google/wiki40b huggingface dataset:
Saariston lapset

Saariston lapset (ruots. Vi på Saltkråkan) on Astrid Lindgrenin kirjoittama kirja vuodelta 1964 sekä samana vuonna julkaistu Lindgrenin käsikirjoittama ja Olle Hellbomin ohjaama TV-sarja. Se on ainoa Lindgrenin kertomuksista, joka kirjoitettiin suoraan televisiota varten.
Tarinoiden tapahtumat sijoittuvat pääosin Tukholman saaristoon saarelle nimeltä Saltkråkan (suom. Suolavaris). Alun perin nimi "Saltkråkan" oli Lindgrenin perheen purjeveneellä, mutta on myös olemassa sen niminen asumaton luoto. Saaristo valikoitui tapahtumaympäristöksi, koska Lindgren halusi näyttää, miten ihanaa saaristoelämä voi olla kun se oli vielä alkuperäisen kaltaista (siihen aikaan saaristossa tapahtui paljon muutoksia).
Kaikkiaan saariston lapsista on tehty kirja, kaksi TV-sarjaa ja viisi elokuvaa. Lisäksi on tehty kuvakirja Saariston lapset merirosvoina (Skrållan och sjörövarna, 1967), jonka kuvitus on peräisin elokuvasta.

Melkersonien perhe

Perheeseen kuuluu kirjailija-isä Melker, tytär Malin ja tätä reippaasti nuoremmat pojat Johan sekä Niklas. Lisäksi perheessä on eläinrakas pikkupoika Pelle. He ovat saaren kesävieraita, jotka asuvat siellä ollessaan Nikkarila-nimisessä mökissä. Myöhemmin syntyy Malinille ja hänen miehelleen Petterille Ninni-tyttö, jota ei siis ole kirjassa ollenkaan.

Grankvistien perhe

Isä ja äiti ovat nimeltään Nisse ja Märta. He omistavat saaren kaupan. Perheessä on kolme tyttöä: Teddy (oik. Teodora), Freddy (oik. Fredrika) ja Pampula (oik. Karin Maria Eleonoora Josefiina), joka on Pellen ystävä. Pampulan koira on rodultaan bernhardinkoira ja nimeltään Laivuri.

Muut

Stina-tyttö käy saarella isoisänsä, Södermanin papan luona. Saarella asuu myös Vesterman-niminen mies, joka ei aina ole aivan ystävällinen, sekä hänen vaimonsa rouva Vesterman. Lisäksi välillä tavataan esimerkiksi Teddyn ja Freddyn opettaja Björn sekä Krister, joka on kiinnostunut Malinista. Norrtäljessä tavataan mm. rouva Sjöblom, joka asui ennen Saltkråkanissa.

TV-sarja ja elokuvat

Saariston lapsista on tehty kaikkiaan viisi elokuvaa ja kaksi TV-sarjaa, joita tosin on osin tehty toistensa pohjalta. Pääosissa ovat muun muassa Maria Johansson (Pampula), Stephen Lindholm (Pelle) ja Kristina Jämtmark (Stina).
Kuvaukset on tehty Norröran saarella, joka sijaitsee lähellä Lindgrenin kesäpaikka Furusundia.
Dan Barker

Dan Barker (s. 25. kesäkuuta 1949) on entinen kristillinen evankelista, joka uskosta luovuttuaan on noussut erääksi nykyajan huomattavimmista ateistisista aktivisteista.
Kaliforniassa kasvanut Barker aloitti hengellisen uransa nuorena ja valmistui Azusa Pacific -yliopistosta. Hän sai pappisvihkimyksen vuonna 1975 ja työskenteli kveekarikirkossa, Assemblies of God -kirkossa sekä itsenäisessä karismaattisessa kirkossa. Hän julisti vuosia evankeliumia ja saavutti menestystä kristillisen musiikin esittäjänä ja säveltäjänä. Hän oli myös kaksi vuotta lähetystyössä Meksikossa.
Barker kertoi uskosta luopumisestaan ensi kertaa vuonna 1984. Hän on sittemmin toiminut Freedom From Religion Foundationissa. Hän oli sen PR-johtajana vuosina 1987–2004 ja on vuodesta 2004 toiminut sen puheenjohtajana vaimonsa Annie Laurie Gaylorin kanssa.
Barkerin julkaisujen joukossa on kirja Losing Faith In Faith: From Preacher To Atheist (1992), jossa hän kuvaa uskosta luopumistaan ja tarkastelee kriittisesti kristillistä oppia. Hän on jatkanut ammattimaista muusikonuraansa vielä vapaa-ajattelija-aikanaan. Hän on julkaissut myös ateismiin ja vapaa-ajatteluun liittyvää musiikkia. Hän on asunut 1980-luvulta saakka Wisconsinin Madisonissa. Hän on alkuperäisamerikkalainen, kuuluu poikkeuksellisen korkean älykkyysosamäärän omaavien Prometheus Societyyn ja pelaa shakkiturnauksissa.
Barkerilla on viisi lasta.
Bobby Doerr

Robert Pershing ”Bobby” Doerr (7. huhtikuuta 1918 Los Angeles, Kalifornia – 13. marraskuuta 2017 Junction City, Oregon) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli kakkospesämies ja pelasi koko nelitoistavuotisen MLB-uransa Boston Red Soxille.
Doerr osallistui yhdeksään All star -otteluun ja tuli vuonna 1986 kelpuutetuksi Baseball Hall of Fameen. Hän asui 1930-luvun lopulta saakka Oregonissa.
Doerr jäi leskeksi vuonna 2003 – hänen vaimonsa Monica kuoli 65 avioliittovuoden jälkeen. Korkeasta iästään huolimatta entinen baseballtähti jatkoi elämäänsä itsenäisesti ja harrasti kalastusta. Hän esiintyi ajoittain julkisuudessa 2000-luvullakin.
Doerr oli Baseball Hall of Famen iäkkäimpiä elossa olleita jäseniä.
Flying Tiger Linen lento 183

Onnettomuus

Sumuisessa säässä Burbankia lännestä lähestynyt kone syöksyi maahan noin kahden kilometrin päässä lentokentästä Vose Streetillä noin kello 22:10. Silminnäkijän mukaan kone kallistui äkkiä vasemmalle ja syöksyi nokka edellä maahan. Koneen tankeissa ollut polttoaine sytytti tulipaloja, ja koneen runko liukui maata pitkin 150 metriä törmäyskohdasta eteenpäin. Kaiken kaikkiaan vaurioita syntyi noin 350 metriä pitkälle ja 25 metriä leveälle alueelle. Koneen miehistön muodostivat kapteeni Karl Rader, perämies David Capro ja lentoinsinööri Jack Grey. Heidän lisäkseen lennolla oli kaksi matkustajaa, jotka kaikki menehtyivät turmassa. Monet alueen asukkaista loukkaantuivat koneen syöksyessä maahan, mutta vain kolme kuoli.
Onnettomuustutkinnassa selvisi, että kapteeni kärsi sepelvaltimotaudista, joka oli riittävän vakava aiheuttaakseen toimintakyvyn menetyksen tai jopa kuoleman. Lisäksi Flying Tiger Linen koulutustiedoista selvisi, ettei perämies ollut tyydyttävästi todistanut kykyään suorittaa ILS-tarkkuuslähestymistä mittarilento-olosuhteissa. Tutkijat pitivät todennäköisenä, että kapteeni menetti toimintakykynsä lähestymisen ollessa kriittisessä vaiheessa, mikä johti hallinnan menetykseen, jota perämies ei saanut korjattua.
Hisaichi Terauchi

Kreivi Hisaichi Terauchi (s. 8. elokuuta 1879 - k. 12. kesäkuuta 1946) oli Keisarillisen Japanin armeijan marsalkka toisessa maailmansodassa.
Tähtiympyrä

Tähtiympyrä on merkki, jossa tähdet muodostavat ympyräkuvion. Sitä on käytetty vertauskuvana yhtenäisyydelle, tasapainolle ja yhteisöllisyydelle. Se on myös usein osana ikoneissa. Raamatussa kerrotaan naisesta, jolla oli "pään päällä seppeleenä kaksitoista tähteä". Muun muassa Euroopan lipussa on tähtiympyräkuvio.
EarthBound

Juoni

Ness, pelin päähenkilö, herää pelin alussa rysähdykseen, kun meteoriitti putoaa mäelle lähelle hänen taloaan. Poika lähtee koiransa sekä naapurin pojan, Pokeyn, kanssa tutkimaan asiaa. Meteoriitti paljastuu tulevaisuudesta tulleen ampiaisen, Buzz Buzzin kulkuvälineeksi. Ampiainen on tullut varoittamaan Nessiä lähestyvästä tuhosta, Giygasista, sekä hänen pahasta suunnitelmastaan. Hän kertoo, että vain neljä valittua pystyy pysäyttämään Giygasin, ja Ness on yksi näistä neljästä sankarista.
Buzz Buzz kertoo kuinka Giygas voidaan pysäyttää, sekä pyytää Nessiä pysäyttämään pahan nyt kun se on vielä mahdollista, sillä tulevaisuudessa siitä on tullut jo liian voimakas.
Buzz Buzz antaa Nessille pelin tärkeimmän esineen, Sound Stonen, sekä ohjeistaa Nessiä etsimään kahdeksan pyhättöä, jotka sijaitsevat ympäri maailmaa. Nessin täytyy tallentaa pyhättöjen voima kyseiseen kiveen, jotta hän olisi tarpeeksi voimakas päihittämään Giygasin.
Samaan aikaan mäellä asuva aarteenmetsästäjä on löytänyt salaperäisen patsaan syvältä talonsa alta. Patsas, nimeltään Mani Mani, on paha laite joka levittää kaaosta ja myrkyttää hallintaansa jääneiden mielet. Tämän patsaan löytäminen laittaa Giygasin pahat suunnitelmat liikkeelle.

Vaikutus

Ness esiintyy pelattavana hahmona Super Smash Bros. -tappelupelisarjassa, jota – toisin kuin EarthBound aikoinaan – on julkaistu myös Euroopassa. Hahmo lieneekin tunnetumpi Euroopassa siitä kuin alkuperäisestä esiintymisestään
TCAS

TCAS eli traffic collision avoidance system on lentokoneisiin asennettu järjestelmä, jonka on tarkoitus estää lentokoneiden törmääminen toisiinsa ilmassa. TCAS toimii lennonjohdon tutkista riippumattomasti. TCAS vaatii toimiakseen sen, että molemmissa koneissa on toimiva transponderi.

Historia

Kahden lentokoneen törmättyä Grand Canyonin yllä vuonna 1956 ryhdyttiin kehittelemään törmäysvaroitusjärjestelmiä, jotka toimisivat viimeisenä keinona silloin, kun lennonjohto ei pysty estämään törmäystä. Ensimmäiset järjestelmät eivät kuitenkaan toimineet kovin hyvin. 1970-luvun puolivälissä kehitelty Beacon Collision Avoidance System (BCAS) oli ensimmäinen järjestelmä, joka sai tiedon muiden koneiden suunnasta ja korkeudesta transponderien avulla. Pacific Southwest Airlinesin lennon 182 törmäys pienkoneeseen vauhditti järjestelmien kehittämistä entisestään. Vuonna 1981 FAA päätti kehitellä ensimmäisen TCAS:n aiemman BCAS:n pohjalta.
TCAS tuli pakolliseksi Euroopassa kaikille yli 15 000 kg:n painoisille vähintään 30-paikkaisille siviilikoneille vuonna 2002 ja 5 700 kg:n painoisille vähintään 19-paikkaisille koneille vuonna 2005. Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö teki törmäyksenestojärjestelmästä pakollisen kaikkialla maailmassa matkustaja- ja rahtikoneissa vuonna 2003.

Toiminta

TCAS-näytöltä lentäjä näkee muiden koneiden sijainnit ja suunnat. TCAS antaa kahdenlaisia varoituksia, Traffic Advisory (TA) ja Resolution Advisory (RA). TA on varoitus lähellä olevasta liikkeestä. Jos koneet varoituksesta huolimatta lentävät toisiaan kohti, tulee RA-varoitus, joka on samalla järjestelmän sijaintien perusteella laskema ohje, mitä lentäjän tulee tehdä (esimerkiksi nousta tai laskeutua). RA-ohjeita voi tulla useita sijaintien ja suuntien muuttuessa. Koneiden TCAS-järjestelmät kommunikoivat toistensa kanssa ja pystyvät näin antamaan koordinoituja ohjeita, esimerkiksi toiselle koneelle ohjeeksi nousta ja toiselle laskeutua.
Kai-Fu Lee

Kai Fu-Lee (s. 3. joulukuuta 1961) on taiwanilainen teknologia-alalla toimiva yritysjohtaja. Lee on ollut Microsoft Research Asian johtaja sen perustamisen aikaan ja Googlen Kiinan-maajohtaja sen perustamisen aikaan. Lee on huipputeknologiaan sijoittavan Sinoventuresin puheenjohtaja ja toimitusjohtaja.

Näkemyksiä

Leen mukaan bruttokansantuote tulee tekoälyn myötä kasvamaan dramaattisesti, mutta teknologinen työttömyys muodostuu ongelmaksi nopeammin kuin uskotaan. Hän on sanonut, että robottien kehittäjät antavat ymmärtää toisin, jotta heidän ei tarvitse ottaa kantaa työttömyyskysymykseen. Leen mukaan tulevaisuus on onnellinen, jos tarpeeksi monet ihmiset ovat tyytyväisiä ilman työntekoa. Vuonna 2018 on kirjassaan AI Superpowers: China, Silicon Valley, and the New World Order ennustanut että Kiinasta tulee maailman johtava tekoälyvalta. Leen mukaan tähän vaikuttavat Kiinan väestö ja valtava määrä jäsennettyä dataa. Syyskuussa 2018 Lee on ollut sitä mieltä, että tekoäly ei koskaan tule kykenemään empatiaan ja luovuuteen.
Glykosidit

Glykosidit ovat orgaanisia molekyylejä, joissa sokeriosa eli glykoni on liittyneenä johonkin toiseen osaan eli aglykoniin glykosidisidoksella. Glykosideilla on monia tärkeitä tehtäviä elävissä organismeissa. Esimerkiksi monet kasvit säilövät tärkeät kemikaalit inaktiivisiksi glykosideiksi, jotka sitten tarvittaessa aktivoituvat entsymaattisella hydrolyysillä sokeriosan poistuessa. Monia kasviglykosideja käytetään lääkkeellisissä tarkoituksissa. Glykosidin aglykonina voi olla myös hiilihydraatti, jolloin kyseessä on oligo- tai polysakkaridi.

Glykosidisidos

Glykosidisidoksessa glykosidin sokeriosan hemiasetaalin eli rengasrakenteen anomeerinen hiili on liittyneenä aglykoniin rikki-, typpi- tai happiatomin välityksellä. Rikin kyseessä ollen sidoksesta käytetään nimitystä S-glykosidisidos ja yhdisteestä voidaan käyttää nimitystä tioglykosidi, typen kyseessä ollen sidoksesta käytetään nimitystä N-glykosidisidos ja yhdisteestä voidaan käyttää nimitystä glykosyyliamiini ja hapen kyseessä ollen sidoksesta käytetään nimitystä O-glykosidisidos. Glykosidisidos voidaan jaotella myös sokeriosan anomeerisen hiilen hydroksyyliryhmän alkuperäisen konfiguraation mukaan joko α- tai β-glykosidisidokseksi. Glykosidisidoksia esiintyy glykosidien ohella myös muun muassa glykoproteiineissa, joissa proteiiniin on kiinnittyneenä hiilihydraattiketjuja, ja DNA:n ja RNA:n nukleosideissa, joissa puriini- tai pyrimidiiniemäs kiinnittyy pentoosisokeriin N-glykosidisidoksella.

Glykosidien jaottelu

Glykosidit voidaan jaotella glykosidisidoksen tyypin lisäksi myös glykoni- ja aglykoniosien mukaan.

Glykonin mukaan

Jos glykosidin glykoniosa on glukoosi, molekyyli on glukosidi; jos se on fruktoosi, molekyyli on fruktosidi; jos se on glukuronihappo, molekyyli on glukuronidi jne. Elimistössä myrkylliset aineet usein metaboloidaan vesiliukoisemmiksi ja paremmin erittyviksi liittämällä niihin glukuronihappo.
Paula Tarvainen

Paula Leena Tarvainen (o.s. Huhtaniemi, s. 17. helmikuuta 1973 Pori) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edustaa Noormarkun Nopsaa. Tarvainen on naisten keihäänheiton Suomen ennätyksen haltija tuloksella 64,90, joka on heitetty 10. elokuuta vuonna 2003 Helsingissä. Tulos riittää naisten keihään maailmantilastossa sijalle 37 (tilanne 3.9.2017). Hän sijoittui kuudenneksi MM-kisoissa 2005 Helsingissä tuloksella 62,64.
Kesän 2007 jälkeen Tarvaisella ei ole tilastotuloksia.

Saavutukset

Paula Tarvaisella on yhdeksän SM-mitalia, joista kolme on kultaista.
Mochi

Mochi (jap. 餅, もち) on japanilainen riisikakku, joka tehdään mochigomesta, lyhytjyväisestä japonica-tahmariisistä. Riisi nuijitaan tahnaksi ja muotoillaan halutunlaiseksi. Japanissa se perinteisesti tehdään seremoniassa nimeltä mochitsuki. Vaikka mochia syödään ympäri vuoden, se kuuluu perinteisesti uuteenvuoteen, jolloin sitä myydään ja syödään paljon. Taiwanissa mochia kutsutaan nimellä môa-chî (kiin. 麻糬 tai 𫃎糬).
Mochi koostuu polysakkarideista, lipideistä, valkuaisaineista ja vedestä. Sillä on heterogeeninen amylopektiinin, tärkkelysjyvästen ja ilmakuplien muodostama rakenne. Mochi-riisin valkuaisainepitoisuus on vähän suurempi kuin tavallisen lyhytjyväisen riisin, josta se eroaa myös amyloosin määrässä. Siinä on häviävän vähän amyloosia, mistä johtuu mochin pehmeä, joustava koostumus.

Makeiset

Mochista tehdään erilaisia perinteisiä japanilaisia wagashi- ja mochigashi-makeisia. Esimerkiksi daifuku on pehmeä, pyöreä mochi, jonka täytteenä on punapaputahnaa (an) tai valkoista paputahnaa (shiroan). Ichigodaifukussa on sen sijaan kokonainen mansikka sisällä.
Kusamochi on vihreä, marunoihin kuuluvalla yomogi-kasvilla maustettu mochi. Kusamochista tehty daifuku on nimeltään yomogidaifuku.

Jäätelö

Mochi-jäätelössä on pieniä jäätelöpalloja mochi-kuoren sisällä. Japanissa monialayritys Lotte valmistaa sitä nimellä Yukimidaifuku, ”lumenkatselu-daifuku”.

Japanin ulkopuolella

Indonesiassa makea riisikakku tunnetaan nimellä kue moci, ja se yleensä täytetään maapähkinävoilla ja päällystetään seesaminsiemenillä.
Frynikhos (tragediakirjailija)

Frynikhos (m.kreik. Φρύνιχος) (500-luvun loppu eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija. Hän oli yksi varhaisimpia kreikkalaisen tragedian edustajia, ja häntä pidettiin antiikin aikana joskus tragedian perustajana. Frynikhos oli Polyfradmonin poika ja Thespiksen oppilas.
Frynikhos saavutti ensimmäisen voittonsa näytelmäkilpailuissa vuonna 511 eaa. Hänen tunnetuin näytelmänsä on Miletoksen valtaus, joka kirjoitettiin todennäköisesti pian sen jälkeen kun persialaiset olivat vallanneet Miletoksen kaupungin Joonian kapinan aikana. Miletos oli Ateenan siirtokunta ja siksi läheinen sen emäkaupungille. Yleisö liikuttui Frynikhoksen näytelmästä kyyneliin, ja häntä syytettiin ikävien muistojen mieleenpalauttamisesta. Seurauksena aiheen käsittely näytelmissä kiellettiin. 
Vuonna 476 eaa. Frynikhos voitti näytelmällä Foinikialaisnaiset (Foinissai), joka sai nimensä foinikialaisista naisista, jotka muodostivat kuoron. Näytelmä juhlisti Kserkseen tappiota Salamiin taistelussa neljä vuotta aiemmin. Themistokles rahoitti näytelmän koregina, ja eräs näytelmän päämääristä oli muistuttaa ateenalaisia tämän suurista teoista. Aiskhyloksen Persialaiset (472 eaa.) oli Foinikialaisnaisten jäljitelmä.
Eräät hänen näytelmiensä nimet, kuten Danaidit, Aktaion, Alkestis ja Tantalos, osoittavat hänen käsitelleen paitsi oman aikansa myös mytologisia aiheita. Frynikhos toi näytelmiin erillisen näyttelijän kuoronjohtajan lisäksi, ja loi näin pohjan dialogille näytelmissä. Hänen näytelmissään draamallinen elementti oli, kuten varhaisissa tragedioissa yleensä, alisteinen lyyriselle elementille, jota edustivat kuoron laulu ja tanssi. Sudan mukaan Frynikhos toi ensimmäisenä näytelmiin naishahmot (joita esittivät naamioita käyttävät miehet), sekä kehitti tetrametrin.
Frynikhoksen kerrotaan kuolleen Sisiliassa.
Jan Elfgren

Jan William Elfgren (s. 30. toukokuuta 1929 Helsinki) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Elfgrenin vanhemmat olivat kuvanveistäjä Gunnar Elfgren ja kirjailija Liv Tegengren. Hän on työskennellyt toimittajana Helsingissä.
Maitohappokäyminen

Maitohappokäyminen on solujen aineenvaihdunnan käymisreaktio, jossa pyruvaatti eli palorypälehappo pelkistyy laktaattidehydrogenaasi-entsyymillä maitohapoksi. Pyruvaatti saadaan usein hajottamalla glukoosia glykolyysissä. Maitohappokäymistä tapahtuu mm. ihmisillä ja muilla eläimillä lihaksissa rasittavan liikunnan aikana ja maitohappobakteereissa näiden tuottaessa energiaa itselleen. Soluissa käyminen tapahtuu usein solulimassa.
Maitohappokäymistä käytetään tiettyjen ruokien kuten hapankaalin hapattamiseen. Maitohappo lisää ruokien happamuutta. Hapattaminen tehdään ruokien säilyvyyden, rakenteen, maun ja ravintoarvon muuttamiseksi.

Kulttuuri

Juutalaisen pesah-juhlan aikana on juutalaisilta tavallinen hapatettu leipä ankarasti kielletty. Sen sijaan tulee syödä happamatonta ja maustamatonta matsa-leipää, jota ei ole kohotettu.
Quinn Buckner

Ura

Buckner pelasi yliopistokoripalloa Indianassa vuosina 1972–1976. Hän osallistui NBA:n vuoden 1976 varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet seitsemäntenä pelaajana. Buckner edusti seuraa vuodet 1976–1982. Syyskuussa 1982 hänet kaupattiin Boston Celticsille vaihdossa Dave Cowensiin. Bostonin paidassa Buckner voitti ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1983–1984. Seuraavan kauden jälkeen hänet myytiin Indiana Pacersille, jolloin Boston sai tilalle toisen kierroksen varauksen. Tammikuussa 1986 Buckner irtisanottiin, minkä jälkeen hän ei pelannut enää NBA:ssa.
Pelaajaurallaan Buckner edusti myös Yhdysvaltain koripallomaajoukkuetta. Hän oli mukana vuoden 1974 MM-kilpailuissa MM-kilpailuissa, joissa maa voitti pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana Montrealin olympialaisissa, jolloin Yhdysvallat voitti olympiakultaa.
NBA-uransa jälkeen Buckner piti taukoa ja aloitti Dallas Mavericksin päävalmentajana kaudella 1993–1994. Hänen alaisuudessaan joukkue voitti 13 ja hävisi 69 ottelua.
Kaarina Aho

Kaarina Aho (28. tammikuuta 1925 – 23. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen keraamikko ja muotoilija. Aho työskenteli 1946–1962 muotoilijana Arabialla, jossa hän suunnitteli etupäässä puhdaslinjaisia tarjoiluastioita. Vuodesta 1962 hänellä oli Helsingissä oma keramiikkapaja.
Valmistuttuaan Taideteollisuuskeskuskoulusta mallipiirtäjäksi Aho työskenteli vuodesta 1946 Kaj Franckin avustajana, mutta joutui piirtämään lähinnä koristemalleja ja siksi halusi irtisanoutua. Häntä ei kuitenkaan päästetty pois vaan hän sai tutustua Arabian eri osastoihin, ja sen jälkeen hän työskenteli Franckin työryhmässä suunnittelijana vuodesta 1949 vuoteen 1962, jolloin hän perusti oman pajan. Hän suunnitteli Arabialla neljä astiastoa, joista tunnetuin on Palapeli. Hänen suunnitelmiaan palkittiin Milanon triennaalissa kahdesti, vuosina 1954 ja 1957. Sacramenton näyttelystä Yhdysvalloista Aho sai kultamitalin 1961. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1988.
Aho lahjoitti Järvenpään kaupungille kokoelman Venny Soldan-Brofeldtin taidetta, ja tästä lahjoituksesta sai alkunsa Järvenpään taidemuseo. Aho oli mukana teollisuustaiteenliitto Ornamossa ja perustettaessa 1970-luvulla osuuskunta Artesaania.
Kaarina Aho oli Venny Soldan-Brofeldtin pojantytär.
Super Street Fighter II Turbo

Ominaisuudet

Peli sai uudistuksen Turbo moodista, jonka avulla kykeni nopeuttamaan pelin tempoa. Turbo versioon tehtiin myös kaksi merkittävää uudistusta; Peli esitteli Super Comboja, jotka ovat huomattavasti tehokkaampia alkuperäisistä liikkeistä. Toinen lisäuudistus oli uusi salaperäinenhahmo Akuma, joka on Ryun ja Kenin sensein Goukenin nuorempi veli. Lisäksi Akumalla on vielä vaarallisempi kaksikon tavaramerkiksi jäänyt erikoisliike hadouken.
Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu

Suomi–Ruotsi-maaottelu eli Ruotsi-ottelu on vuosittainen Ruotsin ja Suomen joukkueiden välillä käytävä yleisurheilumaaottelu, joka sisältää naisten, miesten, poikien ja tyttöjen kilpailusarjat. Vuonna 1925 ensimmäisen kerran järjestetty maaottelu on 1980-luvun jälkipuoliskolta asti ollut maailman ainoa vuosittainen kahden maan välinen yleisurheilukilpailu. Suomessa sitä kutsutaan yleisesti nimellä Ruotsi-ottelu ja Ruotsissa vastaavasti nimellä Finnkampen. Suomenruotsalaiset puolestaan käyttävät nimitystä Sverigekampen.
Joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta maaottelu on pidetty vuorovuosin kummassakin maassa. Suomessa kilpailupaikkana on perinteisesti ollut Helsingin Olympiastadion ja Ruotsissa Tukholman Olympiastadion. Vuodesta 1999 vuoteen 2012 maaottelu järjestettiin Ruotsissa Göteborgin Ullevilla, kunnes vuonna 2013 palattiin jälleen Tukholmaan. Helsingin Olympiastadionin korjaustöiden vuoksi vuoden 2016 ja 2018 maaottelut pidettiin Tampereella Ratinan stadionilla.

Historia

Ensimmäinen Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu pidettiin 5.–6. syyskuuta 1925 Helsingin Eläintarhan kentällä. Tuolloin siihen osallistuivat vain miehet. Maaottelua käytiin kahden vuoden välein aina vuoteen 1931, jolloin 800 metrin juoksussa urheilijoiden välinen käsirysy johti hylkäämisiin. Levottomuudet johtivat siihen, etteivät suomalaiset halunneet käydä maaottelua seuraavan kahdeksan vuoden aikana. Taukoon vaikutti suomalaisten osalta myös katkeruus siitä, että Kansainvälisen olympiakomitean varapresidentti, ruotsalainen Sigfrid Edström, oli ponnekkaasti vaikuttanut Paavo Nurmen julistamiseen ammattiurheilijaksi, mikä esti Nurmen osallistumisen vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin. Maaottelu käynnistettiin uudelleen vasta toisen maailmansodan kynnyksellä vuonna 1939. Seuraavan vuoden maaotteluun osallistui kolmantena maana myös Natsi-Saksa, mutta tämän jälkeen vuosien 1941–1944 ottelut jouduttiin sodan vuoksi perumaan. Nykyinen vuosittainen maaotteluperinne alkoi lopulta vuonna 1945, ja naiset tulivat mukaan 1951.

Kannustus

Rehtiin yleisurheilumaaotteluun ovat perinteisesti kuuluneet reippaat kannustushuudot molempien maiden osalta. Esimerkit 1930-luvulta suomalaisen huutosakin toimesta:
   Hakkaa päälle Suomen poika, naapurit ei meitä voita.
   Kiitos pojat, eilisestä. Tänään ei nyt Ruotsi kestä.
tai
   Tehkää päivän suuri työ,
   ettei Ruotsi meitä lyö.
   Sisu luja, tahto suuri,
   siinä Suomen suojamuuri.
ja vastaavasti ruotsalaisen huutosakin toimesta:
   Hejaa Sverige, ni springa,
   vi ska hurra, vi ska vinna.

Muuta

Juha Vainio on tehnyt maaotteluja parodioivan huumorikappaleen ”Suomi–Ruotsi”. Kappaleen humoristisuus perustuu siihen, että Vainio on tarkoituksella tehnyt tekstit niin, etteivät ne rimmaa, esimerkiksi Hakkaa päälle meidän Jaska, Ruotsi on taas täysin lyöty!.
Otto Roehm

Otto Frederick Roehm (2. elokuuta 1882 Kanada – 1. toukokuuta 1958) oli yhdysvaltalainen vapaapainija.
Kanadalaissyntyinen, vuonna 1888 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut, Roehm voitti olympiakultaa 145 paunan (65,8 kg) painoluokassa 1904 St. Louisin kisoissa. Loppuottelussa häntä oli vastassa maanmies Rudolph Tesing. Samoissa kisoissa hän hävisi painoluokkaa ylempänä 71,7-kiloisissa välierissä maanmiehelleen William Beckmannille.
Jan Both

Jan Both (n. 1618–1652) oli alankomaalainen maisemamaalari ja etsaaja. Italiassa hän sai vaikutteita Claude Lorrainilta. Hän teki yhteistyötä veljensä Andries Bothin kanssa siten, että Andries maalasi hänen maalaamiinsa taustoihin hahmoja. Teokset ovat tavallisesti lämpimässä auringonlaskun valossa esitettyjä italialaisia maisemia. Andriesin kuoltua Janista tuli yksi maansa huomattavimmista maisemamaalareista.