google/wiki40b huggingface dataset:
Vuorisinikka

Tuntomerkit

Vuorisinikka on 16-20 cm pitkä ja se painaa 30 grammaa. Koiraalla on sininen pää, selkäpuoli, siivet ja pyrstö ja vaalea vatsapuoli. Talvisin se on himmeämmän ruskeansininen. Naaras on ruskehtavansininen. Siivet ja pyrstö ovat kirkkaammansiniset ja pää ja selkä siniharmaat. Rinta voi olla joskus punertava. Naaraalla on myös valkea silmänympärysrengas.

Levinneisyys

Vuorisinikkaa tavataan pesivänä Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Talvehtivana sitä tavataan myös Meksikossa. Laji on luoteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö

Vuorisinikka elää maatalousalueilla ja metsänreunoilla.

Lisääntyminen

Vuorisinikka tekee pesänsä puunkoloon tai linnunpönttöön. Naaras rakentaa pesän pääasiassa yksin ja munii 4-8 vaaleansinistä tai valkoista munaa.

Ravinto

Vuorisinikka käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja pieniä hedelmiä.
Korsuorkesteri

Korsuorkesteri on vuonna 1990 perustettu suomalainen yhtye, joka soitti tanssimusiikkia aina sota-ajan lauluista 1960-luvun rautalankaan noin 150 keikan vuosivauhdilla. Yhtyeen tuorein aluevaltaus olivat suositut Korsuhartaus-kirkkokonsertit.
Vuonna 1994 tanssiorkestereiden Suomen-mestaruus toi yhtyeen valtakunnalliseen tietoisuuteen. Jo sitä ennen Korsuorkesteri oli esiintynyt televisiossa ja käynyt kahdesti Floridassa esiintymässä amerikansuomalaisille. Syksyn sävel -kilpailuun Korsuorkesteri osallistui vuosina 1995 ja 1998, saavuttaen 1995 kolmannen sijan.
Korsuorkesterin levytysura alkoi yleisön pyynnöstä jo toisena vuonna perustamisen jälkeen omakustanteisella kasetilla Muistelo ja pari vuotta myöhemmin CD-levyllä Kannaksen poikia. Sen jälkeen orkesteri on julkaissut 13 täyspitkää albumia sekä muutamia single-äänitteitä ja yksittäisiä kappaleita erilaisilla kokoomalevyillä. Lisäksi he ovat toimineet taustaorkesterina monien muiden artistien levyillä. Uusimman levynsä, vuoden 2009 huhtikuussa ilmestyneen albumin Korsuorkesteri Abbey Roadilla, orkesteri kävi levyttämässä Lontoossa Abbey Roadin studiolla.
Suomen-mestaruuden lisäksi Korsuorkesteri on saanut tunnustuksina Vuoden eteläkarjalainen -tittelin, Ruokolahti-palkinnon sekä kultalevyn Etulinjassa-äänitteestä.
Korsuorkesteri on tehnyt vuonna 2010 humpan Ruokolahden leijonasta nimellä Ruokolahden leijona.  Pepe Kovanen keksi laulun aiheen sanomalehti Etelä-Saimaan haastattelussa. Lehti kysyi Kovaselta, minkälaisen teoksen hän tekisi kotikunnastaan Ruokolahdesta. Sanoituksen lauluun teki Jorma Toiviainen.
Vuonna 2012 Korsuorkesteri päätti lopettaa esiintymiset ja järjesti Ohi on -konserttikiertueen lokakuussa jäähyväiskiertueeksi.   
Vuonna 2014 lokakuussa Korsuorkesteri palaa Korsuorkesterin kertausharjoitukset-kiertueelle.
Crossroads – bluesjätkät

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Crossroads saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Prince of Persia: The Two Thrones

Juoni

Pelin päähenkilö, Persian prinssi, on palaamassa purjeveneellä Ajan Saarelta takaisin Persiaan mukanaan Kaileena, ajan keisarinna. Persiaan on kuitenkin hyökännyt aasialainen armeija, joka upottaa prinssin veneen. Prinssi ei kykene puolustamaan Kaileenaa hyökkääjiltä, jotka kaappaavat naisen mukaansa. Prinssi lähtee etsimään Kaileenaa, ja myöhemmin hän löytää naisen palatsin huipulta ja ryntää pelastamaan tämän. Prinssin yllätyksekseen Sands of Time -pelistä tuttu Vizier on taas asialla ja aikoo tappaa Kaileenan Ajan Tikarin avulla, jotta saisi itselleen ikuisen elämän ja voiman. Tapettuaan Kaileenan tikarilla Vizier vapauttaa Ajan Hiekat taas valloilleen, jotka saavat Prinssissä aikaan erinäisiä muutoksia. Prinssin käteen on isketty ja lopulta tarrautunut kiinni hohtava piikkiketju. Jonkin ajan kuluessa Prinssin käteen alkaa sattua, ja hän tippuu syvään kaivoon. 
Prinssin herättää outo ääni, joka käskee häntä heräämään. Myöhemmin selviää, että outo ääni on prinssin pimeä puoli: varjoprinssi. Ääni kertoo, että prinssistä on tullut paljon vahvempi ja nopeampi ja prinssille myös selviää, että hän muuttuu epäsäännöllisen väliajoin varjoprinssiksi. Prinssi lähtee kohti Babylonin keskustoja katsoakseen, minne kaupunkilaiset ovat menneet. Tuhottuaan muutamia Ajan Hiekkojen teleportteja hän kohtaa areenalla jättiläisen, jonka hän voittaa varjoprinssin opastuksen avulla. 
Jonkin ajan kuluttua Prinssi tapaa vanhan ystävänsä Farahin, joka ryhtyy auttamaan prinssiä. Matkallaan prinssi kohtaa naismaisen hiekkasalamurhaajan, jonka hän voittaa varjoprinssin hahmossa. Prinssi ja Farah saapuvat kaupungin aukiolle, jossa aasialaisarmeija piirittää heidät. Yhtäkkiä Persian kaupungin asukkaat ilmestyvät paikalle ja huutavat kunnianosoitusta Persian prinssille, jonka jälkeen alkaa verilöyly (molemmille puolille). Prinssi ja Farah pakenevat ja jatkavat matkaansa kohti Babylonin tornia. Saavuttuaan tornin huipulle he kohtaavat ”kuolemattoman” Vizierin, joka sieppaa Farahin mukaansa. Taisteltuaan Vizieriä vastaan prinssin on lopulta kohdattava varjoprinssi, joka aikoo ottaa vallan lopullisesti.
Antipodi

Antipodi on piste, joka sijaitsee pallon toisella puolella katsottaessa jostain pallon pinnan pisteestä halkaisijaa pitkin. Kullakin pallon pinnan pisteellä on vastaava antipodipiste.
Tähtitieteessä antipodi viittaa useimmiten taivaanpallolla olevan pisteen vastakkaispisteeseen.
Maantieteessä antipodi on piste, joka on täsmälleen maapallon toisella puolella. Koska maapallo on suurimmaksi osaksi merien peitossa, on maalla olevien pisteiden antipodi useimmiten meressä. Vaikka kuuluisan ilmaisun mukaan tarpeeksi kaivamalla suoraan alaspäin joudutaan Kiinaan (esimerkiksi termi "Kiina-ilmiö" viittaa tähän), vain tietyt alueet Etelä-Amerikan eteläkärjessä ovat Kiinan alueiden antipodeja. Euroopassa Espanja osuu täsmälleen Uuden-Seelannin pohjoissaaren kohdalle. Uuden-Seelannin eteläpuolella sijaitsevat Antipodisaaret nimettiin sen mukaan, että ne sijaitsevat melko lähellä Britteinsaarten antipodia.
Olavi Nyberg

Albert Olavi Nyberg (28. heinäkuuta 1901 Sortavala – 3. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja laulupedagogi. Hän oli äänialaltaan baritoni.
Nybergin on sanottu laulaneen ihmiset ihastuksiin jo nuorena poikana Viipurissa. Myöhemmin hänestä tuli arvostettu konserttilaulaja ja laulupedagogi. Hänen välitön ja kujeilevaksikin luonnehdittu mielenlaatunsa toi uudenlaista iloisuutta muutoin usein niin totiseksi koettuun laulunopetukseen.
Nyberg toimi vuodesta 1926 lähtien laulunopettajana Viipurin musiikkiopistossa, ensin Viipurissa ja talvisodan jälkeen Lahdessa opiston siirryttyä sinne. Hänen oppilaisiinsa kuului 1930-luvulla esimerkiksi tähtilaulaja Olavi Virta. Muita hänen opettamiaan tunnettuja laulajia olivat Donna Arima, Maaria Eira, Erkki Junkkarinen, Jorma Huttunen, Ilona Koivisto, Kalevi Korpi, Seija Lampila, Pekka Nuotio, Kari Nurmela, Arttu Suuntala, Rauni Terämaa, Matti Tuloisela, Veikko Tuomi, Veikko Tyrväinen ja Eero Väre. Erään edellä mainitun laulajan elämäkerrassa kerrotaan tämän lopettaneen laulutunnit Nybergin luona opettajan ihastuessa väärällä tavalla miespuoliseen oppilaaseensa. Nyberg piti oman jäähyväiskonserttinsa jo vuonna 1943, jonka jälkeen hän keskittyi opettamiseen.
Yksityisten laulajien ohella Nybergin harjoitti kuoroja, muun muassa Ylioppilaskunnan laulajia ja Porin Mies-Laulu -kuoroa, ja myöhemmin hän antoi opetusta myös kuoronjohtamisessa. Nyberg perusti 1950-luvun lopulla opetusstudion myös Wieniin, jossa hän harjoitti Wienin oopperan laulajia.
Nyberg teki vajaat kymmenen iskelmälevytystä yhdellä levytysmatkalla Tukholmaan joulukuussa vuonna 1933. Kappaleista kaksi — ”Keittiöhaaveita” ja ”Kiljusen serenaadi” — oli Georg Malmstén säveltänyt Risto Orkon elokuvaan Herrat täysihoidossa. Elokuvassa Malmstén itse sekä hänen sisarensa Greta Pitkänen yhdessä Saimi Tuovisen kanssa esittivät kappaleet, mutta tekijänoikeussyistä Malmsténin sisarukset eivät voineet niitä levyttää.
Nyberg kirjoitti myös huvinäytelmän Kaikkein tärkein, ja vuonna 1960 hän julkaisi kaskukokoelman Musiikkihymyä. Nybergille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1959.
Rockin’ Tug

Rockin’ Tug on italialaisen Zamperlan valmistama huvipuistolaite. Se muistuttaa hinauslaivaa. Se on julkaistu vuonna 2002. IAAPA palkitsi laitteen heti vuonna 2002 vuoden uutena perhelaitteena. Siihen mahtuu kerralla 24 asiakasta, kun jokaiselle kuudelle riville mahtuu neljä. Tunnissa se pystyy kuljettamaan 600 matkustajaa. Laitteesta on saatavana sekä huvipuistoihin sopiva ja liikuteltava malli. Paino sen päällä voi olla maksimissaan 6 000 kg. Laitteessa laiva kulkee raiteilla. Vauhti annetaan pyörillä. Laiva kulkee puolelta toiselle U:n muotoista rataa pitkin ja pyörähtää 360 astetta ympäri kiskon kummassakin päässä. Suomessa laitteita on yhteensä kolme. Tivoli Sariola hankki laitteen vuodeksi 2003. Särkänniemi ja Wasalandia hankkivat sen vuodeksi 2004. Wasalandia käyttää laitteesta nimeä Heiluva Hinaaja. Särkänniemessä laite kulkee nimellä Pikku Hinaaja ja on sijoitettu lasten laitteiden kanssa Ipanaarioon. Vuonna 2007 Zamperla valmisti suositusta laitteestaan rullalaudan näköisen version. Laitteen perusteella on rakennettu myös useita muita samankaltaisia laitteita. Valmistajan suosittelema pituusrajoitus laitteeseen on 105 senttimetriä ja yhteispainoraja 6 000 kg.
Ilola (Muolaa)

Kyläkuva

Suomelle kuuluessaan Ilola sijaitsi Muolaan eteläosassa Kivennavan ja Kanneljärven vastaisella rajalla noin 13 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta lounaaseen. Sen naapurikyliä olivat Muolaan puolella lännessä Perkjärvi, pohjoisessa Sormula, koillisessa Harvola ja Soittola, Kivennavan puolella idässä Pamppala ja kaakossa Kaukolempiälä sekä Kanneljärven puolella etelässä Häme.
Ilolan kylä sijaitsi hieman syrjässä metsäisten taipaleitten takana. Viipurista Kivennavalle johtaneesta Kantatie 63 johti Ilolaan kylätiet Äimisuon länsipuolelta ja eteläpuolelta. Vuonna 1936 Ilolan pinta-ala oli 18,73 neliökilometriä, josta oli peltoa 258 hehtaaria, niittyä yhdeksän hehtaaria ja metsää 1 605 hehtaaria. Ilolan kylän talot sijoittuivat noin 4-5 kilometrin matkalle Suulajärven koillispuolelle kylätien varrella ja kylän pellot sijaitsevat pääasiassa kylätien ja Suulajärven välisellä alueella. Kyläkeskustassa sijaitsee kanskoulu, nuorisoseurantalo ja kauppa. Ilolan koulupiiri perustettiin vuonna 1904 ja oma koulurakennus valmistui 1905. Koulupiiriin kuului Ilolan kylän lisäksi Maisniemen hovin alue Perkjärven kylän itäosasta Suulajärven länsirannalta. Koulu säilyi ehjänä talvisodasta.

Sota-aika

Ilolan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle. Nykyisen venäläisen nimensä se sai vuonna 1948.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Ilolan kylän asukkaat asutettiin Sääksmäelle ja Valkeakoskelle.
Pohjannoidanlukko

Ulkonäkö ja koko

Pohjannoidanlukko kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Lehti on varren puolivälin yläpuolelta jakautunut. Tummahkonvihreä lehden lapa on ruoditon tai hyvin lyhytruotinen, puikean kolmiomainen ja 1,5–2,5 kertaa leveytensä pituinen. Lehdessä on 3–5 paria lehdyköitä, jotka ovat kolmiomaisen tai vinoneliömäisen puikeita, keskisuonellisia ja lavan kärkeä kohti pieneneviä. Alimmat lehdykät ovat lähes pituudensa levyisiä, epäsäännöllisen liuskaisia ja tylppäkärkisiä. Pohjanneidonlukko kukkii kesä-heinäkuussa. Itiöpesäkkeistö on tavallisesti pitkäperäinen ja haarova. Itiöpesäkkeet ovat lyhytperäisiä, usein rypälemäisinä ryhminä ja kypsinä väriltään ruosteenruskeita.

Levinneisyys

Pohjannoidanlukkoa tavataan Euroopassa Pohjois-Norjassa ja -Ruotsissa, Suomessa, Virossa, Luoteis-Venäjällä sekä Islannissa ja Grönlannissa. Lajia tavataan myös Kiinassa, Itä-Siperiassa, Alaskassa sekä Kanadan ja Yhdysvaltain länsiosissa. Suomessa pohjannoidanlukkoa kasvaa Uudenmaan rannikolta Ahvenanmaalle ja edelleen Pohjanlahden rannikkoa pohjoiseen. Raahen korkeudella laji levittäytyy myös sisämaahan, ja sitä tavataankin satunnaisesti koko Pohjois-Suomessa. Kaikkialla Suomessa laji on kuitenkin harvinainen.

Elinympäristö

Suomessa pohjannoidanlukko viihtyy maan eteläosissa katajikkokedoilla ja pohjoisessa joenvarsiniityillä ja kyläkedoilla. Laji on kalkinsuosija. Muiden noidanlukkojen tapaan myös pohjannoidanlukko on harvinaistunut perinteisen laidunnuksen loppumista seurannutta kasvupaikkojen umpeenkasvua.
Uruguayn presidentti

Uruguayn presidentti on Uruguayn valtionpäämies ja hallituksen johtaja.  Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, sama henkilö voi toimia presidenttinä useampia kausia mutta ei peräkkäin. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa, ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Vladimir Jermolajev

Vladimir Grigorjevitš Jermolajev (ven. Владимир Григориевич Ермолаев, s. 1909, k. 1944) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta vuonna 1931. 
Jermolajev oli Bartini Stal-7 -lentokoneen pääsuunnittelija. Hänestä tuli Bartinin pääsuunnittelija vuonna 1939, kun kyseisen suunnittelutoimiston (OKB) johtaja Roberto Bartini pidätettiin. Hän kehitti Stal-7:n pohjalta pitkän kantaman pommikoneen Jer-2:n (DB-240) ja siitä kehitetyn Jer-4:n. Hänellä oli lentokonehuollon kenraalimajurin arvo.
Jermolajev kuoli vuonna 1944 keuhkotautiin. Hänen OKB:nsä johtoon tuli Pavel Suhoi.
RN Roma (1865)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1895.
Pohjolan Voima

Historia ja omistus

Pohjolan Voima perustettiin vuonna 1943. Yhtiön osakkaiksi tulleet metsäteollisuusyritykset tarvitsivat toiminnassaan sähköä, mutta yksikään osakas ei yksinään pystynyt kattamaan suurten voimalaitosten rakentamisen kustannuksia, minkä vuoksi energian tuotanto päätettiin keskittää ja kustannukset jakaa. 
Aluksi Pohjolan Voima rakensi vesivoimalaitoksia. Ensimmäinen voimalaitos oli Kemijoen suistoon vuonna 1949 valmistunut Isohaaran voimalaitos. Samassa yhteydessä yhtiön pääkonttori sijoittui Isohaaran välittömässä läheisyydessä sijainneelle Vallitunsaarelle, jossa se sijaitsi aina 1970-luvun puoliväliin, jolloin pääkonttori siirtyi Ouluun.
1960-luvulla sähkön tarpeen kasvaessa yhtiö ryhtyi rakentamaan myös lämpövoimalaitoksia. Ensimmäisten lämpövoimalaitosten polttoaine oli öljy. Kun öljykriisit moninkertaistivat polttoaineen hinnan, Pohjolan Voima rakensi hiilivoimalaitoksia ja oli perustamassa ydinvoimayhtiötä, Teollisuuden Voima Oyj:tä.
Länsirannikon Voima Oy ja Etelä-Suomen Voima Oy yhdistettiin Pohjolan Voimaan 1990-luvulla. Lisäksi yhtiö osti Nokian energialiiketoiminnan. Vuosituhannen vaihteessa Pohjolan Voima aloitti yhdessä osakkaidensa kanssa mittavan biovoimalaitosten rakennusohjelman ja oli edistämässä Teollisuuden Voiman uutta ydinvoimahanketta. 
Ilkka Tykkyläinen aloitti Pohjolan Voiman toimitusjohtajana 15. elokuuta 2018. Hän siirtyi tehtävään Eforan toimitusjohtajan paikalta.
Gastonia

Löydöt

Gastonian löysi ja nimesi James Kirkland vuonna 1998. Suku on nimetty Robert Gastonin mukaan, ja löydettiin Cedar Mountain muodostumasta Utahissa. Samasta paikasta on löydetty aiemmin Utahraptor. Gastoniasta on tehty paljon löytöjä, mutta monien kadonneiden osoittautunut vaikeaa kertoa, kuinka monta piikkiä dinosauruksella todellisuudessa oli. Sen luita on löydetty myös Colaradosta. Gastonia oli myös yksi ensimmäisistä dinosauruksista, joka lahjotettin Denver Museum of Nature and Science -museolle.

Kuvaus

Gastonian oli keskikokoinen ankylosauri. Se oli vain noin 4-6 metrin pituinen dinosaurus, joskin säkäkorkeus oli jopa 112 senttimetriä ja massa noin tonnin luokkaa. Holotyypin kallon pituus oli noin 295 millimetriä. Gastonia muistutti läheisesti sen sukuluista Polacanthusta kilpiensä ja suurten piikkiensä takia, mitkä olivat tälläkin suvulla kyljissä. Gastonia muistutti kävelevää linnoitusta, sillä sen peittivät hännästä päähän luukilpien. Sillä ei ollut kuitenkaan monen muun suvun tapaan luunuijaa hännässään, mutta se kykeni kuitenkin käyttämään häntäänsä petodinosauruksia vastaan. Gastonioiden pää oli kupolimainen ja aivot kananmunan kokoiset. Suku oli kävelynopeudeltaan hidas.

Paleobiologia

Gastoniat elivät osittain metsäisessä elinympäristössä, jokien läheisyydessä ja avoimilla alueilla. Ilmasto oli alueilla suhteellisen kuivaa ja sadanta vähäistä. Muita tämän kaltaisia dinosauruksia olivat muun muassa Euornithopoda, Hippodraco, Cedrorestes ja Iguanacolossus; sauropod Cedarosaurus ja Theropoda Falcarius, Geminiraptor, Martharaptor, Nedcolbertia, Utahraptor ja Yurgovuchia.
Aragonia

Maantiede

Aragonia koostuu kolmesta hyvin erilaisesta maantieteellisestä osasta. pohjoisosaa hallitsevat Pyreneet, etelärajalla on Iberianvuoret ja niiden välissä Ebron laakso. Monte Perdido (3 355 m) on osa Ordesa y Monte Perdidon kansallispuistoa.

Historia

Aragonia oli Ranskan läänitysmaa (Jaca), itse julistettu kuningaskunta, joka yhdistettiin Pamplonan kuningaskuntaan (myöhemmin Navarra) 925. Aragonian kuningaskunta perustettiin uudelleen 1035 ja se kesti vuoteen 1707. Aragonian kuninkaat hallitsivat myös Kataloniaa, ja myöhemmin Baleaareja, Valenciaa, Sisiliaa, Napolia ja Sardiniaa.
Aragonian kuninkaat käyttivät myös Valencian ja Mallorcan kuninkaan, Barcelonan kreivin, Montpellier’n lääninherran, sekä Ateenan ja Neopatrian herttuan arvonimiä. Arvonimet vaihtelivat sitä mukaa kun alueita valloitettiin, menetettiin tai jaettiin jälkeläisille.
Kastilia ja Aragonia yhdistyivät 1479 avioliiton kautta personaaliunioniin ja Espanja luotiin tosiasiallisesti 1516 ja virallisesti 1707.
Mat Hoffman

Mat Hoffman (s. 9. tammikuuta 1972 Edmond, Oklahoma) on yhdysvaltalainen BMX-ammattilainen. Hoffman on lajin pioneereja ja on kehittänyt yli sata uutta temppua. Vuonna 2001 ilmestyi hänen nimeään kantava BMX-videopeli Mat Hoffman's Pro BMX.
Kantavierre

Prosenttiasteikko

Prosenttiasteikko kertoo vierteeseen liuenneen sokerin massan prosenttiosuuden koko vierteen massasta. Esimerkiksi kantavierre 10% tarkoittaa, että sataan grammaan vierrettä on liuennut 10 grammaa sokeria. Prosentti voidaan ilmoittaa myös Plato-asteina, jossa yksi prosentti vastaa yhtä astetta Plato-asteikolla (esimerkiksi 12° Plato = 12% liuennutta sokeria). Prosenttiasteikko on kadunmiehelle ominaispainoa helpommin ymmärrettävä, ja siksi panimot käyttävätkin sitä yleisesti ilmoittaessaan oluensa teknisiä tietoja.

Esimerkkejä eri oluiden kantavierteistä

Alla olevassa kaaviossa on esimerkkejä eräiden oluiden kantavierteistä ja alkoholipitoisuudesta järjestettynä kasvavan kantavierteen mukaisesti. Keskimäärin alkoholiprosentiksi muodostuu esimerkkioluilla noin 43% kantavierteestä, ja miedointa ja vahvinta lukuun ottamatta esimerkkioluiden vaihtelut ovat tämän suhteen melko pieniä. Tätä voi siis käyttää nyrkkisääntönä, jos tietää esimerkiksi oluen kantavierteen, mutta ei prosentteja.
Tarkemmin alkoholiprosentti voidaan laskea, jos tiedetään näennäinen jäännösuutepitoisuus (eli käytännössä oluen ”kantavierre” pääkäymisen jälkeen), jolloin käytetään seuraavaa kaavaa: Alkoholi-% = 0,42 x (kantavierre-% - jäännösuute-%)
Butterfly McQueen

Butterfly McQueen, oik. Thelma McQueen, (7. tammikuuta 1911 Tampa, Florida – 22. joulukuuta 1995 Augusta, Georgia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
McQueen oli alun perin tanssija ja ottikin taiteilijanimensä ”Butterfly” tanssittuaan William Shakespearen Juhannusyön uni-näytelmässä tanssin nimeltä ”Butterfly Dance”. McQueenin ensimmäinen elokuva oli Tuulen viemää (1939), jossa hän esitti sivuosaa nuorena palvelustyttö Prissynä. Samana vuonna hän esiintyi pienessä roolissa George Cukorin ohjaamassa elokuvassa Naiset, jonka päärooleissa esiintyi muun muassa Joan Crawford. Hän myös esiintyi toisen kerran Crawfordin kanssa elokuvassa Mildred Pierce – amerikkalainen nainen.
McQueenin roolit olivat pääasiassa pieniä ja hän esitti usein sisäkköä tai palvelustyttöä. Afrikkalais-amerikkalaisen McQueenin hahmot olivat myös hyvin stereotyyppisiä kuvauksia kyseisestä rodusta. Tähän hän pian kyllästyikin ja lopetti elokuvauransa vuonna 1947. Hän esitti kuitenkin vielä kerran tällaista stereotyyppistä sivuroolia tv-sarjassa Beulah, joka oli ensimmäinen afrikkalais-amerikkalaisen tähdittämä tilannekomedia. Beulahin jälkeen McQueen ei onnistunut enää saamaan montaakaan roolia ja jättikin näyttelemisen opiskellakseen valtio-oppia. McQueenin viimeinen elokuva oli Harrison Fordin ja Helen Mirrenin tähdittämä Moskiittorannikko vuodelta 1986.
McQueen kuoli 22. joulukuuta vuonna 1995 loukkaannuttuaan vakavasti petrolilämmittimen räjähdettyä ja sytyttyä tuleen. Hänen ruumiinsa lahjoitettiin tieteelliseen tutkimukseen.
Agustín Roberto Radrizzani

Agustín Roberto Radrizzani (s. 22. syyskuuta 1944) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi salesiaaneihin 5. tammikuuta 1968 ja sai pappisvihkimyksensä 25. maaliskuuta 1972. Hänet nimitettiin Neuquénin hiippakunnan johtoon 14. toukokuuta 1991, ja piispaksi vihkiminen seurasi 20. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Argimiro Daniel Moure Piñeiro, jota avustivat Jaime Francisco de Nevares ja Jorge Arturo Meinvielle. Radrizzani asetettiin virkaansa 17. elokuuta.
Radrizzani sai 24. huhtikuuta 2001 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. kesäkuuta. Hänet nimitettiin 27. joulukuuta 2007 Mercedes-Lujánin arkkipiispaksi.
TGWU

Transport and General Workers' Union (TGWU) on Britannian kuljetusalan työntekijöiden ammattiliitto. Sen pääsihteerinä toimii Tony Woodley.
TGWU:lla on 835 000 jäsentä ja se on perustettu 1. tammikuuta 1922 14 ammattiliiton pohjalle, minkä jäsenistö koostui 350 000 ahtaajasta, huolitsijasta, tehdastyöntekijästä ja toimihenkilöstä. Yhdistyminen tapahtui Ernest Bevinin johdolla. Liiton alkuaikojen suurtapahtuma oli vuoden 1926 yleislakkoon osallistuminen. Britannia pysähtyi yhdeksäksi päiväksi eivätkä kaivoksenomistajat tai hallitus perääntyneet. 
1920-luvulla Britannia pyrki palauttamaan punnan ensimmäistä maailmansotaa edeltäneeseen kultapariteettiarvoonsa, koska punta oli maailmalla Yhdysvaltain dollaria edeltänyt varantovaluutta. Tämä Ranskasta ja moinista muista voittajavaltioistakin poikkeava monetaristinen politiikkaa hidasti Britannian taloudellista elpymistä ja aiheutti tyytymättömyyttä.
TGWU liittyi Työväenpuolueeseen ja tuki 1924 sekä 1929 Työväenpuolueen vähemmistöhallituksia, joista jälkimmäinen, Ramsay MacDonaldin johtama ajautui  suureen lamaan. Valtiontalouden tasapainottamiseksi hän ehdotti työttömyyskorvausten alentamista. Tuen saamiseksi muodostettiin laajempi kansallinen hallitus jota tukivat lisäksi liberaalit ja konservatiivit.
Muun Työväenpuolueen mukana TGWU vastusti Oswald Mosleyn oikeistoradikalismia ja senkin jäsenet osallistuivat Espanjan  toisen tasavallan puolella taistelleeseen kansainväliseen prikaatiin Espanjan sisällissodassa, joista kuuluisin on pääsihteeri Jack Jones.
Ernest Bevinistä tuli 1940 työministeri Winston Churchillin johtamaan yhteishallitukseen. 1945 hänestä tuli ulkoministeri Clement Attleen johtamaan Työväenpuolueen hallitukseen.
1960-1970 luvuilla TGWUn jäsenmäärä kasvoi. Sillä oli 1970 1,5 miljoonaa jäsentä ja 1977 kaksi miljoonaa jäsentä. Vastauksena 1980-luvun vaikeuksiin ja Margareth Thatcherin konservatiivihallituksen toimiin alkoivat ammattiliitot vaatia neljän punnan minimituntipalkkaa, minkä Tony Blairin johtama työväenpuolueen hallitus toteutti 1997.
Pääsihteeri  Tony Woodley on 2005 nostanut esille kysymyksen vaikeuksiin ajautuneen MG Roverin omistuskysymyksistä peläten omistuksen ajautumisen kiinalaisille hävittävän varsinaisen tuotannon Britanniasta. Tavoitteena on pelastaa MG Roverin Longbridgen tehtaan tuotanto.