google/wiki40b huggingface dataset:
Kirsti Lyytikäinen

Kirsti Helena Lyytikäinen (o. s. Keskinen, 2. syyskuuta 1926 Jyväskylän maalaiskunta – 27. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen aikakauslehtien kustantaja ja päätoimittaja.
Maanviljelijäperheen tytär Kirsti Keskinen pääsi ylioppilaaksi 1947 ja toimi jo kouluaikana kolmen kesän ajan kesätoimittajana Jyväskylässä ilmestyneessä Sisä-Suomi-lehdessä. Tiedotusalan opinnot Helsingin yliopistossa keskeytyivät, kun vuonna 1951 tarjoutui työpaikka Yhtyneitten Kuvalehtien Seura-lehdessä toimittajana ja toimitussihteerinä. Vuonna 1955 hänet nimitettiin maan nuorimpana päätoimittajana Yhtyneiden uuden naistenlehden Hopeapeilin päätoimittajaksi. Seuraavana vuonna hän avioitui kilpailevan kustannusyhtiön Apulehden perustajan Yrjö Lyytikäisen pojan Ollin kanssa mutta pysyi töissä Hopeapeilissä vuoteen 1963, jolloin Lyytikäisten perheyritys päätti perustaa uuden naistenlehden Annan. Kirsti Lyytikäinen kutsuttiin sen päätoimittajaksi.
Vuonna 1971 Anna-lehti myytiin Yhtyneille Kuvalehdille ja Hopeapeili sulautettiin siihen. Lyytikäinen jatkoi Annan päätoimittajana vielä vuoteen 1978 saakka. Kun puoliso Olli Lyytikäinen samana vuonna yllättäen kuoli 46 vuoden iässä, Kirsti Lyytikäinen jatkoi hänen työtään A-lehdissä vuoteen 1993 saakka ja toimi yhtiön hallituksessa vielä vuoteen 2000 saakka.
Aikakauslehtien Liitto myönsi Kirsti Lyytikäiselle vuonna 1993 J. V. Snellman -palkinnon.
Kirsti Lyytikäinen kuoli vuonna 2008. A-lehtien johdossa toimivat nyt Kirsti ja Olli Lyytikäisen lapset, hallituksen puheenjohtajana Olli-Pekka Lyytikäinen ja julkaisujohtajana Anne Lyytikäinen-Palmroth. Tuulilasi-lehdessä ja muissa yhtiön autolehdissä työskennellyt Yrjö Lyytikäinen (1959–2014) oli heidän kolmas lapsensa. Myös hän toimi A-lehtien hallituksessa vuodesta 1990 kuolemaansa asti.
Frasier

Juonikuvioita

Sarjan alussa Frasier muuttaa Bostonista entiseen kotikaupunkiinsa Seattleen ja aloittaa työt paikallisena KACL-radion radiopsykiatrina. Hän alkaa myös lämmittää uudelleen suhdetta isäänsä Martiniin ja neuroottiseen pikkuveljeensä Nilesiin. Martin muuttaa Eddie-koiransa kanssa asumaan Frasierin luokse jouduttuaan jäämään eläkkeelle poliisin työstään lonkkavamman takia. Martinia kuntouttamaan palkataan englantilainen fysioterapeutti Daphne, joka niin ikään asettuu asumaan Frasierin luokse. Sarjassa seurataan muun muassa Cranen veljesten ja näiden isän välisiä perhekonflikteja: Frasier ja Niles arvostavat molemmat korkeakulttuuria sen kaikissa muodoissa eivätkä välttele asian korostamista muille, kun Martin taas on arkisempi ja ajautuu tuon tuostakin päivittelemään poikiensa erikoisia tempauksia. Varsinkin sarjan alkupuolella Frasierin ja Martinin totutteleminen toisiinsa asuintovereina on monien vitsien aihe, ja läpi sarjan eräs ydinteemoista on myös Frasierin ja Nilesin välinen kilpailu ja kädenvääntö keskinäisestä paremmuudesta. Tärkeäksi juonikuvioksi kohoaa lisäksi Nilesin tuntema vetovoima Daphnea kohtaan ja hänen yrityksensä hurmata Daphne.

Frasier Suomessa

Suomessa Frasieriä esitti Yle TV1 vuosina 1994–2005. Nelonen on esittänyt sarjaa myöhäisilloissaan 5. toukokuuta 2008 lähtien.
Against the Grain (Rory Gallagherin albumi)

Kappaleet

Kappaleet Rory Gallagher, ellei toisin mainita.
Henry Allingham

Henry William Allingham (6. kesäkuuta 1896 – 18. heinäkuuta 2009) oli yksi viimeisistä elossa olleista ensimmäisen maailmansodan veteraaneista, kansallisuudeltaan britti. Tomoji Tanaben kuoltua 19. kesäkuuta Allingham oli vajaan kuukauden ajan maailman vanhin elossa oleva mies. Hän oli kuollessaan 113-vuotias. Allinghamin kuoleman jälkeen maailman vanhin on häntä kolme kuukautta nuorempi Walter Breuning. 
Allingham oli yli viisi vuosikymmentä vuotta aviossa Dorothy Allinghamin (1895-1970) kanssa, ja pariskunta sai kaksi tytärtä. Dorothy kuoli pian Allinghamin eläkkeelle menon jälkeen. Henry Allingham menetti jo alle kaksivuotiaana isänsä tuberkuloosiin. Vanhin elossa ollut ensimmäisen maailmansodan sankari hänestä tuli 8. helmikuuta 2007 110-vuotiaan Antonio Pierron kuoltua. 
Ennätyksenhaltija kertoi pitkäikäisyytensä salaisuudeksi "savukkeet, viskin, villit naiset ja huumorin".
Raimo Valtonen

Raimo Valtonen (s. 1930) on suomalainen entinen jalkapallovalmentaja.

Ura

Valtonen pelasi nuoruudessaan jalkapallo Lahden Pallo-Miehissä ja voitti seuran paidassa A-poikien SM-hopeaa. Hän pelasi tämän jälkeen vielä pari vuotta, kunnes siirtyi seuran muihin tehtäviin.
Valtonen liittyi Upon Pallon valmennusryhmään vuonna 1964. Neljä vuotta myöhemmin hänet määrättiin Lahden Reippaan päävalmentajaksi. Kaudella 1971 Valtonen valmensi jälleen kasvattajaseuraansa. Hän toimi Kuusysin valmentajana kaksi kautta, ennen kuin lähti seurasta. Vielä vuosiksi 1976–1978 Valtonen palasi joukkueen päävalmentajaksi.
Sarkaoja

Sarkaoja on peltolohkojen välissä kulkeva avo-oja tai vesivako. Kahden ojan välinen pellon osa on sarka. Tarkoituksena on pintaveden johtaminen pois peltosaralta. Avo-ojat ovat noin 10-25 metrin välein. Vesivako tehdään kyntämällä. Huolimattomasti tehty kyntö siirtää vesivaon keskelle päin peltosarkaa.  Entisaikaan sarkaojat on kaivettu joko lapiolla tai vedetty hevosvetoisella oja-auralla. Nykyään salaojitus on korvannut sarkaojat lähes täysin. Sarkaojat laskevat vetensä ympäröiviin piiriojiin ja niistä edelleen valtaojiin ja vesistöihin.
FS Perle (S606)

Palvelus

Alus on palveluksessa 2014.
Ahousaht

Yleistä kansakunnasta

Ahousahtien ensimmäinen kansakunta on suuriväkisin Nuu-chah-nulth kansakunta. Kansakunta on useiden pienten kyläyhteisöjen yhteenliittymä: Ahousahtin, Manhousahtin, Kelthsmahtin, Piniit-tlahtin, Qwaacwi-ahtin, Oinmitisahtin ja Otsoahtin. Kansojen yhteenliittyminen alkoi jo ennen eurooppalaisten saapumista heidän rannikolleen. Ahousahtien 1900 päinen väkimäärä kasvaa keskimäärin 2,6% vuosivauhtia ja sen uskotaan kasvavan 3125 henkilöön vuoteen 2024 mennessä. 77% kansakunnan väkimäärästä on alle 40 vuotiaita ja 41% alle 19 vuotiaita. Nykyään 36% Ahousahtin kansasta asuu 
Marktosisin intiaanireservaatissa joka sijaitsee Floresin saarella Tofinosta pohjoiseen päin. Marktosisissa on kuntosali, nuorisotalo,ravintola, terveyskeskus ja koulu alle 12 vuotiaille lapsille. Yläkoulun rakentaminen on aloitettu. 
Marktosisissa on vain yksi Ahousahtien asuinpaikoista. Muut ovat perinteisiä kalastuspaikkoja tai muita paikkoja joissa on heille merkityksellisiä luonnonvaroja. Ahousahteista tiedetään paljon heidän rikkaan tanssi- ja musiikkiperinteen ansiosta.

Perinnöllisyysjärjestelmä

Ha'wiihin (perinteiden johtajan) rooli Ahousahtien hallintojärjestelmässä on hallita asuinalueita ja saatavilla olevia resursseja. Ha'wiih järjestelmä on säilynyt hengissä Ahousaht kansan keskuudessa sillä se on keskeinen osa kansakunnan historiaa. Ha'wiih järjestelmän määräämät lait ovat merkittävämpiä kuin päälliköiden ja hallinnon määräykset. Lain säilymisestä vastaavat Wit-wokit. Perinteiden johtaja ei myöskään ole lain yläpuolella. Jokaisella perinteiden johtajalla on neuvonantaja jonka kanssa perinteiden johtaja neuvottelee ennen päätöksentekoa. Ha'wiih ei voi puhua asioista ilman neuvottelua ellei hänellä ole hyviä uutisia kerrottavana- tai jotain tärkeää jaettavaa. Kaikilla Ha'willa on puhuja jota on harjoitettu pienestä pitäen puhujan tehtävään. Puhujien täytyy osata sujuvasti Ha'wiithin kieltä.

Äänestysjärjestelmä

Vaikka Ha'wiih muodostaa Ahousahtien hallinnollisen rungon, Ahousahteilla on myös erillisiä virkaan äänestettyjä virkailijoita. Jokaista sataa ihmistä kohden on yksi konsulin virka. Virkoja on kuitenkin korkeintaan 12 kpl. Yhdessä Ha'wiith, kylän päällikkö ja virkailijat ovat edustamassa Ahousahtien kansaa ja kunnioittavat heidän pitkää historiaansa. Ahousahtien ensimmäisen konsulin valitsi Ha'wiih joskus 1950 luvulla äänestämisen sijaan. Ha'wiihit ovat näin päätyneet kahden johtajan malliin.
Tyypillisesti konsulit ja vanhempi konsuli valitaan virkaansa kahdeksi vuodeksi. Tässä on kuitenkin havaittu ongelmia ja pyrkimys on siirtyä nelivuotiseen virkakauteen. Toinen tuleva muutos on pyrkiä antamaan kaikille yhteisön jäsenille äänioikeus. Aiemmin äänioikeus oli vain heillä, jotka asuivat reservaatissa.

Hallinto

Ahousahteilla on dynaaminen hallintoryhmä joka toimii kulttuurin, terveydenhuollon, taloudellisen ja sopimustenteon puitteissa.
Thr33 Ringz

Teema

Albumin "teemana" on sirkus. Sen huomaa kysisen albumin kannesta sekä mm. "Can't Believe It" -musiikkivideosta. T-Pain käyttää kansissa ja videoilla silinterihattua. MTV Video Music Awardsissa T-Pain voitti parhaan lavalle saapuneen tittelin tuodessaan lavalle elefantin.

Pr33 Ringz Mixtape

Ennen albumia julkaistiin Pree Ringz-mixtape, josta taas julkaistiin promosingle "Superman".
Suman Pokhrel

Alkuvuosina

Suman Pokhrel (syntyi 21. syyskuuta 1967 Mills Area, Biratnagar), Mukunda Prasad Pokhrelille ja BhaktaDevi Pokhrelille.
Suman Pokhrel osallistui Pienten lasten hoito ja kehityksen keskus Biratnagar, kunnes viisivuotiaana. Pokhrel muutti vanhaan kylään Kachide vuonna Dhankuta kun hän oli seitsemän ja kasvatetut hänen isoäitinsä. Hänen isoisänsä Bidhyanath Pokhrel oli runoilija ja poliitikko. Hän esitteli kirjallisuuden kautta vaikuttaa isoisän kirjasto, täynnä Nepali, Hindi ja klassisen sanskritin kirjallisuuden. Iässä kaksitoista, hän palasi Biratnagar asumaan vanhempiensa. Pokhrel ohjasivat hänen isänsä, joka oli ammatiltaan insinööri ja bibliophile, jolla on vahva kiinnostus taiteeseen ja kirjallisuuteen.

Koulutus

Pokhrel ansainnut Bachelor of Science, Master of Business Administration ja kandidaatin Oikeustieteen Tribhuvan University, Nepal.

Ura

Suman Pokhrel liittyi virkamieskunnan Nepalin jakso Officer helmikuussa 1995. Hän jätti työn ja liittyi Plan International joulukuussa 1998 ja meni kauko mäkinen alue maassa. Vaadittavan työn vierailut syrjäisillä alueilla alueen. Hänen vierailut kylissä hän on sisäistänyt vaikeuksia elämä miesten, naisten ja lasten asuvat siellä. Tekemiensä vierailujen aikana yksi niistä paikoista, jotka kirjoitti runoja Khorampa, mikä vaikeudet ihmisiä.
Runossaan, 'Taj Mahal ja My Love ", on innovatiivinen runo. Runoilija kirjoitti runon suhteessa koko Taj Mahal.
Isak Björklund

Isak Björklund (22. lokakuuta 1686, Vähäkyrö – 30. tammikuuta 1740, Turku) oli Turun akatemian itämaisten kielten professori. Hänen vanhempansa olivat talollinen Yrjö Heikkilä ja tämän vaimo Gunilla. Björklund valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 1705 ja toimi sitten useita vuosia kotiopettajana Paltamon pappilassa rovasti Erik Cajanuksen luona. Vuonna 1712 käydyssä sarkasodassa venäläinen joukko-osasto hyökkäsi Paltamoon, jolloin Björklund haavoittui saatuaan keihään kylkeensä. Hän pakeni Tukholmaan ja Uppsalaan maanpakoon. Vuonna 1720 hänet nimitettiin Turun akatemian filosofisen tiedekunnan apulaiseksi, mutta hän pysyi Tukholmassa hoitamassa Gezeliuksen raamattutyötä. Turun akatemian pyhien kielten professorina Björklund toimi 1728–1734 ja teologian toisena professorina 1734–1740. Samanaikaisesti hän toimi kirkkoherrana, jotta sai tuloja tästä pastoraatistaan. Björklund oli prebendaseurakunnan kirkkoherrana Piikkiössä 1732–1734 ja Turun suomalaisessa seurakunnassa 1734–1740. Hän toimi myös akatemian rehtorina 1733–1734 ja 1739–1740. Björklund toimi lisäksi Pohjalaisen Osakunnan inspehtorina 1728–1740.
Leena Nilsson

Leena Sisko Nilsson (s. 5. heinäkuuta 1962 Helsinki) on suomalainen laulaja, jonka laulajanura alkoi vuonna 1978 Ernos-yhtyeessä. Myöhemmin Nilsson lauloi mainoksissa, joista tunnettuja ovat mm. Valion "Aina kun mä maitoo juon" sekä "Hyppää Hassen siivelle". Nilsson on osallistunut Suomen Eurovision laulukilpailun alkukarsintoihin useamman kerran, vuosina 1984, 1987 ja 1992. Nilsson oli 1985–2000 naimisissa viihdetaiteilija Heikki "Rele" Kosusen kanssa ja pariskunnalla on yksi poika.
Mariann Knudsen

Mariann Gajhede Knudsen (s. 16. marraskuuta 1984) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 2013 loppuun mennessä 93 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 2007 MM-kisoissa sekä vuosien 2005 ja 2013 EM-kisoissa, joista jälkimmäisessä hän teki kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2003.
Knudsen on edustanut seuratasolla ruotsalaista Linköpings FC:ää vuodesta 2011. Aiemmin hän on pelannut B52/Aalborgissa vuoteen 2001 ja Fortuna Hjørringissä 2002–2010.
Mariann Knudsen valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2008.
Nine (elokuva)

Juoni

Nine kertoo lähemmäs 50-vuotiaasta italialaisesta elokuvaohjaajasta Guido Continista. Meneillään on hänen uuden elokuvansa, "Italian", valmistelu ja kaikki inttävät mieheltä käsikirjoitusta. Tosiasiassa hän ei ole saanut kirjoitettua käsikirjoituksesta vielä sanaakaan. Hänen kaksi edellistä elokuvaansa ovat olleet täysiä floppeja ja nytkin elokuvan teko saa hänet hulluuden partaalle.
Elokuvan lisäksi Guidon omakin elämä on täysin sekaisin. Naisia hänen ympärillään tuntuu olevan aivan liikaa, ja heistä tärkeimmän, hänen kauniin ja rakastavan vaimonsa Luisan, kärsivällisyys alkaa loppua.

Arvioita

Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 2,8.
Sylvia Hitchcock

Sylvia Louise Hitchcock-Carson (31. tammikuuta 1946 Haverhill, Massachusetts, Yhdysvallat – 15. elokuuta 2015 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen malli. Hänet kruunattiin vuonna 1967 sekä Miss Alabama USAksi, Miss USAksi että Miss Universumiksi.

Elämänvaiheet

Hitchcock syntyi Haverhillissä, Massachuttsessa. Hän kasvoi Miamissa Floridassa kanafarmilla. Hitchcock opiskeli Alabaman yliopistossa, kunnes vuonna 1967 tuli valituksi Miss USAksi, ja päätti olla jatkamatta opintojaan enää sen jälkeen.
Vuonna 1970 hän meni naimisiin William Carsonin kanssa. He saivat kolme lasta ja seitsemän lapsenlasta.
Hitchcock asui Lake Walesissa Floridassa kuolemaansa 15. elokuuta 2015 saakka.

Mallinura

Hitchcock oli kilpaillut aiemmin vain paikallisen tason kilpailuissa osallistuessaan Miss Alabama USA -kauneuskilpailuun. Hän voitti uimapukukierroksen ja valittiin 22. toukokuuta Miss USAksi. Heinäkuussa hänet kruunattiin Miss Universumiksi 1967 ensimmäisenä Miss USAna sitten Linda Bementin ja vuoden 1960.
Vuonna 1968 Hitchcock osallistui Indianapolis 500 -ajoon, joka pidettiin 30. toukokuuta.
Kun suurin julkisuus missikisoista oli ohi, hän yritti mallinuraa New Yorkissa, mutta pettyi kaupunkiin ja palasi Miamiin, jossa hän teki töitä televisioyhtiölle. Vuoden 1972 Miss Universum- kilpailussa Hitchcock toimi kilpailun yhtenä kahdestatoista tuomarista.
Connor Franta

Connor Joel Franta (s. 12. syyskuuta 1992) on yhdysvaltalainen videobloggaaja. Hän saavutti YouTubessa 5 miljoonan tilaajan rajan 4. marraskuuta 2015. Hän oli our2ndlife-ryhmän jäsen vuodesta 2012, mutta erosi myöhemmin henkilökohtaisten syiden takia.
Franta on julkaissut kaksi elämäkertaa A Work in Progress, jota on myyty yli 200 000 kappaletta. Kirja oli The New York Timesin best sellers -listalla 16 viikkoa. Toinen kirja on nimeltään Note to self joka kertoo Connor Frantan sisäisistä ajatuksista ja tunteista. Lisäksi hän on julkaissut Common Culture -nimellä musiikkikokoelmia. Franta on myös kerännyt yli 190 000 dollaria The Thirst Projectiin vuonna 2015 ja auttanut näin kaivojen rakentamisessa Swazimaahan.
FS Gloire (1935)

Palvelus

Koeajojen päätyttyä Gloire saapui 18. marraskuuta 1937 Brestiin, josta se jatkoi edelleen Ranskan Indokiinaan 1. joulukuuta. Alus palasi Brestiin 16. huhtikuuta 1938.
Alus liitettiin tammikuussa 1939 4. risteilijäviirikköön, jonka mukana se vieraili Britteinsaarilla ja Yhdysvalloissa. Alus oli huollettavana lokakuusta joulukuuhun, jonka jälkeen se lähti Dunkerquen kanssa Kanadaan kuljettaen Ranskan kultavarantoja sekä paluumatkalla suojasi kanadalaisia joukkoja Eurooppaan kuljettanutta saattuetta.
Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 alus oli Algerissa, josta se palasi Touloniin 4. heinäkuuta. Vapaan Ranskan saavuttamat voitot Tšadissa ja Kamerunissa olivat poliittisesti rasittavia Vichyn hallinnolle ja siten Saksan laivastoesikunta antoi luvan lähettää risteilijäosaston Dakariin. Gloiren, Montcalmin ja Georges Leygues'n muodostama Force Y läpäisi Gibraltarinsalmen kohtaamatta brittiläisiä sotalaivoja ja ne saapuivat määränpäähänsä 14. syyskuuta. Osasto jatkoi 18. syyskuuta matkaansa Librevilleen, mutta brittiläinen laivasto-osasto pysäytti sen. Gloire ei kyennyt konehuoneessa havaittujen ongelmien vuoksi pakenemaan ja se antoi brittien saattaa itsensä Casablancaan.
Alus oli telakalla Casablancassa huhtikuusta heinäkuuhun ja se osallistui 12. syyskuuta 1942 upotetun Laconian matkustajien pelastamiseen saapuen alueelle 17. syyskuuta. Liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikassa ja Saksan miehittäessä Vichyn alueen alus liittyi Ranskan merivoimien mukana liittoutuneisiin.
Alus modernisoitiin Philadelphiassa, jolloin sen lentokoneiden vaatimat tilat ja laitteet poistettiin ja aluksen ilmatorjuntaa vahvistettiin. Gloire etsi sen jälkeen Dakarista käsin saksalaisia saarronmurtajia Atlantilta, kunnes se siirtyi 16. tammikuuta 1944 Välimerelle.
Alus tuki Anzion maihinnousua helmikuussa tulittaen rannikkokohteita Gaetanlahdella sekä kuljettaen joukkoja Italiaan ja Korsikalle. Oltuaan huollettavana Algerissa 27. huhtikuuta  - 17. kesäkuuta alus osallistui elokuussa Etelä-Ranskan maihinnousuun ampuen lähes 2000 kranaattia 15.-28. elokuuta. Tämän jälkeen alus tuki liittoutuneiden joukkoja ampumalla Ranskan ja Italian Rivieran kohteita sodan päättymiseen saakka lukuun ottamatta joulukuista matkaansa Yhdysvaltoihin.
Sotatoimien päätyttyä alus teki kolme matkaa Indokiinaan ennen kuin se siirrettiin reserviin 1. helmikuuta 1955. Alus romutettiin 2. tammikuuta 1958.
Nogain piiri (Dagestan)

Nogain piiri (ven. Ногайский район, Nogaiski raion; nogaiksi Ногай районы, Nogai raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 8871,1 neliökilometriä. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2010).
Nogain piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kalmukiaan, idässä Dagestanin Tarumovkan piiriin, etelässä Tšetšeniaan ja lännessä Stavropolin aluepiiriin. Piirin länsiosassa sijaitseva Južno-Suhokumskin kaupunki muodostaa erillisen hallintoalueen. Seutu on etupäässä kuivaa aroa. Pohjoisosassa on öljy- ja kaasuesiintymiä.
Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Arslanbek, Edige, Karagas, Karasu, Koktjubinski (keskuspaikka Nariman), Kumli, Kunbatar, Ortatjube, Terekli-Mekteb ja Tšervlennyje Buruny. Hallinnollinen keskus on Terekli-Mektebin kylä, josta on 250 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 17. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista on 85,7 % nogaita, 8,2 % dargeja, 1,5 % tšetšeenejä, 1,2 % venäläisiä ja 1,1 % kumykkeja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito (etupäässä lampaita). Lisäksi viljellään viljaa, vihanneksia ja rehukasveja.
Piirissä toimii 14 lastentarhaa, 20 koulua ja Hasavjurtin opettajaopiston osasto. Kulttuurilaitoksia ovat 18 kerhotaloa, 16 kirjastoa, museo ja nogainkielinen teatteri. Nähtävyyksiä ovat kuumat kivennäisvesilähteet ja Sosnovkan katajametsä.
Paikallislehtenä ilmestyy nogainkielinen Šöl tavysy (”Aron ääni”).
Samuel Berner

Samuel Berner (s. Saksi – 10. elokuuta 1759 Siuntio) oli Suomessa 1700-luvulla vaikuttanut saksalaissyntyinen muurimestari ja arkkitehti, jonka suunnittelemia rakennuksia on useissa Suomen kaupungeissa. Häntä on pidetty Suomen rakennustaiteen historian ensimmäisenä varsinaisena arkkitehtina. Berner suunnittelu ja rakensi erityisesti kirkkoja sekä hallinto-, koulu- ja asuinrakennuksia.

Ura

Berner syntyi Saksissa tarkemmin tuntemattomana ajankohtana. Hän toimi muurarinkisällinä Tukholman kaupunginarkkitehdin alaisena, kun Turun maistraatti pyysi hänet toukokuussa 1732 rakentamaan uutta hovioikeuden presidentin taloa, sillä kaupungin omien muurimestarien ammattitaito ei siihen riittänyt. Työn valmistuttua Berneriltä tilattiin vielä samana vuonna piirustukset uuteen raatihuoneeseen. Hän myös toimi rakennushankkeen urakoitsijana heinäkuusta 1733, sillä maistraatti epäili kaupungin muurimestareiden kykyä selvitä tästäkään tehtävästä. Maistraatti hyväksyi raatihuoneen piirustukset Bernerin opinnäytteeksi ja hän kohosi kisällistä mestariksi. Berneristä tuli myös muurarien ammattikunnan oltermanni. Hän lupautui asettumaan kaupunkiin, mikäli saisi kuusi verovapaata vuotta. Maistraatti suostui tähän ja toukokuussa 1734 Berner vannoi sekä porvarin- että oltermanninvalan ja hänet nimettiin samassa yhteydessä Turun ensimmäiseksi kaupunginarkkitehdiksi.
Raatihuone valmistui 1736, minkä jälkeen Berner johti Turun tuomiokapitulin talon korjaustöitä ja 1738 tulipalossa vaurioituneen Turun tuomiokirkon tornin jälleenrakennusta, jota ei kuitenkaan saatu valmiiksi. Bernerin valitettua, ettei hänelle riittänyt Turussa tarpeeksi töitä, hänet nimettiin 1741 kruunun linnoitustöiden muurimestariksi. Hän kävi myös tekemässä töitä muissa kaupungeissa ja muun muassa johti pikkuvihan jälkeen 1746 Helsingin Ulrika Eleonoran kirkon sekä Tammisaaren kirkon jälleenrakennustöitä. Tämä haittasi vuorostaan Bernerin työtä Turussa, ja valitusten jälkeen hän anoi porvarinoikeuksiensa peruuttamista sekä muutti lopulta kaupungista 1748. Tämän jälkeen hän lienee asunut Helsingin kaupungissa tai Viaporin linnoituksessa työskennellessään kuninkaallisen linnoitustoimikunnan muurimestarina ja arkkitehtina. Berner kuitenkin erotettiin tästä virasta 1751, kun hänen johdollaan muurattu holvipilari Särkänlinnassa todettiin kelvottomaksi ja jouduttiin purkamaan.
Bernerille riitti tilaustöitä hänen kuolemaansa asti, ja hän sai takaisin työnsä linnoituskomission alaisuudessa vuonna 1755. Vuonna 1753 hän laati piirustukset Turun akatemian kirjastoa varten, mutta taloa ei koskaan rakennettu. Vuonna 1758 hän kieltäytyi tarjouksesta rakentaa uudelleen yhä keskeneräinen Turun tuomiokirkon torni, vedoten ikäänsä ja siihen että oli jo saanut Helsingin porvarisoikeudet. Bernerin viimeiseksi työksi jäi Kirkkonummen kirkon laajentaminen. Ollessan matkalla Kirkkonummelta Suitian kartanoon hän putosi hevoskärryiltä ja kuoli saamiinsa vammoihin muutamaa päivää myöhemmin Suitiassa. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Olemisen sietämätön keveys (elokuva)

Juoni

Prahan keväässä 1968 naistenmies Tomas (Daniel Day-Lewis) menee naimisiin Terezan (Juliette Binoche) kanssa, muttei hylkää myöskään rakastajatartaan Sabinaa (Lena Olin).
QQ Blue

QQ Blue oli porilainen rock-yhtye (vuosina 1986–1987), joka perustettiin suositun Dingon hajoamisen jälkeen. QQ Bluen laulusolistina toimi Joe Meikle, joka oli aiemmin toiminut Dingon englanninkielisten kappaleiden sanoittajana. Kitaristina toimi Dingon perustajäsen Jonttu Virta, basistina Olli-Pekka ”Patu” Ruohonen. Yhtye julkaisi albumin Crusade. Levyn sävelsi pääasiassa Jonttu Virta ja sanoitti Joe Meikle. Yhtye lauloi englanniksi.
Vantaan Majakka

Asunto Oy Vantaan Majakka on Vantaan Tikkurilan Jokiniemen kaupunginosassa sijaitseva asuinkerrostalo. Talossa on 12 asuinkerrosta ja pohjakerros ja sen kokonaiskorkeus on noin 44 metriä. 12-kerroksinen ja 66-asuntoinen rakennus on valmistunut vuonna 2002, ja se ehti olla kolmen vuoden ajan Tikkurilan alueen korkein rakennus ennen Kielotornin valmistumista. Majakan osoite on Tikkurilantie 41B. Se ei sijaitse minkään kadun varressa vaan keskellä korttelia. Majakan on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Forma-Futura Oy ja toteuttanut YIT Rakennus Oy.
Tarkjärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähi-alueeseen (14.141) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88 metriä mpy.