Steve Morse

Dixie Dregs

Steve Morse, Frank Brittingham, Johnny Carr ja Andy West soittivat 1960-luvun lopussa Dixie Grit -yhtyeessä. Rumpali Carr vaihtui myöhemmin Mark Parrishiin. Vuonna 1972 Dixied Grit hajosi Morsen päästyä University of Miami's School of Music - oppilaitokseen. Oppilaitoksessa opiskelivat tähän aikaan myös jazz-kitaristi Pat Metheny sekä basisti Jaco Pastorius.
Morse ja West jatkoivat esiintymistä duona, jonka nimeksi he antoivat Dixie Dregs. Dixie Dregsin musiikki on pääosin instrumentaalista fuusiojazzia ja progressiivista rockia.
Vuonna 1973 Morse ja West tutustuivat oppilaitoksessa viulisti Allen Sloaniin ja rumpali Rod Morgensteiniin, jotka liittyivät Dixie Dregsiin. Vuonna 1974 yhtyeeseen liittyi myös kosketinsoittaja Frank Josephs. Yhtye äänitti yliopistolla ensimmäisen albuminsa nimeltä The Great Spectacular vuonna 1975. Vuonna 1976 yhtye solmi levytyssopimuksen Capricom Recordsin kanssa. Seuraava albumi, Free Fall, julkaistiin vuonna 1977. Samana vuonna rumpali Mark Parrish liittyi uudelleen yhtyeeseen.
Vuonna 1978 yhtye julkaisi albumin What If ja lähti kiertueelle. Joulukuussa rumpali Mark Parrish lähti yhtyeestä. Hänen tilalleen otettiin T Lavitz. Vuonna 1979 yhtye julkaisi seuraavan albuminsa Night of the Living Dregs. Albumi toi yhtyeelle jälleen Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 1981 yhtye vaihtoi nimensä The Dregs:ksi tavoitellen suurempaa suosiota. Viulisti Sloan vaihdettiin Mark O'Connoriin vuonna 1983. The Dregs ei kuitenkaan saavuttanut tavoittelemaansa suurempaa suosiota joten jäsenet erosivat kukin omiin projekteihinsa. Kaikkiaan Dixie Dregs on ollut viidesti Grammy-ehdokkaana.
1980-luvun lopussa yhtye palasi ja teki kiertueen kokoonpanolla, johon kuuluivat Morse, Morgenstein, Lavitz ja Doan. Samalla julkaistiin kokoelma Divided We Stand. Tällä hetkellä Dregs on joukko entisiä jäseniä, jotka silloin tällöin kokoontuvat kiertueelle tai äänityksiin.

Kansas

Vuonna 1986 Morse liittyi Kansasiin. Yhtyeeseen kuuluivat silloin Morsen lisäksi kitaristi Rich Williams, rumpali Phil Ehart, laulaja-kosketinsoittaja Steve Walsh ja basisti Billy Greer. Tällä kokoonpanolla tehtiin levyt Power (1986) ja In The Spirit of Things (1988) sekä 1989 taltioitu ja vasta 1998 julkaistu King Biscuit- livelevy. Vuonna 1992 Morse jätti Kansasin ja liittyi Deep Purpleen vuonna 1994.

Deep Purple

Steve Morse pestattiin Deep Purpleen vuoden 1993 maailmankiertueella eronneen Ritchie Blackmoren tilalle. Yhtyeen muut jäsenet olivat laulaja Ian Gillan, basisti Roger Glover, rumpali Ian Paice ja kosketinsoittaja Jon Lord. Yhtye ryhtyi työstämään uuden kitaristin voimin uusia kappaleita. Tuloksena olivat albumit Purpendicular vuonna 1996 ja Abandon vuonna 1998. Yhtye julkaisi vielä yhden albumin Bananas (2003), ennen kuin alusta asti mukana ollut Jon Lord erosi, ja tilalle tuli Don Airey, joka oli soittanut mm. Black Sabbathissa, Rainbowssa ja Whitesnakessa. Vuonna 2005 Deep Purple julkaisi albumin Rapture of the Deep.
Morse soittaa edelleen Deep Purplessa.

Living Loud

Living Loudissa soittavat Uriah Heepin rumpali Lee Kerslake ja entinen basisti Bob Daisley, Steve Morse sekä Deep Purplestakin tuttu kosketinsoittaja Don Airey. Laulajana toimii muun muassa Cold Chisel ja INXS kokoonpanoissa ollut Jimmy Barnes.
Yhtye on tullut tunnetuksi siitä, että se äänitti vuonna 2004 ilmestyneelle debyyttialbumilleen paljon materiaalia Ozzy Osbournen kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta Blizzard of Ozz ja Diary of a Madman, joille Bob Daisley ja Lee Kerslake kirjoittivat Osbournen ja Randy Rhoadsin kanssa aikanaan paljon materiaalia. Tähän ovat päällimmäisenä syynä olleet Osbournen ja Daisley/Kerslake -kaksikon väliset riidat, jotka koskivat nimenomaan Osbournen kahden ensimmäisen studioalbumin rojalteja. Daisley ja Kerslake eivät mielestään ole saaneet niitä oikeutetusti.