google/wiki40b huggingface dataset:
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1980–1981

Sarjajärjestelmä

Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigan.

Joukkuemuutokset kaudesta 1979–1980

Hertha BSC, SV Werder Bremen ja Eintracht Braunschweig putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidän korvasivat Arminia Bielefeld, 1. FC Nürnberg ja Karlsruher SC: n.

Kauden yhteenveto

Mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin Bayern München neljän pisteen erolla HSV:en. 1. Bundesliigasta putosivat toinen müncheniläisjoukkue 1860 München, FC Schalke 04 sekä FC Bayer 05 Uerdingen. 
Maalipörssin voiton vei nimiinsä toisen kerran peräkkäin Karl-Heinz Rummenigge 29 maalillaan.
Kaudella 1980–1981 Bundesliigassa nähtiin suomalaisia ensi kertaa sitten Juhani Peltosen, joka oli ensimmäinen suomalainen jalkapalloilija Saksan korkeimmalla sarjatasolla. Pasi Rautiainen edusti Bayern Müncheniä yhdessä ottelussa ja Seppo Pyykkö pudonnutta Bayer Uerdingeniä kolmessa ottelussa.
Akatisia

Akatisia tarkoittaa neurologista oiretta, jossa henkilö kokee tuskaisuutta ja liikkumispakkoa, josta niin kutsuttua pakon omaista kävelyn tarvetta kutsutaan nimellä tasikinesia. Termi tulee kreikan kielen sanoista ἁ-, a- "ilman, ei" ja κάθισις, káthisis "istua". Nykyään akatisialla tarkoitetaan ensisijaisesti lääkkeiden aiheuttamaa motorista levottomuutta, mutta aiemmin termiä käytettiin kuvaamaan neurasteniasta johtuvaa kiihtyneisyyttä. Akatisian oireita ovat sisäinen tuskaisuus ja levottomuuden tunne, johon liittyy jaloissa tuntuva liikkumispakko ja kyvyttömyys seistä tai istua hiljaa. Akatisiaa potevat saattavat liikehtiä hermostuneesti, vaihtaa painoa jalalta toiselle ja hankalissa tapauksissa kävellä pakonomaisesti. Tilaan voi liittyä kauhun ja hallinnan menettämisen tunteita.
Akatisia ilmenee useimmiten joidenkin lääkkeiden sivuvaikutuksena. Tällaisia lääkkeitä ovat dopaminergista hermovälitystä estävät aineet, kuten neuroleptit (esimerkiksi klooripromatsiini, flupentiksoli ja haloperidoli), jotkut pahoinvointilääkkeet (metoklopramidi) ja vähemmässä määrin masennuslääkkeet. 
Akatisiaa hoidetaan ensisijaisesti vähentämällä tai lopettamalla sen aiheuttaneen lääkkeen käyttö. Oireisiin voidaan käyttää myös niitä lieventäviä lääkkeitä, kuten beetasalpaajia (esimerkiksi propranololia) tai bentsodiatsepiineja.
Afro Ken

Afro Ken (jap. アフロ犬, engl. Afro Dog) on San-X (jap. サンエックス, Sanekkusu) yhtiön luoma japanilainen maskottihahmo. Afro Ken on koira, jolla on sateenkaaren värinen afro. Hän vilpitön, moitteeton ja aina hyvällä tuulella. Afro Ken on aina halukas kokeilemaan uusia asioita ja tuntee vetoa asioihin, jotka näyttävät häneltä itseltään. Hänen hiuksensa muuttuvat aina saman näköisiksi kuin asiat joita hän lähestyy.
On olemassa Afro Ken -sukupuu, josta löytyvillä muilla koirahahmoilla on havainnolliset nimet, kuten Techno Ken, Funky Ken, Lord Ken, Super Afro Ken ja Normal Ken. Normal Ken poikkeaa muista hahmoista, koska tällä koiralla ei ole hiuksia.
Bandai Visual ja Sunrise ovat tuottaneet Afro Kenistä 3D-animoidun OVAn. OVA myös lähetettiin maailmanlaajuiseen animesatelliittitelevisioon Animaxiin.
Afro Kenistä on myös valmistettu erilaisia tuotteita, kuten pehmoleluja, avaimenperiä, pusseja yms. Pehmoleluille voi vaihtaa hiukset.
Rutilo Muñoz Zamora

Rutilo Muñoz Zamora (s. 4. kesäkuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Veracruzin hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1977 ja nimitettiin Coatzacoalcosin hiippakunnan johtoon 24. syyskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Guadalupe Padilla Lozano, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Carlos Talavera Ramírez.
Pätevyysviiri

Pätevyysviiri on Suomessa käytössä oleva veneilyviiri. Pätevyysviiri kertoo ulkopuoliselle että veneen päällikkö tai/ja miehistön jäsen on suorittanut tietyn tutkinnon.
Pätevyysviirejä on monta eri lajia, esimerkiksiSuomen Navigaatioliiton saaristo-, rannikko- ja avomerilaivurien viirit. Niissä voi olla alareunassa valkoinen paarre, joka osoittaa veneen kuuluvan seuran kommodorille. Varakommodorin tunnusta ei tässä viirisarjassa ole. 
Suomen Veneilyliitto aloitti 1980-luvulla kolmiportaisen veneilijäkoulutuksen. Se keskittyi aluksi juniorikoulutukseen. Asteet olivat jungmanni, kansimies ja ruorimies. Ikärajaksi määrättiin kahdeksan vuotta, joskin ruorimiehellä kaksitoista. Kaikille asteille tehtiin oma pätevyysviiri, joissa on liiton merkin lisäksi 1 - 3 valkoista aaltokuviota sen alla.
1990-luvulla perustettiin Veneenpäällikkö-koulutus ja sitä täydentävä Nopean veneen ajo -kurssi. Helmikuussa 2005 Helsingin venemessuilla julkistettiin Veneenkuljettaja- ja Veneenpäällikkö -kurssit. Järjestelmä on viranomaisten auditoima ja sillä on oma laatukäsikirja. Molemmille asteille tehtiin oma merkkinsä ja viirinsä; veneenkuljettajan tunnus on sama kuin ruorimiehen eli kolme valkoista aaltokuviota ja veneenpäälliköllä niiden paikalla valkoiset laakerinlehvät.
Joulukuussa 2011 Suomen Purjehdus ja Veneily ry ilmoitti uutiskirjeessään että Veneilyliiton pätevyysviirejä suunniteltaisiin uudelleen. 
Vuoden 2012 ensimmäisessä uutiskirjeessä julkaistiin tieto että liikenteen turvallisuusvirasto oli hyväksynyt uuden liittotunnuksen.
Vuonna 2017 tuli lisäksi Katsastusmiehen viiri jossa on liiton erikoismerkki ja tunnuksena valkoinen ankkuri jonka tukissa on tuomarin vaakakupit. Viirien toimituksessa oli teknisiä vaikeuksia joten laajemmin tätä viiriä nähtiin kauden lopussa ja laajemmin kaudella 2018  Venemessuilla 2019 esiteltiin uusi Kouluttajanviiri josta tiedoitetaan enemmän myöhemmin saman kauden aikana
Vääna

Vääna (saks. Fähna) on 252 asukkaan kylä Harkun kunnassa Viron Harjumaalla.
Vääna jõgi virtaa Väänan vierestä. Kylän länsipuolella sijaitsee järvi Tõlinõmme järv. Kylässä sijaitsee Väänan kartano, joka on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1325. Kartanon nykyinen barokkityylinen päärakennus on 1790-luvulta.
ICOMOS

International Council on Monuments and Sites (ICOMOS) on kansainvälinen asiantuntijajärjestö, jonka toimintaan kuuluu kulttuuriperintöön kuuluvien kohteiden konservointi ja suojelu. Se perustettiin vuonna 1965 Venetsian julistuksen seurauksena ja antaa asiantuntija-apua Unescon maailmanperintöluetteloon.
ICOMOSiin kuuluu noin 9 500 jäsentä, ja sen jäseniin kuuluu arkkitehteja, historioitsijoita, arkeologeja, taidehistorioitsijoita, maantieteilijöitä, antropologeja, insinöörejä ja kaupunkisuunnittelijoita. ICOMOSilla on kansalliset osastonsa yli 110 maassa, ja ne luovat omat toimintaperiaatteensa ICOMOSin tavoitteiden ja säännösten mukaan.
ICOMOSin päättävä elin on kolmen vuoden välein kokoontuva yleiskokous, johon voi osallistua järjestön kaikki jäsenet. Se valitsee 12 jäsenisen toimeenpanevan komitean, jonka apuna toimii kerran vuodessa kokoontuva kansallisten osastojen ja tieteellisten komiteoiden puheenjohtajien muodostama neuvoa-antava komitea. ICOMOSin toiminta- ja dokumentointikeskus on Pariisissa. Keskuksessa on saatavilla kaikki maailmanperintöluetteloon liittyvät asiakirjat, ja siellä on myös suuri kirjasto.
Kansainväliset tieteelliset komiteat auttavat yleiskokousta kehittämään tavoitteet rakennussuojelulle, restauroinnille ja kulttuurimuistomerkkien hoidolle. ICOMOSin alaisuudessa on 28 kansainvälistä tieteellistä komiteaa. ICOMOS auttaa Unescon maailmanperintökomiteaa päättämään uusista kohteista maailmanperintöluetteloon.
ICOMOS järjestää myös tieteellisiä kokouksia ja julkaisee lehtiä, joiden tarkoituksena on löytää rakennussuojelun ongelmia, mahdollisuuksia ja tavoitteita sekä koota alan tutkimustuloksia. ICOMOSin julkaisuja ovat ICOMOS NEWS -jäsentiedote, ja ICOMOS Scientific Journal, joka on tilauspohjainen tieteellinen aikakauslehti.
Unua Libro

Unua Libro (Ensimmäinen kirja) on esperanton historian kuvauksissa vakiintunut nimitys julkaisulle, jossa kieli ensi kertaa kuvattiin.
Se julkaistiin ensimmäisen kerran venäjän kielelle 26. heinäkuuta 1887 ja myöhemmin puolan kielelle 1887, ranskan kielelle 1887, saksan kielelle 1887, jälleen venäjän kielelle vuonna 1888 (tämän toisen painoksen otsikko sivulla on mainittu 1887, mutta tosiasiallisesti se sai luvan sensuurilta saman vuoden 31. joulukuuta,  kyseisen vuoden toinen painos painettiin seuraavan vuoden alussa). Vuonna 1888 ilmestyi ”katastrofaalisen huonoksi” kuvattu englanninkielinen versio, jonka seuraavana vuonna korvasi uusi käännös. Vuonna 1888 kirjanen käännettiin myös hepreaksi ja v. 1889 ilmestyi ruotsinkielinen versio.
Julkaisu oli venäjänkielinen vihkonen (44 sivua ja sanastolehti) nimeltään Meždunarodnyi jazyk. Predislovije i polnyi utšebnik. (Kansainvälinen kieli. Esipuhe ja täysi oppikirja), ja sen kirjoittaja esiintyi salanimellä Dr. Esperanto. Nimi "Unua Libro" on tullut käyttöön pitkän nimen lyhyenä vastineena, jonka syntyyn vaikutti epäilemättä saman tekijän vähän myöhemmin julkaisema teos nimeltä Dua Libro de l’ lingvo internacia (Kansainvälisen kielen toinen kirja); sekin sensuurin takia ensin venäjänkielisenä versiona, joka on jäänyt lähes tuntemattomaksi, kun kirja heti sen jälkeen ilmestyi esperantonkielisenä.
Kirjasen tekijä oli oikealta nimeltään L. L. Zamenhof, ja hänen pseudonyymistään (esperantoksi Doktoro Esperanto, ’tohtori toivoja') muodostui vähitellen kielen nimi esperanto.
Venäjänkielinen Unua Libro sisälsi joitakin sanoja, jotka korjattiin myöhemmissä, muunkielisissä painoksissa.
Bluesway

Bluesway on Juice Leskisen perustama tamperelainen yritys, jonka toimialaksi on merkitty taiteilijatoiminta. Se on kustantanut useita Juice Leskisen levyjä, runokokoelmia, lastenkirjoja ja nuottikirjoja. Leskinen oli ollut osakkaana Mikko Alatalon ja Harri Rinteen kanssa kustannusyhtiössä ALR, joka kustansi Juice Leskinen Slamin ensimmäisen albumin Tauko I. Leskinen erosi yhtiöstä vuonna 1979 ja perusti Blueswaysin.
Richard Tötterman

Richard Evert Björnson Tötterman (s. 10. lokakuuta 1926) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lakitieteen lisensiaatti ja filosofian tohtori. Hän oli tasavallan presidentin kansliapäällikkö 1966–1970, ulkoasiainministeriön valtiosihteeri 1970–1975 ja sen jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Lontoossa 1975–1983 ja Bernissä 1983–1990.
Kyle Lewis

Kyle Lewis (s. 1971) on homopornonäyttelijä, joka on työskennellyt muun muassa All Worlds Videolle. Hän on 180-senttinen ja esiintyjänä versatile. Hän voitti vuonna 2004 Grabby- ja vuonna 2005 GayVN-palkinnon. Molemmat palkinnot tulivat "parhaan ryhmäkohtauksen" kategoriassa, ja elokuva oli Bolt. Lewis esiintyi aikuisviihde-elokuvissa vuosina 2004–2008.
Karen Kain

Karen Alexandria Kain CC (s. 28. maaliskuuta 1951 Hamilton, Ontario) on kanadalainen entinen balettitanssija, josta sittemmin tuli baletinjohtaja.
Kain syntyi neljästä sisaruksesta vanhimpana. Hän oli 8-vuotias, kun hänen äitinsä lähetti hänet balettikouluun. Vuonna 1962 hän aloitti opiskelun Kanadan kansallisessa balettikoulussa, jota tuolloin johti Betty Oliphant. Kain opiskeli osittain stipendin turvin, sillä hänen vanhempansa eivät kyenneet täysin kustantamaan koulutusta. 18 vuotta täytettyään Kain sai sopimustarjouksen Kanadan kansallisbaletilta. Tarjouksen esitti baletin perustaja ja taiteellinen johtaja, Celia Franca. Kain hyväksyi tarjouksen ja debytoi tammikuussa 1971 Joutsenkuningattaren vaativassa roolissa Joutsenlampi-baletissa. Kain nousi ensitanssijan asemaan jo saman vuoden aikana. 
Kain loi kansallisbaletissa 28-vuotisen uran. Hän saavutti suosiota Frank Augustynin tanssikumppanina. Hän teki pitkäaikaista yhteistyötä Rudolf Nurejevin kanssa. 
Vuonna 2005 Kainista tuli Kanadan kanslalisbaletin taiteellinen johtaja. Hän on saanut lukuisia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin (1976) ja Companionin (1991) arvot, l'Ordre des Arts et des Lettres'n upseerin arvon (2000) sekä Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinnon (2002). Vuodesta 1998 hänellä on ollut tähti Canada's Walk of Famella.
Raikuun salpa-asema

Raikuun salpa-asema on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusrakennelmaa, joka sijaitsee Kerimäellä. Raikuun kanavalle rakennettiin Kustaa III:n sodan 1788–1790 varustuksia, ja venäläiset jatkoivat Raikuun linnoittamista I maailmansodan aikana, jolloin se oli osa Pietarin puolustuslinjaa. Kanava-alueen Salpalinja-linnoitteet rakennettiin talvi- ja jatkosodan välillä 1940–1941 Suomen itärajan turvaksi. Kanavan länsirannalle rakennettiin tuolloin Salpalinjan pääasema, jossa oli muun muassa yhdeksän teräsbetonikorsua ja yksi luola. Noin kilometri pääaseman eteen kenttälinnoitettiin vielä Tervolammen etuasemalla.
Raikuun (Pistalan) kanavan linnoitteisiin voi tutustua 1,5 kilometrin mittaisella luontopolulla. Luontopulla on mahdollista käydä kolmessa teräsbetonikorsussa ja nähdä kahdentyyppistä panssaritorjuntaan tarkoitettua kiviestettä.
Intendentuuri

Intendentuuri (lat. in + tendere 'suuntautua') on armeijan hallinto- ja huolto-osaston aikaisempi nimitys. Intendentuuri vastasi joukkojen huollosta ja sotatarvikkeiden sekä muonan hankinnasta.
Intendentuuria johtaa intendentti. Ensimmäiset intendentit olivat Ranskan kuningaskunnan valloitettujen alueiden raha-asioiden komissaareja, ja intendenttiys laajeni armeijan taloustarkastajien toimenkuvan laajentuessa puolustuslaitokseen.
Nykyään intendenttejä voivat olla museoiden, eläintarhojen tms. julkishallinnollisten laitosten johtajat.
Teollisuudessa esimerkiksi paperintuotantolinjan ylin tuotantotoimihenkilö, käyttöpäällikkö, voi olla englanniksi super intendent, jolloin hän vastaa tuotantojohtajan tehtävistä.
Buena Vista Social Club

Buena Vista Social Club on kuubalainen musiikkiyhtye. Yhtye on nimetty Havannan Marianaon kaupunginosassa Kuubassa 1940-luvulla toimineen musiikkiklubin mukaan.
1990-luvun lopulla kitaristi Ry Cooder kutsuttiin Kuubaan levyttämään afrikasta kutsuttujen muusikoiden kanssa, jotka eivät kuitenkaan saaneet viisumia, joten yhtye koottiin kuubalaismuusikoista. Hän kokosi muusikot, joista tuolloin useimmat olivat jo yli 90 vuoden iässä, yhteen nauhoittamaan uutta Buena Vista Social Club albumia. Levy myi puolessa vuodessa viisi miljoonaa kappaletta ja sai Grammyn vuoden 1998 parhaana levynä. Saksalainen Wim Wenders ohjasi heistä vuonna 1998 samannimisen elokuvan. Sekä levy että elokuva olivat huippumenestyksiä, ja aiheuttivat sekä Pohjois-Amerikassa että Euroopassa kuubalaisen musiikin uuden suosion nousun.
Yhtye on esiintynyt Suomessa useita kertoja, viimeksi se konsertoi Lahdessa 4.11.2012.
Useat jäsenet ovat levyttäneet myös soololevyjä.
Vuonna 2011 ryhmään otettiin uusi jäsen Idania Valdes.
Backlash (sosiologia)

Backlash (eng. takaisku, takapakki) on voimakas vastareaktio jollekin poliittiselle tai sosiaaliselle ilmiölle tai kehityskululle, joka on saavuttanut suosiota ja näkyvyyttä.
Käsitteen yleistymisen taustalla on Susan Faludin vuonna 1991 julkaistu kirja "Backlash: The Undeclared War Against American Women”. Faludin mukaan mediassa oli käynnistynyt vastaisku feminismin aikaansaamia muutoksia vastaan. Termiä backlash käytetäänkin usein juuri sukupuolten tasa-arvoon liittyvässä keskustelussa.
UE Sant Andreu

Historia

Joukkue on pelannut suurimman osan historiastaan alimalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa se pelasi ensimmäistä kertaa kaudella 1950–1951. Kauden 1952–1953 jälkeen se putosi takaisin Tercera Divisióniin, jossa se pelasi kauteen 1968–1969 asti. Historiansa pisimmän yhtenäisen ajanjakson Segunda Divisiónissa se pelasi vuosina 1969–1977. Kaudeksi 1977–1978 joukkue putosi Segunda División B:hen, joka otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön sitten kauden 1928–1929.
Mosambikin vaalit 1999

Valmistautuminen

Maaliskuussa 1999 uusi keskusvaalikomitea asetettiin valvomaan tulevia vaaleja. Sen johtoon asetettiin metodistipastori Jamisse Taimo. Komiteaan kuului 17 jäsentä, joista hallitus nimitti kaksi, Frelimo kahdeksan, Renamo kuusi ja UD yhden. Komitean suurin haaste ennen vaaleja oli äänioikeutettujen rekisteröinti, jota Renamo oli kritoisinut. Äänestäjien rekisteröinti tapahtui heinä-syyskuun aikana ja yhteensä maan arviolta 8,3 miljoonsta äänestysikäisestä 7 099 105 rekisteröityi.
Renamo teki 16. heinäkuuta vaaliliiton kymmenen pienemmän puolueen kanssa. Liittoa kutsuttiin nimellä Renamo Electoral Union (Renamo-UE). Renamo-UE asetti presidenttiehdokkaakseen Renamon Afonso Dhlakaman. Presidentinvaaleissa oli vain kaksi ehdokasta Frelimon Chissan ja Renamo-EU:n Dhlakama, kun edellisissä vaaleissa oli 12 ehdokasta.

Äänestystulokset ja vaalien jälkeen

Äänestäminen vaaleissa ei sujunut ongelmitta, sillä rankkasateiden takia joillakin paikoin äänestesyspaikalle pääseminen oli hyvin vaikeata. Kahdeksassa äänestyspisteellä Pebanen piirikunnassa Zambezian maakunnassa ei äänestetty ollenkaan teknisien ja kommunikaatio-ongelmien takia. Noin 8 000 ääntä jäi siksi antamatta.
Teknisten ongelmien takia keskusvaalikomitea julkisti tulokset myöhässä 22. joulukuuta 1999. Chissano valittiin uudelleen presidentiksi pienellä erolla Dhlakamaan. Parlamenttivaaleissa Frelimo sai 133 paikkaa, kun Renamo-UE 117 paikkaa, joista Renamo sai 99 ja vaaliliiton pienemmät puolueet 18 paikkaa.
Tulosten myöhästymisen takia Renamo epäili vilppiä. Renamo teki virallisen valituksen tuloksista 4. tammikuuta 2000 ja vaati tulosten uudelleenlaskentaa. Renamo väitti, että tulosliuskoja oltiin vääristelty ja joillakin äänestyspaikoilla oltaiisin ääniä jätetty tarkoituksella huomioimatta. Alkuperäiset tulokset jäivät kuitenkin voimaan, vaikka keskusvaalikomitea myönsi, että joitakin virheitä oli ollut, mutta ne eivät vaikuttaisi lopputulokseen.
Renamo voitti Frelimon kuudessa maakunnassa yhdestätoista ja se vaati kuvernöörin paikkaa näistä maakunnista. Presidentillä oli kuitenkin valta nimittää kuvernöörit ja Chissano valitsikin jokaisen maakunnan johtoon Frelimon edustajan.
Estanislao Esteban Karlic

Estanislao Esteban Karlic (s. 7. helmikuuta 1926) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1954 ja nimitettiin Córdoban arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castrumin titulaaripiispaksi 6. kesäkuuta 1977. Piispaksi vihkimisen suoritti 15. elokuuta Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Alfredo Guillermo Disandro ja Cándido Genaro Rubiolo.
Karlic nimitettiin 19. tammikuuta 1983 Paranán koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 1. huhtikuuta 1986 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 29. huhtikuuta 2003. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 24. marraskuuta 2007, jolloin hänet nimitettiin Beata Maria Vergine Addolorata a piazza Buenos Airesin kardinaalipapiksi. Hän oli kardinaaliksi päästessään yli 80-vuotias, joten hänellä ei ollut alun pitäenkään oikeutta äänestää konklaavissa.
Karlic syntyi kroatialaiseen maahanmuuttajaperheeseen ja opiskeli Córdoban suuressa seminaarissa sekä Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa. Hän on toiminut suuren seminaarin filosofian jaoksen johdossa ja teologian professorina samassa seminaarissa. Hän on lisäksi ollut muun muassa Argentiinan piispainkonferenssin puheenjohtajana vuosina 1996–1999 ja toisen kauden 1999–2002.
São Pedro ja São Paulo

Historia

20. huhtikuuta, 1511 Portugalin laivasto löysi luodot vahingossa matkalla Intiaan. Pyhän Pietarin mukaan nimetty karavelli ajoi karille ja sen miehistö pelastettiin Pyhä Paavali -nimiseen alukseen, ja saaret saivat nimensä näiden laivojen mukaan.
Charles Darwin kävi täällä vuonna 1832 ensimmäisellä osuudella hänen matkan HMS Beagle ympäri maailmaa. Darwin luetteli kaikki eläimet ja huomasi että saarilla ei ole yhtään kasvia tai edes jäkälää. Darwin löysi kaksi lintua, suuren ravun ja joukon hyönteisiä jotka elivät lintujen höyhenistössä, pesässä tai ulosteissa. Darwinista tuntui, että täällä voi nähdä, miten elämä levisi uusille alueille. Darwin huomasi, että nämä pienet saaret eivät ole vulkaanisia, vaan syntyneet mannerliikuntojen seurauksena. Toinen kuuluisa saaristossa vieraillut henkilö oli Ernest Shackleton matkallaan Etelämantereelle.
Belmonten luodolle perustettiin majakka vuonna 1930. Se tuhoutui maanjäristyksissä, nykyinen majakka on rakennettu vuonna 1995.
1960-luvun alussa saaristo toimi lähtökohtana ja päätepysäkkinä ensimmäiselle maailmanympäripurjehdukselle pinnan alla, jonka suoritti Yhdysvaltain ydinkäyttöinen sukellusvene USS Triton.

Tutkimusasema

25. kesäkuuta 1998 Brasilian laivasto avasi saaristossa tutkimusaseman (port. Estação Científica do Arquipélago de São Pedro e São Paulo; ECASPSP). Asemalla työskentelee jatkuvasti neljä tutkijaa, jotka vaihtavat vuoroja 15 päivän välein. Jatkuva miehitys takaa Brasilialle oikeudet lähivesien taloudelliseen hyödyntämiseen.
Kesäkuussa 2006 maanjäristys voimakkuudeltaan yli kuusi Richterin asteikolla ravisteli saaristoa. Sen synnyttämä tsunami vahingoitti tutkimusasemaa.

Biologia

Vain suurimmalla luodolla, Belmontella, on kasvillisuutta eli sammalia ja heiniä. Muut kivet ovat enimmäkseen karuja, lukuun ottamatta joitakin merileviä ja sieniä, jotka sietävät suolapärskeitä. Luodoilla elää merilintuja, kuten ruskosuula (Sula leucogaster), ruskotiira (Anous stolidus), ja tummaruskotiira (Anous minutus), sekä hyppyrapuja (Grapsus grapsus), hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Papuanharlekiinipenkoja

Levinneisyys

Papuanharlekiinipenkojaa tavataan kotoperäisenä Uuden-Guinean saarella. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, mutta levinneisyysalueensa luoteisosissa se on paikallisesti yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomen Ampumahiihtoliitto

Suomen Ampumahiihtoliitto ry on ampumahiihdon Suomen kattojärjestö ja Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) jäsenjärjestö. Suomen Ampumahiihtoliiton puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2016 Kalle Lähdesmäki. Lähdesmäki voitti puheenjohtajavaalissa liittoa kuusi vuotta johtaneen Olli Nepposen äänin 49–40. Ampumahiihtoliiton päävalmentaja on Jonne Kähkönen.
Suomen Ampumahiihtoliitto on perustettu vuonna 1960. Siihen kuului sata jäsenseuraa kesäkuussa 2016.
Émile Lahoud

Poliittinen ura

Lahoud oli sotilasuralla kenraali Michel Aounin alaisena Libanonin sisällissodan viimeisinä vuosina vuoteen 1989. Arabiliiton saatua aikaan tulitauon Lahoud loikkasi Syyrian hallitsemaan Länsi-Beirutiin. Siellä hänet nimitettiin Syyrian armeijan upseerin Ali Hammoundin suosituksesta Libanonin Syyria-mielisen vastahallituksen armeijan komentajaksi. Lahoud toimi armeijan ylipäällikkönä vuosina 1989–1998.
Lahoud valittiin Libanonin presidentiksi vuonna 1998. Libanonissa presidentin normaali virkakausi on kuusi vuotta. Syyrian painostuksesta Libanonin parlamentti päätti pidentää Lahoudin virkakautta kolmella vuodella vuoteen 2007 saakka. Libanonin oppositio ja kansainväliset tarkkailijat ovat väittäneet päätöstä laittomaksi.

Kritiikki

Lahoudin kannatus oli vähäistä varsinkin kristittyjen, druusien ja sunnimuslimien keskuudessa. Libanonilaiset Antiokian maroniittipatriarkka Nasrallah Boutros Sfeir, maroniittijohtaja Samir Geagea ja druusijohtaja Walid Jumblatt olivat Lahoudin voimakkaimpia arvostelijoita. Murhattu sunnipääministeri Rafik Hariri, joka työskenteli Syyrian hyväksymänä useita vuosia, vastusti Lahoudin valtakauden pidentämistä ja erosi vastalauseena sen pidentämiselle. He ovat kuvanneet Lahoudia Syyrian nukkehallitsijaksi.

Elämäntyyli

Haastattelussa New York Timesille Lahoud kertoi viettävän aikaansa iltapäivisin Yarze country clubin uima-altaalla ja lukevansa Paris Match -aikakauslehteä. Lahoudinin kerrottiin menneen uimaan Haririn hautajaispäivänäkin. Lahoud itse sanoi toimittajille: "Minä uin joka päivä — se on minun harrastukseni — mutta sinä päivänä en uinut".