google/wiki40b huggingface dataset:
Registratuura

Historia

Vanhimmat tunnetut kirjaustavat on löydetty mesopotamialaisista savitauluista nuolenpääkirjoituksineen 2600-luvulta eaa. Kreikassa puiset ja paperiset sopimukset ja omistusasiakirjat tuli luovuttaa neuvoston arkistoon. Tärkeimmät asiakirjat kopioitiin lisäksi kiveen. Antiikin Roomassa virkamiehet sekä kauppiaat säilyttivät kivi- sekä myöhemmin papyrusasiakirjoja kotonaan. Tämän vuoksi asiakirjat tuhoutuivat helposti. Virkakauden jälkeen tiedot tallennettiin Aerariumiin eli keskuskirjaamoon. Tiedot kirjattiin juoksevalla numeroinnilla.
Keskiajalla asiakirjahallintoa hoiti päänsääntöisesti kirkko. Tuolloin asiakirjoja olivat ns. sinettiasiakirjat eli urkundit. Ne koostuivat etupäässä hallitsijoiden myöntämistä privilegioista ja lahjoituksista sekä tuomioistuinten päätöksistä. Myöhäiskeskiajan asiakirjoihin kuuluivat erilaiset rekisterit, kopiokirjat, kirjeet ja tiliasiakirjat. 1200-luvulle tultaessa Italiassa vakiintui asiakirjajulkisuuden periaate, mikä edellytti tehokkaampaa asiakirjojen käsittelyä.
Barbet

Uhanalainen rotu

Barbet-rodun tilanne on maailmanlaajuisesti erittäin kriittinen. Koko maailmassa syntyi 446 yksilöä vuosina 1999–2007. Koko maailman barbet-kanta on arviolta 500 yksilöä. Rotu ei ole pelkästään harvinainen vaan myös uhanlainen.

Luonne ja käyttäytyminen

Barbet on luonteeltaan hyvin sosiaalinen, iloinen, tasapainoinen ja oppivainen. Se kiintyy omistajaansa, eikä se ole aggressiivinen eikä arka. Se rakastaa vettä ja viihtyy säässä kuin säässä.

Käyttö ja harrastukset

Barbetin alkuperäinen käyttötarkoitus on toimia linnustajan apuna. Barbettia voidaan käyttää ylösajavana ja noutavana lintukoirina. Se on erinomainen vesikoira, jonka jalkojen räpylät auttavat uimisessa. Barbet on uuttera eikä väsy tuntikausien työskentelyyn.
Barbet sopii hyvin myös aktiiviseksi harrastus- ja seurakoiraksi. Sopivia harrastusmuotoja ovat mm. agility, flyball, koirajuoksu (canicross), koiratanssi, metsästys, näyttelyt, pelastuskoiratoiminta (PEKO), tottelevaisuuskoulutus (TOKO) ja vesipelastus. Barbetilla ei ole palveluskoira- eli PK-oikeuksia, joten se ei saa osallistua PK-kokeisiin paitsi BH-kokeeseen. Lähes samoja lajeja pystyy kuitenkin harrastamaan pelastuskoirapuolella.

Alkuperä

Barbet on erittäin vanhaa alkuperää, ja sen esi-isiin uskotaan lukeutuneen aasialaisia lammaskoiria – erityisesti etelävenäjänpaimenkoira, jonka suora jälkeläinen barbetin kantarotu yläatlaksenpaimenkoira (tällä viitataan joko marokkolaiseen aidiin tai sen paikalliseen kookkaampaan sukulaisrotuun) on – sekä mahdollisesti myös varhaisia griffoneita. Euroopassa tiedetään olleen vesikoiria jo 1300-luvulla, ja barbetin on usein arveltu olevan kaikkien muiden vesikoirien kantarotu, koska se on lähimpänä niiden alkuperäistä tyyppiä. 1500-luvulta peräisin olevissa kirjallisissa maininnoissa barbetista esiintyy kaksi toisistaan poikkeavaa rotutyyppiä: keskikokoiset olivat lintukoiria, kun taas suuret vahtivat karjaa ja taloja. Barbet on yksi karkeakarvaisen saksanseisojan, spinonen, newfoundlandinkoiran, brienpaimenkoiran, griffon belgen ja griffon bruxellois'n esi-isistä.
1980-luvulla rotu jakaantui kahteen linjaan: monsieur Vincentin (kennel Mas de la Chapelle) ja tämän tyttären Hélène Pêtren (kennel di Barbochos Reiau de Prouvenco) mustavalkoisiin koiriin pohjautuvaan, pienikokoisempaan ja laineikasturkkiseen metsästyslinjaan sekä Christine Bisconten (kennel Marécages du Prince) ja Jean-Claude Hermansin (kennel des Saute Ruisseaux) koiriin pohjautuvaan, korkearaajaisempaan ja kiharaturkkiseen yksiväriseen näyttelylinjaan. Käyttölinjaisia risteytettiin usein irlanninvesispanielin, espanjanvesikoiran ja portugalinvesikoiran kanssa, kun taas näyttelylinjaisten geenipoolia laajennettiin lähinnä isovillakoiran avulla, joka periytti linjalle aiempaa kiharamman karvapeitteen. Vaikka 2000-luvulla hyväksyttiin laajemmassa mittakaavassa ajatus sekalinjan (käyttö- ja näyttelylinjojen väliset risteytykset) jalostamisesta, vielä nykyisinkin osa koirista edustaa pääasiallisesti jompaakumpaa linjaa.
Selim A. Lindqvist

Ura ja työt

Lindqvist valmistui vuonna 1888 Polyteknillisestä opistosta (nyk. Teknillinen korkeakoulu). Lindqvist työskenteli Kiseleff & Heikelin toimistossa ensin harjoittelijana ja Konstantin Kiseleffin kuoltua rakennusmestari-arkkitehti Elia Heikelin yhtiökumppanina vuosina 1888–1901, mutta perusti oman arkkitehtitoimiston vuonna 1888 pysytellen yksilöllisessä tyylissään. 
Lindqvist oli ensimmäisiä teräsbetonin käyttäjiä Suomessa ja kantavan pilarin muotokielen kehittäjä. Lindqvistin töihin liitettiinkin toistuvasti sanonta "ensimmäistä kertaa Suomessa" hänen soveltaessaan suunnitelmiinsa uusia keksintöjä. Hän piirsi erityisesti liike- ja teollisuusrakennuksia, mutta myös huviloita ja asuintaloja. Teknisenä suunnitteluapuna Lindqvistillä oli insinööri Jalmar Castrén. Useita Lindqvistin piirtämiä merkittäviä rakennuksia on purettu. Esimerkiksi basaari-tyyppisistä rakennuksista on jäljellä vain Hietalahden kauppahalli.
Tuotteliaana suunnittelijana tunnetun Lindqvistin suunnittelutöitä ovat muun muassa Lundqvistin liiketalo ja Villa Johanna Helsingissä.

Perhe

Lindqvistin lapsuudenperhe ei ollut varakas: hänen isänsä oli entinen vääpeli ja äiti piti leipomoa.
Nikolai Želvakov

Nikolai Aleksejevitš Želvakov (ven. Николай Алексеевич Желваков, noin 1860 Vjatka – 22. maaliskuuta 1882 Odessa) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Nikolai Želvakov syntyi maanmittaajana toimineen kollegioneuvoksen perheeseen. Hän opiskeli Vjatkan kymnaasissa ja työskenteli eri ammateissa. Vuonna 1879 hän muutti Pietariin kuuntelemaan Pietarin yliopiston luonnontieteiden luentoja, liittyi Narodnaja Voljaan ja tutustui Andrei Željaboviin.
Huhtikuussa 1881 Želvakov seurasi Pietarissa Aleksanteri II:n murhaan osallistuneiden teloitusta, minkä jälkeen hän päätti liittyä mukaan Narodnaja Voljan terroritoimintaan. Aluksi hänet määrättiin Donin Rostovin levittämään vallankumouksellista propagandaa. Vuoden 1881 lopussa puolueen toimeenpaneva komitea lähetti hänet Stepan Halturinin ja Mihail Klimenkon kanssa Odessaan toteuttamaan Vera Fignerin johdolla suunniteltua kenraalimajuri V.S. Strelnikovin murhaa.
18. maaliskuuta 1882 Želvakov ampui Strelnikovia kuolettavasti Odessan rantakadulla, yritti pakoon Halturinin ohjaamilla rattailla, mutta joutui pidätetyksi. Kuulusteluissa hän esittäytyi aatelismies Nikolai Kosogorskiksi ja ilmoitti tappaneensa Strelnikovin toimeenpanevan komitean määräyksestä tämän johdolla suoritetun vallankumouksellisten ankaran vainon takia. Aleksanteri III:n määräyksestä Odessan sotilaspiirin tuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä. Želvakovin oikea henkilöllisyys todettiin hirttotuomion täytäntöönpanon jälkeen.
Kenneth Waltz

Kenneth Neal Waltz (8. kesäkuuta 1924 Ann Arbor, Michigan – 12. toukokuuta 2013 New York) oli Columbian yliopiston opettaja ja kansainvälisten suhteiden tutkija. Hän oli eräs neorealismin perustajista. Hän valmistui filosofian tohtoriksi (Ph.D.) Columbian yliopistosta 1957. Waltz kuului myös amerikkalaiseen American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisöön.
Paul Shan Kuo-hsi

Paul Shan Kuo-hsi (kiin. 單國璽; 3. joulukuuta 1923 – 22. elokuuta 2012) oli Taiwanilla toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin ja oli yksi kirkon kardinaaleista.
Shan Kuo-hsi sai pappisvihkimyksensä 18. maaliskuuta 1955, ja hänet nimitettiin Hwalienin hiippakunnan johtoon 15. marraskuuta 1979. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. helmikuuta 1980 Matthew Kia Yen-wen, jota avustivat Stanislaus Lokuang ja Joseph Kuo Joshih. 4. maaliskuuta 1991 Shan Kuo-hsi nimitettiin Kaohsiungin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 2006.
Shan Kuo-hsi ylennettiin kardinaaliksi 21. helmikuuta 1998, ja hänet asetettiin 17. toukokuuta San Crisogonon kardinaalipapiksi. Ikänsä takia hänellä ei ollut äänioikeutta enää vuoden 2005 konklaavissa.
Kansainvälinen järjestö

Kansainvälinen järjestö tarkoittaa järjestöä, joka muodostuu monista erimaalaisista jäsenistä. Usein termillä viitataan valtioiden hallitusten välisiin organisaatioihin (intergovernmental organisation, IGO), mutta jäseninä voivat toimia myös erimaalaiset yksilöt, jolloin puhutaan kansalaisjärjestöistä (non-governmental organisation, NGO).
Järjestöjen tavoitteet voivat olla moninaiset. Kansainvälisten valtioidenvälisten järjestöjen tavoitteena voi olla jäsenmaiden välinen yhteistyö ja niiden etujen ajaminen. Kuitenkin esimerkiksi YK pyrkii työskentelemään kaikkien kansojen hyvinvoinnin edistämiseksi. NGO:t pyrkivät usein muokkaamaan yleistä mielipidettä tai ajamaan jäsentensä asiaa.
Yöpartio (romaani)

Vastaanotto

Tomi Huttunen kirjoitti Helsingin Sanomien arviossa, että toimintaviihteenä kirja on koukuttavaa luettavaa. Arjen ja fantasian lomittuminen sekä psykologinen pohdinta viittaavat Mihail Bulgakovin ja Strugatskin veljesten vaikutukseen.
Kainuun Sanomien Seppo Turusen mukaan teoksen asetelma antaa Lukjanenkolle mahdollisuuden pohtia tekojen odottamattomia vaikutuksia: halu tehdä hyvää voikin johtaa muiden vahingoittamiseen. Toiminnallisuus nousee kuitenkin kirjassa etusijalle.
Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin mielestä kirja on kehnohko. Saman lehden arvostelijan Juho Salon mukaan Yöpartiota voi suositella kuvauksena 1990-luvun Venäjästä, jossa arvottomuus ja ahneus hallitsevat. Puhtaana fantasiana kirja sen sijaan ei toimi.
Jusva

Jusva (ven. Юсьва) on kylä, maalaiskunta ja Jusvan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Invan sivujoen Jusvan varrella 26 kilometriä Kudymkarista itään. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Vuonna 1647 se oli kirkonkylä, 1860-luvulta lähtien Solikamskin kihlakuntaan kuuluneen volostin ja vuodesta 1925 Jusvan piirin keskus.
Jusvassa toimii maatalousyrityksiä, meijeri, leipomo, metsäteollisuusyritys ym. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja kansatieteellinen museo.
James Collins (kirjailija)

James C. Collins on yhdysvaltalainen kirjailija.

Built to last

Built to last, Successful habits of Visionary Companies:

John Yong HP (1976-92): Voitto on peruskivi vaikkei ole koskaan ollut itsetarkoitus. Voitto arvioidaan asiakkaiden silmin sekä teoin, joista voimme olla ylpeitä. Asiakkaiden tyytyväisyys tekee meidät tuottaviksi.”
Hopeakyljet

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat hopeakylkien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon luetaan kuuluvaksi 25 sukua ja noin 165 lajia. Suurimmat hopeakylkilajit voivat saavuttaa noin 60 cm:n pituuden, mutta useimmat jäävät alle 15 cm pitkiksi. Koiraat ovat useimmiten naaraita pienikokoisempia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia kaloja, joilla on kaksi selkäevää. Etumainen on joustava ja taaempi jäykempi. Pyrstöevä on heimon lajeilla haarautunut. Hopeakylkien silmät ovat kooltaan suuret. Hopeakyljiltä puuttuu kylkiviiva. Väriltään ne ovat kellertäviä tai vihertäviä ja kyljessä on leveä hopeinen raita.

Levinneisyys ja elintavat

Hopeakylkilajeja tavataan ympäri maailmaa. Suurin osa lajeista on mereisiä tai murtovesissä eläviä, mutta noin 50 lajia, muun muassa lasikylki (Alepidomus evermanni), elävät makeissa vesissä. Makean veden lajeja tavataan erityisesti Australiassa ja Pohjois- sekä Etelä-Amerikassa. Hopeakyljet elävät usein suurina parvina matalissa vesissä. Niiden ravintoa ovat pääasiassa planktoneliöt.
Public Library of Science

Historia

PLOS perustettiin vuonna 2000. Joulukuussa 2002 PLOS sai 9 miljoonan ja toukokuussa 2006 1 miljoonan dollarin lahjoituksen Gordon ja Betty Mooren -säätiöltä. 
Varsinaisena julkaisijana PLOS aloitti 13. lokakuuta 2003, jolloin julkaistiin PLOS Biology. 
PLOS rahoittaa toimintaansa laskuttamalla artikkelien tekijöitä, näiden työntantajaa tai rahoittajaa. PLOS aloitti toimintansa lahjoitusten varassa mutta heinäkuussa 2011 PLOS ilmoitti pystyvänsä kattamaan toimintamenonsa omilla tuloillaan.
Kyynelkanava

Kyynelkanava (lat. ductus nasolacrimalis) on kyynelelin, joka lähtee kahtena haarana silmän sisäkulmasta kyynelpisteistä. Ylemmän ja alemman kyynelkanavan yhtymäkohdassa on kyynelpussi, josta kyynelkanava jatkuu nenäonteloon.
Richard Jordan

Richard Anson Jordan (19. heinäkuuta 1937 – 30. elokuuta 1993) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat ainakin Nostakaa Titanic! ja Gettysburg. Jordan kuoli aivokasvaimeen vuonna 1993 56-vuotiaana. Hän seurusteli viisi viimeistä elinvuottaan näyttelijä Marcia Crossin kanssa.
Taven

Taven on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo esiintyi Mortal Kombat: Armageddon -pelissä. Hahmo teki myös cameo roolin Mortal Kombat X -pelissä Kenshin ja Takedan lopetuksissa.

Taustaa

Taven on Edenialainen mies, jolla on kyky hallita tulta. Hän on puolijumala ja yhdessä veljensä Daegonin kanssa yrittää suojella Edeniaa vihollisilta. Rain on Tavenin velipuoli. Tavenilla on merkittävä rooli Mortal Kombat: Armageddon -pelissä jossa hänen täytyy kukistaa Blaze. Taven joutuu kamppailemaan Daegonia vastaan saatuaan tietää hänen petturuudestaan. Kukistettuaan veljensä Taven onnistuu kukistamaan Blazen. Tämä ei kuitenkaan estänyt Armageddonia.
Annu Montell

Annu Maaria Montell (s. 7. toukokuuta 1976 Ylitornio) on suomalainen seitsenottelija. Hän edusti Aavasaksan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi hänen isänsä Markku Montell. Aikuisten tasolla hän voitti ulkoratojen SM-kilpailuissa viisi mitalia: pronssia korkeushypyssä ja kolme hopeaa ja yhden pronssin seitsenottelussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Montell voitti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia viisiottelussa. Montell on myös seitsenottelun nuorten Euroopan mestari vuodelta 1995, ja samassa kilpailussa Katja Ripatti oli kolmas.  Hän ei ole kilpaillut virallisissa kilpailuissa vuoden 2004 jälkeen. Hänen ennätyksensä seitsenottelussa on 5931 pistettä, mikä oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijaan 11.
Myös hänen siskonsa Emma Montell on yleisurheilija.
Ed Repka

Edward "Ed" Repka (s. 22. lokakuuta 1970) on yhdysvaltalainen taiteilija, jonka tunnetuimmat työt koristavat eri metalliyhtyeiden levynkansia ja t-paitoja. Repka suunnitteli muun muassa Megadeth-yhtyeen maskotin, Vic Rattleheadin, ulkonäön ja piirsi yhdet tunnetuimmista levynkansista yhdysvaltalaiselle Death-yhtyeelle. Dark Angel -yhtyeen logo on myös Repkan käsialaa. Kuvataiteilijana Ed Repka otti osaa Hellraiser-elokuvien pienoismallien ja luonnollisen kokoisten mallinukkien suunnitteluun.
Repkan päätyö on nykyään National Entertainment Collectibles Association eli NECAn päätaiteilija ja taiteellinen johtaja. NECA tuottaa action figureja ja erilaisia lisensoituja keräilyesineitä.
Vuonna 2005 julkaistun ensimmäisen Horrorhound-lehden kannessa on Repkan piirtämä ihmissusi, Wolfman, joka on tyylitelty alkuperäisen Universal Studiosin ihmissusihahmon mukaan.
Captain Mako

Historia

Gideon Ray on mutantti, jolla oli poikkeaminen DNA:ssa jo hänen syntyessään. Hän omasi yhtä karkean ihon kuin kalalla ja hänen hajuaistinsa oli myös kehittyneempi kuin tavallisella ihmisellä. Hän sai myös terävät kynnet ja hänen vanhempansa hylkäsivät hänet heti mutaatiosta johtuen. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä paljon mitään, mutta hän liittyi myöhemmin merirosvoryhmään, joka terrorisoi Sharkhead Island-nimistä saarta. Ray otti nimen Captain Mako ja tappoi lopulta Sharkhead Islandin mahtavimman sankarin, Scrapyardin. Lopulta Arachnos-järjestön johtaja Lord Recluse löysi hänet ja tarjosi jäsenyyttä Arachnokseen. Mako suostui tarjoukseen ja erosi merirosvoista. Merirosvoryhmittymän myöhempää kohtaloa ei tiedetä.
Mako eteni Arachnosissa nopeasti ja päätyi lopulta Arachnosin korkeimpiin johtajiin. Hän alkoi tehdä yhteistyötä Arachnosin jäsenen Barracudan kanssa ja on palannut Sharkhead Islandille tarkoituksenaan valloittaa se.
Kuldīga

Historia

Kuldīga mainittiin ensimmäisen kerran Liivinmaan aikakirjoissa vuonna 1242. Kalparitaristo rakensi paikalle Jesusburg-nimisen linnan, joka kuitenkin tuhoutui myöhemmin. Vuonna 1368 Kuldiga liittyi Hansaliittoon. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1378 ja se oli Kuurinmaan ensimmäinen kaupunki ja Kuurinmaan herttuakunnan pääkaupunki ennen Jelgavaa. 1800-luvun lopulla Kuldigaan tuli teollisuustoimintaa, jolloin väkiluku kasvoi ja rakennusten määrä kaupungissa lisääntyi. Ennen ensimmäistä maailmansotaa asukasluku oli jo 13 000.

Nähtävyyksiä

Kuldīga on Cēsisin ohella maan parhaiten säilyneitä keskiaikaisia kaupunkeja. Se koostuu puutaloriveistä ja niiden välisistä mukulakivikaduista sekä Alekšupīte-joen rannoille rakennetuista 1600–1700-lukujen taloista.

Vesiputoukset

Kuldīgassa on kaksi merkittävää vesiputousta. Venta-joella sijaitsee Euroopan levein vesiputous Ventas rumba. Leveydeltään se on noin 240 metriä ja korkeudeltaan pari metriä. Toinen vesiputous on Alekšupīte-joella oleva Alekšupītes rumba, joka on Latvian korkein. Korkeutta sillä on neljä ja puoli metriä.
Irja Maliniemi

Irja Linnea Julie Maliniemi, vuoteen 1932 Lindström (26. lokakuuta 1902 – 2. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, lehtori ja kielten ja kirjallisuuden tutkija.
Maliniemen vanhemmat olivat filosofian tohtori Fredrik Julius Lindström (1873–1924) ja Fanny Ulrika Sederholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1923, filosofian lisensiaatiksi 1941 ja filosofian tohtoriksi 1950.
Maliniemi toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon saksan ja ranskan vanhempana lehtorina 1932–1945 ja yliopettajana 1945–1967. Hän oli myös saksan kielen opettajana Helsingin yliopistossa 1940–1967.
Irja Maliniemi oli naimisissa vuodesta 1932 Helsingin yliopiston kirkkohistorian professori Aarno Maliniemen kanssa. Irja Maliniemen sisar oli taidehistorian dosentti ja Ateneumin intendentti, professori Aune Lindström.
Hierakkayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Hierakkayökkönen muistuttaa varsiyökköstä (Hydraecia micacea) ja lajien erottamisen haasteellisuutta kuvaa se, että hierakkayökkönen kuvattiin omaksi lajikseen vasta vuonna 1965. Etusiivet ovat pituuteensa nähden kapeat ja teräväkärkiset, pohjaväriltään punertavan ruskeat, hivenen violetinsävyiset. Sisempi poikkiviiru tekee terävän mutkan ja kohtaa siiven takareunan lähes samansuuntaisena kuin ulompi poikkiviiru. Ulompi poikkiviiru suuntautuu suorana ja hyvin vinossa kulmassa siiven takareunasta kohti siiven kärkeä päättyen kuitenkin etureunan tuntumaan hieman ennen siiven kärkeä. Siiven etureunassa on kuitenkin tumma täplä, joka saa poikkiviirun näyttämään siltä, kuin se ulottuisi suorana etureunaan saakka. Siipisuonet erottuvat hyvin. Munuaistäplä ja rengastäplä ovat siiven pohjavärin väriset, mutta erottuvat hyvin koska niitä rajaa tumma reunajuova. Takasiivet ovat valkeat, ulkoreunastaan selvästi tummemmat ja niiden poikki kulkee hyvin suora mustanharmaa poikkiviiru. Takasiiven keskitäplä puuttuu yleensä yläpinnalta ja erottuu alapinnallakin vain pienenä pisteenä. Siipiväli 30–44 mm.
Varsiyökkösen lisäksi samannäköinen laji on myös laukkayökkönen (Hydraecia nordstroemi).

Levinneisyys ja lentoaika

Hierakkayökkösen levinneisyys ulottuu ainakin Keski-Euroopasta ja Pohjoismaista Venäjälle. Ensimmäinen havainto lajista Suomessa on Örön saarelta vuonna 1963. Sittemmin laji on levinnyt ja nykyisin sitä tavataan laajalti suunnilleen Raahe-Lieksa linjan eteläpuolella. Havainnot keskittyvät kuitenkin voimakkaasti lounais- ja etelärannikolle sekä Itä-Suomen järvialueelle. Muualla havaintoja on vain hajanaisesti. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinä-elokuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat

Hierakkayökkönen elää avoimilla rannoilla, joilla kasvaa toukan ravintokasvia. Aikuiset perhoset tulevat valolle ja joissakin määrin myös syötille. Muna talvehtii.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on ainakin isohierakka (Rumex hydrolapathum).
HMS Itchen (1903)

Palvelus

HMS Itchen upposi 6. heinäkuuta 1917 Pohjanmerellä Saksan keisarillisen laivaston sukellusveneen SM U-99:n torpedoimana.
Leviticus (yhtye)

Historia

Leviticuksen varhaiset julkaisut ovat tyyliltään 1980-luvulle tyypillistä glam metalia sekoittaen satunnaisesti muita rockvaikutteita. Knights of Heaven toi esille enemmän Petra-tyylisen rockpohjaisen ilmaisun.
Vuonna 1986 yhtye koki useita kokoonpanomuutoksia: Ez Gomer paikkasi Håkan Andersonin basistina ja Terry Haw liittyi mukaan. Molemmat olivat lyhyen aikaa yhtyeessä ennen kuin Leviticus hajosi ja he muodostivat Jet Circus -ryhmän.
Leviticus oli suositumpi Euroopassa kuin Yhdysvalloissa. He tekivat ensimmäisen yhdysvaltojen kiertueensa vuonna 1988 lämmitellessään Larry Normania ja soittivat hänen taustayhtyeenään. Samana vuonna he kiersivät Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Leviticus palasi yhteen vuonna 2003 soittaakseen Bobfest-tapahtumassa.

Sivuprojektit

Ez Gomer ja Terry Haw perustivat rumpali Little Gregoryn kanssa Jet Circuksen vuonna 1988. Jet Circuksen ensimmäistä albumia Step on It (1991) luonnehti proto-rapcore-ilmaisu. Euroopassa albumia jakeli Pila Records. HM Magazinen toimittaja Doug Van Pelt esitteli Jet Circuksen Yhdysvalloille. Masterointinsa vuoksi albumi kärsi huonosta äänilaadusta. Pitkän hiljaiselon jälkeen yhtye julkaisi No Mercy for the Living Dead -albumin vuonna 2003. Gomer julkaisi myös sooloalbumin nimeltä Look at Death Now vuonna 2005. Tämä albumi esitteli vierailevia artisteja kuten Mikkey Deen Motörhead-yhtyeestä, Stefan Elmgrenin Hammerfall-yhtyeestä ja Ruotsin radiosinfoniaorkesterin. Myöhemmin he ovat julkaisseet remix-albumin Dance or Die.
Leviticuksen jälkeen Björn Stiggson perusti XT-yhtyeen Sonny Larsonin kanssa. XT julkaisi kolme albumia. Stiggson julkaisi vuonna 1988 myös sooloprojektin nimeltä Together With Friends.
Élan

Musiikkivideo

"Élanin" musiikkivideo julkaistiin myös 13. helmikuuta. Videon ohjasi Ville Lipiäinen. Etelä-Suomessa kuvatussa musiikkivideossa esiintyy kokeneita suomalaisia näyttelijöitä eri rooleissa: Seela Sella, Vesa Vierikko, Ismo Kallio, Eeva Litmanen, Pekka Huotari ja Antti Litja.

Menestys

Singlen nimikappale Élan nousi suoraan ensimmäisellä listaviikollaan (viikko 8/2015) Suomen latauslistan ykköseksi.
2,5-furaanidikarboksyylihappo

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 2,5-furaanidikarboksyylihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja muun muassa etanoliin. 2,5-Furaanidikarboksyylihappo on keskivahva diproottinen happo ja sen pKₐ-arvot ovat pKₐ₁ 2,6 ja pKₐ₂ 3,55.

Valmistus ja käyttö

2,5-Furaanidikarboksyylihappoa voidaan valmistaa lähtemällä glukoosista, josta muodostetaan hydroksimetyylifurfuraalia. Hydroksimetyylifurfuraali voidaan hapettaa vesiliuoksessa 2,5-furaanidikarboksyylihapoksi. Hapettumisen välivaiheena muodostuu muun muassa hydroksi- ja aldehydihappoja. Vaikeutena on löytää riittävän selektiivisiä hapetuskatalyyttejä. On myös tutkittu biokemiallisia menetelmiä hydroksifurfuraalin hapettamiseksi miedoissa olosuhteissa 2,5-furaanidikarboksyylihapoksi. Yhdistettä voidaan myös valmistaa käsittelemällä limahappoa vetybromidilla, mutta tämä vaatii korkean lämpötilan.
2,5-Furaanidikarboksyylihappoa voidaan käyttää muun muassa polyamidien, polyesterien ja polyuretaanien valmistamiseen. Siitä saatavilla polymeereilla voidaan mahdollisesti korvata petrokemiantuotteisiin tereftaalihappoon ja adipiinihappoon perustuvia polyesteri- ja polyamidimuoveja. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa muovien pehmentimiä ja hyödyllisiä kemikaaleja kuten levuliinihappoa ja meripihkahappoa.
Bellsund

Bellsund on 20 kilometriä pitkä lahti Huippuvuorilla. Bellsundin eteläpuolella sijaitsee Nordenskiöldinmaa (norj. Nordenskiöld Land) ja pohjoispuolella Wedel Jarlsberg Land.

Historia

Bellsundin löysi Willem Barents vuonna 1596. Vuonna 1610 Jonas Poole tutki Bellsundia. Hän nimesi sen lähistöllä sijainneen vuoren mukaan. Vuonna 1613 baskilaiset, alankomaalaiset ja ranskalaiset valaanpyyntialukset turvautuivat Bellsundiin.
Vuorikirjomonarkki

Levinneisyys

Vuorikirjomonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaation kokoa ja kannankehitystä ei tunneta, mutta sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.