google/wiki40b huggingface dataset:
Lupiini

Esiintyminen Pohjoismaissa

Suomessa komealupiinia esiintyy koristekasvina puutarhoissa ja sieltä karanneena etenkin tienpientareilla ja ratapenkereillä sekä tienvarsiniityillä. Karkulaisena komealupiini on vallannut paikoin suuria aloja maan eteläosissa. Oulun pohjoispuolella ei juuri esiinny tiheän lupiinikasvuston valtaamia suuria alueita, koska ankarampi talvi ja lyhyempi kasvukausi estävät tehokkaasti siemenistä lisääntymistä. Kesällä kasvaneet hentojuuriset taimet eivät yleensä selviä talvesta, mutta syvälle juurtuneet isommaksi varttuneet yksilöt talvehtivat hyvin myös maan pohjoisimmissa osissa. Ruotsissa komealupiini esiintyy vastaavasti luonnossa etelästä maan keskiosiin asti teiden varsilla.

Tuntomerkit

Kukan väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen, sinipunaiseen ja siniseen. Kukinnon väri vaihtelee myös samassa yksilössä riippuen iästä. Kukinnon rakenne on terttu, ja hedelmä on monisiemeninen palko. Palko on karvainen. Lehdet ovat monisormiset. Kukkimisaika on kesäkuusta heinäkuuhun.

Lupiini haitallisena vieraslajina

Suomen ympäristökeskus on voimakkaasti lupiinin leviämisen estämisen kannalla, koska lupiini on luonnossa esiintyviä kotoperäisiä lajeja syrjäyttävä haitallinen vieraslaji. Komealupiini lisää maaperän typpipitoisuutta sitomalla typpeä ilmasta juurinystyröidensä bakteerien avulla kuten monet muutkin hernekasvit, esimerkiksi kotoperäinen hiirenvirna. Maaperän koostumuksen muutos heikentää alkuperäisten, köyhässä maaperässä esiintyvien niittykasvien elinmahdollisuutta.

Lupiinit ravinto- ja maanparannuskasveina

Villi lupiini sisältää myrkyllisiä ja kitkeriä alkaloideja, mutta siitä on jalostettu vähäalkaloidisia makealupiiniksi kutsuttuja lajikkeita. Makealupiinin siemenet sisältävät runsaasti proteiinia ja sen juuret sitovat ilmakehän typpeä maaperään. Makealupiinia voidaan käyttää maaperän typpipitoisuuden nostamiseen. Sen vahva pylväsmäinen pääjuuri parantaa myös maaperän rakennetta fysikaalisesti. Siten lupiini sopii hyvin vuorottelukasviksi tavallisten viljojen välillä. Makealupiini ja keltalupiini (Lupinus luteus) ovat potentiaalisia rehukasveja myös alueilla, joilla soija ei kasva. Ihmisetkin voivat syödä makealupiinin siemeniä, mutta maapähkinäallergiasta kärsivät saavat tavallisesti myös lupiinista allergisen reaktion.
Australia tuottaa 80 prosenttia maailman lupiinituotannosta. Siellä se on saanut jalansijaa huokeana valkuaislähteenä sikojen rehussa.
Kirjosukkakolibri

Koko ja ulkonäkö

Kirjosukkakolibri kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Se on upean monivärinen: koiras kimaltelee vihreän sävyissä, alavatsa on sähkönsininen. Alapyrstö on punainen ja pitkät pyrstösulat keltaiset. Naaras on vaatimattomamman värinen.

Esiintyminen

Kirjosukkakolibri tunnettiin pitkään vain yhdestä paikasta, mutta 2000-luvulla sitä on löydetty myös kolmesta muusta paikasta Andien länsirinteellä, Kolumbiassa. Lajin levinneisyysalue on pieni, ja sitä uhkaa pirstaloituminen hakkuiden takia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto muutti 2017 sen uhanalaisuusluokitusta äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi, kun uusi arvio levinneisyysalueen koosta oli aiempaa suurempi.
Gaillarde

Gaillarde (ranska = hilpeä, reipas, italia:gagliarda [ga'lja-], englanti:galliard tai gaillard) oli renessanssiajan tanssi ja musiikkityyli joka puolella 1500- ja 1600-lukujen Eurooppaa. Tosin ensimmäinen kirjallinen maininta tanssista on Italiasta noin vuodelta 1480. Tanssin syntymaana on pidetty Italiaa tai Ranskaa. Sen muotoja esiintyy useimpien Keski-Euroopan maiden kansantansseissa.
Gaillarde-tanssi on enimmäkseen improvisoitua, taiturillista tanssia, joka sisältää hyppyjä ja loikkia. Perusmuodossaan gaillardissa otetaan viisi askelta yhden tahdin aikana. Tyypillistä oli myös hemioli, jolloin kuusi puolinuottia jakautuu iskutuksessa kahteen osaan (3+3) ja lopukkeissa kolmeen (2+2+2).
Gaillarde esiintyi tyypillisesti hitaan pavanen parina, ja oli edelliseen verrattuna tunnelmaltaan vapaamuotoisempi, tanssijat saattoivat kiljahdella ja tanssiote oli usein läheisempi. Gaillarde oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattaren Elisabet I:n suosikkitanssi ja osa hänen aamuvoimisteluaan. Taustalla vaikutti ylhäisöpiireissä laajemminkin vallinnut käsitys, jonka mukaan tanssi edisti kehon liikkeiden sulavuutta arkielämässä, mikä puolestaan oli hyvän käytösetiketin edellytys.
Musiikkilajina gaillarde kehittyi tanssin suosion jo hiivuttua. Englantilaisen elizabethilaisen ajan säveltäjän John Dowlandin monet luuttulaulut on rakennettu gaillarden malliin. Myös esimerkiksi God Save the Queen on tehty gaillarden ominaisia piirteitä noudattaen.
Adirondack

Adirondack (engl. Adirondack Mountains, Adirondacks) on vuoristo New Yorkin osavaltion pohjoisosissa Yhdysvalloissa. Se on maantieteellisesti näennäisesti Appalakkien jatke, mutta geologisesti se liittyy pikemminkin Laurentideihin Kanadassa. Vuoristossa on suuri luonnonsuojelualue, Adirondack State Park. Adirondackin tunnetuin talviurheilukeskus on Lake Placid, jossa on pidetty talviolympialaiset kaksi kertaa.
Toisin kuin Appalakit, Adirondack ei muodosta yhtenäistä harjannetta, vaan koostuu erillisistä huipuista, joita on kaikkiaan yli sata, korkeudeltaan 370 –1 600 metriä. Korkein niistä on Mount Marcy, 1 628 metriä.
Alueen intiaaniheimot, algonkinit ja mohawkit, pitivät Adirondackia metsästysmaanaan, mutta eivät pystyttäneet alueelle pysyvää asutusta.
Baku

Maantiede ja ilmasto

Baku sijaitsee Apšeronin niemimaan eteläreunalla Kaspianmeren rannalla. Kaukasuksen vuoristo ulottuu niemimaan tyveen asti, mutta itse niemimaa on kumpuilevaa maastoa, jonka itäkärjessä on hiekkadyynejä. Saariston suojaama Bakunlahti on Kaspianmeren suojaisin luonnonsatama.
Bakun ilmasto on varsin kuuma ja kuiva. Kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 30 astetta. Viileintä on tammi-helmikuussa, keskimääräinen alin +2 astetta. Sadetta saadaan kesä-elokuussa vain muutama millejä kuukaudessa, ja enimmilläänkin marraskuussa keskimäärin 30 mm.

Historia

Joidenkin lähteiden mukaan ensimmäiset maininnat Bakusta ovat Kuolleiden kirjassa muinaisessa Egyptissä noin 3 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat vuodelta 885. 1000-luvulta alkaen kaupunki kuului  Shīrvān-Shāheille, lukuun ottamatta mongolivallan aikaa, kunnes venäläiset valtasivat sen Pietari Suuren johdolla 1723 ja pysyvämmin 1806.
Bakun muurin ympäröimä vanhakaupunki on UNESCOn maailmanperintöluettelossa vuodesta 2000. Nykypäivään säilyneet muurit on rakennettu 1100-luvulla paikalle, joka on ollut asuttuna paleoliittiselta ajalta asti. Vanhankaupungin kuuluisin rakennus on Neitsyttorni, joka saattaa olla peräisin jo 600–500-luvuilta eaa. Toinen merkittävä vanha rakennus on vanhankaupungin korkeimmalla kohdalla kohoava Shirvanshahin palatsi, jota rakennettiin 1100-luvulta 1400-luvulle. Vanhassakaupungissa on myös lukisia keskiaikaisia moskeijoita, karavaaniseraijeita ja kylpylöitä.
Bakun yliopisto on perustettu vuonna 1919.

Talous

Bakun ensimmäinen öljylähde porattiin vuonna 1846, ja siitä lähtien kaupungin talous on pyörinyt öljyn ja sen jalostuksen ympärillä.
Vuonna 2006 Bakusta rakennettiin länsirahalla öljyputki Tbilisin kautta Turkin Ceyhaniin, joka on Välimeren rannalla sijaitseva satamakaupunki. 
Kaspianmerta ja Apšeronin niemimaata, jolla Baku sijaitsee, on pidetty yhtenä maailman pahimmin saastuneista alueista. Maaperä on pilaantunut öljyvuotojen sekä puuvillapelloilla käytettyjen rikkaruohomyrkkyjen ja DDT:n takia.

Liikenne

Kaupunkia palvelee sen keskustasta noin 25 kilometriä itään sijaitseva Haidar Alijevin kansainvälinen lentoasema (IATA: GYD, ICAO: UBBB). Paikallisliikenne perustuu metroon ja busseihin - raitiovaunuista on luovuttu, mutta niiden uudelleen käyttöön ottamista on suunniteltu.

Urheilu

Bakussa on järjestetty Formula 1 -osakilpailuja vuodesta 2016 lähtien. Rata on rakennettu niin, että sen varrella näkyisi kaupungin parhaat puolet.
Baku on hakenut olympialaisia kahdesti, eli vuosina 2016 ja 2020, mutta se ei saanut järjestettäväkseen kumpiakaan olympialaisista.
Kaupungissa on maan korkeimmalla sarjatasolla pelaava jalkapalloseura Bakili Baku.
Arvydas Sabonis

Ura

Sabonis edusti kotimaansa suurseuraa Žalgirisia vuosina 1981–1989 ja 2003–2004. Euroopassa hän pelasi lisäksi Espanjassa Valladolidin ja Real Madridin riveissä vuosina 1989–1995. Sabonis saavutti Real Madridissa Euroliigan voiton vuonna 1995. NBA:ssa hän pelasi Portland Trail Blazersin riveissä vuosina 1995–2003.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Sabonis voitti kultaa 1988 kesäolympialaisissa sekä maailmanmestaruuden vuonna 1982 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 1985. Liettuan maajoukkueessa hän saavutti pronssia 1992 kesäolympialaisissa ja 1996 kesäolympialaisissa.
Álex Márquez

Moto3

Márquez debytoi Moto3-luokassa kaudella 2012 Suter-Hondalla. Hän oli kauden aikana parhaimmillaan kuudes Katalonian Grand Prix'ssä ja oli sarjan yhteispisteissä 20:s. Toisella kaudellaan Márquez vaihtoi KTM:lle. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa Iso-Britannian Grand Prix'ssä ollen kolmas ja ensimmäisen voittonsa Japanista. Sarjan yhteispisteissä hän oli nyt neljäs viidellä palkintokorokepaikallaan.
Kaudella 2014 Márquez kilpaili Hondalla. Hän saavutti kauden aikana kolme voittoa ja kymmenen palkintosijaa. Suuren osan kaudesta Márquez oli Australian Jack Millerin takana yhteispisteissä, mutta Márquez ohitti tämän lopulta ja juhli kauden päätyttyä Moto3:n maailmanmestaruutta.

Moto2

Kaudeksi 2015 Márquez siirtyy ajamaan Moto2-luokkaan Marc VDS-talliin.

Muuta

Márquezin isoveli on MotoGP:n kuninkuusluokan kaksinkertainen maailmanmestari Marc Márquez. Márquezin veljekset ovat historian ainoat, jotka ovat onnistuneet voittamaan samana vuonna ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruuden tai mestaruuden ylipäätään.
John Weckström

Ura

Weckström on pelannut Veikkausliigaa Finnairin Palloilijoissa vuonna 1998, Atlantiksessa vuonna 2001, AC Allianssissa vuonna 2002, FF Jarossa vuosina 2003–2004 ja Valkeakosken Hakassa 2011. Toistaiseksi uransa parhaimmat kaudet Veikkausliigassa hän pelasi FC Hongassa kausina 2005–2010.
Weckström nousi yhdeksi Tapiolan Urheilupuiston suosituimmista pelaajista FC Hongan nousukauden 2005 jälkeen. Tuolloin hän esitti erittäin hyviä otteita Ykkösessä ja sai lempinimen Taikuri.

Yksityiselämä

Weckströmin isä on entinen jalkapalloilija Juha Weckström ja sisar jalkapalloilija Nina Weckström. Jalkapalloilijat Amanda ja Daniel Rantanen ovat hänen toisen sisarensa lapsia.
Banc d’Arguinin kansallispuisto

Banc d’Arguinin kansallispuisto (ransk. Parc National du Banc d'Arguin) sijaitsee Mauritanian länsirannikolla. Se on tärkeä lintujen talvehtimis- ja pesimäalue. Yli kaksi miljoonaa pohjoiseurooppalaista lintua talvehtii vuosittain puiston alueella. Puistossa pesii 25 000-40 000 paria noin viidestätiostä lajista: flamingoja, pelikaaneja ja tiiroja. Puiston ytimen muodostaa joukko pieniä saaria ja hiekkasärkkiä. Niitä ympäröivät rikkaat kalavedet. Matalat, saviset rannat ovat tärkeä ruokailualue myös muualla pesiville linnuille.
Puisto on UNESCOn maailmanperintökohde.
Unto Hämäläinen

Unto Kalle Hämäläinen (s. 28. helmikuuta 1954 Viitasaari) on suomalainen politiikkaan erikoistunut toimittaja.
Hämäläinen on ollut Aamulehden eduskuntatoimittajana 1984–1986 ja Helsingin Sanomien politiikan toimituksessa 1986–2001. Hän oli politiikan toimituksen esimies 1994–2001. Vuonna 2001 hän aloitti Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen toimittajana. Hän jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2017 alkaen.
Hämäläinen oli Paasikivi-seuran valtuuskunnan jäsen vuosina 1980–1983.
Hämäläinen syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän valmistui sosionomiksi 1978 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1979. Hämäläinen meni naimisiin 1977, ja hänen perheeseensä syntyi kaksi lasta vuosina 1978 ja 1986. Hämäläinen on entinen Kokoomuksen jäsen ja toimi Kokoomusnuorten puheenjohtajana vuosina 1980–1983.
Hän oli vuosina 1989–1991 Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtaja. Hämäläinen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon vuonna 2008. Hän sai myös Sanomalehtien liiton Paras juttu -kilpailun ensimmäisen palkinnon 2008.
Vuonna 2019 Hämäläinen vetosi Suomen valtionjohtoon tutkimuksen teettämiseksi Stalinin vainoissa kuolleista suomalaisista.
Choga Mami

Choga Mami oli varhainen asutuskeskus Lähi-idässä Iranin ja Irakin rajaseudulla vuorilla. Siellä syntyi noin 4700-4600 eaa. ensimmäinen suurehko kasteluviljelyllä elävä asutuskeskus. Tämä tapahtui Keski-Ubaid eli Hadzi Muhammad-kaudella.
Neuvostoliiton 139. jalkaväkidivisioona

Neuvostoliiton 139. jalkaväkidivisioona (ven. 139-я стрелковая дивизия) oli talvisotaan osallistunut puna-armeijan jalkaväkidivisioona, joka taisteli suomalaisjoukkoja vastaan Tolvajärven–Ägläjärven alueella.

Myöhemmät vaiheet

Toisessa maailmansodassa 139. divisioona taisteli Ukrainassa ja tuhoutui jo kesällä 1941 operaatio Barbarossan yhteydessä Itärintamalla Umanin taistelussa.
Sodan kuluessa 139. jalkaväkidivisioona perustettiin kahdesti uudelleen.
Longane

Maantiede

Longanen oletetaan sijainneen Peloros-vuorilla Sisilian pohjoisosissa noin viisi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Rannikolla sen länsipuolella sijaitsi Tyndaris ja itäpuolella Mylai. Kaupungin todennäköinen paikka on tasangolla nykyisten Rodin ja Milicin kylien yläpuolella Termini- (antiikin Longanos) ja Mazzarra-jokien laaksojen välillä. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena toimi ilmeisesti nykyinen Monte Ciappa noin 1,3 kilometriä Milicistä luoteeseen. Kaupungille on ehdotettu kuitenkin myös muita sijaintipaikkoja.

Historia

Longanen paikka on löytöjen perusteella ollut asuttu keskiseltä pronssikaudelta 1700–1400-luvuilta eaa. lähtien. saakka Kaupunkia ei mainita antiikin kirjallisissa lähteissä. Longanos-joki sen sijaan mainitaan paikkana, jonka rannalla Syrakusan tyranni Hieron II voitti mamertiinit vuonna 268 eaa.
Kaupungin väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi saaren ei-kreikkalaisesta väestöstä, mutta se hellenisoitui ajan kuluessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Longenaios (Λονγεναῖος) tai Longanaios (Λογγαναῖος). 
Vaikka Longane on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Se luetaan polikseksi lähinnä sillä perusteella, että se löi 400-luvulla eaa. omaa kreikkalaistyylistä pronssirahaa.  Kaupunki vaikuttaa myös tuhoutuneen jo samalla vuosisadalla, jonka jälkeen se hylättiin.

Rakennukset ja löydökset

Longanen akropoliilta on löydetty pitkän linnoitusmuurin sekä muiden rakennusten, kuten mahdollisen pyhäkön, jäänteitä. Linnoitteita on löydetty myös etelämpää Cocuzza- tai Pirgo-nimiseltä kukkulalta. Asutuksen jäänteitä on löydetty keskiseltä pronssikaudelta ja klassiselta kaudelta, ja hautausmaita keskiseltä pronssikaudelta sekä rautakaudelta 800–700-luvuilta eaa.
Puumalansalmi

Puumalansalmi on salmi Saimaassa, Puumalassa. Pihlajavesi laskee tämän salmen kautta.
Puumalansalmi on strategisen sijaintinsa vuoksi ollut usean taistelun tapahtumapaikka 1500-luvulta lähtien. Se on ollut lähellä Ruotsin ja Venäjän rajaa.
Salmen kautta kulkee Saimaan syväväylä. Aikaisemmin sen yli kuljettiin Puumalansalmen lossilla. Vuodesta 1995 lähtien salmen voi ylittää Saimaan siltaa pitkin.
Arktinen Banaani

Arktinen Banaani on vuonna 1995 perustettu suomalainen kustantamo, joka aloitti sarjakuvakustantamona mutta joka on 2010-luvulla laajentanut tarjontaansa myös kauno- ja tietokirjallisuuteen. Harto Pasonen perusti sen sarjakuvien välitysmyyntiä harjoittavan Valiosarjat Oy:n aputoiminimeksi kustannustoimintaa varten. 
Yhtiön toimintaa viitoittivat B. Virtanen ja Viivi ja Wagner, joista julkaistiin ensimmäiset albumit 1990-luvun lopulla. Sarjakuvien suosio johti kustannustoimintaan keskittymiseen. Varhaisessa vaiheessa yhtiö alkoi julkaista myös ulkomaisia sarjakuvia Baby Bluesia ja Jereä. Vuonna 2008 kustantamo julkaisi ensimmäisen Fingerpori-albumin, ja vuoden 2015 loppuun mennessä sarjan julkaisuja on myyty yhteensä 450 000 kappaletta.
Kustantamon nimen keksi sarjakuvapiirtäjä Timo Mäkelä. Alun perin nimeä suunniteltiin Alpha-sarjakuvalehdelle.
Sami Saikkonen

Sami Saikkonen (s. 4. marraskuuta 1966 Pori) on suomalainen tanssija-koreografi, jonka työskentely kattaa niin tanssin kuin teatterinkin. Jäätyään eläkkeelle tanssijana hän toimii lennonopettajana ja taitolentäjänä. Sittemmin Saikkonen on tehnyt paluun teatterin lavalle ja jatkaa työtään myös näyttelijänä ja ohjaajana.
Sami Saikkonen tanssi Suomen Kansallisbaletissa 1992–2010. Sitä ennen hän kuului viiden vuoden ajan Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmään. Kansallisbaletissa hän tanssi pää- ja solistitehtävissä lukuisissa klassisissa baleteissa ja nykytanssiteoksissa ja työskenteli maailman johtavien koreografien, kuten Carolyn Carlsonin, John Neumeierin, Ohad Naharinin, Jiří Kyliánin ja Mats Ekin, kanssa. Tanssijana Saikkonen on esiintynyt HDC:n ja Kansallisbaletin kiertueilla Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa.
Ensimmäisen koreografiansa Saikkonen teki Kansallisbaletin koreografiworkshopiin vuonna 1995. Vuonna 2003 Saikkosen ensimmäisessä omassa illassa Kansallisoopperan Alminsalissa esitettiin teokset ”Image” ja ”Kohtaus miehelle ja naiselle”. Vuonna 2005 Saikkonen teki Kansallisoopperan lasten ja nuorten toiminnan osasto Oop!:lle tanssiteoksen Pienten joutsenten lampi, ja samana vuonna hän sai teoksesta Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinnon. Vuonna 2006 Saikkonen valitsi kahdeksan ei koskaan tanssinutta keski-ikäistä miestä tanssimaan ensimmäisen koreografiansa uudelleen. Ylen TV1 taltioi siitä dokumentin Saikkosen kahdeksan. Dokumentti palkittiin Koura-kunniamaininnalla. Vuonna 2007 Saikkonen teki koreografian Johanna Kurkelalle kappaleeseen ”Olet uneni kaunein” Eurovision laulukilpailujen Suomen-karsintoihin, ja vuonna 2008 hän ohjasi ja käsikirjoitti Kurkelalle musiikkivideon ”Ehkä ensi elämässä”.
Saikkosen näytteli Lahden kaupunginteatterissa 1997–1998 ja Koko-teatterissa 2001–2003 sekä musikaalin että vakavamman draaman pääosia. 2000-luvun taitteessa Saikkonen näytteli televisiosarjoissa Ihmeidentekijät, Parhaat vuodet ja Salatut elämät. Vuosina 2007, 2009 ja 2011 hän toimi Talent Suomi -kykyjenetsintäkilpailun yhtenä tuomarina.
Saikkonen on myös ohjannut nuoria teatterin- ja tanssinharrastajia, ja hän toimi Loiste-tapahtuman taiteellisena johtajana vuonna 2004. Teatteriohjaajana Saikkonen debytoi ohjaamalla Ihan pihalla -monologinäytelmän Jaakko Saariluomalle Aleksanterin teatteriin 2008. Vuonna 2010 oli vuorossa Aleksanterin teatterin 135-vuotisjuhlakonsertti Faustinen ilta ja Hämeenlinnan kaupungin ulkoilmakonsertti Sibeliusfantasia kirkkopuistossa.
Joulukuussa 2010 Saikkonen aloitti yhdessä nuorten taiteilijoiden kanssa perustamansa Pienen Suomalaisen Balettiseurueen taiteellisena johtajana. Keväällä 2013 Saikkonen toimi tuomarina Yle TV2:n Pakko tanssia -ohjelmassa.
Saikkonen ohjasi ja myös näytteli Rocky Horror Show -musikaalissa, joka sai ensi-iltansa marraskuussa 2016 Helsingissä.

Yksityiselämä

Saikkosella on yksi aikuinen poika. Hän on naimisissa näyttelijä Sonja Sorvolan kanssa.
Moog Taurus

Moog Taurus myös Moog Taurus I on Moog Musicin vuosina 1975–1981 valmistama bassosyntetisaattori. Instrumenttia soitetaan siihen kiinteästi kuuluvalla jalkiolla, ja näin sitä kutsutaan myös bassojalkioksi tai -pedaaliksi. Soitin on monofoninen ja siinä on neljä sointiväriä, joista kolme on valmiita ja neljäs vapaasti ohjelmoitava.
Bassojalkio oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden osaksi. Muut olisivat olleet monofoninen Lyra-syntetisoija soolo- ja melodiainstrumentiksi sekä polyfoninen Apollo-syntetisoija. Suunnitelma ei toteutunut, mutta prototyypeistä kehitettiin Polymoog ja Taurus. Lyraa ei kehitetty tuotantoon.

Ominaisuuksia

Ääniala on C–C1, ja sitä voi muuttaa oktaavin ylös- tai alaspäin. Tauruksen valmiit sointivärit ovat Tuba, Bass ja Taurus, ja neljäs on ohjelmoitavissa variable-toiminnossa. Soittimessa on kaksi oskillaattoria, joissa on kantti- ja saha-aaltomuodot. Aaltomuotojen muokkaamiseen on 24db-alipäästösuodin, jonka voi myös asettaa resonoivaksi. Sointivärin ohjaukseen on VCA, jossa ovat äänen nousu ja häipyminen. Äänen liukua ylös tai alaspäin eli portamentoa voi säätää. Instrumentissa on kaksi jalkakäyttöistä liukukytkintä alipäästösuodattimen ja VCA:n ohjaukseen.
Demokraattien kansallinen komitea

Yhdysvaltain demokraattisen puolueen kansallinen komitea (engl. Democratic National Committee, DNC) on demokraattisen puolueen johtava elin. Puolueen hallinnoinnin lisäksi komitea kampanjoi ja kerää rahaa demokraattisen puolueen ehdokkaille. Se järjestää joka neljäs vuosi puoluekokouksen, jossa vahvistetaan puolueen presidenttiehdokas ja muodostetaan puolueohjelma.
DNC:hen kuuluu yli 300 jäsentä, joihin kuuluvat kunkin 50 osavaltion demokraattipuolueen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja sekä runsaat 200 jäsenäänestyksellä valittua henkilöä.
The World Factbook

Kirja- ja verkkosivusto

Näin ollen kirjan verkkoversiossa olevia karttoja on runsaasti käytetty uudelleen yksityisten henkilöiden kuin myös julkishallinnollisten organisaatioiden julkaisemassa aineistossa myös Yhdysvaltain ulkopuolella. Kirjan verkkoversiota päivitetään useita kertoja vuodessa. Kirjaan on tullut lisää aineistoa maiden infrastruktuurin osalta mm. maakaasusta ja kaasu- sekä öljyputkistosta.

Merkittävyys

Koska The World Factbook on julkaisijaansa liittyen julkista tiedustelutietoa, on sitä pidettävä jonkinlaisena Yhdysvaltojen virallisia kantoja heijastelevana julkaisuna, vaikkei sen kustantaja ole politiikkaa muotoileva (policy making) liittovaltion virasto. Helposti verkosta saatavana ja kaikkien maiden osalta samankaltaisesti jäsenneltynä kirjan verkkosivusto on helppo referenssi. Näin ollen sen sisältämät kartat ovat levinneet laajalti Internetissä. Julkaisija CIA kuitenkin toivoo, että kun kirjan aineistoa käytetään, viitattaisiin siihen lähteenä.
Valeavioliitto

Valeavioliitto (tai kulissiavioliitto, lumeavioliitto, mukavuusavioliitto, näennäisavioliitto, paperiavioliitto) tarkoittaa kahden ihmisen välistä avioliittoa, jonka perustana ei ole ihmissuhde, vaan muu syy.
Syitä valeavioliittoon ovat muun muassa homoseksuaalisuuden tai lehtolasten salaaminen tai muut henkilökohtaiset asiat, jotka halutaan salata muilta ihmisiltä. Myös pysyvän oleskeluluvan hankkiminen kohdemaasta kotoisin olevalle valepuolisolle suoritettavaa maksua vastaan voi olla motiivina valeavioliitolle.
Vaikka valeavioliittoa voidaan sanoa huijaukseksi, sen saa solmia laillisesti, koska laissa ei velvoiteta ilmoittamaan suhteen motiiveista tai puolisoiden tosiasiallisesta suhteesta.  Tässä suhteessa eri maiden oikeuskäytännöt vaihtelevat. Viranomaiset voivat esimerkiksi kieltää virallisen vihkimisen puolisoilta, joiden he katsovat pyrkivän valeavioliittoon.
Fake Plastic Trees

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Jake Scott. Musiikkivideossa yhtye kulkee supermarketissa ostoskärryissä. Yhtyeen lisäksi videolla on myös muita hahmoja, kuten virkailijoita, lapsia, pitkäpartainen vanha mies joka leikkii leluaseilla, nainen, jolla on iso, musta hattu. Ohjaaja on sanonut videosta: "Filmi on itse asiassa allegoria kuolemasta ja jälleensyntymisestä, mutta ymmärtääksesi sen sinun pitää olla yhtä outo kuin ihmiset jotka tekivät sen."
Delbert Mann

Delbert Martin Mann, Jr. (30. tammikuuta 1920 Lawrence, Kansas – 11. marraskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui Vanderbiltin yliopistosta Nashvillestä. Hän oli naimisissa Ann Caroline Mannin kanssa tämän kuolemaan saakka 2001.
Delbert Mann toimi vuosina 1967–1971 Directors Guild of American puheenjohtajana. Hän voitti vuonna 1955 parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon elokuvasta Marty. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Lukkarinmäki

Lukkarinmäki on Salon kaupunginosa keskustasta Perniön suuntaan. Lukkarinmäki rajoittuu Perniöntiehen, Vähäjokeen, rantarataan, Raivonkatuun ja Tehdasaukioon.

Historiaa

Alueella sijaitsee Uskelan kivikirkko joka valmistui vuonna 1832. Vuonna 1856 alettiin rakentaa Salon Oluttehdasta Vähäjoen rantaan ja se valmistui 1856.