google/wiki40b huggingface dataset:
Kybele

Kybele tai Kibele (m.kreik. Κυβέλη) oli muinainen Vähän-Aasian kansojen palvoma äitijumalatar. Kybelen palvontamenoille olivat ominaisia hurjat ekstaattiset tanssit.

Historia

Vaikka Kybelen palvontamenot yleistyivät Fryygiassa, muualla Vähässä-Aasiassa oli muita samankaltaisia jumalattaria, joten Kybele saattoi olla anatolialaisen jumalan fryygialainen muoto. Vähästä-Aasiasta Kybelen palvonta levisi kreikkalaisille, jotka samaistivat tämän Rheaan ja pitivät heitä lopulta samana jumalattarena.
Sibyllan kirjojen suosituksesta Rooman senaatti lähetti vuonna 204 eaa. toisen puunilaissodan lopulla lähetystön Fryygian Pessinukseen. Heidän oli tarkoitus hakea sieltä Kybelen pyhä musta kivi, joka lienee ollut meteoriitti. Sibyllan kirjojen mukaan vihollinen pystyttäisiin karkottamaan, jos ”Idan Äiti” tuotaisiin Roomaan. Roomassa kivi sijoitettiin ensin Victorian temppeliin, kunnes Kybelelle rakennettiin oma temppeli. Roomassa Kybeleä palvottiin nimellä Magna Mater (Suuri äiti) tai Mater Deum Magna Idaea. Rooman tasavallan loppuvaiheissa hän oli noussut jo merkittävien jumalten joukkoon.

Kultti ja palvonta

Kybele oli luonnon ja sen elinvoiman, eläinten, kasvillisuuden ja viljelyksien sekä yhteiskuntaelämän suojelija.
Lähi-idän, Kreikan ja Rooman kulteissa yhdistyivät Kybelen piirteet universaalina äitihahmona. Hän oli jumalten, ihmisten ja eläinten äiti. Hänen seuraajinaan oli usein villejä ja puolidemonisia korybantteja.
Kybelen kultissa jumalattaren rooli villin luonnon äitihahmona ilmeni riehakkaana palvontana. Hänen pappinsa, gallit kastroivat itsensä ennen tehtävään astumista. Kastraatiota perusteltiin myytillä, joka liittyi Kybelen rakastamaan hedelmällisyyden jumala Attikseen. Attis rakastui kuolevaiseen ja halusi tämän kanssa naimisiin. Kybele puuttui tilanteeseen, ja Attis pakeni vuoristoon, missä hän kastroi itsensä. Roomassa senaatti kielsi Rooman kansalaisten toimimisen Kybelen eunukkipappeina.
Kybelen kunniaksi vietettiin vuosittain 15.–27. maaliskuuta suurta juhlaa, jota kutsuttiin nimellä megalensia. Sen aikana seurattiin Kybelen ja Attiksen vaiheita, ja osa tapahtumista vietettiin yleisöltä salassa. Juhlien aikana Kybelen pyhäkölle tuotiin mänty, jota kunnioitettiin jumalana. ”Veren päivänä” 24. maaliskuuta pääpappi archigallus vuodatti verta käsivarsistaan ja tarjosi sitä Kybelelle. Alempi papisto pyöri villisti ja pirskotti vertansa alttarille ja pyhälle männylle. Jumalattaren hopeinen patsas kylvetettiin 27. marraskuuta Tiberin sivujoessa Almossa.
Ittan-momen

Ittan-momen (一反木綿  "yksi kymmenyshehtaaria puuvillaa") on aavemainen olento, joka esiintyy Kagoshiman prefektuurin mytologiassa Japanissa. Ittan-momen on Yokai-hirviö, jota kuvaillaan noin kymmenen metriä pitkän puuvillakaistaleen näköiseksi, joka leijailee öisin ilman halki. Jos Ittan-momen joutuu ohikulkijan uhkaamaksi ja pelästytetyksi, se saattaa hyökätä uhkailijan kimppuun kietoutumalla hänen päänsä ympärille ja tukehduttamalla hänet.
Ittan-momenista tuli tunnettu ympäri Japania Ge Ge Ge no Kitarō -mangasarjakuvan kautta, jossa se esiintyy yhtenä päähahmoista.
Elliottin aaltoteoria

Korjausaallot

Korjausaaltojen perustyyppejä ovat zigzag, flat ja horizontal triangle. Korjausaalto voi muodostua myös useammasta  yhteenliitetystä perustyypistä, joiden välissä on ns. X-aalto. Korjausaaltojen sisäisten aaltojen merkitsemiseen käytetään kirjaimia. Zigzag ja flat merkitään A, B, C. Horizontal triangle merkitään A, B, C, D, E.

Historia

EAT:n löysi ja kuvasi Ralph Nelson Elliott 1930- ja 1940-luvuilla. R. N. Elliott (1871-1948) syntyi Kansasissa USA:ssa ja hän oli ammatiltaan kirjanpitäjä. Elliott sairastui vakavasti 1920-luvun lopulla ja kävi useita kertoja kuoleman partaalla. Toivuttuaan hiukan Elliott kiinnostui osakemarkkinoiden tarkkailemisesta. Elliott keräsi Dow Jones Industrial Average -indeksin arvoja 75 vuotta taaksepäin ja yritti löytää piirtämistään käyristä säännönmukaisuuksia. Vuoteen 1934 mennessä Elliott oli kehittänyt joukon sääntöjä, jotka kuvailivat osakeindeksin käyttäytymistä. 
Löydöksistään R. N. Elliott kirjoitti teokset The Wave Principle (1938) ja Nature's Law – The Secret of the Universe (1946) sekä joukon artikkeleita Financial World -lehteen. 
EAT:n popularisoi Robert Prechter 1980-luvulla tehtyään joukon oikeaan osuneita ennusteita USA:n osakemarkkinoilla.

Kritiikkiä

EAT:tä kokonaisuutena on erittäin vaikeaa todentaa tieteellisesti, koska eri kuvioita määritteleviä sääntöjä on jopa satoja. Yksinkertaisen kuvion ennustuskykyä voidaan tutkia, mutta tutkimusmenetelmän täytyy sallia kuvion satunnainen mittakaava. Ns. autokorrelaatiotesteillä ei ole tuota ominaisuutta.
Vaikka Robert Prechter teki oikeaan osuneita ennustuksia USA:n osakemarkkinoiden kehityksestä 1980-luvulla, ovat hänen ennustuksensa osuneet sittemmin kehnosti kohdalleen.
EAT on vaikeasti hallittava analyysimenetelmä sen joustavuuden takia.
Haploryhmä T (Y-DNA)

Haploryhmä T (Y-DNA) (T-M184) on melko harvinainen ihmisen isälinjan haplotyyppi, jota esiintyy eniten paikoin Lähi-Idässä, Etelä-Aasiassa
ja Afrikassa. Tämä haploryhmän tyyppi haarautui ryhmästä LT noin 40000-50000 vuotta sitten. Haploryhmän tavallisimmat alaryhmät ovat T1 ja T2
One Life to Live

One Life to Live on yhdysvaltalainen saippuasarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin kotimaassaan heinäkuussa 1968. Sen luojat ja alkuperäiset tuottajat olivat Agnes Nixon ja Thom Racina . Sarjaa tuotti vuoteen 2012 asti televisioyhtiö ABC ja siitä nähdään yksi noin 24 minuutin jakso joka arkipäivä. Sarjaa on esitetty vuodesta 1968 tähän päivään asti. Vuonna 2013 sarjaa alettiin jatkaa Hulun ja iTunesin välityksellä, kunnes Prospect Parkin ja ABC:n välille syntyi oikeusjuttu General Hospitalin hahmojen väärinkäytöstä sarjassa. Tämän johdosta sarja lopetettiin syyskuussa 2013.
Frank Pagelsdorf

Ura pelaajana

Pagelsdorf aloitti ammattilaisuransa Hannover 96:ssa 1976. Hän edusti seuraa kaksi kautta siirtyen 1978 DSC Arminia Bielefeldiin. Hän pelasi Arminiassa Otto Rehhagelin, Horst Köppelin ja Karl-Heinz Feldkampin alaisuudessa kaikkiaan 128 Bundesliigaottelua kuuden Arminiassa viettämänsä kauden aikana.
Arminia-legendojen joukkoon kuuluva Pagelsdorf jätti seuran 1984 ja siirtyi Borussia Dortmundiin. Dortmundissa Pagelsdorf pelasi neljä ja puoli kautta ja edusti seuraa 102 liigaottelussa. Tammikuussa 1989 hän palasi takaisin Hannover 96:een, jossa lopetti uransa samana vuonna.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Pagelsdorf on toiminut valmentajana. Hän aloitti uransa 1991 Hannover 96:n II-joukkueen päävalmentajana. Kesällä 1992 hän siirtyi 1. FC Union Berlinin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta ja juhli 1994 Saksan amatöörimestaruutta ja seuran nousua Regionalligaan. Menestyskauden jälkeen Pagelsdorf jätti seuran siirtyen 2. Bundesliigassa pelanneen FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Hansa nousi kauden 1994/95 päätteeksi komeasti Bundesliigaan, jossa kausi 1995/96 toi komean kuudennen sijan, mikä on kauden 1997/98 ohella seurahistorian paras saavutus Bundesliigassa.
Kesällä 1997 Pagelsdorf jätti Hansan ja siirtyi Hamburger SV:n peräsimeen. Pagelsdorfin johdolla HSV otti askelia kohti Bundesliigan kärkeä ja kaudella 1999/00 se murtautui kärkikolmikkoon. Kausi 2000/01 jäi tuloksellisesti huomattavasti vaatimattomammaksi ja HSV putosi Bundesliigassa sijalle 13. Pagelsdorf sai lopulta potkut syyskuussa 2001 kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
HSV-potkujen ja muhkeiden korvausten jälkeen Pagelsdorf piti taukoa valmennuksesta pari vuotta siirtyen kesällä 2003 VfL Osnabrückin päävalmentajaksi. Pagelsdorf ei kuitenkaan onnistunut säilyttämään seuraa 2. Bundesliigassa ja hän sai jättää tehtävänsä kesällä 2004. Syyskuussa hän siirtyi Arabiemiraatteihin Al-Nasr Dubain päävalmentajaksi.
Pagelsdorf viihtyi Dubaissa kauden loppuun palaten elokuussa 2005 FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Pagelsdorfin johdolla Hansa palasi kauden 2006/07 päätteeksi takaisin Bundesliigaan, jossa meno osoittautui kuitenkin liian kovaksi ja kauden 2007/08 Hansa putosi takaisin 2. Bundesliigaan. Pagelsdorf sai kuitenkin jatkaa tehtävistään, kunnes kehno alkukausi kostautui ja hän sai marraskuussa 2008 potkut tehtävistään. 
Pagelsdorf palasi varsin pian Hansa-potkujensa jälkeen valmennustehtäviin siirryttyään tammikuussa 2009 Al-Nasr Dubain päävalmentajaksi.  Hän sai potkut helmikuussa 2010.
Gonubie

Ilmasto

Gonubiessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 850 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 100 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 36 millimetriä.
Aitoo

Aitoo on kylä ja taajama Luopioisissa, joka on vuodesta 2007 lähtien ollut osa Pälkänettä. Aitoon taajamassa on 423 asukasta (31.12.2011). Aitooseen kuuluvat myös Kaukkala ja Lemmittylä. Kyläkeskuksen vieressä on Kouvalanjärvi.
Aitoossa on yksi kauppa, alakoulu sekä Anna Tapion koulu. Ammatillista erityisopetusta tarjoava Aitoon koulutuskeskus sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä kyläkeskuksesta. Alueen postinumero on 36720 Aitoo. Aitoo valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2002.
Aitoo on tunnettu jokakesäisistä Aitoon kirkastusjuhlista, jotka järjestää Aitoon VPK. Honkalassa järjestettävän jo yli 120 vuotta jatkuneen festivaalin ohjelmisto muodostuu sekä eturivin rockmusiikista että iskelmämusiikista. Kirkastusjuhlille kutsutaan vain suomalaisia artisteja.
Netsuke

Netsuke (jap. 根付) on japanilainen yleensä puusta tai norsunluusta veistetty kiinnitysnappi tai vastaavanlainen pidin. Sillä kiinnitettään vyöhön inrō. Netsuket voivat olla taiteellisia pienoisveistoksia.
Pekka Rechardt

Ura

Rechardt tunnetaan parhaiten Wigwam-yhtyeestä, jossa hän on soittanut vuodesta 1974 alkaen, aina kun yhtye on aktiivinen. Wigwamin musiikkia on kutsuttu  progressiiviseksi rockiksi, mutta vuonna 1975 julkaistu Nuclear Nightclub siirtyi edellisistä levyistä askeleen popmusiikin suuntaan. Rechardt itse on kuvaillut Wigwamin musiikkia termillä ”deep pop”.
Rechardt julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Snakecharm alkuvuonna 2007. Levyä oli tosin suunniteltu jo monia vuosia aiemmin.
Rechardt soitti myös Lapinlahden Linnut -huumoriyhtyeessä vuosina 1995–2002 ja sävelsi ryhmän levyille muun muassa laulut Mun puutarhassa ja Voisinko olla minä.
Pääsoittimenaan Rechardt on uransa läpi käyttänyt Les Paul -tyyppistä teetettyä sähkökitaraa. Sen kaula on Hoyer-orkesterikitaran kaula. Kitaran rungon suunnitteli Janne Ödner ja se rakennettiin 1971-72. Varsinaisen rakennustyön teki Malmström- niminen viulunrakentaja. Sekä mikrofonit, talla että virityskoneistot on vaihdettu rakennettaessa käytetyistä.
1980-luvun puolivälissä Rechardt aloitti uudelleen edellisellä vuosikymmenellä kesken jääneet sosiaalipsykologian opinnot Helsingin yliopistossa ja valmistui 1990-luvun puolella valtiotieteiden maisteriksi.
Vuonna 2013 Rechardt palasi levyttäväksi taiteilijaksi suomalaisen Black Crucifixion -yhtyeen riveissä. Rechardt soittaa kitaraa black metallin pioneeriyhtyeen Coronation of King Darkness -levyllä. Inferno-lehti kutsui yhteistyötä "täydelliseksi ratkaisuksi!". Rechardt soittaa myös yhtyeen 2018 ilmestyvällä Lightless Violent Chaos -albumilla. Molemmat Black Crucifixion -levyt ovat saaneet Inferno-lehden kriitikolta arvosanaksi 4,5/5 pistettä. 
Rechardtille myönnettiin taiteilijaeläke 2013.
Rechardt on tehnyt sävellyksiä Wigwamin, Lapinlahden Lintujen ja oman sooloalbumin lisäksi myös Sakari Kuosmaselle. Hän on myös säveltänyt musiikkia elokuviin (mm. Apinan vuosi) ja näytelmiin (mm. Arto Mellerin Ryhmäteatterille kirjoittama Sopimus Mr. Evergreenin kanssa). Lisäksi hän on toiminut sovittajana.
Fonio

Ulkonäkö ja koko

Foniakasvi kasvaa noin 50 cm korkeaksi. Se kukkii jo 6-8 viikkoa kylvämisestä.

Levinneisyys

Foniota viljellään Afrikan savannialueilla, Kap Verdeltä Tšad-järvelle, etenkin Malissa, Burkina Fasossa, Guineassa ja Nigeriassa. Se on levinnyt orjien mukana myös Keski-Amerikkaan, Dominikaaniseen tasavaltaan.
Foniota suositaan alueilla, joilla maa pysyy viljelykelpoisena vain lyhyen aikaa, sillä se kypsyy sadonkorjuuvaiheeseen 2-3 kuukautta kuukautta kylvämisestä. Siksi se ehtii tuottaa satoa ennen kuivan kauden alkamista puoliaavikollakin.

Käyttö

Foniosta tehdään puuroja, couscousia, leipää ja olutta. Maku muistuttaa riisiä.
S.W.A.T. Soundtrack

S.W.A.T. -elokuvan soundtrack on 12. elokuuta 2003 ilmestynyt soundtrack Clark Johnsonin ohjaamalle S.W.A.T. -elokuvalle.

Arvostelu

S.W.A.T.:in soundtrackin arvostelu vaihteli laajasti. Mm. Soundtrack-Express sekä MovieMusicUK antoivat levylle neljä tähteä viidestä, kun taas Allmusic vain kaksi.
Tulitikkuja lainaamassa (vuoden 1938 elokuva)

Juoni

Liperiläinen isäntä Antti Ihalainen (Aku Korhonen) lähetetään lainaamaan tulitikkuja. Vastaan tulee tuttava Jussi Vatanen (Uuno Laakso), ja he innostuvat tyhjentämään viinapulloa. Ihalainen lähtee puhemieheksi Vatasen viinanhuuruiselle kosioretkelle kaupunkiin.
Euroclear Finland

Euroclear Finland Oy (aiemmin Suomen Arvopaperikeskus Oy) hoitaa Suomessa arvo-osuusjärjestelmää ja siihen liittyviä tehtäviä. Arvopaperikeskuksen asiakkaita ovat arvopapereiden liikkeeseenlaskijat, arvopaperimarkkinoilla toimivat pankit ja sijoituspalveluyritykset sekä yksittäiset sijoittajat (tietopalvelut). 
Suomen Arvopaperikeskus Oy siirtyi belgialaisen Euroclearin omistukseen marraskuussa 2008 toteutuneessa yrityskaupassa. Tämän seurauksena yhtiön toiminimeksi muutettiin 2.2.2009 alkaen Euroclear Finland Oy. Euroclear hoitaa arvopaperikeskustoimintaa Ranskassa, Belgiassa, Hollannissa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Suomessa ja Ruotsissa.
Euroclear Finlandista saa kuka tahansa tietoa pörssiyhtiöiden omistajista, ns.  hallintarekisteröityjä ulkomaalaisomistajia lukuun ottamatta. Esimerkiksi lehtien palstoilla ajoittain näkyvät tiedot eri henkilöiden arvo-osuusomistuksista on saatu pääsääntöisesti Arvopaperikeskuksesta. Tietoa saa myös yhtiöiden sisäpiiriin kuuluvista henkilöistä, heidän omistuksistaan ja niissä tapahtuneista muutoksista. Tiedot ovat vapaasti katsottavissa Euroclear Finlandin ylläpitämästä NetSire -palvelusta.
Arvopaperikeskuksen toimintaa säätelevät mm. laki arvo-osuusjärjestelmästä ja selvitystoiminnasta (348/2017), laki arvo-osuustileistä (827/1991), arvopaperimarkkinalaki (746/2012) ja osakeyhtiölaki (624/2006). Euroclear Finlandin harjoittamaa selvitystoimintaa valvoo Finanssivalvonta.

Arvo-osuustilit

Euroclear, silloinen Suomen Arvopaperikeskus, tarjosi vuodesta 1992 alkaen ilmaisen arvo-osuustilin osakkeille. Vuonna 2017 tuli voimaan lakimuutos, joka johti tilipalvelun lakkauttamiseen. Euroclearin palvelussa oli aikanaan yli 55 000 arvo-osuustiliä. Lakkauttamisen yhteydessä niistä valtaosa siirtyi pankkien hoitoon. 3505 tiliä jäi siirtämättä, koska niiden omistajia ei tavoitettu. Tileillä olleet osakkeet myytiin 7.8.2019 ja rahat talletettiin aluehallintavirastoihin.
Volosti

Volosti (ven. во́лость, volost) on venäläinen historiallinen ja hallinnollinen käsite, jolla on eri merkityksiä. Sana on johdettu ’hallitsemista’ tarkoittavasta verbistä volodet (володеть). Se on samaa kantaa kuin kirkkoslaavista venäjään lainattu vlast (власть) ’valta’. 
Muinais-Venäjällä volosti tarkoitti ruhtinaan hallitsemaa aluetta, läänitystä tai kaupungin yhteyteen kuulunutta maaseutua. 1400-luvulta lähtien sanaa käytettiin kihlakunnan osasta. 1700-luvun lopulla perustettiin volostihallinnot, ja vuonna 1861 volostista tuli talonpoikien säätyhallinnon yksikkö. Vuodesta 1889 lähtien ne toimivat zemstvolaitoksen alaisuudessa. Volosti käsitti useita kyläkuntia ja toisinaan myös useita seurakuntia. Sen päättäviä elimiä olivat talonpoikien valitsemien edustajien kokous, volostin päällikkö hallintoineen sekä talonpoikien asioita käsitellyt tuomioistuin.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 volosti muutettiin paikallisen itsehallinnon yksiköksi. Vuosien 1928–1930 hallintouudistuksessa volostit ja kihlakunnat korvattiin piireillä (район, raion). Vuodesta 1993 lähtien volosti-sanaa käytettiin eräillä Venäjän alueilla alimman tason paikallishallintoalueen nimityksenä.
Tie 89 (Viro)

Kantatie 89 kulkee Keski-Virossa Põlvan kaupungista kantateiden 62 ja 87 risteyksestä Kanepin kunnan Savernan kylään valtatielle 2. Tien pituus on 20,4 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 89 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Vähä Tevajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,7 metriä mpy.
Teddy Da Costa

Seuraura

Da Costa on Viry-Châtillon Essonne Hockeyn kasvatti. Hän siirtyi sieltä 18-vuotiaana Rapaces de Gapiin kaudeksi 2004–2005, jolloin Da Costa debytoi myös Ligue Magnusissa, jossa tulokaskausi toi 19 runkosarjaottelussa tehot 8+3=11 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän keräsi runkosarjassa myös 90 jäähyminuuttia, mikä oli eniten Gapin joukkueesta.
Vuodet 2005–2010 Da Costa vietti Puolan pääsarjajoukkue Zagłębie Sosnowiecissa. Hän oli kolmella ensimmäisellä kaudellaan joukkueen paras pistemies, vaikka Da Costan sarjan yhden kauden piste-ennätys syntyikin hänen viimeisellä kaudellaan 2009–2010 tehoilla 29+22=51. Kaudella 2008–2009 Da Costa voitti PLH:n jäähypörssin 121 minuutillaan.
Kaudeksi 2010–2011 Da Costa palasi Ranskaan ja siirtyi Rouen Hockey Élite 76:n riveihin. Hän voitti joukkueessa sekä Ranskan-mestaruuden että Ranskan cupin. Da Costa edusti Rouenia kauden aikana myös Continental Cupissa. Yhden Ranskassa vietetyn kauden jälkeen hän palasi taas kaudeksi 2011–2012 Puolaan ja siirtyi GKS Tychyn riveihin. Da Costa voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+24=41. Seuraava kausi 2012–2013 päättyi Polska Hokejowa Ligan pronssiin.
Da Costa jatkoi kaudella 2013–2014 uraansa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Hän oli tehoilla 25+18=43 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi Hokin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Riku Toivon kanssa. Da Costa voitti myös koko Mestiksen jäähypörssin 116 minuutillaan. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs SM-liigajoukkue Tapparaan. Da Costa jäi siellä kuitenkin hyvin pieneen rooliin ja pelasi paljon myös lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2015 Tappara lainasi hänet ottelukohtaisella sopimuksella Pelicansiin paikkaamaan loukkaantumisia. Helmikuussa Da Costa kiinnitettiin sinne loppukaudeksi. Maaliskuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kesken kauden 2015–2016, tammikuussa 2016 Da Costa siirtyi Pelicansista Vaasan Sportiin vaihdossa Aleksi Rekoseen. Hän oli kevään 2016 pudotuspelien kahdessa ottelussa Sportin paras pistemies maanmiehensä Charles Bertrandin kanssa tehoilla 1+1=2. Syyskuun 2016 lopulla Da Costa siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Itävallan EBEL-liigan tšekkiläisjoukkue Orli Znojmoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta.

Maajoukkueura

Da Costa edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016 sekä Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 125 A-maaottelua tehopistein 21+24=45. Da Costa pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004.

Muuta

Myös Da Costan veljet Gabriel ja Stéphane pelaavat jääkiekkoa. Isoveli Gabriel on tehnyt myös uran Ranskan ja Puolan pääsarjoissa ja on sittemmin pelannut Ranskan alasarjoissa. Pikkuveli Stéphane on pelannut urallaan 47 NHL-ottelua Ottawa Senatorsissa ja hän edustaa nykyään KHL-joukkue TsSKA Moskovaa. Veljesten äiti on puolalainen.
Energia Kuwaitissa

Öljy

Kuwait on öljyntuottajamaa ja OPECin jäsen.
Juurakkojärvi (Ylitornio, Meltosjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Säkkiojan valuma-alueeseen (67.986) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,8 metriä mpy.
Armas Hursti

Arvo Armas Hursti (30. huhtikuuta 1934 Lappeenranta – 16. maaliskuuta 2017 Hyvinkää) oli suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko.

Elämä ja ura

Hursti opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1959–1961 ja opiskeli grafiikkaa eri taiteilijoiden johdolla. Hän debytoi vuonna 1966.
Vuonna 1991 Hursti sai Hyvinkään kaupungin kuvataidepalkinnon. Suomen valtion ylimääräistä taiteilijaeläkettä hän sai vuodesta 1996. Hurstin teoksia on Suomessa muun muassa Amos Andersonin taidemuseossa, Kiasmassa, Vantaan taidemuseossa ja Oulun taidemuseossa. Hän osallistui yhteensä lähes sataan taidenäyttelyyn kotimaassa ja ulkomailla. Ulkomailla Hurstin taidetta on Kostroman kaupungissa Venäjällä sekä Hässelbyssä ja Motalassa Ruotsissa. Hursti on tehnyt Hyvinkäälle Martintaloon ”Ecce homo” -teoksen, kirkkoon 10 kappaleen grafiikkasarjan, virastotaloon ”Pyhä perhe” -teoksen sekä Martintalon monitoimikeskukseen kolmiosaisen puupiirroksen.
1950-luvulla Hursti kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään. Hänet tunnetaan maisemamaalauksistaan ja puupiirroksistaan. Taidemaailman tietoisuuteen Hursti nousi 1990-luvulla lukuisten kotimaisten ja kansainvälisten taidenäyttelyjen kautta. Puupiirrosten aiheita ovat muun muassa suhde valtaan ja epäoikeudenmukaiseen naiseen ja uskontoon. Teoksissaan Hursti käsittelee omaa suhdettaan ympäröivään maailmaan. Hurstin isoisä oli maallikkosaarnaaja ja vaikutti suuresti hänen uraansa taiteilijana. Toivottiin, että Armas ryhtyisi myös saarnaajaksi ja nuori mies ahdistui suunnitelmista. Ahdistus purkautuu hänen uskonnollisissa puupiirroksissaan. Ristiinnaulitseminen esiintyy hänen kuvissaan eri muodoissa, myös abstraktioina. Ristiinnaulitseminen kuvaa ihmisen olemisen tuskaa ja ahdistusta. Puupiirrosten aiheissa näkyy myös ristiltä otto ja hän on tehnyt siitä isoja pietà-töitä.

Yksityiselämä

Armas Hurstin vanhemmat ovat viilaaja Arvo Hursti ja Veera Husti (o.s. Emelianof). Ensimmäisen avioliiton Hursti solmi Kyllikki Kelan kanssa ja toisen avioliiton Irma Hatakan kanssa. Lapsia Hurstilla on neljä.
Oravannahka (heraldiikka)

Oravannahka on heraldinen tinktuuri ja toinen heraldiikassa alkuperäisesti käytetyistä turkiksesta. Sen sinihopeinen kuvio kuvastaa viittojen vuorina käytettyä oravaturkista. Siinä oravien siniharmaan turkin ja valkoisen vatsakarvan vuorottelu loi värivaihtelun ja kuvion, jota oravannahkatinktuuri esittää yksinkertaistettuna. Oravannahan sinisten kuvioiden kärki osoittaa yleensä ylöspäin.
On esitetty, että Tuhkimo-sadun nykyversio on muotoutunut osin satua ranskasta englantiin käännettäessä sattuneen virheen vuoksi, eikä Tuhkimon kengän kuuluisikaan olla lasia (verre) vaan oravaturkista (vairé).

Muunnelmia

Oravannahasta on kehitetty aikojen saatossa useita erivärisiä ja kuvioinniltaan erilaisia muunnelmia. Kolme niistä on saanut suomenkielisen nimen.