Äänentoisto

Monikanavainen äänentoisto ja tilavaikutelma

Monikanavaisessa äänisignaalissa luodaan äänentoistojärjestelmällä moniulotteinen äänimaailma, eli esimerkiksi orkesterin eri soitinten äänet kuuluvat eri voimakkuuksilla eri kaiuttimista, jolloin syntyy äänikuva, jossa soittajat sijaitsevat eri suunnissa kuulijaan nähden. 
Tällainen moniulotteinen ääni voidaan luoda reaaliaikaisesti ääntä toistettaessa mikserillä, mutta  kun kysymys on tallennetusta äänestä, tilavaikutelmat rakennetaan tyypillisesti DAW-tietokoneohjelmilla siinä vaiheessa, kun äänitallennetta tehdään. 
Perinteisin monikanavainen äänentoistojärjestelmä on stereojärjestelmä, jossa on kaksi eri kanavaa ja sen myötä vähintään kaksi eri kaiutinta, jotka on sijoitettu sopivan etäisyyden päähän toisistaan. Äänentoistojärjestelmien kanavien lukumäärälle ei ole mitään ylärajaa, ja etenkin elokuvien äänissä käytetään usein 5-7 kanavaa (monikanavaääni), jolloin elokuvan tapahtumien äänimaailma saadaan levitettyä ympäri elokuvasalia, pyrkimyksenä vaikutelma, että katsoja on elokuvan tapahtumien ympäröimä. Musiikki on tyypillisesti tallennettu stereofonisena eli kaksikanavaisena.
Nykyaikaisissa äänentoistojärjestelmissä voidaan digitaalisen prosessoinnin avulla luoda myös keinotekoisia tilavaikutelmia, joista tyypillisimpiä ovat reaaliaikaisessa äänentoistossa usein käytettävät kaiku ja kaje, joilla aikaansaadaan "täyteläisyyttä" ääneen lisäämällä siihen keinotekoisia kaikuelementtejä. Tallennetusta stereofonisesta musiikista voidaan myös luoda digitaalisen prosessoinnin avulla useampikanavaista nykyaikaisissa AV-vahvistimissa; tässä kaksikanavaisesta äänitallenteesta luodaan esimerkiksi äänentoistojärjestelmän takakaiuttimille keinotekoisesti signaalia, joka aikaansaa laajemman tilavaikutelman kuin tallennettu stereoääni.

Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen

Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.
Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee ensin selvittää häiriöitä aiheuttava häiriölähde, jonka jälkeen voidaan selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.

Galvaaninen kytkeytyminen

Häiriösignaali kytkeytyy galvaanisesti, kun häiriölähteen ja häiriönvastaanottajan välillä on fyysinen yhteys. Audiolaitteisiin yleisimmin häiriötä aiheutuu verkkojännitteen kautta, kuten esimerkiksi jääkaapin käynnistyessä, hakkurivirtalähteestä tai hissin
verkkohäiriöistä johtuen. Galvaanisten kytkentöjen aiheuttamat maasilmukat ovat yksi yleisimmistä audiotekniikan häiriöistä. Ne aiheutuvat useimmiten laitteiden välisistä maapotentiaalieroista. Mikäli maasilmukan aiheuttama virta pääsee virheellisen laitesuunnittelun takia laitteen signaalipiiriin, aiheuttaa 50 Hz:n häiriösignaalin järjestelmään.
Verkkojännitehäiriöltä voidaan suojautua järjestämällä audiolaitteille oma sähkönsyöttö esimerkiksi suoraan sähkökeskuksesta. Maadoitukseen liittyviltä häiriöltä voidaan suojautua rakentamalla maadoitusjärjestelmä tähtipistemetelmää käyttäen. Näin maasilmukoita ei pääse syntymään. Nykyään digitaalinen signaalinkäsittely on kuitenkin yleistä ja tällaisten järjestelmien kanssa tähtipistemenetelmän heikkoudet korostuvat sen hyötyjä suuremmiksi.

Kapasitiivinen kytkeytyminen

Sopivan välimatkan päässä olevalla sähköisellä johtimella on välissään kapasitanssia. Kapasitiivisessä kytkeytymisessä varautunut johdin (häiriönlähde) varaa myös toisen johtimen, minkä vaikutuksesta syntyy häiriöjännitteitä. Kun kapasitiivisen kytkeytymisen vaikutuksesta syntyy ei-toivottuja virtoja ja jännitteitä, kutsutaan niitä kapasitiivisiksi häiriöiksi. 
Kapasitiivisesta häiriöstä voidaan välttyä vetämällä eri teholuokan kaapelit erilleen toisistaan esimerkiksi verkkokaapelit erilleen signaalikaapeleista. Kun kaapeleita vedetään toistensa kanssa ristiin, se kannattaa tehdä niin että kaapelit ovat suorassa kulmassa. Myös kaapelivalinnalla voi olla merkitystä. tulisi siis käyttää johtavalla materiaalilla peitettyjä eli suojattuja kaapeleita.