu), japanilaisen miekan käyttö (kenjutsu), miekan vetäminen (iaijutsu tai battoiai), salkoaseet (naginatajutsu), rautaisen viuhkan käyttö (tessenjutsu), sekä pidätystekniikat köydellä (hojōjutsu) ja elvytystekniikoita (sakkatsuho). Tyylin kolmea säilynyttä sukulinjaa hallitsevat nykyään järjestyksessä 13., 14. ja 16. sukupolvien päämiehet.
Takenouchi-ryū kuten muutkin ensimmäiset jujutsu-tyylit oli kehitetty haarniskoiduille kamppailijoille, ja oletusarvoisesti kaikki taistelijat joko käyttivät asetta tai tavoittelivat sellaista. Haarniskoitua vastustajaa oli hankala vahingoittaa iskuin ja potkuin, joten erilaiset painiotteet, nivelväännöt ja kaadot osoittautuivat käytännöllisemmiksi. Olennaista ei ollut vastustajan voittaminen kokonaan aseettomana vaan kontrollointi siksi aikaa, kunnes niskan päällä olija sai esille aseen, jolla lopettaa kamppailu.
Nykyinen judo ja useat muut jujutsuun pohjautuvat kamppailutaidot ovat saaneet vaikutteita Takenouchi-ryūstä.
Italian Grand Prix 1974

Italian Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1974 Monzan radalla. Kilpailun voitti Ronnie Peterson, jolle voitto oli kauden kolmas.
Helsingin seudun kesäyliopisto

Helsingin seudun kesäyliopiston hallitus

Helsingin seudun kesäyliopistoa ylläpitää Helsingin seudun kesäyliopistosäätiö, jonka ovat perustaneet pääkaupunkiseudun kunnat Helsinki, Espoo ja Vantaa. Nämä kaupungit ja Helsingin yliopisto sekä Kauniaisten kaupunki ovat valinneet edustajansa säätiön hallintoon.

Hallituksen jäsenet 2017- (suluissa henkilökohtainen varajäsen)

Helsingin kaupungin edustajina
puheenjohtajana Laura Nordström (Dolf Assmann)
ja muina jäseninä:
Tarik Ahsanullah (Sanna-Maria Pakkanen)
Risto Kolanen (Pia Lampola)
Marianne Heinonen (Santeri Lampi)
Espoon kaupungin edustajina
varapuheenjohtajana Herttaliisa Tuure (Binga Tupamäki, Kauniaisten edustaja)
Marko Kivelä (Leena Alanen)
Vantaan kaupungin edustajana
Jukka Sailas (Sonja Pääsukene)
Helsingin yliopiston edustajana
Päivi Palojoki (Ullamaija Seppälä)
Luumäen linja-autoturma

Luumäen linja-autoturmassa 17. marraskuuta 1973 kuoli kahdeksan ja loukkaantui 27 henkilöä. Onnettomuudessa tilausajossa ollut linja-auto ja säiliöauto törmäsivät Luumäellä, ja säiliöauton perään ajoi vielä takaa tullut kuorma-auto.
Viipurin Linja-auton bussi lähti kello 16.30 Imatralta kuljettamaan Finn-Stroin toimihenkilöitä pikkujoulunviettoon Kotkaan. Auto, 52 hengen turistibussi Leyland/Airisto, oli yhtiön uusimpia, ja matkalle lähti kuljettajan lisäksi 35 matkustajaa. Paluumatka Ravintola Meriniemestä takaisin Imatralle alkoi kello kahden jälkeen.
Kuljetusliike Viinikan säiliöauto oli vienyt rikkiä ja liimaa Siilinjärvelle, ja se oli palaamassa tyhjänä takaisin. Taavetti–Hamina-tie oli paitsi mäkinen ja mutkainen myös jäinen ja hiekoittamattomana liukas. Kello 2.54 noin 6–7 kilometriä Taavetista Haminaan päin olevassa loivassa kaarteessa rekka ajautui linja-auton kaistalle. Kuljettajilla oli 4 sekuntia aikaa havaita toisensa. Ilmeisesti säiliöauton kuljettaja havahtui hetkeä ennen törmäystä, koska linja-autosta oli havaittu valojen välähdys. Se taas selittyi tutkijalautakunnan mukaan rekan jarruttamisella hetkeä ennen törmäystä, ja se aiheutti lastittoman kuorma-auton sivuttaisen liikkeen. Tämän takia törmäyksessä rekka (oikeammin täysiperävaunullinen yhdistelmä) taittui linja-auton sivulle sen perävaunun jäädessä tulosuuntaan.
Linja-auton ja säiliöauton nokkakolarissa kuolivat molemmat kuljettajat sekä viisi matkustajaa. Linja-auton 35 matkustajasta vain kahdeksan selvisi vammoitta.
Muutama vammoitta selvinnyt matkustaja lähti etsimään puhelinta. Kuljettuaan puolisen kilometriä heitä vastaan tuli kuorma-auto. Kävelijät yrittivät huitomalla varoittaa massalastissa olleen auton kuljettajaa. Kuljettaja vähensikin nopeuttaan, ettei hän ajaisi huitojien päälle, mutta jatkoi matkaansa luullen heitä humalaisiksi kyytiin pyrkijöiksi verisine naamoineen. Pian pimeällä tiellä oli vastassa pimeänä oleva säiliöauto. Toinen törmäys tapahtui noin 10 minuuttia ensimmäisen jälkeen. Kuljettaja selviytyi järkytyksellä, mutta pahaksi onneksi säiliöauton perävaunun lähellä lepäili jalkansa katkaissut mies. Perävaunun kaatuessa törmäyksen voimasta ojaan mies jäi sen alle puristuksiin ja kuoli.
Neljän kilometrin päästä löytyi talo, jossa oli puhelin. Jos matkustajat olisivat lähteneet kulkemaan toiseen suuntaan, olisi puhelin löytynyt muutaman sadan metrin päästä. Hälytys Savitaipaleen poliisille tuli kello 3.26. Hälyttäjä oli kuitenkin niin järkyttynyt, ettei hän osannut kuvata onnettomuuden suuruutta.
Paikalle ehti ensimmäisenä Luumäen palokunta, joka pyysi lisävoimia. Etelä-Saimaan keskussairaalasta lähti lääkäri taksilla onnettomuuspaikalle, ja sinne hälytettiin myös lähiseudun poliisit. Loukkaantuneet kuljetettiin seitsemällä Lappeenrannan ja Haminan ambulanssilla sekä viidellä taksilla Haminan sairaalaan ja Etelä-Saimaan keskussairaalaan. Ensimmäiset potilaat tuotiin sairaalaan kello 4.30.
Suomenpuoliverinen

Ominaisuudet

Suomalaisen puoliverisen ihanteellinen säkäkorkeus on 158–172 cm. Kaikki värit ovat sallittuja, joskin yleisimpiä ovat ruunikko, rautias, musta ja kimo. Jalostuksen tavoitteena on hyvärakenteinen urheiluhevonen.
Suomalaisella puoliverisellä tulee olla pitkä kaula, vahva selkä sekä kevyt ja sopusuhtainen rakenne. Liikkeiden tulisi olla energiset, tarmokkaat, tahdikkaat, kevyet ja lennokkaat. Hevosen tulee kantaa itsensä ryhdikkäästi ja tasapainoisesti. Suomalaisen puoliverisen toivotaan olevan luonteeltaan varovainen mutta rohkea sekä hyppäävän mielellään. Sen tulee myös olla helposti käsiteltävä ja luotettava. Sen tulee soveltua kaikkiin ratsastuksen lajeihin, erityisesti este- ja kouluratsastukseen.

Historia

FWB polveutuu muista eurooppalaisista puoliveriroduista ja täysiverisistä. Rodun kehittäminen alkoi vuonna 1926, kun ryhdyttiin jalostamaan suomalaista lämminveristä ratsuhevosta sekä armeijan että hevosurheilun käyttöön. Suomen armeija luopui hevosista lopullisesti 1980-luvulla, ja FWB-hevosen jalostus on sittemmin keskittynyt urheilukäyttöön.
Breeder's Prize on kuusivuotiaiden FWB-hevosten koulu- ja esteratsastuskilpailu, johon hevoset ilmoitetaan syntymävuonnaan. Vuosittain syntyvistä rodun varsoista miltei puolet arvioidaan ilmoitettavan kilpailuun. Ilmoitetusta hevosesta maksetaan vuosittain osallistumismaksu, ja kerätyt maksut jaetaan kilpailun palkintoina. Osallistuvien hevosten määrä vähenee vuosittain muun muassa loukkaantumisten tai koulutuksessa jälkeenjäämisen vuoksi, ja esimerkiksi vuoden 2009 kilpailuun arvioitiin osallistuvan noin 30 ratsukkoa.
M/T Suula

Valmistus

Alus tilattiin Estaleiros Navais de Viana do Castelolta Viana do Castelosta Portugalista. Sen köli laskettiin 4. syyskuuta 2003 telakkanumerolla 225, ja se laskettiin vesille 23. heinäkuuta 2004. Alus luovutettiin 4. helmikuuta 2005 Neste Shipping Oy:lle.

Palvelus

Alus on Nesteen käytössä edelleen. Aluksen ei tarvitse käyttää luotsia liikkuessaan Porvooseen Sköldviikin satamaan, jos aluksen kapteeneilla on linjaluotsinkirjat kyseiselle väylälle.
Sini Terävä

Ura

Terävä on työskennellyt Suomen ylioppilaskuntien liiton sosiaalipoliittisena sihteerinä. Aiemmin hän on ollut Tuija Braxin eduskunta-avustajana ja vuonna 2009 Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana yhdessä Erkki Perälän kanssa. Ennen valintaansa ViNOn puheenjohtajaksi Terävä oli sen varapuheenjohtajana vuonna 2006 ja hallituksen jäsenenä vuonna 2007.
Terävä valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Turun kaupunginvaltuuston varajäseneksi 239 äänellä. Vuosina 2009–2011 hän toimi myös liikuntalautakunnan jäsenenä. Terävä oli ehdolla myös kunnallisvaaleissa 2004 sekä eduskuntavaaleissa 2007 saaden 605 ääntä. Terävä on ollut Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2007 ja edustajiston jäsen 2008–2010. Kaudella 2014–2017 Terävä on Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen.
Terävä on ollut vihreiden puoluehallituksen jäsen 2009–2011 ja puoluevaltuuskunnan jäsen 2005–2009 ja 2013–2015. Hän toimi myös vuonna 2012 hyväksytyn puolueen periaateohjelman valmistelleen työryhmän puheenjohtajana yhdessä Oras Tynkkysen kanssa.
Terävä on toiminut aktiivisesti Amnestyssä. Hän on pasifisti ja feministi sekä yleisen asevelvollisuuden vastustaja.

Yksityiselämä

Sini Terävän puoliso on vihreiden puoluesihteeri Lasse Miettinen.
ORP Ryś

Palvelus

Toisen maailmansodan puhjetessa 1. syyskuuta 1939 Ryś osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Alus joutui seuraavana päivänä lentokoneiden ja pinta-alusten maaliksi, ja päivän aikana ainakin 26 syvyyspommia pudotettiin mereen. Se laski 3. syyskuuta 20 miinan sulun Helin niemimaan kärjestä 10 merimailia itään. Samana yönä alus joutui Saksan laivaston miinanraivaajien ja sukellusveneiden torjunta-alusten piirittämäksi, kun se ei muuten päässyt karkuun alus nousi pintaan tulittaen tykillä. Alus pääsi pakenemaan takaa-ajajiltaan.
Alus joutui 4. syyskuuta lentokoneen hätyyttämäksi. Lentokoneen pudottamat lentopommit aiheuttivat alukselle vaurioita, muun muassa polttoainevuodon. Yön kuluessa alus kävi korjattavana Helin laivastotukikohdassa. Alus joutui lopulta vetäytymään taisteluissa saamiensa vaurioiden takia puolueettomaan Ruotsiin, jossa se internoitiin 17. syyskuuta.
ORP Ryś palasi sodan päätyttyä lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se palveli Puolan Kansantasavallan laivastossa aina vuoteen 1955 saakka. Alus romutettiin 1956.
Suhaj

Suhaj (arab. محافظة سوهاج‎) on yksi Egyptin 26 kuvernoraatista. Se sijaitsee etelässä Ylä-Egyptistä Niilin laaksossa. Sen pääkaupunki on Sohag. Kuvernoraatissa asui 3 747 289 ihmistä vuonna 2006 ja sen pinta-ala on 11 218 km².
Hopeapäät

Lajit ja anatomia

Hopeapäihin kuuluu neljä lajia kolmessa suvussa. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja kasvavat korkeintaan 37 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan hopeapäät ovat litteitä ja pyöreän- tai ovaalinmuotoisia. Silmä on hyvin suurikokoinen ja myös suu on suuri ja hampaat pienikokoiset. Kaloilla ei ole kylkiviivaa ja rintaevissä on piikki. Selkäeviä on yksi ja se on melko pitkä. Väriltään heimon lajit ovat hopeanhohtoisia.

Levinneisyys ja elintavat

Hopeapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät 200–2 100 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajien ravintoa ovat pienet äyriäiset.
Davao del Sur

Davao del Sur on Filippiinien Davaon alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Digos. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Davao City, etelässä Davao Occidental ja lännessä Cotabato, Sultan Kudarat, South Cotabato ja Sarangani. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 868 690.
Molnija (satelliitti)

Historiaa

Molnija-satelliittijärjestelmän kehitystyö aloitettiin vuonna 1960. Ensimmäinen tavoite oli muodostaa satelliittijärjestelmä (Molnija-Orbita) Neuvostoliiton asevoimien viestintätarpeisiin. Satelliitit päätettiin sijoittaa hyvin elliptisille kiertoradoille, joiden apogeum on eteläisellä pallonpuoliskolla. Näiltä radoilta ne palvelisivat Neuvostoliittoa paremmin kuin perinteiset geostationaariset satelliitit, joiden radiosignaali pohjoisille leveysasteille on heikko. Kolmen tällaisen tietoliikennesatelliitin satelliitin, joista kukin on noin 11 tuntia 12 tunnin kiertoajasta Neuvostoliiton päällä, avulla saatiin jatkuvasti katettua koko Neuvostoliitto.
Ensimmäiset satelliitit valmistuivat vuonna 1963. Ensimmäiset laukaisut tammikuussa ja kesäkuussa vuonna 1964 epäonnistuivat. Ensimmäinen satelliitti saatiin lopulta radalleen lokakuussa 1965.
Toisen sukupolven Molnija-satelliittien laukaisut aloitettiin vuonna 1969. Tämän jälkeen Molnija-satelliitteja on laukaistu Maata kiertäville radoille hieman yli sata. Niiden käyttötarkoitus laajeni 1970-luvulla: Molnija-satelliitteja käytettiin myös televisio- ja tietoliikennepalveluiden välittämiseen.

Molnija 1

Ensimmäisen sukupolven Molnija-satelliitteja on laukaistu 1960-luvun alkupuolelta lähtien aina vuoteen 1975 saakka. Ensimmäinen onnistunut laukaisu tehtiin 22. elokuuta 1964, jolloin Maata kiertävälle radalle pääsi Kosmos 41 -satelliitti. Tämän satelliitin tietoliikenneantennien avautuminen ei onnistunut täydellisesti ja niinpä se jäikin vain osittaiseen testikäyttöön. Sarjan ensimmäinen toimiva satelliitti oli Molnija 1-1, joka laukaistiin avaruuteen 23. huhtikuuta 1965.

Molnija 2

Uuden sukupolven Molnija-satelliittien kehitystyö käynnistyi 1960-luvun lopulla. Niistä ensimmäinen eli Molnija 2-1 pääsi radalleen 24. marraskuuta 1971. Uusi satelliitti oli varustettu tehokkaammalla tietoliikenne- ja energiajärjestelmällä edeltäjiinsä nähden. Molnija 2 -sarjan satelliitteja laukaistiin avaruuteen aina vuoteen 1977 saakka.

Molnija 3

Jälleen kehittyneemmän satelliittisukupolven kehitystyö aloitettiin vuonna 1972. Sarjan ensimmäinen satelliitti Molnija 3-1 laukaistiin avaruuteen 21. marraskuuta 1974. Laukaisuja jatkettiin aina vuoteen 2003 saakka.

Rakenne

Tyypillinen Molnija-satelliitti on halkaisijaltaan 1,6 m ja 3,4 m pituinen sylinterimäinen rakenne, jonka sivuilla on kuusi aurinkopaneelia tietoliikennelaitteistojen energiantuotantoa varten. Satelliitin massa on keskimäärin 1600 kg. Molnija 3 -sarjan satelliiteilla sylinterimäisen rungon halkaisija on 1,4 m ja pituus 4,4 m.
Purppurakottarainen

Levinneisyys

Purppurakottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen tai runsaslukuinen koko levinneisyysalueellaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kalliojärvi (Tampere, Pohtola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Pulesjärven valuma-alueeseen (35.318) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.