google/wiki40b huggingface dataset:
Kubuntu

Ohjelmat

Kubuntun oletuskokoonpano sisältää valmiiksi jokapäiväisessä käytössä tarpeellisia vapaan koodin ohjelmia. Pakettiin kuuluu muun muassa verkkoselain (rekonq) ja LibreOffice-toimisto-ohjelmisto. Kubuntuun saa asennettua lisää tarpeellisia ohjelmia internet-yhteyden ja Debianista tutun paketinhallintajärjestelmän avulla.
Kubuntu on avoimen lähdekoodin -periaatteella julkaistava käyttöjärjestelmä ja Kubuntun mukana tulevien ohjelmien on noudatettava Ubuntun lisensointikäytäntöä, joka noudattaa GPL-lisenssiä ja GNU-projektin ideaa. Ubuntun julkaisukäytäntönä on että kaikkien mukana tulevien ohjelmien tulee olla saatavilla vapaasti ja ohjelman lähdekoodin on oltava julkinen kuten GPL vaatii. Tämä käytäntö rajoittaa valmiiksi Kubuntun mukana tulevaa ohjelmatarjontaa. Useat ilmaiset, mutta suljetun lähdekoodin tai ohjelmistopatenttien rajoittamat, ohjelmat on mahdollista asentaa jälkikäteen varsin helposti. Esimerkiksi Opera-selain, VoIP-sovellus Skype, nettisivujen laajennussovellus Flash- tai MP3-tuki on mahdollista asentaa jälkikäteen suoraan. Sen sijaan Windows-ohjelmia, joista ei ole Linux-versiota, on mahdollista asentaa Wine-yhteensopivuuskerroksen avulla.

Asennus

Kubuntun asennus on lähes samanlainen kuin rinnakkaisversionsa Ubuntun. Ainoastaan aivan pieniä muutoksia on havaittavissa. Kubuntun asennus tekee automaattisesti loppuvaiheessa GRUB-käynnistyslataajan, jolla voi valita tietokoneen käynnistyessä käyttöjärjestelmän. GRUB tunnistaa yleensä kaikki Windows-versiot sekä eräät Linux-jakelut. Kubuntu asettaa GRUBiin oletuksena itsensä ensimmäiseksi sekä oletukseksi. Jälkikäteen käynnistyslataajan toiminnallisuutta voi muuttaa muokkaamalla /boot/grub/menu.lst-tiedostoa, uusimmassa tosin /boot/grub/grub.cfg-tiedostoa muokkaamalla.
Nokia 770

Käyttöjärjestelmät

Käyttäjä pystyi asentamaan Nokia 770:lle minkä tahansa laitteelle sopivan käyttöjärjestelmän, sillä laitteella ei ollut minkäänlaista suojausta siihen, mitä sisäiseen flash-muistiin kirjoitetaan. Laitteessa toimi siis Internet Tablet OS 2005, OS 2006 sekä uudemmista käyttöjärjestelmistä muokatut OS 2007 HE (Hacker Edition), sekä OS 2008 HE.

Ohjelmisto ja käyttöliittymän muokkaus

Koska Nokia 770:n tiedostojärjestelmä oli täysin avoin muokkaamiseen, esimerkiksi käynnistyskuvan pystyi vaihtamaan mieleisekseen (Nokian värinäytöllisissä puhelimissa tämä ei ollut mahdollista ilman tarvittavaa "flashauspakettia"). Lisäksi teema oli täysin muokattavissa ja laitteelle saattoi asentaa lukuisia sille käännettyjä ohjelmia.

Viat

Osa Nokia 770 -laitteista kärsi LCD-ajurin sirun ongelmasta, joka johtaa "White Screen of Deathiin" laitteen elinkaaren alussa yleensä 10.-20. laitteen käynnistyskerran jälkeen, minkä seurauksena sitä ei saa enää toimintakuntoon ilman asianmukaista näyttökomponenttien vaihtoa. 770:n valmistuksen loppuerissä vika oli kuitenkin pääosin korjattu.
Toinen ongelma oli muistin vahingoittumiseen johtava WLAN-bugi, jonka tosin saa korjattua korjausasennuksella.
Paco

Seurajoukkue

Pelaajaurallaan Paco edusti muun muassa Córdobaa, Real Murciaa, Rayo Vallecanoa, Deportivo La Coruñaa ja Real Zaragozaa. Aragonialaisseuraa hän edusti pisimpään urallaan vuodet 1998–2004, joista kaikki maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, paitsi kausi 2002–2003. Hän päätti pelaajauransa Lugossa vuonna 2006 ollessaan 36-vuotias.

Maajoukkue

Paco teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 23. syyskuuta 1998 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Paco valittiin joukkueen kokoonpanoon vuoden 2000 EM-kilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa yhteensä kolme ottelua.

Valmentajaura

Paco aloitti valmentajauransa vuonna 2007 Alcalásta. Kaudeksi 2007–2008 Paco siirtyi Córdoban peräsimeen, josta hän sai kuitenkin potkut 11 ottelua ennen kauden päätöstä.
Vuoden 2009 alussa hänestä tuli Cartagenan päävalmentaja, jonka hän johdatti loppukauden aikana lohkonsa voittajaksi. Tätä seurasi seurahistorian ensimmäinen nousu Segunda Divisióniin.
Kesäkuussa 2012 Pacon ilmoitettiin ottavan madridilaisseura Rayo Vallecanon vetovastuun, jota hän oli jo aiemmin pelaajaurallaankin ehtinyt edustaa. Pacon johdolla seura sijoittui kaudella 2012–2013 Espanjan pääsarjassa kahdeksanneksi, mikä on seuran historian paras saavutus. Kauden jälkeen Vallecano teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen.  Seuraavilla kausilla Paco luotsasi Rayon liigan keskikastiin sijoille 12 ja 11. Kaudella 2015–2016 joukkue romahti putoamistaisteluun ja lopulta putosi tiukassa taistelussa Segundaan pisteen erolla Sporting Gijóniin ja Granadaan. Kauden jälkeen uutisoitiin, että Paco neuvottelee siirtymisestä Granadan päävalmentajaksi. Pacon kolmivuotinen valmentajan pesti Granadaan vahvistettiin 20. kesäkuuta 2016. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo syyskuun lopussa 2016, kun Granada oli juuttunut liigan toiseksi viimeiseksi.
Marraskuun lopussa 2016 Pacosta tuli meksikolaisseura Cruz Azulin päävalmentaja.
Jorma Kukkonen

Jorma Viljami Kukkonen (s. 20. heinäkuuta 1950 Rautalampi) on suomalainen pappi ja poliitikko. Kukkonen toimi kansanedustajana vuosina 1995–1999. Hän edusti Kuopion läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Kukkonen on toiminut kulttuuriministerin erityisavustajana opetusministeriössä 1987–1988. Hän on ollut Suomen Lähetysseuran pastorina Hongkongissa 1978–1982 ja 2003–2006, Lapinlahden seurakunnan kappalaisena 1984–1989 ja Hankasalmen seurakunnan kirkkoherrana 2006–2013.
Kukkonen toimi Rautalammin kunnanvaltuuston puheenjohtajana valtuustokaudella 2013–2016.
Daniel Caligiuri

SC Freiburg

Caligiuri aloitti ammattilaisuransa SC Freiburgissa. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2007-2011 70 peliä tehden niissä 23 maalia. Debyyttinsä seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa Caligiuri teki marraskuussa 2009 VfL Bochumia vastaan syöttäen heti Heiko Butscherin maalin. Ensimmäisen osumansa Freiburgin paidassa Caligiuri teki helmikuussa 2012 VfL Wolfsburgia vastaan. Parhaimmillaan Caligiuri teki Freiburgissa kauden aikana kuusi maalia, juuri kaudella 2011-2012.

VfL Wolfsburg

Caligiuri siirtyi heinäkuussa 2013 Freiburgista Bundesliigan VfL Wolfsburgiin, joukkueeseen, jota vastaan hän oli tehnyt ensimmäisen bundesliigamaalinsa. Caligiuri debytoi joukkueen paidassa syyskuussa 2013 TSG Hoffenheimiä vastaan ja ensimmäisen, joka jäi myös kauden 2013-2014 ainoaksi, maalinsa hän teki helmikuussa 2014 Hertha BSC:tä vastaan. Otteluita avauskaudella kertyi 24. Toisella kaudella Caligiuri on tehnyt 19 pelaamassaan ottelussa jo viisi osumaa.

Muuta

Caligiurin isoveli Marco Caligiuri on myös pelannut Bundesliigaa. Nykyisin hän edustaa 2. Bundesliigan SpVgg Greuther Fürthiä. Veljeksillä on italialaisia sukujuuria.
Haiman pseudokysta

Haiman pseudokysta on haimassa sijaitseva nestekertymä, joka muistuttaa ulkomuodoltaan kystaa. Pseudokystan neste on haimanestettä, joka sisältää tyypillisesti haiman erittämiä entsyymejä, kuten amylaasia. Pseudokysta eroaa todellisesta kystasta siten, että kystan sisäpintaa verhoaa epiteeli, jota pseudokystan sisäpinnalla ei ole. Pseudokystan pinta voi muodostua esimerkiksi granulaatiokudoksesta ja sidekudoksesta. Todellinen kysta on useimmiten neoplastinen eli kasvainmainen, mutta se voi olla myös synnynnäinen tai liittyä johonkin sairauteen.
Haiman pseudokysta voi olla akuutti tai krooninen. Akuutti pseudokysta syntyy määritelmän mukaan akuutin haimatulehduksen seurauksena. Krooninen pseudokysta liittyy puolestaan krooniseen haimatulehdukseen. Tulehdus vaurioittaa haimakudosta ja haimatiehyitä, jolloin haimaneste pääsee hajottamaan kudosta ja muodostamaan nestekertymän.

Pseudokystan diagnoosi ja hoito

Haiman pseudokystan diagnoosi tehdään yleensä kuvantamistutkimuksen perusteella. Käytettyjä tutkimuksia ovat esimerkiksi vatsan ultraäänikuvaus, tietokonetomografia tai magneettikuvaus. Haiman pseudokystan ICD-10-koodi on K86.3.
Pseudokysta voi olla pitkään oireeton ja oireilla vasta kasvettuaan riittävän suureksi, jolloin se vie tilaa vatsaontelossa. Oireina voivat olla muun muassa ylävatsakivut, täyttymisen tunne, pahoinvointi ja närästys. Vaarallisempia ovat pseudokystan komplikaatiot, kuten infektoituminen, verenvuoto tai repeäminen vatsaonteloon, keuhkopussiin tai suolistoon.
Haiman pseudokystan hoito on usein vain oireiden hoitoa, eikä oireetonta kystaa tarvitse välttämättä hoitaa. Jos kysta kasvaa liian suureksi, se voidaan kanavoida joko kehon ulkopuolelle tai maha-suolikanavaan, usein mahalaukkuun tai ohutsuoleen. Jos haimatiehyissä on ahtaumia, ne voidaan avata ERCP-tutkimuksen yhteydessä.
Kreikkalainen kulttuuri

Kreikan kulttuuri on kehittynyt tuhansien vuosien aikana, saaden alkunsa antiikin Kreikan arkaaiselta ajalta. Myöhemmin se vaikutti suuresti Rooman, Bysantin ja Ottomaanien valtakuntien kulttuuriin.

Arkkitehtuuri

Rakennustaide oli korkealla tasolla jo esihistoriallisella ajalla, kuten Troijan, Kreetan, Tirynsin ja Mykenen valtavat linnan- ja palatsinrauniot toiselta tuhatluvulta eaa. osoittavat. Bysantin ajan rakennustaiteen suurimmat monumentit ovat Kreikan nykyrajojen ulkopuolella, mutta esimerkiksi mosaiikkeja on myös Kreikan monissa kirkoissa.

Elokuva

Elokuvaohjaaja Mihalis Kakogiannis on ollut viidesti Oscar-ehdokkaana. Hänen tunnetuin työnsä on Kerro minulle, Zorbas vuodelta 1964.

Media

Kreikan käytetyin uutismedia on televisio. Vuonna 2009 se oli pääasiallinen uutiskanava 78 prosentille kreikkalaisista. Se oli aiemmin valtion monopoli, mutta 1980-luvun loppupuolen jälkeen kaupalliset asemat ovat vieneet suuren markkinaosuuden. Radiotoiminnan sääntely on vähäistä. Päivittäin ilmestyviä sanomalehtiä ovat Eleftherotypia, Ta Nea ja Kathimerini.

Kirjallisuus

Antiikin aikana kirjallisuudessa oli hallitsevana eepillinen runous, jota edusti muun muassa Iliaan ja Odyseeian kirjoittaja Homeros. Kreikkalaisen tragedian suuret nimet ovat Aiskhylos, Sofokles ja Euripides, komedian puolestaan Aristofanes.
Kreikkalaisista kirjailijoista kaksi on saanut Nobelin kirjallisuuspalkinnon: Giorgos Seferis vuonna 1963 ja Odysseas Elytis vuonna 1979.

Keittiö

Kreikkalainen keittiö on maantieteellisistä ja historiallisista syistä tyypillisen välimerellinen. Se käyttää perinteisesti alueen raaka-aineita: tuoreita yrttejä, oliiviöljyä, tomaatteja ja sitruunoita sekä kalaa. Kreikkalainen salaatti, horiatiki, sisältää kasvisten lisäksi fetaa.
HMS Test (1905)

Palvelus

HMS Test myytiin 30. elokuuta 1919 romutettavaksi.
Tantalos

Tantalos (kr. Τάνταλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa tantalidien suvun kantaisä ja Pelopsin ja Nioben isä. Hän oli erään taruversion mukaan Lyydian kuningas ja Zeuksen sekä okeanidi Pluton poika. Hän oli rikas sekä läheinen jumalten kanssa, mutta kuitenkin rikkoi useita kertoja jumalien antamia sääntöjä. Hän kertoi jumalien pidoissa kuulemiaan salaisuuksia, tarjosi nektaria ystävilleen sekä yritti syöttää poikansa Pelopsin jumalille.
Hänet lähetettiin rangaistukseksi Tartarokseen, missä hän joutui seisomaan kaulaansa myöten vedessä, joka katosi hänen yrittäessä juoda. Lisäksi hänen päänsä päällä riippui hedelmiä, jotka myös pakenivat hänen ulottuviltaan.

Tantaloksen tuska

Tantaloksen tuskalla tarkoitetaan asiaa, joka on lähellä mutta kuitenkin saavuttamattomissa.

Myöhemmät kirjalliset viittaukset

Pentti Saarikoski on kirjoittanut Pelopsista ja Tantaloksesta runon.
Modernisaatio

Määritelmä

Modernisaatioon kuuluu yksilöiden ajattelun muutos individualistisemmaksi, ja samalla sosiaalisen organisaation muutos. Keskeinen osa modernisaatiota on myös talouden modernisoituminen, johon sisältyy teollistuminen. Modernisaatio on neutraali käsite sen suhteen, tapahtuuko talouden muutos markkinataloutta vai suunnitelmataloutta kohti. Esimerkiksi Neuvostoliitossa modernisaatio vietiin läpi suunnitelmatalouden keinoin. Demokratia lasketaan usein yhdeksi modernisaation piirteeksi, toisaalta monet maat näyttävät modernisoituneen ilman demokratiaa. Joka tapauksessa poliittisen organisaation muutos rationaalisemmaksi (ja ilmeisesti byrokraattisemmaksi) on osa modernisaatiota. Modernisaatio teollistumisen myötä on valtava muutos yksilöiden elämässä ja yhteiskunnan tasolla.

Yhteiskuntatieteellisenä teoriana

Modernisaatio on myös yhteiskuntatieteellinen teoria, joka oli suosittu varsinkin 1950- ja 1960-luvuilla. Se kuuluu ainakin sosiologian, valtio-opin, taloustieteen, sosiaalihistorian ja kehitysmaatutkimuksen piiriin. Teorian kuuluisin edustaja oli yhdysvaltalainen Walt Rostow, joka laati näkemyksen kehityksen vaiheista, jotka kaikki menestyvät valtiot tulevat käymään läpi. Myös esimerkiksi Karl Marxin teoria yhteiskunnan kehityksestä voidaan nähdä modernisaatioteoriana.

Nykyisessä kehitysajattelussa

Aiemmin kaikkien kehitysmaiden haluttiin modernisoituvan ja teollistuvan. Jotkut kehitysmaat ovatkin onnistuneet tässä (lähinnä Kaakkois-Aasiassa), vaikka useimmat epäonnistuivat. Tällä hetkellä esimerkiksi Kiina ja muutamat muut Etelä- tai Itä-Aasian maat ovat voimakkaasti pyrkimässä kohti modernisaatiota. Nykyään kansainvälinen yhteisö (YK, Maailmanpankki, OECD) puhuu ennemmin ”köyhyyden vähentämisestä”, joka tarkoittaa talouden vakauttamista kasvua varten ja suoraan sosiaalisiin tavoitteisiin keskittyviä ohjelmia. Siihen ei sisälly esimerkiksi teollistamispolitiikkaa. Käytännön ilmiönä modernisaatio on yhä keskeinen osa maailmaa, koska monet maat tavoittelevat sitä.

Kritiikki

Modernisaatiota on arvosteltu voimakkaasti etnosentrismistä. Kriitikot sanovat myös, että modernisaation tavoittelu on aiheuttanut kärsimyksiä kehitysmaiden ihmisille. Perinteisesti modernisaatio on ollut sekä oikeiston että vasemmiston kannattama hanke, mutta monet radikaalit ajattelijat saattavat hylätä koko modernisaation. Modernisaation vastakkaisena aatteena voidaan pitää kehityskritiikkiä ja post-developmentia.
Modernisaation suurimpana ongelmana on pidetty luonnonvarojen riittämättömyyttä. Miten käy, kun suuret kehitysmaat teollistuvat ja alkavat käyttää yhtä paljon luonnonvaroja kuin länsimaat? Monien mielestä ”kehittyneiden maiden” nykyinen kehitysmalli ei ole riittävä, vaan niiden pitäisi pyrkiä luomaan vähemmän luonnonvaroja käyttävä yhteiskunta.
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta

Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (ven. орден Александра Невского) on Venäjän kunniaritarikunta. Arvoltaan se on toiseksi korkein. Ritarikunnan perusti keisarinna Katariina Suuri 21. toukokuuta 1725, ja se on nimetty 1200-luvulla eläneen suuriruhtinas Aleksanteri Nevskin mukaan. Ritarikunnassa on vain yksi luokka. 
Keisariaikana ritarimerkkiä jaettiin sekä sotilas- että siviiliansioiden perusteella. Sen ovat saaneet muiden muassa suomalainen kreivi Robert Henrik Rehbinder, amiraali Johan Fredrik Oskar von Kræmer, kenraali Casimir Ehrnrooth, kenraali Gustaf Mauritz Armfelt ja kenraali G. A. Thesleff.  
Vuonna 2010 Pietarin ja Moskovan historiantutkijat julkaisivat kirjan keisarillisen Venäjän alkuperäisten tunnustusten saajista. Vuosien 1725–1917 ritarimerkki oli myönnetty 3 674 henkilölle. 
Lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen ritarikunta lakkautettiin mutta perustettiin uudelleen Stalinin käskyllä 29. heinäkuuta 1942, nyt pelkästään sotilasansiomerkiksi. Sitä jaettiin toisen maailmansodan aikana 42 000 sotilaalle. Lisäksi 1 470 sotilasyksikköä sai oikeuden käyttää merkkiä.
Venäläisten ritarikuntien arvojärjestys:
Korkein on Pyhän Andreaksen, sitten 2. Pyhän Aleksanteri Nevskin, 3. Valkoisen Kotkan, 4. Pyhän Vladimirin, 5. Pyhän Annan ja 6. Pyhän Stanislauksen ritarikunnat. Hierarkian ulkopuolella olivat vain korkea-arvoisille naisille tarkoitettu Pyhän Katariinan ritarikunta sekä Pyhän Yrjön ritarikunta, jonka kunniamerkeillä palkittiin upseerien pääasiassa sodanaikaisia sotilasansioita.
Heinoslaisuus

Heinoslaisuus eli Oulun profetia oli Oulun seudulla 1960-luvulla vaikuttanut uskonnollinen liike, jota johtivat profeettasisarukset Laila ja Aune Heinonen.
Liike sai alkunsa elokuussa 1960, kun Oulun lääninhallituksen kanslistina työskennellyt Laila Heinonen kertoi saaneensa Jumalalta seuraavan ilmoituksen:
"Jos tämä kansa ei tee parannusta ennen vuotta 1962, niin Minä annan tämän kansan vihollisen käsiin, ja kukaan ei pääse pakoon, sillä kaikkia kohtaa sama rangaistus, niin uskovia, kuin niitä, jotka eivät usko. Jos löytyy 800000 sellaista, jotka todella ovat puhdistaneet sydämensä Kristuksen, Minun Poikani, verellä, niin minä armahdan tätä kansaa. Mutta jos niitä ei löydy vuoteen 1962, niin se, mitä sanoin, toteutuu"
Laila Heinonen julkaisi näitä lopun ajan ennustuksiaan Palavin lampuin -nimisessä lehdessä. Nämä profetiat koottiin myös kirjaksi Suomi, sinun pelastuksesi on Minun Poikani veressä (1961), jota painettiin noin 30 000 kappaletta. 
Profetioiden keskeinen sanoma oli aina se, että ellei Suomen kansa tee parannusta tiettyyn ajankohtaan mennessä, Suomi kokee saman kohtalon kuin Baltian maat. Tämä sanoma saikin vastakaikua erityisesti vuonna 1961 tapahtuneen noottikriisin luomassa jännittyneessä ilmapiirissä. Heinoslaisilla oli tässä vaiheessa kannatusta valtion kirkon jäsenten joukossa, ja myös monet papit suhtautuivat liikkeeseen myönteisesti. Liikkeen kannattajat saivat esimerkiksi luvan ennustaa kirkoissa jopa Oulun kaupungin hävitystä. Nämä profetiat saivat puolestaan vastakaikua tammikuussa 1963 sattuneen Typpi Oy:n räjähdysonnettomuuden seurauksena.
Kun ennustukset eivät toteutuneet, liike alkoi supistua pieneksi profeettasisarusten ympärille kerääntyneeksi uskollisten kannattajien joukoksi. 1967 liike tuli taas julkisuuteen, kun sen kannattajia kokoontui 21. heinäkuuta Haukiputaan kirkon luo tarkoituksenaan saada Haukiputaan kirkkoherra Erkki Jokela mukaan liikkeeseen. Samaan aikaan Oulussa olivat myös ns. profeettamellakat, kun heinoslaisten esiintyminen sai paikallisen nuorison mellakoimaan pari viikkoa Oulun keskustassa. Liikkeen johtaja Laila Heinonen tuomittiin 9. elokuuta 1967 Oulun raastuvanoikeudessa sakkoihin kotirauhan rikkomisesta.  Kirjailija Anu Kaipainen julkaisi liikkeestä aiheen saaneen kirjansa Arkkienkeli Oulussa myös samana vuonna.
1960-luvun lopulla monet liikkeen kannattajat erosivat valtionkirkosta. Laila Heinonen itse muutti 1980-luvulla Oulusta Turkuun. Nykyisin liike toimii Turun seudulla Kaarinassa nimellä Suomen esirukoilijakansan esirukoilijat ry (rekisteröity 1972), ja liikkeellä on siellä oma rukoushuone. Kannattajia on vain pieni joukko, ja toiminta on varsin sulkeutunutta.

Elokuva

Annika Nykänen ohjasi heinoslaisuudesta dokumenttielokuvan Maailmanloppu alkaa Oulusta. Elokuvan tuotti oululainen tuotantoyhtiö Klaffi Tuotannot, ja se sai ensi-iltansa Oulussa 7. joulukuuta 2007.
John of the Cross Chang-yik

John of the Cross Chang-yik (s. 20. marraskuuta 1933 Soul) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin Ch'unch'ŏnin hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Nicholas Cheong Jin-Suk.
Chang-yik jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2010.
Georgi Lvov

Ruhtinas Georgi Jevgenjevitš Lvov (ven. Георгий Евгеньевич Львов, s. 2. marraskuuta (J: 21. lokakuuta) 1861 Dresden, Saksa – 7. maaliskuuta 1925 Pariisi) oli venäläinen valtiomies ja ensimmäinen Venäjän pääministeri keisarivallan kukistumisen jälkeen Venäjän väliaikaishallituksessa 1917 (23. maaliskuuta – 21. heinäkuuta).
Lvov syntyi Rurik-sukuiseen perheeseen Dresdenissä, mutta hänen perheensä oli lähtöisin Jaroslavlista. Lvovin perhe muutti Popovkan sukutilalle Tulaan.
Lvov valmistui lakimieheksi Moskovan yliopistosta. Hän liittyi vuonna 1905 perustuslaillis-demokraattiseen puolueeseen ja pääsi vuotta myöhemmin ensimmäiseen valtakunnanduumaan. Hän oli myös mukana Venäjän ja  Japanin sodassa huoltoryhmissä. Maanomistajana hän kannatti perustuslaillista uudistusta ja nousi 1914 yleisvenäläisen Zemstvojen liiton johtoon.
Zemstva-liike kasvoi nopeasti ja sillä oli 8 000 toimistoa vuonna 1916. Lvov joutui yhä enemmän tekemisiin kansallisen poliittisen areenan kanssa. Tammikuussa 1917 hän sanoi uskovansa Venäjän tulevan häviämään sodassa keskusvalloille, jollei keisarinvaltaa kumota.
Keisari Nikolai II:n vallastaluopumisen jälkeen maaliskuussa 1917 ruhtinas Lvov nimitettiin väliaikaishallituksen johtoon. Hän ei kuitenkaan ollut valmis lopettamaan sotaa, mikä johti hänen epäsuosioonsa ja levottomuuksien laajenemiseen. Lvov erosi heinäkuussa ja Aleksandr Kerenskistä tuli pääministeri.
Bolševikkien kaapattua vallan Lvov pidätettiin, mutta hän pakeni Ranskaan, jossa hän vietti loppuelämänsä. Hänet on haudattu Sainte-Geneviève-des-Bois’n venäläiselle hautausmaalle Sainte-Geneviève-des-Bois'han.
Parassalan syyrialais-malankarilainen katolinen eparkia

Hiippakunnan perustaminen

5. elokuuta 2017 antoi paavi Franciscus päätöksen Parassalan syyrialais-malankarilaisen katolisen eparkian perustamisesta. Se toteutettiin erottamalla uuden eparkian alue Thiruvananthapuramin syyrialais-malankarilaisesta katolisesta suurarkkieparkiasta. Uuden eparkian toimialueeksi tuli Keralan eteläisen osan Parassala, Kattakada ja suuri osa Neyyatinkarasta. Eparkian alaisuudessa on 30 750 syyrialais-malankarilaista katolista. Samalla alueella asuu suuri määrä muiden riitusten katolisia. Seurakuntia on 95 ja pappeja 22.
Anne Tanskanen

Anne Tanskanen (o.s. Meriläinen, s. 31. maaliskuuta 1978 Juuka) on suomalainen laulaja ja viihdetaiteilija. Vuodesta 2009 hän on kiertänyt keikoilla Lupa Soittaa -orkesterin solistina.

Biografia

Anne Tanskanen on musiikin moniosaaja. Vuonna 2003 Hän valmistui Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta musiikin maisteriksi. Tämän lisäksi hän on tehnyt sekä laulu- että vapaa säestys -pedagogiikan opintoja. Hän myös opettaa laulua.

Kilpailut

Vuonna 2007 Tanskanen sijoittui Tangomarkkinat-laulukilpailussa toiselle sijalle. Hän osallistui uudelleen 2012 Tangomarkkinoille ja selvitti siellä tiensä finaalin karsinnassa 12 parhaan joukkoon. Tanskanen oli vuonna 2017 mukana The Voice of Finland-kilpailussa.

Tuomaristossa toimiminen

Anne Tanskanen on toiminut vakituisena laulutuomarina vuodesta 2009 lähtien UKC Laulukilpailussa.
Maria Therese Tviberg

Maria Therese Tviberg (s. 7. huhtikuuta 1994) on norjalainen alppihiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa Tviberg saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä 2013 ja syöksylaskussa 2015. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Tviberg sijoittui supersuurpujottelussa 25:nneksi ja syöksylaskussa 27:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli alppiyhdistetyssä 14:s sekä supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa 25:s.
Alppihiihdon maailmancupissa Tviberg kilpaili ensimmäisen kerran Sankt Moritzn syöksylaskussa tammikuussa 2015 sijoittuen 16:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Crans-Montanan alppiyhdistetyssä helmikuussa 2017.
Väinö Rankila

Väinö Rankila (19. heinäkuuta 1911 Vimpeli – 27. marraskuuta 1970) oli suomalainen kunnallispoliitikko ja Maalaisliiton kansanedustaja. Käytyään kansakoulun ja maamieskoulun Rankila osallistui kotipaikkakuntansa nuoriso- ja urheilutoimintaan.
Kunnallishallintoon hän tuli mukaan sotien jälkeen vuonna 1945 ja hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti yhtä vuotta lukuun ottamatta kuolemaansa saakka. Vimpelin Osuuspankin johtajana hän toimi vuosina 1946–1962 ja Vimpelin Osuuskaupan hallituksen puheenjohtajana yli 10 vuoden ajan, samoin Lappajärvi–Vimpelin palovakuutusyhtiön hallituksen jäsenenä. Hän oli Järviseudun taloudellisen neuvottelukunnan, Etelä-Pohjanmaan Seutukaavaliiton hallituksen, Osuuskunta Itikan hallintoneuvoston, Kansaneläkelaitoksen lisätyn hallituksen ja Valmet Oy:n hallintoneuvoston jäsen. Hän toimi myös Kansaneläkelaitoksen pääjohtajan viransijaisena vuosina 1961–1962.
Eduskuntaan Rankila valittiin Maalaisliitto-Keskustapuolueen edustajaksi vuonna 1948. Kansanedustajana hän toimi 10 vuotta. Hän oli Keskustapuolueen puoluehallituksen jäsen ja eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja useita vuosia. Hän toimi myös Keskustapuolueen Vaasan piirijärjestön puheenjohtajana, Sampo-Tarmo vakuutusyhtiön valtuuskunnan jäsenenä ja Vimpelin yhteiskoulun johtokunnan jäsenenä.
Väinö Rankila tunnettiin hyvänä puhujana ja sujuvana kynänkäyttäjänä.