google/wiki40b huggingface dataset:
Katharina von Schlegel

Katharina Amalia Dorothea von Schlegel (22. lokakuuta 1697 – noin 1768) oli saksalainen virsirunoilija. Hänen tiedetään sepittäneen ainakin 20 virttä. Niistä tunnetuin on ”Stille, meine Wille”, jonka melodiana käytetään nykyisin Jean Sibeliuksen säveltämää ”Finlandia-hymniä”.
Katharina von Schlegelin elämänvaiheista tiedetään vain vähän. Von Schlegelin syntyi ja asui Saksan Köthenissä, jossa hän toimi luterilaisen kirkon naisjärjestössä. Ilmeisesti hän vaikutti lisäksi Anhalt-Köthenin ruhtinaskunnan hovissa, jossa samaan aikaan Johann Sebastian Bach toimi konserttimestarina. Von Schlegel saattoi olla aatelista syntyperää tai ainakin varakkaan perheen lapsi.
Vuonna 1752 ilmestyneessä virsikokoelmassa oli mukana von Schlegelin virsiä. Sävyltään ne olivat pietistisiä. Tunnetummaksi von Schlegel tuli vasta lähes sata vuotta kuolemansa jälkeen, kun Jane Borthwick käänsi vuonna 1855 hänen virtensä ”Stille, meine Wille” englanniksi nimellä ”Be still, my soul”.
Unicef (yhtye)

Unicef oli suomalainen hardcore punk -yhtye, joka julkaisi vain yhden, kolme kappaletta käsittävän singlen. Yhtyeen laulajina olivat, nyt jo edesmenneet Tino ja Jonza, mutta muut jäsenet vaihtuivat tiuhaan. Singlellä kitaraa ja bassoa soittaa Rane Raitsikka, joka on soittanut myöhemmin muun muassa Smackissa , Ballsissa, ja Lamassa. Johanna-levy-yhtiön kustantamalla singlellä rumpuja soittaa Lama-yhtyeen Jusa Ranta. Alkuperäisestä, vain muutaman sadan levyn painoksesta tuli ajan myötä keräilyharvinaisuus. Combat Rock Industry tekikin kulttuuriteon julkaisemalla singlen uudestaan kesällä 2009. Sekin 500:n kappaleen painos myytiin melko nopeasti loppuun. Svart Records julkaisi vuonna 2012 levyn jälleen uudestaan 7":n vinyylilevynä.
Unicef tuli tunnetuksi muun muassa siitä, että sen keikkapalkkio oli rahan sijasta kaksitoista ja puoli pulloa Sorbusta. Kerrotaan myös, että kun Unicef oli Popedan kanssa keikalla Lepakossa, laulaja Tino työnsi yhden hakaneulan penikseensä ja yhdisti sen ketjulla toiseen hakanaulaan, jonka työnsi poskestaan läpi. Rane Raitsikan mukaan Tino löi Oslossa kirveellä Jonzan etusormen irti ja söi sitä.

Diskografia

"Käkimassaa"/"Orkku"/"251" (1983) Johanna
Demon Dayz

Vastaanotto

EP sai ristiriitaisen vastaanoton. Lammaszinen Markus Veijalainen hehkutti albumia genrellisesti monipuoliseksi ja että albumi on lyhykäisyydessään ehjä paketti, johon ei ehdi kyllästymään. Desibelin Jarmo Panula antoi EP:lle kaksi tähteä viidestä, sanoen albumin olevan heikko mukavista riffeistä ja kelvollisesta laulajasta huolimatta.
Pitäjänmäen sankarihautausmaa

Pitäjänmäen sankarihautausmaa sijaitsee Espoon Mäkkylässä Helsingin rajan välittömässä läheisyydessä, osoitteessa Sotarovastintie 7. Sankarihautausmaaksi alue tuli vuonna 1940. Hautausmaalla lepää 20 pitäjänmäkeläistä sankarivainajaa, jotka ovat kaatuneet vuosina 1940–1944. 
Hautausmaan sankarimuistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Viljo Savikurki. Muistomerkki on tehty hiotusta Vehmaan punaisesta graniitista ja on kooltaan 115 x 230 cm. Muistomerkissä on teksti Pro Patria 1939–1945 ja se paljastettiin vuonna 1968.
Urdu

Kielitieteellinen asema

Urdu ja hindi ovat hindustanin kielen kaksi eri standardia. Useimmat urdua äidinkielenään puhuvat ymmärtävät hindin arkikieltä vaivatta ja päinvastoin. Kirjakielen ymmärtämisessä kummallakin ryhmällä on vaikeuksia, sillä hindiä kirjoitetaan devanāgarī-aakkosin, kun taas urdun aakkosto on kehitetty arabialaisesta kirjaimistosta. Lisäksi sivistyssanat hindiin lainataan sanskritista, kun taas urduun lähinnä persiasta ja arabiasta. Kieliopiltaan hindi ja urdu ovat käytännössä täysin yhtenevät.

Kirjallisuus

Urdu ei ole kovin vanha sivistyskieli, koska urdunkielisillä alueilla on perinteisesti käytetty persiaa (farsia) kirjallisuuden kielenä. Nykyään urdulla on kuitenkin elävä proosakirjallisuuden perinne. Tärkein kirjallisuudenlaji on novelli tai lyhyt kertomus, ns. afsaana, jonka merkittävimpiä edustajia ovat olleet Saadat Hasan Manto ja Ahmed Nadeem Qasmi. 
Urdunkielinen runous on yleensä mitallista ja pyrkii kielellisten kauneusarvojen korostamiseen. Urdunkielisen runouden esikuvana on toiminut mogulihovien persialaisperäinen hienostuneisuus, ja arvostetut persialaiset runomitat, kuten ghazal, on omaksuttu urdunkielisen runouden malleiksi. Myös länsimaisia runomittoja, kuten sonettia, on kokeiltu.

Kielioppi

Vaikka urdu kuuluu indo-eurooppalaisiin kieliin, sen kielioppi saattaa olla erittäin vaikeaa ja erilaista monin tavoin. Urdu on subjekti-objekti-verbi kieli, mikä tarkoittaa, että verbit ovat yleensä lauseen lopussa eikä ennen objektia. 
Urdulle on tyypillistä postposition käyttö substantiivin jälkeen kuten suomessakin. Urdulla on ainutlaatuinen välimerkkisysteemi. Pisteitä käytetään joskus lopettamaan lause, vaikka perinteinen lauseen lopetusmerkki, vaakasuora viiva "-", on käytössä useimmin. Urdussa käytetään joskus länsimaisia versioita pilkuista, pisteistä, huutomerkeistä ja kysymysmerkeistä.

Aakkoset

Urdun aakkoset on johdettu persialaisista aakkosista, ja ne perustuvat arabialaisiin perusmerkkeihin. Merkkien nimet tunnetaan eri nimillä, kuten: 'bay' ja 'tay' ovat arabiassa samat kirjaimet, mutta nimeltään: 'baa' ja 'taa':
ا - alif
ب - bay 
پ - pay 
ت - tay (pehmeä t)
ٹ - tay (kova t) 
ث - thay - puhekielessä lausutaan 'say'
ج - jeem 
چ - chay 
ح - hay -
خ - khay 
د - daal (pehmeä d)
ڈ - daal (kova d) 
ذ - dhaal - puhekielessä lausutaan 'zaal'
ر - ray 
ڑ - aRay  
ز - zay 
ژ - zhay - melkein kuten yay - harvoin käytetty merkki
س - seen 
ش - sheen
ص - suaad (raskas s)
ض - duaad (erittäin pehmeä d) - puhekielessä lausutaan'zuaad' 
ط - toay - (vahva pyöreä t) (A)
ظ - zoay - (vahva pyöreä z) (A)
ع - ain 
غ - ghain 
ف - fay 
ق - qaaf
ک - kaaf
گ - gaaf 
ل - laam 
م - meem 
ن - noon (nasaaliäänne noon ghunna: ں )
و - wow 
ہ - hay - ھ 
ء - hamza
ی - chhoty yay 
؁ے - bary yay
Seymourin lentoasema

Terminaali

Seymourin lentoaseman uusi terminaalirakennus avattiin joulukuussa 2012. Terminaalin pinta-ala on 6 000 neliömetriä.
Terminaalin rakentamisessa pyrittiin minimoimaan sen vaikutukset ekosysteemiin U.S. Green Building Councilin säännösten mukaisesti. Rakentamisessa käytettiin Amazonin alueen öljynporauksesta kierrätettyjä teräsputkia. Lisäksi 75 prosenttia kaikesta materiaalista, jota vanhasta terminaalista saatiin, käytettiin uuden rakentamiseen.
Terminaali käyttää aurinko- ja tuulivoimaa, ja lähes kaikki rakennuksen tarvitsema energia on uusiutuvista lähteistä. Rakennuksessa ei ole ilmastointia, mutta niin sanotun ilmastotietoisen arkkitehtuurin avulla sinne on pyritty saamaan sopivat olosuhteet vuoden ympäri.

Kiitotiet

Lentoaseman ainoa kiitotie on asfalttipäällysteinen. Se on 2 401 metriä pitkä ja 35 metriä leveä.

Historia

Japanin hyökättyä Pearl Harboriin Ecuador antoi Yhdysvalloille luvan käyttää Baltraa sotilastukikohtanaan. Baltra valittiin armeijan ilmavoimien tukikohdaksi sen tasaisten pinnanmuotojen takia. Lentotukikohdan rakennustyöt alkoivat helmikuussa 1942, ja kenttä oli valmis kahdessa kuukaudessa.
Tukikohta laajeni sodan aikana, ja siellä oli yli 200 rakennusta ja tuhannelle sotilaalle tarkoitettu kasarmi. Suurin osa joukoista vetäytyi syyskuussa 1945. Sotilastoiminta lopetettiin huhtikuussa 1946, ja viestintäyksikkö lähti saarelta helmikuussa 1948. Tukikohta luovutettiin samana vuonna Ecuadorille.
Tukikohdasta muutettiin siviililentoasema vuonna 1963. Se jatkoi kuitenkin myös edelleen Ecuadorin asevoimien tukikohtana.
Seymourin lentoaseman uuden terminaalin rakennustöistä sekä lentoaseman ylläpitäjästä ja toiminnasta järjestettiin tarjouskilpailu. Sen voitti ECOGAL, joka sai 15 vuoden sopimuksen huhtikuussa 2011. Uudistettu lentoasema avattiin joulukuussa 2012. Se sai heinäkuussa 2015 Leadership in Energy and Environmental Designin kultasertifikaatin.
Keuruun jäähalli

Keuruun jäähalli on Keuruulla sijaitseva jäähalli, joka on jääkiekkoseura KeuPa HT:n kotihalli. 8. syyskuuta 2014 Keuruun kaupunginvaltuusto myönsi 100 000 euroa jäähallin muuttamiseen Mestis-kuntoon.
Pälvi Hanni

Pälvi Hanni (s. 1972 Oulu) on taidegraafikko, joka asuu Tampereella. Vuoreksen alueella on Hannin julkinen teos Suoja.
Michael Cammalleri

Ura

Mike Cammalleri siirtyi 17-vuotiaana Kanadan juniorisarjoista Yhdysvaltojen yliopistosarjaan NCAA:han. Toisella kaudellaan NCAA:ssa hän keräsi 61 tehopistettä 42 ottelussa. Kesällä 2001 Los Angeles Kings varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden toisella kierroksella. Seuraavana kautena Cammalleri pelasi loukkaantumisten vuoksi alle puolet kaudesta mutta teki kuitenkin 43 pistettä.
Cammallerin yliopistoura jäi kolmen kauden mittaiseksi, kun Los Angeles Kings teki hänen kanssaan tulokassopimuksen kesällä 2002. Hän pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan 28 ottelua. Kingsin farmijoukkueessa Manchester Monarchsissa Cammalleri pelasi tuolla kaudella 13 ottelua. Toisella ammattilaiskaudellaan Cammalleri pelasi puolet kaudesta AHL:ssä ja puolet NHL:ssä. Farmijoukkueessa hän teki keskimäärin lähes pisteen ottelua kohden. Lopullisen läpimurron AHL:ssä hän teki NHL:n työsulkukaudella 2004–2005, jolloin hän teki 109 pistettä 79 ottelussa.
NHL:ssä Cammalleri teki kaudella 2005–2006 55 pistettä 80 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän rikkoi 30 maalin rajan ensimmäistä kertaa urallaan ja kokosi yhteensä 80 pistettä. Kaudella 2007–2008 Cammalleri pelasi loukkaantumisten takia vain 63 ottelua mutta teki niissäkin 46 tehopistettä.
Kaudeksi 2008–2009 Cammalleri siirtyi Los Angelesista Calgary Flamesiin varausvuoroja vastaan. Calgaryssä hän pelasi uransa parhaan kauden ja teki 82 pistettä. Hän oli Calgaryn toiseksi paras pistemies, viimeisteli kauden aikana 19 ylivoimamaalia ja oli koko NHL:n ylivoimamaalitilaston toiseksi paras. Yhden Calgary-kauden jälkeen kesällä 2009 hän allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.  Montrealissa hän teki kahden ja puolen kauden aikana yhteensä 119 pistettä 170 ottelussa. Montreal myi hänet takaisin Calgary Flamesiin tammikuussa 2012, poikkeuksellisesti kesken ottelun.
Frans Fredrik Sedmigradsky

Frans Fredrik Sedmigradsky (1783 Tukholma, Ruotsi – 1855) oli lahjoittaja ja piirustuksenopettaja. Hän toimi opettajana Pietarissa 1817-1841. Myöhemmin hän asui Helsingissä ja lahjoitti kaiken omaisuutensa ja talonsa pientenlastenkoulun perustamiseen ja ylläpitoon.
Hasso Krull

Hasso Krull (s. 31. tammikuuta 1964 Tallinna) on virolainen runoilija. Hän on merkittävimpiä virolaisia nykyrunoilijoita.
Krull kirjoitti aloittaessaan vuonna 1986 salanimellä Max Harnoon. Hän on kääntänyt runoja ja opettanut Tallinnan yliopistossa.
Krull on saanut useita palkintoja, muun muassa viisi kertaa Eesti Kultuurkapital -rahaston palkinnon.
Kesäloma Miamissa

Trivia

Betty Grablen tanssipartneri "Kindergarten Conga" -musiikkinumerossa oli koreografi Hermes Pan, joka myös kehitti muut tanssinumerot tähän elokuvaan.
Virginia Gilmore, Gene Tierney ja Arline Judge olivat alkuperäisiä Kesäloma Miamissa näyttelijäkaartin harkintanäyttelijöitä. Myös John Paynea ja Dana Andrewsia harkittiin miespääosiin.
Harald Quandt

Harald Quandt (1. marraskuuta 1921 – 22. syyskuuta 1967) oli saksalainen teollisuusvaikuttajan Günther Quandtin ja Magda Goebbelsin lapsi. Vanhempien avioeron ja äidin uuden avioliiton myötä Harald Quandtista tuli myös Joseph Goebbelsin poikapuoli.
Hänen isänsä oli menestyvä yritysjohtaja ja vanhempien avioeron jälkeen Harald jäi isänsä hoitoon kunnes muutti äitinsä luo Goebbelsin perheeseen valmistumiseensa vuonna 1940. Hän kannatti intialaisen nationalistin Subhash Chandra Bosen aatteita ja mottoa, Tum mujhe khoon do, main tumhein aazaadi doonga tai ”Give me blood and I will give you freedom”. Hän palveli luutnanttina Luftwaffen joukoissa kunnes haavoittui ja jäi liittoutuneiden vangiksi Italiassa vuonna 1944. Hänet vapautettiin vuonna 1947. 
Harald oli ainoa Goebbelsin perheen jäsen, joka selvisi sodasta elävänä. Hänen äitinsä ja isäpuolensa tekivät itsemurhan myrkytettyään lapsensa. Palattuaan Saksaan sodan jälkeen Harald alkoi yhdessä velipuolensa Herbertin kanssa uudelleenrakentamaan perheensä yrityksiä ja vuosina 1949–1953 hän opiskeli insinööriksi. Günther Quandtin kuoltua vuonna 1954 hän sai velipuolensa kanssa perinnöksi isänsä yritykset jolloin hänestä tuli Länsi-Saksan vauraimpia ihmisiä. Hänen organisaatioonsa kuului yli 200 muun muassa auto-, tekstiili-, lääke- ja rakennusalan yritystä.  
Hän sai viisi tytärtä vaimonsa kanssa. Harald selviytyi lento-onnettomuudesta Zurichin lentokentällä mutta kuoli myöhemmin toisessa lento-onnettomuudessa lähellä Torinoa.  Myöhemmin vuonna 2007 esitetyssä dokumentissa The Silence of the Quandts paljastetaan Quandtin perheen yritysten rooli toisen maailmansodan aikaisessa Saksassa.
Optinen kaksoistähti

Optinen kaksoistähti tarkoittaa tähtiparia, joka taivaalta tai kaukoputkesta katsottaessa näyttää muodostavan kaksoistähden ja joilla näyttää olevan jotakuinkin samanlainen kirkkaus (ts. molemmat tähdet näyttävät olevan hyvin lähellä toisiaan ja vaikuttavat olevan suunnilleen yhtä kirkkaita) mutta jotka todellisuudessa sijaitsevatkin hyvin kaukana toisistaan. Ne ovat Maasta katsottuna sattumoisin samassa suunnassa mutta aivan eri etäisyyksillä, ainakin usean valovuoden, mutta parhaimmillaan jopa tuhansien valovuosien päässä toisistaan. Tunnettu optinen kaksoistähti sijaitsee Otavan varressa, jossa Mizar ja Alcor näyttävät muodostavan parin.
Jos tähtien suuntaero on suurempi kuin 0,1 kaarisekuntia, ne voidaan erottaa kaukoputkella, ja silloin niitä sanotaan visuaaliseksi kaksoistähdeksi. Optisia kaksoistähtiä löytyi hyvin paljon kaukoputken keksimisen jälkeen. Herschel mittasi vuonna 1780 yli 700 tähden muodostaman parin asemien muutoksia ja havaitsi, että noin 50 pareista muutti keskinäistä asemaansa kahden vuosikymmenen tarkkailun kuluessa.
Faint

Listasijoitukset

Kappale sijoittui top 20:een Hot 100 Recurrent Airplay -listalla, ja seuraavalla viikolla se debytoi Billboard Hot 100 -listalla, jossa se oli parhaimmillaan 48:s. "Faint" julkaistiin Australiassa, Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa 22. heinäkuuta 2003. Rock Modern Tracks -listalla kappale otti ykkössijan ja Mainstream Rock Tracks -listalla kakkossijan. Britannian singlelistalla kappale oli parhaimmillaan 15:s, Australiassa 25:s, Irlannissa 26:s ja Itävallassa 27:s.
Tornion satama

Tornion satama (ruots. Torneå hamn, engl. Port of Tornio, LOCODE: FI ROY) on Tornion kaupungin eteläosissa, Röyttän saarella sijaitseva satama. Se tunnetaan myös Röyttän satamana. Sataman suurimpia käyttäjiä ovat läheiset Outokumpu Oyj:n Tornion tehtaat. Satamaan johtaa 9,0 metrin syväväylä. Väylä on tarkoitettu enintään 165 metrin pituisille aluksille.
Tornion sataman siirtämisestä Röyttän saarelle päätettiin kaupungin vuoden 1762 palon jälkeen. Röyttän satama valmistui vuonna 1766.  Satama-alueen lähistöllä Röyttässä sijaitsee Rajakiiri Oy:n kahdeksan maatuulivoimalan tuulipuisto ja läheiselle merialueelle on suunniteltu suurempaa merituulipuistoa.
Suzie Q

Suzie Q on laulaja-kitaristi Dale Hawkinsin ja kitaristi James Burtonin tekemä kappale. Myös Jewel/Paula Recordsin omistaja Stan Lewis ja Eleanor Broadwater ovat olleet osallisia kappaleen kirjoittamisessa.

Cover-versioita

The Rolling Stonesin versio on albumeilla 12 X 5 (Julkaistu vuonna 1964 Yhdysvalloissa) ja The Rolling Stones No. 2 (Julkaistu vuonna 1965 Isossa-Britanniassa). Kappaleen kesto on 1:51.
Creedence Clearwater Revivalin versio on vuonna 1968 julkaistulla debyyttialbumilla Creedence Clearwater Revival. Kappaleen kesto on 8:36.
Näky

Näky käsitetään uskonnoissa yliluonnollisena ilmestyksenä, joka uskonnon seuraajien mielestä on saatu ilmoituksena jumaluudelta, joko suoraan tai epäsuorasti profeetan kautta. Näky saattaa sisältää jumalallista tai tulevaisuutta koskevaa tietoa.
Kirjoitetussa muodossa olevaa näkyä kutsutaan kristinuskossa apokalypsiksi.
Monissa kulttuureissa hallusinogeenisillä aineilla on perinteisesti voitu avustaa näkyjen syntymistä.

Näyt uskonnoissa

Näyillä on ollut kristinuskossa keskeinen asema. Uuden testamentin mukaan monet kokivat nähneensä Jeesuksen ylösnousseena kuolemansa jälkeen. Paavalin kääntymys perustui tällaiseen kokemukseen, ja myös Konstantinus Suuren kerrotaan saaneen näyn ennen Mulviuksen sillan taistelua.
Keskiajalla ja hieman myöhemminkin uskonnollisia näkyjä pidettiin tavanomaisina. Tunnettujen näkijöiden joukossa olivat Hildegard Bingeniläinen, Pyhä Birgitta, Jeanne d'Arc, Tuomas Akvinolainen, Martti Luther ja Emanuel Swedenborg.
Katolisessa perinteessä alkuperältään yliluonnollisiksi tulkitut näyt ovat olleet yleisiä vielä aivan nykyaikana. Usein näyt ovat olleet Neitsyt Marian ilmestyksiä. Tällaisia on katolisen kirkon mukaan tapahtunut muun muassa Lourdesissa Bernadette Soubirousille vuonna 1858 ja Fatimassa vuonna 1917. Vielä tuoreempia tapauksia on raportoitu esimerkiksi vuodesta 1981 alkaen Međugorjessa, jossa tapahtuneet ilmestykset ovat katolisissa piireissä paljon puhuttuja, joskaan eivät virallisesti vahvistettuja.
Joskus näyt ovat johtaneet uusien uskontojen syntyyn. Muhammadin saamat näyt johtivat islamin muotoutumiseen. Esimerkkejä on tuoreempiakin: Ellen G. Whiten näyt olivat keskeisellä sijalla adventistisen liikkeen synnyssä, ja mormonismi juontaa juurensa Joseph Smithin saamaan "ensimmäiseen näkyyn".

Selityksiä

Näyille on esitetty myös maallisia selityksiä. Ohimolohkoepilepsian tiedetään joskus liittyvän uskonnollisiin kokemuksiin, kuten näkyihin. Paranormaaleina pidetyt kokemukset ovat erään teorian mukaan yleisiä ihmisillä, joilla on fantasiaan taipuvainen persoonallisuus. Hallusinaatioita eli harha-aistimuksia voivat aiheuttaa esimerkiksi huumeet ja psykoosit.
Mansikkakirjosiipi

Koko ja ulkonäkö

Mansikkakirjosiipi on sukunsa pienin laji. Sen siipien kärkiväli on 20–24 mm, mutta muutoin sen erottaminen muista Pyrgus-suvun lajista on vaikeaa. Siipien yläpinnoilla on tumman mustanruskealla pohjalla hyvin selkeärajaisia, puhtaanvalkoisia, melko suorakulmaisen muotoisia täpliä. Täplien määrä vaihtelee yksilöittäin, mutta etusiiven ulkoreunassa on täplärivi ja takasiiven yläpinnalla on aina täpliä. Siipien alapinnat ovat vaaleanruskeat, usein vihreän tai keltaisen kehnäiset, valkotäpläiset ja siipisuonet vain hieman pohjaväriä vaaleammat. Takasiiven alapinnan keskiosassa siiven poikki kulkeva valkoinen vyö on keskeltä katkennut. Siipiripset ovat valkoiset, suonten kohdilla tummat.
Satunnaisesti esiintyy värimuoto f. taras, jolla valkoiset täplät ovat yhtyneet siiven pituussuuntaisiksi juoviksi.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Englannista Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin ja se onkin sukunsa laajimmin levinneistä lajeja. Mansikkakirjosiipiä tavataan Suomessa suunnilleen Oulu–Ilomantsi-linjan eteläpuolella, mutta aikaisemmin levinneisyys on ulottunut pohjoisemmaksi. Mansikkakirjosiipi lentää melko varhain touko-kesäkuussa, aikaisemmin kuin läheiset sukulaisensa, mikä on tärkeä lajinmääritystuntomerkki. Etelämpänä Euroopassa sillä on toinen sukupolvi heinäkuussa, mutta Pohjois-Euroopassa sellaista ei kehity ainakaan yleensä. Suomessa muutamien heinäkuun loppupuolen havaintojen on tulkittu olevan toista sukupolvea.

Elinympäristö ja elintavat

Mansikkakirjosiipi suosii paahdeympäristöjä. Sen elinympäristöjä ovat aurinkoiset ja matalakasvustoiset paikat niin metsänreunoilla tai niityillä kuin soilla tai puuttomilla saarillakin. Perhosia tavataan usein yksitellen tai pienelle alueelle kokoontuneina ryhminä. Mansikkakirjosiipi on nopea lentäjä ja sitä on vaikea havaita muutoin kuin sen laskeuduttua kukille ruokailemaan tai lehdelle lepäämään, jolloin se pitää siivet ruumiin sivuille levitettyinä. Häirittynä kirjosiipi lähtee herkästi lentoon ja lentävän yksilön seuraaminen on vaikeaa. Perhoset lentävät aina lähellä maanpintaa ja myös pariutuminen tapahtuu siellä.
Naaras munii yksitellen ravintokasvien lehtien yläpinnoille ja toukat kuoriutuvat reilun viikon kuluttua. Toukat tekevät aluksi erittämästään silkistä suojakotelon ja myöhemmin sitovat koko lehden suojakseen. Toukan kasvu on hidasta ja kestää noin kaksi kuukautta. Laji talvehtii kotelona, joten aikuiset yksilöt pääsevät lentoon jo loppukeväällä.
Malvoihin viittaavasta tieteellisestä lajinimestä huolimatta malvat eivät kuulu mansikkakirjosiiven ravintokasveihin.

Ravintokasvi

Toukka syö ruusukasvien, etenkin ahomansikan (Fragaria vesca) ja rätvänän (Potentilla erecta), mutta myös vadelman (Rubus idaeus), ketohanhikin (Potentilla anserina), kurjenjalan (Potentilla palustris), mesiangervon (Filipendula ulmaria) ja poimulehtien (Alchemilla) lehtiä.
Juvan kartano

Juvan kartano on Varsinais-Suomessa Tarvasjoella sijaitseva kartano. Se on Gustaf Mauritz Armfeltin syntymäkoti, joka toimii nykyään museona.

Historia

Asiakirjoissa Juvan kartano mainitaan ensimmäisen kerran 1464. Vuonna 1556 kartano siirtyi maanvaihtokaupalla kuningas Kustaa Vaasan haltuun, joka teki siitä kuninkaankartanon. Kuningas itse vieraili paikalla kesällä 1558. Kymmenen vuotta myöhemmin hallitsijaksi noussut Juhana III antoi kartanon Fleming-sukuun kuuluneelle Hans Eriksonille, joka oli muutamaa vuotta aikaisemmin rakennuttanut Brinkhallin kartanon ja omisti myös Turussa sijaitsevan Brinkkalan talon.
Eriksonin lapsille periytynyt kartano myytiin vuonna 1639 kenraalikuvernööri Pietari Brahelle, jonka hallussa se oli hänen kuolemaansa vuoteen 1680 saakka. Ison reduktion yhteydessä 1683 Juvan kartano otettiin valtion haltuun, joka teki siitä kahta vuotta myöhemmin Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentin Maskun komppanian ratsumestarin virkatalon eli puustellin. Kartanosta muodostui tärkeä sotilasvirkatalo, jossa asui yleensä Kuninkaallisen Henkirakuunarykmentin Maskun komppanian päällikkö. Sen haltijoina olivat ratsumestarit Henrik Johan Schauman 1685–1703, Fredrik Armfelt 1703–1719 ja Mårten Thessleff 1719–1720, jonka jälkeen kartano muutettiin saman komppanian kapteenin virkataloksi.
Ruotsin vallan loppuun mennessä Juvan kartanolla oli 12 eri haltijaa, muun muassa majuri Magnus Wilhelm Armfelt vuodesta 1754 lähtien. Nykyinen päärakennus on Armfeltin rakennuttama vuonna 1756. Hänen jälkeensä taloon muutti kolmen vuoden ajaksi kapteeni Reinhold Johan Rehbinder vuonna 1782. Ruotsin vallan loputtua Juvan kartano oli vuokrattuna eri henkilöille vuoteen 1934 saakka, jolloin se myytiin yksityisomistukseen.
HMS Valentine (L69)

Palvelus

HMS Valentine liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston 13. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksi. Se palveli ensimmäisen maailmansodan lopun kotivesillä. Aluksen torpedoputket vaihdettiin 1920 kahteen kolmiputkiseen. Alus siirrettiin sodan päätyttyä Rosythin reserviin ja se oli huollettavana 1927. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin sodan alla kahdella kaksiputkisella nelituumaisella ja kahdella nelipiippuisella konekiväärillä. Alukselle asennettiin myös tulenjohtojärjestelmä ilma-ammunnan tueksi.
HMS Valentine siirrettiin syyskuussa 1939 Devonportin telakalle muutettavaksi ilmatorjuntasaattajaksi (WAIR). Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1940, jolloin se määrättiin Noren osastoon saattueita suojaamaan.
Alus siirrettiin toukokuussa Doverin osastoon, jonka mukana se suojasi Hollannin rannikon evakuointeja. Saksan ilmavoimien syöksypommittajat osuivat 15. toukokuuta alukseen aiheuttaen suurta tuhoa. Se jouduttiin ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi (51°20′N, 03°49′E ), jonka jälkeen miehistö hylkäsi aluksensa.
Alus otettiin 20. toukokuuta hinaukseen ja se siirrettiin Merseyhin. Alus makasi Liverpoolissa odottaen tutkimusta sekä telakalle siirtoa. Elokuussa todettiin aluksen olevan korjauskelvoton, jolloin korjaukset keskeytettiin. Alus sijoitettiin poistolistalle toisen maailmansodan päätyttyä. Se myytiin 1953 BISCOlle romutettavaksi.