google/wiki40b huggingface dataset:
British Council

British Council on Ison-Britannian kansainvälinen vuonna 1934 perustettu kulttuurisuhdeorganisaatio, joka toimii yli 100 maassa. British Council pyrkii luomaan Ison-Britannian kansalaisille kansainvälisiä mahdollisuuksia ja lujittamaan kulttuuri- ja yhteiskuntatyön kautta Ison-Britannian ja kohdemaiden suhteita. Kulttuurisuhteilla tarkoitetaan kansainvälisten suhteiden osa-aluetta, joka keskittyy edistämään dialogia ideoiden, tiedon, arvojen ja muiden kulttuuriin kuuluvien osa-alueiden välillä. Kulttuurisuhteilla voidaan katsoa voivan edistettävän kansallisia etuja, rakentaa suhteita ja edistää kulttuurista ymmärrystä.
British Council pyrkii tarjoamaan pääsyn Britannian kulttuuriin kielen, taiteen, yhteiskunnan ja koulutuksen muodossa. British Council edistää muun muassa aktiivisesti englannin kielen opiskelua ja sillä on yli 80 kielikoulua lähes 50 maassa. British Council on menoleikkausten johdosta joutunut arvioimaan uudestaan toimintaansa, kansainvälistä rooliaan ja läsnäoloaan Euroopassa. British Council on sulkenut muun muassa kirjastoja ja siirtänyt enenevissä määrin painopistettään Lähi-itään, islamilaiseen maailmaan ja nouseviin uusiin talouksiin. British Council toimii edelleen myös yli 40 Euroopan maassa.

British Council Suomessa

British Council on toiminut Suomessa vuodesta 1945. Se sijaitsee nykyisin Helsingissä Annankadun Hub Helsingissä. Suomessa British Councilin pääpaino on yhteiskuntaohjelmassa ja erityisesti yhteiskunnan monimuotoisuuteen ja yhteiskunnalliseen yrittämiseen liittyvässä työssä.

Esimerkkejä Suomen toiminnasta

British Council pyrkii toimimaan aktiivisesti yhdenvertaisuuteen ja tasa-arvoon liittyvissä hankkeissa ja on mukana esimerkiksi Finnish Business & Societyn (FiBS) kanssa luomassa Suomeen työelämän monimuotoisuus -peruskirjaa. British Council on mukana vuoden World Design Capital Helsingissä 2012 omalla Social Responsibility and Design –hankkeella. Siinä pyritään tutkimaan julkisten tilojen yhteisöllisyyttä ja kaupunkilaisten hyvinvointia osallistavan kaupunkisuunnittelun kautta.
British Council on ollut mukana myös Britanniassa menestyneen yhteiskunnallisen yrittäjyyden konseptin tunnettavuuden lisäämisessä puhuen muun muassa mahdollisuudesta käyttää lääkäriosuuskuntien voittoa palveluiden kehittämiseen. Lisäksi British Council on mukana muun muassa yhteiskunnallisen yrittäjyyden tapahtumassa Onnistamossa sekä Suomalaisen työn liiton juhlavuoteen kuuluvassa Helsingin Musiikkitalossa 24. syyskuuta 2012 järjestettävässä Suomalaisen Työn Gaalassa, jossa palkitaan suomalaisia yhteiskunnallisia yrittäjiä. British Council on myös hallinnoinut vuosittain myönnettäviä stipendejä Suomen kansalaisille maisteriopintoihin opiskelijoille Iso-Britanniaan.
Muurikkala

Muurikkala on kylä Miehikkälän kunnassa Kymenlaaksossa. Muurikkalan asukasluku 31. joulukuuta 2014 oli 326 asukasta.

Vesistöt

Muurikkalan läpi virtaa Urpalanjoki, ja siellä sijaitsee Tuorusjärvi.
Risqué

Arvioita

Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. Sen mukaan albumilta on julkaistu singlenä mukaansatempaava Good Times, joka on ollut listojen kärkipäässä ja tanssipaikkojen suosikkina. Kappaleen sanoituksessa on myös pientä kritiikkiä pelkkää hauskanpitoa kohtaan: "Don't be a drag – participate". Sama koskee toista tanssikappaletta "My Feet Keep Dancing", jonka mukaan "My mama said my brains are in my feet". Albumin parisuhdelauluissa "Can't Stand to Love You", "Will You Cry" ja "What About Me" moititaan myös miesten käytöstä kovinkin sanankääntein: "Little punk do if for me / Or I'll number your days". Arvioijan mukaan Chic kuului ajankohtansa parhaimpiin ja nimensä mukaisesti tyylikkäimpiin diskomusiikkia esittäviin yhtyeisiin. Sama päti myös Rodgersin ja Edwardsin toiseen samanaikaiseen projektiin, Sister Sledgeen. Chic piti yllä myös soul-musiikin parhaita perinteitä, kuten albumilla oleva balladi "A Warm Summer Night" osoittaa. Tuottajakaksikko oli myös kehittänyt oman tunnistettavan soundinsa ja tuotanto ja sovitukset ovat huolellista työtä. Albumin kakkospuolta arvioija pitää ykköspuolta heikompana, mutta sekin nousee tavanomaisuuden yläpuolelle.
Gustaf Järnefelt

Gustaf Juhana Järnefelt (6. toukokuuta 1901 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1945–1969.
Gustaf Järnefelt syntyi Helsingissä 1901. Hänen vanhempansa olivat oikeusneuvos Armas Tauno Johannes Järnefelt (1867–1938) ja tämän puoliso Ebba Margaretha o.s. Schauman (1875–1949). Gustaf Järnefeltin puoliso vuodesta 1928 oli Irma Margareta Rosenkampff (1907–1984). Järnefelteille syntyi neljä lasta: Johan (1929–), Margareta (1931–), Carl Gustaf (1942–1956) ja Wilhelm (1949–).
Gustaf Järnefelt oli jo ennen professuuriaan tutkinut suhteellisuusteoriaa ja teoreettista kosmologiaa. Hän oli myös osallistunut tähtiluettelointityöhön, joka oli aiemman pitkän globaalin valokuvauskampanjan analyysivaihetta. 
Hän sai osaltaan aikaan, että vuonna 1948 Tähtitorninmäen observatorio sai Schmidt-teleskoopin, tosin liian myöhään, koska Helsingin taustavalo esti tieteelliset mittaukset. 
Kun Neuvostoliitto laukaisi lokakuussa 1957 Sputnik-satelliitin Maata kiertävälle kiertoradalle, Järnefelt nousi julkisuuteen avaruusasiantuntijana teettäessään satelliittien ratahavaintoja vuodet 1958–1969.
Doggermatalikon taistelu

Tausta

Hipperin johtama laivasto-osasto oli merellä 16. joulukuuta 1914 hyökäten rannikkokaupunkeihin, jolloin saksalaisen laivastoeskadroonan tykit surmasivat 18 Scarboroughissa, ja aiheuttivat vaurioita Whitbyssä ja Hartlepoolissa.

Doggermatalikko

Saksan laivasto lähetti 23. tammikuuta 1915 amiraali Franz von Hipperin laivasto-osaston tuhoamaan Doggermatalikolla mahdollisesti olevat brittiläiset kevyet voimat.  Saksalaiset meriupseerit pitivät aluksia mahdollisesti vakoojina, jotka ilmoittaisivat Saksan laivaston liikkeet Amiraliteetille. Tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista, koska ainoastaan muutamissa aluksissa oli radiot. Britannian Amiraliteettii mursi viestin salauksen jo samana päivänä saaden selville saksalaisten suunnitelman, jolloin se antoi määräyksen osaston lähettämisestä merelle.
Amiraali Franz von Hipperin osastoon kuuluivat panssariristeilijä SMS Blücher ja  taisteluristeilijät SMS Derfflinger, SMS Moltke, SMS Seydlitz sekä kevyet risteilijät SMS Kolberg, SMS Graudenz, SMS Rostock ja SMS Stralsund sekä 18 torpedovenettä. Saksalaisosasto hyökkäsi Doggermatalikolla olevien brittiläisten kalastusalusten kimppuun. Britit olivat saaneet kuitenkin tästä suunnitelmasta tiedon jo edellisenä päivänä kuuntelemalla Saksan salattua radioliikennettä, jonka brittien laivastotiedustelu "Huone 40" selvitti.
Aamulla 24. tammikuuta britit havaitsivat Saksan laivaston panssariristeilijä SMS Blücherin ja lähestyivät nopeasti saksalaisia, jotka virheellisesti uskoivat laivojensa olevan brittien laivoja nopeampia. Saksalaiset totesivat englantilaisten ylivoiman ja Hipper antoi perääntymiskäskyn välttääkeen yhteenoton. Tämän todettuaan amiraali Beatty antoi takaa-ajo käskyn.
Kello 09:30 HMS Lion avasi tulen 15 km:n etäisyydeltä ja osui SMS Seydlitziin, joka oli panssariristelijä SMS Blücherin edessä. Saksalaisaluksen kaksi taaimmaista tykkitornia saivat suoran osuman, jolloin 160 miestä kuoli. Kello 09:50 SMS Blücher oli kärsinyt pahoja vaurioita, ja sen vauhti oli hidastunut. 10:18 brittien HMS Lion vaurioitui SMS Derfflingerin tulitettua ja saaden siihen kolme osumaa, joista yksi osui vesirajan alapuolelle. HMS Lioniin osui vauhdin hidastuttua uusia osumia ja se jäi pois taistelusta 11:00. Kontra-amiraali Arthur Moore HMS New Zealandilla otti samalla komennon, vaikka Beatty ei sitä koskaan kyennyt virallisesti luovuttamaan HMS Lionin viestijärjestelmien lakattua toimimasta.
Saksalaisen laivastoeskadroonan tuho näytti varmalta, mutta 10:50 HMS Lionista väitettiin nähdyn saksalaisen sukellusveneen periskooppi, ja britit määräsivät oman laivastoeskadroonansa sukellusveneentorjunta-manööveriin. Koska manööverin vaatimaa 90 asteen käännöstä ei voitu tehdä, brittien komentaja päätti tehdä 45 asteen käännöksen juuri SMS Blücherin suuntaan. Väärinkäsityksen vuoksi muut brittien alukset ympäröivät SMS Blücherin ja upottivat sen. SMS Blücher vei mukanaan 782 miestä. Saksa uskoi brittien saaneen vihiä heidän suunnitelmistaan Doggermatalikolla vakoilijalta, joka oli lähellä heidän "Jade"-laivastotukikohtaansa.
Yrjö Pessi

Yrjö Pessi (s. 30. elokuuta 1926 Kaukola) on suomalainen professori, vuorineuvos ja Kemiran entinen pääjohtaja (1975–1990).
Pessi oli Leteensuon koeaseman johtaja 1957–1964. Pessi toimi myös lyhyen ajan Maatalouden tutkimuskeskuksen maanviljelyskemian ja -fysiikan professorina 1973–1974, ja Professoriliitto valitsi Pessin vuonna 1985 vuoden professoriksi. Hänet vihittiin tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1988.
Eläkkeelle jäätyään Pessi laati laskelman Karjalan palautuksen taloudellisesta kannattavuudesta. Hän päätyi tulokseen, ettei siitä olisi nettomenoja Suomen valtiontaloudelle. Hän oli myös mukana Pro Karelian työryhmässä, joka valmisti ”Karjalan reformin”, selvityksen palautuksen vaikutuksista.
Louise Hazel

Louise Hazel (s. 6. lokakuuta 1985, Southwark) on brittiläinen seitsenottelija. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä seitsenottelussa on Ratingenissa heinäkuussa 2011 oteltu 6166 pistettä. Vuonna 2010 hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa. Hazel on harrastunut myös nyrkkeilyä harjoittelumielessä.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 Hazel sijoittui 17:nneksi pisteillä 5894. Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Berliinissä 2009 ja sijoittui tuolloin 14:nneksi tuloksella 6008 pistettä. Daegussa 2011 hän sijoittui 15:nneksi tuloksella 6149 pistettä.

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Niko Laakkonen

Ura

Laakkonen on Siilinjärven Hockey-Teamin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kalevan Palloon, jossa Laakkonen voitti kauden 2007–2008 päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Elokuussa 2009 Laakkonen sai harjoitusottelussa jalkaansa hiertymän, jossa hänellä todettiin verenmyrkytys, joka piti Laakkosen sivussa aina lokakuulle asti. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 30 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Kaudella 2010–2011 Laakkonen teki runkosarjassa 25 tehopistettä. Kaudella 2011–2012 hän nousi SaPKon varakapteeniksi ja jakoi tehoilla 14+17=31 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Toni Hyvärisen kanssa sekä sisäisen pistepörssin toisen sijan Ville Eskelisen kanssa.
Kaudella 2012–2013 Laakkonen voitti SaPKon sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 11+24=35 sekä jakoi sisäisen tehotilaston voiton Tuomas Muhosen ja Ville Hyvärisen kanssa lukemalla +3. Hänet nimettiin myös Pohjoisen joukkueeseen Mestis Hockey Dayn tähdistöotteluun, josta Laakkonen joutui kuitenkin jäämään sivuun.
Laakkonen siirtyi kaudeksi 2013–2014 Mikkelin Jukureihin. Hän oli tehoilla 17+16=33 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Jesse Rohtlan kanssa edellään vain Toni Jalo. Pudotuspeleissä Laakkonen jakoi Jukureiden sisäisen pistepörssin voiton Jalon ja Pentti Nöyräsen kanssa tehoilla 3+10=13. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kahden seuraavan kauden päätteeksi Laakkonen voitti Mestiksen-mestaruuden. Kaudella 2015–2016 Laakkonen nousi Jukureiden varakapteeniksi. Syyskuussa 2015 seura ilmoitti hänen jatkavan joukkueessa vuoden mittaisella sopimuksella, kun Jukurit siirtyi pelaamaan SM-liigaan kaudeksi 2016–2017.
Kauden 2016–2017 Laakkonen aloitti yhden ottelun lainasopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Iisalmen Peli-Karhuissa, jossa hän pelasi kauden aikana kaikkiaan seitsemän ottelua. Laakkonen teki Jukureissa SM-liigadebyyttinsä 7. lokakuuta 2016 vieraissa Pelicansia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.34 minuuttia. Laakkonen sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Hän teki tulokaskautensa aikana 34 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä.

Muuta

Laakkonen valmistui tradenomiksi Etelä-Savon ammattiopistosta vuonna 2013.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu

Koulutusalat, tutkinnot ja koulutusohjelmat

Haaga-Heliassa on vuonna 2019 koulutusohjelmia 29, joista 12 on englanninkielisiä. Ohjelmista 21 johtaa AMK-tutkintoon ja 8 master-tutkintoon (ylempään ammattikorkeakoulututkintoon). 
Porvoon kampuksella on aiemmin ollut myös ruotsinkielisiä koulutusohjelmia (utbildningsprogram), mutta niistä luovuttiin syksyllä 2013. Porvoossa on kuitenkin yksi kaksikielinen koulutusohjelma.

Kampukset

Haaga-Helia toimii viidellä kampuksella: Pasilassa, Haagassa, Malmilla, Porvoossa ja Vierumäellä.  
Haagan restonomikampuksella on hotelli-, ravintola- ja matkailualan koulutusta. Malmin toimipisteessä tarjotaan liiketalouden koulutusta ja tietotekniikan koulutusta. Pasilan toimipisteessä on liiketalouden, tietotekniikan ja johdon assistenttityön koulutusta sekä toimittajakoulutusta. Pasilassa toimii myös Haaga-Helia Ammatillinen opettajakorkeakoulu. 
Porvoossa on liiketalouden ja matkailualan koulutusta ja Vierumäellä liikunnan ja vapaa-ajan koulutusta.

Hallitus

Haaga-Helian toimintaa johtaa hallitus, jonka puheenjohtaja on Marja-Leena Tuomola. 
Hallituksen muut jäsenet: toimitusjohtaja Tauno Jalonen, kehitysjohtaja Björn Keto, kehittämispäällikkö Kai Laikio (1. varapuheenjohtaja), opiskelija Max Laihonen, toimitusjohtaja Timo Lappi (2. varapuheenjohtaja), hallinto- ja viestintäpäällikkö Marina Paulaharju, toimitusjohtaja Heikki Perälä, yliopettaja Teemu Moilanen, Haaga-Helia ammattikorkeakoulu Oy:n toimitusjohtaja Teemu Kokko, talousjohtaja Jorma Alkula (hallituksen sihreeri).
Iveco Bus

Käyttö Suomessa

Westendin linjalla oli 14 kappaletta Irisbus Citelis Line -autoja sekä 13 Crossway LE -autoa.
Crossway LE -mallia käyttävät myös muun muassa Transdev ja tamperelainen Länsilinjat. Pohjolan Liikenne on luopunut Irisbuseista lähibussiliikenteessä bussien teknisten vikojen vuoksi.
Tom Axberg

Tom Erik Axberg (s. 21. heinäkuuta 1951 Turku) on suomalainen virkamies, joka on toiminut Kaskisen ja Hangon kaupunginjohtajana.
Tom Axberg syntyi ylikonemestari Erik Alfred Axbergin ja lastenhoitaja Hagar Helena Lindblomin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on sairaanhoitaja Kaarina Margareta Reijonen. Axberg tuli ylioppilaaksi 1971 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Åbo Akademista 1978. Hän toimi opetusministeriön tutkijana 1979–1980 ja Brändön kunnansihteerinä 1980–1986. Kaskisen kaupunginjohtajaksi hänet valittiin 1986. Hangon kaupunginjohtajaksi Axberg tuli viran pitkäaikaisen haltijan Arvi Suvannon jälkeen vuonna 1996. Hän siirtyi tästä tehtävästä terveydenhuolto-organisaation hallintojohtajaksi Ahvenanmaalle vuonna 2009.
Unforgiven (2004)

Unforgiven (2004) oli showpaini pay-per-view (PPV), minkä tuotti World Wrestling Entertainment. Se pidettiin 12. syyskuuta, 2004 Rose Gardenissa Portlandissa, Oregonissa. Tapahtuma oli seitsemäs jokavuotinen Unforgiven -tapahtuma ja siellä pidettiin seitsemän matsia. Tapahtumassa esiintyneet painijat olivat RAW brändistä.

Taustaa

Tapahtuman pääfeudi oli Randy Ortonin ja Triple H:n välillä World Heavyweight Mestaruudesta. SummerSlamissa Orton voitti Chris Benoitin ja voitti täten World Heavyweight Mestaruuden,mikä teki Ortonista kaikkien aikojen nuorimman Maailman Mestarin WWE:n historiassa. 16. elokuuta RAW'ssa Orton puolusti onnistuneesti mestaruuttaan Benoitia vastaan, hänen uusintaottelussa. Matsin jälkeen Evolution (Batista, Ric Flair ja Triple H) tulivat juhlimaan Ortonin voittoa. Kun Batista "riemuissaan" nosti Ortonin harteilleen, Triple H näytti Randylle peukkuja ylös, mutta Triple H käänsikin peukut alas ja käski Batistan pudotta Orton maahan. Tämän jälkeen Evolution alkoi pieksää Ortonia ja Triple H kertoi, ettei Orton olisi mitään ilman Evolutionia. Tämän seurauksen Randysta tuli "face" ja jatkoi feudia entisiä tiimitovereita vastaan. 23. elokuuta RAW'ssa Triple H käski Ortonia lahjoittamaan World titteli hänelle, tai muuten Orton potkittaisiin Evolutionista. Orton oli antamassa Maailam Mestaruutta Triple H:lle, mutta Randy sylkäisikin HHH:n kasvoille ja löi häntä mestaruus vyöllä. Tämän jälkeen RAW'n general manager Eric Bischoff ilmoitti matsin Randy Ortonin ja Triple H:n välille World Heavyweight Mestaruudesta. Muutamia viikkoja ennen Unforgiveniä Orton ja Evolution hyökkäsivät toistensa kimpuun matsien jälkeen.
Viron kansallinen sinfoniaorkesteri

Viron kansallinen sinfoniaorkesteri (viroksi Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, ERSO) on Virossa toimiva vuonna 1926 perustettu sinfoniaorkesteri. Vuonna 2010 sen pääkapellimestariksi ja taiteelliseksi johtajaksi tuli Neeme Järvi. Aiempiin kapellimestareihin on lukeutunut Arvo Volmer. Orkesteri on levytyksillään saanut lukuisia palkintoja, kuten Grammyn vuonna 2004 Sibeliuksen kantaattien levytyksestä, joka julkaistiin Virgin Classics -levymerkillä ja jolla kapellimestarina toimi Paavo Järvi. Orkesteri sai Grammy-ehdokkuuden myös Frank Martinin Golgotha-oratorion levytyksestä Harmonia Mundilla. Orkesteri on levyttänyt myös monille muille levymerkeille; levytysten joukkoon kuuluu muun muassa Arvo Pärtin, Erkki-Sven Tüürin ja Eduard Tubinin teosten levytyksiä.
Viron kansallinen sinfoniaorkesteri on kiertänyt esiintymässä eri puolilla Eurooppaa, entisen Neuvostoliiton aluetta ja Yhdysvalloissa. Sen ohjelmisto ulottuu barokkimusiikista sen kantaesittämiin nykyteoksiin; orkesteri on esittänyt usein ensimmäisenä sellaisten virolaissäveltäjien kuin Pärtin, Tüürin, Tubinin, Eino Tambergin, Jaan Räätsin, Lepo Sumeran, Tõnu Kõrvitsin ja Helena Tulven teoksia. Festivaaleja, joilla orkesteri on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Tukholman Östersjöfestivalen ja Münchenin Europamusicale.
Aleksanteri Huuri

Aleksander (Aleksanteri) Huuri (1. syyskuuta 1881 Värtsilä – 18. heinäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen insinöörieversti.
Huurin vanhemmat olivat tukkukauppias Klaus Huuri ja Vilhelmina Hirvonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1900, valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1904 ja insinööriupseeriksi 1927.
Huuri oli St. Petersburger metallfabrikin insinöörinä 1904–1905, Société anonyme de l’usine à cuivre et à tubes–tehtaan 
käyttöpäällikkönä ja yli-insinöörin 1. apulaisena 1905–1907 ja Itä-Suomen graniitti Oy:n toimeenpanevana johtajana 1907–1911. Hän suoritti yksityisille töitä 1911–1913, oli Oy Granitin Venäjän osaston johtajana 1913–1915 ja oli rakentemassa Pietari Suuren merilinnoitusta Tallinnassa 1915–1918.
Vuonna 1918 Helsingin valtauksen jälkeen Huuri palveli Helsingin etappiesikunnassa ja käskynhaltijan esikunnassa. Hän toimi Rannikkotykistörykmentti l:n neuvottelevana insinöörinä 1919–1920 ja rykmentin tykistöteknillisen toimiston päällikön apulaisena 1920–1922 sekä oy Suomalaisen polnaftin toimeenpanevana johtajana 1922–1924. Huuri oli Sotaväen esikunnassa tykistöinsinöörinä vuodesta 1924 ja yleisesikunnassa insinöörinä vuoteen 1928 saakka. Viimeksi Huuri oli puolustusministeriön taisteluvälineosaston päällikkönä vuodesta 1928 alkaen. Huuri järjesti insinööri-upseerikunnan puolustuslaitokseen ja toimi linnoitusopin opettajana eri sotakouluissa. Hän oli Sotateknillisen Aikakauslehden toimittajana 1925 ja Suomen Sotilasaikakauslehden sotateknillisen osaston toimitussihteerinä 1926–1928.
Aleksanteri Huuri kuoli pari viikkoa Vallisaaren räjähdysonnettomuuden jälkeen sydänkohtaukseen onnettomuuden rasittamana.
Huuri oli naimisissa vuodesta 1907 Ellen Carlsonin kanssa jonka isä oli kunnallisneuvos Reinhold Carlson.
Suomen Farmasialiitto

Suomen Farmasialiitto (SFL, vuoteen 1976 Suomen Farmaseuttiliitto) on vuonna 1917 perustettu farmasian alalla työskentelevien proviisorien, farmaseuttien, lääkelalan erikoiskoulutettujen ja alan opiskelijoiden ammattiliitto. Farmasialiitto kuuluu Akavaan.
Farmasialiittoon kuuluu noin 8 000 jäsentä, joista 93 prosenttia on naisia. Valtaosa jäsenistä työskentelee apteekkisektorilla. Lisäksi farmasian alan työntekijöitä on myös kuntasektorilla, valtiolla, Kelalla, yliopistoissa ja lääketeollisuudessa.
Farmasialiitto neuvottelee farmasian alan työehtosopimukset ja valvoo jäsenistön etuja työpaikoilla. Liiton alueellisesta toiminnasta vastaavat 14 alueverkostoa.
Palaestra

Palaestra (lat.) eli palaistra (m.kreik. παλαίστρα < pale, ”paini”; myös palestra) oli antiikin Kreikassa ja Roomassa nuorten miesten urheilu- ja taisteluharjoituskenttä, erityisesti painipaikka ja painikoulu. Siellä harjoitettiin painin lisäksi muun muassa nyrkkeilyä. Palaestroilla alettiin harrastaa myös henkistä kasvatusta 400-luvulta eaa. alkaen. Palaestroja oli sekä erikseen että gymnasionien osina, joissa niillä oli keskeinen osa. Arkkitehtonisen muotonsa se sai hellenistisellä ajalla. Nelikulmaisen hiekkakentän kaikilla sivuilla sijaitsivat pylväshallit, joiden katetuissa osissa oli peseytymis- ja pukeutumistilat.
Lonja de la Seda

Lonja de la Seda on vanha silkin tukkukauppaa varten rakennettu rakennusryhmä Valencian kaupungissa Espanjassa. Se on rakennettu vuosina 1482–1533 ja edustaa myöhäisgoottilaista arkkitehtuuria hienoimmillaan. Rakennusryhmä on Unescon maailmanperintökohde.
Pribina

Pribina oli slaavilainen ruhtinas, joka 800-luvulla hallitsi Nitran kaupungin ympäristöön sijoittunutta ruhtinaskuntaa nykyisen Slovakian länsiosassa. Häntä pidetään ensimmäisenä slaavien johtajana, joka esitteli kristinuskon kansalleen vuonna 828. Hän rakennutti Nitraan kivikirkon ja kutsui Salzburgin arkkipiispan siunaamaan sen. 
Samaan aikaan Karpaattien toisella puolella ruhtinas Mojmir I hallitsi Määriä. Vuonna 833 Mojmir valloitti Nitran, ja yhdistyneestä ruhtinaskunnasta alkoi kehittyä Suur-Määri.
Pribina pakeni Frankkien kuninkaan Ludvig Saksalaisen turviin, ja pääsi myöhemmin hallitsemaan Pannoniaa (nykyisessä Unkarissa). Hän rakennutti sinnekin kirkkoja.
Pribinan surmasivat noin vuonna 861 samat moravialaiset joita hän oli paennut kymmeniä vuosia aikaisemmin. Ludvig Saksalaisen poika Karloman oli liittoutunut Moravian Rosislavin kanssa ja he hyökkäsivät Ludvigille uskollisten kreivien kimppuun.
Pribina ja Mojmir esiintyvät romantiikan ajalta alkaen monien eeppisten runojen, proosan ja näytelmien sankareina.
Rotterdam-luokka

Suunnittelu

Luokan alukset suunniteltiin yhteistyössä Espanjan kanssa. Aluksilla on suuri helikopterikansi sekä telakka maihinnousukaluston veteen saamiseksi. Alukset on varustettu sairaalalla, johon kuuluu leikkausosasto sekä tehohoitoyksikkö. Sen varustukseen kuuluu myös vedenpuhdistamo, joka kykenee tuottamaan merivedestä juomavettä.

Kapasiteetti

Alus kykenee kuljettamaan kuusi LCU:ta tai neljä LCVP-maihinnousuvenettä. Hr. Ms. Johan de Witt kykenee kuljettamaan kaksi ilmatyynyalusta (LCAC). Aluksilla voidaan kuljettaa myös 170 panssaroitua miehistönkuljetusajoneuvoa tai 33 panssarivaunua. Niillä on majoitustilat 611 merijalkaväen sotilaalle.
Alusten hangaareihin sopii kuusi Agusta Westland Lynx tai NH90-helikopteria.