google/wiki40b huggingface dataset:
Nemanja Gudelj

Seurajoukkueura

Gudeljin kasvattajaseura on NAC Breda. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Eredivisiessä elokuussa 2010 Utrecht FC:tä vastaan. Avausmaalinsa Gudelj teki saman vuoden joulukuussa Vitessen verkkoon. Yhteensä Gudelj pelasi Bredan paidassa 79 ottelua tehden kahdeksan maalia. Heinäkuussa 2013 Gudelj siirtyi saman sarjan AZ Alkmaariin. Hän teki debyyttinsä seuran paidassa seuraavassa kuussa SC Heerenveeniä vastaan. Avausmaali syntyi marraskuussa 2013 ADO Den Haagia vastaan. Kaudella 2013–2014 Gudelj debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2014–2015 hän teki 32 pelaamassaan Eredivisie-ottelussa 11 maalia.
Heinäkuussa 2013 Gudelj siirtyi Eredivisien suurseuraan AFC Ajaxiin. Hän debytoi seuran paidassa elokuussa 2015 vanhaa seuraansa AZ:tä vastaan onnistuen heti maalinteossa.

Maajoukkueura

Gudelj pelasi Serbian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2010–2012. Serbian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2014 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. Avausmaali syntyi yhdeksännessä maaottelussa Kreikan verkkoon, marraskuussa 2014.

Muuta

Myös Gudeljin veli Dragiša Gudelj edustaa AFC Ajaxia, pelaten pääosin seuran juniorijoukkueessa. Veljesten isä Nebojša Gudelj on myös entinen ammattilaisjalkapalloilija. Hän toimi NAC Bredan valmentajana Nemanja Gudeljin pelatessa siellä.
Simetryni

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa simetryni on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja tolueeniin. Simetryni estää kasvien fotosynteesiä. Se sitoutuu plastokinoniin sitoutuvaan proteiiniin, minkä seurauksena katkeava elektronin kuljetus haittaa osana fotosynteesiä olevan fotosysteemi II:n toimintaa.
Simetryniä valmistetaan simatsiinin ja metaanitiolin välisellä reaktiolla. Simetryniä käytetään rikkaruohomyrkkynä riisi-, puuvilla-, maissi-, vehnä- ja soijapapuviljelmillä. Se levitetään rakeina. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi esimerkiksi Intiassa. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella sitä ei ole hyväksytty käytettäväksi rikkaruohomyrkkynä.
Simetryni on vain vähäisessä määrin myrkyllinen aine, joka ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Sen akuutti LD50-arvo rotilla suun kautta annosteltuna on 750–1 195 mg/kg.
American Wire Gauge

American Wire Gauge (AWG) on lähinnä Pohjois-Amerikassa käytössä oleva standardi sähkökaapelien mitoille ja tehonkestolle.
J. R. Brown Brown & Sharpe -yhtiöstä esitteli standardin vuonna 1857.
Nykyinen versio on ASTM B258 - 02(2008) Standard Specification for Standard Nominal Diameters and Cross-Sectional Areas of AWG Sizes of Solid Round Wires Used as Electrical Conductors.
Alkuperäisen standardin määritteli 40 kaapelin halkaisijaa 4/0, 3/0, 2/0, 1/0, 1—36.
Määritelmän mukaan 36 AWG kaapeli on halkaisijaltaan 0,00500 tuumaa ja 4/0 AWG 0,4600 tuumaa.
Kahden perättäisen kaapelin halkaisijan suhdeluku on .
Standardia on sittemmin laajennettu pienempiin johtimiin.
Eri kaapeleille on määritelty sähkönjohtokyky ja tehonkesto.
Esim. 18 AWG kaapelin (halkaisija 0,0403 tuumaa tai 1,024 mm) katsotaan kestävän 2000 voltin ja 10 ampeerin virtaa kuumenematta yli 60 celsiusasteen 30 asteen ympäristössä. Kyseinen kaapeli sulaa 10 sekunnissa 83 ampeerin virralla tai 32 millisekunnissa 1400 ampeerilla.
Akasiaherttu

Levinneisyys

Akasiaherttua tavataan laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sami Helenius (tanssija)

Sami Helenius (s. 25. heinäkuuta 1977 Kaarina) on suomalainen tanssija. Helenius on voittanut puolisonsa Jutta Heleniuksen (o.s. Markkanen) kanssa kolme SM-pronssimitalia 10-tanssissa amatööriluokassa vuosina niin 2003–2005. Ammattilaisluokassa pari on voittanut myös 10-tanssin SM-kultaa. Vuonna 2009 hän oli ensimmäisen kerran mukana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa, parinaan Rosa Meriläinen. Helenius ja Meriläinen sijoittuivat kilpailussa kolmanneksi. Hän on ollut mukana ohjelmassa myös vuonna 2010 Satu Silvon, vuonna 2011 Satu Ruotsalaisen, vuonna 2012 Sari Multalan ja vuonna 2017 Hanna Sumarin tanssiparina.
HMS Orcadia (J462)

Palvelus

Alus romutettiin 1958 Briton Ferryssä.
Verohelvetti

Verohelvetti on leikillinen ilmaus maalle tai alueelle, jossa on korkea verotusaste tai erityisen vaikea verobyrokratia. Verohelvetti nähdään tavallisesti veroparatiisin vastakohtana. Verohelvetille ominaista on, että maan talous kärsii liiasta verotuksesta. 
Professori Matti Virénin mielestä kireä verotus on harmaan talouden aiheuttaja. Virénin mukaan yritystoiminta kärsii verohelvetissä siitä, että tavalliset ihmiset tekevät usein tarvitsemansa palvelun itse sen sijaan että tilaisivat saman palvelun ammattitaitoiselta yrittäjältä.
HMS Scorpion (1910)

Palvelus

Alus liitettiin valmistuttuaan 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.
Volvo 8500

Volvo 8500 on Volvon valmistama kaupunki- ja lähiliikennekäyttöön suunniteltu linja-auto. Se on rakennettu Volvo B12-alustalle, jossa moottori voi olla takana tai keskellä. Akseleita on kaksi tai kolme.
Volvo 8500:sta on olemassa myös matalalattiainen 8500LE (Low Entry) sekä matalalattiainen nivelversio, 8500LEA, joita on käytössä runsaasti muun muassa Tukholmassa. Suomessa mallia on käytössä lähinnä 8500LE-versiona. Autoja on runsaasti Tampereen seudulla Länsilinjat Oy:n käytössä. Lisäksi pääkaupunkiseudulla oli käytössä kaksi- tai kolmeakselisia maakaasuversioita (Volvo B10BLE-alustalla), ja nämä bussit omisti Helsingin Bussiliikenne.
Iso-Riutta

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Riuttajärvien välisellä kannaksella sijaitsee Taivalpirtti ja Vähä-Riutan rannassa on nuotiopaikka. Nämä kuuluvat Birgitan polun reitistöön. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on muuten autio. Pirtille tulee tie yhdystieltä 3110.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy. Järven lounaispäähän laskee Salmuksen lyhyt laskuoja. Iso-Riutta laskee Mustaojaa myöten Nelijärveen, josta sen vedet päätyvät lopuksi Roineeseen.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Lempäälän ja Kangasalan rajalla sijaitsevaan Salmuksen alueeseen, joka on pienjärvien Natura 2000-suojelualue. Alue on suosittu retkeilyalue.

Historiaa

Vuoden 1975 peruskartassa lammille tulee etelästä metsätie ja samassa yhteydessä sinne ilmaantuu Taivalpirtti. Molemmat puuttuivat vuoden 1960 kartasta. Karttojen mukaan laskuojan nimi on ollut myös Koivusoittenoja.
I topi grigi

Juoni

Za-la-Mort asuu kumppaninsa Za-la-Vien kanssa maaseudun rauhassa. Eräänä päivänä hän tuo kotiin kadulta löytämänsä orvon Leon, jonka salaisuus on kätketty rikolliskopla Topi Grigin hallussa olevaan mustaan kirjekuoreen. Za saa kuoren käsiinsä, mutta koplan johtaja Grigione pakenee Yhdysvaltoihin ja rikolliset sieppaavat Za-la-Vien ja Leon. Za-la-Mort jäljittää Grigionen ensin Yhdysvaltoihin ja sieltä Argentiinan pampalle. Ankaran kamppailun jälkeen Za palaa Za-la-Vien ja Leon kanssa Eurooppaan, jossa salaperäinen kreivitär Giovanna tavoittelee mustassa kirjekuoressa mainittua Leon perintöä. Kreivitärtä jahdatessaan Za joutuu ensin ihmissyöjien vangiksi Afrikkaan ja sieltä Pariisiin, jossa Giovanna syyttää häntä murhasta. Za pelastuu viime hetkellä giljotiinilta, rikolliset joutuvat vastuuseen teoistaan ja Leo saa perintönsä.

Restaurointi ja julkaisut

I topi grigi on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1995. Restaurointi perustuu Milanon elokuva-arkistossa säilyneeseen välitekstittömään alkuperäisnegatiiviin ja siitä Belgian elokuva-arkistolle 1960-luvulla tehtyyn kopioon.
Elokuvan toinen ja kolmas osa on julkaistu VHS:llä vuonna 1995. Ensimmäinen ja neljäs osa ovat katsottavissa Italian elokuva-arkiston sivustolla.
John Dickson Carr

John Dickson Carr (30. marraskuuta 1906, Uniontown, Pennsylvania – 27. helmikuuta 1977, Greenville, Etelä-Carolina) oli kuuluisa yhdysvaltalainen dekkarikirjailija, joka kirjoitti myös salanimillä Carter Dickson, Carr Dickson ja Roger Fairbairn. Hän oli yksi niin sanotun kultakauden dekkarin suosituimmista kirjailijoista. Hän keskittyi erityisesti suljetun huoneen arvoitukseen, jonka mestarina Carr tunnetaan.
17 kirjailijan raati valitsi vuonna 1981 Carrin tunnetuimman teoksen, Kolme ruumisarkkua, kaikkien aikojen parhaaksi suljetun huoneen arvoitukseksi.
Mehrin kieli

Levinneisyys

Mehrin kieltä puhutaan Itä-Jemenin Mahran kuvernoraatissa ja Omanin puolella maiden rajaa Dhofarin kuvernoraatissa. Mehrin kielen puhujia on noin 100 000 ja heistä yli puolet asuu Jemenissä. Puhujien määrästä ei ole väestönlaskentoja ja lukumäärä perustuu tutkijoiden arvioihin. Kielen puhujat kuuluvat pääosin al-Mahran heimoon ja sitä puhuu myös osa al-Kathiri-heimon jäsenistä. Kielen puhujat ovat puolipaimentolaisia, jotka kasvattavat kameleita, nautakarjaa ja vuohia.
Ennen vuotta 1990 monet kielen puhujat työskentelivät kauppiaina Kuwaitissa ja sittemmin heitä on muuttanut Saudi-Arabiaan. Myös Tansaniassa asuu mehriä puhuvia siirtolaisia, jotka vierailevat säännöllisesti kotiseuduillaan Arabiassa.

Kielimuodot

Mehrin kieli voidaan jakaa kahteen murreryhmään. Läntisiä murteita puhutaan Jemenissä ja niitä kutsutaan myös Jemenin mehriksi tai eteläiseksi mehriksi. Toista murreryhmää kutsutaan Omanin mehriksi tai Dhofarin mehriksi. Murreryhmien raja ei kuitenkaan vastaa täysin Omanin ja Jemenin valtioiden rajaa. Jemenin mehri voidaan jakaa edelleen itä- ja länsimurteisiin. Omanin mehrin murrejako on epäselvä, mutta sillä ei ilmeisesti ole merkittäviä murre-eroja. Samojen murreryhmien sisällä on myös eroja beduiinien ja kylissä tai kaupungeissa asuvien välillä.

Luokitus

Mehri on seemiläinen kieliin lukeutuviin nykyeteläarabialaisiin kieliin, joista mehri on puhujamäärältään suurin. Kielten luokittelu tämän ryhmän sisällä on epäselvä, koska kielten kielioppia ei ole tutkittu kattavasti. Muista nykyeteläarabialaisista kielistä harsusi ja bathari ovat kuitenkin selvästi läheistä sukua mehrille. Näiden kielten puhujat myös ymmärtävät toisiaan, jonka perusteella harsusi ja bathari voidaan myös luokitella mehrin murteiksi.
Timofei Mozgov

Ura

Mozgov aloitti uransa toisella sarjatasolla pelanneessa LenVo Pietarissa kaudella 2004–2005. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2006 saakka, jolloin hän siirtyi TsSK VVS Samara 2:een, joka pelasi myös toisella sarjatasolla. Mozgov teki Samarassa 4,8 pistettä ottelua kohden ja siirtyi kauden päätyttyä pääsarjatasolla pelanneeseen Himkiin. Kausi 2009–2010 oli Mozgovin viimeinen Himkissä. Hän teki 16:ssa Euroliiga-ottelussa keskimäärin 6,0 pistettä ottelua kohden. Heinäkuussa 2010 Mozgov teki New York Knicksin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän ei kuitenkaan edustanut seuraa koko kautta, vaan siirtyi helmikuussa Denver Nuggetsiin. Hän edusti loppukauden Denveriä, mutta siirtyi kesällä 2011 takaisin Himkiin NBA:n työsulun ajaksi.
Vuonna 2016 Mozgov voitti Cleveland Cavaliersissa NBA:n mestaruuden. Tämän jälkeen hän on pelannut Los Angeles Lakersissa, Brooklyn Netsissä sekä kesästä 2018 alkaen Orlando Magicissä.
Paimentolaiset

Paimentolaiset eli pastoraaliset nomadit ovat liikkuvaa elämää viettäviä, karjaa kasvattavia ihmisiä. Paimentolaiset hyödyntävät elantonsa hankkimisessa vaikkapa lampaita, vuohia, nautaeläimiä, jakkihärkiä, laamoja tai kameleita.
Paimentolaisia ovat muun muassa Arabian ja Pohjois-Afrikan beduiinit, Intian dhangarit ja Afrikan maasait. Paimentolaiset vaeltavat yleensä alueelta toiselle, koska karja tarvitsee uusia laitumia, sillä paimentolaiset eivät viljele laitumia. Paimentolaisuus on tavallista puolikuivilla alueilla, joilla karja syö helposti kaiken syötäväksi kelpaavan. Vuoristoalueilla paimentolaiset pysyvät melko paikallaan ja siirtävät karjaa vaikkapa ylärinteiltä alarinteille vuodenaikojen mukaan.
Paimentolaisiin luetaan myös pohjoisten alueiden porotaloutta harjoittavat kansat, kuten saamelaiset, nenetsit ja tšuktšit.
Puolipaimentolainen viettää osan vuodesta kiinteästi asuen, maata viljellen.
Kemin Lappi

Kemin Lappi oli yksi Ruotsin kuudesta lapinmaasta eli historiallisesta kauppa- ja verotusalueesta Lapissa. Muut lapinmaat olivat Tornion Lappi, Luulajan Lappi, Piitimen Lappi, Uumajan Lappi ja Ångermanlandin Lappi.
Kemin Lappi jakautui yhdeksään lapinkylään: Inari, Kemijärvi, Kemikylä, Kitka, Kittilä, Kuolajärvi, Maanselkä, Sodankylä, Sompio.
Münchenin kaupunginmuseo

Münchenin kaupunginmuseo (saks. Münchner Stadtmuseum) on Münchenin ja sen asukkaiden historiaa dokumentoiva, kokoava ja esillepaneva museo. Kaupungin arkistonhoitaja Ernst von Destouches perusti museon 29. heinäkuuta 1888, ja se sijaitsee myöhäisgoottilaisessa asevarastossa.

Rakennus

Keskiajalla Münchenin kaupunki kaavoitti tulevan museon tontin ensin vaunuvarastoksi, sitten paloasemaksi ja lopulta kaupungin vilja-aitaksi. Kolmikerroksinen tiilirakennus valmistui viimein vuosina 1491-1496 muurarimestari Lukas Rottalerin valvonnan alaisuudessa, ja se oli kaupungin suurin myöhäiskeskiajan rakennusprojekti heti Frauenkirchen ja Altes Rathaus -tanssisalin jälkeen.
Rakennusta kutsuttiin aluksi viljavarastoksi sen alkuperäisen käyttötarkoituksen mukaan, mutta pian vuonna 1520 siitä ruvettiin käyttämään nimitystä asevarasto, koska siellä säilytettiin kaupungin sota-ajan aseistusta. Kaupunki ei päivittänyt tätä aseistusta, joten kun vuoden 1848 kapinassa Münchenin asukkaat valtasivat asevaraston, he löysivät vain vanhentunutta aseistusta, josta ei ollut kapinassa hyötyä.
Asevaraston pihalle avattiin 1800-luvun alussa köyhien soppakeittiö amerikkalaiskeksijä ja Rumfordin kreivi Benjamin Thompsonin aloitteesta, ja siellä tarjoiltiin köyhille Rumfordin keittoa.

Morris-tanssijat

Münchenin kaupungin omistamista taideteoksista arvokkaimmat ovat Erasmus Grasserin vuonna 1480 veistämät Morris-tanssija-patsaat (saks. Moriskentänzer). Morris-tanssi on alun perin maurilaista alkuperää oleva loikkiva tanssi, jota myöhemmin tanssittiin myös Münchenin herttuan rakennuttamassa suuressa tanssisalissa Altes Ratshausissa, jota varten patsaat oli veistetty. Salissa oli näytillä hallitsijasuvun vaakunat, ja sitä koristivat yli sata kilpeä. Patsaat löydettiin uudestaan 1900-luvun alussa.
Kirsi Kainulainen

Sivuvaunuluokka

Kainulainen teki vuonna 2015 historiaa voittamalla MM-pronssia ensimmäisenä naisena ratamoottoripyöräilyssä sivuvaunuluokassa Pekka Päivärinnan kanssa.
Kaudella 2016 hän teki niin ikään historiaa voittamalla ensimmäisenä naisena MM-osakilpailun moottoripyöräilyssä miesten kanssa samassa sarjassa Unkarin osakilpailun sivuvaunuluokassa sekä voittamalla kauden 2016 ratamoottoripyöräilyn sivuvaunuluokan maailmanmestaruuden Pekka Päivärinnan kanssa.

Soololuokat

Soololuokissa Kainulainen on ajanut radalla SM-, PM- ja EM-tasolla luokissa 125 cc ja 600 cc. Hän on menestynyt myös jääradalla kansallisella tasolla sekä soololla eri luokissa että sivuvaunuluokassa Päivärinnan kanssa.
Viinapiru (elokuva)

Viinapiru  on suomalainen dokumenttielokuva päihdeongelmaisten elämästä. Lyhytelokuva on kuvattu Joensuun kaupungissa. Ensimmäisestä lyhytelokuvasta Viinapiru (The Booze Devil) on tehty myös jatko-osa nimeltään Viinapiru 2: Kynnyksiä. Elokuvan ensi-ilta oli asunnottomien yö- tapahtuman yhteydessä 17.10.2016, ja heti sen jälkeen elokuva julkaistiin Youtubessa. Lyhytelokuva soveltuu hyvin käytettäväksi koulujen opetusmateriaalina sekä osana opinnäytetöitä ja luentoja. Elokuva on mahdollista katsoa englanninkielisillä ja venäjänkielisillä tekstityksillä Youtubesta.

Alkuidea

Runollinen Viinapiru-elokuva antaa "äänen äänettömille". Asioista puhutaan niiden oikeilla nimillä tuskan ja kaipuun tunteiden vuorotellessa. Sen sijaan, että kysyttäisiin miksi juot ja kuinka paljon, voitaisiin kysyä minkälainen tarina juomisen taakse kätkeytyy. Lyhytelokuvan tavoitteena on tuoda ihmisten yleiseen tietoisuuteen päihdeongelmaisten ihmisten elämän todellisuudet. Viinapiru lyhytelokuvassa nostetaan vahvasti esille, ettei päihdeongelma ole kenenkään omakohtainen valinta, vaan päihderiippuvuus on sairaus siinä missä fyysisetkin sairaudet.

Prosessi

Lyhytelokuvan tekeminen aloitettiin toukokuussa 2016 tutustumalla käsikirjoituksen tekemiseen osallistujien omakohtaisista kokemuksista. Kesäkuussa 2016 käsikirjoituksen työstäminen jatkui ja osallistujat tutustuivat draamankaariin ja nukketeatterimetodeihin. Heinäkuussa osallistujien omakohtaiset tarinat koottiin yhteen ja aloitettiin tarinan analysoiminen sekä rakentaminen kokonaisuudeksi. Prosessin aikana etsittiin "isoa tarinaa", jonka julkituonnin tavasta päätettiin yhteisesti. Elokuussa "iso tarina" valmistui. Syyskuussa koko projekti saatiin päätökseen ja käsikirjoitusta alettiin tuottaa lyhytelokuvan muodossa. Projektiin haettiin rahoitusta Joensuun KAKE (Kaupunkikeskustan kehittämishanke)-hankkeen  kautta, joka perustuu Euroopan sosiaalialan rahoitukseen. Joensuun kaupunki on toiminut rahoittajana hankkeessa. Soroppi ry on toiminut elokuvan päätuottajana. 
Henkilöt, jotka lähtivät projektiin mukaan, ovat heittäytyneet ennakkoluulottomasti lyhytelokuvan tekemiseen mukaan, vaikkakin aiheesta tavallisesti vaietaan, eikä siitä ole tunnistettavissa olevana yksityishenkilönä helppo puhua avoimesti.

Nettimenestys

Ensimmäistä osaa on katsottu 29.11.2017 mennessä noin 100 000 kertaa. Toista osaa on näytetty noin 33 000 kertaa.
Jackson Rathbone

Lapsuus

Rathbone syntyi Singaporessa vanhemmilleen Jack ja Randee Rathbonelle. Hänen isänsä työn takia hän on asunut monessa paikassa ympäri maailmaa, kuten Lontoossa, Connecticutissa, Kaliforniassa, Norjassa ja Texasissa, jonne perhe lopulta jäi. Hän aloitti näyttelemisen paikallisessa teatterissa Midlandsissa, The Pickwick Players -näytelmäryhmässä. Juniori- ja seniorivuosinaan lukiossa Rathbone opiskeli Interlochen Arts Academyssa näyttelemistä. Valmistuttuaan hän suunnitteli jatkavansa Royal Scottish Academyyn, mutta menikin Los Angelesiin.

Ura

Asuttuaan lyhyen aikaa Los Angelesissa Rathbone otettiin mukaan ohjelmaan nimeltä Disney 411, jossa esiintyivät myös Hilary Duff ja siskosduo Aly & AJ. Jackson vieraili myös sarjoissa O.C. ja Kodinpuolustaja. Hänen elokuvauraansa sisältyvät muun muassa roolit elokuvissa River's End ja Pray for Morning. Rathbone koe-esiintyi vuonna 2008 Edward Cullenin osaan elokuvassa Twilight – Houkutus, joka perustuu Stephenie Meyerin samannimiseen kirjaan, ja selviytyi neljän viimeisen ehdokkaan joukkoon. Hän ei lopulta saanut roolia, mutta hänet valittiin sen sijaan Jasper Halen osaan samassa elokuvassa. Rathbone esitti Jasperia myös elokuvan jatko-osassa Twilight – Uusikuu, jonka ensi-ilta oli 20. marraskuuta 2009, sekä sarjan kolmannessa osassa Twilight – Epäilys, joka ilmestyi teattereihin 30. kesäkuuta 2010. Elokuvasarjan päätöselokuva tehdään kaksiosaiseksi. Päätöselokuva on nimeltään Twilight – Aamunkoi, ja sen ensimmäinen osa saa ensi-iltansa vuonna 2011 ja toinen osa vuonna 2012.
Rathbone teki vuonna 2009 vierailun Criminal Minds -sarjan jaksossa "Rikkinäinen" ("Conflicted"), jota pidetään yhtenä sarjan parhaista jaksoista. Hän esiintyi samana vuonna myös muutamassa elokuvassa, esimerkiksi elokuvan Donnie Darko jatko-osassa S. Darko. Rathbone esittää Sokka-nimistä hahmoa vuonna 2010 ilmestyneessä elokuvassa The Last Airbender, joka perustuu samannimiseen animaatiosarjaan, jota esitettiin Nickelodeon-kanavalla.
Rathbone on esiintynyt myös Proactive-ihotuotteen mainoksessa.

Yksityiselämä

Kun Rathbone ei ole kiireinen elokuvauransa kanssa, hän nauttii musiikista, kirjoittamisesta, laulamisesta ja tuottamisesta. Hän on bändissä nimeltä 100 Monkeys, jonka hän perusti kahden lukioaikaisen ystävänsä kanssa. Vuonna 2009 bändi julkaisi 3 albumia. Maaliskuussa 2012 Rathbone lopetti aktiiviuransa 100 Monkeysissa yksityiselämänsä kiireiden takia.
Rathbonella on ainakin kaksi tatuointia, teksti I'm lost... alavatsassaan ja iso Heinz- ketsuppipullo oikeassa pohkeessaan.
Alkuvuodesta 2012 Rathbone tiedotti, että hänen tyttöystävänsä Sheila Hafsadi odottaa parin esikoislasta. Rathbone ja Hafsadi tapasivat 100 Monkeysin kiertueella syksyllä 2011.
Ardo Hansson

Ardo Hillar Hansson (s. 15. heinäkuuta 1958 Chicago) on virolainen ekonomisti, joka toimi vuosina 2012–2019 Eesti Pankin, eli Viron keskuspankin johtajana.

Perhe ja koulutus

Hansson on syntynyt ja kasvanut Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat virolaisia pakolaisia, jotka olivat lähteneet maasta toisen maailmansodan aikana.
Hansson opiskeli taloustiedettä vuosina 1976–1980 kanadalaisessa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa, minkä jälkeen hän työskenteli yliopistossa tutkimusassistenttina 1980–1982. Taloustieteen opintojaan Hansson jatkoi Harvardin yliopistossa vuosina 1982–1987 suorittaen maisterin ja tohtorin tutkinnon. Hansson työskenteli Harvardin yliopistossa tutkimusassistenttina 1984–1987, minkä jälkeen hän toimi assistant professor -tehtävässä Brittiläisen Kolumbian yliopiston taloustieteen laitoksella vuosina 1987–1990.

Ekonomistina

Viron itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991 Hansson palasi vanhempiensa kotimaahan. Hän toimi vuonna 1992 Viron rahareformista vastanneessa komiteassa ja maan pääministerin taloudellisena neuvonantajana vuosina 1992–1994 ja 1997.
Vuosina 1998–2012 Hansson työskenteli Maailmanpankissa toimien muun muassa Jugoslavian ja Liettuan vanhempana ekonomistina sekä Serbian ja Montenegron ja Länsi-Balkanin johtavana ekonomistina. Vuosina 2008–2012 hän toimi Maailmanpankin talouspolitiikan yksikön päällikkönä Kiinassa.
Hansson valittiin lokakuussa 2011 Andres Lipstokin seuraajaksi Viron keskuspankin johtoon. Hänen seitsemänvuotinen toimikautensa alkoi kesäkuussa 2012.
Konkola

Konkola on kylä Halikossa Salossa Purilanjoen varrella 110-tien kupeessa.
Konkola sijaitsee kauan asutussa Purilanjoenlaaksossa. Kylä on kuulunut ns. suomalaiseen vero-oikeuteen, eli se on ollut pysyvästi asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. Kylä on ollut kruunun omaisuutta 1500-luvulla. Lyhyen matkan päässä Konkolasta on Metsäkonkolan kylä, jonka uskotaan olevan Konkolan tytärkylä, joka on perustettu 1600-luvulla. Konkola on pieni kylä, eikä siellä ole ollut torppia. Tiiviinä säilynyt rakennuskanta on pääosin 1900-luvun alusta. Nykyisin kylässä on muutama maatila ja kasvihuoneet.
Swissmetro

Swissmetro oli sveitsiläinen kansallinen joukkoliikennehanke, joka lopetettiin vuonna 2009 tuen puutteen vuoksi. Se perustui matalapainetunneleissa kulkeviin maglev-tyyppisiin suurnopeusjuniin. Junien huippunopeudeksi olisi tullut noin 500 kilometriä tunnissa. Projektiin osallistui Swissmetro AG sekä Sveitsin valtio ja yliopistot, erityisesti tekninen yliopisto EPFL. Projektin tarkoituksena oli lyhentää maan sisäiset matkustusajat merkittävästi.
Vaikka EPFL on tehnyt alustavia simulaatioita, on epätodennäköistä että hanketta käynnistettäisiin uudelleen lähitulevaisuudessa.