Sotši

Varhaiset vaiheet

500-luvulta aina 1400-luvulle asti alue kuului vuorotellen kasaareille, Abhasian kuningaskunnille ja viimeisimpänä Georgialle, minkä alaisuudessa nykyisen Sotšin kaupungin alueelle rakennettiin jopa tusinan verran kirkkoja. Muun muassa 1000-luvulta peräisin olevan bysanttilaisen basilikan rauniot ovat edelleen nähtävissä.
1400-luvusta lähtien rannikkoa hallitsivat ottomaanit ja pieniltä osin paikalliset vuoristolaisklaanit.

Venäjän hallintaan

Alue luovutettiin Venäjälle vuonna 1829 Venäjän-Turkin sodan päätteeksi. Vuonna 1838 venäläiset perustivat Aleksandrijan (Александри́я) linnoituksen nykyisen Sotšin alueelle. Linnoituksen nimi vaihdettiin Navaginskiksi (Навагинский) heti seuraavana vuonna. Krimin sodan aikana linnoitus hylättiin.
Sotši oli välillä Tšerkessian valtion pääkaupunki. Venäjän valloitettua Tšerkessian 1858 tšerkessiväestö karkotettiin tai tapettiin ja kaupunki asutettiin venäläisillä. Aikaisemmin hylätty linnoitus jälleenrakennettiin vuonna 1864 Dahovskin (Даховский) etuvartioksi. Vuonna 1874 nimi vaihdettiin Dahovski Posadiksi (Даховский Посад).
Sotši sai nykyisen nimensä paikalliselta joelta vuonna 1896.  Vuonna 1917 siitä tuli kaupunki. Alueella tapahtui useita hajanaisia aseellisia yhteenottoja Puna-armeijan, Venäjän valkoisen armeijan ja georgialaisten välillä vuosina 1918-19.

Neuvostoajasta nykypäivään

Sotšista tuli yksi Neuvostoliiton tärkeimmistä lomakohteista 1930-luvun alkuun mennessä. Stalin vieraili kaupungissa 1920-luvulla ja rakennutti kaupunkiin myöhemmin datšan. Viime aikoina Sotšin kiinnostavuus on kasvanut samanlaisesta syystä, sillä Vladimir Putin asustaa kesäajat kaupungissa, mikä on vetänyt alueelle liike-elämän johtajia ja nostanut kaupungin kiinnostavuutta Moskovan raharikkaiden keskuudessa. Kesäpääkaupungiksi profiloituvan Sotšin jo nykyään korkeahko hintataso lähenee lisähuomion myötä nopeasti Moskovan vastaavaa. Kesäkaudella turisteja käy kaupungissa neljä miljoonaa.

Talous ja liikenne

Sotšissa on elintarviketeollisuutta ja se on myös tunnettu kylpyläkaupunki.  Sotši on merkittävä satamakaupunki ja sieltä on rautatieyhteydet Tuapseen ja Georgiaan.
Kaupunkikeskustan kaakkoispuolella Adlerin piirissä sijaitsee Sotšin kansainvälinen lentoasema.
Adleriin valmistui vuoden 2013 lopussa myös rautatien risteysasema, josta on paikallisjunayhteydet lentoasemalle ja urheilukeskuksiin ja jossa myös pitkän matkan junat pysähtyvät. Junamatka Moskovaan kestää 24-36 tuntia.
Olympialaisten lähestyessä kaupunkiin rakennettiin myös uusia teitä. Koska kaupunki on nauhamainen, sen päätie ruuhkautuu usein.
Sotšin satamasta on matkustajalauttayhteyksiä Turkkiin ja Georgiaan.

Maantiede ja ilmasto

Sotši sijaitsee Mustanmeren rannalla Kaukasuksen länsipuolella. Maisemien lisäksi luontaiset mineraalivesilähteet ja subtrooppinen ilmasto vauhdittivat sen kehittymistä matkailukohteeksi. Kaupungin pinta-ala on 3505 km² ja sillä on 145 km Mustanmeren rantaviivaa.
Läntinen Kaukasus on Unescon maailmanperintökohde.
Sotšin  ilmasto on kesäisin lämmin ja keväisin leuto.
Vuoden lämpimin kuukausi on elokuu, keskimääräinen ylin lämpötila 27,9 astetta. Keskimääräinen alin on kylmimmillään helmikuussa +3,3 astetta, mutta kaikkien aikojen pakkasennätys on tammikuulta 1892, jolloin mitattiin -13,4 astetta.