google/wiki40b huggingface dataset:
Orange (elokuva)

Juoni

Ram (Ram Charan) on nuori graffititaiteilija, joka ei usko ikuiseen rakkauteen. Eräänä päivänä Ram ja hänen koulukaverinsa Jaanu (Genelia D’Souza) rakastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä, mutta Jaanu haluaa Ramin lupaavan rakastaa häntä ikuisesti. Tästä seuraa ideologioiden kamppailu, jota loput elokuvasta käsittelee.
Volketswil

Sijainti

Volketswil sijaitsee Greifenseen pohjoispuolella kumpuilevassa Mittellandissa kymmenkunta kilometriä Zürichistä itään ja viitisentoista kilometriä Winterthurista etelään.

Liikenne

Moottoritie A53 kulkee Volketswilin poikki. Schwerzenbachin rautatieasema sijaitsee Volketswilin lounaisrajalla, Zürich–Wetzikon-radan varrella. Schwerzenbach kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich) ja SBB:n S9- ja S14-junat pysähtyvät siellä.

Muuta

Dübendorfin lentokenttä sijaitsee osittain Volketswilin alueella.
Kauhun yö

Juoni

Elokuva kertoo Charley-nimisestä nuorukaisesta, jonka naapuriin muuttaa kaksi outoa miestä. Pian Charley huomaa, kuinka naapurissa alkaa tapahtua murhia, ja pian hän saakin selville, että toinen miehistä on vampyyri. Charley ilmoittaa tästä poliisille, mutta ei pysty todistamaan mitään murhista. Vampyyri päättääkin kostaa Charleylle tämän sekaantumisen hänen asioihinsa.
Vampyyri onnistuu sieppaamaan Charleyn tyttöystävän ja Charley tajuaa, että hänen on toimittava nopeasti tämän pelastamiseksi. Charley ei kuitenkaan joudu kohtaamaan vampyyria yksin, sillä hän saa apua, vaikkakin pelokasta ja vastahakoista, omassa TV-show’ssaan vampyyrintappajaa esittävältä Peter Vincentiltä. Keinot ovat perinteisiä, mutta Vincent itse pitää niitä vain katsojia varten esitettävinä temppuina. Vampyyri toteaakin, että ristillä ei ilman uskoa ole mitään merkitystä eikä vaikutusta hänen kaltaisiinsa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti, että Kauhujen yö ”on kirjoitettu miinus 8-vuotiaan aivoilla, vaikka se on kielletty kaikilta alle 18-vuotiailta”. Huolestuttavana hän piti seksuaalista piilovaikuttamista: päävampyyrit esitellään naisia vihaavina homoina. Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kuvasi Kauhun yötä hengettömäksi kauhukomediaksi mutta antoi sille silti kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Richard Dogbeh

Richard Dogbeh (1932 Togo – 23. marraskuuta 2003 Cotonou Benin), synt. Gbèmagon Richard Dogbeh, oli Togossa syntynyt ja Beninissä vaikuttanut kirjailija ja opettaja. Hän toimi Beninin (vuoteen 1975 Dahomey) hallituksen opetusministerinä vuosina 1963–1966. Hän kuului myös Unescon asiakirjojen, kirjastojen ja arkistojen kansainväliseen neuvoa-antavaan komiteaan ja toimi Unescon koulutusjärjestelmien asiantuntijana lähes koko Länsi-Afrikassa.
Kirjailijana Dogbeh aloitti nuorena, ja hän sai romaanistaan jo 16-vuotiaana maansa "Institut Français d'Afrique Noire" -palkinnon. Hän julkaisi myös esseitä, runoja ja tarinoita.

Tuotanto

Richard Dogbeh kirjoitti useita runokokoelmia: Les Eaux du Mono (1963), Rives mortelles (1964), Voyage au pays de Lénine (1967), Cap Liberté (1969).
Alte Mainbrücke

Alte Mainbrücke on holvisilta Würzburgin kaupungissa, Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Se ylittää Main-joen. Silta rakennettiin vuosina 1473–1543 tuhoutuneen romaanisen sillan tilalle. 1000- ja 1100-luvuilla sillan paikalla liikennöi lautta. Vuonna 1730 silta koristeltiin barokin tyylisuunnan mukaisesti pyhimyspatsailla. Pituudeltaan silta on noin 180 metriä.
Christian Goethals

Christian Goethals (4. elokuuta 1928 Heule – 26. helmikuuta 2003 Kortrijk) oli belgialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1958, Saksan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Kiljavan sairaala

Kiljavan sairaala on Nurmijärven kunnassa Kiljavan kylässä, Sääksjärven rannalla sijaitseva kuntoutussairaala.
Sairaalarakennus on rakennettu vuosien 1936–1938 välisenä aikana. Sairaalan toiminta alkoi tuberkuloosisairaalana 10. lokakuuta 1938, jolloin sairaala vihittiin käyttöön. Sittemmin sairaalan toimintamalli muuttui tuberkuloosisairaalasta yleissairaalaksi. Kuntoutustoiminta laajeni 1970-luvulla muun muassa sisätauteihin ja neurologiaan. 1990-luvun loppupuolella siellä hoidettiin keuhkopotilaiden lisäksi myös kurkku-, nenä- ja korvasairauksia. Sairaalarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jussi Paatela.
2000-luvun taitteessa Uudenmaan sairaanhoitopiiri, HYKS ja Helsingin kaupungin erikoissairaanhoito yhdistyivät muodostaen Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS). Sairaala jäi tämän jälkeen Hyvinkään, Järvenpään, Mäntsälän, Nurmijärven ja Tuusulan kuntien käyttöön, se oli vuodesta 1991 lähtien osa Hyvinkään sairaanhoitoaluetta. Kunnat eivät halunneet yksinään ostaa Kiljavan sairaalan kiinteistöä, joten sairaala lakkautettiin vuonna 2002. Sairaala oli lähes käyttämättömänä muutamia lyhytaikaisia toimintoja lukuun ottamatta, ja tyhjän sairaalan ylläpito maksoi kunnille noin puoli miljoonaa euroa vuodessa. Vuoden 2006 lopussa Hyvinkää, Järvenpää, Mäntsälä, Nurmijärvi, Tuusula ja HUS-kuntayhtymä perustivat Kiljavan Sairaala Oy:n, joka hankkii hoivapalvelut muilta tuottajilta. Sairaalayhtiö on ollut talousvaikeuksissa, kun kaikki omistajakunnat eivät ole käyttäneet sen palveluja riittävästi. Vuonna 2013 hoivapalvelut Kiljavan sairaalaan tuottaa Attendo.
Anthony Newley

Anthony George Newley (24. syyskuuta 1931 – 14. huhtikuuta 1999) oli brittiläinen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän esiintyi varhaisella urallaan muiden muassa elokuvissa Vice Versa (1948) ja Oliver Twist (1948).
Myös muusikonura lähti käyntiin lupaavasti: Newley nousi vuonna 1960 listaykköseksi hiteillään "Why?" ja "Do You Mind?". Vuonna 1963 hän voitti Grammy-palkinnon kappaleellaan "What Kind of Fool Am I". Myöhemmin Newley työskenteli musikaali- ja elokuvasäveltäjänä; hän oli vuoden 1972 Oscar-ehdokas.
Newleyn toisena vaimona oli vuosina 1963–1970 näyttelijä Joan Collins. Hän pääsi Songwriters Hall of Fameen vuonna 1989 ja kuoli munuaissyöpään huhtikuussa 1999 ollessaan 67 vuoden ikäinen.
Opiskelijajärjestö

Opiskelijajärjestöt ovat opiskelijoiden vapaaehtoistoimintaan perustuvia yhdistyksiä tai lain määrittämiä julkisyhteisöjä. Ne kokoavat opiskelijoita yhteen ja pyrkivät edistämään opiskelijoiden asemaa pitämällä yhteyttä oppilaitoksien hallintoon ja ympäröivään yhteiskuntaan.

Korkeakouluopiskelijat

Jokaisessa yliopistossa toimii lakisääteinen ylioppilaskunta. Ylioppilaskunnan jäsenyys on pakollinen kaikille yliopistossa opiskeleville perustutkinto-opiskelijoille.
Jokaisessa ammattikorkeakoulussa toimii lakisääteinen opiskelijakunta. Ammattikorkeakouluissa opiskelijakunnan jäsenyys ei ole pakollinen. Ammattikorkeakoulujen opiskelijakuntien kattojärjestö on Suomen opiskelijakuntien liitto - SAMOK ry.
Ylioppilaskuntien yhteisjärjestö on Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry. SYL toimii opiskelijoiden edunvalvontatahona erityisesti opiskelijoita koskevaa lainsäädäntöä kehitettäessä. Ylioppilasliikkeen luomien perinteiden vuoksi erityinen lainsäädännöllinen asema on ylioppilaskuntien lisäksi Helsingin yliopiston viidellätoista ja Teknillisen korkeakoulun yhdellä osakunnalla.
Jokaisella ylioppilaskunnalla on lakisääteisten toimintojen lisäksi omia erityispiirteitään, koska ylioppilaskuntienkin toiminta perustuu lakisääteisyydestä huolimatta enimmäkseen opiskelijoiden itsensä pyörittämään vapaaehtoiseen toimintaan. Osalla ylioppilaskunnista korostuu opiskelijoiden palvelemisen ohella itsenäinen kansalaisjärjestöluonne. Tämä näkyy esimerkiksi yleisempinäkin yhteiskunnallisina kannanottoina. Opiskelijakunnilla toiminta rajoittuu pääosin lakisääteisiin tehtäviin, opiskelijatapahtumiin ja pienimuotoiseen liiketoimintaan – erot esimerkiksi politisoitumisessa näkyvät siinä, ettei opiskelijakuntien vaaleissa ole ollut puolueiden asettamia ehdokkaita.
Opiskelijoiden liikuntaliitto (OLL) on valtakunnallinen opiskelija- ja korkeakoululiikunnan yhteistyöorganisaatio. OLL on Suomen suurin opiskelijajärjestö (yli 200 000 jäsentä, mukaan luettuna SAMOK ja SYL) ja myös yksi suurimmista suomalaisista liikuntajärjestöistä.

Toisen asteen opiskelijat

Lukiolaiset voivat liittyä Suomen Lukiolaisten Liittoon sekä lukiolaiset, että ammattiin opiskelevat voivat liittyä Finlands Svenska Skolungdomsförbund FSS:ään. Pelkästään ammattiin opiskelevien kattojärjestöjä ovat Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI ja Suomen Opiskelija-Allianssi - OSKU ry.
Metsäräätäli

Levinneisyys

Metsäräätäliä tavataan kahdella eri alueella, ja populaatioiden välillä on 1 000 kilometriä. Nimialalajia tavataan Usambara-vuoriston itäosassa Tansaniassa ja alalajia sousae Mosambikin pohjoisosissa. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue ja populaatio ovat hyvin pienet, ja koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Bernhard Grzimek

Bernhard Klemens Maria Grzimek (24. huhtikuuta 1909 Neisse, Saksa – 13. maaliskuuta 1987 Frankfurt am Main, Saksa) oli saksalainen eläintieteilijä ja eläinlääkäri. Hän oli Frankfurtin eläintarhan johtaja vuodesta 1945 lähtien ja maailman tunnetuimpia luonnonsuojelijoita. Hänen tuotannostaan on suomennettu muun muassa kirja Serengeti ei saa kuolla (suom. 1960).
Grzimek syntyi aikanaan Saksan Sleesiaan kuuluneessa Neissessä (nyk. Nysa Puolassa). Hänen isänsä oli ammatiltaan poliisituomari. Hän opiskeli eläinlääkäriksi suorittaen tohtoritutkinnon Berliinin yliopistossa vuonna 1932. Grzimek palveli eläinlääkintäupseerina toisessa maalimansodassa.
Grzimekin ura alkoi toden teolla sodan jälkeen. Hän nosti sodassa pahoin vaurioituneen Frankfurtin eläintarhan uuteen kukoistukseen. Eläintarhassa oli hänen aloittaessaan jäljellä enää kaksitoista eläintä ja sen rakennukset olivat palaneet lähes poroksi. Grzimekin varainhankintakeinot tunnettiin epätavanomaisina; hän järjesti urheilufestivaaleja ja juhlia eläintarhan alueella. Hänen johdollaan perustettiin myös eräs maailman johtavia zoologisia puutarhoja ja eläintarha tuli tunnetuksi myös eläinten siemennys- ja kasvatustoiminnastaan. Hän jäi eläkkeelle johtajan toimesta vuonna 1974. Grzimek tunnettiin myös televisiosta, jossa hän isännöi luonto-ohjelmia vuodesta 1956 lähtien. Saksan liittokansleri Willy Brandt nimitti Grzimekin valtakunnalliseen ympäristönsuojeluasioiden asiantuntijavirkaan, josta hän erosi 1977 vastalauseena valtion puutteellisina pitämilleen toimenpiteille luonnonsuojelun suhteen.
Grzimek ohjasi luontodokumenttielokuvan Serengeti ei saa kuolla vuonna 1959, jonka kuvausten aikana hän menetti poikansa Michaelin lento-onnettomuudessa. Elokuva voitti parhaan dokumenttielokuvan Oscar-palkinnon 1960. Hän kuoli sydänkohtaukseen seuratessaan sirkusesitystä Frankfurtissa.
Leo Pennanen

Leo Kalervo Henrik Pennanen (11. elokuuta 1904 Koski Hl. – 27. tammikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen rovasti ja käsialantutkija (grafologi).
Pennasen vanhemmat olivat isännöitsijä Hugo Henrik Pennanen ja Hilma Maria Enegrén. Pennanen pääsi ylioppilaaksi 1923 ja hänet vihittiin papiksi 1927. Hän toimi Porin virallisena apulaisena 1931–1936, Tampereen 5. kappalaisena 1937–1943, Hämeen läänin Kosken (nykyinen Hämeenkoski) kirkkoherrana vuodesta 1946 alkaen ja Kotkan seurakunnan kirkkoherrana 1959–1972, josta jäi eläkkeelle. Pennanen oli myös Kirkkotie-lehden toimittajana 1938–1939.
Pennanen oli käsialantutkimuksen uranuurtajia Suomessa ja hänen ensimmäinen kirjansa aiheesta ilmestyi jo 1944.
Leo Pennanen oli naimisissa vuodesta 1928 kansakoulunopettaja Irja Kyllikki Airion kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailija Lea Pennanen, sosiaalineuvos Jyrki Pennanen (1933–2012) ja toimittaja, taidemaalari Outi Pennanen. Leo Pennasen sisko oli kirjailija, kriitikko Eila Pennanen.
Kreikanakantti

Ulkonäkö ja koko

Kreikanakantti kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi. Tähkämäinen kukinto nousee korkealle lehvistön yläpuolelle. Lehdet ovat liuskaisia, tummanvihreitä ja jopa puoli metriä pitkiä. Kukat ovat kermanvalkoisia, joskus vaaleanpunaisia, ja jokaisen kukan päällä on punertavan violetti suojuslehti.

Levinneisyysalue ja elinympäristö

Kreikanakantin alkuperäinen levinneisyysalue kattaa Välimeren ympäristön. Sitä kasvaa Afrikan luoteisosissa, Kanariansaarilla, eteläisessä Euroopassa Portugalista Balkanille ja läntisessä Aasiassa Syyriassa ja Turkissa. Se on kotiutunut Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Yhdysvaltain lounaisosiin.
Kreikanakantti pystyy kasvamaan moninlaisissa elinympäristöissä. Sitä on tavattu rannikoilta, joen varsilta, metsistä, pensaikoista ja kaupungeista. Laji kasvaa myös joutomailla, tienvarsilla ja ratapenkereillä.

Käyttö

Kreikanakanttia käytetään yleisesti koristekasvina sen huomiota herättävän kukintonsa ansiosta. Aiemmin sitä on käytetty myös lääketieteellisissä tarkoituksissa. Sitä on käytetty erityisesti paikaltaan menneiden nivelten ja palovammojen hoitamiseen. Se tunnettiin hyvin jo antiikin aikana, ja roomalaiset istuttivat sitä todennäköisesti Englantiin jo ensimmäisellä vuosituhannella. Kreikanakantti tai sitten piikkiakantti oli mallina antiikin Kreikan korinttilaisten pylväiden lehtikoristeille.
Gunvor Kronman

Gunvor Kronman (s. 1963, Helsinki) on Hanasaaren kulttuurikeskuksen toimitusjohtaja ja suomenruotsalainen kulttuurivaikuttaja.
Kronman on opiskellut filosofiaa, kirjallisuutta, taloustieteitä ja Afrikka-aiheita. Työuransa hän aloitti Yleisradion toimittajana. Kronman työskenteli Punaisen Ristin tehtävissä niin kotimassa kuin ulkomaillakin 1986–2003. Hän palveli Pohjoismaiden neuvoston neuvonantajana Kööpenhaminassa 1994–99. Hän kuuluu Ruotsalaisen kansanpuolueeseen.
Kronman on mm. Pihlajalinnan, Veripalvelun, Augusta Victoria sairaalan ja RANDin hallitusten jäsen. Gunvor Kronman toimii Kalevala Korun ja Konstsamfundetin hallitusten puheenjohtajana ja Plan Internationalin ja Crisis Management Initiativen varapuheenjohtajana.
Emiliano Sala

Lento-onnettomuus

Salaa Nantesista Cardiffiin kuljettanut Piper PA-46 -lentokone katosi Englannin kanaalin yllä 21. tammikuuta 2019. Hän oli sen ainoa matkustaja. Lentokone katosi noin 20 kilometriä Alderneyn saaren pohjoispuolella. Tuhoutuneen koneen hylyn löysi yksityinen etsintäyritys Englannin kanaalin pohjasta 4. helmikuuta 2019. Koneesta löytynyt ruumis tunnistettiin Salaksi.
Daniel Read Anthony

Daniel Read Anthony (22. elokuuta 1824 – 12. marraskuuta 1904) oli yhdysvaltalainen kustantaja ja abolitionisti. Hän kustansi muun muassa Leavenworth Times -lehteä kansasilaisessa Leavenworthin kaupungissa sekä muita sanomalehtiä samalla alueella. Anthony syntyi Adamsin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa. Kansasiin hän muutti vuonna 1854, ja kolme vuotta myöhemmin hän asettui Leavenworthin kaupunkiin. Hänet valittiin myöhemmin kaupungin pormestarin virkaan. Anthony kuoli vuonna 1904. Hän oli naimisissa Lucy Readin kanssa, ja heidän poikansa Daniel Read Anthony Jr. oli Yhdysvaltain kongressin jäsen vuosina 1907-1929. Anthonyn vanhempi sisar oli suffragetti ja kansalaisoikeustaistelija Susan B. Anthony.
Wasting Light

Tausta

Albumin nauhoitus alkoi 6. syyskuuta 2010 tuottaja Butch Vigin, joka oli aiemmin tuottanut yhtyeen Greatest Hits -albumille kaksi uutta kappaletta, johdolla. Albumi nauhoitettiin Dave Grohlin autotallissa ainoastaan analogisia laitteita käyttäen. Vig sanoi MTV:n haastattelussa, että albumi oli täysin analoginen ennen masteroimista. Koko albumin nauhoituksen ajan yhtyettä dokumentoitiin osaksi dokumenttia Foo Fighters: Back And Forth, joka julkaistaan samoihin aikoihin albumin kanssa. Yhtye myös julkaisi tietoa ja kuvia prosessista tämän twitter-tilillä. Albumin nauhoitus saatiin päätökseen 3. tammikuuta 2011, jolloin yhtye laittoi twitterin kautta viestin, jossa luki "Ladies and gentlemen, we are officially done" (Hyvät naiset ja herrat, olemme virallisesti valmiita). Albumin miksasi Alan Moulder ja sen masteroi Emily Lazar.
1. helmikuuta yhtye ilmoitti verkkosivuillaan albumin virallisen julkaisupäivämäärän olevan 12. huhtikuuta 2011. Albumin ensimmäinen single "Rope" julkaistiin ladattavaksi 23. helmikuuta ja virallisesti 1. maaliskuuta 2011. 12. helmikuuta kappaleen "White Limo" musiikkivideo julkaistiin.
Albumi levisi internetiin 1. huhtikuuta 2011 ja myös Foo Fighters päätti julkaista albuminsa verkkosivuillaan esikuunteluun.
Gustaf Hackzell

Fredrik Gustaf Hackzell (16. heinäkuuta 1889 Mikkeli – 7. marraskuuta 1972) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan insinööri. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1944.
Hackzellin vanhemmat olivat rehtori Mathias Gustaf Hackzell ja Helena Natalia Örn. Hän kävi lyseota ja yhteiskoulua ja valmistui insinööriksi Hannoverissa Saksassa 1913.
Hackzell oli Pähkinälinnan ruutitehtaan insinöörinä 1913–1917, Turengin kemiallisen tehtaan johtajana 1917–1918, Oy Tekan teknillisenä johtajana Riihimäellä 1919–1920 sekä Suomen terva- ja tärpättikonttorin tehtaan johtajana Keuruulla 1920–1923. Hän oli Valtion ruutitehtaan toimitusjohtajana 1923–1935 ja sen jälkeen Rikkihappo- ja Superfosfaattitehdas Oy:n toimitusjohtajana 1935–1955 ja kehitti siitä yhden Suomen suurimpiin kemian alan yrityksiin kuuluvan teollisuuslaitoksen.
Fredrik Gustaf Hackzell oli naimisissa vuodesta 1913 Gunnel Öbergin kanssa. Hänen veljensä oli ministeri Antti Hackzell.
Juvajoki

Nimitys

Joella on kaksi nimeä. Se alkaa virtaamaan Turajärvestä Koponojana, mutta muuttuu viimeistään Ylisen Juvan kohdalla Juvajoeksi.

Joen kulku

Joen alkulähde on Turajärvi, jonka luusua sijaitsee järven luoteispäässä 28,1 metriä merenpinnan yläpuolella. Kun Juvajoen suu on Eurajoessa 10 metriä merenpinnan yläpuolella, kertyy joelle pudotusta 18,1 metriä. Koska Turajärvi on säännöstelty järvi, on luusuasta 250 metrin päässä luusuasta säännöstelypato.
Joki luikertelee aluksi luoteeseen yli 5 metriä leveänä Koponojana kapeiden peltojen halki ja alittaa Lapista tulevan maantien Rimmin kohdalla. Sitten se luikertelee pelloiksi kuivattujen soiden ja kuivatun Melajärven vierestä, kunnes se kapenee alle 5 metriseksi metsäpuroksi. Ylisen Juvan pelloilla se leviää taas yli 5 metriä leveäksi ja alittaa Kokemäelle vievän Rauman radan ennen Alisen Juvan peltoaukealle saapumistaan.
Noin kaksi kilometriä ennen joen suuta siihen yhtyy Luittilanjärvenoja vasemmalta puolelta ja tämän vuoksi joki levenee entisestään. Joki putoaa tämän jälkeen vielä 8,2 metriä matkallaan Eurajoen keskustaan.

Valuma-alueen kuvailua

Juvajoki on Köyliönjoen oheella Eurajoen suurimpia sivuhaaroja, jonka muodostama Juvajoen valuma-alueen pinta-ala on 86,3 km². 
Pienten sivuojien lisäksi siihen yhtyy vasemmalta puolelta Luittilanjärvenoja, joka on 4,4 kilometriä pitkä ja jonka valuma-alue on 11,2 km². Ojan päässä siihen virtaa suo- ja metsäojien vettä muun muassa Isosuolta. Viereinen Hamppujärvi on kokonsa puolesta lampi. Oja läpäisee Korppäänjärven pellot, jotka ovat kuivatettua peltomaata, ja ohittaa Luittilanjärven, joka on umpeenkasvanut entinen järvi. Mustajärveltä, joka on myös kuivatettu entinen järvi, yhtyy pieni oja pääojaan. Pääoja on kaivamalla suoristettu lähes koko matkaltaan.
Turajärvi ja siihen laskevan Pietarjoen eli Haajanojan ja Naarjoen valuma-alue muodostavat suuremman valuma-alueen, jonka pinta-ala on 75,8 km². Turajärven osuus pinta-alasta on vaatimaton, mutta sen takana aukeavat laajat suo- ja metsämaastot keräävät paljon vettä. Pietarjoki syntyy pääasiassa kahden suuren ojan Haajanojan ja Naarjoen tuomista vesistä. Noin 6,3 kilometriä pitkän Haajanojan, jonka valuma-alueen pinta-ala on 15,72 km², virtaa idässä Isosuon läpi ja sen lähteenä on Saarikonjärvi. Noin 6,4 kilometrinen Naarjoen valuma-alue on noin 17,9 km² ja se kerää vetensä lähinnä Turajärven eteläpuolelta. Naarajoen lähteenä on Loukonen.

Historia

Heti Turajärven luusuasta kilometrin verran alajuoksulle päin virtasi joki Melajärven läpi. Vuonna 1807 anoivat Turajärven kyläläiset lupaa laskea Melajärvi. Lupa saatiin vuonna 1810, mutta sitten vuonna 1853 anottiin vielä lupaa kuivattaa Melajärvi, johon saatiin lupa 1859. Näiden lupien nojalla Melajärven pintaa alennettiin ja lopulta kuivatettiin pois. Nykyään entisen järven paikalla lukee kartoissa Melajärvi ja sen vesialtaan pohja on metsäistä suota ja peltoa.
Uraga

Uraga (jap. 浦賀) on satamakaupunginosa Yokosukan kaupungissa Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee Tokionlahden suulla, Miuran niemen itäpuolella Uragan kanavan pohjoispäässä.
Koska Uraga sijaitsee strategisella paikalla Tokionlahden sisäänkäynnillä, se on historiallisesti ollut usein ensimmäinen paikka Japaniin saapuvien ulkomaisten alusten ja japanilaisten kohtaamiselle. Vuonna 1853 Matthew Perryn komentamat, Japanille uhkavaatimuksen tuoneet mustat laivat ankkuroituivat Uragan edustalle. Kun kommodori Perryn joukot palasivat takaisin Japaniin seuraavana vuonna, ne ohittivat japanilaisten toiveiden vastaisesti Uragan laskeakseen ankkurin lähemmäksi Edoa nykyisen Jokohaman edustalle. Amerikkalaisten pelote pakotti Japanin lopettamaan eristäytymispolitiikkansa.
Uraga sai kaupungin aseman osana Kanagawan prefektuurin Miuran piirikuntaa vuonna 1889. Se liitettiin Yokosukan kaupunkiin vuonna 1943. Nykyisin se on nukkumalähiö Tokiossa ja Jokohamassa työskenteleville.
Manebi

Ominaisuudet

Manebi on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, mutta ei juurikaan liukene orgaanisiin liuottimiin lukuun ottamatta kloroformia ja pyridiiniä. Manebin fungisidiset ominaisuudet johtuvat sen hajoamistuotteena muodostuvasta etyleenitiuraamimonosulfidista, joka sitoutuu sienten entsyymien tioliryhmiin. Yhdisteen hajoamistuotteena voi muodostua myös myrkyllistä ja karsinogeenista etyleenitioureaa.

Valmistus ja käyttö

Manebia voidaan valmistaa neutraloimalla nabaamin eli etyleenibistiokarbamiinihapon natriumsuolan vesiliuosta etikkahapon avulla ja saostamalla manebi liuoksesta lisäämällä mangaanisuolaa kuten mangaanikloridia tai -sulfaattia.
Manebia käytetään maataloudessa useiden sienitautien torjuntaan tai ehkäisyyn esimerkiksi perunaviljelmillä. Manebi voidaan ruiskuttaa liuoksena tai jauheena kasvien lehdille ja maaperään. Käsittelemällä manebin vesiemulsiota sinkkisulfaatilla valmistetaan toista yleisesti maataloudessa käytettyä fungisidia mankotsebia.
Heikki Kalli

Heikki Juhani Kalli (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija. Hän oli vuodesta 1938 Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun ydintekniikan professori. Hänen tutkimuskohteenaan oli ydinreaktoreiden käyttäytyminen onnettomuustilanteessa.