Pátmos

Maantiede

Pátmoksen saari sijaitsee itäisellä Egeanmerellä sen luoteispuolella sijaitsevan Ikarían ja kaakkoispuolella sijaitsevan Léroksen saaren välissä, Foúrnoin saarten eteläpuolella ja Leipsoín saarten länsipuolella. Saari koostuu kahdesta suuremmasta osasta, joita yhdistää kapeampi kannas Skálan kylän kohdalla.
Suurimmat vuoret ovat saaren eteläosassa. Saaren korkein kohta on Profítis Ilías, jonka korkeus on 269 metriä merenpinnasta, ja toinen korkea kohta Chóran vuori, 170 metriä merenpinnasta. Tärkein satama on Skálanlahti. Pátmos sijaitsee Pireuksen ja Ródoksen välisen laivaväylän varrella. Sinne pääsee matkustajalautoilla sekä lähisaarilta myös pienemmillä aluksilla.

Historia

Vuosi 96 jaa. oli tärkeä vuosi Pátmoksen historiassa. Apostoli Johanneksen, ortodoksisessa kirkossa Johannes Teologin, arvellaan sanelleen tuolloin Ilmestyskirjan saarella. Ilmestyskirjan kirjoittajana hänet mainitsevat muun muassa Klemens Aleksandrialainen, Origenes, Irenaeus ja Eusebios. Pátmoksen mainitaan olleen asumaton aina 1000-luvulle saakka. Ioannis Christodoulos perusti saaren Johannes Teologin luostarin vuonna 1088.
Turkkilaisten valta Pátmoksella alkoi vuonna 1091. Saraseenien valtakausi Pátmoksella oli vuosina 1127-1157. Pátmoksella vieraili normanneja ja muita kuten ristiretkeläisiä, rosvoja ja kauppiaita. Venetsian kauppiaiden valtakausi päättyi frankkien valtaukseen 1204. Pátmos oli hyökkääjien valtaamana Venetsian-Bysantin sodan aikana 1281-1285. Vähän-Aasian osmanien valtakausi alkoi vuonna 1390.
Pátmos päätyi Venetsian valtaan vuonna 1522. Suurimmat rakennukset ja kirkot luostarin ulkopuolella rakennettiin 1500-luvulla. Venetsian- ja turkkilaisten sota Kreetalla 1645-1669 merkitsi huonoja aikoja Pátmokselle. Pátmoksen mainitaan köyhtyneen ja asukkaiden olevan toivottoman köyhiä vuonna 1671. Kohti vuosisadan loppua olosuhteet parantuivat, ja vuonna 1698 asukkaita mainitaan olevan alle 4 000. Munkkeja oli 93 ja kirkkoja yli 100. Luostarilaitoksen maatilat lisääntyivät Egeanmeren saarilla: kuten Pároksella, Kéalla, Sámoksella, Kálymnoksella, Thíralla, Náxoksella, Ámorgoksella, Nísyroksella, vieläpä Smyrnassa ja niinkin kaukana kuin Zákynthoksella.
Luostarilaitos nautti paavien ja läntisten hallitsijoiden suojelusta ja myös Venäjän suojelusta 1700-luvulta lähtien. Makarios Kalogeras perusti Patmian koulun Pátmokseen vuonna 1713. Koulutus oli uskonnollista. Koulutus sisälsi teologiaa, antiikin kreikkaa, filosofiaa, latinaa, retoriikkaa, musiikkia. Vuodesta 1769 lähtien Pátmos nautti Ranskan suojelua. Pyhän Johanneksen luostarin munkkien lukumäärän kerrotaan tuolloin olleen 80. Venäjän ja Turkin välisen sodan aikana 1768-1774 Venäjän laivasto ankkuroitui Skálanlahteen, ja se otti haltuunsa saaren neljää suurinta kauppakeskusta. Venäläisissä asiakirjoissa mainitaan vuonna 1773 asukkaita olleen 2 086: 124 "munkkia ja klerkkiä, 40 nunnaa, 140 ulkomaista vierailijaa ja 1 786 alkuperäisasukasta.
Kreikan itsenäisyystaistelu vuosina 1821–1828 merkitsi Pátmoksen joutumista osmanien valtakunnan alaisuuteen Konstantinopolin sopimuksella 9. heinäkuuta 1832. Pátmos oli osmanien hallinnassa vuoteen 1912 asti. Johannes Teologin luostari oli pátmoslaisille taloudellisesti tärkeä. Naisten käsintehdyistä vaatteista tuli tärkein tulonlähde pátmoslaisille. Osmanien valtakunta menetti Dodekanesian Italialle. Itsenäisen Kreikan valtion muodostuminen muutti merenkulkua ja vaikutti Egeanmeren saaristolaisten elämään. Pátmos joutui syrjään, ja monet pátmoslaiset joutuivat muuttamaan saaresta pois. Pátmos ja toiset Dodekanesian saaret liitettiin Kreikkaan vuonna 1948.

Nähtävyydet

Linnamainen Johannes Teologin luostari sijaitsee ylhäällä Chóran kylässä. Ilmestyskirjaluola sijaitsee alempana Chóran ja Skálan puolessa välissä. Myös sen yhteydessä on pienempi luostari.