google/wiki40b huggingface dataset:
New Tattoo

Tausta

Mötley Crüen alkuperäinen kokoonpano (laulaja Vince Neil, basisti Nikki Sixx, kitaristi Mick Mars ja rumpali Tommy Lee) oli koonnut rivinsä vuoden 1997 Generation Swine -albumille ja sitä seuranneelle kiertueelle, suureksi osaksi levy-yhtiön ja managerin painostuksesta. Alkuperäisen Crüen paluusta huolimatta Neilin ja Leen välillä oli edelleen skismaa, minkä lisäksi Leellä oli ongelmia kotonaan vaimonsa Pamela Andersonin kanssa. Heidän keskinäinen välienselvittelynsä johti Leen saamaan vankilatuomioon. Rumpalin odotellessa tuomiotaan yhtye nauhoitti kaksi kappaletta (”Bitter Pill” ja ”Enslaved”) vuoden 1998 Greatest Hits -kokoelmalle. Ne olivat tyyliltään lähempänä yhtyeen 1980-luvun tuotantoa kuin heidän 1990-luvun levynsä. Suorittaessaan tuomiotaan Lee päätti jättää Mötleyn ja perustaa oman yhtyeensä (Methods of Mayhem). Lee pysyi yhtyeessä Greatest Hits -kiertueen ajan, mutta vetäytyi aina keikan jälkeen omaan rauhaansa tekemään musiikkia uudelle projektilleen.

Nauhoitus

Mötley Crüe kiinnitti Mike Clinkin tuottamaan levyä, jonka Sixxin mielestä olisi pitänyt olla seuraaja vuoden 1989 Dr. Feelgoodille. Rumpaliksi tuli Neilin pitkäaikainen ystävä, Randy Castillo.

Vastaanotto

New Tattoo ylsi sijalle 41 Billboardin albumilistalla. Juuri ennen kiertueen alkua Castillo sairastui ja hänet korvasi Holen rumpali Samantha Maloney. Castillo menehtyi maaliskuussa 2002.
Khalid Boulahrouz

Khalid Boulahrouz (s. 28. joulukuuta 1981 Maassluis, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Tanskan pääsarjajoukkue Brøndby IF:ssä
Puolustajana pelaava Boulahrouz aloitti ammattilaisuransa RKC Waalwijkissä kevättalvella 2002. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Hamburger SV:hen. Alankomaiden maajoukkueessa hän debytoi 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa Liechtensteinia vastaan 3. syyskuuta 2004. Boulahrouz siirtyi kesällä 2006 Chelseaan, mutta kausi sujui heikosti ja kesällä 2007 hänet lainattiin Sevillalle. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi VfB Stuttgartiin, jossa pelasi neljä kautta ennen siirtymistään Sportingiin. Lokakuussa 2013 Boulahrouz siirtyi Tanskan pääsarjaa pelaavaan Brøndby IF:ään kauden 2013-14 loppuun kestävällä sopimuksella.
Hana-Bi – tulikukkia

Juoni

Tarinassa Kitano esittää Nishi-nimistä poliisia, jonka vaimo on kuolemassa leukemiaan. Elokuva keskittyy siihen, kuinka Nishi reagoi häntä ympäröivään suruun.
John Reuther

Tausta

Reuther oli syntyisin Britanniasta. Hänen perheensä muutti pian Uuteen-Seelantiin, mistä he muuttivat edelleen Yhdysvaltoihin vuonna 1920. John suoritti loppututkinnon sähkötekniikasta ja tutki akustiikkaa. Opiskeluaikoinaan Reuther alkoi valmistaa omia fonografilevyjä ja kokeilla erilaisia materiaaleja äänilevyjen valmistukseen. Näinä vuosina Reuther tutustui useisiin aikansa suuriin harmonikkataiteilijoihin, koska hän oli kysytty konserttien ja radiolähetysten äänittäjä. Äänitystehtävien myötä hän kiinnostui harmonikansoitosta ja harmonikasta instrumenttina itsekin.
Reutherin harmonikansoitonopettajana oli aluksi Frank Umbriaco ja myöhemmin Pietro Frosini. Saatuaan Frosinin vakuutetuksi innokkuudestaan harmonikkaopiskeluun, hän alkoi edistyä pian hyvää vauhtia. Häneltä kesti kuitenkin kymmenen vuotta harjoitella instrumenttia, ennen kuin hänet hyväksyttiin soittamaan Long Islandin elokuvateattereihin.

Ura

Reuther toimi sittemmin Yhdysvalloissa harmonikansoiton opettajana ja muusikkona. Hän aloitti opetustyön New Yorkissa aluksi Carl Fisher Music Housessa ja jatkoi opettajana Robotti-studioilla. Muutettuaan Wacoon Teksasiin Reuther perusti oman musiikkistudionsa opettaen siellä kymmenen vuotta. Opetuksen ohella hän sävelsi omia harjoituskappaleita opiskelijoilleen, joiden kautta hän pyrki havainnollistamaan musiikin käsitteitä yhä helpommin.
Reuther perusti harmonikka-alan lehden nimeltä Accordion World 1930-luvulla. Lehden toimintaan ja omistajiksi tulivat myöhemmin mukaan Lee Edwards ja hänen vaimonsa Anna Wall Edwards. Reuther jatkoi pitkän aikaa lehden johtajana ja toimittajana.

Uniform -koskettimisto

Uniform (myös nimellä checkerboard) -koskettimisto perustui Paul von Jankón kehittämään ajatukseen pianokoskettimistosta. Koskettimisto koostuu kolmesta rivistä mustia ja valkoisia koskettimia ja sen myötä kaikkien sävelasteikkojen soittaminen samalla sormituksella on mahdollista. Soitin kehitettiin erityisesti pianoharmonikan kehittämiseksi. Reuther jätti koskettimistosta patenttihakemuksen numero 285 105 Yhdysvalloissa New Yorkissa 18. heinäkuuta 1939 ja patentti myönnettiin 4. heinäkuuta 1940.
Keskirivillä ovat sävelet C, D, E, F#, G#, ja A#/Bb, eli C:stä alkaen sävelet suuren sekunnin etäisyydellä toisistaan. Ulkoriveillä puolestaan ovat sävelet C#, D#, F, G, A ja H.
Järjestelmä oli hetken aikaa käytössä Yhdysvalloissa 1940-luvulla. Tunnetuimpia järjestelmää käyttäneitä harmonikansoittajia olivat skotlantilainen Jimmy Blair, norjalainen Sven Tollefsen sekä sokea jazz-pianisti ja säveltäjä George Shearing.

Yksityiselämä

Eddie Chavez on kuvannut Reutheria rakastettavaksi persoonaksi ja tarinankertojaksi, jolla oli laaja varasto kuuluisiin harmonikkapersoonallisuuksiin liittyviä tarinoita. Hän tunsi henkilökohtaisesti Pietro ja Guido Deiron, Anthony Galla-Rinin, Charles Magnanten, Charles Nunzion ja monet muut aikansa suurina pidetyistä harmonikkataiteilijoista. Hän oli Frosinin läheinen ystävä sen lisäksi että hän oli ollut tämän oppilas.
Elämänsä loppupuolella Reuther asui Floridassa. Hän menehtyi sydänkohtaukseen ollessaan lomamatkalla New Yorkissa.
Imperfekti

Imperfekti eli kertoma on verbien mennyt aikamuoto, jolla viitataan lähimenneisyyteen tai menneeseen, mutta yhä keskeneräiseen toimintaan. Nimi imperfekti tulee latinan sanasta imperfectus, 'epätäydellinen', jolla viitataan teon päätökseen saattamattomuuteen. Täsmällinen merkitys riippuu kielestä ja asiayhteydestä.

Imperfekti eri kielissä

Imperfektin käyttö vaihtelee kielestä toiseen.
Suomen kielessä imperfektillä viitataan yleensä toimintaan, joka on jo päättynyt, mutta on tapahtunut lähimenneisyydessä, tai jolla on jostain syystä uutisarvoa. Esimerkiksi perfektissä lause Matti on juossut maratonin kertoo, että Matti on jossain elämänsä vaiheessa juossut maratonin, mutta tapahtuma on selvästikin jo historiaa. Imperfektissä lähes samansisältöinen lause Matti juoksi maratonin ilmaisee suomen kielessä, että juokseminen on jo päättynyt, mutta tapaus on uutta tietoa kuulijalle tai jotenkin muuten tuore. Usein imperfektin käyttöön liittyy jokin ajanilmaus, joka osoittaa toiminnan tapahtuneen tiettynä aikana, vaikkapa "Matti juoksi maratonin viime viikolla."
Latinassa ja sitä myöten romaanisissa kielissä perfekti ja imperfekti eroavat enemmän siten, että perfektillä ilmaistaan jo päättynyttä tekoa ja imperfektillä mennyttä, mutta yhä keskeneräistä tekoa. Tämä selittää aikamuodolle valittua nimeä, joka suomessa on siten epätarkka. Oikeampi nimitys suomen imperfektille on preteriti, joka tunnetaan laajasti sellaisissa kielissä, joissa on vain yksi menneen ajan muoto.
Esimerkiksi ranskan imperfektin käyttö rajoittuu menneen ajan kuvaukseen, mahdollisesti johonkin, joka on yhä kesken, tai ei ollut selvästi kerran tapahtunut asia. Lauseen "il pleuvait quand je t'ai appelé" voisi kääntää vaikkapa "silloin satoi kun soitin sinulle". Lauseessa verbi "pleuvoir" on imperfektimuodossa "pleuvait" ja "appeler" passé composé -muodossa (yhdistetty perfekti). Imperfekti taustoittaa tapahtumaa ja passé composé kertoo eteenpäin. Englanniksi lauseen voisi kääntää "it was raining when I called you".
Geneviève Bujold

Geneviève Bujold (s. 1. heinäkuuta 1942) on kanadalainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1969 ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi ja voitti vuonna 1970 Golden Globen.
Bujold syntyi Montréalissa, Québecissä, ja vakiinnutti asemansa kansainvälisenä tähtenä viimeistään roolillaan elokuvassa Tuhannen päivän kuningatar (1969). Myöhempiä rooleja on ollut muiden muassa elokuvissa Troijan naiset (1971), Naisen kahdet kasvot (1976), Kooma (1978), Murha tilauksesta (1979), Köysi kiristyy (1984), Erottamattomat (1988) ja Pinokkion seikkailut (1996).
Bujold on esiintynyt myös ranskalaisissa elokuvissa, kuten Alain Resnais'n La guerre est finiessä (1966). Hänen oli tarkoitus ottaa vakituinen rooli televisiosarjassa Star Trek: Voyager.
Bujold oli vuosina 1967–1973 naimisissa ohjaaja Paul Almondin kanssa. Pari sai yhteisen pojan, ja Genevièvelle on eron jälkeen syntynyt toinen poika, Emmanuel.
Tridacna squamosa

Ulkonäkö ja koko

Tridacna squamosa kasvaa halkaisijaltaan korkeintaan 40 cm pitkäksi. Sillä on voimakkaasti poimullinen, suurten lehtimäisten suomujen peittämä kaksiosainen kuori. Kuoren välistä työntyy esille hyllyvä lihasmassa eli vaippa, jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa. Vaippa on yleensä väreiltään ruskeansävyinen: tummanruskealla pohjalla on kullanruskeita tai kellertäviä aaltomaisia juovia. Myös sini- tai viherpilkkuisia yksilöitä esiintyy. Squamosa-lajin voi sekoittaa Tridacna maximaan; varmin lajituntomerkki ovat squamosan kuoren ulkopinnalla olevat suuret suomut. Kuoren saranapuolella on aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka. Jalalla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan 
Jättiläissimpukoiden elimistössä elää symbioottisia Zooxanthellae-leviä. Simpukan vaipan pinnassa näkyvät tummemmat läikät ovat läpinäkyviä kohtia, jotka toimivat linsseinä ja ohjaavat valoa syvemmälle vaippaan levien käyttöön.

Alkuperä

Tätä simpukkalajia tavataan Itä-Afrikasta Punaiseltamereltä Polynesiaan ulottuvalla alueella. Havaijin ympäristössä on istutettu kanta. Tridacna squamosa viihtyy hiekkapohjalla 15–20 metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen merkkiaineita, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat merkkiaineet.

Vesiolot ja ravinto

Suuren osan simpukan tarvitsemasta ravinnosta tuottavat symbioottiset levät. Se hankkii ravintoa myös suodattamalla vedestä planktonia suuaukkonsa avulla. Akvaariossa lämpötilan tulisi olla 22–25 °C, suolapitoisuudesta kertovan ominaispainon 1,020–1,025 ja pH 8,1–8,4. Sopiva kalsiumin määrä on 400–480 mg/l ja karbonaattikovuus 7–12 dH. Myös strontiumin ja jodin saannista on huolehdittava.

Tridacna squamosa ja muut eliöt

Tridacna squamosa elää usein Acropora-kivikorallien joukossa. Sen kuoren suomujen suojissa elää pikkueläimiä, kuten rapuja ja toisia simpukoita.
Otar Taktakišvili

Otar Taktakišvili (georg. ოთარ თაქთაქიშვილი; 27. heinäkuuta 1924 Tbilisi – helmikuu 1989) oli georgialainen, koko elämänsä neuvostoaikana elänyt säveltäjä. 
Taktakišvili opiskeli Tbilisin musiikkikoulussa vuosina 1938–1942 ja Tbilisin konservatoriossa vuosina 1942–1947. Hän toimi konservatorion rehtorina vuosina 1962–1965 ja professorina vuodesta 1966. Hän toimi myös Neuvostoliiton säveltäjäliiton sihteerinä. Hänen sävellystöihinsä kuuluu suuri määrä erilaisia teoksia; oopperoita, sinfonioita, konserttoja, lauluteoksia ja elokuvamusiikkia. Taktakišvilin säveltämiin oopperoihin lukeutuvat esimerkiksi Mindiia (1961), joka perustui Važa-Pšavelan runoihin, ”Kolme novellaa” (1967), Mikheil Džavakhišvilin ja Galaktion Tabidzen teoksiin perustuva kolmen yksinäytöksisen oopperan triptyykki, ja ”Kuun ryöstö” vuodelta 1974. Hänen musiikkiaan luonnehtivat ”lempeä modaalisuus, ajoittaiset parallelismit ja kansansoittimien imitaatio”.
Taktakišvilille myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto kolme kertaa vuosina 1951, 1952 ja 1967 sekä useita muita palkintoja ja arvonimiä.
Cassie Cage

Cassie Cage on kuvitteellinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo teki ensiesiintymisensä Mortal Kombat X -pelissä.

Taustaa

Cassie Cage on Johnny Cagen ja Sonya Bladen tytär. Cassiella on samat erikoiskyvyt kuin isällään. Vartuttuaan Cassiesta tuli kersantti ja hän liittyi johtamaan Johnnyn perustamaa erikoisryhmää, johon kuuluvat hänen lisäkseen Jacqui Briggs, Takahashi Takeda ja Kung Jin. Cassie on Jacquin hyvä ystävä. Cassien ryhmä suoritti Sub-Zeron järjestämän testin ja sai tehtäväksi lopettaa Outworldin sisällissota ja avustaa Kotal Kahnia Mileenan vangitsemisessa. Cassie myöhemmin esti D'Vorahia tappamasta Tanyaa ja Rainia vangitessaan Mileenaa. Myöhemmin Kotalin vangittua Cassien tiimineen he onnistuivat pakenemaan Takedan avulla. Myöhemmin Cassien palattua äitinsä luo hän saa kuulla Scorpionilta Johnnyn joutuneen Shinnokin vangiksi. Myöhemmin Cassie joutuu tiimineen Kotalin armeijan piirittämäksi, mutta Sub-Zero pelastaa heidät. Cassie suuntaa tiimineen Sky Templelle ja Cassie kukistaa erillisissä taisteluissa Sindelin ja langenneen Kitanan, ennen kuin Cassie pääsee Jinsein kammioon kukistaen D’Vorahin pelastaen isänsä ja lopputaistelussa Cassie kukistaa korruptoituneen Shinnokin pelastaen Earthrealmin tuholta. Cassien lopetuksessa paljastui että Cassie sai Raidenilta tehtäväksi kukistaa vanhan miehen, jonka epäiltiin olevan uudelleensyntynyt Shang Tsung. Cassie onnistuu kukistamaan miehen, mutta tämä paljastuukin Shujinkoksi. Mortal Kombat X -sarjakuvassa paljastuu, että Cassie oli tappanut Mavadon.
Mortal Kombat 11-pelissä Sonya ylentää Cassien komentajaksi. Cassie ja Jacqui hyökkäävät Sonyan tiimin kanssa Netherrealmiin ja virittävät pommit Netherrealmin linnoitukseen. Cassie yrittää pelastaa äitinsä tämän jäätyä kivikasan alle, mutta Sonya käskee Cassieta lähtemään ja räjäyttää pommit uhraten itsensä. Cassie palattuaan kertoo itkien Johnnylle Sonyan kuolemasta. Myöhemmin Cassie todisti, kuinka Kronikan luoma aikamyrsky toi menneisyyden Sonyan, Johnnyn ja Jaxin tukikohtaan. Cassie kertoo menneisyyden Raidenille tämän tekemistä virheistä, joita Raiden pyrkii välttämään. Myöhemmin menneisyyden Sonya suuttuu Cassielle kuultua tulevaisuuden itsensä kuolemasta ja Cassie yrittää kertoa tälle noudattaneensa vain käskyjä. Myöhemmin Cassie haavoittuu Sektorin hyökättyä tukikohtaan kyborgiarmeijoineen, mutta Johnny ja Jacqui pelastavat hänet. Menneisyyden Sonyan ja Johnnyn jäätyä vangiksi Cassie lähtee tiimeineen pelastamaan heitä ja onnistuttua vapauttamaan heidät Cassie avustaa Sonyaa kukistamaan Gerasin törmäämällä häneen haarukkatrukilla ja räjäyttämällä hänet kranaatilla. Myöhemmin Cassien kerrottua Raidenille Kronikan saaneen Sielujen Kruunun haltuunsa, Raiden kertoo hänelle ettei voi käyttää Shinnokin amulettia häntä vastaan. Myöhemmin Cassie oli mukana Raidenin armeijassa hyökkäämässä Kronikan linnoitukseen.
L’One

Elämäkerta

Levan Gorozia syntyi Krasnojarskissa 9. lokakuuta vuonna 1985. Teini-ikäisenä hän muutti Jakutskiin, jossa hän aloitti uransa muusikkona. Levan pelasi koripalloa Jakutian maajoukkueessa, mutta saatuaan polvivamman hänen oli pakko lopettaa, ja hän päätti keskittyä kokonaan rap-musiikkiin.
Jakutskissa L’Onea pidettiin julkisuuden henkilönä ja hän työskentelikin niin radio- että TV-alalla.Hänen debyyttialbuminsa julkaisun jälkeen vuonna 2005, Levan muutti Moskovaan yhdessä ystävänsä Nelin kanssa, jossa he muodostivat hip hop-ryhmän nimeltä Marselle.
Debyyttialbumillaan ja kappaleellaan Moskova (Москва), Marselle tuli kuuluisaksi koko Venäjällä ja matkusti ympäri maata saaden kansallista tunnustusta. Heidän kappaleensa Moskova pysyi Next Fm -listan kärjessä 32 viikkoa.
Vuonna 2008 L’one osallistui BiTVa-TV-ohjelmaan (БиТВа за респект), jossa hän julkaisi ensimmäisen mixtapensa Mars FM:n. Ohjelmassa katsojat saavat nähdä kappaleiden äänitysprosessin. Myöhemmin samana vuonna hän julkaisi albumin nimeltä Mars, jossa oli mukana artisteja, kuten Teona Dolnikova, Dza-Dze, Sasha Legend, sekä Knara ja Basta.
Vuonna 2009 hän julkaisi juhlakokoelman Phlatline in da building levy-yhtiönsä viisivuotispäivän kunniaksi. Mukana levyllä oli myös uusia kappaleita Marsellelta. Albumin lisäksi kappaleille Marselle i ST (Marselle ja ST) ja V Tvojem Dome (Sinun talossasi).
Vuonna 2010 hän julkaisi toisen mixtapensa nimeltään L.
Saverio Mercadante

Giuseppe Saverio Raffaele Mercadante (16. syyskuuta 1795, Bari – 17. joulukuuta 1870, Napoli) oli italialainen klassisen musiikin, erityisesti oopperoiden säveltäjä. Kevyemmän musiikin puolella hänet tunnettaneen parhaiten E-mollihuilukonserttonsa Rondò Russo -osasta tehdyistä kansanomaisista sovituksista.
Mercadante syntyi Barissa, mutta opiskeli Napolissa. Hän aloitti uransa soitinmusiikin säveltäjänä. Myöhemmin hän kiinnostui enemmän oopperasta. Mercadante toimi Wienissä, Madridissa ja Lissabonissa ennen palaamistaan Italiaan vuonna 1831.
Kenkälusikka

Kenkälusikka on lusikkamainen väline, jonka avulla kenkä laitetaan jalkaan. Kenkälusikat valmistetaan nykyisin useimmiten muovista, metallista tai puusta.
Hyperbola

Hyperbola tarkoittaa liioittelua kirjallisena tyylikeinona.
Taponlehti

Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen taponlehden juurakko ja varsi ovat suikertavia. Vuosikasvaimen tyvellä kasvaa 3–4 suomumaista lehteä. Suuremmat kasvulehdet ovat tummanvihreitä, päältä kiiltäviä ja muodoltaan munuaismaisia. Ehytlaitaisen ja alta karvaisen lehden ruoti on 5–15 cm pitkä, lehtilapa 5–11 cm leveä. Lehdet talvehtivat. Kellomaiset, yksittäin olevat kukat ovat päätteisiä, kolmiliuskaisia ja punaruskeita. Kukat jäävät lehtien alla yleensä huomaamatta. Tuoksu on varsin tärpättimäinen. Taponlehti kukkii touko-kesäkuussa.
Taponlehti voi levittäytyä maarönsyjensä avulla laajoiksi kasvustoiksi. Kasvin siemeniin kehittyy ravintolisäke, joka houkuttelee muurahaisia kuljettamaan siemeniä pesiinsä. Tämän vuoksi lajia tavataankin usein tiheinä kasvustoina muurahaispesien ympäristössä.

Levinneisyys

Taponlehden esiintymisalue ulottuu Ranskasta ja Isosta-Britanniasta Venäjälle Uralin tienoille. Skandinaviassa lajia tavataan Tanskassa sekä Norjan ja Ruotsin eteläosissa, mutta nämä esiintymät ovat viljelykarkulaisia. Suomessa taponlehteä on tavattu eripuolilla Etelä-Suomea ja Pohjanlahden rannikkoa, mutta ainoa luonnonvarainen esiintymä on Iitin Taasianjoen ja sen sivuhaarojen varrella. Esiintymä löydettiin vasta vuonna 1971.

Elinympäristö

Taponlehti suosii varjoisaa, kosteaa ja suojaisaa kasvupaikkaa. Se suosii läpäisevää, ravinteikasta maata, mutta kasvaa myös savisessa paikassa. Iitin kasvupaikat ovat tuoreita ja kosteita jokivarsien kuusilehtoja. Taponlehti ei siedä paahdetta eikä kuivuutta, joten kasvupaikkojen metsänhakkuut tai ojitukset ovat lajille tuhoisia.

Käyttö

Taponlehti on vanha lääkekasvi, jonka juurta on käytetty muun muassa oksettamiseen. Sitä on käytetty myös rotanmyrkkynä. Nykyään taponlehden koristeellinen lehdistö ja hyvä peittävyys tekevät siitä suositun puutarhakasvin. Hyvässä paikassa kasvi talvehtii vihreänä ja on pitkäikäinen.
Džuna Davitašvili

Džuna, oikealta nimeltään Jevgenija Juvaševna Davitašvili (ven. Евгения Ювашевна Давиташвили - Джуна) (22. heinäkuuta 1945 Urmija, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 8. kesäkuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kuuluisa henkiparantaja ja mystikko. Hän kuoli kesäkuussa 2015.
Väitetään jopa Neuvostoliiton viimeisten johtajien Leonid Brežneviä myöten saaneen apua Džunalta, jota on verrattu jopa tsaari Nikolai II:n aikaiseen hoviparantaja Grigori Rasputiniin.
Uraanihydridipommi

uraanihydridipommi oli kokeellinen atomipommi-tyyppi, joka käytti uraanihydridia tai vedyn isotooppi deuteriumia uraanideuteridin (UD₃) muodossa neutronien hidastimena. Käytetyn uraanihydridin tai -deuteridin uraani isotooppirikastettiin fissiiliksi U-235:ksi. Tätä pommityyppiä ehdotti ensimmäisenä Robert Oppenheimer vuonna 1939 ja ajatusta kannatti ja edelleen kehitti Edward Teller vielä Toisen Maailmansodan jälkeenkin.
Uraanihydridipommia tutkittiin Manhattan-projektin varhaisessa vaiheessa, mutta ajatuksesta luovuttiin keväällä 1944 kun opittiin että tällaisesta ydinpommista tulisi sangen tehoton. Ydinkokeet, joissa näitä aineita testattiin Operaatio Upshot-Knotholessa, osoittautuivat pettymyksiksi.
Näissä kokeissa räjäytettiin kaksi uraanihydridipommia: Ruth ja Ray. Ydinräjähdykset olivat molemmat voimakkuudeltaan vain n. 0,2 kilotonnia TNT:tä, joten ne luokiteltiin suutareiksi. Ruth käytti tavallista ¹H vetyä (protiumia) uraanihydridissä, kun taas Ray deuteriumia UD₃:ssa.
Pommin ydinreaktiot käyttävät hitaita neutroneita, toisin kuin kaikki muut ydinaseet joissa fissio toimii nopeilla neutroneilla.
Berkeley Software Distribution

Historia

Varhain 1970-luvulla AT&T:n Unixista julkaistiin ilmaiseksi versio, joka päätyi myös Berkeleyhyn.
1970-luvun puolivälissä Ken Thompson lähti hetkeksi Bell Labsilta ja opetti Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella (UCB). Berkeleyssä otettin tuolloin käyttöön AT&T:n versio 6 Unix (V6), joka oli ensimmäinen laajasti Bell Labsin ulkopuolelle levinnyt. 
Berkeleyssä oli juuri saatu PDP-11, johon Thompson auttoi asentamaan v6 Unixin. Tästä sai alkunsa "50 muutosta", jonka AT&T ei halunnut leviävän tiukan "ei tukea" -säännön johdosta. Thompson aloitti Pascal-kielen kääntäjän, jota Bill Joy ja Chuck Haley jatkoivat. Joy kehitti myös ex-tekstieditorin.
BSD sai alkunsa kun Joy kokosi joukon sekä itsensä että muiden jatko-opiskelijoiden Unixiin tekemiä lisäyksiä ja sen lähdekoodit magneettinauhalle, jota levitettiin vapaasti tutkijapiireissä. Pari vuotta myöhemmin BSD alkoi kehittyä itsenäiseksi käyttöjärjestelmäksi.
AT&T:n Unixin versio 7 julkaistiin vuonna 1979 ja siihen sisältyi UCB:n tekemiä muutoksia.
1980-luvulla UCB perusti Computer Systems Research Groupin DARPAn rahoituksella kehittämään Unixia. CSRG teki suuren osan TCP/IP:n kehitystyöstä.
4.1BSD:stä oli tarkoitus olla 5BSD, mutta AT&T vastusti jotta ei se ei sekaantuisi kaupallisen System V:n kanssa.
4.2BSD sisälsi ensimmäisenä Berkeley sockets-rajapinnan prosessien väliseen kommunikaatioon ja TCP/IP-tietoliikenteeseen. Bill Joy sai tehtäväkseen integroida ARPANETiin kehitetty TCP/IP-protokolla käyttöjärjestelmään mutta päätyi kirjoittamaan toteutuksen uusiksi.
Vuonna 1991 Berkeleyn Computer Science Research Group (CSRG) poisti BSD 4.3:sta AT&T:n toteuttamat osat ja julkaisi loput nimellä Berkeley Networking Release 2 (Net/2). Bill ja Lynne Jolitz toteuttivat uudestaan puuttuvat kohdat.Net/2 -julkaisun lähdekoodit julkaistiin vuonna 1992, jolloin AT&T:n Unix System Laboratories nosti oikeuskanteen tekijänoikeuksista. Osana kiistan sovitusta kaikki pyynnöt Net/2-julkaisuun ohjattaisiin 4.4BSD(Lite) -versioon.
BSD:n sanotaan olevan "geneettisesti Unix", jossa ei ole AT&T:n lähdekoodia muutoksien jälkeen.
Nykyisin suositut ilmaiset ja vapaat BSD-käyttöjärjestelmät perustuvat 386BSD:hen, joka oli vuonna 1991 julkaistujen vapaalevitteisten 4.3BSD-Net2-nauhojen pohjalta kehitetty IBM PC-yhteensopivien koneiden käyttöjärjestelmä. Viimeinen Kalifornian yliopiston julkaisema BSD-jakelu oli 4.4BSD-Lite Release 2 vuonna 1995.
Chatrichalerm Yukol

Chatrichalerm Yukol (thaiksi หม่อมเจ้าชาตรีเฉลิม ยุคล; s. 29. marraskuuta 1942) on thaimaalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpiin elokuviinsa kuuluu Suriyothai (2001).