TETRA

Historia

TETRA:n historia alkoi 1980-luvun alkupuolelta, kun kyseistä standardia alettiin kehitellä. Vuonna 1990 ETSI pyysi telekommunikaatioalan laitevalmistajia valmistelemaan ja lähettämään oman ehdotuksensa TETRA-standardiksi. Työ valmistui vuonna 1995 jolloin julkaistiin versio 1.0 TETRA-standardista. Helsingin Energia otti TETRA-radiopuhelinverkon koekäyttöön ensimmäisenä maailmassa jo vuonna 1997. Standardin kehittelyä on jatkettu ja uusien teknologioiden myötä se uudistuu jatkuvasti.

Taajuusalueet

TETRA:n Euroopassa käyttämät taajuudet ovat 380–400 MHz ja 410–430 MHz sekä Aasiassa noin 800 MHz. Taajuusalue 380–400 MHz on sotilasliitto Naton aikoinaan käyttämä taajuusalue, joka luovuttettiin Euroopan viranomaisverkkojen käyttöön uuden standardin myötä. Taajuusalue 410–430 MHz on taas varattu kaupallisille lisensseille, joita myöntävät yksittäisten maiden viranomaiset. Ainakin Isossa-Britanniassa on lisensoitu kaksi kaupallista lisenssiä TETRA-sovelluksille, jotka toimivat kyseisellä taajuusalueella. Muitakin taajuusaluita on otettu Euroopassa käyttöön väliltä 380–921 MHz, mutta ne eivät vielä ole kovinkaan suuressa käytössä. Tulevaisuudessa on tarkoitus laajentaa TETRA:n käyttämät taajuusalueet välille 130–1 000 MHz mahdollista TETRA:n maailmalle leviämistä varten. Tällä hetkellä TETRA:a käytetään lähinnä vain Euroopassa yleisesti.

Tiedonsiirto

Tiedonsiirrossa TETRA käyttää aikajakoista TDMA-kanavointia. TETRA:ssa taajuudet on jaettu 25 kHz kokoisiin kanaviin ja jokainen taajuuskanava jaetaan neljään aikaväliin. Tiedonsiirron enimmäisnopeus on 28,8 kbit/s mikäli käytettävissä on kanavan kaikki neljä aikaväliä eli yhden kanavan nopeus on 7,2 kbit/s. Yhden kanavan todellinen siirtonopeus on 9,0 kbit/s, mutta osa kanavan nopeudesta menee eri ohjaus- ja välitystietojen käsittelyyn. TETRA käyttää pakkausohjelmaa joka pakkaa puheen viemään kaistaa 4,8 kbit/s.

Puhelut

TETRA-verkossa puhelu muodostuu nopeasti (0,3 sekuntia). Käytettävissä on yhdensuuntainen radiopuhelu sekä kahdensuuntainen puhelu päätteiden välillä. TETRA mahdollistaa myös monenväliset ryhmäpuhelut. Puhelimet voivat muodostaa yhteyden keskenään ilman verkkoa (Direct Mode Operation, DMO). Näin voi myös verkon ulkopuolella sijaitseva pääte päästä verkkoon käyttämällä siltana verkon kuuluvuusalueella olevaa toista päätettä.

Salaus

TETRA:n perusominaisuuksiin kuuluu todennus ja salaus. Todentamisessa käytetään haaste-vastaus-menetelmää, jossa päätelaite pystyy todentamaan käytettävän verkon sekä verkko päätelaitteen. Salauksille ei ole määritelty kiinteitä algoritmeja vaan verkon ylläpitäjä pystyy valitsemaan ne itse. TETRA:ssa on mahdollista salata liikenne joko ilmarajapintasalauksella tai päästä päähän -salauksella. Ilmarajapintasalaus on yleisesti käytössä oleva salaus, joka salaa päätelaitteen ja tukiaseman välisen liikenteen. Tarvittaessa suurempaa tietoturvan tasoa kuin normaaliliikenteessä on TETRA:ssa mahdollista salata liikenne myös koko matkalta kahden päätelaitteen väliltä. Tällöin tukiasemat eivät pura salausta vaan salauksen purku tapahtuu vasta päätelaitteessa liikenteen saapuessa perille.
GSM:stä poiketen TETRA:lla on käytössä useita eri salausavaimia. TETRA käyttää eri salausavaimia riippuen siitä onko kyseessä yksilö-, ryhmä- vai päästä päähän -puhelu. TETRA:ssa on myös sisäänrakennettuna ominaisuus, joka havaitsee häirinnän. Jos verkko havaitsee tietyillä taajuusalueilla tahallista häirintää se vaihtaa automaattisesti omaa taajuusaluettaan taajuuksille, joilla häirintää ei esiinny.