google/wiki40b huggingface dataset:
60 Seconds!

60 Seconds! on Robot Gentlemanin kehittämä vuonna 2015 julkaistu peli. Pelissä kaupunkiin iskee ydinpommi ja pelaajan tehtävä on etsiä tavaroita talosta ja kerätä ne selvitäkseen.

Peli

Kun tavarat on kerätty, peli seuraa perhettä heidän pommisuojassaan. Pelaaja joutuu päättämään mitä tekee tietyissä tilanteissa. Esimerkiksi jos pommisuoja syttyy tuleen, kasvattaisiko kasvin? Pelin kulku on tehty päiväkirja muodossa, hahmot kirjoittavat tapahtumia kirjaan. Kirjan avulla voi myös lähettää jonkun perheenjäsenistä ulos etsimään ruokaa ja tavaroita. Peli voi loppua kuudella eri tavalla.

Loput

Jos armeija löytää perheen, perhe pääsee turvalliseen suojaan sodalta
Jos perhe auttaa kaksosia uudelleenrakentamisessa, kaksoset kutsuvat perheen heidän uuteen kotiin.
Jos perhe auttaa agentteja, agentit vievät perheen VIP-suojaan.
Jos perhe auttaa keksijää, keksijä lähettää perheen avaruuteen.
Jos perhe avaa oven, siellä saattaa olla ryöstäjiä.
Jos perhe pitää kissaa liian kauan, kissat valtaavat pommisuojan.
Jos perheen viimeinen jäsen lähtee etsimään tavaroita, toinen perhe ottaa suojan ja ajaa jäljelle jääneen jäsenen pois.
Perhe voi tietenkin kuolla nälkään, janoon, ryöstäjille ja jos perhe muuttuu hulluksi tai suojaan jää vain lapsia, peli on ohi.
Vesikkeli

Kalvorakkula eli vesikkeli on solussa sijaitseva pieni rakkula, jonka erottaa solulimasta vähintään yksi kalvokerros. Kalvorakkulat kuljettavat, varastoivat ja hajottavat solujen sisäisten toimintojen tuotteita tai jätteitä. Kalvorakkulaa ympäröivän kalvon rakenne on sama kuin solukalvon.
Kalvorakkulat mahdollistavat solun tehokkaan aineenvaihdunnan, solunsisäisen kuljetuksen ja entsyymien varastoinnin. Koska kalvorakkulan sisäinen ympäristö voi poiketa runsaasti soluliman olosuhteista, se mahdollistaa myös monien erilaisten biokemiallisten reaktioiden suorittamisen niiden sisällä. Suuri osa kalvorakkuloista valmistuu Golgin laitteessa, mutta niitä muodostuu myös solulimakalvostolla ja solukalvolla.

Eri tyyppisiä kalvorakkuloita

Kuljetuskalvorakkulat pystyvät kuljettamaan aineita solun ulkopuolelta sisälle tai vain solun sisällä, esimerkiksi karkeasta solulimakalvostosta Golgin laitteeseen. Soluja syövät kalvorakkulat eli endosomit kuljettavat solusyönnin kautta solun ulkopuolelta otettuja molekyylejä lysosomeihin, jotka myös ovat kalvorakkuloita. Solusyönnissä solukalvoon muodostuu pieni syvennys, joka myöhemmin kuroutuu kiinni soluun haluttava aine sisällään. Muodostunut endosomi kuroutuu irti solun sisään ja se voi luovuttaa sisältönsä jonkin toisen soluelimen jatkokäsittelyyn tai käsitellä sen itse. Jos muodostuvat rakkulat ovat pieniä nesterakkuloita, kutsutaan tapahtumaa pinosytoosiksi, muulloin puhutaan fagosytoosista. Fagosytoottiset kalvorakkulat eli fagosomit siis hoitavat kuljetusta solun ulkopuolelta solun sisäpuolelle.
Neste- ja kaasutäytteisiä kalvorakkuloita ovat solunesterakkulat ja kaasurakkulat. Solunesterakkula on kasvisolujen ja hiivasolujen kalvorakkula, jossa on kalvon ympäröimänä runsaasti vettä. Kaasurakkulat taas mahdollistavat solujen kellumisen vedessä. Kaasurakkuloita löytyy arkkieliöistä, bakteereista ja muista keijuvista pieneliöistä.
Esimerkki erikoistuneesta kalvorakkulasta ovat hermoliitosten kalvorakkulat, jotka sijaitsevat hermopäätteissä. Ne varastoivat hermovälittäjäaineita.
Clear (kappale)

Populaarikulttuurissa

”Clear” esiintyy muun muassa videopeleissä Grand Theft Auto: Vice City sekä Watch Dogs 2.
Osteopaatti

Osteopaatti on tuki- ja liikuntaelimistön tutkimisen ja käsin suoritetun hoidon asiantuntija. Osteopaatti on Valviran (Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston) hyväksymä nimikesuojattu ammattilainen.  
Osteopaatiksi voi Suomessa opiskella ammattikorkeakoulussa tai yksityisessä oppilaitoksessa. Korkeakoulutasoisen tutkinnon suorittaminen kestää 4 vuotta ja on laajuudeltaan 240 opintopistettä. Korkeakoulutasoista koulutusta järjestetään Helsingissä Metropolia Ammattikorkeakoulussa jossa saatu koulutus johtaa suoraan nimikesuojatun ammattinimikkeen osteopaatti (AMK) saamiseen. Koulutusta saa myös yksityisissä Seinäjoen Selkäkeskuksessa yhteistyössä Seinäjoen ammattikorkeakoulun kanssa, Luontaislääketieteen instituutti Kaironissa ja Osteopatiakoulu Atlaksessa. Niissä niin sanotun sääntelemättömän osteopaatin koulutuksen suorittaneet hakevat Valviralta oikeutta käyttää osteopaatin nimikesuojatun ammattihenkilön nimikettä.
Roi Vaara

Roi Vaara (s. 17. heinäkuuta 1953 Moss, Norja) on suomalainen performanssitaiteilija. Vaara opiskeli Taideteollisen korkeakoulun yleisellä iltalinjalla vuosina 1972–1975 ja taiteen tutkimusta Jyväskylän yliopistossa 1976–1977.
Vaara on esittänyt noin 300 erilaista performanssia. Hänen teoksiaan on ollut esillä noin 200 kansainvälisessä näyttelyssä ja festivaalissa yli 30 maassa.
Vaaralle myönnettiin Ars Fennica -palkinto vuonna 2005. Vuonna 2010 Vaara palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Vaduzin linna

Vaduzin linna on Liechtensteinin ruhtinasperheen vakituinen asumus ja ruhtinaskunnan pääkaupungin Vaduzin tunnetuin maamerkki. Ensimmäiset maininnat siitä ovat vuodelta 1322, mutta linnoituksen vanhimpien osien arvellaan olevan 1100-luvulta ja asuinosan vuodelta 1287. Keskiaikaista linnoitusta on laajennettu 1500- ja 1600-luvuilla.
Linnan vanhin osa on sen itäinen torni ja muut itäpuolella sijaitsevat rakennelmat, jotka on rakennettu 1100-luvulla. Torni on 12 metriä leveä ja 13 metriä korkea. Alkuperäinen sisäänkäynti on 11 metrin korkeudessa.
Svaabilaissodassa 1499 sveitsiläiset polttivat Vaduzin linnan. Pyöreää tornia rakennettiin vuodesta 1529 vuoteen 1532. Linnan länsiosaa laajensi kreivi Kaspar von Hohenems (1613–1640).
Vuodesta 1712 Vaduzin linna on ollut Liechtensteinin ruhtinaiden omaisuutta. Ruhtinas Johann II kunnostutti linnaa vuodesta 1905 vuoteen 1912. Myöhemmin ruhtinas Franz Josef II muutti sen asunnokseen ja 1938 teki siitä Liechtensteinin ruhtinaiden vakituisen asumuksen.
Vaduzin linna ei ole yleisölle avoinna, mutta sitä voi ihailla ulkopuolelta.
Iso Arajärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on neljään suuntaan työntyvät lahdet. Luoteeseen osoittaa Soukonlahti, itään Hyyrätinlahti, kaakkoon Pitkälahti ja neljäs lahti on mutkallaan luonaaseen. Viimeksi mainitussa on järven luusua. Järven eteläranta on Sappeenvuoren veteen laskevaa rinnettä. Sappeenvuoren laki kohoaa yli 95 metriä järven vedenpinnan yläpuolelle . Pohjois- ja itärannat ovat metsämaata, mutta länsirannolle asti ulottuvat Sappeen kylän peltomaat. Osa Sappeen hiihtokesksen rinteistäkin tulevat rantaan asti Pitkälahdella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä ja sen rannat ovat osittain rakennettuja. Rannan ympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoisrantoja kiertää Metsäkulmalle johtava kylätie. Muut tiet tulevat yhdystieltä 3230.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,1 metriä mpy. Järveen on muutama metsien kuivatusoja, mutta merkittävin tulo-oja on Vähästä Arajärvestä tuleva Pikkuoja. Pikkuojaan yhtyy pohjoisesta virtaava Sulunoja, jonka päässä on Iso Saarijärvi. Järven oma laskuoja, jonka luusuassa  alkaa Arakoski, laskee Sappeenjärveen, joka vuorostaan laskee suoraan Pälkäneveteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli vain ”Arajärvi”. Sen rannoille oli torpat raivanneet niittyjä ja peltotilkkuja, mutta järvi olikin vasta tulossa viljelyn piiriin.
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014

Karsintajärjestelmä

OFC:n karsinnat jaettiin kolmeen osaan. Ensimmäiseen osaan osallistuivat Oseanian alueen neljä huonoiten FIFA-rankingissa sijoitettua joukkuetta. Joukkueet pelasivat lohkomuotoisen turnauksen Apiassa, Samoalla. Lohkon voittaja pääsi toiselle kierrokselle, johon seitsemän parhaiten rankattua joukkuetta pääsivät suoraan. Toinen kierros oli myös samalla Oseanian mestaruusturnaus. Toisen kierroksen joukkueet jaettiin kahteen arvontalohkoon FIFA-rankingin perusteella, ja jokaisesta lohkosta arvottiin kaksi joukkuetta kahteen lohkoon. Näiden lohkojen voittajat etenivät kolmannelle kierrokselle. Kolmannella kierroksella pelattiin jälleen yksi lohkomuotoinen sarja, jonka voittaja eteni neljännelle kierrokselle. Neljännellä kierroksella Osenian karsintojen voittaja pelasi CONCACAF:n karsintojen neljännen kanssa kaksiosaisen otteluparin, jonka voittaja eteni MM-lopputurnaukseen.
Afrikanportugali

Afrikanportugaliksi (port. Português Africano) kutsutaan Afrikassa puhuttavia portugalin kielen murteita. Kieli levisi siirtomaa-aikana Portugalin alusmaihin, ja siitä on kehittynyt murteiden lisäksi myös ns. kreolikieliä. Portugali on Afrikassa virallinen kieli Angolassa, Guinea-Bissaussa, Kap Verdessä, Mosambikissa, Päiväntasaajan Guineassa ja São Tomé ja Príncipellä. Se on myös yksi Afrikan unionin virallisista kielistä. Viime aikoina portugali on kohdannut Afrikassa painetta ranskan ja englannin taholta ja kilpailee puhujista näiden kanssa.
Sekä alkuperältään afrikkalaisten että alusmaihin siirtyneiden valkoisten jälkeläisten muuttoliike Portugaliin ja Brasiliaan on levittänyt myös näiden alueiden kielimuotoihin piirteitä afrikanportugalista.
ULEB Cup 2007–2008

ULEB Cupin kausi 2007–2008 oli koripallon ULEB Cup -sarjan kuudes kausi, jonka jälkeen sarjan nimeksi vaihdettiin ULEB Eurocup. Suomalaisista mukana oli Teemu Rannikko, jonka joukkue oli Khimki BC. Sarjan voitti DKV Joventut.

Runkosarja

54 joukkuetta jaettiin kuuden joukkueen lohkoihin, jolloin jokaisessa oli kuusi joukkuetta. Lohko oli kaksinkertainen, jolloin kaikki joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran kotona sekä kerran kotona. Ottelut pelattiin 6. marraskuuta 2007-22. tammikuuta 2008. Lohkojen neljä parasta pääsivät seuraavalle kierrokselle.

32 parasta

Joukkueet arvottiin pareihin, jotka pelasivat kaksi peliä. Jokainen joukkue pelasi yhden kotipelin ja yhden vieraspelin. Peleissä tehdyt korit laskettiin yhteen ja joukkue, jolla oli korkeampi pistemäärä pääsi jatkoon. Ensimmäinen osaottelu pelattiin 19. helmikuuta ja toinen 26. helmikuuta.

Neljännesvälierät

16 jäljelle olleelle joukkueelle arvottiin pari ja pelit pelattiin samalla menetelmällä kuin äskeiselläkin pelikierroksella. Ottelut pelattiin 11. maaliskuuta-19. maaliskuuta.

Final Eight

Jäljellä olleet kahdeksan joukkuetta pääsivät 10. huhtikuuta-13. huhtikuuta Torinon Palavelassa järjestettyyn Final Eightiin. Ottelut pelattiin kerrasta poikki menetelmällä.
Salon Vilpas

Salon Vilpas ry on salolainen vuonna 1908 perustettu urheilun yleisseura. Sillä on toimintaa koripallossa, jalkapallossa, yleisurheilussa, suunnistuksessa, salibandyssä, hiihdossa, sulkapallossa sekä kamppailu- ja voimailulajeissa.

Koripallo

Viime vuosina Vilpas on tullut erittäin tunnetuksi koripallosta. Vilppaan koripallon edustusjoukkue  Vilpas Vikings pelaa Korisliigassa. Koripallomenestyksen myötä Vilppaan koripallo on eriytetty oman yhdistyksensä alle.

Jalkapallo

Jalkapallotoiminnassa Vilpas käyttää nimestään kirjoitusasua Wilpas. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2012 Kolmosessa. Seura on pelannut parhaimmillaan sarjatasoa ylempänä vuosina 1974–76 ja vuonna 2001.
Sinikka Svärd

Sinikka Soili Svärd (s. 19. maaliskuuta 1960 Turku) on suomalainen sanoittaja, joka tunnetaan erityisesti säveltäjä Esa Niemisen työparina. Svärd työskenteli aiemmin kehitysvammahoitajana, mutta on vuodesta 2003 toiminut yhtenä Suomen harvoista päätoimisista sanoittajista. Valtaosa hänen sanoittamistaan lauluista ovat iskelmiä.
Kuukivi

Kuukivi on erityisesti koruihin käytettävä mineraali. Kuukivi on väritöntä, maidonvalkeaa tai ruskehtavaa ortoklaasia eli kalimaasälpää, jossa on lamellikaksostumisesta johtuva kirkas, maitomainen ja sinertävä hohto; se on siis maasälvän muunnos. Sitä esiintyy erityisesti Intiassa ja Sri Lankassa.
Kuukiveä kutsutaan myös nimellä Ceylonin opaali.
Thelma Saastamoinen

Thelma Pirkko Annikki Saastamoinen (s. 17. syyskuuta 1922 Viipuri) on suomalainen näyttelijä.
Saastamoinen esiintyi Iitan roolissa Havukka-ahon ajattelija tv-sarjassa 1971 ja gynekologin roolissa Edvin Laineen 1986 ohjaaman elokuvan Akallinen mies tv-sarjaversiossa.  Jatkosodan aikana Saastamoinen oli näyttelijänä Aunuksen Teatterissa.  Vuonna 1969 hänet palkittiin Lahden Teatterikerho ry:n jakamalla Iivari-veistoksella.
Serenadi

Läheiset lajityypit

Läheinen lajityyppi on nokturno.
Kerttu Saalasti -säätiö

Kerttu Saalasti -säätiö tukee Oulun Eteläisen alueen elinkeinoelämän kilpailukykyä ja sen yliopistollista tutkimus- ja koulutustoimintaa. Säätiö on perustettu 29. toukokuuta 2000. Säätiö on saanut nimensä Oulun yliopiston perustamiseen olennaisesti vaikuttaneelta, silloiselta opetusministeriltä Kerttu Saalastilta, joka oli presidentti Kyösti Kallion tytär. Säätiön kotipaikka on Nivala, presidentti Kallion kotikunta. Säätiö jakaa apurahoja alueen yliopisto-opiskelijoille ja tutkijoille.
Säätiön taustalla ovat alueen kunnat ja koulutusorganisaatiot. Sen hallinnosta vastaa 16-jäseninen hallitus, joka päättää apurahojen jakamisesta. Se voi myös tehdä ehdotuksia Oulun Eteläisen instituutin toiminnan päämääristä ja toimintatavoista sekä painopisteistä.
Jääpallon SM-sarjakausi 1988–1989

Suomen mestarit

Botnia-69: Tapio Tarvainen, Timo Niemi; Ari Kukkonen, Jari Hattunen, Mika Halonen, Kaj Peltonen; Martti Tervo, Pekka Kurki, Esko Korhonen, Jukka Korhonen, Jukka Vauhkonen, Petri Manninen, Petri Laakso, Jaakko Hyttinen; Iiro Järvitalo, Janne Hölttö, Juha Snellman, Jukka Salmivaara, Ari Hirvonen, Jarmo Kehusmaa, Petteri Pitkänen. Valmentaja: Antti Parviainen.
Markku Kuisma

Eero Markku Sakari Kuisma (s. 7. helmikuuta 1952 Hyvinkää) on suomalainen historioitsija ja filosofian tohtori, joka toimii Helsingin yliopiston Suomen ja Pohjoismaiden historian professorina. Hän on kirjoittanut toistakymmentä teosta Suomen taloushistoriasta, etenkin tilausteoksia yrityshistoriasta, mutta viime vuosina myös yleistajuisia kirjoja politiikan ja talouden rajamailta.
Kuisma kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1971. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1978 ja väitteli tohtoriksi Suomen ja Skandinavian historiasta Helsingin yliopistossa vuonna 1983. Hän työskenteli peruskoulun historian lehtorina Kotkassa vuosina 1975–1976 ja Suomen Akatemian tutkijana 1977–1982 sekä varttuneena tieteenharjoittajana 1992–1993 ja 2006–2007. Kuisma oli Outokumpu Oy:n historioitsija 1982–1984 ja päätoimittaja 1985–1986 sekä valtioneuvoston kanslian tutkija 1987–1988.
Ennen nimitystään professoriksi vuonna 2001 Kuisma työskenteli Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian/Pohjoismaiden historian assistenttina (1982), apulaisprofessorin viransijaisena (1984), virkaatekevänä professorina (1989–1991 ja 1995–1998) ja dosenttina (1984–2000). Vuosina 1999–2000 hän oli Turun yliopiston Suomen historian professori. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003.
Kuisma on työskennellyt myös kirjallisuusarvostelijana Demari-lehdessä (1984–1990) ja Helsingin Sanomissa (1987–1994) sekä kolumnistina Kalevassa (2005–2010).
Vuonna 2004 Kuisma sai Vuoden tiedekirja ja Vuoden historiateos -palkinnot teoksestaan Kahlittu raha, kansallinen kapitalismi. Vuonna 2009 hän sai Suomen Tiedeseuran myöntämän Theodor Homénin palkinnon. Vuonna 2012 Kuisma sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon sekä WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2015 hän sai Kanava-palkinnon teoksesta Venäjä ja Suomen talous 1700–2015. Vuonna 2019 hänet palkittiin Warelius-palkinnolla.
Hilkka Ahde

Hilkka Marketta Ahde (o.s. Riikonen, s. 1. elokuuta 1957 Valkeakoski) on entisen kansanedustajan Matti Ahteen (SDP) puoliso. Vuonna 2003 Ahde valittiin Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT:n viestintäpäälliköksi ja AKT-lehden päätoimittajaksi.

Ura

Koulutukseltaan Ahde on lastentarhanopettaja. Hän on urallaan työskennellyt muun muassa päiväkodin johtajana, Kauppalehden myyntineuvottelijana, Lastenklinikoiden kummien toiminnanjohtajana, yksityisyrittäjänä ja ohjelmajärjestäjänä. Oulussa asuessaan Ahde oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1985–1988.
Ahde oli Suomen ensimmäinen rytmisen voimistelun tähti 1970-luvulla, kun laji rantautui Suomeen.
Ahde näytteli kuningatar Silviaa vuoden 1992 elokuvassa Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti. Hän myös juonsi Suomen Tietoviisas -visailuohjelmaa vuosina 1994–1996.

AKT:ssa

Ahde jätti yrityksensä Hilma Oy:n konkurssihakemuksen samana päivänä kun hänen valintansa AKT:n tiedotusosastolle julkistettiin.
Kesäkuussa 2011 Ahde teki Etelä-Suomen aluehallintovirastolle kantelun AKT:n puheenjohtajasta Timo Rädystä. Hän syytti Rätyä työpaikkakiusaamisesta. Aluehallintovirasto teki asiasta ilmoituksen poliisille ja Helsingin poliisi aloitti asiasta esitutkinnan.
Maaliskuun alussa 2012 AKT:n hallitus yllättäen irtisanoi Ahteen vedoten luottamuspulaan. Hallitus kuitenkin perui irtisanomisen 22. maaliskuuta, ja samana päivänä valtuusto hyllytti Rädyn.
Tammikuussa 2014 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Rädyn maksamaan 80 päiväsakkoa pahoinpitelystä ja kahdesta työturvallisuusrikoksesta. Lisäksi AKT ja Räty tuomittiin maksamaan Ahteelle loukkauksen aiheuttamasta kärsimyksestä ja muusta tilapäisestä haitasta korvauksia yhteensä 12 000 euroa. Räty valitti tuomiostaan Helsingin hovioikeuteen. Hovioikeuden käsittelyssä helmikuussa 2015 hovioikeus tuomitsi Rädyn syyllistyneen henkiseen väkivaltaan.
Kerttu Nieminen

Kerttu Elisabet Nieminen-Pohjonen (s. 1908) oli suomalainen näyttelijä, joka oli pitkään kiinnitettynä Porin teatterissa. Hän aloitti uransa vuonna 1928 Hämeenlinnan Työväen Teatterissa ja esiintyi sen jälkeen Kotkan Kaupunginteatterissa, Kotkan Työväen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa sekä Helsingin Työväenteatterissa, kunnes siirtyi Poriin 1945. Nieminen ja Alli Häjänen siirrettiin Porin teatterista eläkkeelle vuonna 1971 ennen lakisääteistä eläkeikää, mikä yhdessä samanaikaisesti tehtyjen irtisanomisten vuoksi johti Suomen Näyttelijäliiton vastatoimiin. Lopulta he saivat vielä jäädä teatteriin.
Vuonna 1967 Niemiselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Hänen puolisonsa oli kuvanveistäjä Jussi Pohjonen, jonka kanssa hän avioitui 1946.
Royal Caribbean Cruises

Royal Caribbean Cruises Ltd. (RCCL) norjalais-yhdysvaltalainen risteilyihin keskittynyt yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Miamissa, Yhdysvalloissa. Se on maailman toiseksi suurin risteilyvarustamo, kun taas suurin on Carnival Corporation & PLC. Marraskuussa 2008 RCCL:n omistuksessa oli viisi risteilijävarustamoa: Royal Caribbean International, Celebrity Cruises, Pullmantur Cruises, Azamara cruises ja CDF Croisières de France. Lisäksi yhtiön omistuksessa on puolet TUI Cruisesista. RCCL omisti myös 50 % Island Cruises -varustamosta, mutta osuus myytiin TUI Travel PLC:lle lokakuussa 2008.

Historia

Royal Caribbean Cruises Ltd. perustettiin vuonna 1997, kun vuonna 1968 perustettu Royal Caribbean Cruise Line ja vuonna 1988 perustettu Celebrity Cruises yhtyivät. Sulautumisen jälkeen kumpikin yhtiö piti omat merkkinsä, mutta Royal Caribbean nimettiin uudelleen Royal Caribbean Internationaliksi.
Kolmas yhtiö tuli puoliksi RCCL:n omistukseen vuonna 2000, kun Island Cruises luotiin brittiläisen First Choice Holidays -yhtiön kanssa. Island Cruisesista tuli epävirallinen varustamo Britannian ja Brasilian markkinoilla.
Marraskuussa 2006 RCCL osti Pullmantur Cruisesin, joka oli perustettu Madridissa Espanjassa. Tästä alkaen yhtiö laajensi suuresti uusien risteilyvarustamojen hankkimista. Azamara Cruises perustettiin vuonna 2007. CDF Croisières de France perustettiin ranskankielisille asiakkaille toukokuussa 2008.
Uusi risteilylinja, TUI Cruises, aloitti toimintansa vuonna 2009. Brändin kohderyhmänä ovat saksankieliset matkailijat. Se kuuluu puoliksi RCCL:lle ja puoliksi TUI AG:lle. TUI AG oli vuonna 2007 ostanut First Choice Holidays -varustamon osuuden Island Cruisesiin. Lokakuussa 2008 RCCL myi osuutensa Island Cruisesista TUI:lle.
Alberto Chissano

Alberto Chissano (1935–1994) oli mosambikilainen kuvanveistäjä, joka tuli tunnetuksi etenkin puuveistoksistaan.
Hän kasvoi maaseudulla, toimi lapsena  paimenena, ja lähti nuorena kaupunkiin kotiapulaiseksi. Sieltä hän lähti Etelä-Afrikan kaivoksiin töihin. Palattuaan synnyinseudulleen hän kävi armeijan ja meni sitten siivoojaksi taideyhteisöön. Saamiensa vaikutteiden rohkaisemana hän kokeili itsekin veistämistä ja jäi sille uralle. Hän piti ensimmäisen oman näyttelynsä vuonna 1965, 29-vuotiaana. Puun lisäksi hän on käyttänyt rautaa ja kiveä, ja hänen töitään pidetään esimerkkinä eurooppalaisen ja afrikkalaisen perinteen vuoropuhelusta.
Chissano piti ensimmäisen näyttelynsä ulkomailla vuonna 1972. Hänen kodistaan tehtiin museo ja galleria Mosambikin itsenäistyessä, ja useat seuraavan sukupolven kuvanveistäjät saivat siellä opetusta.
Värinkesto

Värinkesto on tekstiilimateriaalien värjäyksen yhteydessä käytettävä käsite, joka luonnehtii materiaalin värin kykyä vastustaa haalistumista tai värin siirtymistä materiaalista altistettaessa materiaali erilaisille kemikaaleille, pesulle, mekaaniselle rasitukselle, valolle tai muille ulkoisille tekijöille. Termiä käytetään usein vaatteiden yhteydessä.  Ensimmäinen tunnettu käsitteen värinkesto käyttö on vuodelta 1951. Vaatteen värinkesto tulisi varmistaa ennen valkaisuaineen tai muiden puhdistusaineiden käyttöä.
Valonkesto, pesunkesto ja hankauksenkesto ovat värinkeston tärkeimmät standardoidut sovellusalueet. Tekstiilin värin valonkesto on luokiteltu yhdestä kahdeksaan ja pesunkesto yhdestä viiteen, joissa Euroopassa yleisimmin käytetyissä mitta-asteikoissa suurempi numero ilmaisee parempaa kestävyyttä.
FINVA

FINVA Finanssikoulutus Oy on Vakuutustiedon Kehittämissäätiön omistama finanssi- ja vakuutusalan kouluttaja. Se kouluttaa pankki- ja vakuutuslaitosten sekä muiden finanssialan toimijoiden henkilöstöä. FINVA julkaisee finanssi- ja vakuutusalan kirjallisuutta ja oppimateriaaleja.
Liam Lawson

Liam Lawson (s. 11. helmikuuta 2002 Hastings) on uusiseelantilainen autourheilija. Hän kuuluu Red Bullin junioriohjelmaan.

Ura

Lawson aloitti uransa Kartingissa 7-vuotiaana ajaen lukuisia mestaruussarjoja kotimaassaan Uudessa-Seelannissa. Hän voitti kaksi karting titteliä vuonna 2014. Vuonna 2015-16 Lawson siirtyi Uuden-Seelannin Formula First -sarjaan jossa sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksi. Tätä ennen hän kilpaili Formula First talvisarjassa jossa sijoittui toiseksi. Vuonna 2016-17 Lawson voitti NZ F1600 Championship -sarjan mestaruuden. Vuonna 2017 Lawson kilpaili Australian Formula 4 -sarjassa voittaen viisi kilpailua ja saavuttaen 12 palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi.
Vuonna 2018 Lawson siirtyi Euroopan radoille ja kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana kolme voittoa, kolme paalua ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen kokonaispisteissä toiseksi. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua Aasian F3 -sarjassa voitettuaan jokaisen ajamastaan kilpailuista. Vuonna 2019 Lawson kilpailee FIA Formula 3 Championship ja EuroFormula Open-sarjoissa MP Motorsport ja Team Motorpark -talleissa.
Kirsi Mikkonen

Kirsi Mikkonen (s. 1969) on suomalainen kuvataiteilija, joka elää ja työskentelee kehitysvammaisten taiteilijayhteisö Kirsikodissa Lieksassa. Hänen tuotantoonsa kuuluu akryylimaalauksia, maalattuja tekstiilejä sekä taideteollisuustuotteita. Mikkonen tunnetaan erityisesti Via Toscana -sarjan teoksista. Mikkosen suunnittelemia kankaita on käytetty erilaisissa kodin sisustukseen liittyvissä tuotteissa kuten pöytäliinoissa, verhoissa, tarjottimissa, tuoleissa ja vaatteissa.
Mikkonen on erityistaiteilija, jonka teoksia on esitetty useissa koti- ja ulkomaisissa näyttelyissä. Hänet valittiin Kettukin vuoden taiteilijaksi vuonna 2006. Vuoden taiteilijan juhlanäyttelyn yhteydessä julkaistiin Mikkosen elämää ja taidetta käsittelevä kirja, jonka ovat kirjoittaneet Ari Sainio ja Otso Kantokorpi. 
Kirsi Mikkonen on Joensuun taiteilijaseuran jäsen.