google/wiki40b huggingface dataset:
Värttinä

Värttinä on kehräämisessä käytettävä työkalu. Se koostuu noin 30 cm pitkästä puupuikosta eli varresta, jonka toisessa päässä on paino eli kehrä. Varren yläpäässä on toisinaan koukku helpottamassa kehräämistä. Värttinän pyörivän liikkeen avulla kasvikuiduista tai karstatusta villasta saadaan yksinkertaista lankaa.
Värttinäkehruu on ikivanha tapa. Arkeologiset löydöt viittaavat sen olleen käytössä jo 3000 ennen ajanlaskun alkua. 
Värttinällä kehrätessä kuontalosta tai lepeestä eli kuiturullasta venytetään pieni alku kiertämällä kuituja vähän yhteen suuntaan ja liitetään tämä kiinni värttinässä olevaan lankaan. Tämän jälkeen värttinä pyöräytetään samaan suuntaan kuin alussa kierretyt kuidut ja värttinä pudotetaan kädestä. Syntyy kiertoliike, joka pyörittää kuidut yhteen suuntaan kierteelle. Värttinällä kehrätessä on varottava, ettei syntynyt langankierre pääse kuontaloon. Tätä kontrolloidaan sormenpäillä. 
Kuiturullasta päästetään kierrettäväksi sopiva määrä kuituja, joita venytetään samalla. Venytys ja kierteen määrä sekä pyörimisnopeus muodostavat yksinkertaista lankaa. Tämä esilanka kierretään sormien ympärille, mistä lanka pyöritetään värttinän varteen. Jotkin värttinätyypit kieputtavat langan suoraan tainaksi värttinän varteen, useimmat kuitenkin vaativat erillistä varteen pyöritystä. Pyörittämällä värttinää myötäpäivään saadaan Z-kierre. Jos värttinää pyöritetään vastapäivään, saadaan S-kierrettä. Useisiin tarkoituksiin lanka täyty vielä kerrata. Kierteisyys tulee muistaa kerratessa lankaa.
Manna Dey

Padmabhusan Manna Dey (bengaliksi মান্না দে; 1. toukokuuta 1919 – 24. lokakuuta 2013) oli intialainen laulaja. Hänen alkuperäinen nimensä on Probodh Chandra Dey. Hän aloitti uransa playbacklaulajana elokuvassa Tamanna (1943). Häntä kuullaan lisäksi esimerkiksi elokuvassa Mashal (1950). Manna Dey levytti yli 3 500 laulua. Hän sai lukuisia palkintoja, kuten Padma Shrin (1971), Padma Bhushanin (2005), Dadasaheb Phalke -palkinnon (2007) ja Filmfaren elämäntyöstä (2011).
Manna Dey meni vuonna 1953 naimisiin Sulochana Kumaranin kanssa. Parille syntyi lapsia.
Sarah Major

Sarah Major (s. 22. elokuuta 1988) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan uusiseelantilaisesta draamasarjasta Klaani, jossa hän esitti Patsy-nimistä tyttöä vuosina 1999–2001.
Major on myös näytellyt mm. lyhytelokuvassa Flying, Gaelan tytärtä Herculesissa sekä Emily Watsonia William Shatnerin A Twist in the Tale -sarjan jaksossa The Magician.
Litiumkromaatti

Käyttö

Litiumkromaattia käytetään pääasiassa korroosionestoaineena ilmanvaihtolaitteissa, joissa käytetään litiumkloridi- tai litiumbromidiliuoksia, ja ydinreaktoreissa.
Tynnyripommi

Historia

Ensimmäiset tällaiset pommit pudotettiin Hamidiyassa Homsissa elokuussa 2012 ja Qusayrissa. Sen jälkeen armeija pudotti paljon "tynnyreitä"  Aleppossa. Joulukuussa 2013 tynnyripommi-hyökkäyksissä kuoli 300. Kun siviilit pakenivat Aleppon 2013-2014 massiivisia pommituksia, hallituksen oli helpompaa vallata kortteleita takaisin.
Armeija väitti pommittavansa terroristeja, ei siviilejä.
Kun hallituksen armeija pudotti tynnyripommeja kapinalliskortteleihin ja kapinallisten valvomiin asutuskeskuksiin helikoptereista, kokonaiset taloryhmät romahtivat. Syyrian armeija käytti sodan jatkuessa "tynnyreitä" entistä useammin. Alussa tynnyreillä koetettiin osua tiettyihin kohteisiin matalalta. Kun kapinallisten ilmatorjunta ajoi tynnyrien pudottajat ylemmäksi, tynnyripommeista tuli epätarkkoja. Armeija alkoi pommittaa tarkoituksella siviilikohteita.

Rakenne

Tynnyri tai muu metallisäiliö on täytetty TNT:llä tai muulla räjähteellä, johon on sekoitettu erilaista metalliromua. 
Tällaisen pommin valmistus saattaa maksaa vain 200-300 dollaria. 
Varhaiset käsintehdyt pommit olivat melko pieniä ja sytytyslangalla sytytettäviä, ja saattoivat räjähtää jo ilmassa, Myöhempiin pommeihin lisättiin siivekkeet ja törmäyksestä räjähtävä sytytin. Pommit pudotettiin tavallisimmin MI-8 ja MI-17 helikoptereista.

Siviiliuhrit

Näitä aseita käytetään harvoin rintamalinjassa niiden epätarkkuuden takia. Tynnyripommi surmaa ja haavoittaa usein siviilejä.Yksi räjähdys saattaa tappaa yli 50 kerralla. Aleppon alueella kuoli näiden aseiden takia ainakin 3000, ja koko sodassa yli 11000 vuosina 2012-2015. 
Tynnyripommien kesäkuuhun 2015 mennessä tappamista yli 12000:sta 96% oli siviilejä Amnestyn ja SOHR:n mukaan.
Hallitus oli pudottanut maaliskuun puoliväliin mennessä 5000-6000 tynnyripommia.
Tynnyripommit ovat merkittävä siviilien surmaaja.
Kaikista elokuussa 2014 kuolleista siviileistä tynnyripommeihin kuoli 41%. Lisäksi monet pakenivat kapinallisten valvomalta alueelta, koska tynnyripommit tuhosivat ruoan jakelua.
Tynnyripommit ovat tuhonneet kapinallisalueilla infrastruktuuria ja ajaneet iskuista hengissä säilyneitä ihmisiä pakoon. Sairaalat ja koulut toimivat maan alla.

Kiellot

Kun YK:n turvaneuvosto tuomitsi vuonna 2014 tynnyripommien käytön Syyriassa, maan armeija laajensi niiden käyttöä. Todisteet Syyrian tynnyripommeista ovat erittäin laajat mm videomateriaalin osalta. Silti al-Assad on kiistänyt umpimähkään asuinkortteleihin pudotettavien tynnyripommien käytön. YK ei ryhtynyt toimiin tynnyripommien takia.
Suodatinpussi

Suodatinpussi on ohut paperista valmistettu pussi, johon kahvijauhe laitetaan kahvia valmistaessa. Kahvi, joka sopii suodatukseen on merkitty termillä suodatinjauhatus erotukseksi pannukahviksi sopivasta pannujauhatuksesta. 
Suodatinpussien kokoja merkitään kahdella eri järjestelmällä. Alun perin kokoja merkittiin luvuilla 101, 102, 104 jne. Mitä suurempi numero, sen suurempi koko. Uudemman järjestelmän merkinnät ovat muotoa 1x1,1x2,1x4 jne. Sarjat ovat sikäli yhteensopivia, että vanha merkintä 102 on suunnilleen samankokoinen kuin uusi 1x2. Sarjat eroavat kuitenkin niin, että uudessa sarjassa pussinpohja on aina samanlevyinen, kun se vanhassa sarjassa voi muuttua koon mukana.
Suodatinpussi on yleensä kertakäyttöinen, joten sen voi laittaa biojätteisiin. Joissakin kahvinkeittimissä on suodatinpussi, joka ei ole kertakäyttöinen. Kertakäyttöinen suodatinpussi taitetaan toisesta reunasta sekä sivusta, jotta pussin pohja- ja sivusauma kestäisivät paremmin veden ja kahvinpurujen aiheuttaman rasituksen. Taiteltu suodatinpussi istuu myös täsmällisesti suodatinsuppiloon.

Historiaa

Kahvinsuodatin ja suodatinpussi patentoitiin 20. kesäkuuta 1908. Saman vuoden joulukuussa suodatinpussin kehittäjä Melitta Bentz perusti Melitta Bentz -yhtiön.
Suikkila

Suikkila on asuinalue Turussa, Pitkämäen kaupunginosassa. Suurin osa alueen rakennuksista on vuosina 1964–1981 rakennettuja kerrostaloja, jonkin verran on myös rivitaloja. Ympärillä on laaja omakotitaloalue. Alueen keskellä on 1 500 metrin pituinen mutkainen ja mäkinen kuntorata.
Alue on saanut nimensä 1800-luvun alusta peräisin olevasta Suikkilan kartanosta, joka sijaitsee Suikkilan ja Mälikkälän välissä lähellä Pläkkikaupunkia ja Länsikeskusta. Kartano on nykyisessä seutukaavassa suojelukohde.  
Urakoitsijat Oy toteutti lähiön rakentamisen vuosina 1964–1981. Alueen pohjoisosan kaavoitti Pekka Pitkänen vuonna 1964 ja eteläosan Jouko Rastimo 1967. Pohjoinen alue on suunniteltu metsäkaupungin hengessä maaston muotoja mukaillen. Alueen rakennukset jakaantuvat kolmeen ryhmään. Suikkilantien pohjoispuolella sijaitsee nelikerroksisia kerrostaloja ja rivitaloja. Talinkorventien varrella on valkoisia tornitaloja. Eteläinen osa on suunniteltu kurinalaisemmin, sillä talot sijoittuvat viivasuoriin riveihin ja tornitalojen kattolinjat ovat maastosta riippumatta samalla korkeudella. 
Suikkilan alueella sijaitsee muun muassa Suikkilan alakoulu, nykyisin Teräsrautelan koulun Suikkilan yksikkö, jossa on noin 150 oppilasta. Muita palveluja ovat muun muassa päivittäistavarakauppa, ravintola Syrian Food, parturi-kampaamo, seurakuntakoti sekä kunnallinen ja yksityinen päiväkoti. Alueella sijaitsee myös Jaska Jokusen puisto, kaksi tenniskenttää  sekä esikoislestadiolaisten rukoushuone.
Useimmat Suikkilan kaduista on nimetty Turun ystävyyskaupunkien mukaan. Lisäksi osa Suikkilan kaduista on saanut nimensä Volter Kilven nimistöstä.
Clickteam

Clickteam on yritys, joka tekee tietokoneohjelmia, jotka ovat pääasiassa pelinteko-ohjelmia. Sen perustivat François Lionet ja Yves Lamoureux vuonna 1993. Se on saavuttanut suuren suosion tekemillään ohjelmilla, kuten The Games Factorylla. Clickteam tekee pääasiassa klik-ohjelmia eli ohjelmia, joilla voi tehdä pelejä ilman minkään varsinaisen ohjelmointikielen osaamista.
Yane Marques

Ura

Marques saavutti olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, jossa hän oli 18:s. MM-kilpailuista Marquesilla on yksi hopea vuodelta 2013 ja Pan-Amerikan kisoista yksi kulta vuodelta 2007 ja yksi hopea vuodelta 2011.
Viiruapotti

Levinneisyys

Viiruapottia tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jyväskylän ylioppilasteatteri

Jyväskylän ylioppilasteatteri (JYT) toimii Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan piirissä. Se aloitti toimintansa syyskuussa 1960 silloisen Kasvatusopillisen korkeakoulun opiskelijoiden teatteriryhmänä. Taiteellisia voittoja JYT sai muun muassa 1970-luvulla Markus Packalénin ohjauksilla Aristofaneen Rauha (1975) ja  Bertolt Brechtin Sezuanin hyvä ihminen (1976).
1980-luku oli JYT:n kukoistuskausi. Tuolloin teatterissa työskenteli kaksi erityisen lupaavaa ohjaaja-käsikirjoittaja-näyttelijää. Sirkku Peltolan näytelmistä Pikku Jättiläinen (1986) ja Maailman baari (jossa Torstin roolissa Jukka Keinonen) - muodostui suorastaan kulttinäytelmiä. Samaan aikaan alkoi JYT:ssä ohjaaja Juha Hurmeen monipolvinen tie, joka 1980-luvulla vei Yövieraat- ja Nälkäteatteri-ryhmien perustamiseen.
Näkyvintä JYT:n toimintaa ovat näytelmäproduktiot, joita JYT toteuttaa vuosittain 3–5 kappaletta. Lisäksi teatteri toteuttaa tilausesityksiä ja koulutuksia.
Tekstit vaihtelevat suomalaisista klassikoista eurooppalaisiin tuoreisiin teksteihin ja  teatterin omiin tuotantoihin, aina kuitenkin ylioppilasteatterin henkeen sopivalla raikkaudella ja uskalluksella.
Esiintymistilana toimii Jyväskylän yliopiston pääkampuksella sijaitsevan Ylioppilastalo Ilokiven monitoimitila.
JYT kuuluu valtakunnalliseen ylioppilasteattereiden kattojärjestöön, Suomen Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:hyn. SYTY ry järjestää vuosittain ylioppilasteatterifestivaalit, joihin myös JYT on näytelmillään menestyksekkäästi osallistunut. JYT isännöi festivaalin viimeksi vuonna 2014.
Pluto (koira)

Pluto on The Walt Disney Companyn piirroselokuva- ja sarjakuvahahmo. Pluto esiintyi ensimmäisen kerran vihikoirana Mikki Hiiri -piirroselokuvassa The Chain Gang (1930). Sittemmin Plutosta tuli Mikki Hiiren lemmikki, ja se esiintyi sivuhenkilönä lukuisissa Disneyn piirroselokuvissa, joihin kuuluu mm. Fishin’ Around vuodelta 1931. Suosion myötä Pluto sai oman elokuvasarjansa, jonka ensimmäinen piirroselokuva oli Pluto's Quin-puplets (1937) ja viimeinen Cold Turkey (1951); kaikkiaan Pluto-piirrettyjä tehtiin 48. Toisen maailmansodan aikana Pluto esiintyi sotapropagandapiirretyissä, joista tunnetuimpia lienevät Pluto vartiossa (1943) – maaoravat Tiku ja Taku ilakoivat tässä ensimmäistä kertaa – ja Dog Watch (1945). Lyhytelokuva Lend a Paw (1941) sai Oscar-palkinnon. Pluto ei ole antropomorfinen samassa mielessä kuin valtaosa muista Disney-sarjakuvien vakiohahmoista, joskin Pluto on huomattavasti älykkäämpi ja kasvonpiirteiltään inhimillisempi kuin oikeat koirat.
Sarjakuvissa Pluto esiintyy Mikki Hiiren koirana, mutta animaatioissa se on toisinaan nähty myös Minni Hiiren, Akun ja Hessun lemmikkinä. Pluto on tullut kuuluisaksi lähinnä lyhyistä piirroselokuvistaan. Pluto on omistajiensa tavoin eläin, mutta sen persoona on jätetty henkisesti eläimen tasolle, eikä sillä ole käsiä, joten se toimii luontevasti omistajiensa lemmikkinä. Tosin Pluto on huomattavasti älykkäämpi ja kasvonpiirteiltään inhimillisempi kuin oikeat koirat.
Pluto on haalean oranssi. Sillä on musta kuonon pää, mustat korvat ja siimahäntä. Pluto on hieman Hessua muistuttava hahmo. Pluton esikuva ja malli on unkarinvizsla. Tarkkailemalla unkarinvizsloja huomaa helposti paljon yhtäläisyyksiä ulkonäössä sekä luonteessa.
Vuonna 1942 julkaistussa elokuvassa Pluto Junior Plutolla oli pentu, jota kutsutaan pelkästään "Pluto junioriksi". Sen emoksi on Aku Ankka-lehden toimituksen palstalla epäilty TV-koira Fifiä, jolla oli kertaallinen romanssi Pluton kanssa eräässä 1950-luvun lopun lehtitarinassa. Juniori on vilahdellut satunnaisesti lehtitarinoissa.
Pluton muistettavimpiin "roolisuorituksiin" kuuluu Aku Ankka -piirretty The Eyes Have It vuodelta 1945. Aku Ankka tilaa postimyynnistä hypnoosilasit, joiden avulla hän hypnotisoi Pluton erilaisiksi eläimiksi, kuten kanaksi, hiireksi ja leijonaksi.
Teschenin alue

Teschenin alue on Puolassa, Sleesian itäosassa oleva alue Tšekin tasavallan ja Puolan rajalla. Se muodostettiin itsenäiseksi herttuakunnaksi vuonna 1290 ja liitettiin suoraan Itävaltaan vuonna 1653, jolloin se säilytti kuitenkin erityisasemansa. Suurimman osan Sleesiaa joutuessa 1742 Preussille Teschenin alue säilyi Itävallan omistuksessa. Habsburgien vallan romahtaessa 1918 Teschenistä tuli kiistakapula Tšekkoslovakian ja Puolan välille, ja näiden kesken se jaettiinkin vuonna 1920 (Český Těšín, Cieszyn). Puola annektoi Teschenin alueen tšekkiläisen osan Münchenin konferenssin jälkeen lokakuussa 1938. Toisen maailmansodan aikana alue oli natsi-Saksan hallussa ja siellä oli sotavankileiri. Vuoden 1920 rajat palautettiin vuonna 1945.
Teschen-niminen kaupunki jaettiin kahtia vuonna 1920: Český Těšín on Tšekin puolella, Cieszyn Puolassa.
Alif

Alif (arab. ألف‎, ’alif, pers. ‏الف‎, alef) on arabialaisen kirjaimiston ensimmäinen kirjain. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta alef (א). Yksinään esiintyvä alif kirjoitetaan erillisenä pystyviivana (ا), ja toisen kirjaimen jälkeen se liitetään edeltävään kirjaimeen (esim. سا sā). Lām-kirjaimen ja alifin yhdistelmällä on poikkeuksellinen ligatuurimuoto, joka yksinään esiintyvänä kirjoitetaan لا lā ja toisen kirjaimen jälkeen ‍لا (esim. سلا slā). Alifia tai lā-ligatuuria ei koskaan liitetä seuraavaan kirjaimeen.
Historiallisesti alifilla on merkitty konsonanttiäännettä [ʔ]. Nykyarabiassa alifia käytetään ennen kaikkea pitkän vokaalin ā [aː] ilmaisemiseen. Sillä voidaan merkitä myös glottaaliklusiilin jälkeistä lyhyttä vokaalia sanan alussa, jolloin konsonantti ilmaistaan alifin ylä- tai alapuolelle kirjoitettuna hamza-tarkkeena (أ tai إ). Tarkkeellista muotoa آ (’alif madda) käytetään ilmaisemaan yhdistelmää ’ā [ʔaː], esimerkiksi sanassa ”Koraani” (arab. القرآن‎, al-Qur’ān).
Persiassa alif äännetään sanan keskellä vokaalina â [ɒː] ja sanan alussa joko vokaalina a [æ], e [e] tai o [o] sanasta riippuen. Sanan alussa â kirjoitetaan madda-tarkkeellisella alifilla (آ).
Gregorio Allegri

Gregorio Allegri (1582 – 17. helmikuuta 1652) oli italialainen säveltäjä ja pappi, joka eli suurimman osan elämästään Roomassa.
Gregorio Allegri syntyi Roomassa ja lauloi kuoropoikana kappelissa 1591–1596. Vuosina 1600–1607 hän opiskeli Giovanni Maria Naninon johdolla. Vuodet 1607–1621 hän vietti laulajana ja säveltäjänä Fermon ja Tivolin katedraaleissa, kunnes hänestä tuli vuonna 1628 kuoronjohtaja, maestro di cappella, Roomassa. Hän valmistui papiksi ja julkaisi motetteja, jotka saavuttivat suosiota, ja näistä syistä paavi Urbanus VIII otti hänet mukaan kapellikuoroonsa. Elämänsä viimeiset vuosikymmenet hän lauloi paavillisessa kuorossa. Allegri kuoli vuonna 1652, jolloin hänet haudattiin Rooman Chiesa Nuovaan. 
Allegri sävelsi muun muassa useita motetteja. Hänen tunnetuin teoksensa on kuitenkin viisiääninen hengellinen a cappella -sävellys Miserere, jonka arvellaan olevan peräisin 1630-luvulta. Sävellys, jota esitettiin vain pääsiäisviikolla, sai legendaarisen maineen ja sitä pidettiin pitkään Rooman Sikstitiiniläiskappelin omaisuutena, kunnes 14-vuotias Mozart vuonna 1770 kopioi sen ulkomuistista vain kerran sen kuultuaan.
Seututie 309

Tulevaisuus ja asema Tampereen toisena kehätienä

Ensimmäisen kehätien ennakoitua suurempien liikennemäärien vuoksi ja lukuisten onnettomuuksien on alettu miettiä ratkaisuja ratkaisuja liikenteen rauhoittamiseksi. Kevyempinä ratkaisuina on ehdotettu muun muassa lisäkaistoja ruuhkaisimmalle ja onnettomuusherkimmälle Sarankulman kohdalle, jossa näkyvyys on heikko tien tekemän mutkan ja mäen vuoksi sekä muuttuvia nopeusrajoituksia. Lisäksi rakenteilla oleva Rantaväylän tunneli tulee todennäköisesti tasaamaan liikennemääriä.
Lähinnä epävirallisella kommenttitasolla on ehdotettu pidemmällä aikavälillä myös toista kehätietä (semantiikkana muun muassa Tampereen toinen kehätie ja Kehä 2) nykyisen Seututie 309:n eli Ruskontien pohjalle. Tien olisi tarkoitus parantaa yhteyksiä Tampere-Pirkkalan lentoasemalle ja syrjäiseksi kutsuttuun Vuorekseen ja parantaa poikittaisyhteyksiä.
Kuitula

Kuitula on kylä, joka sijaitsee kannaksella Suonteen ja Puulan välissä Hirvensalmella Itä-Suomen läänissä. Seututie 431 eli Joutsantie kulkee Kuitulan halki ja vie lähikyliin, joita ovat Tuukkala idässä ja Hirvenlahti lännessä. Sen etäisyys Helsingistä on 243 kilometriä. Kylän väkiluku on 20 (arvio vuodelta 2010). Lähellä on Ahti Karjalaisen kotimuseo ja vanha Kuitulan koulu. Vesistö on kalaisa ja lähellä Puulan rantaa Saari-Kuitusessa toimii Timo Kuitusen kalaravintola.
Luvsanlkhündegiin Otgonbayar

Luvsanlkhündegiin Otgonbayar (mong. Лувсанлхүндэгийн Отгонбаяр; s. 13. heinäkuuta 1982) on mongolialainen yleisurheilija, joka kilpailee 1 500 metrin juoksussa, 5 000 metrin juoksussa ja maratonilla. Otgonbayar on osallistunut Ateenan olympialaisiin 2004 sekä Osakan 2007, Berliinin 2009 ja Daegun 2011 MM-kilpailuihin. Hänen paras sijoituksensa arvokisoista on kuitenkin alkuerän 11. tila, jonka hän saavutti nuorten MM-kisoista 1998 viiden kilometrin matkalta. Otgonbayar muistetaan ehkä parhaiten siitä, että hän oli olympiamaratonilla 2004 viimeinen maaliin saapunut osallistuja ja hävisi toiseksi viimeiselle yli puoli tuntia . Sitkeytensä ansiosta BBC julisti hänet yhdeksi kisojen näkymättömistä sankareista.
Kuopion rautatieasema

Historiaa

Kuopion asema oli alkuaikoinaan Savon radan pohjoinen pääteasema. Ensimmäinen juna saapui kaupunkiin 2. heinäkuuta 1888, ja viralliset avajaiset pidettiin 1. lokakuuta 1889. Kuopioon rakennettiin II luokan asemarakennus, ja asema-alueelta rakennettiin satamarata Maljalahteen Kallaveden rantaan. Rataa ja asema-aluetta rakennettaessa niiden alle jäi useita Kuopion vuoden 1860 asemakaavaan piirrettyjä asuintontteja, mikä esti kaupungin laajenemisen pohjoisen suuntaan yli puolen vuosisadan ajan. Asema-alueelle rakennettiin myös kaksipaikkainen veturitalli, jota laajennettiin lopulta 15-paikkaiseksi. Veturitalliin on rakennettu myös kaksi kahdeksankulmaista vesitornia. Kuopioon sijoitettiin lisäksi veturikonepaja, joka oli toiminnassa vuoteen 2002 saakka. Ratapihan länsipuolelta rakennettiin pistoraide Haapaniemeen, jonne sijoittuivat 1910- ja 1920-luvuilla rullatehdas, saha, mylly ja öljysäiliötä.
Savon rataa jatkettiin Kuopiosta pohjoiseen 1900-luvun vaihteessa, ja Kuopion ja Iisalmen välinen rataosa avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1901. Kuopion alkuperäinen rautatieasema sijaitsi hankalassa paikassa, sillä kaupunkiin saapunut matkustaja joutui kulkemaan yli puoli kilometriä ratavallin pohjoispuolella ennen keskustaan johtanutta alikäytävää. Kuopion asema-alueen uudistaminen aloitettiin 1920-luvulla, mihin liittyi muun muassa matkustaja-aseman siirtäminen noin 900 metriä lännemmäksi ja radan eteläpuolelle. Vuonna 1926 puhkaistiin Puijonkadun alikulku ja vanha Maaherrankadun alikulku uusittiin vuonna 1930. Uuden asemarakennuksen valmistuttua vanha asema jäi tavaraliikenteen käyttöön.
Kuopion aseman itäpuolelta rakennettiin kolmen kilometrin pituinen sivuraide Kelloniemeen vuonna 1967. Henkilöaseman alikulkukäytävää jatkettiin 1980-luvulla radan pohjoispuolelle, jolloin saatiin suora yhteys rautatieasemalta linja-autoasemalle. Kuopion asemarakennus siirtyi VR-Yhtymälle vuonna 1995. Museovirasto on luokitellut nykyisen henkilöaseman ja vanhan aseman alueet valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.

Tulevaisuus

Kuopion rautatieaseman ympäristö muuttuu huomattavasti 2010-luvun lopussa, ja alati kasvaville matkustajamäärille suunnatut palvelut paranevat uuden matkakeskuksen myötä. Matkakeskuksen, Kuopion Portin rakentaminen aloitettiin vuonna 2018. Ratapihan uudistaminen odottaa yhä rahoitusta.
Länsi-Suomen aikuiskoulutuskeskus

Historia

Rauma-Repolan konepajakoulu perustettiin vuonna 1956 ja muuttui vuonna 1974 Rauma-Repola Oy:n ammattikouluksi. Koulutus siirtyi myöhemmin telakan organisaatioon ja muutti nimensä vuonna 1984 teollisuusoppilaitokseksi. Viimeisin fuusio ennen Innovaa tapahtui vuonna 1992, jolloin koulun nimeksi tuli Finnyards Oy koulutuskeskus. Sen omistajiin lukeutuivat Rauma Oy, Hollming Oy sekä Suomen valtio.
Laitilan Ammattikurssikeskuksen toiminta alkoi Laitilassa vuonna 1959 ja oli ensin liitettynä Vakka-Suomen ammattikouluun. Syyskuussa 1970 keskuksen henkilökunta kaksinkertaistui ja sen tilalle perustettiin Ammattikasvatushallituksen päätöksellä Laitilan Ammatillinen Kurssikeskus. Vuonna 1991 kurssikeskus muuttui aikuiskoulutuskeskukseksi ja muutti nimensä Laitilan Ammatilliseksi Aikuiskoulutuskeskukseksi.
Finnyards Oy koulutuskeskus ja Laitilan Ammatillinen Aikuiskoulutuskeskus yhdistyivät vuonna 1998 Innova Länsi-Suomen aikuiskoulutuskeskukseksi tehden uudesta aikuiskoulutuskeskuksesta alueen suurimman. Innovan omistajana oli Laitilan ja Rauman muodostama kuntayhtymä.

Työelämäpalvelut ja tuotekehitys

Innova tarjosi työlämäpalveluita ja tuotekehitystä kolmen erikoisosaston voimin. Innova Elepro perustettiin vuonna 2000 ja se erikoistui sähkö- ja elektroniikkateollisuuden henkilöstön käytännönläheiseen koulutukseen. Innova Elepro toimii Rauman Kaivopuiston Teknologiakylässä.
Innova Lasepro perustettiin vuonna 2006 ja se tarjosi teollisuusyritysten käyttöön modernia laserhitsausteknologiaa ja siihen liittyvää osaamista. Innova Lasepro toimi Laitilassa. Kauppa- ja teollisuusministeriö tunnusti Pätevöintilaitoksen vuonna 2004. Pätevöintilaitos tarjoaa yrityksille ja niiden työntekijöille hitsaukseen ja painelaitteisiin liittyviä pätevöintikokeita. Pätevöintilaitos toimi Raumalla.
Luganon lentoasema

Omistaja

Lentoaseman omistaja ja ylläpitäjä on Lugano Airport SA. Yhtiön omistajia ovat Luganon kaupunki ja Ticinon kantoni. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2016 noin 12 milj. Sfr.

Historiaa

Lentoasema on aloittanut toimintansa vuonna 1938.

Matkustajamäärä

Lentoaseman vuosittaiset matkustajamäärät ovat vuosina 2000–2017 vaihdelleet 140 000:sta 290 000:een.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Vuonna 2018 lentokentältä oli Swissin päivittäisiä lentoja Zürichiin. Lisäksi tsekkiläinen Silver Air lensi lomalentoja Italiaan Elballe ja Kroatiaan Losinjiin.
2535 Hämeenlinna

Kuvaus

2535 Hämeenlinna on kaksoisasteroidi ja pikkuplaneetta, joka sijaitsee asteroidien päävyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välissä. Sen löysi Yrjö Väisälä Turussa 17. helmikuuta vuonna 1939. Asteroidin kiertoradan isoakselin puolikas on 2,24 AU, eksentrisyys 0,08 ja inklinaatio 3,4° ekliptikan suhteen.

Asteroidi on nimetty Hämeenlinnan kaupungin mukaan.
Universal Migrator Part I: The Dream Sequencer

Tarina

Yli 100 vuotta viimeisen maassa käydyn sodan jälkeen 2100-luvulla, jonka sokea trubaduuri Ayreon oli ennustanut 500-luvulla (jonka tarina on kokonaisuudessaan albumilla The Final Experiment).
Muutamat Marsissa olevat siirtolaiset ovat todistaneet oman kotiplaneettansa tuhon kaukaa, ja ovat pysyneet hengissä useamman vuoden varusteilla jotka he toivat mukanaan maasta. Lopulta kuitenkin säännöstellyt tarvikkeet loppuvat, ja ainoastaan yksi siirtolainen on enää elossa. Tämä mies, ensimmäisen siirtolaisen lapsi, on viimeinen hengissä oleva ihminen. Tästä huolimatta hän ei ole koskaan ollut maassa.
Dream Sequencer on laite, joka mahdollistaa siirtolaisten mielen matkaamisen ajassa taaksepäin hypnoosin avulla. Sen tarkoitus oli viihdyttää siirtolaisia koska Mars ei tarjonnut monia vaihtoehtoja vapaa-ajan viettoon.