google/wiki40b huggingface dataset:
Finlandia-palkinto

Finlandia-palkinto on vuonna 1984 perustettu kirjallisuuspalkinto, jonka jakaa vuosittain Suomen Kirjasäätiö tunnustuksena ansiokkaan romaanin kirjoittajalle. Alun perin palkinto myönnettiin mille tahansa kaunokirjalliselle teokselle, mutta vuodesta 1993 sen on voinut saada vain romaani. Samana vuonna sääntöjä muutettiin siten, että lopullisen palkinnonsaajan valitsee kolmijäsenisen lautakunnan ehdolle nimeämistä 3–6 kirjasta yksi tuomari. Finlandia-palkinto on Suomen tunnetuin kirjallisuuspalkinto.
Aiemmin palkinto myönnettiin sääntöjen mukaan vain Suomen kansalaiselle, mutta sääntöjä muutettiin vuonna 2010 suomeksi kirjoittavan slovakialaisen Alexandra Salmelan noustua ehdokkaaksi. Uusien sääntöjen mukaan palkinto voidaan myöntää ansiokkaalle suomalaiselle romaanille riippumatta kirjoittajan kansalaisuudesta.
Palkinto oli alun perin suuruudeltaan 100 000 markkaa, myöhemmin 26 000 euroa. Vuodesta 2008 alkaen palkinnon suuruus on ollut 30 000 euroa.
Finlandia-palkinnon lisäksi vuodesta 1989 on jaettu vuosittain myös Tieto-Finlandia ansiokkaalle suomalaiselle tieto- tai oppikirjalle sekä vuodesta 1997 Finlandia Junior -palkinto suomalaiselle lasten- tai nuortenkirjailijalle. Molempien palkintojen arvo on 30 000 euroa kuten varsinaisen Finlandia-palkinnonkin.
Vuodesta 1984 lähtien on jaettu vuosittain myös Pikku-Finlandia, joka myönnetään abiturienteille ja muille keskiasteen oppilaitosten päättöluokkien oppilaille järjestetyn kirjallisuusesseiden kirjoituskilpailun voittajalle. Kilpailun järjestävät Äidinkielen opettajain liitto ja Svenska modersmållärarföreningen i Finland Suomen Kirjasäätiön tuella. Kilpailun voittaja palkitaan 800 eurolla ja Finlandia-palkinnon ehdokaskirjoilla.

Tilastoja

Joulukuussa 2013 Helsingin Sanomat profiloi Finlandia-voittajia vuodesta 1993 vuoteen 2012, eli siitä lähtien kun kilpailussa on palkittu ainoastaan romaaneja. 20 vuoden aikana ruotsinkielinen teos on voittanut palkinnon neljä kertaa: Bo Carpelan kahdesti (1993 ja 2005), Kjell Westö vuonna 2006 ja Ulla-Lena Lundberg vuonna 2012. Kustantamoista eniten voittajia on ollut Otavalla ja WSOY:llä, kummallakin kahdeksan. Esikoisteoksia on palkittu kaksi, Kristina Carlsonin Maan ääreen (1999) ja Johanna Sinisalon Ennen päivänlaskua ei voi (2000). Nuorin palkittu on ollut Sofi Oksanen 31-vuotiaana. Sukupuolella ei juuri todettu olleen merkitystä: nainen on palkittu yhdeksän kertaa, mies 11.
Willie Adler

William M. Adler (s. 26. tammikuuta 1976) on yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten yhtyeestä Lamb of God. Hänen isoveljensä Chris Adler soittaa myös Lamb of Godissa.
Denis Giraudet

Denis Giraudet (s. 16. joulukuuta 1955) on ranskalainen kartanlukija, joka aloitti uransa vuonna 1977. Hän on lukenut nuotteja muun muassa Juha Kankkuselle ja Didier Auriolille.
Turun kaupunginosat

Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen ja 87 kaupunginosaan. Kaupunginosajako ei kaikissa tapauksissa seuraa tarkkaan edes suuralueita, joten kahdella tai useammalla suuralueella sijaitsevat kaupunginosat on merkitty erikseen. Ydinkeskustan kaupunginosat on merkitty roomalaisin numeroin; muille kaupunginosille on annettu nimet. Kaupunginosien ruotsinkieliset nimet ovat suluissa.
Luettelon jälkeen on vielä mainittu joitakin asuinalueiden nimiä, mutta nämä alueet eivät kuitenkaan ole virallisia kaupunginosia.

Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia

Seuraavat alueet eivät ole virallisia kaupunginosia, mutta ne ovat kuitenkin tunnettuja asuinalueiden ja lähiöiden niminä. Kaupunginosien tapaan nämä alueet on lueteltu suuralueiden mukaisessa järjestyksessä.
Matkailun edistämiskeskus

Matkailun edistämiskeskus (MEK) oli työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto vuoteen 2015 saakka. Sen tarkoituksen oli tukea matkailua Suomessa ja matkailua muualta Suomeen. Virastolla oli edustajia ulkomailla ja se tuki matkailua edistävää kustantamista. Vuonna 2015 sen tehtävät siirrettiin Finpron Visit Finland -yksikköön.
Matkailun edistämiskeskus ylläpiti myös matkailutilastoja suosituista matkailukohteista. Virastosta käytettiin lyhennettä MEK.
Matkailun edistämiskeskuksen edeltäjä oli vuonna 1969 perustettu valtion matkailuneuvosto. Se muuttui vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön matkailutoimistoksi. Matkailun edistämiskeskus perustettiin helmikuussa 1973 ja sen ensimmäinen johtaja vuoteen 1994 saakka oli diplomiekonomi Bengt Pihlström.
Matkailun edistämiskeskus lakkautettiin virastona vuoden 2015 alusta ja sen toiminnot ja työntekijät siirrettiin Finpro ry:een.  Siellä sen työtä jatkaa Visit Finland -yksikkö, jonka vetäjänä toimii vuoden 2016 alusta Finnairin johtajistoon kuulunut kauppatieteiden maisteri Paavo Virkkunen. Finpron yksikköinä toimivat nykyisin myös Invest in Finland ja Export Finland.
Abukirin taistelu

Taustaa

Napoleonin Egyptin sotaretken toteutus perustui virheelliselle oletukselle, että englantilaisten laivasto ei operoisi Välimerellä. Englantilaiset olivat todellakin vetäytyneet Välimereltä 1796, mutta palasivat toukokuussa 1798. Ilman yhteyksiä Välimeren yli Ranskaan Napoleonin armeijan toiminta Egyptissä vaikeutuisi huomattavasti. Ranskalaisten maajoukkoja kuljettava laivasto-osasto lähti Egyptiä kohti toukokuussa 1798 Toulonin satamasta. Englantilaiset olivat tietoisia armeijan lähdöstä, mutta eivät tienneet sen määränpäätä.

Taistelu ja seuraukset

Ranskalaiset saapuivat Aleksandrian edustalle Egyptiin 1. heinäkuuta. Englantilaiset hyökkäsivät 1. elokuuta Ranskan laivaston kimppuun Abukirinlahdella ja tuhosivat laivaston taistelussa. Napoleonin yhteydet Ranskaan katkesivat. Vuotta myöhemmin Napoleon jätti armeijansa Egyptiin ja lähti kohti Ranskaa elokuussa 1799. Ranskan Egyptin armeija antautui vuonna 1801.
Progg

Progg oli Ruotsissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla vaikuttanut vasemmistolainen kulttuuriliike. Erityisesti sanalla voidaan viitata tuona aikana julkaistuun poliittisesti kantaa ottavaan musiikkiin. Tunnettuja progg-yhtyeitä olivat mm. Blå Tåget, Kebnekajse, Nationalteatern, Samla Mammas Manna, Hoola Bandoola Band ja Träd, Gräs och Stenar. Proggia ei tule sekoittaa progressiiviseen rockiin, vaikka jotkin progg-yhtyeet tuon tyylilajin musiikkia soittivatkin.
Ville Heino (yrittäjä)

Ville Juhani Heino (s. 6. elokuuta 1980 Porvoo) on suomalainen rakennusalan yrittäjä. Hän on toiminut yrittäjänä vuodesta 2007 yrityksissä Tupla-H rakennuspalvelu Oy sekä Runtu Works Oy ja toiminut korjausrakentamisen asiantuntijana ja remonttimiehenä televisio-ohjelmissa Inno vuosina 2008-2010 esitetyillä kausilla, Huvila ja huussi vuosina 2014-2016 esitetyillä kausilla sekä Kotoisa vuodesta 2018 esitetystä kaudesta alkaen.
Vietan kaavat

Vietan kaavat antavat matematiikassa yhteyden polynomin kertoimien ja sen juurten summien ja tulojen välille. Kaavat ovat saaneet nimensä ranskalaisen matemaatikon François Vièten (1540–1603) mukaan. Kaavoja käytetään erityisesti algebrassa.
Martti Honkavaara

Martti Ilmari Honkavaara (27. helmikuuta 1910 Ilmajoki – 26. helmikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen lainopin kandidaatti, valtiovarainministeriön hallitussihteeri ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Honkavaaran vanhemmat olivat maanviljelijä Yrjö Ilmari Honkavaara ja Hedvig Sofia Viitala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1942. Honkavaara oli Kiinteistötoimisto Y. Honkavaara & Pojan osakkaana 1934–1942 sekä Suomalainen ylioppilas -lehden päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1939–1942. Hän toimi sitten nimismiehenä  Seinäjoella, Kuortaneella, Lapualla ja Alajärvellä 1942–1944 sekä Tuupovaarassa 1944–1955 ja oli Kuopion läänin vt. apulaispoliisitarkastaja 1946. Valtiovarainministeriössä Honkavaara oli vt. hallitussihteerinä 1955–1956, nuorempana hallitussihteerinä 1956 ja vanhempana hallitussihteerinä 1956–1962.
Honkavaara oli kansanedustajana 1957–1958 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan tammikuussa 1957 kuolleen kansanedustaja Arvi Ikosen tilalle. Honkavaara oli myös presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa, ja hän kuului Tuupovaaran kunnanvaltuustoon. Honkavaara toimi Maalaisliiton Pohjois-Karjalan piirin puheenjohtajana.
Martti Honkavaara oli naimisissa vuodesta 1945 Mirjam Elina Ronkaisen kanssa.
Stargate Atlantis

Juoni

Sarjan tapahtumat ovat jatkoa Tähtiportti-sarjan seitsemännen kauden päätösjaksolle Kadonnut kaupunki (Lost City), jossa Tähtiportin henkilökunta lähettää Atlantis-retkikunnan tutkimaan Atlantiksen kadonnutta kaupunkia, jonka muinaiset ovat rakentaneet. 
Retkikunta saapuu Pegasus-galaksiin tietäen, että kotiinpaluu ei välttämättä ole mahdollista. Pegasuksessa he kohtaavat uuden vaarallisen vihollisen, wraithit.
Jared Wilson

Ura

Wilson loi junioriuransa kotikaupungissaan Albertan Calgaryssa. Kaudella 2011–2012 hän oli AMHL-juniorisarjassa tehoilla 12+20=32 pelipaikastaan huolimatta Calgary Royalsin paras pistemies ja syöttäjä. Wilson sijoittui koko sarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Leduc Oil Kingsin Kord Pankewicz. Samana keväänä hän pelasi kolme playoff-ottelua AJHL-junioriliigan Okotoks Oilersissa.
Kaudeksi 2012–2013 Wilson siirtyi BCHL-junioriliigan Alberni Valley Bulldogsiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 10+23=33. Wilson jakoi koko liigan puolustajien maalipörssin toisen sijan Surrey Eaglesin Devon Toewsin kanssa edellään vain Salmon Arm Silverbacksin Shane Hanna sekä puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Pudotuspeleissä hän oli pelipaikastaan huolimatta viidellä osumallaan Bulldogsin paras maalintekijä Manny Gialedakisin kanssa. Kesken kauden 2013–2014 Wilson siirtyi Vernon Vipersiin, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 5+23=28. Wilson teki BCHL:n runkosarjassa kaikkiaan tehot 8+29=37, joilla hän jakoi liigan puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Chilliwack Chiefsin Kiefer McNaughtonin kanssa.
Vuodet 2014–2018 Wilson kävi Rensselaer Polytechnic Institutein yliopistoa. Hän oli Sophomore -vuotenaan 2015–2016 joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja kuudella osumallaan. Junior -vuotenaan 2016–2017 Wilson oli tehoilla 11+6=17 RPI:n toiseksi paras maalintekijä Riley Bourbonnaisin jälkeen sekä tehokkain puolustaja. Senior -vuotenaan 2017–2018 hän nousi joukkueen kapteeniksi. Wilson oli seitsemällä osumallaan RPI:n kolmanneksi paras maalintekijä William Reillyn ja Billy Jerryn kanssa. Viimeisen yliopistokautensa päätyttyä, maaliskuussa 2018 hän siirtyi ECHL-joukkue Toledo Walleyeen, jossa kymmenen runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä.
Heinäkuussa 2018 Wilson teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Bakersfield Condorsin kanssa. NHL-varaamaton Wilson osallistui samana syksynä myös Edmonton Oilersin tulokasleirille. Hän pelasi kauden 2018–2019 aikana lopulta vain yhden AHL-ottelun Condorsissa. Suurin osa Wilsonin kaudesta eteni ECHL-joukkue Wichita Thunderissa, jossa hän teki 49 runkosarjaottelussa tehot 1+17=18.
Kaudeksi 2019–2020 Wilson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin.
Andri Pjatov

Andri Pjatov (s. 28. kesäkuuta 1984 Kirovohrad, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut seuratasolla Ukrainan jalkapalloliigassa Šah’tar Donetskia vuodesta 2007. Hän kuului Ukrainan maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut kaikkiaan 90 maaottelua.
Joseph Anthony Fiorenza

Joseph Anthony Fiorenza (s. 25. tammikuuta 1931 Beaumont) on Texasissa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Fiorenza vihittiin 29. toukokuuta 1954 papiksi Galvestonin hiippakuntaan (nykyinen Galveston-Houstonin arkkihiippakunta). Hänet nimitettiin 4. syyskuuta 1979 San Angelon hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat John Louis Morkovsky ja John Edward McCarthy.
6. joulukuuta 1984 Fiorenza sai nimityksen Galveston-Houstonin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. helmikuuta 1985. Galveston-Houston korotettiin arkkihiippakunnaksi 29. joulukuuta 2004, ja Fiorenza jatkoi sen johtamista arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 28. helmikuuta 2006.
Tauno V. Mäki

Tauno Vilhelmi Mäki (6. helmikuuta 1912 Karinainen – 7. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen ampuja, olympiamitalisti, metsästysasiantuntija, maa- ja metsätalousministeriön kalastus- ja metsästysosaston ylijohtaja, agronomi, majuri ja eräkirjailija. Hän voitti pronssia Helsingin kesäolympialaisten 1952 hirviammunnassa.

Toiminta jatkosodassa

Jatkosodan aikana Mäki, silloiselta sotilasarvoltaan luutnantti, toimi Pohjois-Suomessa saksalaisten rintamavastuualueella Sallan alueen suomalaisena paikalliskomendanttina. Mäki toimi samalla myös alueella olevan Sallatuntureiden kupeessa sijainneen sotavankileiri 9F komendanttina. Historiantutkija Oula Silvennoisen mukaan Mäki tällöin kyyditsi erään Valpon virkailijan kanssa leiristä väkisin ulos sotavangin, ukrainalaisen Grigori Bondasin, ja myöhemmin ilmoitti, että vanki oli ammuttu pakoon pyrkiessään. Silvennoinen viittaa mahdollisuuteen, että vanki olisi ammuttu tarkoituksellisesti.
Jhukarin kulttuuri

Jhukarin kulttuuri oli nykyisen Pakistanin Sindhissä vallinnut jälkiharappalainen perinne. Kulttuurin nimikkopaikka on Larkanan lähellä, melko lähellä Mohenjo-daroakin. Kun Harappan kulttuuri romahti, sen alue jakautui osiin, joista yhtä sanotaan  sen päätösvaiheelle luonteen omaisen keramiikan takia Jhukarin kulttuuriksi. Kulttuuri jatkoi osin Harappan perinteitä, mutta järjestyneet kaupungit, neliösinetit, kirjoitus, painot ja äitijumalan kuvat  harvinaistuivat. Iranilla ja Persianlahdelle tyypillinen pyöreä sinetti, jossa oli geometrisia kuvioita, tuli aiempien tilalle. Kaukokauppa taantui.

Jhukar ja polttohautaus

Myöhemmän Jhukarin alueella saattoi esiintyä polttohautausta jo harappalaisella ajalla
Oulun normaalikoulu, Koskela

Opetusharjoittelu

Koulussa järjestetään luokanopettajakoulutuksen ohjattua opetusharjoittelua. Opiskelijat harjoittelevat kolmessa eri jaksossa. Pääosin ensimmäisen opiskeluvuoden aikana opiskelijat tutustuvat kouluun kahden viikon ajan orientoivassa harjoittelussa (OKT). Kandidaatin tutkinnon perusharjoittelussa (KKT) opiskelijat harjoittelevat 6 viikon aikana niin ryhmissä, pareina kuin yksinkin. Maisterivaiheen harjoittelussa (MKT) harjoittellaan 8 viikon ajan ensin vastuuaineiden opetusta ja lopuksi kahden viikon ajan vastuun ottamista kokonaisista koulupäivistä.

Historia

Vuonna 2013 Oulun kaupungin hallinnoima Koskelan koulu lakkautettiin ja koulu siirtyi Oulun normaalikoulun osaksi. Uudeksi nimeksi yksikölle tuli Oulun normaalikoulu, Koskela.

Kimppa

Koskelassa toimii aktiivinen vanhempaintoimikunta Kimppa. Vuosittaisiin tapahtumiin kuuluu mm. syksyisin järjestettävä pihatapahtuma, Halloween-juhla ja kevään vappukarnevaali.
Jean-Christophe Yoccoz

Jean-Christophe Yoccoz (29. toukokuuta 1957 Pariisi – 3. syyskuuta 2016) oli ranskalainen matemaatikko. Hän oli ranskalaisen eliittikoulun École normale supérieuren kasvatti, joka oli tunnettu erityisesti tieteellisistä töistään dynaamisten järjestelmien parissa. Hänelle luovutettiin Fieldsin mitali Zürichin kokouksessa vuonna 1994.
Kouluaikanaan hän suoritti valmistavan luokan Lycée Louis-le-Grand -koulussa Pariisissa ja välittömästi sen jälkeen hän pääsi priimuksena École normale supérieuren oppilaaksi vuonna 1975 kun hän oli vasta 18-vuotias. Hän oli myös jaetulla ensimmäisellä tilalla kun valittiin loppututkinnon suorittaneet oppilaat matematiikan agregaatiota suorittamaan vuonna 1977. Hän väitteli tohtoriksi Michael Hermanin johdolla vuonna 1985.
Hänet valittiin 24. lokakuuta 1994 jäseneksi Ranskan Académie des sciences’n matematiikan osastoon. Hän on myös Brasilian tiedeakatemian jäsen.
Hän toimi professorina Collège de Francessa sekä Pariisin yliopisto XI:ssä sen Topologie et Dynamique -ryhmässä.
Dekollaasi

Dekollaasi (ransk. décollage) on taiteen yhteydessä käytettävä termi, jolla viitataan työskentelytapaan ja teoksiin, jotka perustuvat materiaalin poistamiseen jostain jo olemassa olevasta, kollaasitekniikassa käytetyn lisäämisen ja yhdistelyn sijaan. Siinä missä jälkimmäisen taustalla on ranskan verbi "coller", liimata, lähtee toiminta dekollaasissa sen vastaparista – irrottamisesta, repimisestä, irtoamisesta ("décoller"). Esimerkkinä seiniin ja katujen varsille päällekkäin liisteröidyt julisteet, joista taiteilija työstää uusia kokonaisuuksia kuorimalla riekaleita näkyvästä, paljastamalla alta uusia kerroksia ja merkityksiä.
Kuten myös kollaasin kohdalla, tekniikan synty ja kehitys linkittyy käytännössä pidempään jatkumoon. Käsitteenä dekollaasi on kuitenkin modernistinen. Ensimmäisiä merkittäviä kokeiluja tekivät 1940–50-luvun taitteesta alkaen mm. Jacques Villeglé, Mimmo Rotella, Raymond Hains ja François Dufrêne. Erityisen suosituksi suuntaus muodostui Ranskassa, jossa valtaosa siihen liitettävistä taiteilijoista 1950–60-luvuilla työskenteli. Monet heistä kuuluivat vuonna 1960 perustettuun ryhmään, joka tunnetaan taidesuuntauksena nimellä Uusi realismi. Tärkeiksi vaikutteiksi mainitaan usein etenkin dadaismi, kubismi, surrealismi ja ready-made.
Wiener Neustädter Flugzeugwerke

Wiener Neustädter Flugzeugwerke oli itävaltalainen lentokonetehdas. Se toimi etenkin natsi-Saksan aikana Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä valmistavana tehtaana.

Historia

Tehdas perustettiin 1915 Wiener Neustadtiin Wienin lähelle. Se rakensi Itävalta-Unkarille Albatros D.II ja Albatros D.III sotilaslentokoneita.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Steyr Daimler Puch otti tehtaan haltuunsa ja alkoi tehdä siellä autojen koreja. Vuonna 1933 tämä tuotanto siirtyi Steyrin tehtaille ja tehdashallit olivat tyhjät vuoteen 1935. Tuolloin perustettiin yhtiö nimeltään Wiener Neustädter Flughafenbetriebs GmbH ja lentokoneiden tuotantoa aloiteltiin uudestaan.
Maaliskuussa 1938 Itävalta liitettiin osaksi Saksaa. Tässä vaiheessa tehtaan nimi oli: Wiener Neustädter Flugzeugwerke GmbH (WNF). Hermann Göring oli itse organisoimassa Itävallan ilmailuteollisuutta, tehtaasta tuli emätehdas ja muita tehtaita perustettiin sen alaisuuteen.
Vuodesta 1939 vuoteen 1945 tehdas toimitti 8 545 Messerschmitt Bf 109 -hävittäjää muun muassa Saksaan ja Suomen ilmavoimille. Tehdas oli Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien (USAAF) pääkohteita Itävallassa – sitä pommitettiin 29 kertaa. Kaupungin 4 000 talosta säästyi pommituksissa vain 18 vaurioitumatta. Teollinen toiminta hajautettiin eri paikkoihin.
Päätehdas oli vuoteen 1989 raunioina. Sen jälkeen alueelle on tullut yrityksiä.
Ruokajäte

Ruokajäte on Euroopan komission määritelmän mukaan mitä tahansa ruoka-ainetta, joka on heitetty pois tai tarkoitettu heitettäväksi pois. Määritelmä pohjautuu Euroopan komission määritelmään jätteestä. Jätteelle on olemassa useita eri määritelmiä, joten myös ruokajätteelle on monia määritelmiä.

Määritelmä

Jätteen määritelmä on kiistanalainen aihe, joten myös ruokajätteen määritelmästä ei ole selkeää yksimielisyyttä. Vuonna 1975 Euroopan komissio laati jätteen määritelmän. Määritelmä annettiin direktiivissä 75/442/EEC, jota täydennettiin vuonna 1991 lisäämällä alkuperäiseen määritelmään jätteiden luokittelu ja poistamalla kaikki viittaukset kansalliseen lainsäädäntöön.
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto määrittelee ruokajätteeksi syömättä jääneen ruuan ja ruuan valmistuksesta aiheutuneet jäämät.
Veikko Orpana

Veikko Heikki Ilmari Orpana (s. 1929) on suomalainen teollisuustalouden tutkija. Hän oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun materiaalitalouden professori vuodesta 1978. Hän on tutkinut materiaalitaloutta.
Armando dos Santos

Armando dos Santos (s. 14. tammikuuta 1982 Brejõesissa, Brasiliassa) on brasilialainen rattikelkkailija ja moukarinheittäjä.
Santos on osallistunut WC (2007) ja EC (2006) osalkilpailuihin. Santosin oli määrä osallistua Brasilian neljän miehen rattikelkkailujoukkueessa 2006 Torinon olympialaisiin, mutta hän antoi ennen kisoja tammikuussa nandrolonia sisältäneen doping-näytteen ja joutui jäämään pois. Hänet korvasi kelkkajoukkueessa pikajuoksija, pikaviestin olympiamitalisti Claudinei Quirinho.
Armando dos Santos on 189 senttimetriä pitkä ja painaa 98 kilogrammaa.
Venesjärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun ja Kivinevan välissä alueella, joka ei kuulu Seitsemisen kansallispuistoon. Järven ympäristö on suon ja kangasmaaston vuorottelua. Sen laskuoja lähtee eteläpäästä ja laskee kilometrin päässä Vähä Seitsemisjärven itäpäähän. Rantaviivan pituus on 750 metriä ja järven itäpuolella  sijaitsee entinen Venesjärven maatila. Sinne johtaa tie Länsi-Aureelta. Kansallispuiston rajat ovat järven kohdalla 400 metrin päässä toisistaan ja järvi sijaitsee ihan länsirajan tuntumassa. Kansallispuiston retkipolku ohittaa järven sen eteläpuolelta.
Pandoro

Pandoro on perinteinen italialainen joulun ajan leivonnainen, kotoisin Veronasta. Sen alkuperä ei ole täysin selvä: joidenkin mukaan resepti tulee Itävallasta, jossa tuotettiin niin sanottua Wienin leipää. Toisten mukaan taas pandoro olisi pane de doro, "kultaleipä", jota tarjoiltiin rikkaille venetsialaisille.
Yhdessä panettonen kanssa pandoro on yksi Italian tyypillisimmistä jouluherkuista. Sen taikina on pehmeää ja kullanväristä siinä olevan munan takia, ja se tuoksuu vaniljalle. Taikina valmistetaan jauhoista, sokerista, munasta, voista, kaakaovoista ja leivinhiivasta. Pandoron leipominen on erityisen monimutkaista ja koostuu useasta vaivaamis- ja kohoamisvaiheesta. Pandoro tarjoillaan yleensä tomusokerilla koristeltuna, ja sitä syödään vaikkapa aamiaisella tai välipalaksi.
Tappajatomaattien paluu

Tappajatomaattien paluu (Return of the Killer Tomatoes!) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut kauhukomedia, joka on jatko osa kymmenen vuotta aiemmin valmistuneelle elokuvalle Tappajatomaattien hyökkäys. Elokuvan pääosia näyttelevät Michael Villani, John Astin, Karen Mistal, Anthony Starke ja George Clooney. Elokuvan on ohjannut John De Bello.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa Tappajatomaattien kosto ja Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2015 – miesten keihäänheitto

Karsintakierrokset

Karsintaraja loppukilpailuun oli 83,00 metriä.
Pikkupystynokka

Levinneisyys

Pikkupystynokkaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa, Ranskan Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
North American XB-70 Valkyrie

Kehitys

Kone oli nopeampi kun mikään tuonaikainen hävittäjä ja sai Neuvostoliiton kehittämään MiG-25-hävittäjän. Valkyrien lakikorkeus (24 400 m/80 000 jalkaa) oli myös lähes ylivoimainen tuon ajan ilmatorjuntaohjuksille sekä hävittäjille. Ennen MiG-25:n kehittämistä Valkyriellä ei ollut konkreettista vastustajaa kunhan se pääsi riittävän korkealle, minne vihollisella ei ollut enää mahdollisuutta päästä.
XB-70 -projekti keskeytettiin vuonna 1967, jolloin kaksi prototyyppiä oli valmistunut. Kehitysohjelma oli erittäin kallis, ja koneiden yksikköhinta nousi liian korkeaksi jopa Yhdysvaltain ilmavoimille. 
Ensimmäisenä valmistunut koekone on nykyisin museoituna Daytonissa, Ohiossa, mutta toinen kone tuhoutui 8. kesäkuuta 1966 törmäyksessä F-104 hävittäjän kanssa. Onnettomuudessa kuoli kaksi pilottia. Heistä toinen oli Joseph Albert Walker, ensimmäinen kahdesti (X-15 koneella) avaruudessa käynyt ihminen. 
Kone käytti tasaista runkoa sekä saranoituja ulompia siipipaneeleita. Aliääninopeuksissa ulommat paneelit olivat vaaka-asennossa nostovoiman saamiseksi. Yliääninopeuksissa paneelit kallistuivat alaspäin, joka vähensi ilmanvastusta ja lisäsi pystyssä olevaa siipipinta-alaa vakauden lisäämiseksi. Eturungossa oli lisäksi Canard-siipi. Koneella todettiin heikko suuntavakaus ja sillä tehtiin vain yksi lento yli Mach 3 -nopeudella.
1960-luvulla miehitettyjen pommikoneiden tulevaisuus oli epävarma ja eräiden mielestä tulevaisuus oli ohjuksissa, joka osaltaan johti B-70 -ohjelman lopettamiseen.