Fuckin’ Hippies

Historia

Fuckin’ Hippies -yhtye koottiin Hyvinkäänkylän työväentalolla järjestettyä rock and roll -tapahtumaa varten 1980-luvun puolivälissä. Helsingistä ja Espoosta vanhoilla amerikkalaisilla autoilla saapuneista autokunnista kerättiin nopeasti soitto- ja laulutaitoinen ryhmä. Kysyttyään luvan soittaa pääesiintyjän tauon aikana ryhmä nousi lavalle ja esitteli itsensä yhtyeenä nimeltä Fuckin’ Hippies. Uusi yhtye otettiin positiivisesti vastaan. Silloisella keikalla kuultiin muun muassa Bo Diddleyn "Roadrunner" ja Chuck Berryn "Johnny B. Goode".
Yhtyettä yhdistävä tekijä oli harrastus eli  vanhat amerikkalaiset autot ja moottoripyörät. Kaksi yhtyeen jäsenistä oli työskennellyt amerikkalaisista autoista kertovan lehden toimittajina, yksi jäsen oli toimittajana historiallisten autojen julkaisussa ja kaksi jäsentä perustivat Suomen ainoan Harley Davidson -moottoripyöriä käsittelevän lehden. Sittemmin yksi jäsen perusti uuden amerikanautolehden 2000-luvulla. 
Fuckin’ Hippies kokoontui satunnaisesti 1980-luvun lopulla erään jäsenen työpaikan tiloissa Helsingin Konalassa ja sittemmin keskustassa Korkeavuorenkadun pommisuojassa. Muun muassa nuori Marjo Leinonen, joka myöhemmin tuli tunnetuksi Balls -yhtyeestään, kävi näihin aikoihin koelaulussa.
Yhtyeen logo on silloin vielä mainostoimistopiireissä vaikuttaneen artistin, J. Karjalaisen, 1990-luvun alussa piirtämä.
Fuckin’ Hippies hankki 1992 ensimmäisen oman harjoitustilan Punavuoresta Merimiehenkadun kellarista, josta he siirtyivät myöhemmin eduskuntatalon eteen VR:n makasiineille. Yhtye esiintyi ensi kerran julkisesti syyskuun alussa 1992 Dianapuiston kupeessa sijaitsevassa kuubalaisessa ravintolassa. Seuraava esiintyminen oli kahden päivän päästä jo Tavastia Klubilla Kopteri-lehden juhlissa. Tällöin yhtye oli sonnustautunut lurekseihin ja niitteihin. Keikkailu jatkui Remu Aaltonen -klubilla Adlonissa, Kaivohuoneella, Planet Fun Funin uusissa vuosissa ja vapuissa, eri kaupunkien Honky Tonk -ravintoloiden avajaisissa jne. Kaikilla keikoilla Fuckin’ Hippies soitti illan viimeisenä esiintyjänä.

Nousu julkisuuteen

Musiikkialan monitoimimies Lasse Norres kiinnostui yhtyeestä samoihin aikoihin ja halusi sen televisioon musiikkiohjelmaansa muutamaan jaksoon esiintymään. Hipit olivat myöhemmin myös televisiossa Jyrki -musiikkiohjelmassa ja Äkkiä Anttolassa -nimisessä kotimaisessa elokuvassa 1999.
Amerikanlippu-teemalla maalattu 1960-luvun alun Scania-linja-auto, kiihdytysdragster katollaan, toimi yhtyeen liikkuvana mainoksena.
Fuckin’ Hippies panostaa musiikin lisäksi lavaesiintymiseen, koreografiaan ja visuaalisuuteen. Tyylissä ja musiikissa on nähtävissä viittauksia ajalle 1950-1979. Keikoilla on nähty myös rekvisiittaa, mm. kaksi metriä korkea toimiva tatuointikone, aidonkokoinen 1959 Cadillacin kyljenpuolikas, kolmimetrinen vapaudenpatsas, Harley-Davidson-moottoripyöriä ja dragster-kiihdytysauto.
Yhtye suunnitteli livealbumin tekemistä Megamanian Atte Blomin johdolla. Leningrad Cowboys -puuhamies Sakke Järvenpää toimi Fuckin’ Hippiesin ”suosittelijana” levy-yhtiön suuntaan. Megamanian Tom Vuori äänitti alkuvuoden 1993 aikana kolme live-esiintymistä, Tavastialla, Adlonissa ja vappuna Planet Fun Funissa Keravalla, joista oli tarkoitus koota albumi. Lopulta päädyttiin studioäänityksiin elävän musiikin sijaan. Ensimmäiseen pitkäsoittoon yhtye loi myös suomenkielistä omaa materiaalia, osittain levy-yhtiön toivomuksesta.
Fuckin’ Hippies esiintyi koko 90-luvun tiiviisti ympäri Suomea. 2000-luvulla keikkatahti oli maltillisempi. 2010-luvulla yhtye toimii taas aktiivisesti.