google/wiki40b huggingface dataset:
Johan Kerrman

Johan (Jami) Fredrik Kerrman (22. heinäkuuta 1890 Kuopio – 26. joulukuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat seppä Fredrik Kerrman ja Vilhelmiina Väänänen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Hilja Regina Ritarin kanssa.

Opinnot

Kerrman kävi kuusi luokkaa Vaasan suomalaisesta reaalilyseota ja Tiedonantokurssi Mikkelissä ja Santahaminassa vuonna 1919 sekä suojeluskuntien voimistelunjohtajakurssin Kuopiossa vuonna 1921 ja paikallispäällikkökurssin Karstulassa vuonna 1922.

Jääkärikausi

Kerrman työskenteli lehtimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 29. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Kerrman saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. maaliskuuta 1918 alkaen 9. jääkäripataljoonaan ja edelleen 14. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Ilveksessä, Hotakassa ja Muolaalla sekä etenemiseen Viipurin-Pietarin rautatielle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Kerrman palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Jääkäripataljoona 3., Kajaanin sissipataljoona ja Pohjanmaan jääkäripataljoona. Hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, mistä hänet komennettiin 1. toukokuuta 1919 koulutus- ja tiedonantoupseeriksi Terijoen rajavartiopataljoonaan. Terijoella hän oli 27. lokakuuta 1919 asti. Kerrman erosi armeijasta 17. joulukuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Joensuun suojeluskuntaan. Joensuun suojeluskuntapiirin virkaa tekeväksi päälliköksi hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1920. Kuopion maalaiskunnan suojeluskunnan paikallispäälliköksi hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1921 ja toimi tehtävässä 15. huhtikuuta 1922 saakka, jolloin hän erosi suojeluskuntajärjestöstä ja siirtyi lehtimieheksi ensin Helsinkiin ja myöhemmin Vaasaan.
Pastoraalisinfonia (elokuva)

Juoni

Vuoristokylän pappispariskunta ottaa hoidettavakseen orvoksi jääneen sokean pikkutytön Gertruden tämän isoäidin kuoltua. Ottotyttären varttuessa pappismies rakastuu suojattiinsa, mutta niin tekee myös papin adoptoima poika, ja kolmiodraama on valmis. Gertrude saa näkönsä takaisin, muttei pysty tunnistamaan läheisiään kuin äänestä ja erehtyy luulemaan poikaa isäksi.
M107 (sirpalekranaatti)

M107 on yhdysvaltalainen kenttätykistön 155 mm sirpalekranaatti. Kranaattia voidaan ampua NATO-standardin mukaisilla 155 mm kenttätykeillä.

Kehitys

M107 on kehitetty aiemmasta 155 mm sirpalekranaatista mallia M102. M102 puolestaan suunniteltiin ranskalaisen 155 mm m/1917-haupitsin sirpalekranaatin pohjalta. Merkittävin ero M102:n ja M107:n välillä on se, että M107:n johtorengas on leveämpi.
Kranaatti modifioitiin vuonna 1944 herätesytyttimille sopivaksi poraamalla räjähdyspanoksen yläosasta pieni määrä räjähdysainetta pois. Porauksen tuoma lisätila ei ole enää nykyisten herätesytyttimien aiempaa pienemmän koon takia tarpeellinen. Tämän takia poraukseen on asetettu 136 gramman TNT-lisäpanos.

Ominaisuudet

Kranaatin ontto teräksinen runko on ladattu joko TNT:llä tai heksotolilla. Maalausmerkinnät on tehty keltaisella värillä. Sytytintilassa on kuljetusta varten teräksinen nostorengas, joka kierretään irti ja korvataan sytyttimellä ennen kranaatin ampumista. Kranaatin kokonaispaino on 43,2 kg, josta räjähdysainetäytteen osuus on 15 %. Kranaatti ladataan erillään ruutipanoksesta. Räjähtäessään kranaatti tuottaa noin 1950 sirpaletta.
Keijo Ström

Keijo Ström (2. syyskuuta 1920 Hamina – 16. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänellä oli vuodesta 1955 arkkitehtitoimisto yhdessä Olavi Tuomiston kanssa. Toimiston pääpaino oli suurteollisuusrakentaminen, kuten Pietarsaareen Wilh. Schaumanin teollisuuslaitokset (1962) ja Saimaan kanavan arkkitehtityö. Muita ovat Helsingin yliopiston Tvärminnen eläintieteellinen asema, Lammin biologinen asema (1970) ja Oulun lentoasema (1974), Helsingin Alppilan kirkko ja seurakunnallinen työskekus (1957) sekä Helsinki-Vantaan lentoasemarakennus (1969). Alppilan kirkko perustuu heidän voittotyöhönsä yleisessä arkkitehtikilpailussa vuonna 1953.
Sari Syväluoma

Sari Syväluoma (27. heinäkuuta 1966 Oulainen – 19. elokuuta 2016) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja taiteen maisteri. 
Syväluoman suunnittelemille tuotteille myönnettiin kansainvälinen Elle Decoration desing -palkinto vuosina 2002 ja 2003.
Axel Kyander

Elämäkerta

Kyanderin vanhemmat olivat maanviljelijä ja varanimismies Johan Henrik Kyander (1805–1850) ja Helena Hokkanen (–1891). Axel Kyander kasvoi Pekkalan maatilalla Mäntyharjulla. Hän avioitui vuonna 1865 Hilma Charlotta von Pfalerin (1837–1894) kanssa, joka oli Heinäveden nimismies Fredrik von Pfalerin ja Anna Maria Hjelmmanin tytär.
Axel Kyander piti maaseutukauppaa Mäntyharjulla vuodesta 1860 ja toimi kauppiaana Mikkelissä 1880-luvulta alkaen. Hän oli kunnallisneuvos ja kuntakokouksen puheenjohtaja Mäntyharjulla useisiin otteisiin. Hän osallistui valtiopäiville vuosina 1872, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897 Mäntyharjun kihlakunnan edustajana. Vuonna 1893 Akseli Kyander lyötiin Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 3. luokan ritariksi.
Axel Kyander omisti kartano Ryönän hovin Mäntyharjulla vuosina 1888–1899.
Walter Babiak

Walter Andrew Babiak (s. 11. lokakuuta 1933 Saskatoon) on kanadalainen kapellimestari, säveltäjä, sovittaja ja alttoviulisti. Hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa ja sitten Toronton yliopistossa. Hänen opettajiaan olivat John Montague, Elie Spivak, Nicholas Goldschmidt, Oskar Morawetz, Godfrey Ridout ja John Weinzweig. Orkesterinjohtoa Babiak opiskeli Boyd Neelin, Walter Susskindin ja vuonna 1962 Amsterdamin yliopistossa Franco Ferraran johdolla.
Babiak soitti alttoviulua CBC:n sinfoniaorkesterissa ja Toronton sinfoniaorkesterissa. Hän johti muun muassa Kanadan kansallisbalettia ja Brantfordin sinfoniaorkesteria. Hän perusti vuonna 1970 North Yorkin sinfoniaorkesterin. Vuonna 1971 hän oli Wienin valtionoopperan baletin vierailevana kapellimestarina sen Pohjois-Amerikan-kiertueella. Babiak on tehnyt suuren määrän sovituksia ja orkestraatioita. Lisäksi hän on säveltänyt yli 40 alkuperäistä teosta, joihin kuuluvat Sinfonietta for Strings, Soliloquy for Violin... To be or not to be ja A Child's Christmas in Wales.
Babiak sai lapsille tekemistään levytyksistä Beethoven Lives Upstairs ja Mozart's Magic Fantasy Juno-palkinnot vuosina 1990 ja 1991.
Rauma Festivo

Rauma Festivo on vuodesta 1984 lähtien järjestetty kamarimusiikkifestivaali. Sen järjestelyistä vastaa Rauman Konserttiyhdistys ry. Festivaalin taiteellinen johtaja vuonna 2015 oli Mika Kares. Vuosina 2012–2014 tehtävässä toimi Jan Söderblom, joka johtaa myös vuoden 2016 festivaalin.
Festivaalin konsertit pidetään pääsääntöisesti eri puolilla Vanhaa Raumaa. Kirkkokonsertteja on järjestetty Rauman Pyhän Ristin kirkon lisäksi Eurajoen kirkossa.
Vuonna 2015 Rauma Festivo keräsi viikon aikana konsertteihinsa noin 3 500 kävijää, mikä oli uusi yleisöennätys.
Rauma Festivo kuuluu Finland Festivals -organisaatioon.
Sulkeiset

Sulkeiskomennot

Sulkeisjärjestysharjoituksessa käytetään Sulkeisjärjestysohjesäännön määrittämiä komentoja. Komennoilla on aina suorittava osa ja usein valmistava osa, esimerkiksi "kaarto vasempaan – mars", jossa "kaarto vasempaan" on valmistava osa ja "mars" suorittava osa, jolloin sotilaat toteuttavat käsketyn komennon. Valmistavan ja suorittavan osan välissä pidetään noin sekunnin tauko. Komentoihin kuuluu muun muassa:
Asento, jolloin sotilaat siirtävät liikuttamalla vasenta jalkaansa kantapäät yhteen, jättäen jalkaterien väliin noin kahden nyrkin välin, asettavat kädet nyrkissä housunsaumoille ja ottavat korostetun ryhdin.
Lepo, jolloin sotilaat siirtävät vasenta jalkaansa noin oman jalkansa verran vasemmalle ja hellittävät hieman korostettua ryhtiään.
Käännös oikeaan – päin, tällä komennolla sotilaat kääntyvät käskettyyn suuntaan nostamalla käsketyn suunnan puoleista jalkaansa kantapään varaan ja toista jalkaansa jalkaterän varassa, käännöksen jälkeen sotilaat siirtävät vasemman jalkansa oikean jalan viereen ja jäävät asentoon seisomaan. Muut suunnat käsketään komennoilla "käännös vasempaan – päin" ja "täyskäännös vasempaan – päin".
Taakse – poistu, tällä komennolla sotilaat kääntyvät vasemman kautta 180 astetta, ottavat 10 juoksuaskelta, kääntyvät takaisin käskynantajaa kohti ja jäävät lepoon odottamaan lisäohjeita. Poistuminen voidaan käskeä myös vasemmalle, oikealle tai muuhun joukon johtajan määrittämään suuntaan tai paikkaan.
Kolmiriviin – järjesty, komennon jälkeen sotilaat marssivat tahdissa muotoon, jossa kolme miestä on peräkkäin ja muut muodostavat rivit heidän vasemman kätensä puolelle. Voidaan käskeä myös jonomuodostelmaan ja jonojen/rivien lukumäärä voi olla mikä tahansa.
Paririviin-järjesty tai jonoon järjesty.
Oikealle – mars, marssiva joukko-osasto ottaa kolme vinoaskelta oikealle, tarvittaessa ojaan. Käytetään esim. ajoneuvoa kohdatessa.
Marssittaessa yksikköä on johtaja on osaston toiseksi viimeisen täyden ruodun tasalla pystyäkseen ohjaamaan yksikköä.
Muita komentoja ovat esimerkiksi aseotteet: "eteen – vie", "olalle – vie", "jalalle – vie" (koskee ainoastaan lippua), sekä esimerkiksi marssimiseen liittyvät komennot: "tahdissa – mars", "osasto – seis" ja "juoksuun – mars".

Rättisulkeiset

Rättisulkeiset eli järjestymisharjoitus on armeijaslangiin kuuluva ilmaus. Kyseinen toiminta ei liity sulkeisjärjestykseen vaan on sellainen harjoitus, jossa esimiehet toistuvasti käskevät varusmiehiä järjestymään paikalle tietyssä varustuksessa. Käsky uudesta varustuksesta saatetaan määrätä jo siinä vaiheessa kun edellistä vasta puetaan. Jos järjestymisharjoitus järjestetään viikko-ohjelman ulkopuolella, on kyseessä nykyään esimiesaseman väärinkäyttö.
Brügg

Sijainti

Brügg sijaitsee Aarejoen oikaisukanavan (Nidau-Büren-Kanal) pohjoispuolella ja Bielin kaakkoispuolella. Brügg muodostaa yhtenäisen taajama-alueen Bielin, Portin ja Nidaun kanssa.

Liikenne

SBB:n rautatie Bielistä Lyssin kautta Berniin kulkee Brüggin kautta. Moottoritie A6 Bernistä Bieliin kulkee Brüggin kautta. Moottoritie A5 Bielistä Solothurniin alittaa Brüggin Längholztunnelissa.
Parque Ibirapuera

Parque Ibirapuera on yleinen puisto São Paulossa Brasiliassa. Se vihittiin käyttöön 21. elokuuta 1954 kaupungin 400-vuotisjuhlien kunniaksi. Puiston pinta-ala on 158 hehtaaria.
Craig McCracken

Biografia

Craig kiinnostui piirtämisestä hyvin nuorella iällä ja muutettuaan äitinsä kanssa Whittieriin, Kaliforniaan isänsä kuoleman jälkeen hän opiskeli high schoolin valmistumisen jälkeen Kalifornia Institute of the Artsissa animointia. Samassa koulussa Craig tapasi luokkatoverinsa Genndy Tartakovskyn, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli samoissa piirretyissä sarjoissa uransa aikana. Ensimmäisenä vuotenaan Kalifornia Institute of the Artsissa hän loi lyhyitä animaatioita, joissa seikkaili hahmo nimeltä No Neck Joe. Craig loi myös The Whoopass Girls lyhytanimaation, jossa seikkailivat kolme söpöä pientä tyttöä, joilla oli supervoimia. Sarja tunnettiin myöhemmin nimellä Tehotytöt.

Ura

Vuonna 1993 Craig sai Cartoon Networkilta töitä, kun hänet nimitettiin animaatiosarjan Kaksi tyhmää koiraa taideohjaajaksi. Ohjelman suosiosta huolimatta se jäi lyhyeksi, mutta Craig jatkoi taideohjaamista, kun hän seuraavaksi toimi Dexterin laboratoriossa, jossa parissa työskenteli myös Craigin entinen luokkalainen Genndy Tartakovsky. Sarjan aikana Cartoon Network antoi luvan Craigille tehdä lisää lyhyt animaatioita The Whoopass Girlsistä. Lopulta sarjan nimeksi tuli The Powerpuff Girls, koska edellinen nimi oli hieman loukkaava. Ensimmäiset lyhytanimaatioit esitettiin vuonna 1995 What a Cartoon! ohjelmassa Cartoon Networkilla ja lopulta se oman sarjansa vuonna 1998.
Sarjasta tuli erittäin suosittu ja menestynyt maailmalla voittaen muun muassa Emmy-palkinnon. Myöhemmin japanilaiset loivat sarjan pohjalta oman versionsa nimeltä Demashita! Powerpuff Girls Z.
Elokuussa 2004 Craigin toinen luoma sarja Foster's Home for Imaginary Friends pääsi myös Cartoon Networkin ohjelmistoon, joka on Tehotyttöjen tavoin saavuttanut menestystä.
Korvenalustanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvi sijaitsee Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa. Harjujakso kulkee järven pohjoispään ylitse länsi-itä-suuntaisena, mutta Kaartjoki virtaa harjuselänteen matalimmasta kohdasta ylitse. Harjujakso kääntyy järven koillispuolella kohti etelää ja ohittaa Kukkolankulman sen itäpuolelta . Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja peltoa. Järvessä on yksi saari Rautasaari, joka sijaitsee luusuan edessä. Järven lähiympäristössä on kolme maatilaa ja rannoilla kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2871 ja 13643, taikka harjua seuraavalta kylätieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,4 metriä mpy. Järveen ei ole johdettu avo-ojia, mutta sen pohjoispäähän laskee Päkinlähteiden luontaiset ojat. Järvi on Kaartjoen läpivirtausjärvi siinä mielessä, että Paloniitunjärven eteläosaan laskee Välijoki, jonka on Kaartjoen yksi osuus, ja Kaartjoki jatkaa Korvenalustanjärven pohjoispäästä matkaansa koilliseen päin. Järvien välillä vesi virtaa Petäjäsniemen vierestä ruohottuneen salmen läpi. Järvillä on sama vedenpinnankorkeus.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa oli järven nimi kirjoitettu ”Korvenalustanjärvi”, mutta esimerkiksi vuoden 1961 peruskartassa oli sen nimenä väliaikaisesti ”Korvenalusjärvi”. Järven itärannat olivat niittyinä ja Kaartjoen luusuan luoteispuolella sijaitsi ensimmäiset pellot, jotka eivät vielä silloin kuuluneet Ahoisten kylään. Järven rantojen läheisyydessä ei ollut taloja. Vuoden 1961 peruskartassa viljelyksiä sijaitsi lähes yhtenäisenä vyöhykkeenä järven luoteispuolella ja kaksi peltitilkkua sijaitsi itärannan tuntumassa. Kirvesmäki oli silloin ja on edelleen metsämaata. Järven vaikutuspiirissä oli neljä maatilaa ja yksi vapaa-ajan asunto, vuoden 1979 kartassa kuusi vapaa-ajan asuntoa ja vuoden 1989 kartassa niitä oli seitsemän.

Luontoarvoja

Sekä Paloniitunjärvi että Korvenalustanjärvi kuuluvat samaan Natura 2000-ohjelman suojeluyksikköön. Katso sen tietoja Paloniitunjärvestä.
Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut

Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut ovat Euroopan maiden yleisurheilujoukkueiden väliset kilpailut, jotka käydään neljässä eri sarjassa. Tapahtuma on aiemman yleisurheilun Euroopan cupin seuraaja.

Historia

Euroopan cupin perusidea oli luoda kilpailu kaikkien Euroopan yleisurheiluliittojen välille, missä ne voisivat kohdata toisensa yleisurheilulajeissa.
Vuonna 2008 kilpailu päätettiin muuttaa uuteen formaattiin. Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa on neljä sarjaa ja jokaisessa kilpaillaan 20:ssä miesten ja 20:ssä naisten lajissa. Superliigassa ja ykkösliigassa on 12 joukkuetta molemmissa. Kakkosliigassa on kahdeksan ja kolmosliigassa 15 joukkuetta. Joukkueiden miesten ja naisten kilpailuissa saavuttamat pisteet lasketaan yhteen, kun aiemmin Euroopan cupissa miesten ja naisten pisteet laskettiin erikseen.
Ghostbusters: The Video Game

Pelaaminen

Peli sijoittuu vuoteen 1991 ja New Yorkiin, Haamujengin kotikaupunkiin. Pelaajan tavoitteena on liittyä maineikkaan Haamujengin jäseneksi ja napata mahdollisimman monta haamua ja kerätä rahaa.

Muuta

Pelin ikäraja on Playstation 3:lle 12+, mutta Playstation 2:lle 7+. PS2:n pelin ikärajaan vaikuttaa se, että hahmot ovat lähinnä näyttelijöiden karikatyyrejä.
Oras Tynkkynen

Tausta ja kansalaisaktivismi

Tynkkynen varttui Jyväskylässä ja kävi Jyväskylän Rudolf Steiner -koulun. 15-vuotiaana hän muutti Tampereelle opiskelemaan Steiner-lukioon, minkä jälkeen hän suoritti siviilipalveluksen Kepassa vuosina 1997–1998 ja aloitti vuonna 1998 tiedotusopin opinnot Tampereen yliopistossa. Tynkkynen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2007 ja maisteriksi vuonna 2009. Hänen pro gradu -tutkielmansa käsitteli lihavien representaatiota tv-sarjoissa. Tynkkynen opiskeli lisäksi ympäristöpolitiikkaa laajana sivuaineena. Hän on toiminut eri lehtien avustajana ja kolumnistina sekä työskennellyt Ylen radiotoimituksessa.
Tynkkynen aloitti kansalaistoiminnan jo 13–14-vuotiaana. Hän oli perustamassa Vihreä Elämä ry:tä, joka myöhemmin sulautui Tampereen Maan ystäviin. Hän on Suomen Maan ystävien perustajajäsen ja oli järjestön varapuheenjohtaja vuosina 1996 ja 1997 sekä keväällä 2004. Tynkkynen on työskennellyt kansalaisjärjestöissä Suomessa ja Intiassa. Hän on jatkanut toimintaansa kansalaisjärjestöissä myös poliitikkona ja on kansalaisjärjestöjen ilmasto.org-ilmastosivuston päätoimittaja. Vuonna 2013 Tynkkynen julkaisi globaaleja haasteita käsittelevän kirjan Pieni maailmanpelastusopas. Syksystä 2014 hän on toiminut Sitran vanhempana neuvonantajana Resurssiviisas ja hiilineutraali yhteiskunta -teema-alueella.
Tynkkynen on streittari ja harrastaa vapaa-ajallaan matkustelua ja konemusiikkia. Hän on toiminut dj:nä nimellä DJ Muna.
Grahovon piiri

Grahovon piiri (ven. Гра́ховский райо́н, Grahovski raion, udmurtiksi Грах ёрос, Grah joros) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 971 neliökilometriä.
Vuonna 2010 piirissä oli runsas 9 300 asukasta. Hallinnollinen keskus on Grahovon kylä. Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa.
Piiri sijaitsee Udmurtian lounaisosassa. Lännessä se rajoittu Kiznerin, pohjoisessa Možgan ja idässä Alnašin piireihin sekä etelässä Tatarstaniin.
Seudun itäosa sijaitsee Možgan ylängöllä ja länsiosa Umjakjoen laaksossa. Pinta-alasta 60 % on maatalousmaata ja 35 % metsää. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Iževskiin 160 kilometriä.
Asukkaista 42,3 % on venäläisiä, 36,6 % udmurtteja, 10,9 % mareja, 6,1 % krjašeneita ja 3,3 % tšuvasseja.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljakasvien viljelyyn. Seudulla harjoitetaan myös öljyn porausta.
Piirin etnisillä ryhmillä on omat kulttuuriseuransa ja kansanperinneryhmänsä. Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Selskaja nov.
Otis

Otis Elevator Company on yhdysvaltalainen maailman suurin hissien ja liukuportaiden  valmistaja. Yhtiön perusti yhdysvaltalainen Elisha Otis vuonna 1853 New Yorkissa. Yhtiö on valmistanut hissejä moniin kuuluisiin rakennuksiin, kuten Eiffel-torniin, Empire State Buildingiin ja New Yorkin World Trade Centeriin.
Otis on United Technologies Corporationin tytäryhtiö.
Al-Farouq Aminu

Ura

Aminulla on nigerialaiset sukujuuret. Hän pelasi lukiokoripalloa Norcrossin high schoolissa. Koulun jälkeen Aminu rankattiin ikäluokassaan maan seitsemänneksi lupaavimmaksi pelaajaksi. Muun muassa Georgia Techin yliopisto yritti saada hänet joukkueeseensa, mutta lopulta hän siirtyi Wake Forestin yliopistoon vuonna 2008. Kesällä 2008 hän pelasi Yhdysvaltain joukkueessa Nike Hoop Summitissa. Kaudella 2008–2009 Aminu teki 12,9 pistettä ottelua kohden, jolla hän oli tulokkaiden toiseksi paras korintekijä yliopistonsa konferenssissa. Seuraavalla kaudella hän teki 15,8 pistettä ja otti 10,7 levypalloa ottelua kohden.
Jo kahden yliopistokauden jälkeen Aminu päätti ilmoittautua NBA:n vuoden 2010 varaustilaisuuteen. Hänet varasi Los Angeles Clippers tilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Aminu edusti kauden 2010–2011 kyseistä seuraa ja teki tulokaskaudellaan 5,6 pistettä ja otti 3,3 levypalloa ottelua kohden. Joulukuussa 2011 Clippers kauppasi Aminun pelioikeudet New Orleans Hornetsille. Samassa pelaajakaupassa myös Eric Gordon ja Chris Kaman siirtyivät New Orleansiin.
Aminu saavutti parhaat tehonsa Hornetsissa (vuodesta 2013 nimellä Pelicans) kaudella 2012–2013: 7,3 pistettä ja 7,7 levypalloa ottelua kohden. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi vapaana pelaajana kaksivuotisella sopimuksella Dallas Mavericksiin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Portland Trail Blazersiin.
Grotte de Rouffignac

Grotte de Rouffignac on luola Ranskassa Dordognen departementin seudulla, missä oli jääkauden aikoina tiheä asutus. Rouffignacin luola tunnetaan runsaista mammuttikaiverruksista. Se on ajoitettu noin 13 000 vuoden taakse, ja siellä tehtiin taidetta ilmeisesti aiemmin Solutren kaudella. Unesco kirjasi sen maailmanperintöluetteloonsa vuonna 1979 osana Vézèren alueelta löytyvistä arkeologista kohteista.
Luolaston pituus on yli kahdeksan kilometriä. Sen seiniin on maalattu tai kaiverrettu yli 250 kuvaa, joista 158 on mamutteja. Mammutteja esittävät kuvat ovat melko harvinaisia ​​esihistoriallisessa taiteessa. Grotte de Rouffignacissa on kolmannes Länsi-Euroopan mammuttien kuvista. Sitä pidetään kummallisena asiana, koska Lounais-Ranskasta ei ole löytynyt paljoa mammutin luita.
Luolista on löytynyt merkkejä siitä, että niissä on talvehtinut karhuja. Niistä on jäänyt karvoja seiniin ja ne ovat keväällä talviunen jälkeen teroittaneet kasvaneita kynsiään niihin.
Kaarle XII:n Norjan sotaretki

Kaarle XII:n Norjan sotaretki oli Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n epäonnistunut yritys Norjan valtaamiseksi Tanskalta suuren Pohjan sodan loppuvaiheessa vuosina 1716–1718.
Syyskuussa 1716 Kööpenhaminan lähistöllä oli noin 50 000 sotilaan tanskalais-venäläinen armeija valmistautumassa Skånen valtaukseen. Ahvenanmaalla oli 21 000 sotilaan tanskalaislaivasto, joka uhkasi Tukholmaa. Ruotsin kuningas näki Norjan-hyökkäyksen parhaaksi puolustautumiskeinoksi ja vastapuolen valtioiden erimielisyyksien synnyttämiseksi. Loppuvuodesta 1716 kuningas aloitti etenemisen kohti Kristianiaa, joka olikin Ruotsin hallussa kesään 1717 saakka. Laajempi valloitus oli kuitenkin mahdoton Tanskan vahvan laivaston uhatessa.
Lokakuussa 1718 operaatio aloitettiin uudestaan. Tarkoitus oli välttää suuria taistelukenttiä ja valloittaa sen sijaan maavoimin Tanskan linnoituksia pitkien piiritysten avulla. Ruotsin 40 000 miehen kokoinen pääarmeija ylitti rajan 30. lokakuuta 1718. Fredrikstenin linnoituksen piiritys alkoi kolme viikkoa myöhemmin. Pohjoisempana aloitettiin Trondheimin sotaretki. Marraskuun viimeisen päivän iltana kuningas sai luodin päähänsä ja kuoli. Karoliinijoukot vetäytyivät ja koko sota oli Ruotsin osalta päättynyt. Trondheimiä piirittäneet Carl Gustaf Armfeltin ruotsalais-suomalaiset joukot joutuivat perääntyessään uudenvuoden aattona 31. joulukuuta 1718 lumimyrskyyn, ja noin puolet 5 000 miehen armeijasta menehtyi tunturimaastoon lähelle Duvedin kylää. Heitä oli yritetty marssittaa mahdollisimman nopeasti omalle puolelle, ja he olivat joutuneet yöpymään useina peräkkäisinä myrskyöinä taivasalla.
Bottom

Hahmot

Sarjan päähenkilöt ovat Richard "Richie" Richard (Rik Mayall) ja Edward "Eddie" Elizabeth Hitler (Adrian Edmondson). He ovat kaksi "luuseria", jotka jakavat saman asunnon Hammersmithin kaupunginosassa. Richardilla ei ole ikinä ollut tyttöystävää. Eddie taas on Richardin ainoa ystävä, joka on juoppo. He ovat kummatkin työttömiä.

Jaksot

Suluissa ensimmäinen esityspäivä Britanniassa. Bottomista esitettiin myös erikoisjakso 10. huhtikuuta 1995.
Yngve Lagerblad

Yngve Lagerblad (4. maaliskuuta 1889 Hamina – 4. kesäkuuta 1978) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui ylioppilaaksi 1908 ja myöhemmin arkkitehdiksi 1913 Teknillisestä korkeakoulusta.
Valmistumisen jälkeen Lagerblad työskenteli Jarl Eklundin ja Eliel Saarisen arkkitehtitoimistossa, mutta myös Frosteruksen toimistossa. Helsingin kaupungin rakennustoimiston talonrakennusjaostossa Lagerblad työskenteli vuodesta 1924.