google/wiki40b huggingface dataset:
BV Veendam

Historia

Seura perustettiin 4. syyskuuta 1894 mikä tekee siitä yhden Alankomaiden vanhimmista seuroista. Joukkueen ensimmäinen nimi oli Look Out, joka vaihdettiin 1909 Prinses Juliana Veendamiin. Pian tämän jälkeen nimi lyhentyi muotoon Veendam.
Ammattilaisjoukkueena BV Veendam on pelannut suurimman osan ajastaan (42 kautta) Jupiler Leaguessa eli Eerste Divisiessä. Seura on pelannut kuusi kautta kakkosdivisioonassa. Eredivisiessä BV Veendam on pelannut yhteensä kolme kautta.
Kaudella 2009-10 BV Veendam kärsi talousongelmista ja seura haettiin konkurssiin 28. huhtikuuta ylivelkaantumisen vuoksi.
Erkki Toukolehto

Erkki Johannes Toukolehto (12. marraskuuta 1902 Tampere – 30. marraskuuta 1962) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Belgiansininen

Historia

Belgiansininen kehittyi Belgian keski- ja yläosissa 1800-luvulla, kun paikallista karjaa risteytettiin brittiläisten shorthorn-rodun ja mahdollisesti charolais-rodun kanssa. Alun perin rodussa oli sekä lypsy- että lihalinja. Nykymuotoonsa rodun kehitti 1950-luvulla professori Hanset, joka työskenteli Liègen provinssissa keinosiemennyskeskuksessa.

Ominaisuudet

Nykyisin rotu on hyvin pitkälle jalostettu, mistä on syntynyt eläimen terveydelle vakavia ongelmia. Lihasmassa on niin suuri, etteivät eläimen luut välttämättä kestä sitä. Vasikat ovat syntyessään pieniä ja siroja ja risteytyskäytössä syntyvät helposti, minkä vuoksi belgiansininen on erittäin suosittu rotu risteytykseen. Suurimmat ongelmat poikimisessa johtuvat kuitenkin emon suurista peräpään lihaksista eli poikimavaikeuksia on ainoastaan puhdasrotuisilla. Hyvin usein ensimmäistä kertaa poikivalle emolle joudutaan tekemään keisarileikkaus. Kaksoislihaksisuus periytyy risteytysjälkeläisiin.

Liha

Kaksoislihaksikkuuden aiheuttaa poikkeama myostatiinihormonin tuotantoon vaikuttavassa geenissä. Muuntunut myostatiini ei kykene normaalilla tavalla rajoittamaan lihaskasvua. Mutaatio säilytetään rodussa linjajalostuksella. Se häiritsee myös rasvan varastoitumista, mistä johtuen rodun liha on erittäin vähärasvaista.
Rodun lihan maku on saanut arvioita puolesta ja vastaan. Kansainväliset huippukokit arvostavat lihan rakenteesta johtuvaa mureutta, ja sen makua myös kehutaan muiden nautarotujen lihaa maukkaammaksi.

Levinneisyys

Belgiansinistä kasvatetaan ympäri maailmaa muun muassa Euroopassa, Brasiliassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa rotua käytetään risteytyskäyttöön, mutta puhdasrotuisia eläimiä Suomessa ei ole. Rodun eläimiä ja alkioita ei ole tuotu Suomeen. Suomen Eläinlääkäriliitto, MTK ja monet muut järjestöt ovat ottaneet kielteisen kannan rodun kasvattamisesta Suomessa. Rodun lihaa myydään Suomessakin, ja sitä tuodaan Suomeen paljon Brasiliasta ja jonkin verran EU:n alueelta, mutta rodun nimeä ei mainita lihaa myytäessä.
Kahden keikan välillä

Juoni

Palkkionmetsästäjä Bucum haaveilee omasta etsivätoimistosta. Hän saakin tilaisuutensa, kun hän nappaa kiinni pikkuhuijarin, jolla on kätensä ulottuvilla 60 miljoonan dollarin arvoinen voittoarpa. Lisäksi mies tietää 20 miljoonan arvoisesta timanttiryöstöstä, joka aiotaan toteuttaa. Metsästäjä ja saalis ryhtyvät kumppaneiksi ja päättävät nujertaa kilpailevat roistot.
Ääkköset

Ääkkösillä tarkoitetaan suomalaisissa yhteyksissä kirjaimia å, ä ja ö, joita käytetään muun muassa suomen  ja ruotsin kielissä. Joskus ääkkösiä kutsutaan skandinaavisiksi merkeiksi, skandinaavisiksi kirjaimiksi tai skandeiksi, mikä on  harhaanjohtavaa, koska niitä käytetään skandinaavisten kielten lisäksi esimerkiksi suomen, viron, unkarin, turkin ja saksan kielissä (jossa ä, ö ja ü kutsutaan umlauteiksi). Muissa Pohjoismaissa taas käytetään osittain samoja, osittain eri kirjaimia (kuten Æ ja Ø), mutta niistäkin saatetaan toisinaan käyttää samaa nimitystä. Ääkkösistä puhutaan lähinnä tietotekniikan käytön ongelmallisuuden takia.

Yleistä

Koska tieto- ja tiedonsiirtotekniikka ovat lähtöisin englanninkielisistä maista eikä englannin kielessä käytetä ääkkösiä, niissä käytetyt merkistöt eivät alun perin sisältäneet ääkkösten tapaisia tarkkeellisia merkkejä. Teknologia on levitessään aiheuttanut ongelmia maissa, joissa näitä merkkejä käytetään (esim. Vähäkangas näkyy muodossa Vahakangas). Jatkuvan tietoteknistymisen myötä ongelmaan on törmätty niin laajalti, että sille ja sitä aiheuttaville merkeille on joissain kielissä kehittynyt oma ilmaisu. Suomessa ongelmaan viitataan sillä, ettei pystytä kirjoittamaan ääkkösiä, kun taas japanin kielessä vastaavanlainen ongelma tunnetaan nimellä mojibake. Esperantossa on tapana korvata hatut ja u:n päälle diftongeissa kirjoitettava kaari x:llä, joka merkitään kirjaimen jälkeen. Esimerkiksi naŭ ŝipoj (käännös: yhdeksän laivaa) voidaan kirjoittaa hätätilanteessa naux sxipoj. Saksan kielessä ongelma ratkaistaan siten, että ä, ö ja ü kirjoitetaan tarvittaessa ae, oe ja ue, kun tämä vaihtoehto on niiden äänteiden alkuperäinen kirjoitustapa, joka siis on ollut olemassa jo kauan ennen tietotekniikan yleistymistä (ja edelleen käytössä esimerkiksi monissa nimissä Goethe). Samoin latvian kielessä voidaan esimerkiksi IRC:ssä pitkää vokaalia tarkoittava vaakaviiva vokaalin päällä korvata kahdella vokaalimerkillä.
Ongelma on ollut monimutkainen ja sitä on yritetty korjata eri tavoin ja vaihtelevin tuloksin. Yksi tehokkaista keinoista on ollut merkistöjen laajentaminen. Esimerkiksi Unicode ja ISO 8859-1 ovat suosittuja englanninkielisen ASCII-merkistön laajennuksia, joilla ääkkösiä voidaan esittää.

LaTeX

jos koodaukseksi valitsee ISO-8859-1- eli latin1-koodauksen, on preambuliin (dokumentin alkuun) kirjoitettava 
\usepackage[latin1]{inputenc}
 
jos taas valitsee UTF-8-koodauksen, kirjoitetaan preambuliin 
\usepackage[utf8]{inputenc}
Mailis Vaaja

Mailis Vaaja (myös Mailis Marne, oik. Mailis Laaksonen, 8. huhtikuuta 1917 Turku – 8. lokakuuta 1995 Oslo, Norja) oli suomalainen näyttelijä.

Ura

Vaaja teki elokuvanäyttelijänä lyhyen mutta ansiokkaan uran, johon kuului sivuosien lisäksi myös pari näkyvämpää roolia muun muassa Valentin Vaalan ja Ilmari Unhon elokuvissa. Uransa tappiollisesta alusta huolimatta Vaaja jatkoi elokuvatyön parissa vuosina 1943–1950, jolloin hänet nähtiin kaikkiaan seitsemässä elokuvassa.
Ennen elokuvauraansa Vaaja työskenteli paikannäyttäjänä turkulaisessa elokuvateatterissa sekä esiintyi Turun Ruotsalaisessa Teatterissa.
Mailis Vaaja, joka vielä uransa alussa käytti nimeä Mailis Marne, voitti Suomi-Filmin Uutisaitan järjestämän Filmikasvot-kilpailun vuonna 1942. Hän sai pääosan turkulaisen Valo-Filmi-yhtiön pioneerielokuvasta Miehen vankina. Elokuvan tekijöinä toimivat yhtiön perustajat Eino ja Aarne Kivimäki, jotka tekivät pari lyhytelokuvaa ennen ensimmäistä pitkää näytelmäelokuvaansa. Miehen vankina -elokuvan ohjasi Aarne Kivimäki taiteilijanimellä Olavi Kallas. Elokuvaa pidettiin täydellisenä epäonnistumisena. Se sai tyrmäävät arviot, eikä siitä tullut varsinaista ensi-iltaelokuvaa. Kantaesitys pidettiin Viipurissa. Tappiollisen teoksen jälkeen Valo-filmi teki kuitenkin vielä myöhemmin pari pitkää elokuvaa.
Vaajan seuraava elokuva oli Valentin Vaalan ohjaama draamaelokuva Miehen kunnia vuonna 1943, jossa hänellä on pieni sivurooli. Ensimmäisen merkittävän roolinsa hän teki Vaalan kauhuromanttisessa klassikkoelokuvassa Linnaisten vihreä kamari, jossa hänellä oli sivuosa sveitsiläisenä kotiopettajattarena. Kriitikko piti Vaajan suoritusta eräänlaisena voittona. Arvosteluissa pantiin ensimmäisen kerran merkille hänen kauneutensa ja huomattavat näyttelijänkykynsä.
Jännityselokuva Kolmastoista koputus (1945) oli niin ikään Vaalan ohjaustyö. Siinä Vaajalla on uransa merkittävin osa Bella-nimisenä tanssijattarena. Eräs arvostelija nosti esiin Vaajan näyttelijäntyön: ”Mailis Vaaja osoittautui tässä ensimmäisessä suuremmassa osassaan tehtävänsä tajuavaksi tyttölapseksi, jossa on sekä pehmeyttä että hiven kiintoisaa julkeuttakin.”    
Jatkosodan aikana Vaaja kuului Suomi-Filmin Satakielet-viihdytyskiertueeseen. Vuonna 1947 hän työskenteli Suomen Kansallisoopperassa ja sai seuraavana vuonna stipendin Pariisiin opiskellakseen balettia. Siellä hän tapasi toisen aviomiehensä Ebbe Moen, joka esiintyi Suomessa elokuvissa Hallin Janne (1950) ja Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952).
Vaajan elokuvaura päättyi 1950-luvun vaihteessa. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki Oslossa Norjan Kansallisoopperan kuorossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1980. Hän kuoli 78-vuotiaana Oslossa lokakuussa 1995.
New Yorkin poliisi

New Yorkin poliisi (engl. New York Police Department, lyh. NYPD) on New Yorkin kaupungissa toimiva poliisilaitos. Se on nykyisin Yhdysvaltojen suurin poliisilaitos.
NYPD aloitti toimintansa vuonna 1845 Yhdysvaltojen ensimmäisenä poliisilaitoksena. Sen päämaja sijaitsee Manhattanilla. Laitoksen budjetti on 3,9 miljardia dollaria.
Loveenlankeaminen

Loveenlankeaminen tarkoittaa suomalaisessa kansanperinteessä tietäjän vaipumista tai matkustamista loveen, joka käsitettiin ehkä yleisimmin vainajalaksi. Tutkijat ovat arvelleen loveenlankeamisen tarkoittavan hurmos- eli transsitilaa.
Šamanistisissa perinteissä noidat ovat käyttäneet hurmostilaan päästäkseen muun muassa paastoamista, hyppelyä, soittoa ja huumausaineita. Suomensukuiset kansat ovat aikanaan käyttäneet noitarumpua ja päristintä. Loveenlankeamisen alussa tapahtuu hermokouristuksia, jotka johtavat tajuttomuuteen. Tässä tilassa henkilö sielun uskotaan poistuvan ruumiista tuonpuoleiseen, missä häneen asettuvat henget ja saneluttavat hänellä tahtonsa.
Puhekielessä loveenlankeamiselle on muodostunut myös rakastumista tarkoittava merkitys johdannaisena englannin kielen sanasta "Love".
Tonttu Toljanterin Tonttu-TV

Juoni

Amerikan-tonttu Hilda Häkkyrä valittaa, että lapset villiintyvät Tonttu-TV:n lelumainoksista. Joulupukki aloittaa uuden ohjelman, jonka tähdeksi Tonttu Toljanteri pestataan. Hänen pitää viihdyttää lapsia, mutta sanaa "joulu" ei saa mainita. "Antaa joulun tulla sydämiimme pikkuhiljaa, päivä päivältä ja yö yöltä. Mitä sitä heti ahnehtimaan", kuuluu Joulupukin ohje.Sarjaa ei ole uusittu toistaiseksi kertaakaan.
Kylkiäinen (Soini)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 187 metriä mpy.
Sompio (Kerava)

Sompio on Keravan kolmas kaupunginosa, joka sijaitsee Keskustan kaupunginosasta lounaaseen. Sompion väkiluku oli 2 612 (31.12.2014).
Sompiossa toimivat muun muassa yhteiskoulu, lukio sekä aikuislukio. Ammatillista koulutusta antavalla Keudalla siellä yksi sen 11 toimipisteistään (Sarviniitynkatu 9).
Televisiokuuluttaja

Televisiokuuluttaja on televisiossa työskentelevä henkilö, joka ilmoittaa alkavan ohjelman ja muita tietoja. Suomessa ensimmäinen televisiokuuluttaja oli Teija Sopanen.
Genco Gulan

Genco Gulan (Genco Gülan 1969) on Istanbulissa asuva käsitetaiteilija. Hän opiskeli New Yorkin The New Schoolissa ja valmistui maisteriksi median laitokselta. Hän on saanut muun muassa BP-, EMAF- ja Lions-palkinnot. Vuonna 2011 Gülan nimettiin Sovereign European Art -palkinnon saajaksi.
Gülanin teoksia on päätynyt useisiin musoihin ja festivaaleille, kuten Peraan, Rio de Janeiron modernin taiteen museoon, ZKM Karlsruheen, Milanon triennaleen ja Pariisin Pompidouhun.  Genco Gülanilla on ollut yksityisnäyttelyt Berliinissä, Soulissa ja Zagrebissa. Parhaillaan hän opettaa Mimar Sinan akatemiassa sekä Bogazicin yliopistossa.
Trinidad-Tobagon vaakuna

Trinidad-Tobagon vaakuna on Trinidad-Tobagon kansallistunnus, joka hyväksyttiin maan vaakunaksi 1962. Sen kilvessä on samat värit kuin maan lipussa (punainen, valkoinen ja musta), ja niillä on sama merkityskin. Kolme alusta symboloivat Kristoffer Kolumbuksen aluksia Pintaa, Niñaa ja Santa Maríaa. Kaksi kultaista lintua mustalla pohjalla ovat kolibreja. Vaakunan oikealla puolella on punaperäkaklattaja (joka symboloi Tobagon saarta) ja vasemmalla puolella punaiibis (joka symboloi Trinidadin saarta). Vaakunan alla on maan motto: Together We Aspire, Together We Achieve (yhdessä pyrimme, yhdessä saavutamme).
Face/Off – kahdet kasvot

Juoni

Elokuva kertoo FBI-agentti Sean Archerista, jonka poika kuolee harhalaukaukseen. Hän jäljittää poikansa tappajan Castor Troyn, mutta tämä joutuu onnettomuudessa koomaan. Archer saa tietää Troyn asettamasta pommista, ja saadakseen sen sijainnin selville tämän rikostoverilta hänen täytyy vaihtaa leikkauksessa kasvoja tämän kanssa ja mennä vankilaan hänenä esiintyen.
Archerin ollessa vankilassa Troy herää koomasta ja varastaa itselleen Archerin kasvot ja henkilöllisyyden – tappaen sen jälkeen kaikki, jotka tiesivät Archerin olevan oikeasti vankilassa. Archerina esiintyen Troy paljastaa FBI:lle ”selvittämänsä” pommin sijainnin, saaden mainetta ja kunniaa. Hän myös vikittelee Archerin vaimoa ja tytärtä.
Saadakseen elämänsä takaisin Archerin täytyy paeta vankilasta ja saada häneksi luultu Troy kiinni.
Feministiteologia

Feministiteologia on teologian suuntaus, joka tarkastelee kristillistä oppia, kristinuskon historiaa ja Raamattua naisnäkökulmasta. Käsite alkoi levitä yleiseen käyttöön vuonna 1985. Suuntaus pyrkii tuomaan esiin sen, että Jumalaa koskevat käsitteet ovat hyvin patriarkaalisia. Äärimmilleen menevässä tulkinnassa Raamatun Jumala isänä pyritään korvaamaan Äiti-jumalalla.
Ilmastus

Ilmastus on prosessi, jossa ilmaa johdetaan nesteen läpi.

Veden ilmastus

Tyypillisesti ilmastuksen tarkoituksena on hapettaa vettä. Ilmastuksessa vesimassan alaosiin syötetään ilmapumpulla ilmaa, jonka kuplista liukenee happea veteen. Sitä käytetään esimerkiksi radonin poistamisessa talousvedestä. Ilmastus voidaan myös tehdä tyypillisesti järven happikadon ehkäisemiseksi. Ilmastusta käytetään myös jätevedenpuhdistuksessa mahdollistamaan biologisia hajotusprosesseja. Joskus myös viininmaistelun yhteydessä puhutaan viinin ilmastuksesta tai hengittämisestä.
Laskennallinen kemia

Laskennallinen kemia on fysikaalisen kemian osa-alue, jossa kemiallista systeemiä tutkitaan tietokonesimulaatiolla. Laskennallisella tutkimuksella on mahdollista tuottaa niin kvalitatiivista kuin kvantitatiivistakin tietoa systeemistä. Yleensä käytetyt menetelmän jaetaan ab initio -menetelmiin sekä klassiseen molekyylidynamiikkaan.
Ab initio -menetelmillä on mahdollista tuottaa niin kvalitatiivista kuin kvantitatiivistakin tietoa, kuten esimerkiksi molekyylirakenteita, sidos- ja vuorovaikutusenergioita, reaktiomekanismipolkuja, elektronitiheysjakaumia, värähtelytiloja ja muuta spektroskopista dataa. Koska kvanttimekaaniset menetelmät ovat laskennallisesti hyvin raskaita, joudutaan simulaatioissa rajoittumaan yleensä pieneen määrään molekyylejä. Suuria molekyylimääriä voidaan kuitenkin mallintaa molekyylidynamiikalla, joka perustuu Newtonin liikeyhtälöiden numeeriseen integroimiseen. Tällöin molekyylisysteemin käytöstä − esimerkiksi suuren proteiinin − voidaan tarkastella.
Laskennallisen kemian menetelmät pohjautuvat approksimaatioihin, joiden avulla monimutkaiset yhtälöt ja yhtälöryhmät tulevat mahdollisessa ajassa ratkaistuksi. Osa approksimaatioista on perustavanlaatuisia kuten esimerkiksi Born–Oppenheimer- tai Hartree–Fock-approksimaatiot, osa taas numeerisia kuten käytetty integrointialgoritmi tai kantafunktiojoukko. Poistamalla approksimaatioita on teoriassa mahdollista lähestyä systemaattisesti eksaktia ratkaisua, joskin käytännön kannalta tämä ei ole tarkoituksen mukaista.
Jaan Kaplinski

Jaan Kaplinski (s. 22. tammikuuta 1941 Tartto) on virolainen runoilija, filosofi ja kulttuurikriitikko.
Kaplinski on julkaissut yhteensä 14 runokokoelmaa sekä esseekokoelmia, lastenkirjoja ja proosaa. Lisäksi hän on kääntänyt viron kielelle runoutta ranskasta, englannista, espanjasta, kiinasta (muun muassa Daodejing) ja ruotsista (Tomas Tranströmer). Kaplinskin teoksia on käännetty suomeksi, norjaksi, ruotsiksi, hollanniksi, unkariksi, islanniksi, japaniksi, latviaksi, venäjäksi ja tšekiksi. Kaplinskin runoissa ja esseissä näkyy hänen kiinnostuksensa ympäristökysymyksiin, kielen filosofisiin kysymyksiin, klassiseen kiinalaiseen runouteen ja filosofiaan, buddhalaisuuteen ja esikristilliseen virolaisuuteen.
Kaplinski opiskeli kielitiedettä Tarton yliopistossa ja on työskennellyt kielentutkijana, sosiologina, ekologina ja toimittajana. Neuvostoliiton romahduksen jälkeen eli Viron uudelleenitsenäistymisen alkuvuosina 1992–1995 Kaplinski oli Viron parlamentin Riigikogun jäsen.
Kettuorneero

Levinneisyys

Kettuorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Guyanassa, Panamassa, Paraguayssa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kylie Ireland

Elämä ja ura

Kylie Ireland syntyi Denverin pohjoispuolella sijaitsevassa Longmontin kaupungissa, josta muutti teini-iässä Kalifornian San Diegoon. College-opintojen myötä hän palasi Coloradoon ja toimi ohessa striptease-esiintyjänä Fort Collinsissa. Muuan hänen varhaisimmista naispuolisista rakkauksistaan oli tuleva aikuisviihdetaiteilija Juli Ashton. Taiteilijanimensä, Kylie Irelandin, hän kehitti australialaisen pop-laulajan Kylie Minoguen inspiroimana. Nimen jälkimmäinen osa viittaa hänen irlantilaisiin sukujuuriinsa. Ireland vaalensi hiuksensa ja häneen asennettiin rintaimplantit vuonna 1992.
Ireland aloitti pornonäyttelijän uransa vuonna 1994. Lisäksi hän työskenteli striptease-tanssijana. Irelandin ensimmäinen sopimuskumppani pornoteollisuudessa oli Sin City Entertainment. Sopimus päättyi juridisiin erimielisyyksiin. Seuraavan sopimuksensa Ireland solmi VCA Pictures -yhtiön kanssa; viisivuotinen sopimus päättyi vuonna 2000, jonka jälkeen hän ryhtyi freelanceriksi. Vuonna 1996 Ireland palautti hiustensa värin alkuperäisen punaiseksi.
Irelandin ensimmäinen ohjaustyö oli The Whore Next Door (2004). Ireland myös näytteli elokuvassa ja teoksen avulla hän pyrki rikkomaan itseensä iskostetun naapurin tytön imagon. Kyseisen elokuvan jälkeen Ireland näytteli aiempaa rohkeammissa kohtauksissa.
Huhtikuussa 2006 Kylie Ireland perusti oman aikuisviihdetuotantoyhtiönsä nimeltään SlutWerkz. Yhtiö tuottaa niin kutsuttua gonzo-pornografiaa naisten ohjaamana ja näyttelemänä.
Ireland on kertonut olevansa biseksuaali ja suostuvansa näyttelemään ainoastaan toisten biseksuaalien naisten kanssa. Hänen ensimmäinena avioliittonsa kesti kymmenen vuotta. Kylie Ireland seurusteli Eli Crossin kanssa kuutisen vuotta; vuonna 2010 hän avioitui englantilaisen yökerhon johtaja Andy Appletonin kanssa.
Jenni Ahtiainen

Jenni Ahtiainen (s. 1976 Pori) on suomalainen asuste- ja korusuunnittelija. Solmioihin, huiveihin ja muihin kaulavaatteisiin erikoistuneella Ahtiaisella on ollut oma tuotemerkki gTie vuodesta 2007 lähtien. 
Tervakoskella nykyään asuva Ahtiainen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa ja työskennellyt aikaisemmin graafisena suunnittelijana. Hänen asusteisiinsa ovat pukeutuneet useat koti- ja ulkomaiset julkisuuden henkilöt. Yhdysvalloissa Ahtiaisen tuotantoa on ollut esillä Golden Globe- ja Oscar-gaaloissa. Suomessa hänen suunnittelemiaan asuja ovat itsenäisyyspäivän vastaanotolla pitäneet muun muassa Ville Valo, Lauri Tähkä ja Michael Monroe. 
Usein nahkaa materiaalinaan käyttävä Ahtiainen on suunnitellut myös puvustuksia musiikkivideoille sekä teatteriin ja tanssijoille. Vuonna 2012 hän suunnitteli Porispere-rockfestivaalille oman kiltin ja maaliskuussa 2013 esiteltiin Ahtiaisen miehille suunnattu häämallisto.
Ahtiainen työllistää asusteidensa valmistuksessa mielenterveyskuntoutujia, joille työstä maksetaan 12€ päiväpalkkaa.
Suomen Saksan-instituutti

Suomen Saksan-instituutti (ruots. Finlandsinstitutet i Tyskland; saks. Finnland-Institut in Deutschland) on Suomen kulttuurin, tieteen ja talouden foorumi saksankielisessä Euroopassa. Instituutti neuvoo ja verkottaa eri toimijoita sekä tarjoaa yhteistyökumppaneidensa kanssa monipuolista ohjelmaa kulttuurista kiinnostuneille.

Yleistä

Instituutin keskeinen tehtävä on luoda kohtaamisia suomen- ja saksankielisten ammattilaisten välille sekä tukea pitkäaikaista yhteistyötä ja saksalais-suomalaista dialogia. Instituutti työskentelee projektiluontoisesti taiteilijoiden ja tieteentekijöiden kanssa, joskin painopiste on uusien sisältöjen, toiminta-alueiden ja formaattien kehittelyssä yhdessä saksalaisten, itävaltalaisten, sveitsiläisten sekä suomalaisten kumppaneiden kanssa.
Vuonna 1994 perustettu instituutti on Suomen ensimmäinen saksankielisessä maassa sijaitseva kulttuuri-instituutti. Se on sekä Helsingissä pääkonttoriaan pitävän Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:n että EUNIC Berlinin eli Berliinin eurooppalaisten kulttuuri-instituuttien yhteisön jäsen. Instituutti toimii suomen kulttuurin, tieteen ja talouden foorumina saksankielisessä Euroopassa.

Tapahtumat

Instituutti tarjoaa yhdessä kumppaneidensa kanssa kulttuuriohjelmaa, joka esittelee suomalaisten kulttuuritapahtumien laajaa kirjoa. Tapahtumia on kaikkialla saksankielisessä Euroopassa, ja instituutti haluaa mahdollistaa erityisesti nuorten suomalaisten taiteilijoiden yhteistyöhankkeita saksankielisissä maissa.
Yhteistyössä suomalaisten ja saksankielisten tiedeorganisaatioiden, yliopistojen, korkeakoulujen ja tutkijaryhmien kanssa Suomen Saksan-instituutti järjestää eri tieteenalojen tapahtumia.
Tapahtumissa keskustellaan suomalaisesta talouselämästä kulloistenkin partnerien kanssa. Painopiste on luovassa taloudessa, taloustutkimuksessa ja innovaatioissa.

Kirjanurkkaus

Suomen Saksan-instituutin yleisölle avoimessa kirjanurkkauksessa voi työskennellä, lueskella ja lainata kirjoja kotiin. Lainattavissa on kirjallisuutta saksaksi, suomeksi sekä ruotsiksi. Valikoimassa on kauno- ja tietokirjallisuutta, lasten- ja nuortenkirjallisuutta, sarjakuvia, runoja sekä sanoma- ja aikakauslehtiä. Lisäksi kirjanurkkauksessa on internetyhteys.

Opinto- ja harjoitteluneuvonta

Instituutin opinto- ja harjoitteluneuvoja järjestää informaatiotilaisuuksia koulutusmessuilla ja korkeakouluissa. Opiskelijat, jotka haluavat suorittaa osan opinnoistaan tai harjoittelunsa Suomessa, saavat halutessaan instituutilta ajankohtaista tiedotusmateriaalia tai voivat varata neuvonta-ajan.

Kiertonäyttelyt

Instituutin kiertonäyttelyt esittelevät suomalaista kulttuuria, yhteiskuntaa ja historiaa. Instituutti tarjoaa näyttelyitä yhteistyökumppaneidensa käyttöön.
Kultarintabulbuli

Levinneisyys

Kultarintabulbulia tavataan Kamerunissa, Keski-Afrikassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Nigeriassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleisestä harvinaiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on laaja ja kannankehitys vakaa, eikä sen uskota olevan vaarallisen vähälukuinen.
Kalevi Kilpi

Eino Kalevi Kilpi (14. kesäkuuta 1922 Tampere – 9. maaliskuuta 1996 Helsinki), oli suomalainen poliitikko ja Yleisradion toimittaja. Hän valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1948.
Kilpi syntyi vasemmistolaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa Eino Kilpi ja Sylvi-Kyllikki Kilpi olivat tunnettuja poliittisia vaikuttajia.
Kilpi toimi Yleisradion selostusosastolla apulaispäällikkönä vuosina 1948–1962. Tuona aikana hänestä tuli tunnettu radioääni, joka osallistui selostajana useimpiin 50-luvun tärkeisiin tapahtumiin.
Kilpi on tiettävästi ainoan Jean Sibeliuksen myöntämän radiohaastattelun haastattelija vuonna 1948. Kilpi oli naimisissa Sibeliuksen tyttärentyttären Merike Ilveksen kanssa ja sai tämän vuoksi tehdä haastattelun.
Kalevi Kilpi oli SKDL:n kansanedustaja vuosina 1962–1965. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1965–1993. Hän on eräs kaupunginvaltuuston historian pitkäikäisimmistä jäseniä.