google/wiki40b huggingface dataset:
György Kurtág

György Kurtág (s. 19. helmikuuta 1926 Lugoj, Romania) on unkarilainen säveltäjä.

Ura

Kurtág syntyi unkarilaiseen perheeseen Lugojissa, Romaniassa. Hän muutti Unkariin toisen maailmansodan jälkeen 1946. Hän opiskeli pianonsoittoa äitinsä johdolla viisivuotiaasta, suoritti pianodiplomin 1951 ja sävellysdiplomin 1955.
Kurtágin tarkoituksena oli päästä opiskelemaan musiikkia Béla Bartókin johdolla. Bartók kuitenkin kuoli leukemiaan syyskuussa 1945. Vuodesta 1946 lähtien Kurtág opiskeli Franz Liszt -musiikkiakatemiassa sävellystä Sándor Veressin ja Ferenc Farkasin, pianonsoittoa Pál Kadosan sekä kamarimusiikkia Leó Weinerin johdolla. 
Vuonna 1957 Kurtág lähti vuodeksi Pariisiin opiskelemaan Darius Milhaudin ja Olivier Messiaenin johdolla. Kurtágin palattua Unkariin hänen työnsä alkoi painottua säveltämiseen. Hän pitää tärkeimpinä opettajinaan Claudio Monteverdia ja Heinrich Schütziä.
Hänen varhaisimpiin teoksiinsa kuuluu muun muassa jousikvartetto opus 1. Kurtágin sävellystuotanto on suppea; siihen kuuluu vain 47 opusnumeroa.
Jenny ja Antti Wihurin rahasto myönsi Wihurin Sibelius-musiikkipalkinnon Kurtágille vuonna 2012.
Civilization V

Vastaanotto

Civilization V on saanut kiitosta arvostelijoilta. Pelin pisteytys Metacritic -kerääjäsivustolla on 90/100.  
Peli on kuitenkin saanut osakseen myös kriittisiä arvioita. 1UP:n arvostelija Tom Chick antoi pelille keskinkertaisen arvosanan C ja moitti sen huonoa tekoälyä ja Civilization Revolutionin tyyppistä pinnallista diplomatiaa .
Leila Pahlavi

Leila Pahlavi (27. maaliskuuta 1970 Teheran – 10. kesäkuuta 2001) oli Iranin shaahin Mohammad Reza Pahlavin nuorin lapsi.
Prinsessa Leila oli 9-vuotias kun perhe ajettiin Iranista maanpakoon Iranin islamilaisen vallankumouksen seurauksena. 
Isänsä kuoleman jälkeen perhe muutti Yhdysvaltoihin jossa prinsessa Leila meni kouluun Massachusettsin osavaltiossa. 
Prinsessa Leila, joka ei mennyt koskaan naimisiin, vietti loppuelämänsä Connecticutissa ja Euroopassa. Hän sairasti anoreksiaa ja masennusta. Leila Pahlavi löydettiin huoneestaan Lontoon Hotel Leonardissa kuolleena. Prinsessan kuolinsyy oli sekobarbitaalin yliannostus. Hänet on haudattu Pariisin Cimetière de Passy -hautausmaalle.
Pilvimetsärastas

Levinneisyys

Pilvimetsärastasta esiintyy Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaation kooksi arvioidaan 50 000−500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karl Heinrich Ulrichs

Karl Heinrich Ulrichs (28. elokuuta 1825 Aurich – 14. heinäkuuta 1895 L'Aquila) oli saksalainen nykyaikaisen homoseksuaalien oikeusliikkeen pioneeri.
Ulrichs opiskeli teologiaa ja lakia. Vuonna 1854 hänet erotettiin valtion virasta ”luonnottoman” taipumuksensa vuoksi. Hän alkoi tehdä pamflettejaan, aluksi salanimellä. Vuonna 1864 hän julkaisi ensimmäisen tutkielman miesten välisestä rakkaudesta. Samaa sukupuolta olevien seksi oli jo siihen aikaan kielletty joissakin Saksan valtioissa. Ulrichs piti Saksan juristipäivillä vuonna 1867 esitelmän, jossa hän vaati rangaistavuuden poistamista. Siitä alkoi eurooppalainen homoliike.
Ulrichs keksi homoseksuaalisuudelle nimen. Se tuli taivaanjumalasta Uranoksesta. Uranos-jumalan mukaan oli jo aikaisemmin nimetty planeetta Uranus. Ouranos on nykykreikkaa ja tarkoittaa taivasta. Ulrichsin kielenkäytössä homomies oli urning ja lesbo oli urninde.
Homoseksuaalisuus-sana esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1869 itävaltalais-unkarilaisen kirjailijan Karl Maria Kertbenyn tekstissä.
Ulrichs oli yksinäinen esitaistelija. Juristipäivillä 1867 hän esiintyi omalla nimellään, uranoslaisena. Hän haaveili uranos-liitosta, johon kaikki Euroopan homot ja lesbot voisivat liittyä. Hän ei kuitenkaan saanut yhteiskunnassa mitään vastakaikua, ja niinpä hän lähti vuonna 1880 ”maanpakoon” Italiaan ja kuoli vuonna 1895.
Noel Redding

Noel Redding (25. joulukuuta 1945 Folkestone, Englanti – 11. toukokuuta 2003 Clonakilty, Irlanti) oli brittiläinen rockmuusikko, joka tunnetaan työstään The Jimi Hendrix Experiencen basistina vuosina 1966–1969.
Reddingillä oli jo runsaasti esiintymiskokemusta, mutta ei juurikaan mainetta hänen tutustuessaan Jimi Hendrixiin vuoden 1966 syyskuussa Lontoossa. Hendrix tarjosi aiemmin kitaraa soittaneelle Reddingille basistin paikkaa uudessa yhtyeessään - kertoman mukaan siksi, että mielistyi Reddingin afrokampaukseen ja kykyyn oppia uusi kappale hyvin nopeasti. Redding otti tarjouksen vastaan. Jäsenyys The Jimi Hendrix Experiencessa kohotti Reddingin pian maineeseen ja pysyvään asemaan rockhistorian lehdillä. Experience levytti kaksi Reddingin säveltämää kappaletta ("She´s So Fine" levyllä Axis: Bold As Love ja "Little Miss Strange" levyllä Electric Ladyland). Näillä kappaleilla Redding myös lauloi soittaen lisäksi komppikitaraa jälkimmäisellä. Oman kertomansa mukaan Redding myös osallistui joidenkin sellaistenkin kappaleiden säveltämiseen, joiden tekijänoikeudet menivät kokonaan Hendrixin nimiin.
Redding turhautui vähitellen siihen, ettei saanut Hendrixin dominoimassa yhtyeessä riittävästi tilaa ja taiteellista vastuuta itselleen. Kitaristin ja basistin välit kiristyivät jo Electric Ladylandin kaoottisissa äänityssessioissa vuoden 1968 kesällä. Seuraavan vuoden toukokuussa Redding erosi yhtyeestä. Asiaan luultavasti vaikuttivat myös Reddingin huonot välit Hendrixin managerin Mike Jefferyn kanssa. 
Redding perusti Fat Matress -nimisen yhtyeen, jossa hän soitti suosikki-instrumenttiaan kitaraa. The Whon ja Small Facesin kaltaista brittipopia esittänyt Fat Matress ei kuitenkaan saavuttanut merkittävää menestystä, ja Redding vieläpä erotettiin siitä. Reddingin yritys päästä uudestaan Hendrixin basistiksi kariutui kitaristin kuoltua vuoden 1970 syyskuussa. Tämän jälkeen Redding työskenteli jonkin aikaa studiomuusikkona.
Vuosina 1972-1977 Redding johti omaa Noel Redding Bandiaan, joka julkaisi kolme albumia saavuttamatta kuitenkaan kovin suurta mainetta. Allekirjoittamiensa epäedullisten sopimusten johdosta Redding jäi osattomaksi suurista tekijänoikeustuloista, joita The Jimi Hendrix Experiencen levyjen myynti tuotti jatkuvasti Hendrixin perikunnalle. Välillä varsin vaikeitakin aikoja kokenut Redding julkaisi vuonna 1989 omaelämäkerran Are You Experienced?, jossa hän ei peitellyt katkeruuttaan levy-yhtiötä ja Hendrixin perikuntaa kohtaan. Muusikonuraansa Redding jatkoi matalalla profiililla esiintyen myös Helsingissä vuonna 1994. 
Noel Redding kuoli maksakirroosin komplikaatioihin 57 vuoden iässä.
Ragvald II

Ragvald II (k. 1321) toimi Suomen piispana vuosina 1309–1321. Hän pani alulle Kuusiston piispanlinnan rakentamisen.
Paavali Juustenin Suomen piispainkronikan mukaan Ragvald oli syntyisin Ahvenanmaalta ja hänet vihittiin virkaansa Tukholmassa. Ragvaldin aikana vuonna 1318 venäläiset polttivat Turun kaupungin ja ryöstivät Turun tuomiokirkon.
Sperm

Sperm tai The Sperm oli Mattijuhani Koposen ja Pekka Airaksisen vuonna 1967 perustama underground-yhtye. Se hämmensi eri taiteiden rajoja, käytti useita medioita ja oli useiden tekijäpolvien edelläkävijä. Teatraalisista esityksistä tunnetun yhtyeen maine on kuitenkin perustunut lähinnä kuulopuheisiin ja muistelijoiden mielikuviin.

Yleistä

Yhtyeen sanotaan olleen sähkökitaroita manipuloineen Airaksisen studioprojekti, jossa hän käytti ensimmäisillä levyillä hyväksi myös “äänteleviä ihmisolioita”, joiden rooleissa olivat Koponen, Pekka Yrjänä Hiltunen ja sodanvastaisia runoja lukenut yhdysvaltalainen Bill Coldwell.
Yhtye hyödynsi keksijä Erkki Kurenniemen projektia varten rakentamaa kokeellista sähkösoitinta, ”Seksofonia”, eräänlaista alkeellista musiikkikonetta, joka mittasi soittajansa käsien ihon sähkönjohtavuuden muutoksia ja muutti ne syntetisaattorin avulla ääneksi.
Spermin tavoite oli nimensä mukaisesti toimia osana 1960-luvun seksuaalista vallankumousta, ja omalta osaltaan se johtikin myöhemmin muun muassa M. A. Nummisen Sähkökvartetti-projektiin. Spermiä ja Kurenniemen musiikkilaitteita pidetään suomalaisen elektronisen musiikin pioneereina.
Olemassaolonsa aikana yhtye julkaisi yhden EP-levyn sekä Shh!-nimisen LP:n, joista molemmat ovat muodostuneet arvokkaiksi keräilyharvinaisuuksiksi. Myöhemmin yhtyeen vanhaa tuotantoa on julkaistu CD-ajassa Siboneyn kustantamilla Arktinen hysteria (2001) ja Psychedelic Phinland (2006) -kokoelmilla sekä saman kustantajan julkaisemalla Pekka Airaksisen kokoelmalla Madam I’m Adam (2003). Vuonna 2018 Svart Records julkaisi yhtyeen 50-vuotisjuhlajulkaisun, jossa on monia aiemmin julkaisemattomia äänityksiä sekä Jukka Lindforsin 70-sivuinen essee.
Sierpińskin kolmio

Ominaisuudet

Pascalin kolmiolla voidaan approksimoida Sierpińskin kolmiota. Otetaan Pascalin kolmio, jossa on 2ⁿ riviä ja väritetään parilliset luvut valkoisiksi, ja parittomat mustiksi. Se kaksivärinen 2ⁿ-rivinen Pascalin kolmio, jossa n lähestyy ääretöntä, on Sierpińskin kolmio.
Sierpińskin kolmion pinta-ala on nolla. Tämä saadaan laskemalla jäljelle jäänyt ala jokaisen iteraation jälkeen. Jäljelle jäänyt ala on aina 3/4 edellisestä, ja kun iteraatioita suoritetaan ääretön määrä, jäljelle jäävä pinta-ala on nolla.
Naasianjoki

Naasianjoki (ven. Назия, Nazija) on joki Venäjällä Leningradin alueen Kirovskin piirissä. Se saa alkunsa Maaluksan kylän lähellä sijaitsevalta suolta (ven. Малуксинский Мох, Maluksinski Moh), virtaa kohti luodetta ja pohjoista ja laskee Laatokkaan Ala-Naasian (ven. Назия, Nazija) kylän luona. Joen pituus on 42 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 332 neliökilometriä. Suurin sivujoki on Mustajoki (ven. Чёрная, Tšornaja).
Joen varrella on sijainnut Markkovan seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia kyliä. Nykyään suurin asutuskeskus on Priladožskin taajama. Naasian taajama sijaitsee idempänä Lavajoen varrella.
J. H. Erkko

Henkilötietoja

Erkon vanhemmat olivat maanviljelijä Juhani Eerikinpoika Eerakkala ja Maria Kyöstilä. Päivälehden päätoimittaja Eero Erkko oli hänen nuorempi veljensä. Erkko valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1872 ja toimi sitten opettajana Johanneksen Rokkalan lasitehtaan koulussa 1872–1873 ja Viipurissa Adam Wilken perustamassa koulussa 1874–1885, joskin hän oli koulun kirjoilla vuoteen 1892 asti. Opettajan virasta erottuaan Erkko sai valtioneläkkeen ja 1906 kirjailijaneläkkeen, jota hän ei kuitenkaan kerinnyt nauttia. Viipurilaisen Ilmarinen -lehden toimittaja Erkko oli 1874–1876 ja Ilmiö-nimisen aikakauslehden julkaisija ja toimittaja 1880–1881. Käkisalmen kunnallisneuvosmiehenä Erkko toimi 1893–1894 ja viinanpolttimoiden ja alkoholin vähittäismyynnin tarkastajana Tampereella 1896–1898. Erkko teki useita matkoja Eurooppaan vuosien 1877 ja 1902 välillä, mutta kävi myös Egyptissä ja Palestiinassa yhdessä Jaakko Häklin kanssa vuonna 1900. 
Erkon kuolema herätti huomiota ja hautajaisissa hänen arkkuaan kantoivat Eero Erkko, Juhani Aho, Pekka Halonen, Eino Leino, Oskari Merikanto, E. N. Setälä, K. A. Castrén ja Juho Lallukka. Erkko oli suomalaisuusaatteen kannattaja ja vaikutti tarmokkaasti kansanvalistuksen piirissä tukien nuorisoseurojen, raittiusseurojen ja työväenyhdistysten perustamista ja toimintaa. Hän rakennutti 1902 itselleen Erkkola-nimisen taiteilijakodin Tuusulaan. Talon suunnitteli Pekka Halonen ja se rakennettiin Erkon toivomuksesta lähelle Syvälahden torppaa, jossa Aleksis Kivi oli viettänyt 1872 viimeiset elinkuukautensa veljensä Albert Stenvallin hoidossa.
HMS Marne (G35)

Palvelus

Alus lähti maaliskuussa 1945 Välimereltä Portsmouthiin, jonne se saapui 8. huhtikuuta. Maaliskuussa 1952 alus hinattiin ankkuripaikalle Penarthiin ja se sijoitettiin 1955 poistolistalle. Alus myytiin 16. elokuuta 1957 Turkille ja se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Alus luovutettiin 9. syyskuuta 1959 Portsmouthissa ostajalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Mareşal Fevzi Çakmak. Alus myytiin romutettavaksi 1971.
Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti

Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti (Krimo) on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan yhteydessä toimiva tutkimusyksikkö, joka aloitti toimintansa 1.1.2015. Instituutin edeltäjiä ovat oikeusministeriön alaisuudessa vuosina 1974-2014 toiminut Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos ja vuosina 1963-1974 toiminut Kriminologinen tutkimuslaitos.
Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutista annetun lain (1139/2007) mukaan instituutin  tehtävänä on 1) harjoittaa riippumatonta kriminologista ja muuta oikeuspoliittista tutkimusta ottaen huomioon oikeusministeriön ja yhteiskunnan tietotarpeet; 2) seurata ja analysoida rikollisuutta, rikollisuuden kontrollin ja seuraamusjärjestelmän toimintaa, oikeusoloja ja lainsäädännön vaikutuksia sekä raportoida niiden kehityspiirteistä; ja 3) ylläpitää sille laissa säädettyjen tehtävien hoitamiseksi tarvittavia tutkimusrekistereitä. Instituutissa harjoitettavan tutkimuksen leimallinen piirre on yhteiskuntatieteellisen ja oikeudellisen näkökulman yhdistäminen.
Instituutin johtaja on OTT, professori Tapio Lappi-Seppälä.
Jyrki A. Juuti

Jyrki A. Juuti (6. tammikuuta 1927 Helsinki – 13. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ammattijärjestövaikuttaja.

Henkilöhistoria

Juuti oli Suomen Sosiaalidemokraatin taloustoimittaja ja pääluottamusmies sekä Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen sihteeri. Suomen Sanomalehtimiesten Liiton (nykyinen Suomen Journalistiliitto) puheenjohtajana Juuti toimi vuosina 1963–1974. Aluksi hän hoiti liiton puheenjohtajan tehtäviä toimittajan työnsä ohessa, kunnes vuonna 1968 liiton puheenjohtajuus muuttui kokopäiväiseksi tehtäväksi. Juutin puheenjohtajakaudella Suomen Sanomalehtimiesten Liitto muuttui ammattiliitoksi. Yksi ratkaiseva tapahtuma oli toimittajien ensimmäisen työehtosopimuksen solmiminen vuonna 1967. Tähän asti toimittajien työehdoista oli ollut vain suosituksen luonteinen niin sanottu normaalivälikirja.
Juutilla on nykyisin oma muistostipendinsä, jonka Journalistisen kulttuurin edistämissäätiö eli Jokes panee hakuun vuosittain. Jyrki A. Juutin muistostipendi on tarkoitettu edunvalvontataitojen kehittämiseen.
Jyrki Juutin vanhemmat olivat päätoimittaja Yrjö Veikko Juuti ja Aino Lukkarinen. Ylioppilaaksi vuonna 1947 tullut Jyrki Juuti valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1950.
Upcycling

Upcycling tarkoittaa hyödyttömän materiaalin muuntamista uuteen muotoon, jolla on entistä parempi laatu tai suurempi arvo. Tuolloin esimerkiksi tuotannon ylijäämä, sivutuotteet tai hukkapalat hyödynnetään sen sijaan että niistä tulisi jätettä.
Suomessa on myös yrityksiä, joiden toimintaperiaate perustuu upcyclingin hyödyntämiseen. Esimerkiksi pääkaupunkiseudun kierrätyskeskusten yhteydessä toimii kauppoja, joissa myydään kierrätykseen jätetyistä materiaaleista valmistettuja tuotteita täysin uusin käyttötarkoituksin. Kierrätyskeskuksen uusiotuotteiden mallisto on nimeltään Plan B. Muun muassa Globe Hope käyttää valmistamiensa laukkujen, vaatteiden ja asusteiden materiaalina kierrätystekstiilejä. Vuonna 2014 Vuoden suomalainen muotiteko -palkinnon saanut Pure Waste Textiles puolestaan valmistaa teollisuuden tekstiilijätteestä lankaa, josta valmistetaan kankaita, neuloksia ja niistä vaatteita ja asusteita.
VP9

Historia

VP9 on kehitetty 2011-2013 ja se pohjautuu VP8-formaattiin.

Tekniset yksityiskohdat

VP9 ei ole ns. säiliömuoto, eli valmis datapaketti ei sisällä ääntä, erikielisiä tekstitysraitoja, väliotsikoita ("Chapters") tai juuri muuta kuin pakatun videon. Tästä syystä sillä ei ole omaa tiedostopäätettä; se ei ole itsenäinen elokuvatiedosto vaan pelkästään osa siitä eli videonpakkaus. Pakkaus on häviöllinen kuten videopakkaukset yleensäkin, eli sitä ei voi käyttää datan pakkaamiseen. VP9-pakattua videota levitetään pääsääntöisesti WebM-säiliömuodossa, ja äänenpakkaus WebM:ssä on Vorbis. Säiliömuodoista käytetään myös termiä "kääre".
VP9 tekee paljon parannuksia edeltäjäänsä VP8:aan. VP9 tukee 32×32 pikselin kokoisten superblokkien käyttöä, ja kehittäjien aikeena on lisätä tuki 64x64 pikselin superblokkeja varten. Nelipuu-koodausformaattia käytetään superblokkien koodauksessa.
VP9-pakettia voisi pitää kasana peräkkäisiä kuvia, missä jokaisella kuvalla on yksiselitteinen ja tarkka järjestysnumero sekä aikaleima, mutta muodot ja värit ovat likiarvoja halutun verran. Mitä pienemmäksi paketti halutaan, sitä epätarkempi on kuvajono. Aikaleimat ovat välttämättömiä, että äänet ja tekstit saadaan tahdistettua videoon ja sisältö näytettyä samalla nopeudella kuin kuvaushetkellä.
Standardiversio tukee seuraavia väriavaruuksia: Rec. 601, Rec. 709, SMPTE-170, SMPTE-240 ja sRGB.

Profiilit

Standardiversio on määrittänyt kaksi profiilia: profiili 0 ja profiili 1. Jälkimmäinen on valinnainen, ja se tukee valon ja värin pakkaussuhteita (engl. chroma subsampling) 4:2:2 ja 4:4:4, alfakanavaa ja syvyyskanavaa. Kehitteillä on profiili, jonka syvyyskanava päästää läpi 10 bittiä aiemman kahdeksan sijaan. Tällä voi olla merkitystä normaalikontrastin kuvissa, esim. kun pitää erottaa maastopukuinen sotilas maastosta, tai tumma kohde varjosta.
Olli Järvinen (päätoimittaja)

Olli Eerikki Järvinen (6. heinäkuuta 1912 Orimattila – 28. syyskuuta 1982 Lahti) oli Etelä-Suomen Sanomien päätoimittaja vuosina 1962–1972. Lahti-mitalilla 1975 palkitun Järvisen tuotantoon sisältyy lisäksi näytelmä Viimeinen patriarkka (1968) sekä Päijät-Hämettä käsitteleviä tietokirjoja.

Henkilöhistoria

Olli Järvisen vanhemmat olivat kirvesmies Taavetti Taavetinpoika ja Auroora Järvinen ja puoliso vuodesta 1945 Irja Ilona Salokas. Järvinen kävi viisi luokkaa lyseota ja oli Etelä-Saimaan toimitussihteeri 1938–1941. Eetelä-Suomen Sanomien palvelukseen hän tuli toimitussihteeriksi ja -päälliköksi 1941–1950, lehden toimituspäällikkönä hän oli myös 1959–1962 ennen päätoimittakauttaan. Vuosina 1950–1956 Järvinen oli Forssan Lehden ja vuosina 1956–1959 Lahti-lehden päätoimittaja. Poliittisena pakinoisijana Järvinen tuli tunnetuksi Akin pakinoiden myötä.
HellermannTyton

Yrityksen nimi

Nimi HellermannTyton on yhdistelmä yrityksen perustajan nimestä Paul Hellermann ja Tyton-sidontajärjestelmästä joka tuotiin markkinoille vuonna 1965. Vuonna 1999 HellermannTyton rekisteröitiin maailmanlaajuisesti yritysnimeksi ja tavaramerkiksi.

Tehtaat

HellermannTyton valmistaa tuotteita maailmanlaajuisesti 15 tehtaassa. Tehtaita on muun muassa Brasiliassa (Jundiaí), Englannissa (Northampton, Manchester ja Plymouth), Etelä-Afrikassa (Johannesburg), Japanissa (Hyogo), Kiinassa (Wuxi), Puolassa (Zagorow), Ranskassa (Trappes), Saksassa (Tornesch) ja Singaporessa (Yishun).

Tuotteet ja markkinat

Yritys kehittää ja valmistaa kiinnitys-, sidonta-, merkintä-, eristys- ja suojaustarvikkeita kaapeliympäristöön. Lisäksi yritys suunnittelee ja valmistaa kehittyneitä tietoverkkotarvikkeita.                                                           
Tuotteiden valmistusmateriaalit ovat yleensä teknisiä muoveja kuten esimerkiksi polyamidi 6.6 (PA6.6) eri lisäaineiden seoksista joilla tuotteisiin saadaan eri ominaisuuksia kuten mm. lämmönkestävyys, UV-säteilyn kestävyys, suuri mekaaninen kestävyys ja useita eri värejä. Polyamidi 6.6 V0 (PA6.6V0), polyamidi 4.6 (PA4.6), polyamidi 11 (PA11), polyamidi 12 (PA12), PEEK, ETFE (Tefzel ®) polyeteeni (PE), polypropyleeni (PP) polyasetaali (POM) sekä muita termoplastisia materiaaleja esim. kloropreeni kumi. 
Tuotteet valmistetaan pääosin ruiskupuristustekniikalla ja ruiskuvalukoneilla.
Sergio García de la Fuente

Ura

García on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2002 Mestarien liigan ottelussa Club Bruggea vastaan. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän debytoi kauden 2003–2004 toisella kierroksella Sevillaa vastaan. Kokonaisuudessaan esiintymiset seuran edustusjoukkueessa jäivät kuitenkin vähäiseksi, ja suurimman osan ajasta García pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Kaudeksi 2004–2005 García lainattiin valencialaiseen Levanteen, jossa hän oli runkopelaaja koko kauden ajan ja seitsemällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Joukkue sijoittui kuitenkin sarjan kolmanneksi viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Ennen kautta 2005–2006 García siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän niin ikään vakiinnutti paikkansa. Zaragozassa hän pelasi hyökkäyksessä argentiinalaisen Diego Militon kanssa ja kaudella 2007–2008 enimmäkseen oikean laitalinkin paikalla brasilialaisen Ricardo Oliveiran liityttyä joukkueeseen.
Elokuussa 2008 García siirtyi Real Betisin joukkueeseen noin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, joista jälkimmäisen maan toiseksi korkeammalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Otteluita kausien aikana kertyi yhteensä 62 ja niissä syntyi 21 maalia.
16. elokuuta 2010 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella kotikaupunkinsa Espanyoliin. Hänestä maksettiin 1,8 miljoonan euron siirtokorvaus.

Maajoukkue

Luis Aragonés valitsi Garcían Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa Espanja voitti mestaruuden. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki kilpailuihin valmistavassa harjoitusottelussa Perua vastaan 31. toukokuuta 2008.
Aikaisemmin García on edustanut Espanjaa useissa nuorisoikäluokissa. Vuonna 2002 hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Vuotta myöhemmin hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa, jossa Espanja hävisi loppuottelussa Brasilialle. Hän on myös pelannut muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Violet Baudelaire

Ennen sarjaa

Viisivuotiaana Violet Baudelaire voitti ensimmäisen keksimiskilpailunsa automaattisella kaulimellaan. Tuomarin mukaan Violet "voisi keksiä vaikka kädet selän taakse sidottuina". Kymmenen vuoden paikkeilla hän keksi uudenlaisen kynänteroittimen.

Luku neljätoista ja sen jälkeen

Violet sisaruksineen adoptoi Kit Snicketin Beatrice-tyttären kreivi Olafin kuoltua Lopussa. Kuten Painajaisten parantolassa ja Lopussa mainitaan, huolimatta Lemony Snicketin tutkimuksesta ja raskaasta työstä hän ei tiedä Baudelairien sijaintia.
Nuorempi Beatrice Baudelaire sanoo The Beatrice Letters -kirjassa Violetin selvinneen, vaikka heidän veneensä saattoikin upota ennen sen päästyä rannalle. On mahdollista myös, että Violetin ja hänen sisarustensa koko omaisuus tuhottiin.
Prometeismi

Prometeismi (engl. Prometheism tai Prometheanism) on puolalaisen Józef Piłsudskin luoma poliittinen käsite. Prometeismin tarkoituksena oli heikentää Venäjän keisarikunnan ja sen seuraajan Neuvostoliiton sisäistä eheyttä tukemalla nationalistisia liikkeitä Venäjän rajojen sisäpuolella. Kyse oli siitä, että Itämeren, Mustanmeren ja Kaspianmeren alueilla olevat kansat irtautuisivat Venäjästä ja muodostaisivat itsenäisten valtioiden puskurivyöhykkeen Venäjää vastaan. Prometeismi liittyy läheisesti Piłsudskin toiseen ideaan, Intermariumiin. 
Prometeismi perustui ajatukselle siitä, että jos Puolan tuki Venäjän alistamille kansoille pystyy heikentämään Venäjää, se on Puolan valtion etu. 

Prometeismin nimi on peräisin kreikkalaisen mytologian Prometheuksesta, joka antoi tulen ihmiskunnalle. 
Itä-Euroopan, Kaukasuksen ja Keski-Aasian suhteiden ja kulttuurien tutkimusta varten on perustettu julkaisu Nowy Prometeusz, jota julkaistaan puolaksi, englanniksi ja venäjäksi.

Prometeismi Suomen politiikassa

Tarton rauhan neuvotteluissa Suomen tavoitteena oli saada laaja autonomia Itä-Karjalalle. Itä-Karjalan kysymys ratkesi Kansainliitossa kuitenkin Neuvostoliiton hyväksi.   
Vuonna 1922 perustetun Akateemisen Karjala-Seuran tavoitteena oli edistää heimoyhteyttä ja kansallistunnetta muun muassa Neuvostoliiton alueella.   
Suomi sitoutui reunavaltiopolitiikkaan allekirjoittamalla Varsovan sopimuksen vuonna 1922. Sopimuksessa valtiot sitoutuivat hyväntahtoisuuteen, jos jokin sopimusvaltioista joutuisi hyökkäyksen kohteeksi. Sopimukseen lukeutuivat Suomi, Viro, Latvia ja Puola, mutta Suomen osalta sopimus kariutui, kun Vennolan II hallitus joutui eroamaan