google/wiki40b huggingface dataset:
Bundesautobahn 3

Historia

BAB 3:n ensimmäinen rakennusvaihe oli vuosina 1936–1940, jolloin rakennettiin moottoritie (Reichsautobahn, "valtakunnanmoottoritie") Oberhausenista Kölnin kautta Wiesbadeniin. 25-kilometrinen osuus Hildenin kohdalla avattiin liikenteelle 21. toukokuuta 1936. Osuus Köln–Mülheim–Siegburg (30 km) avattiin 17. joulukuuta 1937. Siebengebirgen liittymään moottoritie valmistui 15. joulukuuta 1938 ja Dierdorfiin 20. syyskuuta 1939. Tuolloisen Wiesbaden liittymän ja Limburgin pohjoisen liittymän välinen 48-kilometrinen osuus otettiin käyttöön 23. syyskuuta 1939. Osuuden kallein yksittäinen rakennelma oli puoli kilometriä pitkä ja 60 metriä korkea Lahntalin silta. Limburgista Dierdorfiin (41,5 km) moottoritie valmistui 15. kesäkuuta 1940. Nykyisen BAB 3:n pohjoisin osuus eli niin sanottu "Hollandlinie" ("Hollantilinja") rakennettiin vaiheittain 1939–1965.
Rakennustyö Wiesbadenista etelään aloitettiin kesäkuussa 1950. Ensin valmistui 3,5-kilometrinen osuus Weilbachiin ja 10. heinäkuuta 1956 otettiin käyttöön 17,4-kilometrinen osuus Frankfurtin eteläiseen liittymään. Samana päivänä otettiin käyttöön myös BAB 3 / BAB 5 -moottoriteiden risteys eli Frankfurter Kreuz. 214-kilometristä osuutta Frankfurtista Erlangen-Tennenloheniin rakennettiin yhdeksän vuotta. Würzburgin läntiseen liittymään tie oli valmis 27. lokakuuta 1961. Schlüsselfeld–Nürnberg avattiin 19. joulukuuta 1963. Würzburgin ja Nürnbergin välillä oli rakentamatta vielä osuus Rottendorf–Schlüsselfeld (42 km), joka avattiin liikenteelle 26. marraskuuta 1964. Regensburgiin BAB 3 rakennettiin 1960-luvun aikana, jolloin moottoritieyhteys Alankomaista Rosenhofiin Regensburgin itäpuolelle oli kokonaisuudessaan valmis. Osuus Deggendorf–Passau valmistui vuoteen 1979 mennessä. Passaun eteläisestä liittymästä Itävallan rajalle BAB 3 oli valmis 1983. Kun osuus Straubing–Deggendorf saatiin valmiiksi 1984, moottoritie A 3 oli kokonaisuudessaan valmis.
Bundesautobahn 3:n reitti on lähes yhtenevä Bundesstrasse 8:n kanssa, joka puolestaan noudattaa ikivanhaa Via Publican reittiä. Via Publicasta varhaisin asiakirjamaininta on vuodelta 839.
Mologa (kaupunki)

Mologa (ven. Моло́га) on entinen kaupunki Venäjällä. Se sijaitsi Volgaan laskevan Mologajoen suussa 32 kilometrin päässä Rybinskistä.
1300-luvun alussa Mologa kuului ensin Rostovin ja myöhemmin Jaroslavlin ruhtinaskuntaan. 1300–1500-luvuilla se oli itsenäisen lääniruhtinaskunnan keskus ja myöhemmin huomattava kauppapaikka. Vuonna 1777 siitä tuli Jaroslavlin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1900-luvun alussa asukkaita oli noin 5 000 henkeä.
Vuonna 1941 kaupunki jäi Rybinskin vesivoimalan rakentamisen yhteydessä syntyneen Rybinskin tekojärven alle. Asukkaat siirrettiin etupäässä Rybinskiin, jossa nykyään toimii Mologan seudulle omistettu museo. Tekojärven pinnan ollessa matalalla veden alta paljastuu Mologan katuja, talojen perustuksia ja hautausmaan kiviä.
Saarijärvi (Ruovesi, Murole)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvi sijaitsee Siikanevan lounaispuolella sijaitsevalla mäkisellä ja järvisellä ylängöllä ja siinä on mäkien vuoksi paljon niemiä ja lahtia. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 169,2 metriä mpy.
Polyyppieläimet

Rakenne

Polyyppieläinten polyyppivaihe on joillakin lajeilla yksittäin elävä organismi (esim. lampipolyyppi Hydra), toisilla lajeilla polyypit taas muodostavat toisiinsa ketjuttuneita runkokuntia, joissa yksittäisillä polyypeilla on erilaistuneita tehtäviä, kuten ravinnonotto (ravinnonnottopolyypit eli gastrotsooidit), saalistus ja puolustaminen (daktylotsooidit) ja lisääntyminen (gonotsooidit). Esimerkkinä tällaisesta runkokuntapolyypista on murtovesipolyyppi (Cordylophora). Saalistavilla polyyppiyksilöillä on polttiaissolulliset pyyntilonkerot, lisääntyvillä taas ei. Runkokunnan yksilöiden ruuansulatus- eli gastraaliontelot ovat yhteydessä toisiinsa keenosarkki-putkiston kautta, ja yksilöitä voi peittää yhteinen putkimainen kitiinisuojus, perisarkki. Runkokunnan yksittäisä polyyppeja taas voi suojata oma kitiinituppensa tai -kuppinsa, lisääntumispolyypilla gonoteekki, ravinnonottopolyypilla hydroteekki.
Runkokunnat voivat olla myös vapaasti uivia, kuten portugalinsotalaivalla.

Lisääntymiskierto

Polyyppieläimet ovat kaksisukuisia, toisin sanoen niillä on erilliset naaras- ja koirasyksilöt. Niillä lajeilla, joilla on meduusavaihe, meduusat ovat suvullisesti lisääntyviä eläimiä. Naaras- ja koirasmeduusat laskevat sukusolunsa veteen, jossa tapahtuu hedelmöitys ja syntyy vapaana uiva planula-toukka. Toukka kiinnittyy ennen pitkää pohjaan, ja siitä kehittyy polyyppi. Polyypit puolestaan lisääntyvät suvuttomasti: niistä kuroutuu uusia meduusoja. Meduusattomilla lajeilla lisääntymispolyypit, gonotsooidit, tuottavat suoraan sukusoluja. Peruselinkierrosta on erilaisia muunnelmia.
Leipziger Straße

Leipziger Straße on itä–länsisuuntainen katu Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa ja alkaa Leipziger Platzilta päättyen Spittelmarktille. Katu on noin 1,5 kilometrin pituinen. Nykyinen Leipziger Straße luotiin vuonna 1688. Nimi on peräisin Leipzigiin johtaneesta, samalla paikalla sijanneesta varhaisemmasta tiestä.
Leipziger Straßen varrella sijaitsee muun muassa Saksan liittoneuvoston rakennus, entinen Preussin parlamentin ylähuone, joka on rakennettu vuonna 1904. Muihin katua reunustaviin huomattaviin rakennuksiin lukeutuu muun muassa Saksan valtiovarainministeriön rakennus, jossa aiemmin toimi Natsi-Saksan Reichsluftfahrtministerium ja joka rakennettiin vuosina 1935–36 arkkitehti Ernst Sagebielin suunnitelmien pohjalta.
Veijo Taipalus

Veijo Yrjö Ilmari Taipalus (s. 17. joulukuuta 1958 Kauhajoki) on suomalainen vara-amiraali evp. sekä Merivoimien komentaja 1. tammikuuta 2016 – 31. joulukuuta 2018.
Taipalus valmistui Kadettikoulusta 1984. Kadettikurssin jälkeen Taipalus toimi Vaasan Rannikkopatteristossa kouluttajana. Myöhemmin hän on palvellut Rannikkotykistökoulussa, Puolustusministeriössä, Pääesikunnassa, sotilasasiamiehenä Norjassa (Oslo) ja Tanskassa, Kotkan Rannikkoalueen komentajana (komentaja), Saaristomeren Meripuolustusalueen esikuntapäällikkönä, Maanpuolustuskorkeakoulun jatkotutkinto-osaston johtajana, Merisotakoulun johtajana (kommodori), esikuntapäällikkönä Merivoimien esikunnassa ja Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina vuosina 2013–2015.  
Taipalus ylennettiin kenraalikuntaan vuonna 2011. Merivoimien komentajana hän aloitti 1.1.2016. Hän eläköityi virasta 31.12.2018 ja hänen seuraajakseen valittiin kommodori Jori Harju 9. marraskuuta 2018.
Lauren MacMullan

Lauren MacMullan (s. 1964) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja. Hänen ensimmäinen tv-työnsä oli animaatiosarjassa The Critic ja toinen sarjassa Kukkulan kuningas. Hän on ohjannut muutamia Simpsonit-jaksoja vuosina 2001–2004 ja ollut yksi The Simpsons Movie -elokuvan animaatio-ohjaajista. Myöhemmin MacMullan on työskennellyt Disney-studion elokuvatuotannoissa.
Rannveig

Rannveig on islantilainen naisen etunimi.
Yhteispäätösmenettely

Yhteispäätösmenettely on Euroopan unionin tärkein lainsäädäntömenettely. Se otettiin käyttöön Euroopan unionissa Maastrichtin sopimuksella vuonna 1992. Lissabonin sopimuksen mukainen uusi nimitys on tavallinen lainsäätämisjärjestys.
Yhteispäätösmenettelyn (tavallisen lainsäätämisjärjestyksen) kulusta on yksityiskohtaiset säännökset Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklassa.
Nimensä mukaisesti yhteispäätösmenettelyn idea on, että Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto eli ministerineuvosto ovat tasavertaisia EU:n lainsäädäntövallan käyttäjiä. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto voivat esittää muutoksia eli tarkistuksia Euroopan komission esittämään lakiehdotukseen. EU:n lainsäädäntö tulee hyväksytyksi, kun parlamentin ja neuvoston välillä on yhteisymmärrys ehdotuksen sisällöstä.
Nimitys "tavallinen lainsäätämisjärjestys" on kuvaava sikäli, että Lissabonin sopimuksen myötä sitä sovelletaan lähes kaikkeen EU-lainsäädäntöön, joka vaikuttaa kansalaisten, yritysten ja viranomaisten toimintaan. Lissabonin sopimuksen voimaantuloon saakka yhteispäätösmenettelyä sovellettiin eniten EU:n sisämarkkinalainsäädännössä, ympäristöpolitiikassa ja liikenteessä.
De Havilland D.H.108 Swallow

De Havilland D.H. 108 Swallow (suom. Pääskynen) oli suihkumoottorikäyttöinen prototyyppilentokone. Koekoneet oli varustettu de Havilland Goblin 4 -suihkumoottorilla, ja olivat käytössä vuosina 1946-1950. Kaikki kolme konetta tuhoutuivat lento-onnettomuuksissa.
Swallow muistutti ulkomuodoltaan paljon saksalaista Messerschmitt Me 163 -rakettihävittäjää. Kone oli profiililtaan pyrstötön ja noudatti siiven nuolimuotoja. Koneen lakikorkeus oli 10 800 metriä ja huippunopeus 1 090 km/h alitti hieman äänen nopeuden. Kone VW120 teki 12. huhtikuuta 1948 uuden 100 km:n mittaisella radalla tehdyn nopeuslennon maailmanennätyksen, joka oli 974,02 km/h. Kolmella lentokoneella tehtiin kaikkiaan 480 lentoa.
Silmäterä (elokuva)

Tarina

Emmi Parviaisen esittämä 25-vuotias Marja on 7-vuotiaan Julian yksinhuoltaja. Marjalla on yötyö ja päivät kuluvat Julian kanssa. Marjan ja Julian elämä muuttuu kun he kohtaavat iranilaisen maahanmuuttajan, Kamaranin, joka väittää olevansa Julian isä. Marjalla ja Kamaranilla oli ollut suhde, josta syntyneestä Juliasta Marja ei ole kertonut Kamaranille. 
Nyt Kamaran toivoo voivansa tutustua ja pitää yhteyttä tyttäreensä. Yhdessä veljensä ja suomalaisen vaimonsa kanssa hän yrittää puhua asiasta Marjalle. Marja pelkää, että Kamaran vie Julian. Marja on valmis tekemään mitä tahansa suojellakseen tytärtään.
Matteo Maria Zuppi

Matteo Maria Zuppi (s. 11. lokakuuta 1955 Rooma) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Palestrinan suburbikaariseen hiippakuntaan Renato Spallanzani 9. toukokuuta 1981, ja hänet inkardinoitiin Rooman hiippakuntaan 15. marraskuuta 1988. Hänet nimitettiin 31. tammikuuta 2012 Rooman vihkipiispaksi ja Villa Novan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. huhtikuuta Agostino Vallini, jota avustivat Giovanni Battista Pichierri ja Vincenzo Paglia.
Curie (yksikkö)

Curie (tunnus Ci) on radioaktiivisessa lähteessä tapahtuvien hajoamisten lukumäärää eli aktiivisuutta kuvaava yksikkö. Curien käyttö on vähentynyt vuoden 1975 jälkeen kun SI-järjestelmän mukainen yksikkö becquerel otettiin käyttöön. Curien käyttöä ehdotti ensimmäisenä Marie Curie vuonna 1910 julkaisemassaan A Treatise on Radioactivity -oppikirjassa. Täysin selvää ei ole nimettiinkö yksikkö Marien vaiko hänen aviomiehensä Pierre Curien mukaan. Mahdollisesti molempien. Hän johti yksikön siten, että yksi curie vastaa yhdessä grammassa radium-226-isotoopissa tapahtuvien hajoamisien lukumäärää (radium-226-isotoopin puoliintumisajan ollessa 1580 vuotta). Toisin sanoen yksi curie vastaa 3,7·10¹⁰ hajoamista yhdessä sekunnissa (1 Ci = 3,7·10¹⁰ Bq).
Tekken (pelisarja)

Pelaaminen

Tekken-sarja on yksi ensimmäisiä 3D-tappelupelisarjoja. Ensimmäinen osa julkaistiin alle kaksi vuotta Virtua Fighterin jälkeen.
Tekkenin taistelujärjestelmä perustuu neljään nappiin, joista jokainen ohjaa hahmon yhtä raajaa. Jokainen hahmo voi myös suorittaa heittoja. Erityisesti sarjan uudemmat osat painottuvat rajusti niin sanottuun ”juggling”-pelityyliin, jossa vastustaja heitetään korkealle ilmaan ja sen jälkeen vastustajaa isketään monta kertaa hyökkäyskomboilla. Vastustajaa voi siis pitää ilmassa koko iskusarjan ajan, jonka jälkeen vastustaja on vasta sitten kykenevä iskemään takaisin.
Tekkenissä on lukuisia eri hahmoja, joilla jokaisella on omat iskusarjansa. Hahmojen komentolistaa voi tutkailla ja opetella samalla tekemään comboja. Jokaisella hahmolla on satoja eri iskuja ja kymmenittäin comboja sekä heittoja. Heittoihin painottuvia hahmoja ovat muun muassa King, Armor King ja Marduk.
Jokainen hahmo on erilainen, joten hyvin todennäköisesti pelaaja löytää itselleen suosikkihahmon, jota hänen on helppo pelata.

Muu media

Tekkenistä on tehty anime-elokuva vuonna 1997 nimeltä Tekken: The Motion Picture, jonka ohjasi Kunihisa Sugishima ja käsikirjoitti Ryōta Yamaguchi.
Vuonna 2010 Tekkenistä julkaistiin elokuva. Sen ohjasi Dwight H. Little ja käsikirjoitti Michael Colleary (Face/Off ja Tomb Raider), Alan B. McElory (Spawn) sekä Mike Werb (Tomb Raider).
Vuonna 2011 julkaistiin ensimmäinen tietokoneanimaationa toteutettu Tekken-elokuva nimeltä Tekken: Blood Vengeance. Se julkaistiin Tekken Hybrid -kokoelman ja Tekken 3D: Prime Edition mukana.
Tekken Hybrid (2011, PlayStation 3) on kokoelma, jossa on Tekken Tag Tournamentin HD-versio, Tekken Tag Tournament 2:n demoversio ja elokuva Tekken: Blood Vengeance.
Brita Olofsdotter

Brita Olofsdotter (k. 1569) oli suomalainen naissotilas ruotsalaisessa ratsuväessä. Hän on luultavasti Ruotsin historian ensimmäinen naissotilas. Häntä pidetään myös ensimmäisenä varmistettuna esimerkkinä Ruotsin historiasta naisena joka esiintymällä miehenä saavutti pääsyn naisilta suljettuun ammattiin.
Olofsdotter oli alkujaan suomalainen ja oli naimisissa Nils Simonssonin kanssa, mutta hän leskeytyi ennen sotilasuraansa. Hän pukeutui mieheksi ja palveli ratsuväessä Liivinmaan sodassa, jossa myös kaatui. Hänen kuolemansa jälkeen Juhana III määräsi että hänen palkkansa oli maksettava hänen perheelleen.
Urepel

Urepel on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 365 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Urepelin pinta-ala on 26 neliökilometriä.
Haroun Tazieff

Haroun Tazieff (11. toukokuuta 1914 – 2. helmikuuta 1998) oli ranskalainen vulkanologisti ja geologi.  
Tazieff syntyi Varsovassa, Puolassa, hänen isänsä oli tataari muslimilääkäri ja äiti oli puolalainen kemisti. Ensimmäisen maailmansodan aikana Haroun menetti vanhempansa ja hänestä tuli maaton. Vuonna 1936 hän sai Belgian kansalaisuuden, hän asui tuohon aikaan Brysselissä. Haroun opiskeli Venäjällä, Ranskassa ja Belgiassa, jossa hän valmistui agronomiksi vuonna 1938 ja geologiksi vuonna 1944. 
Haroun oli mukana Ranskan ydinkokeessa Tyynellämerellä. Haroun Tazieff on haudattu Cimetière de Passyn hautausmaalle.
Raül López

Seurajoukkueet

López aloitti koripallon CB Vicin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi Joventut Badalonan juniorijoukkueeseen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1997–1998 ja pelasi seurassa vuoteen 2000 asti. Kaudeksi 2000–2001 López siirtyi Real Madridiin, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Hän kärsi polvivammasta kaudella 2001–2002, mutta siityi tästä huolimatta Utah Jazziin.
López ei pelannut kaudella 2002–2003 otteluakaan saman polvivamman takia. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikissa otteluissa ja teki 7,0 pistettä ja 3,7 syöttöä ottelua kohden. Kaudella 2004–2005 hän teki 5,2 pistettä, mutta pystyi pelaamaan vain 31 ottelua. López palasikin Espanjaan, jossa hän pelasi kauden Akasvayu Gironassa. Vuodet 2006–2009 hän vietti Real Madridissa, jossa hän voitti Eurocupin sekä Espanjan-mestaruuden kaudella 2006–2007. Vuonna 2009 López jatkoi pelaamista venäläisessä Himkissä, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.
Maaliskuussa 2016 López ilmoitti lopettavansa ammattilaiskoripallon kauteen 2015–2016.

Maajoukkue

López kuului maansa alle 16- ja 18-vuotiaisen maajoukkueisiin. Hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1998 ja alle 18-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1999. López pelasi ensimmäisen aikuisten arvoturnauksensa vuonna 2000, jolloin Espanja oli mukana olympiakisoissa. EM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 2001 ja 2009, joista hän voitti pronssia ja hopeaa. López saavutti olympiahopean vuonna 2008. MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2010.
DeForest Kelley

Jackson DeForest Kelley (s. 20. tammikuuta 1920 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat – 11. kesäkuuta 1999 Woodland Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan tohtori Leonard ”Bones” McCoyna Star Trek -televisiosarjassa. Televisiosarjan lisäksi Kelley näytteli kuudessa Star Trek -elokuvassa sekä cameoroolin Star Trek – uusi sukupolvi -sarjan pilottijaksossa.
Kelley debytoi halvassa film noir -elokuvassa Fear in the Night (1947). Hän esiintyi 1960-luvulla monissa westerneissä kuten Death Valley Days, Bonanza ja Tracktown, kunnes päätyi tohtori McCoyn rooliin. Ironista kyllä, Kelley halusi lääkärin uralle ennen näyttelijänuraa. Hänen tavaramerkikseen muotoutui paitsi äärimmäinen vastuuntunto, myös joka asiassa vastaansanominen, eräänlaisena ”vastarannan kiiskenä” toimiminen. Parikin kertaa hän naureskeli, kun saikin periä viimeisen sanan ainaisissa väittelyissä.
Kelley kuoli 79-vuotiaana vatsasyöpään vuonna 1999, ensimmäisenä alkuperäisen Star Trek -sarjan päänäyttelijöistä.
HMS Zephyr (1895)

Palvelus

Uransa alus palveli kotivesilla, kunnes se myytiin 10. helmikuuta 1920 romutettavaksi Wardille Rainhamiin.
Messerschmitt Bf 161

Messerschmitt Bf 161 oli saksalainen 1930-luvulla kehitetty kaksimoottorinen, yksitasoinen ja kokometallirakenteinen tiedustelulentokoneen prototyyppi.

Kehitys- ja käyttöhistoria

1930-luvun puolivälissä saksalaiset lentokonevalmistajat kehittivät uusia lentokonetyyppejä Luftwaffen kasvaviin tarpeisiin. Hävittäjä- ja pommikoneiden lisäksi oli puute ajanmukaisesta tiedustelukonetyypistä. Willy Messerschmittin suunnitteleman Messerschmitt Bf 110:n kehityksen ohella otettiin suunnittelun alle uusi, osin Bf 110:een perustuva nopea tiedustelukonetyyppi, jonka nimeksi tuli Messerschmitt Bf 161. Saksan ilmailuministeriön RLM:n (Reichsluftfahrtministerium) vuonna 1935 julkistama spesifikaatio nopeasta pommituskoneesta sai Messerschmittin kuitenkin luopumaan toistaiseksi tiedustelukoneen kehittämisestä, ja suunnittelu kohdistettiin ensisijaisesti rakenteeltaan Bf 161:n kaltaiseen nopean pommikoneen prototyyppiin, Messerschmitt Bf 162:een. Junkersin voitettua Junkers Ju 88 -koneellaan kilpailun Schnellbomberin valmistuksesta, Willy Messerschmitt jatkoi Bf 161:n suunnittelua.
Bf 161:n prototyyppi V1 (siviilitunnus D-AABA, Wnr. 811) lensi ensilentonsa 9. maaliskuuta 1938, ohjaajana Bayerische Flugzeugwerke AG:n pääkoelentäjä Hermann Würster. Koneen lento-ominaisuudet olivat suunnitelmien mukaiset, tiedustelukonetyypin tarve oli kuitenkin vähentynyt oleellisesti suunnittelun pitkittyessä ja Messerschmitt Bf 110:n tultua sillä välillä tuotantoon, Bf 110:n katsottiin kykenevän raskaan hävittäjän tehtävien ohella myös tiedustelutehtävien suorittamiseen. Tämän vuoksi Bf 161-projekti siirrettiin alimpaan kiireellisyysluokkaan ja peruttiin myöhemmin kokonaan. Messerschmitt valmisti vielä toisen prototyypin valmiina olevista osakokonaisuuksista, tämän Daimler-Benz DB 600 A-moottoreilla varustetun Bf 161 V2:n (siviilitunnus D-AOFI, Wnr. 812) ensilento lennettiin 30. elokuuta 1938. Kummatkin prototyypit toimivat myöhemmin testialustoina Rechlinin koelentokeskuksessa, V2:ta käytettiin myös Messerschmitt Me 163 -projektissa hinauskoneena.
Maria Radner

Maria Friderike Radner (7. toukokuuta 1981 Düsseldorf, Saksa – 24. maaliskuuta 2015 Prads-Haute-Bléone, Ranska) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto.
Hän kuoli Germanwingsin lennon 9525 turmassa.
Fredrik Alexander Andersin

Fredrik Alexander Andersin (1. lokakuuta 1824 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1889 Säkkijärvi) oli suomalainen upseeri, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana eli ”postitirehtöörinä” vuosina 1872–1887.

Elämä

Fredrik Alexander Andersinin isä oli muun muassa Taipalsaaren ja Lemin nimismiehenä toiminut Adolf Enok Andersin (1765–1840). Käytyään Suomen kadettikoulun ja Venäjän yleisesikunta-akatemian, Andersin palveli keisarillisen armeijan riveissä insinööriupseerina osallistuen Krimin sotaan vuosina 1853–1856. Tämän jälkeen hän toimi Suomessa armeijan topografiayksikössä, kunnes hänet nimitettiin postitirehtööriksi vuonna 1872. Merkittävin Andersinin aikaansaama uudistus oli Postisäästöpankin perustaminen vuonna 1887. Hän kuoli 64-vuotiaana omistamassaan Niemenlautan kartanossa Karjalan kannaksen Säkkijärvellä. Andersinille myönnettiin muun muassa todellisen valtioneuvoksen arvonimi.
Andersinin puoliso oli Sofie Johanna Harthin (1829–1905). Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat merenkulkuneuvos Ernst Andersin ja Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin.
Kirkkonummen taitoluisteluklubi

Kirkkonummen taitoluisteluklubi (KTK) on Kirkkonummen ainoa muodostelmaluisteluseura. Seura on perustettu yli 30 vuotta sitten ja toimii Varuboden-areenalla. Seuran joukkueet kilpailevat tulokkaissa (Safiirit), kansallisissa noviiseissa (Briljantit) sekä kansallisissa junjoreissa (Sunrise). Seuralla on myös luistelukouluryhmiä kaudesta riippuen 3–4, muodostelmaluistelun harjoitusjoukkue (Timantit) sekä aikuisluistelun harrastejoukkue (Elegantit).
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut

Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kaksi kertaa 1960-luvulla vuosina 1962 ja 1964. Seuraavan kerran ne pidettiin vasta vuonna 2000, minkä jälkeen ne on järjestetty joka toinen vuosi.

Lyhyt matka

Lyhyellä matkalla kilpailtiin vuonna 2000, jonka jälkeen se korvattiin keskimatkalla.
Mikrokuitu

Mikrokuitu on keinotekoinen tekstiilikuitu, jonka hienous on alle 1 dtex, eli sen massa on alle yhden gramman kymmentä kilometriä kohti. Mikrokuitua valmistetaan pääasiassa polyamidista ja polyesteristä filamenttikuituna. Mikrokuidun etu sade- ja urheiluasujen materiaalina on hengittävyys: kuidussa olevat mikroskooppisen pienet huokoset päästävät läpi vesihöyryn, mutta eivät vesipisaraa. Näin ollen vaate tuntuu hikoillessakin kuivalta ja suojaa sateelta.

Tekniset tiedot

Tyypillisesti mikrokuidun paksuus on alle yhden denierin, tyypillisesti 0,5 – 0,6 denieriä. Tätä voi verrata esimerkiksi silkkikuidun tyypilliseen paksuuteen 1,24 denieriä, tai puuvillan 1,5 – 2 denieriin. Tässä on siis kyse kuidun paksuudesta; siitä tehty lanka ja neulos on paljon paksumpaa (esimerkiksi sukkahousut 20–40 den).
Mikrokuiduista tehdyt kankaat ovat keveitä, pehmeitä ja säilyttävät muotonsa hyvin.

Puhdistus ja siivous

Puhdistuksessa mikrokuituiset tekstiilit ovat tehokkaita lukuisten, läpimitaltaan pienten ja poikkileikkaukseltaan särmikkäiden kuitujen ansiosta, jotka antavat mikrokuitutuotteelle erinomaisen kyvyn irrottaa ja sitoa likaa ja rasvaa.
Lesotho Fatse La Bontata Rona

Lesotho Fatse La Bontata Rona on Lesothon kansallislaulu. Sen sanoitukset kirjoitti ranskalainen lähetyssaarnaaja François Coillard. Musiikin sävelsi Ferdinand-Samuel Laur. Kappaletta on käytetty Lesothon kansallislauluna vuodesta 1967 lähtien.
Messilän kartano

Messilän kartano on perustettu 1630-luvulla ja se sijaitsee Hollolan Messilässä Vesijärven rannalla. Kartanon päärakennus on rakennettu 1910.

Nykyaika

Nykyään kartano on lomakeskus, jossa talvisin harrastetaan laskettelua. Kokonaisuuteen liittyy myös pienvenesatama leirintäalueineen. Laskettelun edellyttämä yöpyminen on mahdollista itse tuoduissa asuntovaunuissa leirintäalueella.
Kokonaisuuteen kuuluu myös 18-reikäinen golfkenttä sekä kuntopolun varrella sijaitseva Pirunpesäksi kutsuttu kalliohalkeama.
Hevostallitoiminta Messilässä loppui vuonna 2012.
Sam Zimbalist

Sam Zimbalist (31. maaliskuuta 1904 New York – 4. marraskuuta 1958 Rooma, Italia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Zimbalistin ura elokuva-alalla alkoi vuonna 1920 leikkaajana Metro Picturesin studiolla. Vuonna 1924 studio yhdistyi Goldwyn Companyyn, jonka nimeksi tuli myöhemmin Metro-Goldwyn-Mayer. Vuonna 1929 hänestä tuli apulaistuottaja ja kohosi tuottajaksi 1936. Hänen tuottamiinsa elokuviin kuuluvat esimerkiksi suurtuotannot Kuningas Salomonin kaivokset (1950) ja Quo Vadis (1951). 
Zimbalist kuoli sydänkohtaukseen Ben-Hurin kuvausten aikana. Hän voitti postuumisti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 1960. Ben-Hurin lavastaja William A. Horning, joka oli kuollut kuvausten aikana, voitti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon.