google/wiki40b huggingface dataset:
John Tiptoft

John Tiptoft, Worcesterin 1. jaarli (joissain lähteissä myös John Tibetot; s. noin 1427 Everton, Bedfordshire – k. 18. lokakuuta 1470 Tower Hill, Lontoo) oli englantilainen aatelinen, joka muistetaan erityisesti roolistaan Ruusujen sodan tapahtumissa.
Tiptoftin isä oli paroni John Tiptoft. Tiptoftista tehtiin Worcesterin jaarli vuonna 1449. Vuosina 1556–57 hän toimi kruunun edustaja Irlannissa (Deputy of Ireland), minkä jälkeen hän työskenteli pitkään ulkomailla. Tiptoft palasi Englantiin pian Edward IV:n valtaannousun jälkeen ja hänet nimitettiin helmikuussa 1462 Lord High Constable of Englandin virkaan, jossa hän toimi aina vuoteen 1470 saakka. Lisäksi Tiptoft nimitettiin vuonna 1467 uudelleen kruunun edustajaksi Irlantiin.
Tiptoft tunnettiin raakana miehenä ja hän teloitutti julmasti useita Lancasterien kannattajia. Hän tuomitsi muun muassa Oxfordin jaarli John de Veren, tämän kaksi poikaa sekä lukuisia Warwick Kuninkaantekijän kannattajia kuolemaan. Tiptoft sai tästä liikanimen Butcher of England ("Englannin teurastaja").
Tiptoftin väkivaltaisuus koitui lopulta hänen omaksi kohtalokseen, kun Warwick Kuninkaantekijä ja muut Henrik VI:n kannattajista ottivat vallan takaisin itselleen. Warwick julisti yleisen armahduksen, joka koski lähes kaikkia Edward IV:n entisiä kannattajia, mutta ei kuitenkaan Tiptoftia. Tiptoft yritti paeta Warwickia, mutta hänet löydettiin Huntingdonshiressa sijaitsevasta metsästä ja vangittiin. Tiptoft vietiin oikeuteen ja 15. lokakuuta 1470 hänet tuomittiin maanpetoksesta kuolemaan. Tiptoftin oli määrä kävellä 17. lokakuuta jalan Westminsteristä Tower Hillille, jossa hänet teloitettaisiin. Tiptoftin viimeistä matkaa seuraamaan oli kuitenkin saapunut seuraamaan niin paljon Tiptoftille vihaisia kaupunkilaisia, että vartijat eivät onnistuneet siirtämään Tiptoftia saman päivän aikana Tower Hillille saakka, vaan he joutuivat viettämään yhden yön Fleet Prisonissa ja jatkamaan matkaansa vasta seuraavana päivänä. Tiptoft mestattiin samana iltapäivänä.
Viheltäjäpeukaloinen

Levinneisyys

Viheltäjäpeukaloista tavataan Keski-Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 178 000 km². Laji kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Michael Mifsud

Michael Mifsud (s. 17. huhtikuuta 1981 Pietà, Malta) on maltalainen jalkapallohyökkääjä, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa Sliema Wanderersiä. Hän on Maltan jalkapallomaajoukkueen kapteeni, kaikkien aikojen paras maalintekijä ja yksi maan kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Mifsud on vain 164 senttimetriä pitkä.

Ura

Mifsud aloitti uransa nykyisessä seurassaan Sliema Wanderersissä vuonna 1997. Hän pelasi seurassa vuoteen 2001 asti tehden 80 pelissä 60 maalia. Vuonna 2000 Mifsud teki myös debyyttinsä Maltan jalkapallomaajoukkueessa. Vuonna 2001 hän siirtyi Bundesliigan 1. FC Kaiserslauterniin, jossa vietetyn kolmen vuoden aikana peliaikaa kertyi vain 21 ottelun verran. Suurimman osan ajasta Mifsud pelasikin saksalaisseuran kakkosjoukkueessa. Edessä oli paluu vuonna 2004 Sliema Wanderersiin, mutta vain kauden ajaksi. Vuonna 2004 Mifsud palasi Eurooppaan norjalaisen Lilleström SK:n riveihin. Lilleströmissä Mifsud pelasi neljä kautta, joista kertyi tilille 48 ottelua ja 17 maalia.
Seuraavaksi Mifsud suuntasi kohti Englantia ja Coventry Cityä. Hän oli kolmen kautensa aikana yksi seuran tärkeimmistä pelaajista. Mifsud pelasi seurassa 86 ottelua viimeistellen 16 maalia. Hän kävi vuonna 2009 lainalla Barnsley FC:ssä, kunnes palasi takaisin Maltalle ja Valletta FC:n riveihin. Seuraavat kolme vuotta Vallettan ja Qormi FC:n riveissä tuottivat 59 ottelua ja 42 maalia, kunnes Mifsud siirtyi A-Leaguen Melbourne Heartiin. Hän pelasi seurassa 14 ottelua, ennen kuin seuran omistaja vaihtui ja nimi muuttui Melbourne City FC:ksi. Omistajanvaihdoksen jälkeen Mifsud palasi kasvattajaseuraansa Sliema Wanderersiin vuonna 2014.
Maajoukkueessa kapteenina toimiva Mifsud on vuosina 2000–2018 pelannut 131 maaottelua ja tehnyt ennätykselliset 40 maaottelumaalia. Harjoitusottelussa Liechtensteiniä vastaan vuonna 2008 Mifsud teki viisi maalia, kun Malta voitti keskieurooppalaiset 7-1. Hän rikkoi Carmel Busuttilin maaliennätyksen vuonna 2010 Suomea vastaan, kun Malta hävisi 1-2.
Ulla (sarjakuva)

Ulla (engl. Nancy, ilmestynyt suomeksi myös nimillä Miina ja Kusti ja Jenni) on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka päähenkilöt ovat kaverukset Ulla (Nancy) ja Pelle (Sluggo). Sarjan loi Ernie Bushmiller.
Bushmiller piirsi vuodesta 1925 Larry Whittingtonin seuraajana Fritzi Ritz -nimistä sarjakuvaa, jonka pääosassa oli samanniminen kaunis elokuvatähti. Ulla oli alun perin sivuhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran 2. tammikuuta 1933 ilmestyneessä stripissä, jossa hänet esiteltiin Fritzi Ritzin siskontyttönä. Ulla kuitenkin valtasi muutamassa vuodessa sarjan, joka muuttui näin vitsisarjaksi samalla kun Bushmiller pelkisti piirrostyylin äärimmäisen yksinkertaiseksi. Pelle nähtiin ensi kerran 24. tammikuuta 1938. Saman vuoden lopussa Fritzi Ritzin nimi vaihdettiin Nancyksi. Bushmiller teki sarjaa periaatteessa vuonna 1982 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, joskin hänen viimeisinä elinvuosinaan piirtämisestä vastasivat tosiasiassa Will Johnson ja Al Plastino. Bushmillerin kuoltua Plastino jatkoi sarjaa vuoden ajan Mark Laskyn kanssa. Vuosina 1984–1994 Ullaa piirsi Jerry Scott, ja vuodesta 1994 alkaen tekijöinä olivat Guy ja Brad Gilchrist. Vuoden 2018 alusta uudeksi piirtäjäksi tuli Olivia Jaimes.
Bushmillerin ajan Ulla mainitaan usein malliesimerkkinä huumoriltaan tavanomaisesta mutta visuaaliselta toteutukseltaan ”täydellisestä” vitsisarjakuvasta (”täydellinen samalla tavalla kuin korttitalo on täydellinen”), sillä Bushmiller omistautui taloudelliselle piirrostyylille, jossa kaikki vitsin kannalta epäoleellinen oli karsittu pois. Yhdysvaltalaiset Mark Newgarden ja Paul Karasik julkaisivat vuonna 1988 kuuluisan esseen How to Read Nancy?, jossa he avaavat ja luokittelevat strippisarjakuvan kerronnalisia koodeja analysoimalla yhtä, 8. elokuuta 1958 julkaistua Ulla-strippiä.
Suomessa sarja oli vuosina 1994–2003 yksi Karvinen-lehden oheissarjakuvista, ja ilmestyi siinä nimellä Miina ja Kusti.
HMS Astute (P447)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1. lokakuuta 1970.
Pirulammi (Kuhmoinen, Puukkoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy.
Lyle & Scott

Lyle & Scott on skotlantilainen vaateyritys, joka tunnetaan erityisesti korkealaatuisista neulevaatteistaan. Merkki on perinteisesti ollut golfinpelaajien suosima, mutta viime aikoina sen suosio on kohonnut erityisesti nuorison keskuudessa. Yrityksen perustivat William Lyle ja Walter Scott vuonna 1874 Skotlannin Hawickissa.
Lyle & Scottin vaatteet ovat olleet tunnettujen golfaajien, kuten Greg Normanin, Lee Westwoodin ja Sandy Lylen lisäksi muidenkin julkisuuden henkilöiden suosimia. Muun muassa Sean Connery, Bob Hope, Bing Crosby, Cristiano Ronaldo sekä Razorlight- ja Arctic Monkeys -yhtyeiden jäsenet ovat käyttäneet yrityksen tuotteita.
Chen Guangcheng

Chen Guangcheng on kiinalainen aktivisti. Hän on ollut lapsuudestaan asti sokea. Chen paljasti vuonna 2005 Linyin kaupungin viranomaisten pakottaneen useita naisia sterilisaatioon ja abortteihin jopa raskauden kahdeksannella kuulla. Oikeudenkäynnin aikana Chenin asianajajat pidätettiin epäiltynä lompakon varastamisesta, ja hän sai oikeuden määräämät asianajajat, jotka eivät tienneet mitään tapauksesta.
Elokuussa 2006 kansantuomioistuin itäisessä Shandongin maakunnassa tuomitsi Chenin neljäksi vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen omaisuuden vahingoittamisesta ja väkijoukon organisoinnista liikenteen häiritsemiseksi. Ylempi oikeusaste määräsi jutun uudelleenkäsittelyyn todisteiden puutteen vuoksi. Uusintaoikeudenkäynnissä neljä puolustuksen todistajaa, Chenin omaisia ja ystäviä, jäi kuitenkin kuulematta, koska tuntemattomat miehet sieppasivat heidät ennen oikeudenkäyntiä. Vankeusrangaistus pysyi ennallaan joulukuussa 2006. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin mukaan vanginvartijat määräsivät vankitoverit pahoinpitelemään Chenin kesäkuussa 2007, koska hän kieltäytyi päänsä ajelemisesta (vankien päänajelu on Kiinassa merkki rikollisuudesta).
Chen vapautui vankilasta syksyllä 2010. Helmikuussa 2011 hän sanoi videolla olevansa yhä kotiarestissa ja jatkuvan valvonnan alla. Huhtikuussa 2012 Chen oli useiden lähteiden mukaan paennut kotiarestista ja oleskeli Yhdysvaltain suurlähetystössä Pekingissä. 
Tapauksen julkitulon ajankohta oli kiusallinen paitsi Kiinalle, myös Yhdysvalloille, sillä ulkoministeri Hillary Clinton oli menossa neuvottelemaan Kiinan johdon kanssa maiden välisistä suhteista. Kiinan sensuroi netissä Cheniä koskevat tiedot ja esti haut muun muassa sanoilla "sokea mies". Chen poistui suurlähetystöstä kuuden päivän kuluttua, ja hänet vietiin sairaalaan tutkittavaksi. Hän ilmoitti uutistoimistolle viranomaisten uhkailleen hänen vaimonsa surmaamisella, ellei hän lähde lähetystöstä pois. Kiinan uutistoimisto Xinhua väitti hänen lähteneen vapaaehtoisesti.
Chen matkusti toukokuussa 2012 perheineen Yhdysvaltoihin. Maastapoistumislupaan vaikutti Chenin tapauksen saama maailmanlaajuinen julkisuus.
Neil Marshall

Neil Marshall (s. 25. toukokuuta 1970) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
2010-luvulla Marshall on keskittynyt ohjaamaan jaksoja televisiosarjoihin kuten Game of Thrones, Constantine, Black Sails ja Hannibal. Game of Thronesin neljännelle tuotantokaudelle ohjaamastaan jaksosta ”Muurin vartijat” Marshall sai Emmy-ehdokkuuden.
João de Santarém

Tutkimusmatkat

De Santarém löysi 21. joulukuuta 1470 yhdessä Pêro Escobarin kanssa Guineanlahdella sijaitsevan São Tomén saaren. He nimesivät saaren Pyhän Tuomaan (port. São Tomé) mukaan, koska löytöpäivä oli tuolloin kyseisen pyhimyksen juhlapäivä. De Santarémilla ja Escobarilla on muistopatsaat São Tomé ja Príncipen kansallismuseon edessä. De Santarém ja Escobar löysivät 17. tammikuuta 1471 myös läheisen Príncipen saaren, jota he kutsuivat löytöpäivänä vietettävän pyhimyksen, Antonios Suuren, juhlapäivän kunniaksi nimellä Santo Antão. De Santarém ja Escobar löysivät erään lähteen mukaan myös läheisen Annobónin saaren uudenvuodenpäivänä vuonna 1475, jonka mukaan se sai portugalinkielisen nimensä Ano Bom eli ”hyvä vuosi”. De Santarémin ja Escobarin johtama retkikunta oli tuolloin etsimässä uusia satamapaikkoja orjakauppaa varten. De Santarém ja Escobar kävivät portugalilaisen kauppiaan Fernão Gomesin palkkaamina vuonna 1471 myös Guineanlahden rannalla sijaitsevassa Shama Bayssä, joka sijaitsee Cape Three Pointsin alueella. Shama Baystä he löysivät mahdollisuuden ostaa kultaa. Myöhemmin Shama Bay alettiin tuntea nimellä Kultarannikko.
Anne de Rochechouart de Mortemart

Marie Anne Victurnienne Clémentine de Rochechouart de Mortemart , Uzèsin ruhtinatar (10. helmikuuta 1847 Pariisi – 3. helmikuuta 1933 Dampierre-en-Yvelines) oli ranskalainen kuvanveistäjä, kirjailija, feministi ja hyväntekeväisyyden harrastaja. Hän oli perinyt erittäin suuren omaisuuden Veuve Clicquot -samppanjamerkin perustajalta.
Tāmati Wāka Nene

Tāmati Wāka Nene (~1785 – 4. elokuuta 1871) oli Uuden-Seelannin pohjoisosassa vaikuttanut maoripäällikkö eli rangatira, joka osallistui maorisotiin brittien puolella Hone Hekeä vastaan käydyssä lipputankosodassa.

Elämä

Tāmati Wāka Nene syntyi Bay of Islandsissa luultavasti vuonna 1785. Hänen sukunsa kuului alueen tärkeimpiin ja he olivat johtavassa asemassa Ngāpuhi-heimossa. Muskettisotien aikana Tāmati Wāka Nene nousi yhdeksi heimon sotapäälliköistä. Sodan aikana hän johti joukkojaan Uuden-Seelannin Pohjoissaaren eteläkärkeen saakka ja valloitti sekä osti alueita matkan varrelta. Vuonna 1828 hän nousi heimonsa johtoon sen aikaisemman päällikön kuoltua taistelussa.
Tāmati Wāka Nene uskoi kaupankäynnin eurooppalaisten kanssa hyödyttävän häntä ja hän otti suojelukseensa paikalliset lähetyssaarnaajat. Hän otti itse kasteen vuonna 1839. Nene kannatti Waitangin sopimusta ja suostutteli monet muut maoripäälliköt allekirjoittamaan sen. Hän lupasi silloiselle kuvernöörille Robert FitzRoylle pitävänsä kurissa muut paikalliset maoriheimot ja hän koki loukkauksena Hone Heken lipputangon kaadon ja lopulta hyökkäyksen Russeliin. Nenen onnistui suostutella Heke antautumaan ja sota päätyi vuonna 1846. Nene kuoli vuonna 1871 ja hänet on haudattu Russeliin.
Martti Kukkonen

Martti Kukkonen (14. heinäkuuta 1942 Kuopio – 30. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jonka merkittäviä töitä ovat muun muassa Hotelli Rosendahl (1973) Tampereella, Kuntatalo Helsingissä ja Holiday Innin hotelliketjun hotelli Sphinx (1981) Kairossa.
Kukkosella oli oma toimisto vuodesta 1974, mutta hän teki myös yhteistyötä arkkitehtien Pertti Hokkasen ja Kai Lohmanin kanssa. Merkittävimmän uransa hän teki 1980-luvulla, viimeisen kilpailutyön 1995 Kööpenhaminaan rakennettavasta konserttitalosta. Sittemmin hän keskittyi korjaustöihin ja yhden perheen taloihin.
Stasi-museo

Stasi-museo (viralliselta nimeltään Forschungs- und Gedenkstätte Normannenstrasse, ”Normannenstrassen tutkimuspaikka ja muistomerkki”) on Itä-Saksan turvallisuuspoliisin Stasin entisessä päämajassa toimiva museo Berliinin Lichtenbergin kaupunginosassa. Stasin korttelin kokoinen rakennuskompleksi sijaitsee Frankfurter Alleen varrella, mutta päärakennuksen katuosoitteena on Normannenstrasse.
Stasin käytössä oli Lichtenbergissä noin 20 hehtaarin alue, jossa työskenteli aikanaan 8 000 ihmistä. Alue oli sotilaallisesti vartioitu ja suljettu ulkomaailmalta. Päärakennus valmistui 1961–1962. Itäberliiniläinen kansanjoukko valtasi Stasin päämajan 15. tammikuuta 1990. Viikkoa myöhemmin kansalaiskomitea päätti muuttaa rakennuksen numero 1 ”DDR:n stalinismin muisto- ja tutkimuspaikaksi”. Tätä varten perustettiin ASTAK (Antistalinistische Aktion Berlin-Normannenstrasse) -niminen järjestö, joka avasi museon 7. marraskuuta 1990. Museossa pääsee tutustumaan muun muassa alkuperäisessä asussaan säilytettyyn Erich Mielken työhuoneeseen.
Lähirakennuksissa nro 7 ja 8 on Stasin säilyneet arkistot, joita johtaa Roland Jahn.
Frans Mustasilta

Frans Vilho Mustasilta (aiemmalta sukunimeltään Ristimäki; 27. syyskuuta 1879 Lavia – 29. toukokuuta 1949 Hämeenkyrö) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Mustasillan vanhemmat olivat Lavialta Hämeenkyrön Haukijärven kylään vuonna 1892 muuttaneet työmies Vilho Ristimäki, myöh. Mustasilta (1849–1927) ja Karoliina Gustaava Sillanpää (1851–1904). Frans Mustasilta oli renkinä ja vuokratilallisena Hämeenkyrössä vuoteen 1918 saakka ja sen jälkeen hän omisti Mustasilta-nimisen palstatilan Hämeenkyrössä.
Mustasilta oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917, 1924–1927 ja 1933–1945 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Mustasilta oli mukana kunnallispolitiikassa vuodesta 1921 alkaen ja hän toimi Hämeenkyrön kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1928–1930. Hän oli mukana oli perustamassa kotikylänsä Haukijärven työväenyhdistystä vuonna 1906 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 40 vuoden ajan. 
Frans Mustasilta on naimisissa 1900–1906 Maria Karoliina Taavetintytär Nygrenin (1878–1906) kanssa, 1908–1924 Anna Vilhelmiina Takalan (1890–1924) kanssa ja vuodesta 1925 Lempi Maria Välimäen (1897–1976) kanssa.
Caja Madrid

La Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, Caja Madrid, on Espanjan vanhin säästökassa, joka perustettiin 1702. Nykyään Caja Madrid on Espanjan neljänneksi suurin rahoitusalan yhtiö. Yhtiö työllistää 12 800 työntekijää.
Yvonne Lombard

Yvonne Lombard (s. 28. toukokuuta 1929 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli vuosina 1948–1951 Dramatenin oppilaskoulussa – Max von Sydow oli ehdottanut hänelle sinne hakemista samaan aikaan kanssaan. Lombard on esiintynyt elokuva- ja televisiorooleissa vuodesta 1946. Hänen miehensä on kirjailija Lennart Hellsing.
Lombard on nähty muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa Rakkauden oppitunti (1954).
Matej Vidović

Matej Vidović (s. 14. huhtikuuta 1993 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Vidović on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuista 2011 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 26:nneksi Vailin MM-kilpailujen 2015 pujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan seitsemäs pujottelussa 2012.
Vidović kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 21:s Kranjska Goran pujottelussa maaliskuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 15:nneksi Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2019.
Vidović on voittanut neljä Euroopan cupin pujottelukilpailua. Hän voitti pujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2017–2018.
Nukleotidi

Nukleotidi on nukleiinihappojen eli DNA:n ja RNA:n rakenneyksikkö. Nukleotidiin kuuluu kolme osaa, emäs, sokeriosa, jotka muodostavat nukleosidin, sekä fosfaatti. DNA:n sokeriosa on D-deoksiriboosi  ja RNA:n D-riboosi. Emäsosa voi olla joko puriini- tai pyrimidiiniemäs. DNA:n emäsosia ovat guaniini, adeniini, sytosiini ja tymiini. RNA:n emäsosat ovat muuten samat, mutta tymiinin tilalla on urasiili. Nukleotidissa fosfaattiosa liittyy fosfodiesterisidoksella pentoosin viidennen hiilen hydroksyyliryhmään, ja ensimmäiseen hiileen liittyy joko puriini- tai pyrimidiiniemäs. Nukleotidit puolestaan liittyvät toisiinsa siten, että toisen nukleotidin fosfaattiosa muodostaa sidoksen toisen nukleotidin pentoosin kolmanteen hiileen liittyneen hydroksyyliryhmän kanssa.
DNA:n ja RNA:n rakenneosina toimimisen lisäksi nukleotideilla on muitakin tehtäviä soluissa. Adenosiinitrifosfaatti (ATP) on tärkeä molekyyli solujen energiataloudessa. Nikotiiniamidiadeniinidinukleotidi (NAD⁺), nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti (NADP⁺),flaviiniadeniinidinukleotidi (FAD) ja flaviinimononukleotidi (FMN) toimivat koentsyymeinä hapetus-pelkistysreaktioissa. Metaboliassa tärkeä koentsyymi A sisältää nukleotidirakenteen. Syklinen adenosiinimonofosfaatti (cAMP) ja syklinen guanosiinimonofosfaatti (cGMP) toimivat viestimolekyyleinä.
Sport stacking

Sport stacking (tunnetaan myös nimellä Cup stacking tai Speed stacking) on yksilö- ja joukkuelaji, jossa pinotaan kuppeja tietynlaisiin pinoihin ennalta määrätyssä järjestyksessä mahdollisimman lyhyessä ajassa. Pinot ovat yleensä kolmen, kuuden tai kymmenen kupin pyramideja. Lajissa käytettään tarkoitukseen suunniteltuja muovikuppeja.
Laji kehittyi Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian poikien ja tyttöjen klubin harrastuksena ja sai kansallista huomiota 1990 The Tonight Show starring Johnny Carsonissa. Lajin kehitti Wayne Godinet, joka esitteli ensimmäiset muodostelmat ja antoi lajille nimen "Karango Cup Stack". Myöhemmin liikunnanopettaja Bob Fox kehitti lajille viralliset säännöt ja perusti sille lajiliiton - World Sport Stacking Association. Liitto järjestää muun muassa lajin maailmanmestaruuskilpailut.
Brad Smyth

Ura

Smyth pelasi viimeiset juniorivuotensa OHL-sarjassa kausina 1990–1993 London Knightsin riveissä. NHL:ssä Smyth on pelannut viisi kautta ja hänen suurin pistemäärä yhdellä kaudella on 16 pistettä Los Angeles Kingsissä kaudella 1996–97. Muita Smythin seuroja Kingsin lisäksi olivat NHL:ssä Florida Panthers, Los Angeles Kings, New York Rangers, Nashville Predators ja Ottawa Senators. Vuosi 1996 oli Smythille AHL:ssä menestykäs: hän voitti Les Cunningham- ja John B. Sollenberger Trophy -palkinnon. Lisäksi hän pääsi All-Star-joukkueeseen. 
Vuonna 2000 Smyth voitti joukkueensa Hartford Wolf Packin kanssa AHL:n mestaruuden Calder Cupin. Vuonna 2001 Smyth esiintyi AHL All-Star Classic -tapahtumassa ja pääsi AHL:n tähdistökentälliseen. Vuonna 2002 hän pääsi taas AHL:n tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2003–2004 siirtyi Suomeen Kärppiin pelaamaan. Hän keräsi kaudelta tehot 20+18=38 48 ottelussa. Smythin kausi huipentui Kärppien voitettua ensimmäisen Suomen mestaruutensa 23 vuoteen. Kärpistä Smyth siirtyi Saksan DEL-liigan Hamburg Freezersiin. Kaudella 2006–2007 Smyth valittiin DEL-liigan tähdistöotteluun. Hän pelasi hampurilaisjoukkueessa kolme kautta ja siirtyi tämän jälkeen Itävallan pääsarjassa pelaavaan kroatialaiseen KHL Medveščak Zagrebiin.
Smyth pelasi kauden Kroatiassa ja siirtyi lokakuussa 2010 Britannian pääsarjan Belfast Giantsiin. Smyth pelasi Belfastissa noin kaksi kuukautta, vaikka alkujaan hänen piti paikata loukkaantumisia kahden viikon ajan. Pelaamissaan 17 ottelussa hän teki 17 pistettä. Belfastista Smyth siirtyi loppukaudeksi Serie A:n HC Fassaan. Kaudeksi 2011–2012 Smyth vaihtoi Italian Serie A:n Ranskan Ligue Magnusiin, kun hän teki sopimuksen HC Morzine-Avoriaz’n kanssa.
Petri Tamminen

Petri Tamminen (s. 23. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja freelancetoimittaja.
Vuonna 2002 Tamminen sai Kalevi Jäntin palkinnon teoksesta Piiloutujan maa. Vuonna 2006 hän oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi teoksellaan Enon opetukset. Tammisen teoksia on käännetty englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, sloveniaksi, latviaksi, tšekiksi, puolaksi ja japaniksi.

Elämä ja ura

Tamminen valmistui ylioppilaaksi Turussa vuonna 1985 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan tiedotusoppi.
Vuosina 1995–1997 Tamminen työskenteli toimittajana. Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1998. Tamminen on pitänyt luovan kirjoittamisen kursseja ja luennoinut Tampereen yliopistossa. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Annaan, Kaksplussaan, Sunnuntaisuomalaiseen ja Hyvä Terveys -lehteen.
Tamminen on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja lyhytproosaa, eli proosaa, joka kostuu novellia lyhyemmistä suorasanaisista teksteistä. Tammista on luonnehdittu lakonisen huumorin mestariksi ja hänen kirjoitustyyliään minimalistiseksi. Hän käyttää teksteissään paljon lyhyitä päälauseita ja samanlaisina toistuvia lauserakenteita. Tamminen on kuvaillut esikoisteoksensa Elämiä (1994) tyyliä seuraavasti: ”Rivien välit kirjoitin tilaviksi, toivoin, että lukija mahtuisi niihin ja toisi mukanaan omat muistonsa. Tämä perusajatus on mukana kaikissa kirjoissani.” Häntä onkin kehuttu taitavaksi aukkojen käyttäjäksi.
Kirjallisiksi vaikutteikseen Tamminen on maininnut muun muassa Veijo Meren, Antti Hyryn ja Antti Tuurin novellit.
Tamminen on asunut Asikkalassa, Vääksyssä vuodesta 1998.
Petri Tammisen poika Antti Rönkä on myös kirjailija.
Ahti K. Ottelin

Ahti Konrad Ottelin (1871–1936) oli suomalainen opettaja ja oppikirjantekijä. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1908. Hän toimi Helsingin Ruotsalaisen normaalilyseon historian yliopettajana vuodesta 1916.
Hän kirjoitti moneen painokseen yltäneen historian oppikirjan Allmän historia för mellanskolor, flickskolor och seminarier.
Orlov (timantti)

Orlov on 189,62 karaatin painoinen timantti, joka on kiinnitettynä Venäjän keisarilliseen valtikkaan.

Alkuperä

Orlov-timantin alkuperämaa on Intia, mutta tarkka alkuperä ei ole tiedossa. 1740-luvulla käytyihin Britannian ja Ranskan Itä-Intian kauppakomppanioiden välisiin sotiin osallistuneen ranskalaisen sotilaan kerrotaan irrottaneen sen bramiini-temppelistä, missä se olisi ollut jumalaa esittävän patsaan silmänä. Sotilas karkasi armeijasta noin 1750 ja hakeutui brittien suojelukseen, mistä oli myös mahdollista löytää ostaja. Englantilainen merikapteeni osti timantin sotilaalta ja myi sen Lontoossa.
On myös pidetty mahdollisena, että kadonnut Suurmoguli-timantti olisi hiottu uudelleen. Orlov on kuitenkin alkuperäisessä, Intiassa käytetyssä ruusuhionta-muodossa, ja useat asiantuntijat pitävät timanttien alkuperää nykyisin erillisinä.

Nykyisen nimen alkuperä

Kreivi Grigori Orlov osti timantin Amsterdamista, ja timantti sai nykyisen nimensä. 
Hän lahjoitti sen Katariina II:lle päästäkseen uudelleen tämän suosioon. Timantti on kiinnitettynä keisarilliseen valtikkaan, jota säilytetään Moskovan Kremlin aarrekammiossa.