google/wiki40b huggingface dataset:
Alakansakouluseminaari

Alakansakouluseminaari oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka valmisti opettajia alakansakouluihin. Suomessa toimi kaksi alakansakouluseminaaria, jotka sijaitsivat Hämeenlinnassa ja Torniossa.

Säännökset

Alakansakouluseminaareista vuonna 1926 annetun asetuksen mukaan valtio ylläpiti opettajien valmistamiseksi alakansakouluihin tarpeellisen määrän naisseminaareja, joiden oppiaika oli kaksivuotinen. Näitä seminaareja kutsuttiin alakansakouluseminaareiksi.

Opetuksen sisällöstä

Alakansakouluseminaarit antoivat oppilailleen voimistelussa sekä laulussa ja soitossa sellaisen koulutuksen, että seminaarista valmistuneet olivat päteviä opettamaan laulua ja voimistelua myös yläkansakoulussa. Niille oppilaille, joilla oli käsitöissä suurempi harjaantuneisuus kuin mitä yläkansakoulun oppimäärän suorittaminen edellytti, piti antaa tilaisuus sellaisen opetuksen saamiseen käsitöissä, että he olivat päteviä opettamaan sitä myös yläkansakoulussa.

Oppilaitoksesta

Alakansakouluseminaarit olivat joko yhdenkertaisia, joissa oli yksi ensimmäinen ja yksi toinen luokka, tai yhdistettyjä, joissa oli kaksi rinnakkaista ensimmäistä ja samoin kaksi rinnakkaista toista luokkaa.
Alakansakouluseminaareihin oli yhdistetty harjoituskoulu, johon kuului yhdenkertaisessa seminaarissa kaksi ja yhdistetyssä seminaarissa neljä alakansakoulun luokkaa, joissa kussakin oli kaksi vuosiosastoa. Sen lisäksi järjestettiin voimistelun ja laulun sekä tarpeen mukaan käsitöiden opetuksen harjoittelua jossain paikkakunnan ylemmässä kansakoulussa.
Debora

Debora (hepreaksi ‏דְּבוֹרָה‎) oli Vanhan testamentin naisprofeetta ja Israelin kuningaskuntaa edeltäneen ajan neljäs Tuomari. Hän oli ainoa naistuomari. Deboran tarina kerrotaan kahdesti Tuomarien kirjassa: 4. ja 5. luvuissa. Ensimmäinen todistus on proosallinen ja se kertoo israelilaisten sotajoukkojen voitosta kanaanilaisista. Israelilaisia johti kenraali Barak, joka ei kuitenkaan pystynyt ennustuksen mukaan ottamaan henkilökohtaisesti voittoa kanaanilaisten kenraalista Siserasta. Kanaanilaisen telttojentekijän Heberin vaimo Jeal tappoi Siseran telttavaarnalla.
Tuomarien kirjan viidennessä luvussa on sama tarina runomuodossa. Tätä lukua usein kutsutaan nimellä Deboran laulu ja se on saatettu kirjoittaa jo 700-luvulla eaa. Se on täten vanhimpia Raamatun lukuja ja varhaisimpia säilyneitä esimerkkejä hepreankielisestä runoudesta. Debora on myös ensimmäisiä kuvauksia naisen osallistumisesta taisteluun. Deboran laulu saattoi sisältyä kadonneeseen Herran sotien kirjaan, joka mainitaan Neljännessä Mooseksen kirjassa.
Vain vähän tiedetään Deboran yksityiselämästä. Hän oli naimisissa Lapidoth-nimisen miehen kanssa. Debora oli runoilija ja hänellä oli tapana istua palmupuun alla Raman ja Betelin välisellä alueella. Israelissa oli rauha 40 vuoden ajan sen jälkeen, kun Debora ja Barak olivat voittaneet Siseran ja kanaanilaisten armeijan.
Ruohorata

Ruohorata on raitiotien ja pikaraitiotien rakentamistapa, jossa kiskojen välinen alue ruohotetaan. Ratkaisu parantaa kaupunkikuvaa sekä alentaa raitioliikenteestä aiheutuvaa melua. Ruohorata voidaan sovittaa esimerkiksi puistoon tai kadun puistomaiselle keskikaistalle tavanomaista rataa paremmin.
Paul Ljungberg

Paul Martialis Ljungberg (9. heinäkuuta 1893 Pietari – 8. huhtikuuta 1918 Vesilahti) oli suomalainen jääkäriratsumestari (kapteeni). Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä eskadroonan päällikkönä, missä toimessa hän kaatui Vesilahden taistelussa.

Perhe ja koulutus

Ljungbergin vanhemmat olivat kultaseppä Reinhold Edvard Ljungberg ja Olga Josefina Stenholm. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1914 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Ennen jääkärikoulutukseen lähtemistään hän kerkesi aloittaa jatko-opinnot Högre svenska handelsläroverket i Helsingfors nimisessä oppilaitoksessa.

Jääkärikausi

Ljungberg liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella.
Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 10. syyskuuta 1915 alkaen. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin 2. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen pataljoonan ratsuosaston suomalaiseksi päälliköksi.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Vuoden 2012 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Belgradissa, Serbiassa 6.–11. maaliskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Kilpailupaikkana toimi Beogradska arena. Parhaiten kisoissa menestyivät Venäjän ja Ukrainan painijat.
Belgradissa kilpailtiin edellisen kerran painin EM-tasolla vuonna 2003.

Suomen joukkue

Suomi lähetti Belgradiin viisi kreikkalais-roomalaisen tyylin painijaa, yhden vapaapainijan ja kaksi naispainijaa. Useiden painijoiden loukkaannuttua Suomi ei lähettänyt painijaa kreikkalais-roomalaisen tyylin 66-kiloisten painoluokkaan.
Napoleon II

Elämäkerta

Napoleon II, syntymästään Rooman kuningas, syntyi Pariisissa keisari Napoleon I:n ja hänen toisen vaimonsa arkkiherttuatar Marie-Louisen poikana. Kolme vuotta myöhemmin Ranskan ensimmäinen keisarikunta kuitenkin lyötiin, ja Napoleon luopui kruunusta poikansa hyväksi, jonka keisarinna vei Château de Bloisiin huhtikuussa 1814. Napoleon luopui toisenkin kerran kruunusta poikansa hyväksi hävittyään Waterloossa.
Edustajien ja aatelin kamari tunnusti prinssi Franzin keisariksi välittömästi hänen isänsä luopumisen jälkeen 22. kesäkuuta 1815, mutta liittoutuman armeijoiden saapuminen Pariisiin päätti tämän vallan 7. heinäkuuta. Napoleon II:ksi häntä ei kuitenkaan yleisesti kutsuttu. Tästä huolimatta seuraava keisari otti Napoleon III:n nimen.
Vuoden 1815 jälkeen prinssiä pidettiin Itävallassa. Hän sai Reichstadtin herttuan arvonimen 1818. Hän kuoli tuberkuloosiin Schönbrunnin linnassa 1832.
Vuonna 1940 Adolf Hitler lahjoitti hänen maalliset jäännöksensä Ranskalle, jossa hän lepää Invalidikirkossa isänsä vierellä. Hänen sydämensä on edelleen Wienissä, Herzgruftin uurnassa numero 42 ja muut sisäelimet Stephansdomin kryptassa.
Musée d'Art Moderne de la Ville de Paris

Taidevarkaus 2010

Musée d'Art Moderne de la Ville de Parisiin murtauduttiin 20. toukokuuta 2010. Tekijä, joka pääsi sisään ilmeisesti ikkunasta, vei museosta noin sadan miljoonan euron edestä tauluja. Alun perin varastettujen taulujen arvoksi arvioitiin huomattavasti enemmän, mutta viranomaiset korjasivat arviota myöhemmin. Varastetut taulut olivat Pablo Picasson La Pigeon aux petits pois, Henri Matissen La Pastorale, Georges Braquen L'Olivier prés de l'Estaque, Amedeo Modiglianin La Femme à l'éventail ja Fernand Légerin Nature morte aux chandeliers.
Osvald Harjo

Osvald Harjo, sukunimi esiintyi myös muodossa Harju (30. syyskuuta 1910 Pasvik, Etelä-Varanki, Finnmark – 20. huhtikuuta 1993 Oppegård, Akershusin lääni) oli ruijansuomalainen Paatsjoella asunut toisen maailmansodan aikainen vastarintamies joka paettuaan saksalaismiehittäjiä Neuvostoliittoon joutui vankileireille ja pääsi palaamaan Norjaan vasta 1955. 
Saksalaisten miehitettyä Norjan keväällä 1940 Harjo pakeni lokakuussa 1940 yhdessä satojen muiden pohjoisnorjalaisten kanssa Neuvostoliittoon. NKVD värväsi hänet mukaan Etelä-Varangin alueella tapahtuneeseen partisaanitoimintaan. Harjo joutui elokuussa 1942 Gestapon pidättämäksi ja kiduttamaksi, Hän onnistui pakenemaan vankeudesta ja siirtymään Neuvostoliiton puolelle. Täällä Harjoa syytettiin kuitenkin nyt vakoilusta saksalaisten hyväksi ja hänelle langetettiin vuonna 1944 15 vuoden leirituomio.
Harjo oli muun muassa Kargapol-leireillä Luoteis-Venäjällä ja Moskovan pohjoispuolella sijainneilla Aleksandrovin leirillä ja Dubpravlagin leirillä. Hän oli rakennustöissä ja sairastui vankeuaikanaan useita kertoja ja pysyi hengissä vain ihmeen kautta. Vuonna 1953 Harjon vaimo yritti vaikuttaa turhaan norjalaisten kommunistien kautta Neuvostoliittoon jotta Harjo vapautettaisiin.
Harjo vapautettiin Norjan pääministerin Einar Gerhardsenin Neuvostoliiton vierailun jälkeen marraskuussa 1955 ja hän pääsi palaamaan Norjaan 3. joulukuuta 1955. Harjo oli aiemmin ollut mukana kommunistien toiminnasta mutta palattuaan hän liittyi Norjan työväenpuolueeseen. Harjo toimi vapauduttuaan metallimiehenä mutta joutui jäämään leiriajan vammojensa takia eläkkeelle 1968. Norjalainen kirjailija ja työväenpuolueen poliitikko Paul Engstad toimitti Harjun vankileirimuitelmat jotka julkaistiin 1956 nimellä Moskva kjenner ingen tårer (suom. Moskova ei usko kyyneliin). Muistelmat julkaistiin seuraavana vuonna myös suomeksi käännettynä.
USS Ranger (CVA-61)

Palvelus

Alus poistettiin palveluskäytöstä 10. heinäkuuta 1993. 
12. heinäkuuta 2015 laiva saapui Brownsvilleen purettavaksi.
Eurooppalaisten siirtomaavalta

Eurooppalaisten siirtomaavalta on aikakausi, jonka aikana eurooppalaiset valtiot hallitsivat siirtomaa-alueita eri puolilla maailmaa. Siirtomaavalta sai alkunsa löytöretkien jälkeen, kun Uusi manner valloitettiin.
Siirtomaavalta ei ulottunut vain Amerikkaan, vaan myös muillekin mantereille Afrikkaan, Aasiaan ja Oseaniaan.
Miltei koko Afrikka ja Oseania jaettiin eurooppalaisten kesken ja aasialaiset alueet alistettiin eurooppalaisten kaupankäynnin tarpeiden mukaisiksi. Dekolonisaation myötä valtaosa siirtomaista on itsenäistynyt, mutta periaatteessa siirtomaavalta ei ole kokonaan loppunut, sillä joillakin eurooppalaisilla on edelleen siirtomaita, kuten brittiläiset merentakaiset alueet.
Siirtomaavalta käynnistyi pikkuhiljaa eurooppalaisten ensin perustaessa siirtokuntia eri alueille. Alkuun heillä ei ollut voimavaroja valloittaa alueita, joten alkuperäisasukkaiden kanssa käytiin kauppaa. Vähitellen kaupankäynti muuttui riistoksi, ja lopulta siirtokuntien kasvaessa alueiden alistamiseksi. Ensimmäisiä siirtomaita olivat espanjalaisten Kanariansaaret ja portugalilaisten Madeira.

Dekolonisaatio Amerikassa

Kansallisuusaate kasvoi Amerikan siirtomaissa 1700- ja 1800-luvuilla. Siirtomaiden tyytymättömyys isäntävaltioihin aiheutti lukuisia kapinoita. Vuonna 1775 tapahtunut Bostonin teekutsut käynnistivät Amerikan vallankumouksen, jossa Yhdysvallat syntyi voitettuaan Ison-Britannian Yhdysvaltain vapaussodassa 1783. Haitilla Ranskan vallankumous innosti saaren orjat vallankumoukseen ja saari itsenäistyi 1804.
Espanjan siirtokuntien levottomuudet kasvoivat lopulta Etelä-Amerikan itsenäisyyssodiksi 1808–1825 ja Meksikon vapaussodaksi 1810–1821, mitkä päättivät Espanjan siirtomaavallan Amerikassa. Myös Brasiliassa kansallismieliset nousivat kapinaan, ja Portugalin kuninkaan poika Pedro I tuki heitä. Brasilia itsenäistyi 1822 ja Pedro I:stä tuli Brasilian keisari.

Dekolonisaatio Aasiassa ja Oseaniassa

Yhdysvallat oli jo luopunut siirtomaistaan, ja samaa vaadittiin mm. Intiassa. Aluksi brittihallinto ei halunnut luopua arvokkaasta maasta, mutta Mahatma Gandhin johtama itsenäissyysliike ja sen järjestämä passiivinen vastarinta johtivat lopulta vuonna 1947 brittien nopeaan vetäytymiseen ja Intian ja Pakistanin itsenäistymiseen. Ranska halusi myös pitää kiinni Kaukoidän siirtomaistaan, joka kohti vuonna 1946 Indokiinan sotaan. Sota päättyi 1954 Ranskan tappioon ja entisen Indokiinan alueelle syntyi kolme uutta valtiota; Laos, Vietnam ja Kambodža.
Desjatiina

Desjatiina on vanha venäläinen pinta-alamitta, joka vastaa runsasta hehtaaria. Virallisen desjatiinan (ven. казённая десяти́на, kazjonnaja desjatina) määritelmä oli 2 400 neliösyltä, kun venäläinen syli oli 7 jalkaa eli 2,134 m. Desjatiina on SI-järjestelmässä 10 925,4 neliömetriä.
Giorgio Agamben

Giorgio Agamben (s. 1942) on italialainen filosofi ja kirjallisuus- sekä oikeustieteilijä. Hän opettaa Veronan yliopistossa ja työskentelee vierailevana luennoitsijana muun muassa Pariisin Collége International de Philosophiessa. Agamben aloitti kirjallisen uransa 1980-luvulla julkaisemalla pääasiassa kirjallisuustieteen alaan kuuluvaa tutkimusta, mutta siirtyi 1990-luvun aikana poliittisen filosofian suuntaan ja on kommentoinut muun muassa Michel Foucault'n ajatuksia biopolitiikasta.
Agamben on kirjoittanut lain olemuksesta ja sen rakenteeseen liittyvistä umpikujista. Hän on käsitellyt myös pakolaisten asemaa lain ulkopuolelle jäävinä hahmoina ja kirjoittanut keskitysleirien asukkaiden kokemuksista. Lisäksi Agamben on tarkastellut poikkeustilan käsitettä periaatteena, jossa laki sisällyttää itseensä oman ulkopuolisuutensa. Agambenin mukaan 2000-luvulla eletään globaalissa poikkeustilassa, jota Yhdysvaltain Patriot Act edustaa. Hän julkaisi vuonna 2004 vetoomuksen, jonka mukaan biometristen tunnisteiden käyttöä passeissa ei voida hyväksyä, ja peruutti tällä perusteella oman vierailuprofessuurinsa Yhdysvalloissa ja kehotti kaikkia eurooppalaisia intellektuelleja toimimaan samoin. 
Agambenin filosofisia ja kirjallisia vaikuttajia ovat muun muassa Walter Benjamin, Carl Schmitt, Hannah Arendt ja Martin Heidegger. Nykyfilosofeista hän pitää yhteyttä muun muassa Antonio Negriin ja Slavoj Žižekiin. Suomessa Agambenin vaikutus näkyy muun muassa Jussi Vähämäen, Mika Ojakankaan ja Markku Koivusalon ajattelussa.
Agamben on pienessä apostoli Filippuksen roolissa Pier Paolo Pasolinin elokuvassa Matteuksen evankeliumi.
Viattoman sininen taivas

Juoni

17-vuotias lukiolaispoika Martin (Bill Skarsgård) kärsii isänsä alkoholismista ja onnistuu saamaan koulutoverinsa, vauraan perheen pojan avulla kesätyöpaikan poissa kotoa, hienon pursiseuran ravintolasta Tukholman saaristossa. Ravintolan johtaja mieltyy nuoreen Martiniin, mutta vasta kun on liian myöhäistä, Martin tajuaa joutuneensa ravintoloitsijan huumeliigan apupojaksi.
Baseballin Suomi-sarja

Baseballin SM-sarjan oheen perustettiin niin sanottu Suomi-sarja vuonna 2008.

Suomi-sarjan palkinnot 2013

MVP: Jesse Bové (Mets)
Paras hyökkääjä: Dan Haataja (Black Sox)
Paras puolustaja: Aki Yoshinari (Boars)
Kehittynein pelaaja: Wonjae Kim (Boars), Markus Erholtz (Mets), Olli Valli (XL5), Aleksi Salomaa (Black Sox), Mika Yrjänne (Pirates), Ville Hämäläinen (Giants), Jussi Ilvesmäki (City)

Lohko B

Sarjan loppuottelussa Ruskeasuolla 6. syyskuuta XL5 voitti Black Soxin 25–2.

Suomi-sarja 2016

Suomi-sarjassa 2016 pelasi kuusi joukkuetta.

Alkusarja

Välierässä XL5 hävisi Citylle 12-17 ja loppuottelussa Tigers voitti Cityn 8-5.
Jäytiäiset

Yleispiirteitä

Jäytiäiset ovat poikkeuksetta pieniä, lajista riippuen 1–10 mm. Väritys on yleensä vaatimaton: harmaa tai ruskea. Pää on vartalon kokoon nähden suuri ja siinä on usein suuret verkkosilmät. Osalla lajeista on päälaella kolme pistesilmää. Tuntosarvet ovat pitkät, rihmamaiset ja muodostuvat 11:stä jopa 50:een jaokkeesta. Keskeisenä tuntomerkkinä pään etuosan postclypeus on pullistunut kaarevaksi. Monet lajit ovat siivettömiä tai niiden siivet ovat surkastuneet tynkämäisiksi, mutta siivekkäiden lajien siipisuonitus on yksinkertainen ja siipisuonet rajaavat siiven ulkoreunaan aina kaksi kolmiomaista aluetta. Erityinen piirre on myös etusiiven takareunaan rajautuva alue, areola postica, joka kuitenkin joissakin ryhmissä jää osittain avonaiseksi. Lepäävä jäytiäinen pitää lähes kaikissa ryhmissä siipiään harjakattomaisesti takaruumiin sivuilla. Siiven pterostigma on usein tumma ja siivet saattavat olla laajemmaltikin kirjavat. Raajat ovat pitkät, ohuet ja soveltuvat hyvin kävelemiseen. Suuosat ovat purevat.

Elintavat

Jäytiäisiä tapaa varmimmin puiden rungoilta ja oksistosta. Osa lajeista elää maaperässä karikkeen joukossa. Ravinnokseen jäytiäiset käyttävät erityisesti puiden kuorella kasvavia mikroskooppisia viherleviä, mutta myös sienirihmastoja sekä itiöitä. Häirittynä jäytiäiset eivät lähde kovin mielellään lentoon, vaan koettavat paeta juosten. Monet jäytiäislajit kykenevät lisääntymään neitseellisesti, ja koiraiden esiintyvyydessä on huomattavia eroja paitsi laji- myös populaatiotasolla. Jäytiäisten elinkaari on lyhyt, ja vuodessa on useita sukupolvia. Naaras munii puiden lehdille ja syntyvät toukat käyvät läpi 3–6 toukkavaihetta ennen aikuistumistaan. Muodonvaihdos on vaillinainen ja toukat muistuttavat aikuisia mutta ovat pienempiä ja siivettömiä. Muna on tavallisimmin talvehtiva kehitysaste.
Eräillä Neotrogla-suvun luolissa elävillä jäytiäislajeilla genitaaleissa on tapahtunut erikoistuminen, jossa naaraalla on penistä muistuttava elin ja koiraalla ainoastaan sukuaukko
Muutamat lajit, kuten kirjatäi (Lepinotus bostrychophila) ja pölytäi (Psyllipsocus ramburii), ovat sopeutuneet elämään sisätiloissa ja saattavat aiheuttaa vahinkoja.
Väriero

Väriero on väritieteessä kahden värin välinen ero. Väriero ilmaistaan yleensä euklidisena etäisyytenä tai jollain muulla lukuarvolla.

Värieromittarit

Värieron mittaamiseen käytetään siihen suunniteltuja mittareita. CIE on määritellyt useimmat värieromittarit.
Bušehrin ydinvoimalaitos

Bušehrin ydinvoimalaitos sijaitsee Būšehrissa, Iranissa. Yhdysvallat ja Israel ovat pitäneet sitä uhkana turvallisuudelle. Laitoksen ensimmäinen VVER-painevesireaktori otettiin käyttöön 2011. Kahden muun rakentamista on suunniteltu.
Israel vastustaa hanketta ja on tuominnut sen. Yhdysvaltain ulkoministeriö on 2010 sanonut ettei voimalasta ole riskiä aseiden leviämiseen. Britannia on sanonut "aina kunnioittaneensa" Iranin oikeutta energiantuotantoon ydinvoimalla.
Iran puolestaan pitää jokaiselle itsenäiselle valtiolle kuuluvana oikeutta kehittää rauhanomaista ydinvoimaa. Venäjän ja Iranin välisen sopimuksen perusteella Iran palauttaa käytetyt polttoainesauvat Venäjälle käsiteltäviksi.
Aseiden valmistukseen käytettävän plutoniumin erottaminen käytetyistä polttoainesauvoista vaatisi käsittelykapasiteettia jota Iranilla ei (2011) ole. Sähköntuotannossa käytetystä polttoaineesta syntyvä plutonium ei myöskään käy aseiden valmistukseen. Sen tuottaminen vaatisi reaktorin operoimista uudella tavalla, jonka tarkastajat havaitsisivat.

Voimalan historia

Ydinvoimala päätettiin rakentaa Būšehriin 1960-luvun lopulla tehtyjen selvitysten perusteella, koska siellä ei ole katsottu olevan maanjäristysten vaaraa. Iran teki vuonna 1974 sopimuksen saksalaisyritys Siemensin kanssa. Siemens vetäytyi kuitenkin urakasta Iranin vallankumouksen jälkeen, ja osittain valmis voimala vaurioitui Irakin–Iranin sodan aikana. Tämän jälkeen useat maat kieltäytyivät Yhdysvaltain painostuksen takia rakentamasta voimalaa. Lopulta Venäjä teki vuonna 1995 miljardin dollarin arvoisen sopimuksen voimalan rakentamisesta.
Elokuussa 2010 voimalaan alettiin ladata ensimmäisen kerran polttoainetta. Samalla voimalaitos avattiin virallisesti käyttöön. Avajaisseromoniaan osallistui edustajia Iranista, Venäjältä ja Kansainvälisestä atomienergiajärjestöstä.
Biotunniste

Biotunnistetta käytetään henkilön biometriseen tunnistamiseen. Biotunnisteita ovat esimerkiksi DNA, sormenjäljet ja ääninäyte. Myös kasvokuva on biotunniste.

Biometrinen passi

Biometrisen passin standardi on kehitetty YK:n alaisen Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) puitteissa. Standardin mukaan kaikkien biometristen passien tulee sisältää kasvokuva biometrisena tunnisteena. Lisäksi standardi sallii sormenjälkien ja iiriksen käytön biometrisina tunnisteina.
Euroopan unionin biometrista passia koskeva asetus määrää jäsenmaat ottamaan käyttöön kasvokuvan ja sormenjäljet biometrisina tunnisteina.  Ensimmäisessä vaiheessa passin mikrosirulle tallennetaan vain kasvokuva, joka tosin löytyy perinteisestäkin passista.
Oceanhoarse

Historia

Ben Varon ( Amoral 1997-2017) kertoi päättäneensä uuden bändin perustamisesta jo vuonna 2016, kun lähes kaksikymmentä vuotta aktiivisena olleen metalliyhtye Amoralin jäsenten aikataulut eivät enää sopineet yhteen ja säännöllinen keikkailu alkoi olla mahdotonta.  Varonin ystävä basisti Jyri Helko (For the Imperium, Warmen),  yhtyi ajatukseen uudesta bändistä, minkä jälkeen muun muassa Amoralissakin tuurannut laulaja Tommy Tuovinen(MyGrain) pyydettiin mukaan. Ryhmän juniori, rumpali Oskari Niemi löytyi yhtyeeseen tuttavien suositusten myötä.
 
Yhtyeen perustamiseen kului kaksi vuotta, jona aikana myös kehiteltiin ja hiottiin kappaleita ja tyylisuuntaa. Bändin musiikki on tyylillisesti selkeää, raskasta ja voimakasta melodista metallia sisältäen isoja riffejä, kovaa soittoa, singalong-kertosäkeitä ja tilutusta. Yhtye on edennyt  julkaisemalla kappaleen kerrallaan.  Debyyttisingle The Oceanhoarse julkaistiin Radio Rockin verkkoradiossa 17. tammikuuta 2018 ja debyyttivideo ilmestyi Youtubessa heti seuraavana päivänä. Toinen single Fading Neons julkaistiin live-videona Bravewords.comin välityksellä 22. helmikuuta , ennen bändin ensimmäistä omaa keikkaa 26. helmikuuta 2018. Kolmas single Waves julkaistiin 18. huhtikuuta. Tarinallinen video kappaleesta julkaistiin 7. toukokuuta. The Oceanhoarse ja Fading Neons kappaleet ovat mukana Wreckfest ajopelin ääniraidalla, joka julkaistiin Youtubessa kesäkuussa 2018. Neljäs single The Intruder julkaistiin heinäkuun lopulla 2018. 
Singlet on julkaistu sekä Youtube-videoina että studioäänityksinä Spotifyssa, jossa  Waves ylitti 50 000 kuuntelukerran rajan heinäkuussa 2018.
Elokuun lopulla 2018 bändi ilmoitti, että Tommy Tuovinen joutuu eroamaan kuulovaurion takia.  Uutta vokalistia etsittiin julkisella haulla ja lokakuun lopussa Oceanhoarse ilmoitti uudesta vokalistista. Joonas Kosonen valittiin useiden hakijoiden joukosta.  
Viides single, ”Death Row Center”, oli Joonas Kososen debyytti Oceanhoarsen riveissä. Se julkaistiin helmikuussa 2019.  Kuudes single ”Feed The Sirens” on ilmoitettu julkaistavaksi 27. heinäkuuta 2019. 
Bändin tavoitteena on ollut tehdä tarttuvaa live-musiikkia. Tällainen musiikintekotapa mahdollistaa bändin mukaan myös kappaleiden testaamisen yleisön edessä ennen niiden levyttämistä.  
Ensimmäiset keikkansa Oceanhoarse soitti Beast In Blackin erikoisvieraana 9. helmikuuta 2018 Jyväskylän Lutakossa ja seuraavana iltana Nosturissa, Helsingissä. Bändin ensimmäinen vuosi kului kotimaassa keikkailemalla klubeilla, festivaaleilla sekä niiden ennakko- ja jatkoklubeilla. Juhannuksena 2018 yhtye esiintyi Nummirockissa Wacken Metal Battle - Finland finalistina kolmen muun yhtyeen kanssa, mutta ei kuitenkaan voittanut Suomen edustusta Wacken Metal Battle maailman finaaliin Wacken Open Air metallifestivaaleilla. Vuonna 2019 Oceanhoarse on esiintynyt muun muassa Tokion Suomi Feastissä  
ja Hyvinkään Rockfestissä.