Kemialliset aseet Syyrian sisällissodassa

Kemialliset aseet Syyrian sisällissodassa käsittelee Syyrian sisällissodassa tehtyjä taistelukemikaali-iskuja. Hallitus ja kapinalliset ovat syytelleet näistä toisiaan. Länsivaltojen mielestä iskut ovat lähinnä hallituksen joukkojen tekemiä. Yhdysvallata vaati, ettei Syyria saa käyttää taistelukemikaalejaan siviilejä vastaan.
Barack Obama uhkasi vuonna 2013 Assadin hallitusta ilmaiskuilla. Venäjä halusi estää ilmaiskut, ja kehotti Assadia luovuttamaan kemialliset aseet YK:lle. Syyria  taipui tähän. Vaikka luovuttikin paljon kemiallisia 
aseita, niitä ilmeisesti jäi hallituksen joukkojen käsiin. Syyriassa tapahtui kemikaali-iskuja luovutuksen jälkeenkin.
Monesti niissä käytettiin kloorikaasua, joissakin hermokaasuja.
Vuonna 2017 kuoli Idlibin maakunnassa yhdessä iskuussa yli yli 70 ihmistä, joukossa paljon naisia ja lapsia. Yhdysvallat  ja YK syyttvät tapauksesta Syyrian asevoimia. Yhdysvallat  teki rajoitetun risteilyohjusiskun Syyriaan. Luultavasti myös kapinallisilla on hallussaan joitain kemikaaleja.

Syyrian kemialliset aseet

Hafez al-Assadin hallitus hankki 1970-luvulla kemiallisia aseita lähinnä Israelin uhkaa vastaan. Syyria kieltäytyi yhtenä harvoista maista allekirjoittamasta kemiallisten aseiden kieltosopimusta. Syyria jatkoi taistelukemikaalien tuottamista 2000-luvulla.

Ensimmäiset epäilyt

YK, Ranska, Iso-Britannia ja Yhdysvallat sanoivat touko–kesäkuun vaihteessa 2013 Syyrian käyttäneen paikoin sariini-nimistä hermokaasua kapinallisia vastaan. Länsivallat eivät syyttäneet kapinallisia sariinin käytöstä, vaikka YK:n Carla del Ponten mukaan kapinalliset käyttävät sariinia ja turkkilaiset olivat ottaneet erään 2 kg sariinisäiliötä kuljettaneen kapinallisen kiinni. YK:n pääsihteeri Ban Ki-moo ei pitänyt täysin todistettuna kemiallisten aseiden käyttöä, eikä uskonut aseviennin selvittävän Syyrian sotaa.
Koska kemiallisten aseiden käyttö oli kynnyskysymys Yhdysvalloille sotaan puuttumiselle, ja Yhdysvallat lupasi lisää tukea kapinallisille, jopa sotilaallista tukea.
Venäjä ei uskonut Yhdysvaltain väitteisiin kemiallisista aseista ja vastusti jyrkästi Yhdysvaltain päätöstä tukea kapinallisia suoraan aseellisesti. Venäjän edustajien mielestä lentokielto olisi laiton ja lännen ei tulisi auttaa kapinallisia, jotka syövät ihmisten elimiä.

Damaskoksen kaasuisku

YK:n kemiallisten aseiden tarkkailijat aloittivat työnsä Syyriassa 19. elokuuta 2013. Damaskoksen lähellä Ghoutassa väitettiin ainakin muutaman sadan, jopa yli tuhannen kuolleen ilman näkyvää väkivaltaa ja muutaman tuhannen saaneen 21. elokuuta 2013 oireita, jotka muistuttavat hermokaasun vaikutusta. Alueella oli meneillään hallituksen hyökkäys kapinallisten valvomalle alueelle.
Hallitus ja kapinalliset sanoivat, etteivät olleet käyttäneet kemiallista asetta. Kaasuiskun takana väitettiin olleen Syyrian armeijan eliittijoukkojen komentajan Maher al-Assadin määräämä, mutta yhtä hyvin sitä väitettiin myös toisen osapuolen lavastukseksi ja/tai provokaatioksi. Länsi näytti uskovan hallituksen tehneen kaasuiskun. Hallitus ei päästänyt maassa olevia tarkkailijoita alussa paikalle, mutta taipui myöhemmin tähän syyttäen iskusta terroristiryhmiä. 
Länsivallat lähinnä pitivät iskun tekijänä Syyrian hallitusta. Venäjä ensin vastusti kaasuiskun YK-tutkimusta, mutta myöntyi myöhemmin. Yhdysvaltalaisen Mit:n tutkimuksen mukaan hallitus ei voinut ampua  
Ghoutan kaasu raketteja niiden lyhyen, 2 km kantomatkan takia. Hallituksen joukot tutkimuksen mukaan olivat tuolloin kauempana. Mutta Syyrian armeijan "Operaatio al-Qabounissa" joukot  Syyrian etenenivät  Qabounin ja Jobarin välimaastoon, aiempaa lähemmäs, 2 km päähän kauimasta raketin osumakohdasta. Vain pari rakettia laskeutui 2 km päähä, useimmat 1,5-1.8 km päähän. Kolmiomittausten mukaan raketit saattoivat tulla sekä hallituksen että kapinallisten alueelta.

Kansainvälinen reaktio

Yhdysvaltain hallitus harkitsi mahdollisuutta käyttää asevoimiaan suoraan Syyriaa vastaan. Enemmistö Yhdysvaltain kansasta vastusti asevientiä ja mahdollista voimankäyttöä Syyrian hallitusta vastaan. Yhdysvaltain hallituskaan ei mahdollisessa voimankäytön tapauksessa kannattanut kuin korkeintaan ohjus- ja ilmaiskuja..
Iran ja Syyria varoittivat Yhdysvaltoja puuttumasta Syyrian sisällissotaan. Syyria suostui 25. elokuuta 2013 siihen, että YK:n tarkastajat tutkivat sen, käytettiinkö keskiviikon taisteluissa kaasuaseita.
YK:n tarkastajien mukaan kemiallisia aseita oli käytetty, mutta YK ei vahvistanut 29. elokuuta 2013 mennessä iskun tekijää. Yhdysvaltain tiedustelu ilmoitti kuulleensa puhelun, jonka sisältö vahvisti armeijan käyttäneen kemiallista asetta ilman hallituksen lupaa. Käytetty kaasu lienee ollut sariinia. Kemiallisen iskun määrääjäksi väitettiin Basharin veljeä Maheria.

Ilmaiskujen uhka

Viikon päästä kaasuiskusta näytti varmalta, että Yhdysvallat länsiliittolaisineen tekisi ohjuksin ja/tai ilmasta käsin jonkinlaisen rajoitetun rankaisuiskun Syyriaan.

Iskujen peruuntuminen

Syyrian hallituksen tukijat Venäjä, Kiina ja Iran syyttivät taistelukaasun käytöstä oppositiota ja vastustivat länsivaltojen uhkamaa hyökkäystä Syyriaa vastaan. Venäjä pysäytti Syyrian hallituksen tuomitsevan päätöslauselman YK:n turvallisuusneuvostossa. Venäjä kuitenkin sanoi, ettei se lähde sotimaan Yhdysvaltain kanssa Syyriassa. Britannian pääministeri Cameron sanoi, että hänen maansa voisi iskeä Syyriaan ilman YK:n valtuutusta.
Yhdysvaltain presidentti Obama päätti kysyä iskuun tukea kongressilta ja näin isku lykkääntyi. Syyrian hallituksen mielestä tämä kongressilta kysyminen oli merkki siitä, että Obama oli hämmentynyt ja historiallista, koska Yhdysvaltain presidentit eivät yleensä kysy kongressilta lupaa sotatoimiin. Syyrian oppositio oli pettynyt Obaman epäröintiin. Syyria uhmasi avoimesti länsivaltojen hyökkäysaikeita vielä 4. syyskuuta.

Syyria luovuttaa

Venäjä halusi välttää Yhdysvaltojen tekemät ilmaiskut Assadin hallitusta vastaan. Assadin mukaan Venäjä pyysi Syyriaa luovuttamaan maan kemialliset aseet YK:lle.
Syyria hyväksyi 9. syyskuuta kemiallisten aseiden valvonnan torjuakseen Yhdysvaltain uhan ja sitoutui 13. syyskuuta 2013 kemiallisten aseiden kieltoon ja päivää myöhemmin suurvallatkin pääsivät alustavaan sopimukseen Syyrian kemiallisten aseiden tuhoamisesta.  Mutta suurvaltojen diplomaattinen kahinointi jatkui syyskuun loppuun asti.
Sopu oli pettymys Syyrian oppositiolle, joka olisi halunnut lännen hyökkäävän vihollistaan vastaan. Syyrian hallitus kiitteli sopimusta. Vuodenvaihteessa kemiallisten aseiden poisto oli vielä pahasti viivästynyt.

Yhä kemiallisia aseita

Syyria valmisti ja käytti yhä joskus kemiallisia aseita kapinallisia vastaan, mm. vuonna 2015. Ulkomaille siirretyt Syyrian kemialliset aseet saatiin tuhottua vuonna 2015.