google/wiki40b huggingface dataset:
Joonas Suotamo

Urheilu-ura

Suotamon kasvattajaseurana toimi Espoo Basket Team, josta hän siirtyi Espoon Honkaan. Hän debytoi edustusjoukkueessa kaudella 2004–2005, ja siirtyi tämän jälkeen kolmeksi kaudeksi Pennsylvanian osavaltionyliopistoon (Penn State). Yhdysvalloissa Suotamo ei onnistunut saamaan peliaikaa joukkueessa ja pelasi parhaimmillaankin vain 5,8 minuuttia ottelua kohden.
Vuoden 2008 lopulla Suotamo sai opinnot päätökseen ja teki paluun Korisliigaan Lappeenrannan NMKY:hyn alkuvuodesta 2009. Hän pelasi seurassa puolitoista kautta. Kauden 2009–2010 jälkeen Suotamo ilmoitti lopettavansa pääsarjatasolla, mutta päätti syyskuussa 2010 jatkaa uraansa Espoon Hongassa. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Espoo Basket Teamiin, joka pelasi II-divisioonaa. Kaudeksi 2012–2013 joukkue nousi kuitenkin I-divisioonan B-divisioonaan.

Muu ura

Suotamo oli Peter Mayhew’n sijaisnäyttelijä Chewbaccan roolissa vuoden 2015 elokuvassa Star Wars: The Force Awakens. Tehtävän saamiseen vaikuttivat Suotamon suorittamat taidealan opinnot ja kontaktit koripalloyhteisössä. Hän näytteli hahmoa kokonaisuudessaan vuoden 2017 elokuvassa Star Wars: The Last Jedi, Mayhew’n toimiessa konsulttina. Hän näytteli Chewbaccan roolia myös vuonna 2018 ilmestyneessä elokuvassa Solo: A Star Wars Story.
Helsingissä asuvalla Suotamolla on oma yritys.
SMS Orjen

Palvelus

Alus luovutettiin 26. syyskuuta 1920 sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RN Pola. Vuonna 1931 alus nimettiin uudelleen RN Zensoniksi. Se poistettiin palveluksesta 1. toukokuuta 1937.
Syke ei sammu

Juoni

Elokuva kertoo Joe Gideonista, joka on koreografi, tanssija sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja. Hän käyttää huumeita ja käy naisissa. Saatuaan sydänkohtauksen hän käy sairaalassa läpi kuoleman viisi vaihetta – viha, kieltäminen, tinkiminen, masennus ja hyväksyminen – samalla kun hän kuvittelee musikaalinumeroita elämänsä eri vaiheilta.

Palkinnot

Elokuva oli menestys, ja se voitti muun muassa Cannesin elokuvajuhlien arvostetun Kultaisen palmun. Se oli ehdolla yhdeksässä Oscar-kategoriassa ja voitti neljä palkintoa. Elokuva palkittiin myös useilla Bafta-palkinnoilla ja Golden Globeilla.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa omituisen itseironiseksi omaelämäkerraksi ja Fellinin 8½:n uusversioksi. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever pitää elokuvaa Roy Scheiderin parhaana roolityönä ja antaa sille kolme ja puoli tähteä neljästä.
Subtrooppinen korkeapainevyöhyke

Subtrooppinen korkeapainevyöhyke on kääntöpiirien (Kravun ja Kauriin) tienoilla oleva ilmastovyöhyke, jolla on melko pysyviä korkeapaineen alueita. Koska korkeapaineella ei yleensä muodostu suuria pilviä, alueella sataa harvoin ja on laajoja aavikoita. Hyvä esimerkki subtrooppisesta korkeapainevyöhykkeestä on Sahara, jonne eivät yllä trooppiset savannisateet eivätkä pohjoisemmat välimerenilmaston alueen matalapaineet.
Inagi (1944)

Palvelus

Alus upotettiin 9. elokuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Hachinohenssa ja se poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.
Nikolai Putjata

Nikolai Vasiljevitš Putjata (ven. Никола́й Васи́льевич Путя́та, 3. elokuuta 1802 – 10. marraskuuta 1877 Moskova) oli venäläinen muistelmakirjailija ja historioitsija.
Nikolai Putjata syntyi aatelisperheeseen. Hän sai kotiopetuksen Moskovassa, kävi aliupseerikoulun ja työskenteli pääesikunnassa. Putjata osasi tärkeimpiä eurooppalaisia kieliä ja opetteli myöhemmin ruotsin kielen. Hän osallistui Moskovan kirjallisuuselämään ja julkaisi ensimmäisen lehtikirjoituksensa vuonna 1823.
Vuonna 1824 Putjata siirtyi Helsinkiin kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin adjutantiksi. Siellä hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat Aleksandr Muhanov, Alexander Armfelt ja Jevgeni Baratynski. Vuosina 1825 ja 1827 Putjata julkaisi venäläisissä lehdissä kirjeitä Suomesta, joissa hän kuvaa maata, sen kansaa ja ”synkkää luontoa”.
Putjata osallistui Venäjän–Turkin sotaan vuonna 1829 ja matkusteli sisäministeri Zakrevskin kanssa pitkin Venäjää koleran vastaisessa kampanjassa vuonna 1830. Putjata erosi armeijasta aliratsumestarina vuoden 1831 lopussa, jolloin hänet nimitettiin päällikön apulaiseksi Suomen passivirastoon Pietarissa. Vuosina 1839–1851 Putjata työskenteli osastopäällikkönä Suomen valtiosihteerinvirastossa ja vuonna 1845 hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon.
Jouduttuaan eroamaan virastaan Putjata muutti 1850-luvun puolivälissä Moskovaan, jossa hän osallistui Venäjän kirjallisuuden ystävien toimintaan. 1860-luvulla Putjata alkoi kirjoittaa muistelmia muun muassa Vladimir Odojevskista, Nikolai Muravjovista ja Arseni Zakrevskista. Hän julkaisi myös muutamia historiantutkimuksia ja joukon Jevgeni Baratynskilta saamiaan kirjeitä. Putjatan kuoleman jälkeen julkaistiin muistelmat dekabristikapinallisten teloituksesta ja Aleksandr Puškinista.
Putjata oli luonteeltaan vaatimaton ja vältti tuomasta itseään esille muistelmissaan. Kirjallisuudentutkija Pjotr Bartenev kutsui häntä muistokirjoituksessaan ”yhdeksi Venäjän sivistyneistön ja älymystön parhaista edustajista”. Putjata oli naimisissa kenraali Lev Engelgardtin tyttären Sofjan kanssa, joka peri Jevgeni Baratynskin kartanon Muranovon. Putjatan vanhin tytär Olga meni naimisiin Fjodor Tjuttševin pojan Ivanin kanssa.
Byzantion

Byzantion (m.kreik. Βυζάντιον, lat. Byzantium) oli antiikin aikainen kaupunkivaltio, jonka Megarasta saapuneet kreikkalaiset siirtolaiset perustivat Bosporinsalmen lounaisrannalle noin vuonna 660 eaa. He antoivat kaupungille nimen "Byzantion" johtajansa Byzasin mukaan. Myöhemmin Konstantinopolina ja nykyään Istanbulina tunnettu kaupunki on antanut nimensä Bysantin valtakunnalle.

Ennen Rooman aikaa

Kaupunki sijaitsi strategisesti tärkeällä paikalla, josta käsin voitiin hallita Mustanmeren ja Aigeianmeren välistä liikennettä. Kaupunki joutui persialaissotien jälkeen osaksi Ateenan hallitsemaa Deloksen meriliittoa. Peloponnesolaissodan aikana se riistäytyi Ateenan vallasta. Vuonna 410 eaa. ateenalaiset valtasivat kaupungin, mutta kaupunki säilytti itsenäisyytensä Ateenan hävittyä sodan Spartaa vastaan.
341 eaa. Makedonian kuningas Filippos II yritti vallata Byzantionin osana suurempaa hankettaan vallata Aigeianmeren pohjoisrannikon kreikkalaiskaupungit. Ateenalaiset pelkäsivät Filippoksen pysäyttävän heille elintärkeät viljakuljetukset Mustaltamereltä ja julistivat tämän takia sodan Filipposta vastaan. Filippoksen oli luovuttava aikeistaan.

Roomalaisvalloitus

Asetuttuaan Pescennius Nigerin puolelle voitokasta Septimus Severusta vastaan kaupunki joutui roomalaisten piirittämäksi. Severus kukisti Nigerin vuonna 194, mutta Byzantion sinnitteli piirittäjiä vastaan vielä vuoden. Cassius Dion mukaan Byzantionin piiritys kesti kolme vuotta. Severus jälleenrakensi Byzantionin, ja kaupunki sai pian takaisin aiemman loistonsa. Byzantionin sijainti houkutteli Konstantinus Suurta, joka vuonna 330 uudelleenperusti sen Uudeksi Roomaksi, tai Konstantinopoliksi. Kirkkohistorioitsija Filostorgioksen mukaan Konstantinus merkitsi itse maastoon tulevan kaupungin rajat ja sen suojaksi rakennetun Konstantinuksen muurin paikan.
Konstantinopoli oli Bysantin valtakunnan pääkaupunki vuoteen 1453, jolloin osmanit miehittivät sen. Nykyisin kaupungin paikalla sijaitsee Turkin suurin kaupunki Istanbul.
Mika Honkanen

Mika Juhani Honkanen (s. 24. joulukuuta 1964 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä.
Honkanen on ansioitunut teatterinäyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Seinäjoen kaupunginteatterin näytelmissä Rocky Horror ja Piukat Paikat. Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa. Aikaisemmin Honkanen on työskennellyt Rauman Kaupunginteatterissa 1984–1987, Savonlinnan Kaupunginteatterissa 1987–1991 ja Seinäjoen Kaupunginteatterissa 1991–1999. Lisäksi hänet tunnetaan pääosasta Visa Mäkisen elokuvassa Ruuvit löysällä. 
1980-luvun alussa Honkanen toimi rockabillyä soittaneen tamprelais-porilaisen The Black Bisons -yhtyeen laulusolistina.
Hänen isänsä oli näyttelijä Kalevi Honkanen.
Landsbygden

Landsbygden oli Vaasassa vuosina 1935–1936 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Vasa-Postenin ja Österbottens Dagbladin lakattua ruotsinkielinen Pohjanmaa jäi vaille varsinaista maaseutulehteä. Ruotsalaisen kansanpuolueen pohjanmaalaisen talonpoikaisryhmän viimeinen lehtiyritys oli kerran viikossa ilmestynyt Landsbygden. Sen päätoimittajana työskenteli Uno Berg ja vastaavana toimittajana Jakob Alfred Strandberg.
Hobyo

Hobyo (Obbia) on vanha satamakaupunki Keski-Somaliassa, se on Galmudugin osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Se oli aikoinaan Obbion sulttaanikunnan pääkaupunki. Suurin osa Hobyon noin 25000 asukkaasta kuuluu Hawiye klaaniin. Italian hallinnon aikainen paikan nimi on Obbia. Hobyo tarkoittaa paikkaa, jossa on vettä, ja siellä onkin keitaita, joista karavaanit ja merimiehet ovat täydentäneet vesivarastojaan.

Historia

Obbio on merkittävä satama Afrikan sarven historiassa. Paikan historiallinen merkitys on siinä, että se on toiminut välisatamana, josta islamilaiset pyhiinvaeltajat ovat siirtyneet kartavaaneista laivoihin matkallaan Mekkaan. Nykyään satamaa ovat käyttäneet mm. somalialaiset merirosvot.

Ajuraanin dynastia

Ajuraanin dynastia syntyi 1400-luvulla rikkaalla maanviljelysalueella Shebelejoen laaksossa. Muinainen Obbia oli Ajuraanin sulttaanikunnan kaupan keskus. Shebelejoen laaksosta kerätty sato tuotiin sinne myytäväksi. Ajuraanin hallitsijat keräsivät veronsa durrana. Ajuraanin dynastia kasvoi jopa suuremmaksi ja mahtavammaksi kuin rannikkokaupungit Mogadishu, Merka ja Baraawa yhteensä.
Obbian ja Banaadir-rannikon kauppa kukoisti jonkin aikaa. Se oli elintärkeää Ajuraanin sulttaanin toimeentulon kannalta. Tilanne kuitenkin muuttui, kun paikalliset šeikit kapinoivat menestyksekkäästi Ajuraanin sulttaania vastaan ja perustivat Hirabiin riippumattoman imaamikunnan. Lopulta Ajuraanin sulttaanikunta hajosi 1600-luvun lopussa Portugalin ja pohjoisten heimojen hyökkäyksiin sekä sisäisiin erimielisyyksiin. Kului lähes vuosisata ennen kuin alueelle nousi uusi vallanpitäjä. Somalian rannikkokaupungit joutuivat osmanien keisarikunnan hallintaan. Osmanit hallitsivat aluetta Sansibarista käsin.

Osmania-aakkosto

Osmania-aakkosto on yksi monista somalian aakkostoista. Sen kehitti Obbion sulttaanin veli Osman Yuusuf Keenadiid Majertaan heimosta 1920-luvun alussa. Sitä luetaan ja kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Kirjaimet perustuvat arabialaiseen kirjaimistoon. Vaikka osmania saavutti laajan kannatuksen Somaliassa ja sillä tuotettiin runsaasti kirjallisuutta, se ei yleistynyt, sillä arabi ja latina kilpailivat sen kanssa. Magan Isse Guleidin poika Hirsi Magan Isse jatkoi osmanianan kehittämistä. Hän ajautui Siad Barren hallintoa vastustaneeseen oppositioon ja joutui pakenemaan 1970-luvulla Somaliasta. Viime vuosina uudet sukupolvet ovat kiinnostuneet osmanian kirjoitusjärjestelmästä, kuten Hirsi Maganin tytär kirjailija Ayaan Hirsi Ali .
Tifo

Tifo on nimitys kannattajien järjestämälle koreografialle urheilukatsomoissa muilla kielillä kuin italiaksi. Useimmiten tifoja nähdään jalkapallo-otteluissa ja ne yhdistetään usein ultrakulttuuriin. Sana on alun perin lyhenne italian kielen sanasta tifosi (suom. kannattajat). Italian sana tifo tarkoittaa tarttuvaa kuumeista tautia ja sanaa käytetään kuvaamaan innostusta lähinnä urheilulajiin, mutta myös näyttelijöihin, laulajiin yms. Tifoso on tarttuvaan kuumetautiin sairastunut henkilö, josta johdettuna esimerkiksi HJKta kuumeisesti kannattava on HJK-tifoso.
Tifoja nähdään erityisesti tärkeissä otteluissa, kuten paikallisotteluissa tai verivihollisia vastaan pelatuissa otteluissa. Maaotteluissa tifot eivät ole yhtä yleisiä kuin seuraotteluissa. Kannattajat osoittavat tifoilla rakkauttaan seuraansa kohtaan, mutta joskus tifot ovat myös sponsoreiden tai seuran maksamia. Tifo on usein esillä vain muutaman minuutin, yleensä pelaajien esittelystä ottelun alkuun. Suurien tifojen toteutukseen kuluu useiden päivien tai viikkojen suunnittelu ja huomattavia summia rahaa.

Historia

Tifo-kulttuuri on lähtöisin Italiasta ja Itä-Euroopasta. Sillä on paljon yhteistä ultrakulttuurin kanssa ja ne syntyivätkin samoihin aikoihin 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Se on levinnyt ja saanut suuren suosion eurooppalaisessa jalkapallokulttuurissa. Tifoja voidaan nähdä nykyään suurimmassa osassa Eurooppaa, Portugalista Pohjoismaihin, Venäjälle ja myös Suomeen.

Jalkapallo

Viime vuosina tifo-kulttuuri on yleistynyt myös Suomessa. Lähes kaikki suomalaiset jalkapallojoukkueiden kannattajaryhmät ovat tehneet tifoja. Kannattajaryhmien kasvaessa myös tifoista on tullut suurempia ja näyttävämpiä. Suomen maajoukkueen kannattajilla oli tapana tehdä tifo lähes jokaisessa Suomen kotiottelussa ennen kuin Suomen Palloliitto kielsi ne kesällä 2011.

Jääkiekko

Suomen Jääkiekon SM-liigassa tifokulttuuri on yleistymässä. Lähes jokaisen liigajoukkueen kannatusyhdistykset ovat järjestäneet tifoja seurojensa kotiotteluissa.
Cora Sandel

Henkilöhistoria

Sandelin isä oli alkujaan meriupseeri, kunnes hän siirtyi virkamieheksi Tromssaan. Sandel lähti 24-vuotiaana Pariisiin opiskelemaan maalausta, josta hän siirtyi lyhyen avioliittonsa jälkeen lapsensa kanssa ensin Bretagneen ja sitten Uppsalaan Ruotsiin. Ensimmäisen teoksensa hän julkaisi vasta 46-vuotiaana, se oli romaanitrilogian Alberte og Jakob (1926) ensimmäinen osa. Hän oli kuitenkin jo sitä ennen julkaissut novelleja lehdissä. Henkilönä Sandel suojeli tarkasti yksityisyyttään ja eli varsin eristäytynyttä elämää.
Seppo Myllyniemi

Seppo Myllyniemi (s. 25. lokakuuta 1937 Nakkila) on suomalainen filosofian tohtori, professori ja eläkkeellä oleva Hämeenlinnan maakunta-arkiston johtaja. Hän on julkaissut useita etenkin Baltian ja  Hämeen historiaa käsitteleviä teoksia. 
Myllyniemi työskenteli Hämeenlinnan maakunta-arkistossa noin kolmenkymmenen vuoden ajan. Hän toimi myös Tampereen yliopiston dosenttina.
Voitto kotiin, Vintiöt!

Voitto kotiin, Vintiöt! on vuonna 2011 ilmestynyt Tuija Lehtisen kirjoittama kartingiin liittyvä nuortenkirja. Se on neljäs ja viimeinen osa Team Karting Vintiöt -kirjasarjaa.
Kirjan päähenkilö on Vesa.
Cinemaware

Historia

Yhtiön perusti Bob Jacob, joka sovelsi kokemustaan elokuvateollisuudesta videopelien julkaisuun.
Yhtiön ensimmäinen peli Defender of the Crown keräsi paljon huomiota mullistavalla visuaalisella tasollaan. Peli oli kuitenkin kiireessä tehty ja osa tekijöistä olivat tyytymättömiä lopullisen tuotteen laatuun, poistaen kaikki viitteet omaan nimeensä.
Saattaja 762

Rakentaminen

Moskovalainen Masinoimport tilasi 9. syyskuuta 1939 Wärtsilä Crichton-Vulcanilta Turusta neljä kookasta hinaajaa. Talvisodan puhjettua Suomen hallitus siirsi alukset nimiinsä. Ne laskettiin vesille huhtikuussa 1941 ja alukset toimitettiin merivoimille keväällä 1942.

Palveluskäyttö

Alus otettiin Suomen merivoimien palvelukseen elokuussa 1941. Se palveli saattajana 1942-1944 osallistuen 1944 Suomenlahdella rannikkojoukkojen evakuointeihin. Alus ja sen kolme sisarlaivaa toimitettiin alkuperäiselle tilaajalleen sodan päätyttyä 26. lokakuuta 1944.
Alus liitettiin Neuvostoliiton laivastoon sähkömagneettisina miinanraivaajina. Se aseistettiin kahdella tykillä ja kahdella konekiväärillä ja alus palveli sodan loppuun miinanraivaajan ja tukikohtien suojaajina Suomenlahdella. Alus sai nimen emtsts 71. Sodan jälkeen alus riisuttiin aseista ja se toimitettiin siviiliin hinaajaksi.
BK Lokomotiv Kuban

Historia

Seura perustettiin vuonna 1946 Mineralnyje Vodyssa. Seura menestyi erityisesti junioritasolla, mutta se pelasi myös miesten kansallisella tasolla. Kauden 2002–2003 jälkeen Lokomotiv muutti Rostov-na-Donuun, jonka ajateltiin olevan parempi paikka suuremman talousalueensa ansiosta. Seura paransi nopeasti sijoitustaan Venäjän sarjassa ja eteni muun muassa EuroCup Challengen loppuotteluun kaudella 2004–2005. 
Venäjän liigan sekä kansainvälisten sarjojen nousseet liigakriteerit pakottivat seuran muuttamaan kesällä 2009 Krasnodariin. Samalla seuran nimeksi vaihdettiin Lokomotiv–Kuban. Kaudella 2012–2013 seura voitti ULEB Eurocupin mestaruuden ja varmisti ensimmäistä kertaa paikkansa Euroliigassa.
Andrus Veerpalu

Yksityiselämä

Andrus Veerpalu on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän osaa puhua venäjää, suomea ja englantia. Veerpalun poika Andreas Veerpalu tunnusti  Seefeldin MM-kilpailuissa  veridopingin käytön oltuaan yksi viidestä dopingratsiassa pidätetystä hiihtäjästä.  Isä-Veerpalun epäillään vaikuttaneen taustalla kisojen dopingskandaaliin, koska kiinni jääneisiin hiihtäjiin kuului hänen poikansa lisäksi myös Aleksei Poltoranin, jonka taustajoukoissa Veerpalu on vaikuttanut.
Meretojan tauti

Meretojan tauti on autosomin kautta vallitsevasti periytyvä amyloidoosisairaus, josta kärsii Suomessa noin tuhat ihmistä. Se kuuluu suomalaiseen tautiperintöön, ja se on siten Suomessa selvästi yleisempi kuin muualla, missä sitä kuitenkin esiintyy yhä enenevässä määrin. Sairauden aiheuttaa kromosomissa 9 oleva geenivirhe. Potilaan elimistössä gelsoliinin aineenvaihduntahäiriö saa aikaan amyloidikertymiä.
Meretojan taudin oireisiin kuuluu muun muassa silmän sarveiskalvon verkkomaista rappeutumista, joka heikentää näköä ja altistaa silmän kuivumiselle, silmätulehdukselle, glaukoomalle ja harmaakaihille. Usein esiintyy myös iho-oireita, kuten ihon kutinaa, kuivumista, vähittäistä löystymistä, ohentumista ja haurastumista. Neurologisiin oireisiin voi kuulua muun muassa kasvolihasten riippumista ja sormitunnon heikkoutta. Toisinaan Meretojan tautiin liittyy lisäoireina häiriöitä munuaisten ja sydämen toiminnassa. Sairauteen ei tunneta parantavaa hoitoa. Tauti on dominoivasti periytyvä.
Meretojan tauti on nimetty silmälääkäri Jouko Meretojan mukaan. Hän löysi taudin ensimmäisenä 1969. Muilla kuin suomalaisilla sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Ludwig Aschoff

Ludwig Aschoff (1866–1942) oli saksalainen patologi ja anatomi. Aschoff toimi professorina Freiburgissa vuodesta 1906. Hän tutki ihmisen patologista anatomiaa ainakin virtsaelinten, umpilisäkkeen ja synnytyselinten osalta ja julkaisi teokset Kursus der patologische Historie (1900), Die heutige Lehre von den pathol-anat. Grundlagen der Herzschwäche (1906), Die Wurmfortsatzentzündung (1908) ja Vorträge über Pathologie (1925).
Maarit Jänterä-Jareborg

Maarit Jänterä-Jareborg (o.s. Jänterä; s. 10. toukokuuta 1954 Helsinki) on ruotsinsuomalainen oikeustieteilijä ja professori.
Maarit Jänterä-Jareborg opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1977 ja lisensiaatiksi 1983. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1981. Hän jatkoi opintojaan Uppsalan yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi 1989.
Jänterä-Jareborg on hoitanut Uppsalan yliopiston kansainvälisen yksityisoikeuden ja kansainvälisen prosessioikeuden professuuria vuodesta 1998 lähtien. Hän on arvostettu oikeustieteen tuntija, ja hän on ollut jäsenenä yhdeksässä ruotsalaisessa lainvalmistelukomissiossa. 
Jänterä-Jareborg on Helsingin, Oslon ja Bergenin yliopiston kunniatohtori. Hän on vuodesta 2007 johtanut sosiologi Anders Bäckströmin kanssa tutkimushanketta, joka tarkastelee uskonnon ja yhteiskunnan suhdetta. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Jänterä-Jareborg on ollut vuodesta 2008. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 Söderbergin säätiön tiedepalkinto, suuruudeltaan miljoona kruunua.
Jänterä-Jareborgin puoliso on vuodesta 1980 ollut oikeustieteen professori Nils Jareborg (s. 1938).
Mochizuki (1927)

Palvelus

Alus upotettiin 24. lokakuuta 1943.
Bisentrinen nelikulmio

Historia

Ensimmäinen, joka tutki bisentrisiä nelikulmioita, oli saksalainen matemaatikko Nikolaus Fuss (1755−1825). Hän löysi ensimmäisenä ehdon sisä- ja ulkoympyrän keskipisteiden väliselle etäisyydelle w. Tätä pidettiin aikanaa yhtenä 100:sta vaikeimmasta matemaattisesta ongelmasta. Myös ranskalainen matemaatikko Poncelet (1788−1867) keksi mielenkiintoisen yleistyksen. Jos on olemassa yksikin monikulmio, joka on annetuille sisäkkäisille ympyröille bisentrinen, on näille samoille ympyröille niitä vielä ääretön määrä lisää.
Seitan

Seitantuotteet kaupoissa

Vehnägluteenista valmistettuja elintarvikkeita on myynnissä suuremmissa ruokakaupoissa. Marketeissa on saatavilla muun muassa seitanista tehtyjä makkaraa muistuttavia leikkeleitä ja kasvisnakkeja. 
Etnisissä ruokakaupoissa ja erikoiskaupoissa on myynnissä muun muassa mock duckia, joka on seitanista tehtyä realistista ankan lihan jäljitelmää (muistuttaa kanapaloja). Lisäksi myydään sianlihankorviketta, kanapaloja, useita ulkomailta tuotuja seitanmakkaralaatuja sekä jopa seitanista tehtyjä merikorvan eli abalonin lihajäljitelmiä.
Suomessa tehdään seitanista kebabin kaltaisia lastuja.

Seitanin valmistustapoja

Kotioloissa seitania voidaan valmistaa joko vehnäjauhosta tai suoraan vehnägluteenijauhosta. Gluteenijauhoja on mahdollista ostaa tai tilata ekokaupoista ja muista erikoiselintarvikeliikkeistä sekä leipomoista. Valmista seitania voi ostaa säilykkeenä luontaistuote-, etno- tai ekokaupoista.

Historiallinen valmistustapa vehnäjauhoista

1990-luvulla seitania valmistettiin tavallisista vehnäjauhoista, sillä valmista gluteenijauhoa ei ollut saatavilla kaupoista.
Tavallista vehnäjauhoa käytettäessä seitanin valmistus aloitetaan tekemällä vedestä ja vehnäjauhosta kiinteä taikina, jonka jälkeen taikinaa puristellaan vuoron perään kylmän ja kuuman veden alla, kunnes veteen ei enää liukene valkoista tärkkelystä. Gluteenijauhoja käytettäessä veden alla huuhteleminen ei ole tarpeellista, pelkkä taikinan muodostaminen riittää. Tämän jälkeen seitanmassaa keitetään mausteliemessä, jolloin se turpoaa ja samalla myös sen rakenne kiinteytyy. Keittämisen jälkeen seitan on valmis ruoanlaittoa varten. Seitania voi kypsentää keittämisen lisäksi myös uunissa tai pannulla paistamalla.
Sanininkoira

Ulkomuoto

Sanininkoira oli tyypillinen keskikokoinen japanilainen pystykorva pystyine korvineen ja selän päälle kiertyvine tai sirpiksi kaartuvine häntineen. Sen kuono oli kärkeä kohden kapeneva, ja karva lyhyttä ja kovaa. Se on saanut japaninkielisen nimensä "saninintiikeri" värityksestään, joka on joko punabrindle tai mustabrindle. Väristä oli hyötyä metsästyksessä, koska se auttoi koiraa piiloutumaan ruohikon ja pensaiden keskelle.

Alkuperä

Rotu oli alkuperäinen villisika- ja karhukoira, jota kasvatettiin kotiseudullaan laajassa mittakaavassa vuosisatojen ajan. Se jäljesti riistaa usemmasta koirasta muodostetussa ajueessa ja sen paikannettuaan odotti isäntäänsä saapuvaksi paikalle. Kasvattajat valitsivat jalostusyksilönsä korkealuokkaisten metsästysominaisuuksien perusteella ja pitivät sukulinjoille omaa rekisteriä, koska virallista kenneljärjestön alaista rekisteriä ei tuolloin ollut.
Sanininkoira oli kainkoiran kantarotu ja hyvin samankaltainen sen kanssa. Kasvatettuaan suosiotaan kai syrjäytti sen ja se kuoli sukupuuttoon. Rotu myös mahdollisesti sekoittui kainkoiraan.
Wanaja Festival

Wanaja Festival on Hämeenlinnan keskustassa sijaitsevassa Linnanpuistossa järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma on järjestetty heinäkuussa vuodesta 2004 lähtien ja se on kaksipäiväinen. Esiintymässä on ollut valtakunnallisesti tunnettuja yhtyeitä ja laulajia. Varsinaisen festivaalin lisäksi järjestetään jatkoklubit.
Judo kesäparalympialaisissa 2020

Karsinnat

Yhdestä maasta saa osallistua yhteen painoluokkaan korkeintaan yksi urheilija. Sääntö ei koske erillisellä kutsulla paralympialaisiin päässeitä urheilijoita. Urheilijat valitaan rankingien perusteella. Isäntämaa Japani saa jokaiseen painoluokkaan judokan, kunhan japanilainen urheilija on osallistunut kyseiseen painoluokkaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Jokaiseen painoluokkaan kutsutaan yksi judoka rankingien lisäksi.