google/wiki40b huggingface dataset:
M3 Lee

M3 (M3 Medium Tank) oli yhdysvaltalainen keskiraskas panssarivaunu, jota liittoutuneet käyttivät toisessa maailmansodassa. Britit antoivat vaunuilleen nimen "Lee" kenraali Robert E. Leen mukaan, ja myöhempi matalammalla tornilla brittispesifikaation mukaan valmistettu malli sai nimekseen "Grant" kenraali Ulysses S. Grantin mukaan. Vaunuja rakennettiin yli 6200 kappaletta, joista puolet toimitettiin briteille, näistä 1700 Australiaan, 900 Intiaan, ja 1200 Neuvostoliittoon.
M3 kehitettiin vuonna 1939 tuotantoon tulleen M2-panssarivaunun pohjalta, joka oli Yhdysvaltojen liittyessä toiseen maailmansotaan vuonna 1941 aseistukseltaan ja panssaroinniltaan jo vanhentunut. Yhdysvaltain armeija halusi 75 mm tykillä varustetun uuden panssarivaunumallin, mutta vaatimukset täyttävä M4 Sherman ei kuitenkaan ollut vielä valmis sarjatuotantoon.
Korvikkeeksi suunniteltiin M2:n alustalle vahvemmin panssaroitu ja rungon oikeaan laitaan kasematti-tyyliseen sijoitukseen asennetulla 75 mm M2 tai M3 -tykillä aseistettu M3, lisäksi vaunussa oli myös pieni 37 mm M5 tai M6 -tykillä varustettu tykkitorni. Vaunun huonoja puolia olivat muun muassa sen korkea profiili, runkoon sijoitetun tykin pieni kääntymäsektori ja niitit, joilla panssarilevyt niitattiin paikoilleen. Se kuitenkin tarjosi tärkeissä taisteluissa Pohjois-Afrikassa vastuksen Panzerkampfwagen III:lle ennen Shermanin tuloa rintamalle.
Yleisin Leessä käytetty moottori oli 9-sylinterinen, ilmajäähdytteinen Wright (Continental) R975 EC2 -tähtimoottori, joka oli tarkoitettu alun perin lentokonemoottoriksi. Moottorin koko ja sen muoto johtivat vaunun korkeaan profiiliin. Moottorin keskeltä lähtevä akseli kulki miehistötilan lattian alta, mitä pakotti korottamaan sitä. Vaihteistona oli Mackin kehittämä viisinopeuksinen + yksi taaksepäin Synchromesh-vaihteisto. Jousituksessa käytettiin jo M1 Combat Carissa 1930-luvulla käyttöön otettua Vertical volute spring suspension (VVSS) -ratkaisua. Monia Leen alustan ja voimansiirron osia käytettiin myöhemmin M4 Sherman -vaunussa. Sherman käytti myös samaa 75 mm tykkiä.
M3-vaunuja käytettiin Kauko-idässä sodan loppuun asti. Yli 1 200 dieselmoottorista M3A3 ja M3A5-vaunua toimitettiin Neuvostoliittoon 1942–1943. Vaunu ei ollut suosittu. Neuvostoliitossa sitä pidettiin suuresta siluetistaan huolimatta alitehoisena, nirsona polttoaineen ja öljyjen suhteen ja liikkumiskyvyltään heikkona. Vaunu soveltui huonosti Venäjän teille ja jäi helposti jumiin telaketjujen mennessä rikki.
M3:n alustalle rakennettiin 3 490 kappaletta 105 mm M1/M2 haupitsilla aseistettua M7 Priest-panssarihaupitsia, sata 155 mm tykillä aseistettua M12-panssarihaupitsia ja erilaisia huolto- ja kuljetusvaunuja. Kanadassa M3:n alustalle suunniteltiin Ram-vaunu.
SHT-Tukku

Historiaa

Suomen Hautaustoimistojen Tukkukauppa Oy aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1955. Sen perusti joukko hautaustoimistoyrittäjiä. Alussa yhtiö keskittyi hautausalan tarvikkeiden tukkukauppaan, sitten myös kukkakauppatarvikkeisiin. Oman arkkutuotannon yritys aloitti Punkalaitumella vuonna 1964.
Yrityksen toiminta jakaantuu erikoistuotteiden maahantuontiin ja myyntiin sekä omaan puusepänteollisuuteen. Tuotteiden vähittäismyyjinä toimivat hautaustoimistot, kukkakaupat, sisustus- ja lahjatavaraliikkeet sekä erikoisliikkeet.
Yritykselle on ruumisarkkuja muotoillut muun muassa Ristomatti Ratia.
Se syvenee syksyllä

Taustaa

Albumin ensimmäiset näytekappaleet "Sig Sauerkraute" ja "Vampyyri" julkaistiin syksyllä 2010. Kappaleesta "Täällä" on kuvattu livepätkiä sisältävä musiikkivideo. Video julkaistiin huhtikuussa 2011. Albumin toinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta "Jokaiselle jotakin". Video koostuu lyhyistä pätkistä, joissa eri suomiräp-artistit laulavat kyseistä kappaletta. Videolla nähdään yhteensä 123 suomalaista rap-artistia. Marraskuun 2014 loppuun mennessä videota oli katsottu YouTubessa lähes kolme miljoonaa kertaa. Albumista julkaistiin vinyylipainos 30. marraskuuta 2011.
Kasarikeikka

Kasarikeikka (Do Over) on Kenny Schwartzin ja Rick Wienerin luoma televisiosarja vuodelta 2002. Se on hyvin samanlainen idealtaan kuin, That Was Then.

Juoni

Joel Larsen, 34-vuotias mies, saa mahdollisuuden muuttaa elämäänsä joutuessaan onnettomuuteen, joka siirtää hänet takaisin vuoteen 1981.
International Union of Socialist Youth

International Union of Socialist Youth (IUSY) (suomeksi Sosialististen nuorten kansainvälinen liitto) on maailman suurin  
kansainvälinen poliittinen nuorisojärjestö. Siihen kuuluu jäseniä 100 eri valtiosta, ja se koostuu 143 erilaisesta sosiaalidemokraattisesta järjestöstä. Suomesta järjestöön kuuluvat Demarinuoret ja SONK. Järjestön keskustoimisto sijaitsee Itävallassa. IUSY:llä on toimistoja kaikissa maanosissa.
Järjestön presidenttinä toimii tällä hetkellä eteläafrikkalainen Fikile Mbalula ANC-puolueesta. IUSY on European Youth Forumin täysivaltainen jäsen. EYF taas toimii sekä Euroopan neuvostossa, että Euroopan Unionissa. Lisäksi ECOSY tekee tiivistä yhteistyötä IUSYn kanssa.
IUSY perustettiin 30. syyskuuta 1946 Pariisissa, mutta järjestö kokee jatkavansa vuonna 1907 perustetun ensimmäisen kansainvälisen sosialistisen nuorisojärjestön, Sosialististen nuorisojärjestöjen kansainvälisen liiton, toimintaa.  
IUSY:n keskeisiä tavoitteita ovat vapaus ja ihmisoikeudet, tasa-arvo, demokratia, kansainvälinen solidaarisuus ja ongelmien ratkaisu poliittisin keinoin.
Omarhan Oksibajev

Omarhan Nurtajevitš Oksibajev (s. 22. joulukuuta 1954) on kazakstanilainen tilintarkastaja, joka on toiminut valtiontarkastuksen puheenjohtajana, ja joka valittiin 2016 mažiliksen valtiopäiväedustajaksi. Vuonna 1991 hän opiskeli Ranskassa tilintarkastusta.
Koripallon Serie A -kausi 2008–2009

Kausi 2008–2009 oli 87. kausi, jolloin pelattiin koripallon Serie A:n mestaruudesta. Petteri Koponen oli kauden aikana ainoa suomalainen, joka pelasi sarjaa. Hänen joukkueensa oli Virtus Bologna. Kauden voitti Montepaschi Siena, jolle mestaruus oli jo kolmas perättäinen.

Euroliiga 2009-2010

Kaudeksi 2009–2010 italialaisista joukkueista Euroliigaan pääsivät kauden voittanut Montepaschi Siena, toiseksi sijoittunut Armani Jeans Milano, kolmanneksi sijoittunut Benetton Treviso sekä ULEB:in kanssa sopimuksen tehnyt Lottomatica Roma, joka sijoittui lopulta viidenneksi.
Bentsiili

Ominaisuudet

Bentsiili on kiinteänä keltaisia veteen käytännöllisesti katsoen liukenemattomia kiteitä. Yhdiste liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Kun bentsiiliä kuumennetaan emäksisissä olosuhteissa etanoliliuoksessa, tapahtuu bentsiilihappotoisiintumisreaktio, jossa siitä muodostuu bentsiilihappoa. Tämän lisäksi bentsiili reagoi muiden ketonien tavoin ja reaktiot voivat tapahtua molemmille karbonyyliryhmille.

Valmistus ja käyttö

Bentsiiliä valmistetaan hapettamalla bentsoiinia, jota muodostuu bentsaldehydin kondensaatioreaktiossa, typpihapon tai kuparisulfaatin avulla. Toinen tapa valmistaa tuotetta on bentsyylifenyyliketonin hapetus.
Bentsiiliä käytetään orgaanisessa synteesissä muun muassa valmistettaessa bentsiilihappoa ja typpeä sisältäviä heterosyklisiä yhdisteitä. Myös sen nitrojohdannaiset ovat merkittäviä. Bentsiiliä käytetään polymeeriteollisuudessa vapaaradikaalifotoinitiaattorina ja siitä muodostuu vapaita radikaaleja säteilytettäessä sitä UV-valolla. Lisäksi bentsiilillä on käyttöä kosmetiikkateollisuudessa ja myös sen käyttöä eräiden punkkien torjuntaan on tutkittu.
Tuupovaaran Urheilijat (salibandy)

Historia

TuuU aloitti salibandysarjoissa vuonna 1991, kun seuran miesten edustusjoukkue ja A-pojat aloittivat toimintansa. Naisten toiminta alkoi vuonna 1995 II-divisioonasta. A-pojissa TuuU saavutti SM-hopeaa kausilla 1991–1992 ja 1992–1993. Miehet nousivat keväällä 1993 II-divisioonaan. Edelleen joukkue nousi kauden 1995–1996 päätteeksi I-divisioonaan kukistamalla karsinnoissa TPS:n. Miehet pelasivat kaikkiaan neljä kautta I-divisioonassa vuosina 1996–2000. Uutta vauhtia haettiin alasarjoista, joukkue nousi II-divisioonaan 2005 ja pelasi siellä kausilla 2005–2008.
HMS Narf

Palvelus

Alus nimettiin Minbåt N:o 67:ksi jo palvelukseen otettaessa. Alus muutettiin vartioveneeksi vuosina 1907-1909 nimellä Bevakningsbåt B9, jolloin sen aseistuksena oli ainoastaan 37 mm kan M/98B. Vuonna 1910 alus luokiteltiin uudelleen yhteysalukseksi runkonumerolla V9. Vuonna 1919 alus siirrettiin rannikkotykistölle, joka liitti sen Vaxholmin linnakkeelle. Alus poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1928.
Waldemar von Frenckell

Waldemar von Frenckell (15. toukokuuta 1853 Tampere – 28. toukokuuta 1936 Tukholma, Ruotsi) oli Frenckellska Tryckeri Ab:n omistaja, Leppäkoski Fabrikers Ab:n toimitusjohtaja, J. C. Frenckell & Sonin isännöitsijä. Hänelle myönnettiin todellisen valtioneuvoksen arvonimi. Hänen testamenttivaroillaan perustettiin Waldemar von Frenckellin säätiö 1938. Säätiön tarkoituksen oli edistää tieteellistä tutkimusta, palkita isänmaallista ja kulttuurityötä sekä tukea yhteiskunnallista ja tieteellistä toimintaa. Lisäksi perustettiin Waldemar von Frenckellin rahasto syöpätautien torjumiseksi.
Frenckellin isä oli kauppaneuvos Frans von Frenckell ja hänen veljensä oli Carl Theodor von Frenckell. Hän oli valtiopäivillä 1882, 1904–1905 ritariston ja aatelissäädyn edustaja.
Linan yökirja

Linan yökirja (Linas kvällsbok) on ruotsalainen draamakomedia vuodelta 2007. Elokuva perustuu toimittaja-kirjailija Emma Hambergin omaelämäkerralliseen romaaniin.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Tel Avivin Convention Centerissä, Israelissa 26.−28. huhtikuuta 2018. Kilpailuihin osallistui 44 maan edustajia. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa sekä miehille että naisille.

Mitalistit

Lähteet: European Judo Union, Judoinside
Valajärvi (järvi Urjalassa)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa Nuutajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 106 hehtaaria ja siinä on kahdeksan saarta. Suurin saarista on Sepänsaari, joka on myös asuttu. Muita järven keskellä olevia saaria ovat Satulakari ja Selkäkari. Rannan tuntumassa ovat esimerkiksi Lammassaari ja Pääskynkivi. Järven vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä meren pinnan yläpuolella ja siihen laskee alle kymmenen lyhyttä metsä- ja pelto-ojaa, joista huomattavin on ojitetun Pussilansuon kuivatusvesiä tuova Ammonoja. Järven laskujoki lähtee järven eteläpään lahdenpohjukasta ja se yhtyy parin kilometrin jälkeen Nuutajärveen laskevaan Mustanojaan. Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä. Rannat ovat monen tyyppisiä ja niitä ovat muun muassa suo-, metsä-, pelto- ja kalliorantoja. Yleensä ranta on matala, mutta esimerkiksi Lantinvuorella, Kiviniityllä ja Ojansuunvuorella on jyrkempiä rantoja. Järven lähiympäristössä on sijainnut yli kymmenen maatilaa, joista osa on vielä viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsipuolella kulkee yhdystie 13583, joka liittyy Puolimatkassa seututiehen 230.

Vesistösuhteet

Järvi laskee Nuutajärveen lännestä laskevan Mustanojan pohjoiseen latvahaaraan. Mustanojan päähaaraan laskevat etelästä Iso Mustajärvi ja Vähä Mustajärvi.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Grannijärvi". Itä- ja länsirannoilla sijaitsivat ”Walajärven kylä” ja ”Walajärven torppa” peltoineen. Laskujoessa pyöri mylly. 1800-luvulla kootussa, eri aikaisten maanmittaustoimitustusten karttojen pienennöksiin perustuvassa pitäjänkartassa järven niminä esiintyvät sekä  ”Grannijärvi” että ”Walajärvi”, ja kylän nimenä järven lounaisrannalla on "Granni by". Senaatin kartastossa vuodelta 1901 sekä järven että kylän nimenä on Valajärvi ("Вала-ярви").
Järven rannalla sijaitsee Nuutajärven kartanon perinnönjaossa vuonna 1943 siihen kuuluneesta Rämeen ulkotilasta muodostettu Valajärven kartano . Vuoden 1959 peruskartassa ei vielä erotu kuin muutama rantamökki, mutta vuoden 1980 kartassa niitä on jo toistakymmentä.
Suomi-kuva

Suomi-kuva voi tarkoittaa sekä suomalaisten omia että ulkomaalaisten käsityksiä Suomesta. Usein ajatellaan, että suomalaiset ovat erityisen kiinnostuneita siitä, mitä ulkomaalaiset heistä ajattelevat.

Suomi-kuva tänään

Suomi-kuvan kirkastaminen on ollut suomalaisille tärkeää. Kansallinen retoriikka on pesiytynyt etenkin urheiluun, joka on nähty Suomi-kuvan kannalta myönteiseksi. Monien urheilijoiden sanotaan urheilleen Suomea maailmankartalle.  Viime aikoina Suomi-kuvaan ovat eri tavoin vaikuttaneet myös esimerkiksi EU, Nokia, tietoyhteiskunta, koulutus, musiikki ja terveydenhuolto, doping-skandaali, ydinvoimalahankkeet, metsien hakkuut ja paperitehtaiden perustamiset maailmalle.
Henri Niemistö

Pelaajaura

Niemistö debytoi Korisliigassa kevätkaudella 2014 oltuaan syyskauden loukkaantuneena. Hän pelasi Hongassa kauden 2014–2015 loppuun. Kauden 2014–2015 jälkeen Tapiolan Hongan edustusjoukkue ajautui pahoihin talousvaikeuksiin ja luopui sarjapaikastaan Korisliigassa. Heinäkuussa Niemistö siirtyi Loimaalle. Hän pelasi kauden aikana yhteistyösopimuksen turvin myös M1DA:ta Forssan Koripojissa ja kärsi pienistä loukkaantumisista. Toukokuussa 2016 Niemistö siirtyi yksivuotisella sopimuksella Salon Vilppaaseen.

Maajoukkue

Niemistö pelasi B- ja A-nuorten sekä alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.

Pelityyli ja ominaisuudet

Valmentaja Pekka Salminen kuvaili Niemistöä yhdeksi ikäluokkansa kovimmista korintekijöistä. Hänen urheilullista liikkumistaan kentällä on kehuttu.

Yksityiselämä

Niemistö kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2015. Hän aloitti varusmiespalveluksen Urheilukoulussa talvilajien saapumiserässä III/16 huhtikuussa 2016.
Niemistön vanhemmat Kari Niemistö ja Leena Niemistö ovat tunnettuja suursijoittajia. Henri Niemistöllä on kaksi veljeä.
Antenniturskat

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat antenniturskien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 1 suku ja lähteestä riippuen 12–15 lajia. Antenniturskat ovat pienehköjä kaloja, jotka saavuttavat suurimmillaan noin 12 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia, pienipäisiä. Silmät ovat kookkaat. Selkäeviä heimon kaloilla on 2. Ensimmäinen niistä muodostuu yhdestä hyvin pitkästä ruodosta ja taaempi on pitkä ja sen keskellä on notkelma. Myös peräevä on pitkä ja sen keskellä on notkelma. Vatsaevien ruodot ovat hyvin pitkät ja vatsaevät sijaitsevat pään takaosassa. Antenniturskalajien suomut ovat kookkaat ja väritykseltään ne ovat ruskeita tai hopeanharmaita.

Levinneisyys ja elintavat

Antenniturskalajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Niitä tavataan niin ulapalta kuin läheltä rannikkoa, joskus myös murtovetisitä jokien suistoista. Heimon kalat elävät tyypillisesti merenpinnan läheisyydestä aina 300 metrin syvyyteen asti. Antenniturskien ravinto koostuu pääasiassa planktonäyriäisistä.
Timjami

Historiaa

Keskiajalta on säilynyt kuvaus teestä, jossa yhtenä ainesosana käytetään timjamia. Tarkkaa reseptiä ei ole kirjattu ylös, mutta teen vaikutuksista sanotaan, että ne jotka teetä juovat, kykenevät näkemään ympärillään olevat keijut ja nymfit. Yhtenä ainesosana oli siis timjami, ja muut olivat yrttejä.
Jouhilammi

Maantiede

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 150 metriä. Järvi sijaitsee keskellä ojitettua suota, joten suo-ojat laskevat järveen. Yksi ojista on 700 metriä pitkä laskuoja Kotalammiin.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Sen rannat ovat rakentamattomia ja sen rantaan johtaa lyhyt polku Tammelan Lautaportaan ja Hämeenlinnan Rimmilän yhdistävältä tieltä. Tammelan ja Hattulan välinen raja koukkaa järven keskiosan Hämeenlinnan puolelle.

Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kala vehmas". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimeksi merkittiin "Jouhilampi", mutta järvellä ei vielä ollut laskuojaa Kotalammiin.
Emmanuel Agassi

Emmanuel Agassi (oikealta nimeltään Aghassian) (pers. ‏امانوئل آغاسی‎, s. 25. joulukuuta 1930) oli Iranin armenialainen nyrkkeilijä, joka edusti Irania Lontoon 1948 ja Helsingin 1952 olympianyrkkeilyissä sijoittumatta kummallakaan kerralla 16 parhaan joukkoon.
Emmanuel Agassi on tennistähti Andre Agassin isä.
Daniel Mannix

Daniel Mannix (4. maaliskuuta 1864 Charleville – 6. marraskuuta 1963) oli irlantilaissyntyinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Cloynen hiippakuntaan William Joseph Walsh 9. kesäkuuta 1890. Hänet nimitettiin Melbournen koadjuuttoriarkkipiispaksi Australiaan sekä Pharsaluksen titulaariarkkipiispaksi 1. heinäkuuta 1912, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Logue, jota avustivat Robert Browne ja Michael Fogarty.
Mannixista tuli 6. toukokuuta 1917 Melbournen arkkipiispa. Vuodesta 1917 lähtien hän toimi lisäksi Australian sotilaspiispana. Hän kuoli 99-vuotiaana virassa.
Udo Kier

Lapsuus ja nuoruus

Udo Kier syntyi toisen maailmansodan aikana. Sairaala, jossa hän syntyi, pommitettiin maan tasalle vain hetki Kierin syntymän jälkeen. Kierin isä oli paljon poissa tämän ollessa lapsi, eikä Kier tiennyt tai kuullut isästään juuri mitään. Kier muutti 18-vuotiaana Isoon-Britanniaan opiskelemaan englantia ja näyttelemistä.

Näyttelijänura ja elämä nykyisin

Kier aloitti näyttelijänuransa käymällä Isossa-Britanniassa teatterikursseja. Myöhemmin hänelle tarjottiin roolia Michael Sarnen elokuvassa Road to St. Tropez (1966). Vaikka rooli oli pieni, se oli hänen näyttelijänuransa alku. Ensimmäisen suuremman roolinsa hän sai elokuvassa Hexen bis aufs Blut gequält (1970), joka kiellettiin 31 maassa sen sisältämän seksin ja väkivallan takia.
Myöhemmin Kier tapasi lentokonematkalla ohjaaja Paul Morrisseyn, joka tarjosi hänelle pääroolia elokuvassa Frankenstein, teurastaja (1973). Se ja sen sisarelokuva Blood for Dracula (1974) tekivät Kieristä tunnetun.
1970-luvulla Kier oli mukana monissa elokuvissa, joissa useimmissa hänen äänensä oli dubattu. Dario Argenton elokuvan Suspiria – tappavat huokaukset (1977) kuvauksissa Kierin kohtausta kuvattaessa ilmeni äänityksessä teknisiä ongelmia. 1980-luvulla Kier teki hyvin vähän töitä Euroopan ulkopuolella. 1990-luvulla hän alkoi saada näkyvyyttä Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen läpimurtonsa oli roolihahmo Hans elokuvassa Matkalla Idahoon (1991). Kier näytteli Pamela Andersonin apuria Curlya elokuvassa Barb Wire (1996) ja Ron Campia elokuvassa Ace Ventura – lemmikkidekkari (1994), jossa Jim Carrey esitti pääosaa. Kier näytteli vuosina 1996 ja 1999 tehdyssä eurooppalaisena yhteistuotantona valmistuneessa Pinocchio-duologiassa pääpahista Lorenzinia, sekä tämän vaimoa Madame Flambeauta. Vuosina 1999–2001 hän näytteli tietokonepelissä Command & Conquer: Red Alert 2 ja sen lisäosassa Command & Conquer: Yuri’s Revenge Yuri-nimistä hahmoa.
Udo Kier on työskennellyt yli kolmikymmenvuotisen näyttelijänuransa aikana monien ohjaajien, kuten Charles Mattonin, Gus Van Santin ja Walerian Borowczykin, sekä hyvän ystävänsä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Lars von Trierin kanssa. Hän on von Trierin Agnes-tyttären kummisetä.
Kier asuu Kaliforniassa, mutta työskentelee usein Euroopassa, missä hänet tunnetaan paremmin.
Gustaf Hallström

Gustaf Hallström (11. kesäkuuta 1880 Tukholma, Ruotsi − 5. lokakuuta 1962) oli ruotsalainen arkeologi, joka vaikutti suuresti 1900-luvun alkupuoliskolla Ruotsin arkeologian kehitykseen. Hän aloitti opinnot Tukholmassa vuonna 1900 ja suoritti filosofian kandiaatin tutkinnon vuonna 1905 Uppsalan yliopistossa.  Siellä hän suoritti myös lisensiaatin tutkinnon vuonna 1913. Vuonna 1944 hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo.

Yksityiselämä

Hallström syntyi ja asui koko elämänsä Tukholmassa Södermalmilla. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja August Hallström ja tämän vaimo Hilda Svensson, ja sisaruksensa Gunnar ja Ivar Thord. Saatuaan amanuenssin toimen Livrustkammarenissa hän meni naimisiin vuonna 1907 Astrid Bergin kanssa. Puoliso kuoli vuonna 1986.
Suomen sisällissodan aikana hän oli Ruotsalaisen prikaatin päällikkö Tukholmassa. Hän sai kolmannen luokan Vapaudenristin vuonna 1918. Hän osallistui myös vapaaehtoisena Viron vapaussotaan. Toisen maailmansodan aikana Hallström osallistui Finlandskommitténin toimintaan tiedottajana.

Työtehtävät

Valmistuttuaan hän toimi amanuenssina Livrustkammarenista vuosina 1906−1908, Riksmuseetin etnograafisella osastolla vuosina 1907−1909 ja vielä Valtion historiallisessa museossa vuonna 1909. Vuonna 1925 Hallström valittiin nuoremmaksi antikvarieksi, vuonna 1938 vanhemmaksi antikvarieksi Riksantikvarieämbetetiin. Vuosina 1911−1956 hän luennoi arkeologiaa ja luonnonsuojelua (fornlämnings- och naturskyddslära) Teknillisessä korkeakoulussa, jossa hän toimi vuodesta 1935 lähtien tämän aineen erikoisopettajana. Vuonna 1925 työskenteli hän myös Riksantikvarieämbetetin palveluksessa ja jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1945.

Erityismainintoja

Vuonna 1925 julkaisi hän Hjalmar Stolpen jälkeenjääneistä Björkön saaren kaivauskertomuksista selostuksen sadan ensimmäisen haudan löydöistä kirjassa Birka 1, Hjalmar Stolpes grafundersökningar vuodelta 1913. Hän keskittyi tämän jälkeen Norlannin arkeologiaan ja siellä erityisesti Nämforsenin kalliopiirroksiin ja kaivauksiin Lillsaivisissa. Havaintojaan hän esitti julkaisuissaan Nordskandinavisa hällristningar (1905-07), Kan lapparnas invandringstid fixeras (1929) ja Den tidigaste järnåldern i Dalarna (1931).
Hallström teki muutamia pitkiä tutkimusmatkoja Pohjois-Skandinaviaan, Kuolan niemimaalle, Keski-Venäjälle ja Siperiaan. Vuosina 1915−1916 hän OLI Punaisen Ristin ddelgaatin sijaisena Siperiassa ja Kiinassa.
Uumajan yliopisto säilyttää suurinta osaa Hallströmin arkistosta ja valokuvista, ja sitä julkaistaan internetissä tutkija-arkistossa Forskningsarkivet.
Pohjansurviaiskoi

Koko ja ulkonäkö

Pieni perhonen, jonka etusiivet ovat tummanvihreät ja metallinhohtoiset. Takasiivet harmaanruskeat. Pää on musta-keltainen. Tuntosarvet ovat korkeintaan etusiiven pituiset. Siipiväli 9–10 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Pohjansurviaiskoi on erittäin harvinainen laji. Sen tiedetään esiintyvän Euroopassa vain Ruotsissa, Suomessa ja Venäjällä, Kuolan niemimaalla. Näissä maissa perhosella on vain yksi tunnettu esiintymispaikka kussakin. Suomessa lajin ainoa tunnettu elinpaikka on Saanatunturin etelärinteellä, missä lajin turvaamiseksi on rajattu suojelualue.

Elinympäristö ja elintavat

Suomessa ja Venäjällä perhosta on tavattu karuilta paikoilta, Suomessa alueelta, jossa tunturinrinteeltä vyöryy irtosoraa. Ruotsissa elinpaikan kasvillisuus on runsaampaa. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuun alussa, aurinkoisina ja tuulettomina iltapäivinä.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvia ei tunneta. Lähilajit elävät ristikukkaisilla tai tädykkeillä.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 200 m

Aikataulu

1. kierros ja välierät kilpaillaan 4. elokuuta. Finaali kilpaillaan 5. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 6. elokuuta.