google/wiki40b huggingface dataset:
XChat

Hinnoittelu

XChatin lähdekoodia ja ajettavia versioita jaetaan ilmaiseksi ohjelman virallisella kotisivulla. Tästä käytännöstä poikkeaa ohjelman ajettava Windows-versio, josta on jaossa vain kokeiluversio, joka on rekisteröitävä viimeistään 30 vuorokauden käytön jälkeen. Ohjelman kotisivujen mukaan rekisteröintimaksuilla rahoitetaan lähdekoodin kääntämisestä ajettavaksi Windows-versioksi aiheutuvaa työtä.
Myös Windows-versiosta on saatavilla ilmaisia versioita. Tarkempaa tietoa muiden kääntämistä versioista löytyy lisenssiointi osiosta.

Lisensointi

Ohjelman lähdekoodi ja useimmat ajettavat versiot ovat GNU GPL -lisenssin alla julkaistuja ja kuuluvat näin ollen vapaisiin ohjelmistoihin. Poikkeuksen tähän tekee Windowsille tarjolla oleva 30 vuorokauden kokeiluversio, jonka käyttöehdot vaativat käyttöoikeuden ostamista viimeistään 30 vuorokauden käytön jälkeen. Kokenut käyttäjä voi hankkia täyden Windows-version itselleen myös ilmaiseksi kääntämällä sen ohjelman sivustolla julkaistuista lähdekoodeista. Lisäksi käyttäjä voi hankkia ajettavan ohjelman kolmannelta osapuolelta.
Maksulliseksi muuttuneen Windows-version lisensointi nostatti keskustelua siitä, oliko julkaisevalla taholla lupa käyttää kaikkien kehitykseen osallistuneiden tekemää lähdekoodia ohjelmassa, joka ei ole vapaa. GNU GPL -lisenssi ei aseta vaatimuksia ohjelman käännetyn version lisenssille, mutta GNU GPL -lisensoituja osia sisältävän ohjelman täytyy olla kokonaan GNU GPL -lisensoitu. Levitettävän käännösversion lähdekoodin saatavuudelle ei tällöin saa asettaa rajoituksia.
Panavia

Panavia Aircraft GmbH oli British Aircraft Corporationin, Fiatin ja Messerschmitt-Bölkow-Blohmin yhteenliittymä sotilaslentokoneiden suunnittelua ja valmistusta varten.
Se perustettiin vuonna 1969 ja rekisteröitiin Saksaan.
Panavia kehitti Panavia Tornado-hävittäjälentokoneen. Kyseessä oli Länsi-Euroopan lentokoneteollisuuden varautumisesta 1970-luvun alussa tapahtuneeseen "vuosisadan asekauppaan", jossa muun muassa F-16, Tornado, Viggen ja Mirage kilpailivat NATO:n standardihävittäjän roolista.
Harald Fabritius

Harald (Harry) August Fabritius (21. kesäkuuta 1877 – 2. kesäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen psykiatri ja professori. 
Fabritius oli Helsingin yliopiston psykiatrian professori ja Helsingin Lapinlahden sairaalan ylilääkäri 1925–1948. Hän vei eteenpäin neurologian oppeja ja hänen aikanaan 1930-luvulla tulivat käyttöön insuliini-, sähkö- ja kardiatsolishokkihoidot.   
Hän laati alan julkaisuja, joista on suomennettu esimerkiksi Hermostuneisuus ja hermotaudit. 
Lääketieteen ja kirurgian tohtori Fabritiuksen puoliso oli venäläissyntyinen taiteilija Olga Sofia (Sonja) Felicia Friedlaender (1880—1956). 
Heidän esikoistyttärestään Helena (Leena) Sibeliuksesta (24. huhtikuuta 1905 — 20. heinäkuuta 1994) tuli psykiatrian erikoislääkäri ja vuonna 1952 Suomen ensimmäinen naispuolinen lääkintöneuvos, joka toimi 1952—1968 Lääkintöhallituksen mielisairasosaston päällikkönä. Hän oli naimisissa insinööri Johannes (Jussi) Gustaf Christian Sibeliuksen (1904—1940) kanssa vuodesta 1927. Johannes Sibeliuksen isä Christian Sibelius oli psykiatri ja Lapinlahden sairaalan ylilääkäri 1904-1922.   
Nuorempi sisar filosofian lisensiaatti Eva Barbara Wilhelmina Haapala (6. joulukuuta 1909 — 24. joulukuuta 1978) toimi kasvifysiologian tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksella 1953 lähtien.  
Molemmat sisarukset olivat lapsettomia. Eva Haapalan puoliso Outokumpu Oy:n päägeologi Paavo Haapala (1906— 2002) teki vuonna 1981 lahjoituksen Suomen Kulttuurirahastolle vaimonsa nimeä ja muistoa kunnioittavan, kasvifysiologian tutkimusta edistävän rahaston perustamiseen.
Iso-Jauksa

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kurmittavuoren pohjoispuolella sen juurella. Järvi on muilta sivuiltaan peltomaiden ympäröimä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannoille on rakkennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa. Mäen rinteeseen on tehty nurmialue, joka palvelee uimarantana.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.729) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,7 metriä mpy. Järvestä laskee oja, joka yhtyy Myllyojaan Hangaslahden yläpuolella, ja josta pääsee Myllyojaa myöten Längelmäveden Isoniemenselälle.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli Joukslahden osa, kun Längelmäveden pinta oli huomattavasti nykyistä korkeammalla. Joukslahti työntyi lounaaseen päin nykyisen Myllyojan paikalla olleesta salmesta. Kun Längelmäveden vedenpinta laski Kaivannon kanavan rakenteiden pettäessä vuonna 1830. Vedenpinta aleni noin kaksi metriä . Joukslahdesta jäi jäljelle kaksi pienti järveä Vähä-Jauksa ja Iso-Jauksa, joista Vähä-Jauksa on sittemmin kuivatettu suoksi. Vuoden 1957 peruskartassa oli vielä mäen ja järven välissäkin peltomaata, joka on nykyään metsitetty ja nurmikenttää.
Homogeeninen avaruus

Topologiassa avaruus X on homogeeninen avaruus, jos jokaista paria a,b\in X kohti on olemassa homeomorfismi f:X\to X, jolla f(a)=b. Esimerkiksi Hilbertin kuutio [0,1]^\mathbb{N} on homogeeninen avaruus.
Culsu

Culsu on etruskien mytologiassa naispuolinen demoni, joka seisoo alamaailman porteilla. Hänen tunnusmerkkejään ovat palava soihtu ja sakset. Saksilla on ilmeisesti tarkoitus leikata elämänlanka poikki.
Sallamaari Muhonen

Sallamaari Susanna Muhonen (ent. Repo ja Nieminen, s. 30. lokakuuta 1964 Savonlinna) on toimittaja, poliitikko, viestintäalan asiantuntija ja tietokirjailija.

Ura

Muhonen on työskennellyt muun muassa HYY Yhtymän opiskelijapalveluyhtiö Lyyran toimitusjohtajana, Tullihallituksen viestintäyksikön päällikkönä, mainostoimistossa projektijohtajana, toimittajana, radio- ja televisiotuottajana, viestintäkonsulttina, IT-asiantuntijana ja muusikkona. Hän on myös hoitanut Fazer Musiikin tekijänoikeusasioita Neuvostoliitossa. 
Nykyään Muhonen työskentelee osakkaana markkinointiviestinnän konsulttiyrityksessä Netprofilessa.

Ura kulttuurin parissa

Muutettuaan toisen lukiovuoden jälkeen yksin Helsinkiin hän löysi sukulaissieluja Lepakosta. Hän vastasi ystäviensä Minna ja Saara Soisalon kanssa lehti-ilmoitukseen, jossa haettiin jäseniä uudelleen kasattavaan Belaboris-yhtyeeseen. Singlejulkaisu ”Rakkauden jälkeen” jäi kokoonpanon ainoaksi, mutta se on saanut hittinä radiosoittoa 2000-luvullakin. Belaboris-lämmittely oli vuoden projektiksi. Muhonen oli mukana myös Apua! Orkesterissa, joka levytti vuonna 1985 singlen Maksamme velkaa. Samana vuonna hän teki myös radio-ohjelmaa Radio Ykkösessä.
Muhonen juonsi televisiossa Suomi soikoon -ohjelmaa ja Joka kodin asuntomarkkinoita sekä menestyi Kymppitonni-visailussa. Hän on tehnyt elokuvaroolin Anssi Mänttärin elokuvassa Viimeiset rotannahat (1985) vastanäyttelijänään Aki Kaurismäki.

Poliittinen ura

Muhonen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–1992 ja uudelleen vuosina 1997–2004. Hän vaikutti ensin kulhialaisten ja sitten vihreiden riveissä. Hän on lisäksi ollut Vihreiden puoluehallituksen jäsen. Keväällä 2013 Muhonen oli Vihreiden naisten, Etelä-Helsingin vihreiden ja Helsingin vihreiden naisten ehdokas vihreiden puoluesihteeriksi. 
Hän toimi Kataisen hallituksen kehitysministerin Heidi Hautalan virkamiessihteerinä vuosina 2011–2013 aina Hautalan eroon saakka.
Muhonen on lobannut naisasiaa European Women's Lobbyn varapuheenjohtajana Brysselissä.

Yksityiselämä

Toimittajaisän lapseksi syntynyt Muhonen asui perheensä kanssa Savonlinnan lisäksi Lahdessa, Riihimäellä, Mikkelissä, Outokummussa, Kerimäellä ja Tuusulassa. 
Sallamaari Muhonen avioitui luovan johtajan ja Julkisen sanan neuvoston III varapuheenjohtajan Anssi Järvisen kanssa kesäkuussa 2016.
Turkka Hautala

Turkka Hautala (s. 1981 Salo) on suomalainen kirjailija. Salosta kotoisin oleva Hautala asuu nykyisin Tampereella. Hän on työskennellyt muun muassa grillimyyjänä, lehtimiehenä, kustannustoimittajana ja postinkantajana. Hautalan esikoisromaani Salo oli Finlandia-palkintoehdokkaana 2009 ja hänelle myönnettiin samana vuonna Kalevi Jäntin palkinto.  Hautalan kolmas teos Kansalliskirja sai Kaarlen palkinnon vuonna 2013.
Isonirkko

Koko ja ulkonäkö

Etusiivet ovat muodoltaan pitkänomaiset, hieman läpikuultavat ja niiden pohjaväri on likaisen harmaanruskea, jota kellertävät siipisuomut sävyttävät. Sisempi poikkiviiru on tumma, kaareva ja terävästi mutkitteleva. Ulompi poikkiviiru erottuu heikosti. Siiven ulko-osassa siipisuonten väleissä on tummat, siivensuuntaisesti venyneet laikut. Keskitäplä on ruskea ja muodoltaan pitkulainen. Siiven takareunassa on tumma suomutupsu. Takasiivet ovat kuviottomat ja kellertävän valkoiset, vain etureunastaan tummanharmaat. Siipiväli 50–67 mm naaraiden ollessa koiraita kookkaampia ja ruumiiltaan rotevampia.

Levinneisyys ja lentoaika

Isonirkon levinneisyys kattaa suurimman osan Eurooppaa, pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Sitä tavataan myös Pohjois-Afrikassa ja idässä Kaukasukselle saakka. Suomessa lajia on tavattu vain satunnaisena harhailijana, ensimmäisen kerran Nurmijärveltä vuonna 2003. Sittemmin perhosia on tavattu muutamia kertoja Uudeltamaalta ja kerran Varsinais-Suomesta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Isonirkon elinympäristöjä ovat valoisat ja lämpimät metsät, joissa kasvaa tammia. Sitä tavataan harvoin kaukana tyypilliseltä elinpaikaltaan. Perhoset aloittavat lennon illan hämärtyessä ja jatkavat keskiyölle saakka. Päivisin perhoset lepäävät puiden rungoilla tai oksilla. Valolle tulevat yksilöt ovat pääasiassa koiraita naaraiden osuuden ollessa 20–30 %. Valopyyntihavaintojen perusteella naaraat myös lopettavat lentonsa koiraita aikaisemmin illalla ja ne liikkuvat joskus tavanomaista elinympäristöään tiheämmissäkin metsissä. Laji voi sopivalla paikalla olla melko runsaslukuinen.
Naaras munii 150–250 munaa muutaman kymmenen munan ryhmiksi oksille ja lehtien alapinnoille. Toukat viihtyvät aluksi pienissä ryhmissä, mutta erakoituvat kasvaessaan. Ne oleskelevat pääasiassa lehtien alapuolella keskiruodin vieressä. Toukat ovat täysikasvuisia elo-syyskuussa, jolloin ne muuttuvat pinnaltaan öljyisiksi ja vaeltavat etsimään koteloitumispaikkaa. Kotelo on maa-aineksella naamioidun kotelokopan sisällä aivan maanpinnan alla. Kotelo talvehtii, joskus kahdestikin.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat tammet (Quercus), etelämpänä myös pyökit (Fagus) sekä koivut (Betula).
Endoteliini

Endoteliinit ovat verisuonten endoteelisolujen tuottamia peptidihormoneja, jotka aiheuttavat verisuonten sileiden lihassyiden supistumista. Endoteliinit osallistuvat niin verenkierron paikalliseen säätelyyn (autoregulaatio eli itsesäätely).
Metalcamp

Metalcamp on Sloveniassa joka kesä (yleensä heinäkuussa) järjestettävä metallimusiikkiin keskittyvä viikon mittainen festivaali. Se järjestetään Tolmin-nimisessä kylässä, noin sata kilometriä maan pääkaupungista Ljubljanasta länteen, lähellä Italian rajaa.
Festivaalin "vetonauloja" ovat muun muassa kaunis luonto (Alpit), festarialueella jokien Soča ja Tolminka risteämiskohdassa sijaitseva ranta baareineen (Beach Bar) sekä (suomalaisessa mittakaavassa) halvat hinnat. Festivaalin järjestävät itävaltalainen promoottori RockTheNation sekä slovenialainen Master of Metal.
Metalcamp järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004. Silloin se kesti vain kaksi päivää, mutta jo seuraavana vuonna festivaali pidennettiin kolmipäiväiseksi. Vuonna 2007 festivaali kesti kokonaisen viikon, jonka aikana viitenä päivänä esiintyi bändejä. Vuonna 2007 Metalcamp keräsi n. 30 000 vierailijaa.

2004 (20.-21. elokuuta)

Danzig, Apocalyptica, Hypocrisy, Sentenced, Primal Fear, Destruction, Katatonia, Brainstorm, Dew-Scented, Dark Funeral, Deadsoul Tribe, Vintersorg, Fleshcrawl, Finntroll, Mnemic, Green Carnation, Prospect, Ektomorf, Belphegor, Ancient, Noctiferia, ...

2005 (24.-26. heinäkuuta)

Slayer, Soulfly, Anthrax, Children of Bodom, HammerFall, Yngwie Malmsteen, Obituary, Therion, Dissection, J.B.O., In Extremo, Kataklysm, Ektomorf, Disbelief, Morgana Lefay, The Duskfall, Graveworm, Belphegor, Hatesphere, Betzefer, Suidakra, Noctiferia, Prospect, Thunderstorm, Eminence ...

2006 (21.-23. heinäkuuta)

Dimmu Borgir, Opeth, Amon Amarth, Kreator, Hypocrisy, Testament, My Dying Bride, Edguy, Deathstars, Kataklysm, Nevermore, Soilwork, Wintersun, Jon Olivas Pain, Gorefest, Evergrey, Decapitated, One Man Army and the Undead Quartet, Heaven Shall Burn, Cataract, Caliban, Scar Symmetry, Maroon, ...

2007 (16.-22. heinäkuuta)

Motörhead, Blind Guardian, Kreator, Sepultura, Doro, Satyricon, Immortal, Cradle of Filth, Dismember, Deadsoul Tribe, Pain, Ensiferum, Sodom, One Man Army and the Undead Quartet, Korpiklaani, Unleashed, Threshold, The Exploited, Converge, Die Apokalyptischen Reiter, Graveworm, Dew-Scented, Grave Digger, Sadist, Disillusion, The Vision Bleak, Born From Pain, Aborted, Animosity, Deadlock, In Slumber, Eluveitie, Krypteria, Prospect, Vreid, Leviathane, Noctiferia, Exterminator, Sardonic, Eventide, ...

2008 (3.-9. heinäkuuta)

Carcass, Amon Amarth, Kataklysm, Behemoth, Tankard, Brainstorm, Rage, Skyforger, Ministry, Wintersun, Helloween, Mystic Prophecy, Apocalyptica, Mercenary, In Flames, Finntroll, Subway to Sally, Drone, The Sorrow, Gorilla Monsoon, Alestorm, Sahg, Hate, Morbid Angel, Onslaught, Korpiklaani, Evergrey, Opeth, Six Feet Under, October file, In Extremo, ...
Siegfried Schneider

Siegfried Schneider on saksalainen käsikirjoittaja. Hän tekee käsikirjoituksia sarjaan Siska, Schneider on käsikirjoittanut myös yhden Kettu-sarjan jakson.
Zeta Leporis

Asteroidivyöhyke

Vuonna 1983 tähdeltä löydettiin ympäröivää pölyä, jonka pääteltiin ulottuvan 12,1 AU:n päähän tähdestä. Pöly on harvinaisen kuumaa ja lähellä tähteä, jos vertaa moniin muihin tähtiä kiertäviin pölykiekkoihin. Sen arvellaan syntyneen törmäilleistä asteroideista. Tämä on päätelty siitä, että pöly pysyy "hengissä" laskelmien mukaan noin 20 000 vuotta. Asteroidivyöhykkeeksi arvioidun alueen etäisyys on 2,1–6 AU keskustähdestään. Pölyä on noin 2,5 AU:n päässä tähdestä runsaasti, koska pöly lämpiää 340 K:n lämpötilaan eli noin 67 celsiusasteeseen. Siellä arvioidaan olevan asteroideja suunnilleen puolen Kuun massan verran eli noin 200 kertaa niin paljon kuin Aurinkokunnan asteroidivyöhykkeessä. Massa on silloin 3-4 E 23 kilogrammaa. Vyöhykkeen iäksi arvioidaan 300 miljoonaa vuotta.
Koutusjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 222 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, se on 4,2 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 21,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0218 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 9,8 metriä ja suurin syvyys on 28,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 9,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Koutusjoen valuma-alueeseen (67.933) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 169,8 metriä mpy.
Vipu

Erilaisia vipuja

Vivut voidaan jakaa kahteen ryhmään, yksi- ja kaksivartisiin vipuihin. Vipu on yksivartinen, jos kaikki siihen vaikuttavien voimien vaikutuspisteet ovat tukipisteen samalla puolella, muussa tapauksessa kaksivartinen.
Turtolan alakoulu

Turtolan alakoulu sijaitsee Turtolan kylässä, Pellon kunnassa. Se on yksi Pellon kunnan kolmesta alakoulusta. Kaksi muuta sijaitsevat kirkonkylällä sekä Lankojärvellä. Turtolan alakoulussa on nykyisin 28 oppilasta. Turtolan alakoulu on pienin kolmesta Pellon kunnan koulusta.
Arabianhemppo

Levinneisyys

Arabianhemppoa tavataan Omanissa, Saudi-Arabiassa ja Jemenissä. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leon Wyczółkowski

Leon Wyczółkowski (1852-1936) oli puolalainen taidemaalari, yksi nuorpuolalaisen liikkeen keskeisiä hahmoja. Hän maalasi muotokuvia ja maisemia Tatra-vuorilta.
Wyczółkowski maalasi nuorena romanttisia ja historiallisia aiheita. Hän matkusti Pariisiin 1889 ja tutustui siellä impressionistien töihin. Omissa töissään hän paneutui valoon ja varjoon. Vuoden 1900 vaiheilla Wyczółkowskin tyyli muuttui. Hän tuotti suuren määrän maisemia ja muotokuvia, ja toi esille voimakkaan tunnelatauksen.
Se parhaiten nauraa

Juoni

Yläluokkaisella ja varakkaalla seurueella on tapana pitää illalliskutsuja, jonne jokainen kutsuu tyhmimmän ihmisen jonka löytää kertomaan itsestään ja harrastuksestaan. Jälkeenpäin äänestetään voittajasta, ääliömäisimmän tyypin löytäneestä, ja pilaillaan vieraan kustannuksella. Nyt kustantaja Pierre Brochant (Thierry Lhermitte) on ”ääliönetsijän” avulla löytänyt vieraakseen tulitikuista nähtävyyksien pienoismalleja rakentavan valtiovarainministeriön virkamiehen François Pignonin (Jacques Villeret). Samana päivänä Brochant saa ensin golfkentällä noidannuolen ja joutuu vielä vaimonsa hylkäämäksi vähän ennen kuin Pignon saapuu. Brochant tarvitseekin nyt Pignonin apua asioidensa selvittämisessä, mutta tämä tekee kaiken mahdollisen Brochantin kannalta väärin. Pignonille paljastuu Brochantin veronkiertoasioita, ja Pignon kutsuu paikalle verotarkastajan. Brochant saa maistaa omaa lääkettään kaikkien typerien virheidensä vähitellen paljastuessa.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Elokuva sai kuusi César-ehdokkuutta, joista palkinnon voittivat Daniel Prévost ja Jacques Villeret rooleistaan ja Veber käsikirjoituksestaan.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.

Amerikkalaisversio

Jay Roach ohjasi tarinasta englanninkielisen muunnelman Dinner for Schmucks, joka sai ensi-iltansa vuonna 2010. Sen pääosia näytelevät Steve Carell ja Paul Rudd. Sitä on esitetty Suomessa Sub ja Ava-kanavilla 2014 ja 2015.
Pallacanestro Cantù

Historia

Vuonna 1936 perustettu seura on pienestä koostaan huolimatta ollut aina tärkeänä osallisena Euroopan koripallokartalla. Sen ensimmäinen merkittävä saavutus oli Mussolini Cupin voitto vuonna 1942. Toisen maailmansodan jälkeen joukkue jatkoi pelaamista kolmanneksi korkeimmalta tasolta vuonna 1949. Toiseksi korkeimmalle tasolle nousu tapahtui vuonna 1953, ja vuotta myöhemmin joukkue pelasi jo Serie A:ssa. 
Seura voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa vuonna 1968, jolloin alkoi seuran nousu kohti Euroopan eliittiä. Vuoden päästä joukkueeseen liittyi seuralegendaksi noussut Pierluigi Marzorati. Korac Cupin perustamisen jälkeen seura voitti kilpailun kolme kertaa perättäin vuosina 1973–1975. Saporta Cupin joukkue voitti neljästi viiden vuoden sisällä vuosina 1977–1981. Kun joukkue voitti Italian mestaruuden vuonna 1981, avautuivat ovet Euroliigaan. Pelit Euroliigassa eivät kuitankaan alkaneet lupaavasti, sillä joukkueen silloisen valmentajan, Valerio Bianchinin, vastasyntynyt poika kuoli, eikä Bianchini lähtenyt joukkueen vieraspeleihin. Joukkue kuitenkin pystyi voittamaan finaalin Maccabia vastaan ja juhli ensimmäistä Euroopan mestaruutta. Seuraavalla kaudella joukkue pääsi taas finaaliin saakka, jossa se voitti arkkivihollisensa Billy Milanon. Seuran voittokulku eurokentillä loppui vuonna 1991, jolloin Cantù voitti viimeisen Korac Cupinsa.
Santerin seikkailumaa

Santerin seikkailumaa on entinen puuhapuisto Ähtärissä. Seikkailumaa ei sisältänyt huvipuistolaitteita vaan erilaisia käyntikohteita. Se toimi Ähtärin eläinpuiston yhteydessä. Se avasi ovensa vuonna 1984. Tuolloin paikan nimi oli kuitenkin vielä Mini-Suomi ja se ikään kuin esitteli Suomea pienoiskoossa. Syksyllä 2005 puisto kuitenkin lakkautettiin. Santerin seikkailumaan lakkauttamisen jälkeen osa sen toiminnoista on siirretty eläinpuiston puolelle.
Uskonpuhdistuksen kastajaliikkeet

"Jumalan valtakunta" Münsterissä

Yksi kastajien radikaaleimmista ryhmistä olivat melchiorilaiset, joiden johtajana toimi Melchior Hoffman. Siinä missä muut kastajaliikkeet pääosin joutuivat pakenevaan vainoja, ryhtyivät melchiorilaiset aseelliseen vastarintaan muita kristittyjä vastaan. Vuonna 1534 heidän aseellinen toimintansa johti Münsterin kaupungin valtaamiseen.
Kaupunkiin melchiorilaiset perustivat "maanpäällisen Jumalan valtakunnan": he karkottivat kaupungista vääräuskoisina pitämänsä henkilöt, uudelleenkastoivat asukkaat ja siirsivät omaisuuden yhteisomistukseen. Tarkoituksenaan heillä oli luoda valtakunta avaamaan tietä Jeesuksen toiselle tulemiselle, mutta käytännössä Münsterin valtakunnasta muodostui maallisen turmeltunut kaupunki. Kaupungin kerrotaan kärsineen muun muassa mielivaltaisuudesta ja verenvuodatuksestakin.
Lopulta Münsterin "Jumalan valtakunnan" historia jäi hyvin lyhyeksi, sillä jo seuraavana vuonna kaupunki vallattiin takaisin. Kaupungin johtajia rankaistiin raskaasti: kuulustelut kestivät kuukausia ja niiden loputtua useita merkittäviä johtohahmoja kidutettiin hengiltä.

Erilaisia kastajaliikkeitä

Melchiorilaiset olivat vain yksi ryhmä kasteenuusijoista, mutta heidän toimintansa leimasi myös muita liikkeitä. Vaikka melchiorilaiset olivatkin turvautuneet aseelliseen vastarintaan, yrittivät monet muut ryhmät välttää väkivaltaa. Toisaalta kriittinen suhtautuminen esivaltaan ja valastakieltäytymiset loivat heille maineen kapinallisina ja aikaansaivat useita vainoja halki Euroopan.
Kastajaliikkeistä kehittyi useita vapaita suuntia. Varsinkin Amerikassa he löysivät itselleen tilaa ja maata harjoittaa omia oppejaan vailla järjestelmällisempiä vainoja. Tosin myös Euroopassa olot rauhoittuivat joidenkin liikkeiden osalta. Varhaisia vapaiden suuntien liikkeitä olivat esimerkiksi baptistit ja mennoniitat. Myöhemmin syntyivät muun muassa metodismi, helluntailaisuus, adventismi, hutteriitit, evankelioiva herätyskristillisyys sekä pelastusarmeija.
Pinoliittymä

Pinoliittymä on moottoriteiden liittymätyypeistä tehokkaimpiin kuuluva. Sitä kutsutaan myös mm. Maltanristiksi muotonsa takia. Pinoliittymän perustyyppi on nelikerroksinen. Siinä suorat tai puolisuorat rampit liittyvät toiselle tielle. Suomessa ei ole pinoliittymiä. Kuitenkin Lakalaivan eritasoliittymässä on pinorampit länsipuoliskossa.
Novasolkka

Kylä

Jaaman ujestin Ratsinan pogostaan kuulunut kylä mainitaan nimellä Novoje Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 siellä asui 63 venäläistä ja 53 savakkoa. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Opoljan volostiin. Vuonna 1899 Novosolkassa oli 90 asukasta, joista 41 oli suomalaisia, 22 virolaisia, 21 venäläisiä ja 6 ”sekoittuneita”. Luterilaisia 62 henkeä.

Seurakunta

Jaaman läänin Opoljan ja Jastrebinon pogostat käsittänyt Novasolkan seurakunta perustettiin lakkautetun Jaaman seurakunnan tilalle 1670-luvun lopulla. Ruotsalaisajan lopulla sillä oli kappeli Poretšjen kylässä Laukaanjoen varrella.
Venäläisten valloitettua Inkerin Novasolkka yhdistettiin Moloskovitsaan. Vuonna 1759 se sai jälleen oman kirkkoherran. Vuodesta 1825 lähtien papinvirkaa hoitivat Moloskovitsan ja Kattilan–Soikkolan kirkkoherrat, kunnes vuonna 1834 Novasolkka liitettiin jälkimmäiseen seurakuntaan, joka sen jälkeen kantoi nimeä Kattila, Soikkola ja Novasolkka.
Vuoden 1860 tienoilla Kattilassa, Soikkolassa ja Novasolkassa oli yhteensä noin 1 800 luterilaista, joista 29 oli saksalaisia ja loput suomalaisia. Vuonna 1904 seurakunnassa oli noin 1 600 suomalaista, noin 300 virolaista ja 30 saksalaista. Novasolkan alueella luterilaisia oli noin 600 henkeä. 1900-luvun alussa kirkkoherranvirka oli pitkään täyttämättä, koska köyhään seurakuntaan, jonka kolme kirkkoa sijaitsivat kaukana toisistaan, oli vaikeaa löytää hakijoita.
Vuonna 1919 kolme seurakuntaa erosivat jälleen toisistaan, ja Novasolkan virolaiset liittyivät Moloskovitsan virolaiseen seurakuntaan. Novasolkassa kirkollinen toiminta jatkui vuoteen 1937 saakka.
Novasolkan 150-paikkainen puukirkko oli rakennettu ilmeisesti 1700-luvulla. Kirkon sisustus tuhottiin talvisodan aikana suomalaisvastaisessa mielenosoituksessa.