google/wiki40b huggingface dataset:
Alankomaiden kuninkaallinen laivasto

Tukikohdat

Laivaston päätukikohta on Den Helder, Noord-Hollandissa.  Muita tukikohtia ovat Amsterdam, Vlissingen, Texel ja Willemstad, Curaçaossa. Merijalkaväen kasarmit ovat Rotterdamissa, Doornissa sekä tukikohdat Curaçaossa ja Savaneta Arubassa.

Historia

Alankomaiden laivastolla on erittäin pitkä historia. Se on käynyt sotaa muita Euroopan laivastoja vastaan 16. vuosisadalta alkaen eli Espanjan vallasta itsenäistymisestä alkaen ja sitten kauppareittien ja siirtomaiden herruudesta monissa maailmankolkissa. Näistä merkittävimpiä ovat neljä Englannin ja Hollannin välistä sotaa.

1900-luvun alku

Alankomaat oli puolueeton ensimmäisessä maailmansodassa, mutta se kärsi merkittäviä taloudellisia haittoja sodankäynnistä rajojensa tuntumassa sekä kauppamerenkulun tappioina. Sodan päätyttyä maan asevoimat kärsi rahoituksen pienuudesta sodanvastaisuuden kukoistaessa Euroopassa.
1920-luvulla laivasto muodostui pääosin vanhentuneista aluksista, mutta poikkeuksena olivat kaksi modernia 1921 vesille laskettua Java-luokan risteilijää (Hr. Ms. Sumatra ja Hr. Ms. Java) sekä suppeahko sukellusveneohjelma. Laivastokomitea ehdotti 1920 neljän risteilijän, 24 hävittäjän ja 32 sukellusveneen hankkimista ja sijoittamista Alankomaiden Itä-Intiaan, mikä oli kuitenkin rahoituksellisesti kaukana mahdollisuuksista. Vuoden 1923 supistettuohjelma käsitti kahdentoista hävittäjän ja kuudentoista sukellusveneen hankinnan, mutta sekin tyrmättiin parlamentissa. Myöhemmin tehtiin tilaus kahdeksasta Admiralen-luokan hävittäjästä, joiden valmistaminen aloitettiin 1925 kaksi vuosittain.
Toinen laivastokomitea 1930 suositteli Alankomaiden Itä-Intian laivaston vahvuudeksi kolmea risteilijää, 12 hävittäjää ja 18 sukellusvenettä, mikä olisi edellyttänyt risteilijän, neljän hävittäjän ja kuuden sukellusveneen rakentamista. Risteilijä Hr. Ms. De Ruyter ja viisi KXIV-luokan sukellusvenettä saivat tilausvahvistuksen, mutta hävittäjät eivät saaneet valmistuslupaa.

NATO jäsenyys

NATOn perustamisen jälkeen Alankomaiden asevoimien painopiste siirtyi maa- ja ilmavoimiin ja vasta Korean sodan (1950-1953) alettua laivaston merkitys kasvoi. Hallitus päätti muodostaa kahden laivueen laivaston, johon kuului lentotukialus Hr. Ms. Karel Doormanin lisäksi kaksi De Zeven Provinciën -luokan risteilijää, 4 Holland-luokan ja 8 Friesland-luokan hävittäjää, kahdeksan sukellusvenettä, 6 Van Speijk -luokan fregattia sekä suuri joukko miinanraivaajia.
Naton jäsenmaana Alankomaiden puolustuspolitiikka muotoutui läheisessä yhteistoiminnassa muiden jäsenmaiden kanssa. Varsovan liiton perustaminen 1955 kiihdytti liittoutumien välistä asevarustelua. Vuodesta 1965 lähtien Alankomaiden laivasto on ollut osa NATOn pysyvää laivasto-osastoa Atlantilla (engl. Standing Naval Force Atlantic, STANAVFORLANT).
Rengasgalaksi

Rengasgalaksi on harvinainen, renkaan muotoinen galaksi. Galaksin renkaassa on runsaasti suuria, nuoria ja hyvin kirkkaita sinisiä tähtiä. Joidenkin tähtitieteilijöiden mukaan rengasgalaksi syntyy, kun pienempi galaksi kulkee suuremman galaksin keskustan läpi. Toisten teorioiden mukaan rengas kasautuu galaksin ympärille ulkopuolisesta aineesta.
Stuart Cloete

Edward Fairly Stuart Graham Cloete (23. heinäkuuta 1897 Pariisi, Ranska – 19. maaliskuuta 1976 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija. Häneltä on julkaistu romaaneja, novelleja, runoja sekä elämäkertoja ja muita tietokirjoja.
Cloeten ensimmäinen romaani Turning Wheels ilmestyi vuonna 1937 ja se oli miljoonamenestys. Suomeksi sen on kääntänyt J. F. Ruotsalainen nimellä Vierivät vankkurit vuonna 1938 WSOY:n kustantamana.
LÉ Cliona

Britannian kuninkaallinen laivasto - HMS Bellwort

HMS Bellwort ja HMS Armeria suojasivat 14. maaliskuuta 1943 9 000 sotilasta kuljettaneita joukkojenkuljetusaluksia Duchess of Richmondia, Ruysiä ja Sibajakia Lagosista saattueeseen WS27. Alus erkani 17. maaliskuuta HMS Armerian kanssa saattueesta palaten Lagosiin.
Alus oli poistettu aktiivipalveluksesta lokakuuhun 1945 mennessä. Se myytiin Irlannille 1946.

Irish Naval Service - LÉ Cliona

Vuoden 1953 aikana aluksen masto vaihdettiin verkkorakenteiseen, ja vuosikymmenen lopulla aluksen nelituumainen vaihdettiin Mk19-tykkiin. Samassa yhteydessä aluksen kantta pidennettiin ja sen messikannelle valmistettiin lisää majoitustiloja. 1960-luvun lopulla alus siirrettiin kalastuksenvalvontatehtäviin ja sen aseistus riisuttiin nelituumaista lukuun ottamatta.
Alus myytiin romutettavaksi 2. marraskuuta 1970.
Reto Schäppi

Seuraura

Schäppi on EHC Wallisellenin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin ZSC Lionsiin, jonka U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä Schäppi oli kaudella 2006–2007 tehoilla 17+11=28. Hän voitti Elite Novizenin mestaruuden vuonna 2008. A-juniorivuotensa Schäppi pelasi GCK Lionsissa, jossa hän voitti Elite Jr. A:n mestaruuden vuosina 2008, 2010 ja 2011. Schäppi debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhden ottelun Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä. GCK Lionsin miesten joukkueessa Schäppi debytoi seuraavalla kaudella 2008–2009, jossa NLB:n tulokaskausi toi 33 runkosarjaottelussa tehot 2+8=10.
Kaudella 2010–2011 Schäppi nousi ZSC Lionsin National League A -joukkueeseen, jonka kanssa hän teki kevääseen 2013 ulottuvan jatkosopimuksen joulukuussa 2010. Schäppi pelasi joukkueessa kauden aikana 31 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5 sekä viisi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Seuraavan kauden 2011–2012 päätteeksi hän voitti Sveitsin-mestaruuden. Helmikuussa 2012 Schäppi pidensi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2015 saakka. Kaudella 2013–2014 hän teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+13=23. Schäppi voitti kauden päätteeksi taas Sveitsin-mestaruuden. Tammikuussa 2014 hän pidensi sopimustaan taas yli vuoden ennen sen päättymistä kahdella vuodella kevääseen 2017 saakka.
Schäppi eteni kaudella 2014–2015 ZSC Lionsin kanssa NLA:n finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei kuitenkin HC Davos otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2015–2016 hän voitti Sveitsin Cupin. Kaudella 2017–2018 Schäppi nousi ZSC:n varakapteeniksi.

Muuta

Schäppin pikkuveli Nino pelaa Sveitsin 1. Ligaa EHC Wetzikonissa.
Tškalovsk

Tškalovsk (ven. Чка́ловск) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan muodostaman Gorkin tekojärven rannalla 95 kilometriä Nižni Novgorodista luoteeseen. Kaupunki on Tškalovskin piirin keskus. Asukkaita on 13 400 henkeä (vuonna 2005).
Paikalla sijainnut Vasiljova sloboda -niminen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1405. Myöhemmin siitä kehittyi huomattava kaupan ja käsityöammattien keskus. Vuonna 1883 rakennettiin valtion konepaja. Vuonna 1937 Vasiljovon taajama nimettiin Tškalovskiksi siellä syntyneen lentäjäsankari Valeri Tškalovin mukaan. Kaupunginoikeudet Tškalovsk sai vuonna 1955. Nykyään siellä on mm. telakka, konepaja ja tekstiiliteollisuutta. Kaupungissa toimii Valeri Tškaloville omistettu museo.
Suomen Uimaliitto

Suomen Uimaliitto ry on vuonna 1906 perustettu 135 jäsenseuran muodostama uintiurheilun keskusliitto.

Missio

Suomen Uimaliiton missio on uimataidon edistäminen. Tarkoituksena on, että harrastajat saavat siitä elinikäisen pääoman ja että kilpaileville uintiurheilijoille on mahdollisuus saavuttaa myös kansainvälistä menestystä.
Uimaliitto toimii vahvasti kunto- ja terveysliikunnan, nuorisotoiminnan sekä huippu-uintiurheilun (uinti, vesipallo, uimahyppy, taitouinti) alueilla.
Pedro López

Pedro Alonso López (s. 8. lokakuuta 1948 Santa Isabel, Kolumbia) surmasi ennen kiinni jäämistään yli 300 tyttöä useissa Etelä-Amerikan maissa, kuitenkin lähinnä Perussa, Ecuadorissa ja Kolumbiassa 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Siksi Lópezia kutsutaan Andien hirviöksi.
Hänen vanhempansa hylkäsivät hänet kun hän oli pieni. Häntä käytti myös nuorena hyväksi eräs lasten hyväksikäyttäjä. 19-vuotiaana hän joutui varkaudesta vankilaan. Siellä neljä sellitoveria pahoinpiteli hänet. Kostoksi Pedro tappoi heistä kolme. Vapauduttuaan hän matkusti Perusta Kolumbiaan. Siihen mennessä hän oli surmannut jo yli 150 tyttöä. Hän yleensä otti kadulta prostituoidun, kuristi tämän ja heitti ruumiin jokeen.
López pidätettiin vuonna 1980 murhasta epäiltynä. Kuulusteluissa hän kuitenkin kertoi yli 300 naisen murhasarjasta ja johdatti poliisit ruumiiden jättöpaikoille. Lopez tuomittiin eliniäksi vankilaan, mutta vapautettiin, ja Ecuadorin valtion karkotti hänet vuoden 1998 lopussa Kolumbiaan.
Finncell

Finncell eli Suomen selluloosayhdistys oli vuosina 1918–1995 toiminut suomalaisten sellutehtaiden myyntiyhdistys.
Suomen Selluloosayhdistyksen perustamiskokous pidettiin 2. heinäkuuta 1918. Tuolloin yhdistykseen liittyivät kaikki Suomen selluloosatehtaat. Kaupparekisteriin Suomen Selluloosayhdistys merkittiin 8.11.1918. Suomalaisen sellun maailmanlaajuista myyntiä harjoitettiin aluksi agenttien avulla. 1940-luvun lopulta lähtien alettiin perustaa omia myyntikonttoreita eri puolille maailmaa. Finncellin toiminnan loppuvaiheessa sillä oli myyntikonttori muun muassa Lontoossa, Hongkongissa, Singaporessa, Wiesbadenissa ja Milanossa.
Finncellin viimeisen toimintavuoden 1995 alussa sen jäsenistöön kuuluivat Kaukas Oy, UPM Group, Veitsiluoto Oy sekä Wisaforest Oy Ab. Finncell lakkautettiin kaupparekisteristä 2.6.1999.
Éric-Emmanuel Schmitt

Éric-Emmanuel Schmitt (s. 28. maaliskuuta 1960 Lyon, Ranska) on ranskalainen filosofi ja kirjailija.
Schmitt opiskeli musiikkia Lyonin konservatoriossa ja filosofiaa Pariisin normaalikorkeakoulussa (Ecole normale supérieure). Hän väitteli tohtoriksi 27-vuotiaana aiheenaan Diderot ja metafysiikka. 
Schmitt tuli tunnetuksi 1990-luvulla varsinkin näytelmistään Arvoituksellisia muunnelmia, Kahden maailman hotelli, Milarepa sekä Oscar ja Mamma Roosa. Näytelmissä käsitellään usein uskontoa ja metafyysisiä kysymyksiä. Päähenkilöinä esiintyy historiallisia henkilöitä, kuten Diderot, Freud, Hitler ja Mozart. 
Schmittin ensimmäinen näytelmä, La Nuit des Valognes (1991), kertoo Don Juan -hahmosta. Näytelmä Arvoituksellisia muunnelmia (Variations énigmatiques, (1996)) kertoo Nobel-kirjailijasta, joka on vetäytynyt yksinäisyyteen Norjan merelle kaukaiselle Rösvannöyn saarelle. Häntä saapuu haastattelemaan toimittaja Erik Larsen. Dialogin edetessä käy ilmi, että molemmat ovat rakastaneet samaa naista. Näytelmän pohjana on Edward Elgarin sävellys Enigma Variations. Tästä on peräisin myös näytelmän nimi.
Näytelmien saaman suuren suosion jälkeen Schmitt jätti yliopiston opettajan työnsä ja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. 
Kirjassaan La part de l’autre Schmitt leikittelee ajatuksella, miten erilaiseksi historiankirjoitus olisi saattanut muodostua, jos Adolf Hitler olisi hyväksytty opiskelemaan Wienin taideakatemiaan. 
Ma vie avec Mozart -teoksessa Schmitt kuvaa musiikin käänteentekevää merkitystä elämälleen. Kirjaan sisältyy myös CD-levy, jossa tunnetut artistit esittävät Mozartin musiikkia. 
Schmittin teoksia on käännetty 30 kielelle. Näytelmien lisäksi hän kirjoittaa romaaneja, esseitä ja elokuvakäsikirjoituksia. Schmittin elokuvakäsikirjoitus Le libertin (Vapaa-ajattelija, (1997)) kertoo valistusfilosofi Denis Diderot'sta, joka viimeistelee ensyklopediaansa ja kirjoittaa yhä uudelleen moraali-aiheista lukua.
Schmittin romaanin Herra Ibrahim ja Koraanin kukkaset (1999) pohjalta julkaistiin samanniminen elokuva vuonna 2003. Romaanisuomennos (Like, 2005) paketoitiin elokuvan dvd-julkaisun osaksi.
Kristuksen syntymän katedraali

Ortodoksinen Kristuksen syntymän katedraali (Kristus Piedzimšanas pareizticīgo katedrāle) on Riian suurin ortodoksinen temppeli. Se sijaitsee Esplanāden puistossa.
Riian piispa Serafim (Protopov) muurasi katedraalin perustuskiven 3. heinäkuuta 1876. Alkuperäisessä suunnittelmassa ei ollut erillistä kellotapulia. Venäjän tsaari Aleksanteri II antoi yllätyslahjan (12 kelloa), jonka jälkeen mallia parannettiin yhdellä ylimääräisellä kellokupolilla. Katedraalin viralliset avajaiset pidettiin 28. lokakuuta 1884.  Uusbysanttilainen rakennus oli ennen ensimmäistä maailmansotaa Riian kallein rakennus.
1960-luvulla neuvostoliittolaiset muuttivat katedraalin käyttötarkoitusta ja siellä  sijaitsivat Tiedetalo ja planetaario. Katedraalin kattofreskot tuhottiin ja kellot sulatettiin. Kun Latvia itsenäistyi Neuvostoliitosta, rakennus palautui katedraaliksi. Katedraalin restaurointi aloitettiin 1990-luvun lopulla, ja arkkipiispa Aleksanteri pyhitti ikonostaasin 6. toukokuuta 2000.
Woman’s Journal

Woman’s Journal oli vuosina 1870–1931 julkaistu yhdysvaltalainen aikakauslehti. Lehden perustivat Lucy Stone ja Henry Blackwell ja se toimi naisten äänioikeutta kannattavan American Woman Suffrage Associationin virallisena julkaisuna. Vuosina 1917–1927 lehteä julkaistiin nimellä Woman Citizen.
Republic 20

Republic -merkkisten kuorma-autojen valmistus aloitettiin vuonna 1912 Alma Motor Truck Company Of Alma, Michigan -nimisessä yhtiössä. Yhtiön nimeksi vaihdettiin 1914 Republic Motor Truck Co, Alma, Michigan. Vuonna 1917 yhtiön vuosituotanto oli jo kasvanut yli 10 000 kuorma-autoon. Seuraavana vuonna Yhdysvaltain suurimmaksi kuorma-autonvalmistajaksi kasvaneen yhtiön tuottamia Republic-kuorma-autoja oli myyty jo yhteensä 30 000 kappaletta 1 300:n jälleenmyyjän kautta.
1920-luvun alkaessa taloudelliset vaikeudet supistivat yhtiön tuotantoa huomattavassa määrin.
Republic kuorma-autot erottuivat silmiinpistävän keltaisista rungoistaan.
Vuonna 1929 Republic sulautui American LaFrance Truck Co -yhtiöön, ottaen kaupalliseksi nimekseen LaFrance-Republic Corporation, eikä kuorma-autoja enää sen jälkeen valmistettu alkuperäisellä Republic merkillä.
Suomeen Republic-autojen maahantuontia ja kokoonpanoa hoiti SOK, siksi niitä oli 1920–1940-luvuilla varsin runsaasti osuuskauppojen tavarankuljetuksissa.
Vuonna 1920 SOK 'valmisti' Helsingin Vallilassa sijaitsevalla korjauspajallaan yhteensä 57 kpl Republic 20 -kuorma-autoa. Näistä yksi on saatu säilytetyksi alun alkaen muutaman helsinkiläisen automobiiliharrastajan ansiosta. Auton on sittemmin entistänyt alkuperäistä vastaavaksi sen nykyinen omistaja, Veteraanikuorma-autojen seura ry.
Bebe Buell

Beverle Lorence ”Bebe” Buell (s. 14. heinäkuuta 1953 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltalainen malli, laulaja ja Playboyn ”Playmate of the Month” marraskuussa 1974. Hän on myös tunnettu suhteistaan tunnettujen rockmuusikoiden, kuten Steven Tylerin, Elvis Costellon, Iggy Popin, David Bowien, Todd Rundgrenin, Mick Jaggerin ja Stiv Batorsin kanssa. Hän on näyttelijä Liv Tylerin äiti.
Vuonna 2001 Buell kirjoitti Victor Bockrisin kanssa omaelämäkerran Rebel Heart: An American Rock And Roll Journey. The New York Times listasi teoksen bestsellereidensä joukkoon.

Varhainen elämä

Buell syntyi Virginian osavaltiossa. Hänen äitinsä on Washingtonin Protocol Schoolin perustaja Dorothea Johnson ja isänsä Harold Lloyd Buell.
Johan Wikmanson

Johannes ("Johan") Wikmanson (28. joulukuuta 1753 Tukholma – 10. tammikuuta 1800 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä ja urkuri. Hän oli yksi merkittävimmistä maassa toimineista kantaruotsalaisista muusikoista 1700-luvun jälkipuoliskolla. Hän saavutti arvostusta poikkeuksellisena urkurina ja oppineena teoreetikkona. Vuosina 1771–81 hän toimi Alankomaiden reformoidun kirkon urkurina, jonka tehtävistä siirtyi urkuriksi Storkyrkaniin.
Wikmanson opiskeli jonkin aikaa Georg Joseph Voglerin kanssa ja sai opetusta myös säveltäjä Joseph Martin Krausilta, josta tuli hänen läheinen ystävänsä. Vuonna 1788 Wikmansonista tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen, ja vuonna 1797 hän pääsi johtamaan sen opetustoimintoja.

Sävellystyö

Wikmanson ehti säveltämiselle jääneestä vähäisestä ajastaan huolimatta luomaan rikkaan instrumentaali- ja vokaalimusiikin tuotannon. Tärkeimpiin teoksiin kuuluvat viisi tai kuusi jousikvartettoa, joista kolme säveltäjän ystävä Gustaf Abraham Silverstolpe julkaisi vuonna 1801 tämän jo kuoltua. Joseph Haydnin vaikutus näkyy sävellyksissä monin tavoin. Wikmansonin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi pianosonaattia. Hän oli Olof Åhlströmin ja Johan Fredrik Palmin tavoin merkittävä laulusäveltäjä; näistä kukin aloitti laulujen säveltämisen vuonna 1789.

Yksityiselämä

Wikmansonin isä Johan Wikman oli lähtöisin gotlantilaisesta suvusta ja syntyi tuolla saarella. Äidillä, Anna Maria Brinckmannilla, oli saksalainen tausta; hän oli alkujaan kotoisin Hampurista. Säveltäjä-urkuri Wikmanson oli viidestä sisaruksesta pikkusiskonsa Christina Marian lisäksi ainoa aikuiseksi elänyt.
Wikmanson oli arkkitehti Erik Palmstedtin ystävä ja pääsi tämän kautta tutustumaan moniin eturivin kulttuurivaikuttajiin. Hänet hyväksyttiin Utile Dulci -seuran jäseneksi; seura oli jaettu kirjalliseen ja musiikilliseen puoleen ("Areopagus").
Sinfonia C-duuri (Bizet)

Georges Bizet'n (1838–1875) sinfonia C-duurissa on vuonna 1855 sävelletty neliosainen orkesteriteos. Se löydettiin arkistoista vasta vuonna 1933. Felix Weingartner johti teoksen kantaesityksen Baselissa 26. helmikuuta 1935. Sinfonia nousi heti suosioon, ja siitä on saatavilla useita levytyksiä.
Säveltäessään teosta Bizet opiskeli Charles Gounod'n johdolla Pariisin konservatoriossa. George Balanchine teki sinfonian pohjalta baletin.
Taipaleenlampi (Heinola, Hujansalo)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,3 metriä mpy.
Vestäjät

Vestäjät eli Pohjois-Savon kirjallinen yhdistys Vestäjät on perustettu 1960 edistämään ammattimaista tai muuten aktiivista kirjoittamista, jäsenten tekstien julkaisemista ja kirjoittamisen opiskelua. Yhdistyksessä on jäseniä 121 (2006), parhaimmillaan on ollut 200 jäsentä.
Yhdistys järjestää yhdessä Pohjois-Savon taidetoimikunnan kanssa vuosittain elo-syyskuun vaihteessa Kirjakantti-tapahtuman. Lisäksi se on järjestänyt runonäyttelyjä, runomatineoita, kirjailijavierailuja sekä tekstipajatoimintaa ja yhdessä Kuopion kaupungin kanssa lasten kirjoituskilpailun. Yhdistyksen kunniajäseniä ovat muun muassa Elina Karjalainen, Alexis Kouros, Jorma Pitkänen ja Jouko Tyyri.
Hannikaisenkatu

Hannikaisenkatu on katu Jyväskylän keskustassa. Se on Jyväskylän ruutukaava-alueen pitkittäiskaduista eteläisin. Alun perin sen nimi oli Rantakatu, kunnes vuonna 1955 katu nimettiin P. J. Hannikaisen mukaan. Säveltäjä ja Jyväskylän seminaarin musiikinlehtori Hannikainen asui Gummeruksenkadun ja Hannikaisenkadun kulmassa, jossa nykyisin on puisto. 
Hannikaisenkadun pohjoispäässä on asuinkerrostaloja, eteläpuolella muun muassa Jyväskylän matkakeskus. Alun perin katu sijaitsi Jyväsjärven rannalla, mutta Jyväsjärven järvenlaskut 1800-luvulla ja täyttäminen rautatien rakentamiseksi 1890-luvulla ja Rantaväylän rakentamiseksi 1980-luvulla ovat vieneet rannan kauemmaksi kadusta.
Mikró Seïtáni

Mikró Seïtáni (kreik. Μικρό Σεϊτάνι; myös Mikro Seitani) on ranta Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren luoteisrannikolla Karlóvasin kaupungin ja Drakaíoin kylän välillä. Rannalle ei kulje autotietä eikä siellä ole turistipalveluita. Sinne pääsee vaellusreittiä pitkin tai vesiteitse. Matkaa Karlóvasiin on noin neljä kilometriä. Rannan pituus on noin 150 metriä ja sitä ympäröivät korkeat kalliot.
Noin 1,5 kilometriä rannasta lounaaseen sijaitsee suurempi Megálo Seïtánin ranta. Rantojen ympäristö, Seïtánia (Σεϊτάνια) muodostaa suojellun luontoalueen. Alueen nimi oli alun perin Saïtanía. Se tulee turkin sanasta saitan, 'Saatana', mikä vuoksi kreikkalaiset ovat muuttaneet sen Seïtániaksi.
Kauko Parkkinen

Kauko Parkkinen (s. 13. elokuuta 1939 Sulkava) on suomalainen entinen työmarkkinajuristi ja tietokirjailija.
Parkkinen pääsi ylioppilaaksi 1959 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi 1963 ja oikeustieteen kandidaatiksi 1971. Hän toimi 1960-luvulla kansakoulunopettajana, Yleisradion ajankohtaisohjelmien toimittajana, Pohja-yhtymän tiedotuspäällikkönä, Lahden Seudun Osuuskassan konttorinjohtajana, Suomen Hotelli- ja Ravintolaliiton sekä Hotelli- ja Ravintolatyönantajien liiton asiamiehenä ja Insinööriliiton järjestöasiamiehenä. Tämän jälkeen Parkkinen oli Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton työehtosopimus- ja lakiosaston johtajana 1972-1982 ja Suomen Yrittäjäin Keskusliiton SYKL:n työmarkkina-asiamiehenä 1982-1986. Hän on sittemmin ollut itsenäisenä yrittäjänä muun muassa työsuhdeneuvojana, kustantajana ja tietokirjailijana.
Parkkinen on kirjoittanut parikymmentä pamflettia ja kirjoja työlainsäädännön ja johtamisen alueilta. Parkkinen on pamfleteissan arvostellut suomalaista työmarkkinajärjestelmää, keskitettyä tulopolitiikkaa, sosialidemokraattien johdolla harjoitettua talous- ja muuta politiikkaa sekä käsitellyt muun muassa vuonna 1981 tapahtunutta VS-yhtiöiden konkurssia. Parkkinen on julkaissut OSuVa - Osaavan Suomalaisen Vapautus-nimistä mielipidelehteä ja hän ylläpitää OpenFinland-nimistä nettisivustoa.
Stavanger

Maantiede

Stavanger sijaitsee niemimaalla, jonka länsipuolta huuhtoo Norjanmeri, idässä on Gandsin vuono. Kaupunki levittäytyy mannermaalta asuituile saarille nimiltään  Hundvåg/Buøy, Austre Åmøy, Langøy, Bjørnøy, Roaldsøy, Ormøy, Steinsøy, Engøy, Sølyst, Grasholmen, Vassøy, Lindøy, Hellesøy ja Kalvøy. Korkeimpia paikkoja ovat Ullandhaug (139 m) ja Jåttånuten (138 m).

Historia

Stavangeriin perustettiin piispanistuin 1100-luvulla, kun St. Swithunin katedraali valmistui. Kaupunkioikeudet se sai 1425, mutta kaupungin kasvu oli hidasta ja vuonna 1682 uskonpuhdistuksen myötä piispanistuin siirtyi Kristiansandiin. Sen jälkeen kun Pohjanmereltä löydettiin öljyä 1960-luvulla, Stanvangerin taloudellinen merkitys on kasvanut.

Talous

Kaupungissa on elintarvike-, laivanrakennus-, metalli-, kumi-, tekstiili- ja graafista teollisuutta. Stavangerin satama kuuluu Norjan tärkeimpiin ja kaupungin rautatieasema on Sørlandin radan päätepiste. Lentoasemalta, joka sijaitsee naapuripaikkakunnalla Solassa, on yhteys Pohjanmeren öljykentille. Kaupungissa sijaitsee Norjan öljyhallinnon keskusvirasto ja öljy-yhtiöiden konttoreita. Statoililla on siellä pääkonttori ja ExxonMobil, BP, Total ja ConocoPhillips ovat perustaneet sinne aluetoimipisteen.

Koulutus

Vuonna 2005 perustetussa Stavangerin yliopistossa on teknillis-luonnontieteellinen, yhteiskuntatieteellinen ja humanistinen tiedekunta. Opiskelijoita yliopistossa on noin 9200. Muita korkeakouluja Stavangerissa ovat Den sosialpedagogiske høgskolen, joka tarjoaa opetusta mm. sosiaalipedagogiikassa sekä Kauppakorkeakoulu.

Muuta

Vuoden 2018 alussa Stavangerissa oli yli 133 000 asukasta joten se oli asukasluvultaan Norjan neljänneksi suurin kunta. 
Stavanger on Jyväskylän ystävyyskaupunki, ja kaupungit ovatkin väkiluvultaan melko samankokoiset. Vuonna 2008 kaupunki jakoi Euroopan kulttuuripääkaupungin tittelin yhdessä Liverpoolin kanssa.
Kivijärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kivijärven alueeseen (35.661) se kuuluu.
101 dalmatialaista 2: Pikku Kikero Lontoossa

Juoni

Elokuva kertoo Kikero-nimisestä dalmatialaispennusta, jota ei tunnuta huomiotavan muiden pentujen joukossa. Kun perhe muuttaa maalle, Kikero myöhästyy muuttoauton kyydistä. Hän jää Lontooseen tutustumaan Salama-nimiseen televisiotähtikoiraan. Kikerokin haluaisi olla kaikista paras, niin kuin Salama televisioseikkailuissa, vaikka Kikero ei tiedä, että Salama vain tekee työtään.
Polvijärvi (Pertunmaa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,9 metriä mpy.