google/wiki40b huggingface dataset:
ARS Kärsämäki

ARS Kärsämäki on nykytaiteen (aikalaistaiteen) näyttely, joka esittelee erityisesti nuorten tekemää suomalaista kuvataidetta. ARS Kärsämäen historia ulottuu vuoteen 2002, jolloin kuvataiteilija ja galleristi Pekka Luukkonen järjesti ensimmäisen ARS Kärsämäki näyttelyn. Tällöin näyttely esitteli pääasiassa pohjoissuomalaisten varttuneempien tekijöiden taidetta. Vuonna 2005 peustettiin Kärsämäelle Taideyhdistys Elsuupa, joka uudisti ARS Kärsämäki näyttelyn profiililtaan nuorten kuvataidetta esiin tuovaksi näyttelyksi. Vuodesta 2006 lähtien ARS Kärsämäki onkin ollut nuorten kuvataiteilijoiden areena. Vaikka näyttely tuoki esille erityisesti nuoria lahjakkuuksia, niin on aina mukana myös jo tunnettuja taiteilijoita. ARS Kärsämäki on avoinna kesäkuun alkupuolelta elokuun loppuun. Näyttelyn aikana järjestetään oheisohjelmaa, esimerkiksi eri työpajoja. ARS Kärsämäki on osa Kärsämäen Kesä tapahtumakokonaisuutta, johon kuuluvat myös Musiikkia Paanukirkossa - Musiikkijuhla ja Elämäntarinafestivaali Tarinaniskennän SM-kilpailuineen.

Näyttelypaikat

ARS Kärsämäen keskus on Taidetalo Nahkuri. Talossa on toiminut takavuosina nahkuri Lauri Kankaan verstas ja se sijaisee aivan Kärsämäen keskustassa. Taidetalon lisäksi pihapiirissä olevat navetta ja aitta on muutettu näyttelytiloiksi. Aitta on museoviraston luetteloima ja koko pihapiiri on kulttuurihistoriallisesti arvokas. Tämän lisäksi näyttelyn teoksia on yleensä muualla pihapiirissä ja kirkonkylän alueella. Taidetalossa toimii myös taide- ja käsityömyymälä, josta löytyy näyttelyn taiteilijoiden ja lähialueen käsityöläisten tuotteita.

ARS Kärsämäki 2010

ARS Kärsämäki 2010 on juhlanäyttely, koska näyttely järjestetään tänä kesänä viidettä kertaa nuorten taiteilijoiden kesänäyttelynä. Näyttelyn teemana on "Punkkia ja jazzia". Kuraattori Tuomas Korkalon mukaan tarjolla on "kuvataiteen muodossa olevaa freejazzia, johon punk fuusioituu".

ARS Kärsämäki 2011

ARS Kärsämäki järjestään kesällä 2011 kuudetta kertaa nuorten taiteilijoiden näyttelynä. Näyttelyn teemana on "Kokeellinen elämä" ja näyttelyn kuratointiprosessi on tapahtunut avoimesti blogin kautta. Näyttelyyn osallistuu 11 taiteilijaa tai taiteilijaryhmää, esimerkkeinä mainittakoon Route Couture, Jouna Karsi ja Maija Kovari ja cAntti Raatikainen]].

ARS Kärsämäki 2012

ARS Kärsämäen kymmenenvuotisjuhlanäyttelyn teemana on vuoropuhelu "kuvataide kohtaa katutaiteen ja katutaide maaseudun". Kuraattorina vuonna 2012.toimii Jukka Silokunnas, joka on koonnut 15 nuorta tekijää työstämään kesän kokonaisuutta Taidetalo Nahkurille ja isossa mittakaavassa myös sen ympäristöön. Mukana on ensimmäistä kertaa suomalaisen katutaiteen eturivin edustajistoa (Jukka Hakanen, Minimal street art, Färsaaret, Niina Katinka Mantsinen ja Bujahuli) sulassa sovussa kera joukon lahjakkaita kuva-, valokuva- ja videotaiteilijoita.

ARS Kärsämäki 2013

ARS Kärsämäen näyttelyn teemana on vuonna 2013 "Ulkopuolisuus" ja siihen osallistuu noin 15 taiteilijaa. Näyttelyn kuratoi lappeenrantalainen Ville "Färsaaret" Silvennoinen.
Hyderabadin valtio

Historia

Alkujaan Hyderabadin kaupungin perusti Golkondan hallitsija Quli Qutb Mulk vuonna 1591. Suurmogulien valtakunnan hallitsija Aurangzeb valloitti Golkondan vuonna 1687 ja Hyderabad liitettiin sen mukana osaksi Mogulivaltakuntaa. Kun Mogulivaltakunta romahti 1700-luvun alussa Hyderabadin hallitsevat ruhtinaat alkoivat toimia itsenäisesti.
Hyderabadin valtion perusti Nizam al-Mulk, joka toimi Mogulivaltakunnan kuninkaan alaisuudessa. Hän otti vuonna 1724 nimekseen Āṣaf Jāh, julisti Hyderabadin riippumattomaksi mogulivallasta ja alkoi hallita maata arvonimellä nizam. Brittiläisten vallan laajetessa Hyderabad onnistui vastustamaan brittivaltaa liittoutumalla brittien kanssa Mysoren kuningaskuntaa vastaan. Hyderabad jäi vuosisadan loppuun mennessä saarroksiin ja brittivallan ympäröimäksi, ollen näin riippuvainen briteistä. Vuonna 1798 kolmas nizam joutui tekemään sopimuksen, joka alisti Hyderabadin brittien suojeluun, mutta maa sai kuitenkin toimia sisäisissä asioissaan itsenäisesti. Hyderabad pysyi brittien suojattivaltiona aina Intian itsenäistymiseen asti.
Kun Intian itsenäistymisen jälkeen jaettiin Brittiläinen Intia kahteen eri valtioon Intiaan ja Pakistaniin, maata hallinnut nizam valitsi mieluummin itsenäisenä pysymisen kuin Intiaan liittymisen. Intia taas vaati Hyderabadia liittymään Intiaan. Intiassa ei voinut hyväksyä sitä, että maan sisään jäisi puoliksi itsenäinen ja mahdollisesti vihamielinen valtio. Intian armeijan päällikkönä ja sisäministerinä toiminut Vallabhbhai Patel lähetti armeijan ottamaan Hyderabad haltuunsa vuonna 1948.
Vuonna 1956 Hyderabadin valtio lakkasi hallinnollisesti olemasta, kun sen hallitsemat alueet jaettiin kielellisiä aluerajoja mukaillen eri osavaltioihin.
Mika Lumijärvi

Pelaajaura

Lumijärvi kuului siihen joukkueeseen, joka voitti A-juniorien Suomen mestaruuden vuonna 1988. Hän pelasi kaudella 1996 ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa vieraskentällä FinnPaa vastaan 28. heinäkuuta pelatussa ottelussa. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki kaudella 11. kesäkuuta 1997 Vaasan Palloseuraa vastaan. Hän pelasi RoPS:n paidassa Veikkausliigaa ja Ykköstä yhteensä 132 ottelua, viimeistellen niissä 15 maalia.

Valmennusura

Lumijärvi valittiin Rovaniemen Palloseuran A-juniorien valmentajaksi vuonna 2003. Hänen aikanaan A-juniorit nousivat Ykkösestä SM-sarjaan. RoPS:n päävalmentajana hän on toiminut kahteen otteeseen, vuosina 2004–2005 ja vuonna 2009. Kaudella 2004 RoPS:n ajauduttua putoamiskurimukseen Lumijärvi tuli erotetun György Hamorin tilalle ja hänen johdollaan RoPS säilytti sarjapaikkansa liigassa. Kaudella 2005 RoPS oli jälleen putoamiskurimuksessa ja Lumijärvi sai lopulta lähteä Matti Vikmanin tieltä. Hetkellisesti piristynyt RoPS ei lopulta kyennyt säilyttämään sarjapaikkaansa, vaan kärsi tappion nousukarsinnassa Vaasan Palloseuralle. Kaudella 2009 Lumijärvi korvasi erotetun Valeri Bondarenkon yhdessä RoPS-legenda Zeddy Sailetin kanssa, mutta joutui itsekin väistymään ennen kauden viimeistä ottelua, johon ohjat otti Saileti.
Kaudeksi 2010 Lumijärvi palasi AC Kajaaniin, jossa onnistui nostamaan joukkueen kahdessa vuodessa Kolmosesta Ykköseen. Kajaanilaisjoukkueen ensimmäinen kausi toisella sarjatasolla päättyi kuitenkin viimeiseen sijaan ja putoamiseen. Lumijärvi ei jatkanut Kajaanissa ja siirtyi Forssan Jalkapalloklubin valmennuspäälliköksi kolmen vuoden sopimuksella. Valmennuspäällikön toimen ohella hän opiskelee myös UEFA:n Pro-valmentajalisenssiä varten.
Sean Marshall

Sean Marshall (s. 19. kesäkuuta 1965 Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa Pete ja lohikäärme Elliott.
Belladonna

Ulkonäkö ja koko

Myrkkykoiso on monivuotinen, 50–150 cm korkeaksi kasvava kasvi. Sen varsi on pysty, tylppäsärmäinen, hienokarvainen ja yläosasta pensasmaisesti haarova. Lehdet ovat 8–20 cm pitkiä, soikeita tai puikeita, suippoja ja kaljuja tai harvakarvaisia. Ruskeanvioletit, riippuvat kukat ovat yksittäin. Verhiö on kellomainen ja syvään liuskainen. Teriö on kellomainen ja matalaan liuskainen. Kukan tuoksu on epämiellyttävä. Myrkkykoiso kukkii heinä-elokuussa. Pallomainen, aluksi vihreä mutta kypsänä kiiltävän musta marja on halkaisijaltaan noin kaksi senttiä. Koko kasvi on erittäin myrkyllinen.

Levinneisyys

Myrkkykoiso on melko yleinen kasvi Keski- ja Etelä-Euroopassa. Sitä tavataan myös Vähässä-Aasiassa. Suomessa myrkkykoiso ei kasva luonnonvaraisena. Lajista tunnetaan ainoastaan yksi satunnaishavainto Uudeltamaalta.

Elinympäristö

Myrkkykoiso kasvaa luonnonvaraisena metsänreunoissa, pientareilla, pelloilla ja joutomailla. Laji on kalkinsuosija.

Käyttö

Myrkkykoiso sisältää belladonna-alkaloideiksi nimitettyjä muskariinireseptoria salpaavia, antikolinergisiä aineita, atropiinia ja skopolamiinia. Myrkkykoiso on yksi eniten myrkytyksiä aiheuttavista kasveista Keski-Euroopassa. Sen myrkky aiheuttaa sydänvaivoja, voimakkaita hallusinaatioita ja suurilla annoksilla sekavuustilan. Myrkytys voi pahimmillaan johtaa kuolemaan.
Myrkyllisyydestään huolimatta myrkkykoiso on tärkeä lääkekasvi. Erään kasvista saatavan aineen nimi on atropiini. Sitä käytetään silmätutkimuksissa koska se laajentaa silmäterää. Muilla kasvista saatavilla valmisteilla hoidetaan vatsa- ja suolistosairauksia sekä astmaa.
Myrkkykoiso oli Rooman valtakunnassa yleinen myrkytysaine henkirikoksissa; 5–10 marjasta tehty uute tai 14 grammaa juurta riitti tappamaan aikuisen ihmisen. Myrkkykoisolla on uskottu olevan myös maagisia ominaisuuksia, minkä takia sitä on käytetty noitamenoissa. Noitavainojen aikaan kasvista valmistettua voidetta hierottiin syytettyjen ihoon, minkä uskottiin saavan syytetyn tunnustamaan.
Myrkkykoisoa käytettiin ennen Italiassa kosmeettisissa tarkoituksissa laajentamaan silmäterää. Se on saanut nimensä kreikkalaisen taruston Atropoksesta (torjumaton) ja italian kielen sanoista bella donna, joka tarkoittaa kaunista naista.
Devdas (vuoden 1955 elokuva)

Juoni

Lapsuudesta asti erottamattomat Devdas ja Parvati ovat rakastuneita, mutta Devdasin isä kieltää heitä avioitumasta ja lähettää poikansa muualle opiskelemaan. Parvati naitetaan toiselle miehelle ja Devdas hukuttaa surunsa alkoholiin. Hän tutustuu Chandramukhi-nimiseen prostituoituun, joka rakastuu häneen.
Erillisjousitus

Erillisjousitus on yksi autojen jousitusjärjestelmistä, joissa ajoneuvon saman akseliston pyörien joustoliikkeet eivät vaikuta toisiinsa. Erillisjousituksen vastakohta on jäykkä akselisto, jossa toisen pyörän pystysuuntainen liike vaikuttaa myös toiseen saman akselin pyörään.
Akselistolla tarkoitetaan kokonaisuutta, johon kuuluvat pyörien lisäksi pyörien tuenta sekä osa ohjauslaitteista ja voimansiirtolaitteista. Pyörien tuentaan kuuluvat jousitus- ja pyöräntuentajärjestelmä, joka yhdistää pyörän ja auton rungon.
Jousituksen tarkoituksena on pienentää ja vakauttaa korin liikkeitä pyörän kulkiessa epätasaisuuksien yli. Nykyisissä henkilöautoissa on erillisjousitus etupyörissä ja hyvin usein myös takapyörissä.
Juhana nuorempi

Juhana nuorempi (18. huhtikuuta 1589 Uppsala – 5. maaliskuuta 1618 Bråborg, Itä-Götanmaa) oli Ruotsin prinssi, kuningas Juhana III:n poika ja kuningas Sigismundin velipuoli. Hän oli vuosina 1590–1604 Suomen ja vuodesta 1606 Itä-Götanmaan herttua.
Herttua Juhanan vanhemmat olivat kuningas Juhana III ja tämän toinen puoliso kuningatar Gunilla Bielke. Lapsesta saakka sairaalloiselle Juhanalle ei kaavailtu merkittävää asemaa, mutta hänelle annettiin yksivuotiaana vuonna 1590 isälleen aikanaan kuulunut Suomen herttuan arvo. Hän oli viimeinen tätä arvonimeä käyttänyt henkilö, mutta ei missään vaiheessa hallinnut Suomea läänityksenään. Hän sai samalla myös Ahvenanmaan ja Bråborgin kreivin arvon. Juhana menetti jo lapsena molemmat vanhempansa ja jäi valtataistelun jalkoihin. Kuninkaaksi tuli hänen setänsä Kaarle IX, joka näki hänessä mahdollisen kilpailijan, sillä Juhana oli kruununperimyksessä Kaarlea edellä. Vuoden 1604 Norrköpingin valtiopäivillä 15-vuotias Juhana painostettiin kieltäytymään kuninkuudesta ja myös luopumaan Suomen herttuan arvosta. Hänelle annettiin sen sijaan vähemmän tärkeä Itä-Götanmaan herttuakunta. Juhana vahvisti kieltäytymisensä Ruotsin kruunusta kun Kaarle IX:n kuoltua kuninkaaksi tuli vuonna 1611 tämän poika Kustaa II Aadolf.
Juhana sai hallita läänitystään Itä-Götanmaata periaatteessa laajoin valtaoikeuksin. Hänellä oli siellä oma armeija, oikeus virkanimityksiin ja veronkantoon, ja hän lyötti omaa rahaa, jossa oli hänen kuvansa. Juhana toimi sotapäällikkönä Tanskaa vastaan käydyssä Kalmarin sodassa ja kehitti aseteollisuutta Norrköpingiin. Lähtiessään vuonna 1615 sotaretkelle Venäjää vastaan Kustaa II Aadolf nimitti Juhanan kotimaahan jääneiden joukkojen ylipäälliköksi. Juhanan ja Kustaa Aadolfin välit alkoivat tämän jälkeen heiketä, mutta suurempaa konfliktia ei ehtinyt syntyä ennen kuin Juhana kuoli vain 28-vuotiaana vuonna 1618. Itä-Götanmaan herttuakunta peruutettiin hänen kuoltuaan.
Juhana joutui Kaarle IX:n määräyksestä kihlautumaan tämän sairaalloisen ja myöhemmin mielisairauteen vajonneen tyttären, oman serkkunsa prinsessa Maria Elisabetin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1612, mutta eivät saaneet lapsia. Juhanalla oli yksi avioton poika, jonka hän tunnusti testamentissaan.
Valkotäplänokkosperhonen

Koko ja ulkonäkö

Siivet ovat reunoiltaan liuskaiset. Etusiipien yläpinnat ovat kellanoranssit. Siiven etureunassa on kolme tummaa laikkua. Siiven reunuksen ja uloimman laikun väli on valkoinen. Siiven keskiosassa on muutamia tummia täpliä. Takasiivet ovat myös oranssit, mutta sävyltään ruskeammat. Takasiiven etureuna on tumma ja siinä on selvästi erottuva valkoinen laikku. Sekä etu- että takasiivessä on leveä, vaaleanruskea reunus. Siipien alapinnat ovat vaaleanruskeat ja siipien poikki kulkee vaaleampi, ulkoreunaltaan epäselvä juova. Takasiiven alapinnalla on valkoinen pilkku. Siipiväli 58–74 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Valkotäplänokkosperhosen levinneisyys ulottuu Euroopan itäosista Aasian lauhkeiden osien kautta Kiinaan ja Japaniin sekä Pohjois-Amerikassa Kanadan eteläosiin ja Yhdysvaltojen pohjoisosiin. Laji vaeltaa joinakin vuosina myös tavanomaisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle.
Suomessa laji on erittäin harvinainen vaeltaja. Sitä on tavattu vain muutamia kertoja, pääasiassa maan itäosissa ja havaintojen välillä on useita vuosia. Suomesta lajia on tavattu lähinnä loppukesällä tai syksyllä. Vain pari kertaa keväällä.
Laji lentää yhtenä sukupolvena heinäkuusta syyskuuhun sekä uudelleen talvehtimisen jälkeen keväällä.

Elinympäristö ja elintavat

Valkotäplänokkosperhosen elinympäristöä ovat niityt, lehtimetsät ja niiden reunat sekä kulttuuriympäristöt. Laji talvehtii aikuisena.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat pajut, haapa, pyökit, jalavat ja tyrni.
Napakaktukset

Ulkonäkö ja koko

Napakaktukset kasvavat tavallisesti yksittäin, ja niiden varret ovat pallomaisia; pallon kärki voi olla painunut, mistä johtuu nimitys napakaktus. Varressa on tavallisesti paljon uurteita. Pitkittäisharjut ovat jakautuneet nystyiksi. Kääpiöversot eli areolit ovat pieniä ja hukkuvat runsaiden piikkien alle; oskus niissä voi tosin olla vain yksi piikki. Piikit ovat enimmäkseen tukevia ja joskus tyvestään turvonneita. 
Kukkaverso (kefalio) kehittyy varren päähän ja on toisinaan sisäänpäin painunut. Kefalio voi saavuttaa neljän cm:n korkeuden. Siinä on valkoista, kellertävää tai harmahtavaa huopamaista karvaa, joskus myös sukasmaisia piikkejä. Kefalion reunalle puhkeavat kukat, jotka avautuvat yöllä, ovat tuoksuvia, valkoisia ja suppilomaisia tai laakeita kuin tarjotin. Kukan tyvi on suomupeitteinen. Napakaktuseten hedelmät ovat pallomaisia, nuijamaisia tai pitkänomaisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunaisia tai kirkkaanpunaisia sekä sivuraoilla avautuvia. Siemenet ovat kiiltävänmustia ja nystermäpintaisia.

Levinneisyys

Napakaktuksia tavataan Brasiliassa, Bolivian itä- ja Paraguayn pohjoisosissa. Ne ovat vakavasti uhattuna kasvupaikkojen tuhoamisen vuoksi.
Arthur Abraham

Nyrkkeilyura

178-senttinen Abraham, joka tunnetaan myös lempinimellä King Arthur, voitti IBF-liiton keskisarjan maailmanmestaruuden päihittämällä Kingsley Ikeke joulukuussa 2005. Hän puolusti mestaruuttaan voitokkaasti vuonna 2006 Shannan Tayloria ,Kofi Jantuahia ja Edison Mirandaa vastaan. Mirandan hän voitti pistein, vaikka sai ottelun viidennessä erässä leukamurtuman. Leuka korjattiin ottelun jälkeen asentamalla siihen leikkauksessa titaanilevyjä. Abraham palasi kehään leukamurtumasta toivuttuaan ja puolusti mestaruuttaan vuonna 2007 voitokkaasti Sebastien Demersia ja Khoren Gevoria vastaan.
Abraham jatkoi uraansa 27. kesäkuuta 2009 voittaen 185 cm pitkän Mahir Oralin. Abraham voitti ensimmäisessä ylemmässä keskisarjassa käymässään ottelussa 17. lokakuuta 2009 Jermain Taylorin tyrmäyksellä kamppailun kahdennessatoista erässä. Ensimmäisen tappionsa Abrahan kärsi 27. maaliskuuta 2010 Andre Dirrelliä vastaan Super Six turnauksessa. Uransa toisen tappion Abrahan kärsi heti seuraavassa ottelussaan Carl Frochille pistein täydet 12 erää kestäneen ottelun päätteeksi. Uran kolmas tappio Abrahamille tuli ottelussa WBA liiton ylemmän keskisarjan mestaruudesta Andre Wardia vastaan käydyssä ottelussa joka ratkesi tuomariäänin Wardin eduksi. Tämän jälkeen Abraham kukisti muutamia melko tuntemattomia iskijöitä häviten melko tuntemattomalle Robert Stieglitzille lääkärin keskeytettyä ottelun kolmannen erän jälkeen. Vuonna 2016 käydyssä ottelussa Abraham menetti WBO liiton mestaruuden Gilberto Ramirezille hävittyään ottelun yksimielisesti kaikin tuomariäänin.

Iskuvoima

Abrahamia pidetään keskisarjan kovalyöntisimpänä miehenä. Hän kertoo mitanneensa iskuvoimakseen 380 kg.
Carson Wentz

NFL-ura

Wentz oli vuoden 2016 NFL:n varaustilaisuuden toinen varaus. Hän pelasi ennen ammattilaisuraansa Pohjois-Dakotan osavaltionyliopistossa. Hänestä tuli kaikkien aikojen korkeimmalla varattu FCS-tasolla pelannut yliopistopelaaja.
Vuoden 1991 Kroatian serbivastaiset mellakat

Vuoden 1991 Kroatian serbivastaiset mellakat olivat Zadarin, Šibenikin ja Splitin kaupungeissa tapahtuneita serbeihin kohdistuneita väkivaltaisia mellakoita, jotka liittyivät serbien ja kroaattien väliseen kamppailuun hajoavassa Jugoslaviassa. Tapahtumat olivat kosto siitä, kun serbit murhasivat kroaatteja. Kroaatit särkivät serbien omaisuutta Zadarissa ja Šibenikissä, sekä protestoivat laivastotukikohdan lähellä Splitissä.

Tausta

Kroatian vuoden 1990 vaalit nostivat valtaan nationalisti Franjo Tuđmanin, joka alkoi ajaa kansallismielistä politiikkaa. Toisaalta Slobodan Milosevicin johtama Serbia pyrki saamaan Kroatian serbialueilla kapinan. Serbiasta tulleet ääriserbit aiheuttivatkin elokuussa 1990 tukkivallankumouksen, ja valtasivat itselleen alueita. Näin syntyi kasvava jännite kapinallisten serbien ja kroaattien välillä. Serbit hyökkäsivät muun muassa kroaattipoliisien kimppuun ja räjäyttelivät pommeja varsinkin Kninissä. 2. toukokuuta 1991 Serbiasta tulleet kovan linjan serbiaktivistit tappoivat 12 kroaattipoliisia Itä-Slavoniassa Borovo Selossa. Tämä herätti kroaateissa pelkoa ja vihaa serbejä kohtaan.

Mellakat

3. toukokuuta serbit tappoivat Polačan poliisipäällikkö Franko Lisican Benkovacin lähellä. Lisican murha suututti hänen kotiseutunsa kroaatteja Bibinjen lähellä, jossa kroaatit polttivat joidenkin paikallisten serbien taloja. Tämän jälkeen joukko Bibinjen nuoria meni Zadariin protestoimaan serbejä vastaan, ja protesti muuttui pian mellakaksi ja yli 100 serbien tai Jugoslavian omistamaa kauppaliikettä tai yritystä joutui ilkivallan kohteeksi. Serbejä oli Zadarissa noihin aikoihin noin 15%.
Koska mellakoijat rikkoivat monien rakennusten ikkunat, tapahtumaa kutsuttiin myöhemmin Zadarin kristalliyöksi (kroatiaksi Zadarska noć kristala) tai Dalmatian kristalliyöksi. Myös Šibenikissä järjestetty serbivastainen mielensoitus muuttui serbien omistamien yritysten ja ajoneuvojen särkemiseksi ja tuhoamiseksi. Ainakin 168 serbikohdetta hajotettiin ja ryöstettiin.
Väkivaltainen riehunta jatkui tuntikausia, ilman että poliisi puuttui tapahtumiin. 6. toukokuuta 1991 mellakoijat tappoivat yhden Jugoslavian armeijan sotilaan ja haavoittivat toista. Serbitiedotusvälineet syyttivät joitain Kroatian hallituspuolue HDZ:n korkeita jäseniä mellakan järjestämisestä. Serbit sanoivat tätä pogromia esimerkiksi serbivastaistesta mielialasta Kroatiassa, jossa oli yli puolen miljoonan asukkaan serbivähemmistö. Kun tähän vielä lisätään, että serbit vertasivat mielellään Tuđmanin hallitusta kymmeniä tuhansia serbejä toisessa maailmansodassa tappaneeseen ustaša-hallintoon, antoivat Dalmatien mallakat osaltaan sytykettä tulevalle Kroatian sodalle.
Tapauksen takia serbejä pakeni Zadarin alueelta. Serbejä pakeni myös muualta kroaattien harjoittaman uhkailun ja muun painostuksen takia.
Jukka Haavisto

Elämänvaiheita

Jukka Haavisto suoritti ylioppilastutkinnon Kauhavalla 1948 ja valmistui opettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1956. Hän työskenteli mainostoimisto SEKissä 1959–1968, viimeksi yhteysjohtajana, sitten Artifex-mainostoimistossa varatoimitusjohtajana vuoteen 1978. Oman mainostoimistonsa PRAXin toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1975.

Yhteiskunnallinen toiminta

Jukka Haavisto toimi Suomen Jazz-arkiston ja Suomen Jazz & Pop Arkiston (nykyinen Musiikkiarkisto) johtajana vuosina 1991–1997.
Haavisto perusti Suomen Kevyen Musiikin Museon Kannatusyhdistyksen vuonna 1994. Hän toimi museon toiminnanjohtajana vuoteen 2004 saakka. Museo avasi verkkomuseon nimeltä Populaarimusiikin museo internetiin joulukuussa 2004.

Perhe

Haaviston pojat Janne (muun muassa yhtyeissä J. Karjalainen ja Mustat Lasit ja Laika & The Cosmonauts) ja Olli (muun muassa J. Karjalainen, Mikko Kuustonen, Freud, Marx, Engels & Jung ja Tuomari Nurmio) ovat kumpikin menestyneitä muusikoita. Tytär Susanna Haavisto on näyttelijä-laulaja.
Ulkoavaruuden sopimus

Ulkoavaruuden sopimus (The Outer Space Treaty) on vuonna 1967 voimaantullut yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna Kuu ja muut taivaankappaleet.
Sopimuksen mukaan maata kiertävälle radalle tai Kuuhun tai mihinkään muualle ulkoavaruudessa ei saa sijoittaa mitään joukkotuhoaseita. Sen mukaan ulkoavaruus ei myöskään kuulu millekään maalle, vaan on ihmiskunnan yhteistä omaisuutta, jota kuka tahansa saa käyttää ja tutkia. Kukaan ei voi vaatia omistusoikeutta Kuuhun, Marsiin tai mihinkään muuhunkaan taivaankappaleeseen.
Suomi ratifioi sopimuksen 1967.
Raúl Jiménez

Seurajoukkueura

Raúl Jiménez on meksikolaisen Club Américan kasvatti. Hän liittyi seuran juniorijoukkueseen jo kuusivuotiaana. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa lokakuussa 2011. Hän voitti seuran riveissä Meksikon clausura-mestaruuden vuonna 2013. Hän siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin elokuussa 2014. Lehtitietojen mukaan Atlético maksoi Jiménezistä 14 miljoonaa dollaria, mikä on historian kolmanneksi suurin meksikolaisesta jalkapalloilijasta maksettu siirtokorvaus. Hän voitti Supercopa de Españan 2014. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa pelaavassa kokoonpanossa ja hänen siirtymisestään muualle spekuloitiin espanjalaislehdistössä jo tammikuussa 2015. Hän pelasi kauden 2014−2015 aikana 21 Espanjan pääsarjaottelussa ja teki yhden maalin.
Jiménez solmi viiden vuoden mittaisen sopimuksen Portugalin pääsarjassa pelaavan Benficaa kanssa saman vuoden elokuussa. Hän pelasi seurassa kausina 2015−2018 kaikkiaan 80 Primeira Ligan ottelua, ja teki 18 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 21 ottelua ja teki neljä maalia. Hän voitti Benficassa Portugalin-mestaruuden 2016 ja 2017, Portugalin cupin 2017, liigacupin 2016 sekä supercupin 2016 ja 2017.
Jiménez pelasi kauden 2018−2019 lainalla Englannin Valioliigan Wolverhamptonissa, jossa teki 38 pääsarjaottelussa 13 maalia. Hän siirtyi Wolverhamptoniin pysyvästi kesällä 2019 noin 38 miljoonan euron siirtosummalla.

Maajoukkueura

Jiménez kuului vuonna 2012 olympiakultaa voittaneeseen Meksikon joukkueeseen. Hänet valittiin edustamaan maataan myös vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi turnauksessa yhdessä alkulohkovaiheen ottelussa päästen kentälle Meksikon kohdatessa Brasilian. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihdosta kentälle otteluissa Saksaa ja Brasiliaa vastaan. Copa Américassa Jiménez on pelannut kolme ottelua sekä 2015 että 2016.