google/wiki40b huggingface dataset:
Pahin rikos

Juoni

Journalisti Steve Everettin elämässä ei ole kaikki hyvin. Hän juo liikaa, pettää vaimoaan eikä ole kovin häävi isänäkään. Kaikki muuttuu, kun hänen työtoverinsa kuolee kolarissa ja hän joutuu paikkaamaan tälle tarkoitetun työn, kuolemaantuomitun vangin haastattelun. Ennen kuin Steve lähtee suorittamaan tehtäväänsä, pienet yksityiskohdat alkavat vaivata häntä ja pian hän uskookin vangin olevan syytön. Hän päättää jutun teon sijaan todistaa miehen syyttömyyden, mutta hänellä on vain puoli päivää aikaa ennen teloitusta. Tapausta ratkoessaan hänen on pantava myös omat henkilökohtaiset asiansa tärkeysjärjestykseen.
Peter Aalbæk Jensen

Peter Aalbæk Jensen (s. 8. huhtikuuta 1956 Osted) on tanskalainen elokuvatuottaja, joka perusti vuonna 1992 elokuvayhtiö Zentropan yhdessä Lars von Trierin kanssa. Hänen isänsä oli kirjailija Erik Aalbæk Jensen.
Zentropa tunnetaan Dogma 95-manifestistaan ja elokuvista kuten Dogville (2003, pääosassa Nicole Kidman), Dancer in the Dark (2000, pääosassa Björk), The Five Obstructions ja After the Wedding (2006).
Peter Aalbæk Jensen on toiminut executive-tuottajana yli 70 elokuvateatterilevityksessä olleessa kokoillan elokuvassa, perustanut useita tytäryhtiöitä ja häntä pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä tanskalaisista elokuvatuottajista alkaen 1990-luvulta.
Jensen toimi tuomarina Tanskan Got Talent-kykyjenetsintäohjelmassa vuonna 2008.
Guerrino De Luca

Guerrino De Luca on Logitechin hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi toimitusjohtajana vuodesta 1998 vuoteen 2008. Hän oli Worldwide Marketing Apple Computer Inc'in vara­toimitus­johtajana vuonna 1997. Hän on nostanut Logitech uusiin korkeuksiin ja menestykseen, koska oheislaitteiden valmistaja. Yksi hänen tärkeimmistä saavutuksistaan oli Webcamin valmistuksen osto Connectixilta.
De Luca on kotoisin Italiasta ja on opiskellut insinööriksi Rooman yliopistossa. Nykyään hän asuu San Franciscosa. Hänen entinen vaimonsa on nimeltään Daniela, ja hänellä on kaksi tytärtä, Ottavian ja Chiara.
Nikolai Gappojev

Nuoruus ja siirtyminen politiikkaan (1897–1933)

Nikolai Gappojev syntyi itäkarjalaisen talonpojan perheeseen. Hänen isänsä työskenteli metsänhakkuissa, uittotyömailla sekä Tulomajärven rautatehtaalla ja toimi myöhemmin maanviljelijänä. Nikolai kävi kaksivuotisen venäläisen koulun Salmin Orusjärvellä vuosina 1911–1913. Vuosina 1913–1917 hän opiskeli Petroskoin opettajaseminaarissa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli opettajana Rajakonnun kyläkoulussa. Vuonna 1919 hän liittyi kommunistipuolueeseen.
Vuodesta 1920 lähtien Gappojev työskenteli lastensuojeluosaston ja Aunuksen kihlakunnan kansanvalistusosaston johtajana sekä Vienan Kemin ja Poventsan puoluekomiteoiden sihteerinä. Vuonna 1924 hän osallistui NKP(b):n 13. puoluekokoukseen. Vuonna 1925 hänet nimitettiin Karjalan ASNT:n valistusasiain kansankomissaariksi. Tässä virassa hän mm. johti aikuisten lukutaitokampanjaa ja elokuvatoiminnan kehittämistä.
Vuosina 1928–1929 Gappojev myötäili Neuvosto-Karjalan suomalaisjohtoa vastustanutta karjalais-venäläistä oppositiota ja oli ehdolla NKP(b):n aluekomitean vastaavaksi sihteeriksi. Kustaa Rovion tultua valituksi tähän virkaan vuonna 1929 Gappojevista tehtiin syyllinen ryhmätaistelun syntymiseen. Rangaistukseksi hänet lähetettiin ammattiliittotyöhön Leningradiin, missä hän toimi kolmen vuoden ajan metalli- ja koneenrakennustyöläisten liiton aluekomitean kulttuuriosaston johtajana. Vuonna 1932 hänet lähetettiin NKP(b):n piirikomitean johtajaksi Novgorodiin.

NKP(b):n kaupunkikomitean sihteerinä ja ASNT:n puheenjohtajana (1934–1937)

Vuoden 1934 alussa Gappojev palasi Petroskoihin, jossa hänet valittiin NKP(b):n kaupunkikomitean sihteeriksi. Samana vuonna hän osallistui puolueen 17. edustajakokoukseen. Sen osallistujista yli puolet joutui myöhemmin Stalinin vainojen kohteeksi. Neuvosto-Karjalan kuudesta kokousedustajasta ammuttiin neljä.
Syyskuussa 1934 Gappojev valittiin Karjalan ASNT:n ammattiliittoneuvoston puheenjohtajaksi. Seuraavana vuonna hänet lähetettiin Uhtualle puolueen piirikomitean sihteeriksi. ”Pehmeydestä” syytetty Gappojev osallistui puoluekoneiston puhdistamiseen trotskilaisista, Buharinin ”oikeistopoikkeaman” kannattajista ja suomalaisista ”nationalisteista”, kunnes lopulta hänestä itsestään tuli poliittisen vainon uhri.

Pidätys ja kuolemantuomio

Gappojev pidätettiin 14.12.1937 ja tuomittiin kuolemaan 12.1.1938 Neuvostoliiton rikoslain vastavallankumouksellista toimintaa koskevan pykälän 58 perusteella. Hänet ammuttiin Petroskoin lähellä. Gappojevin väitettiin toimineen Suomen vakoilijana vuodesta 1919 lähtien. Häntä syytettiin myös vakoilijaverkoston luomisesta Kalevalan piiriin. Ns. ”Gappojevin ryhmän jutussa” tuhottiin vuosina 1937–1938 useita kymmeniä ihmisiä. Neuvostoliiton korkein oikeus totesi Gappojevin syyttömäksi vuonna 1957.
Gappojev oli naimisissa puoluetyöntekijä Ju.P. Oševenskajan kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Osmo Grönroos

Osmo Bernhard Grönroos (käytti Saksassa peitenimeä Bernhardt), (Käytti Saksassa peitenimeä Bernhardt), (3. toukokuuta 1892 Savonlinna – 24. joulukuuta 1945) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat lehtori Artur Johannes Grönroos ja Annie Wersczinsky. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Toini Laura Hellströmin kanssa.

Opinnot

Grönroos kävi viisi luokkaa Savonlinnan reaalilyseota ja suoritti yksityisesti kahdeksannen luokan Käkisalmen yhteiskoulussa vuonna 1924. Opintojaan hän jatkoi Wismarin insinööriopistossa Saksassa vuosina 1912–1915. Hän kävi kapteenikurssin Sotakorkeakoulussa vuonna 1926.

Jääkäriaika

Grönroos liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 26. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen Preussin Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui oberzugführer Friedel Jacobssonin komennuskunnan mukana Tornioon 30. tammikuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika

Grönroos määrättiin sisällissodan jälkeen armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä 7. komppanian päälliköksi Valkoisen kaartin rykmenttiin, josta hänet siirrettiin 24. heinäkuuta 1918 Karjalan rykmentti n:o 3:een, jonka nimi muutettiin ensin Karjalan rykmentti n:o 2:ksi ja myöhemmin Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:ksi Hän toimi rykmentissä 7. komppanian päällikkönä sekä 9. elokuuta – 31. elokuuta 1918 välisen ajan 2. pataljoonan komentajana. Hänet siirrettiin 15. syyskuuta 1918 alkaen 2. pataljoonan komentajaksi Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een, josta myöhemmin muodostettiin Pohjois-Savon rykmentti. Hänet komennettiin 5. elokuuta 1919 Savon jääkärirykmenttiin, missä määrättiin aluksi 4. komppanian päälliköksi ja 19. maaliskuuta 1920 alkaen 2. pataljoonan ja 20. elokuuta 1920 alkaen 1. pataljoonan komentajaksi sekä 7. joulukuuta 1923 alkaen 9. komppanian päälliköksi ja viimein 1. maaliskuuta 1925 rykmentinkomentajan apulaiseksi. Korpraali- ja aliupseerikoulun johtajaksi hänet nimitettiin 5. elokuuta 1925, josta hänet nimitettiin 12. heinäkuuta 1926 alkaen 1. pataljoonan komentajaksi. Hän sai kumminkin siirron 31. elokuuta 1926 Karjalan kaartin rykmenttiin 3. pataljoonan komentajaksi, mistä virasta hän erosi vakinaisesta palveluksesta 18. tammikuuta 1930 ja siirtyi 26. lokakuuta 1930 alkaen Helsingin kaupungin sähkölaitoksen palvelukseen.

Talvi- ja jatkosota

Grönroos osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Täydennysjalkaväkirykmentti 1:ssä ja osallistui taisteluihin Länsi-Kannaksella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een ja edelleen Jalkaväenkoulutuskeskus 14:ään, josta hänet siirrettiin kotiuttamista varten Helsingin suojeluskuntapiiriin.

Luottamustoimet

Grönroos toimi Karjalan Kaartin Rykmentin kunnianeuvoston puheenjohtajana vuonna 1927.
Xanana Gusmão

Elämäkerta

Gusmão syntyi silloisessa Portugalin Timorissa. Hänen vanhempansa olivat opettajia. Gusmão opiskeli neljä vuotta jesuiittaseminaarissa lähellä Diliä. Hän lopetti opiskelunsa väliaikaisesti 16-vuotiaana taloudellisten ongelmien vuoksi. Vuonna 1965 Gusmão tapasi Emilia Batistan, tulevan vaimonsa. Gusmão sai ensimmäisen lapsensa vuonna 1971. Gusmãolle ja Emilia Batistalle tuli myöhemmin avioero. Vuosina 2000 Gusmão meni naimisiin Jakartassa tapaamansa australialaisen Kirsty Swordin kanssa, mutta maaliskuussa 2015 he muuttivat erilleen.
Gusmão sai 1966 työpaikan ja sai jatkettua opintojaan. Vuonna 1968 hänet kutsuttiin Portugalin armeijaan. Kolmen vuoden palveluksen jälkeen hän pääsi armeijasta korpraalina ja osallistui José Ramos Horta johtaman nationalistisen järjestön toimintaan. 
Vuonna 1974 Portugalissa tapahtui vallankumous, joka päätti sotilashallinnon, ja siirtomaille myönnettiin itsenäisyys. Timorissa vaalit oli tarkoitus järjestää 1978. Maahan muodostui kuitenkin kaksi kilpailevaa faktiota, joista Gusmão osallistui FRETILINin toimintaa. Indonesia aloitti puolestaan häirintäkampanjan ja hyökkäykset Portugalin Timoriin.  Vuoden 1975 lopulla FRETILIN sai voiton ja julisti maan 28. marraskuuta 1975 itsenäiseksi. Yhdeksän päivää myöhemmin Indonesia valloitti maan.
Gusmão taisteli sissisotaa Indonesiaa vastaan kaksi vuosikymmentä ja nousi siinä korkeaan asemaan. 1990-luvulla hän oli esillä mediassa ja diplomatiassa ja kertoi maailmalle Indonesian armeijan verilöylystä Santa Cruzissa 12. marraskuuta 1991. Hänestä tuli pian ykköskohde, ja hänet vangittiin marraskuussa 1992. Toukokuussa 1993 Gusmão tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Helmikuussa 1999 hänet siirrettiin vankilasta kotiarestiin Jakartaan. Vankeusaikana häntä tapasivat YK:n edustajat ja Nelson Mandela.
Elokuussa 1999 Itä-Timorissa pidettiin kansanäänestys itsenäisyydestä. Gusmão sai korkean aseman YK:n tukemassa väliaikaishallinnossa, joka hallitsi maata aina vuoteen 2002 asti.
Vuoden 2001 lopulla pidettiin vaalit, ja 20. toukokuuta 2002 Gusmãosta Itä-Timorin tasavallan ensimmäinen presidentti.
Huhtikuussa–kesäkuussa 2006 maassa oli vakavia mellakoita, ja hallitus pyysi avuksi ulkomaisia rauhanturvajoukkoja. Presidentti Gusmão piti televisiopuheen, jossa vaati pääministeri Mari Alkatirin eroa. Hänen seuraajakseen nimitettiin entinen ulkoministeri José Ramos Horta, joka voitti toukokuun 2007 presidentinvaalit ja seurasi  Gusmãota presidenttinä.
Heinäkuun 2007 parlamenttivaaleissa Gusmão kokosi kolmen puolueen liittouman FRETILINiä vastaan ja nousi maan pääministeriksi. Entinen valtapuolue FRETILINn boikotoi hänen virkaanastujaisseremoniaansa 8. elokuuta.
Gusmão on julkaissut omaelämäkerran To Resist Is to Win.
Hindustan Aeronautics HF-24 Marut

Hindustan Aeronautics HF-24 Marut (sanskriittiä tarkoittaen "Myrskyn jumala") oli intialainen 1960-luvulla toteutettu hävittäjäpommittaja, joka oli Intian ensimmäinen suihkumoottorilentokone. Sen ensilento tehtiin 17. kesäkuuta 1961.
Marutin suunnitteli saksalainen Kurt Tank. Hän jatkoi muun muassa tämän koneen kehittelyä vuoteen 1967 asti, jolloin lähti Intiasta. Suunnittelun alulle oli erikoista, että koneen malline oli lentävä liitokone.
Kone kaavailtiin kaksinkertaisen äänennopeuden saavuttavaksi. Suunnittelu johti kuitenkin lievästi ylisooniseen versioon. Ongelmana oli - kuten globaalisti 1950-luvun lopussa - heikot suihkumoottorit. Pommikoneena sen kantokyky oli rajoitettu. Hindustan Aeronautics rakensi 147 Marutia, joista 18 oli kaksipaikkaisia harjoituskoneita. Marutista saatu kokemus johtikin Intian ilmavoimat ostamaan lentokoneensa lähinnä Neuvostoliitosta. Marut oli kuitenkin käytössä vuoteen 1985 asti.
Motorola 68040

68LC040

Motorola 68LC040 on Motorolan kehittämä suoritin, joka on edullisempi versio. 68LC040 ei sisällä matematiikkasuoritinta.
Suoritinta käytettiin muun muassa edullisimmissa Macintosh-sarjan tietokoneissa.

68EC040

Motorola 68EC040 on versio, josta puuttui sisäänrakennettu matematiikkasuoritin (FPU) ja muistinhallintayksikkö (MMU).
Pe (arabialainen kirjain)

Pe (pers. ‏پ‎, pe, urduksi ‏پے‎, pe) on arabialaisen kirjaimiston kirjain, jota käytetään persiassa, urdussa, pandžabissa ja monissa muissa kielissä konsonantin [p] ilmaisemiseen. Kirjainta ei käytetä arabian kielessä, jonka äänteistöön ei kuulu p-äännettä. Pe muodostettiin persian aakkostoon lisäämällä kaksi pistettä arabialaiseen bā’-kirjaimeen (ب).
Läkeenlahti

Maantietoa

Järvi on 700 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,3 hehtaaria. Yli puolet ympäröivistä rannoista rajautuvat peltomaahan. Itärannalla on metsäistä mäkimaata. Järveen laskee muutama pelto-oja ja sen eteläpäästä lähtee järven 150 metriä pitkä laskuoja, joka laskee vedet Kyrösjärven Sikurinlahden kupeeseen. Laskuojan yli kulkee kylätie. Soistuneeseen rantaan ei ole rakennettu montaakaan vapaa-ajan asuntoa. Järvelle johtaa teitä vain talojen pihoilta. Niille pääsee valtatieltä 3, joka ohittaa järven kilometrin etäisyydeltä.

Historiaa

Läkeenlahti on yksi Kyrösjärven lähiympäristön järvistä, jotka syntyivät Kyrösjärven pinnanlaskujen vuoksi 1800-luvulla. Vesi laski niin paljon, että lahdensuun rannat kuroutuivat yhteen ja sen tilalle jäi ainoastaan järven nykyinen laskuoja.
Carola Teir-Lehtinen

Carola Margareta Teir-Lehtinen (s. 1952 Kokkola) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi vuosina 2007–2010 Fortumin kestävästä kehityksestä vastaavana johtajana. Hän on toiminut aiemmin myös Nesteen viestintäjohtajana ja ympäristöjohtajana. Hänen isänsä oli ministerinä neljässä eri hallituksessa toiminut RKP-poliitikko Grels Teir.
Teir-Lehtinen asuu Helsingissä. Hänen ansiotulonsa kunnallisverotuksessa 2006 (2005) olivat 3,6 (1,5) miljoonaa euroa ja kunnallisvero n. 630 000 euroa. Hän oli vuonna 2006 silloisen kotikuntansa Espoon neljänneksi paras kunnallisverojen maksaja Tapio Kuulan, Jorma Ollilan ja Hannu Penttilän jälkeen.
Inspehtori

Inspehtori (lat. inspector < inspicere, tarkastaa) on osakunnan valvoja, jonka tulee olla yliopiston virkaan nimitetty professori. Inspehtorin tehtävänä on tukea ja valvoa osakunnan toimintaa sekä olla yhdyssiteenä yliopiston ja osakunnan välillä. Alun perin inspehtorin tehtävänä oli valvoa ja hillitä riehakkaasti juhlivia ylioppilaita. Osakuntalaitos perustettiin, jotta huonotapaiset ylioppilaat saataisiin kuriin. Osakuntien inspehtorit muodostavat inspehtorikollegion, jolle voi valittaa osakunnan tekemästä päätöksestä. Puheenjohtajana toimii pisimpään inspehtorina toiminut.
Inspehtorin vanha merkitys on tarkastaja, tarkastusmies, hoitaja; esimerkiksi maatilan tai teollisuuslaitoksen inspehtori. Sanaa on aiemmin käytetty yleisesti myös virkamiehen nimityksenä, kuten esimerkiksi tullikamarin pakkahuoneeninspehtori.
Jonna Kärkkäinen

Ura

Kärkkäinen on säveltänyt ja sanoittanut useille eri artisteille kappaleita, muun muassa Gimmelille, Sunrise Avenuelle, Kristiina Braskille ja Antti Tuiskulle. Hän on myös toiminut laulaja–säveltäjä–sanoittajana 2000-luvun alussa toimineessa Kaksio -yhtyeessä.
Kaksion jälkeen Jonna jatkoi biisien tekoa HMC-yhtiön song writerina, eli tehden tilaustyönä kappaleita eri artisteille. Alkuvuodesta 2009 Kärkkäinen antoi äänensä Pasila-animaatiosarjan Jemmica Laamaselle. Myöhemmin Kärkkäinen alkoi työstää kappaleita omalle sooloalbumilleen Who’s Afraid Of Love?, joka julkaistiin taiteilijanimellä Jo Angel toukokuussa 2010. Albumi ei kuitenkaan menestynyt, eikä se noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle.
Abazu

Abazu oli hallitsija Assyrian valtakunnan alkuvaiheessa. Hän on yksi niistä ”seitsemästätoista kuninkaasta, jotka asuivat teltoissa”. Mesopotamian kronikoiden mukaan Abazua edelsi Nuabu, ja häntä seurasi Belu. Abazun hallituskaudesta ei ole juuri mitään tietoa.
Badugi

Pelin kulku

Aluksi jakajasta kaksi seuraavaa maksaa sokkopanokset ja kolmas aloittaa panostuskierroksen maksaen sokkopanoksen tai korottaen panoksen (riippuen limiittirajoista) tai luovuttaen käden.
Kun panostuskierros on ohi (kaikki maksanut tai luovuttaneet) voivat pelaajat halutessaan vaihtaa kädestään nollasta neljään korttia. Jaon jälkeen on jälleen panostuskierros, jossa (limiittipeleissä) panos on kaksi kertaa ensimmäisen kierroksen jälkeen. Kaiken kaikkiaan vaihtoja on kolme ja viimeisen panostuskierroksen jälkeen on korttien paljastus.

Käsien paremmuusjärjestys

Badugissa huonoin mahdollinen käsi voittaa (ässä (merkitään A) on pienin ja kuningas (merkitään K) on suurin). Mailla ei ole arvojärjestystä. Badugissa ei kuitenkaan pelaaja saa pelata korteilla, jotka pariutuvat tai ovat samaa maata kuin toinen kortti, joten pelaaja voi käyttää vain eri maata sekä eriarvoisia kortteja. Samoin hän, joka voi käyttää eniten kortteja (parhaimmillaan neljä) voittaa aina hänet, joka joutuu käyttämään vähemmän kortteja. Jos pelaajilla on saman verran käytettäviä kortteja, pelaaja, jolla on pienin "hai" eli korkein kortti (kuningas suurin, ässä pienin) voittaa.
Teófilo Stevenson

Ura

Münchenissä 1972 Stevenson voitti puolalaisen Ludwik Denderysin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä, yhdysvaltalaisen Duane Bobickin kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä ja länsisaksalaisen Peter Hussingin kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä. Loppuottelussa hän sai luovutusvoiton romanialaisesta Ion Alexesta.
Montréalissa 1976 Stevenson voitti senegalilaisen Mamadou Dramen tyrmäyksellä toisessa erässä, suomalaisen Pekka Ruokolan kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä, yhdysvaltalaisen Johnny Taten tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ajassa 1.29 sekä loppuottelussa romanialaisen Mircea Simonin luovutuksella kolmannessa erässä.
Stevenson oli lähellä ammattilaissopimusta Montréalin kisojen jälkeen. Yhdysvaltalaiset nyrkkeilypromoottorit tarjosivat kuubalaiselle viisi miljoonaa dollaria raskaansarjan mestaruusottelusta Muhammad Alia vastaan. Stevenson kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta.
Moskovassa 1980 hän voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa tyrmäyksellä: nigerialaisen Solomon Atagan ensimmäisessä ja puolalaisen Grzegorz Skrzeczin kolmannessa erässä. Välierissä hän sai pistevoiton 5–0 unkarilaisesta István Lévaista. Loppuottelussa hän voitti neuvostoliittolaisen Pjotr Zajevin tuomariäänin 4–1.
Los Angelesin olympialaisissa Stevensonilla olisi ollut mahdollisuudet vielä neljänteen kultaansa, mutta Kuuba boikotoi kisoja kostoksi Yhdysvaltojen boikotista Moskovan kisoissa.

Urheilijauran jälkeen

Stevenson nimettiin myöhemmin Kuuban amatöörinyrkkeilyohjelman valmentajaksi, ja Fidel Castro lahjoitti hänelle kartanon hienoston asuinalueelta.
Vuonna 1999 Stevenson joutui vaikeuksiin Miamin kansainvälisellä lentokentällä. Ennen nousemistaan United Airlinesin charterkoneeseen, joka kuljetti Kuuban nyrkkeilyjoukkuetta, Stevensonin väitetään puskeneen lipuntarkastajaa aiheuttaen tälle hampaan murtumisen. Stevenson pidätettiin, mutta päästettiin pian vapaaksi. Hänen kannattajansa ovat varmoja, että häntä oli provosoitu tekoon.
Stevenson kuoli 60-vuotiaana 11. kesäkuuta 2012 sydänsairauteen. Saman vuoden tammikuussa hän oli joutunut sairaalahoitoon veritulpan vuoksi.
Algerine-luokka (tykkivene, 1857)

Valmistus

Luokka oli suurennettu versio Albacore-luokan aluksista, ja sillä pyrittiin muuttamaan rannikkotykkiveneet merikelpoisemmiksi. Luokan alukset eivät kuitenkaan kerenneet osallistua Krimin sotaan. Vamistuessaan niiden aseistuksena oli yksi kahdeksan tuuman ja 68 naulan tykki sekä kaksi 24 naulan haupitsia. Vuonna 1863 kolme jäljellä olevaa alusta aseistettiin Armstrongin 110 naulan takaaladattavalla tykillä sekä saman tehtaan 40 naulan takaaladattavalla tykillä.
Alusten voimanlähteenä oli Maudslay, Sons and Fieldin valmistama kaksisylinterinen 80 hevosvoiman höyrykone, joka oli kytketty yhteen akseliin. Höyrykoneella alus saavutti yhdeksän solmun nopeuden. Aluksen potkuri voitiin nostaa vedestä, mikä paransi purjeiden tehoa. Valmistuessaan aluksella oli kuunaritakilointi. Pitkien purjehdusmatkojen nopeuttamiseksi ne myöhemmin takiloitiin prikanteeneiksi.
Keljonkangas

Luonto

Jyväskylän ja Muuramen rajalla lähellä Päijännettä on Sarvivuoren ja Haapavuoren lähellä pieni, 2,6 hehtaarin suuruinen Sarvivuoren purolaakso -niminen luonnonsuojelualue. Sarvivuoren puolelta maasto on jyrkkää, kasvustoltaan iäkkään kuusistoista, ja toisella puolen mäki on rehevämpää sekametsää. Alueen yläreunalla on puro, joka virtaa kohti Päijännettä rehevän, suomaisen maaston läpi.
Northwind (yhtye)

Northwind on suomalainen yhtye joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Polarvox-levy-yhtiölle.
Haut Ogooué

Haut Ogooué on aluehallinnollinen alue Gabonin itäosassa. Sen nimi voidaan vapaasti suomentaa Ylä-Ogooueksi, ja se tulee Ogooue-joesta. Haut Ogoouén pinta-ala on 36 547 neliökilometriä. Vuonna 1993 väkiluku oli 104 301. Se jakaantuu kahdeksaan  pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on départements, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsustaan nimellä préfet ja nämä vielä pienempiin sous-préfet -alueisiin.
Haut Ogoouén pääkaupunki on Franceville. Sen tärkeimpiin työllistäjiin kuuluu kaivostoiminta. Alueelta kaivettiin uraania lähes 40 vuoden ajan, mutta malmi ehtyi vuonna 1999.
HMS Cumberland (1774)

Palvelus

Alus romutettiin 1804.
Arja Juvonen

Koulutus ja ura

Juvonen valmistui perushoitajaksi Helsingin sairaanhoito-opistosta vuonna 1986 ja suoritti vanhustyön erikoisammattitutkinnon Amiedu-aikuskoulutuskeskuksessa vuonna 2008. Hän jatkoi opintojaan Satakunnan ammattikorkeakoulussa valmistuen geronomiksi vuonna 2011. Hän työskenteli hoitajana Helsingin kaupungilla vuosina 1987–2007 ja Vanhusten palvelutaloyhdistys ry:ssä vuosina 2007–2011.

Kunnallispolitiikka

Arja Juvonen oli ehdolla ensi kertaa Espoon kaupunginvaltuustoon kunnallisvaaleissa 2008. Hän sai vaaleissa 353 ääntä ja tuli valituksi. Juvonen uusi valtuustopaikkansa 700 äänellä kunnallisvaaleissa 2012, mikä oli Espoon perussuomalaisten toiseksi suurin äänimäärä puheenjohtaja Timo Soinin jälkeen. Kevään 2017 kuntavaaleissa hänet valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 576 äänellä.
Kuntapolitiikassa Juvonen on toiminut muun muassa sosiaali- ja terveyslautakunnassa ja Espoon kaupunginhallituksen jäsenenä.

Eduskunta

Juvonen valittiin eduskuntaan ensi yrittämällä 2 553 äänellä vaaleissa 2011 Uudenmaan vaalipiiristä. Ensimmäisellä eduskuntakaudellaan Juvonen oli jäsenenä lakivaliokunnassa ja sosiaali- ja terveysvaliokunnassa. Juvonen oli vaalikauden ainoa perussuomalaisten eduskuntaryhmän jäsen, joka kannatti samaa sukupuolta olevien avioliittoa. Hän jäi kesäkuussa 2014 pois lakivaliokunnan asiaa koskevasta äänestyksestä, jolloin varajäsen Mika Niikko äänesti sitä vastaan. Juvonen perusteli poisjäämistä sillä, että valiokuntaan pitäisi viedä puolueen kanta, joka oli erilainen kuin hänen oma kantansa. Marraskuussa 2014 Juvonen kuitenkin äänesti eduskunnassa uuden avioliittolain puolesta.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Juvonen sai 2 931 ääntä ja valittiin näin toiselle kaudelleen. Vaalikaudella Juvonen toimi tarkastusvaliokunnassa ja jatkoi sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsenenä. Juvonen onkin perehtynyt erityisesti sosiaali- ja terveyspolitiikan kysymyksiin. Helmikuussa 2017 eduskunnassa äänestettiin uudesta Aito avioliitto -kansalaisaloitteesta, jolla pyrittiin kumoamaan avioliittolain muutos ja palauttamaan avioliitto miehen ja naisen väliseksi liitoksi. Juvonen oli yksi kolmesta perussuomalaisesta kansanedustajasta, jotka äänestivät kansalaisaloitetta vastaan ja saivat toiminnastaan huomautuksen puolueen eduskuntaryhmältä.
Juvonen erosi perussuomalaisista Jyväskylän puoluekokouksen jälkeisellä viikolla kesäkuussa 2017, koska hänen mielestään puolue muuttui puoluekokouksessa eikä hänen osaamiselleen sosiaalipoliitikkona ollut puolueessa käyttöä. Juvonen hävisi Jyväskylän puoluekokouksessa toisella äänestyskierroksella kisan toisen varapuheenjohtajan paikasta kansanedustaja Teuvo Hakkaraiselle äänin 636–372. Erosta huolimatta Juvonen ei kuitenkaan liittynyt perussuomalaisten ryhmästä irtautuneeseen Uusi vaihtoehto -ryhmään, koska koki saaneensa epäluottamuslauseen irtautuneen ryhmän suunnalta, kun häntä ei kysytty siihen mukaan. Muutaman viikon pohdinnan jälkeen Juvonen kuitenkin palasi perussuomalaisiin.
Eduskuntavaaleissa 2019 Juvonen valittiin kolmannelle kansanedustajakaudelle 5490 äänellä.