Joni Pitkänen

Ura

Pitkänen aloitti jääkiekkoilun Oulussa Kärppien juniorijoukkueissa. Ensiesiintyminen Kärppien liigajoukkueessa tapahtui kaudella 2000–2001. Hän pelasi 21 ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2001–2002 Pitkänen vakiinnutti paikkansa joukkueensa avauskokoonpanossa tehden 49 ottelussa 4 maalia ja keräten 15 syöttöpistettä. Seuraavalla kaudella hän keräsi 20 pistettä, ja jo kolmannen SM-liigakauden jälkeen Pitkänen suuntasi Pohjois-Amerikkaan. 
Pitkänen solmi Philadelphia Flyersin kanssa kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen vuoden 2003 heinäkuussa. Hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa Philadelphia Flyersin joukkueesta jo ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004, ja oli jo ensimmäisellä kaudellaan Philadelphialle tärkeä ylivoimapuolustaja. Pitkänen pelasi kauden aikana lähes täyden runkosarjan, 71 ottelua, tehopistein 8+19=27. Pudotuspeleissä hän pelasi 15 ottelua, joissa hän merkkautti kolme syöttöpistettä. Onnistuneen kauden päätyttyä Professional Hockey Writers’ Association valitsi Pitkäsen liigan tulokaspelaajien tähdistökentälliseen, ja hän pelasi myös tulokaspelaajien tähdistöottelussa.
NHL-kauden 2004–2005 perui liigan työsulku, joten Pitkänen pelasi kaudella Philadelphian AHL-liigan farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa. Hän oli läpi kauden joukkueensa johtava puolustaja, ja pelasi runkosarjan 76 ottelua pistein 6+35=41. Pudotuspeleissä Pitkänen teki 21 ottelussa tehopisteet 3+4=7, ja hän oli Philadelphian merkittävimpiä pelaajia joukkueen voittaessa AHL:n Calder Cup -mestaruuden kauden päätteeksi.
Pitkänen aloitti kauden 2005–2006 vahvasti. Hän pelasi kauden alun yli piste per peli -tahdilla, kunnes sai vatsalihasvamman ja joutui leikattavaksi. Kausi oli takaiskusta huolimatta Pitkäselle henkilökohtaisella tasolla hyvin onnistunut, sillä hän teki runkosarjan 58 ottelussa yhden kauden maali- ja piste-ennätyksensä saavuttaen tehopisteet 13+33=46. Myös hänen tehotilastonsa oli kaudella 2005–2006 hänen uransa paras, +22. Pudotuspeleissä hän edusti Philadelphiaa kuudessa ottelussa merkkauttaen kaksi syöttöpistettä. Kauden päätyttyä hänet palkittiin Philadelphian parhaana puolustajana, ja hän solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Philadelphian kanssa.
Kaudella 2006–2007 Pitkänen oli tehopisteillään 4+39=43 joukkueensa tehokkain puolustaja. Hän sijoittui koko liigan syöttöpörssissä 16. sijalle, ja oli Philadelphian eniten peliaikaa saanut pelaaja.
Vuoden 2007 heinäkuussa Pitkäsen ilmoitettiin siirtyvän pelaajakaupan yhteydessä Edmonton Oilersiin, joka kauppasi Philadelphialle puolustaja Jason Smithin ja laitahyökkääjä Joffrey Lupulin saadakseen Pitkäsen kokoonpanoonsa. Pitkäsen ohella Edmonton sai kaupassa laitahyökkääjä Geoff Sandersonin sekä yhden varausvuoron. Pitkänen pelasi seuraavan kauden 2007–2008 aikana 63 runkosarjan ottelua pistein 8+18=26, mutta NHL:n heikoimpiin seuroihin lukeutunut Edmonton jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden päätyttyä Edmonton kauppasi Pitkäsen vuoden 2008 heinäkuussa Carolina Hurricanesiin vaihdossa laitahyökkääjä Eric Coleen.
Carolinassa Pitkäsestä tuli joukkueen kiekollinen ykköspuolustaja. Kaudella 2008–2009 Pitkänen teki 33 pistettä. Carolina eteni pudotuspeleissä aina konferenssifinaalin asti, joissa se kuitenkin putosi tulevaa mestaria Pittsburgh Penguinsia vastaan. 
Pitkänen oli myös kaudella Kaudella 2009–2010 joukkueensa eniten tehopisteitä tehnyt puolustaja, kun hän teki 46 pistettä jolla hän sivusi omaa piste-ennätystään ja teki oman syöttöennätyksensä (40). Pitkänen sijoittui puolustajien pistepörssissä sijalle 13. Lisäksi väsymättömänä luistelijana tunnettu Pitkänen oli koko NHL:n ylivoimainen jääaikakuningas (27.22/peli lähes minuutti enemmän kuin toisena oleva Duncan Keith). Pitkänen ei pystynyt loukkaantumisensa takia pelaamaan runkosarjan viimeisiä otteluita.
Kaudella 2011–2012 Pitkäsen pelaamista varjostivat loukkaantumiset. Hän pelasi runkosarjassa 30 ottelua pistein 5+12=17. Heikon kauden pelannut Carolina sijoittui oman divisioonansa viimeiseksi, ja jäi jo kolmantena peräkkäisenä vuonna pudotuspelien ulkopuolelle.
Kaudella 2012–2013 Pitkänen pelasi runkosarjassa 22 ottelua pistein 1+8=9. Hänen kautensa katkesi vuoden 2013 huhtikuussa ottelussa Washington Capitalsia vastaan vakavaan loukkaantumiseen ottelun toisessa erässä. Hän kamppaili pitkästä kiekosta Capitalsin Troy Brouwerin kanssa, mutta menetti tasapainonsa ja törmäsi päätylaitaan kovalla vauhdilla. Pitkänen loukkasi tilanteessa jalkansa, ja hänet kuljetettiin paareilla pois kaukalosta. Tutkimusten seurauksena selvisi, että hän oli murtanut törmäyksessä kantaluunsa. Alun perin Pitkäsen oli määrä toipua takaisin entiselleen kolmen kuukauden kuluessa, mutta vamma osoittautui oletettua vakavammaksi. Pitkäsen nilkka leikattiin noin kaksi viikkoa tapahtuneen jälkeen, mutta hän oli loukkaantumisensa vuoksi sivussa koko kauden 2013–2014, ja hänen sopimuksensa Carolinan kanssa päättyi kauden jälkeen.
Pitkäsen uutisoitiin vuoden 2014 joulukuussa aloittaneen kevyen harjoittelun. Hän oli aloittanut luistelemisen ensimmäisen kerran loukkaantumisensa jälkeen, ja ollut mukana Oulun Kärppien maalivahtien ja loukkaantumisista toipuvien pelaajien sekä seuran A-nuorten edustusjoukkueen harjoituksissa. Kenttäpelaajien loukkaantumisista sekä joidenkin pelaajien (CHL-liigan) edustuskelvottomuudesta johtuen Pitkänen on ilmoitettu Kärppien pelirosteriin, finaalipelissä Frölunda Indiansia vastaan. Päätöskamppailu pelataan Oulussa 9. helmikuuta 2016. 5. helmikuuta ilmoitettiin, että Pitkänen tekee Kärppien paidassa paluun ammattilaistasolle seuraavana päivänä vieraspelissä Kalevan Palloa vastaan. Ensimmäisessä kotiottelussaan Raksilan jäähallissa Pitkänen teki ottelun avausmaalin KooKoo:ta vastaan, ja näin alusti pistetilinsä jääkiekon SM-Liigassa 13 vuoden tauon jälkeen.
Oulun Kärpät uutisoi 25. helmikuuta 2016 Pitkäsen loppukauden pelien olevan ohitse. Pitkäsen jalka ei kestänyt pelirasitusta ja pelaaja itse piti epätodennäköisenä, että tulisi pelaamaan ammattilaistasolla tulevaisuudessa. Pitkäsen kausi 2015–2016 päättyi kolmen Liiga-ottelun jälkeen.

Maajoukkueura

Pitkänen saavutti Suomen nuorten maajoukkueessa ikäluokan MM-pronssia Tšekistä 2002 ja Kanadasta 2003.
Pitkänen edusti Suomea vuonna 2004 jääkiekon maailmancupissa, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua. Suomi oli turnauksessa toinen, hävittyään finaalissa Kanadalle. Hän oli liittymässä maajoukkueen mukaan myös vuoden 2008 MM-kisoihin, mutta jäikin viime hetkellä pois loukkaantumisesta johtuen. Pitkänen nähtiin lopulta jäällä maajoukkuepaidassa Vancouverin olympiakisoissa 2010, kun Suomi saavutti pronssia.