Kalle Lyytinen

Kalle Juhani Lyytinen (19. elokuuta 1953 Helsinki) on suomalainen tietojärjestelmätieteen professori, joka tällä hetkellä toimii Iris S. Wolstein -professorina Case Western Reserve -yliopistossa Clevelandissa.
Häntä pidetään kansainvälisesti tunnetuimpana suomalaisena tietojärjestelmätieteen tutkijana ja eräänä maailman johtavista tietojärjestelmien ja uusien organisaatiomuotojen tutkijoista. Hän on saanut kunniatohtoruuden Lappeenrannan teknillinen yliopistosta, Kööpenhaminan kauppakorkeakoulusta ja Uumajan yliopistosta.

Koulutus

Kalle Lyytinen on vuoden 1972 ylioppilas Jyväskylän lyseosta. Hän valmistui taloustieteiden kanditaatiksi 1977, kauppatieteiden lisensiaatiksi 1982 ja kauppatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta 1986.

Ura ja tutkimus

Kalle Lyytinen on toiminut muun muassa tietojärjestelmätieteen professorina (vuodesta 1987) ja kahden eri tiedekunnan dekaanina Jyväskylän yliopistossa sekä vierailevana tutkijana ja professorina eri yliopistoissa kuten Kööpenhaminan kauppakorkeakoulussa, Hong Kong University of Science & Technologyssa ja Georgian osavaltionyliopistossa. Vuodesta 2001 hän on toiminut Case Western Reserve Universityssa Clevelandissa kutsuttuna tietojärjestelmätieteen ja johtamisen professorina.
Hänen kaudellaan Jyväskylän yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitos kasvoi 400 % ja tuli alansa erääksi johtavaksi laitokseksi Euroopassa. Hän toimi myös yliopiston vuonna 1990 perustetun Tietotekniikan tutkimusinstituutin ensimmäisenä johtajana. Lyytinen on toiminut useissa kansallisissa ja kansainvälissä tieteenalansa tiedeseurojen johto- ja luottamustehtävissä ja hänelle on myönnetty useita tieteellisiä palkintoja, kuten Association for Information Systemsin LEO Award (2013). Hänet nimitettiin myös Uumajan yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 2008.
Lyytisen vahvimpia tutkimusaloja ovat tietojärjestelmätieteen teoriat ja systeemisuunnittelu. Hänen kansainvälisesti viitatuimpia töitään ovat tietojärjestelmien epäonnistumiseen ja riskeihin kohdistuneet tutkimukset. Yhdysvaltoihin siirryttyään Lyytinen on tutkinut 2000-luvulla erityisesti yhteiskunnan digitalisoitumista ja tietojärjestelmien mahdollistamien digitaalisten innovaatioiden roolia globaalissa murroksessa. Digitaalisiin infrastruktuureihin, kuten Facebook, iPad ja iPhone kohdistuva tutkimus on avannut merkittäviä uusia uria tietojärjestelmätieteessä verrattuna Pohjoismaissa vielä 1990-luvulla tutkittuihin perinteisiin teemoihin. Tietojärjestelmätieteen tutkimusaiheiden lisäksi Lyytinen on tutkinut myös ohjelmistotekniikkaa, järjestelmävaatimusten hallintaa ja kehittänyt tieteenalansa tutkimusmenetelmiä ja julkaisukäytäntöjä. Hänen tutkimustyötään pidetään poikkeuksellisen monipuolisena ja häntä on luonnehdittu tietojärjestelmätieteen huippututkijoiden ainoaksi "ketuksi", joka "tutkii monia eri asioita monella eri tavalla". Jukka Paakin tekemän analyysin mukaan Lyytinen oli vuonna 2012 tutkimuksen vaikuttavuudeltaan maailman kahdeksanneksi eniten viitattu tietojärjestelmätieteilijä, joka oli edelleen vuonna 2013 Google Scholarin mukaan nousemassa kohti kärkisijoja.

Muuta

Lyytistä on kritisoitu muun muassa suomen kielen väheksymisestä tieteen kielenä ja hän herätti myös keskustelua alansa tutkijoiden piirissä kritisoituaan ns. "tieteellistä turismia" 1990-luvulla. Vuonna 2008 Tietoviikko-lehti valitsi Lyytisen sadan suomalaisen "tivi-vaikuttajan" joukkoon.