google/wiki40b huggingface dataset:
Yksityistie Suomessa

Yksityistiet eli yksityiset tiet ovat Suomessa yksityisten kiinteistönomistajien ja muiden tieosakkaiden ylläpitämiä teitä. Yksityisteitä ovat ne tiet, jotka eivät ole yleisiä teitä, katuja tai kaavateitä. Yksityistietä hoidetaan tieosakkaiden kesken sopien tai perustamalla hoitoa varten tiekunta.

Yksityistieverkko

Yksityistieverkon pituutta on vaikea määritellä tarkasti. Liikenneviraston mukaan yksityisteitä on 359 703 kilometriä. Määrä vastaa noin 80 % Suomen tieverkosta.
Suomen Tieyhdistys ry:n mukaan yksityisteiden ja metsäautoteiden yhteispituus taas on arviolta noin 330 000 kilometriä. Tästä pysyvän asutuksen käytössä olevia teitä noin 100 000 kilometriä, rakennettuja metsäautoteitä 120 000 kilometriä ja muita autolla ajettavia metsä- ja mökkiteitä noin 110 000 kilometriä.
Vaikka yksittäisten yksityisteiden liikennemäärät ovatkin pieniä, ne ovat hyvin merkittäviä haja-asutusalueiden liikenteen ja esimerkiksi metsäteollisuuden puukuljetusten kannalta. Yksityistieverkosta käytetäänkin usein nimitystä tieverkon hiussuonisto.

Tieosakas

Tieosakas on henkilö, jonka omistamalla kiinteistöllä on tieoikeus yksityistiehen tai elinkeinonharjoittaja, jolle on myönnetty tienkäyttöoikeus.

Tien käytön luvanvaraisuus ja kieltäminen

Yksityistien käyttöön on saatava tiekunnan lupa, jos käyttö lisää tien kunnossapitokustannuksia tai kun kyseessä ovat kuljetukset jonkun muun kuin tieosakkaan hyväksi. Työhevosella tosin saa liikkua ilman lupaa.
Tiekunta voi halutessaan ja kunnan suostumuksella kieltää tien käytön muilta kuin tiekunnan osakkailta. Kielto voidaan toteuttaa esimerkiksi asettamalla puomi tien poikki. Jos tiekunta on saanut kunnan avustusta kunnossapitoon, ulkopuolisten tienkäyttöä ei voida kieltää avustuksen saantivuonna. Jos tiekunta on saanut valtion tai kunnan avustusta tien rakentamiseen, ulkopuolisten tien käyttöä ei saa kieltää 10 vuoteen.
Francisco Viti

Francisco Viti (s. 15. elokuuta 1933) on angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Menonguen hiippakunnan piispaksi 10. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni De Andrea, jota avustivat Américo Henriques ja Zacarias Kamwenho.
Viti sai 12. syyskuuta 1986 nimityksen Huambon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 31. heinäkuuta 2003.
Kirjoitusjärjestelmä

Kirjoitusjärjestelmien tyypit

Kirjoitusjärjestelmät jaetaan pääosin kolmeen ryhmään: logografinen eli sanakirjoitus, syllabinen eli tavukirjoitus ja äänne- eli aakkoskirjoitus. Kirjoitusjärjestelmissä on kuitenkin usein piirteitä kahdesta tai kolmesta ryhmästä, mikä tekee yksiselitteisen jaottelun vaikeaksi. Vanhimmat kirjoitusmuodot olivat lähinnä sanakirjoitus­järjestelmiä, jotka perustuivat kuvakirjoitukseen ja ideogrammeihin.

Sanakirjoitus

Sanakirjoituksen perusyksikkö on logogrammi, kirjoitusmerkki, joka esittää kokonaista kieliopillista sanaa. Kun kukin kirjoitusmerkki vastaa yhtä sanaa (tai tarkemmin morfeemia), tarvitaan erilaisia logogrammeja suuri määrä. Kirjoitusmerkkien suuri määrä ja niiden opiskelun hankaluus onkin sanakirjoituksen heikkous aakkosjärjestelmiin verrattuna. 
Koska symbolin merkitys on riippumaton kielestä, saatetaan samaa kirjoitusta periaatteessa käyttää ymmärrettävästi useissa eri kielissä. Käytännössä tämä toimii hyvin vain toisilleen läheistä sukua olevissa kielissä. Vaikka esimerkiksi japanin kielessä käytetään kiinalaisesta kirjoituksesta periytynyttä kirjoitusta, jossa suurimmalla osalla merkeistä on sama tai läheinen merkitys, kiina ja japani ovat kielinä niin erilaisia, ettei japanilainen kykene lukemaan pitkiä kiinalaisia tekstejä opettelematta kiinan kieliopin perusteita. Lyhyiden tekstien, kuten sanomalehtiotsikoiden, lukeminen kuitenkin onnistuu paremmin.
Vaikka useimmat kirjoitusjärjestelmät eivät ole logografisia, on useimmissa kielissä jotain logogrammeja, kuten numerot (1, 2, 3 jne.). Logogrammit samastetaan joskus ideogrammeiksi eli jotain käsitettä edustaviksi symboleiksi, mutta kielitieteilijät välttävät tällaista käyttöä, sillä kiinalaisissa kirjaimissa on yleensä sekä semanttinen että sanan lausumista selventävä foneettinen elementti, joten ne esittävät enemmänkin sanaa kuin sen takana olevaa käsitettä.
Tärkein ja lähes ainoa nykyisin käytössä oleva logografinen eli sanakirjoitus­järjestelmä on kiinan kirjoitusjärjestelmä. Sitä on käytetty pienin muutoksin kiinassa, japanissa, koreassa, vietnamissa ja eräissä muissa itäaasialaisissa kielissä.

Äänne- eli aakkoskirjoitus

Aakkosto on joukko kirjaimia, joista kukin vastaa karkeasti puhutun kielen foneemia. Täydellisesti foneettisessa aakkostossa foneemit ja kirjaimet vastaavat toisiaan yksikäsitteisesti: kirjoittaja voi päätellä sanan kirjoitusasun sen äänneasusta, ja lukija voi päätellä sanan äänneasun sen kirjoitusasusta. Kaikissa kielissä on yleisiä sääntöjä kirjaimen ja foneemin suhteesta, mutta kielestä riippuen sääntöjä noudatetaan enemmän tai vähemmän epäsäännöllisesti. Mitä mutkikkaampi ja epäsäännöllisempi kirjainten ja foneemien yhteys on, sen vaikeampi kirjoitusjärjestelmä on oppia.  Nykyisin kielitieteilijät pyrkivätkin tekemään uusista aakkostoista täysin foneettisia käyttäen pohjana yleensä jotain tieteellistä tarkekirjoitusjärjestelmää, kuten kansainvälistä foneettista aakkostoa.
Leppälammi (Jämsä, Ouninpohja)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. 
Siinä ei ole kartan mukaan saaria. 
Lammen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,4 metriä mpy.
Tuomas M. S. Lehtonen

Tuomas Martti Samuel Lehtonen (s. 8. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen historiantutkija, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) pääsihteeri vuodesta 2004. Lehtonen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1996 aiheenaan 1100- ja 1200-luvun vaihteen latinankielinen runous (Carmina Burana). Lehtonen on toiminut saman yliopiston Euroopan historian dosenttina vuodesta 1999.
Renvall-instituutin johtaja Tuomas M. S. Lehtonen oli 2000–2004. Hän on ollut tutkijana ja johtajana läntisen kristikunnan ja Bysantin sydänkeskiajan historiaa käsittelevässä Suomen Akatemian tutkimushankkeessa.
Lehtoselle on myönnetty Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1998 ja 2006 sekä Glossa ry:n jakama Valoisa keskiaika -kunniamaininta 2006.
Tuomas M. S. Lehtosen isä oli piispa Samuel Lehtonen.
Mihail Frunze

Varhaiset vaiheet

Frunze syntyi Biškekissä Venäjän Turkestanissa Bessarabiasta muuttaneen moldovalaisen lääkärin poikana. Paikallisen koulun jälkeen hän jatkoi lukiossa Vernyissä ja teknillisessä koulussa Pietarissa.
Opiskelijana Frunze liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jossa hän tuki bolševikkeja. Marraskuussa 1904 hänet pidätettiin mielenosoituksessa ja karkotettiin Pietarista.
Vuonna 1905 Frunze oli tärkeä hahmo vallankumouksessa, jossa hän toimi lakkoilevien tekstiilityöläisten johtajana. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta rangaistus muutettiin elinikäiseksi pakkotyöksi. Vietettyään kymmenen vuotta leireillä Siperiassa Frunze pakeni Tšitaan, jossa hän oli bolševikkien lehden Vostotšnoje Obozrenije toimittaja.

Neuvosto-Venäjä

Helmikuun vallankumouksen aikaan 1917 Frunze oli Minskin militian johtaja, ennen kuin hänet valittiin valkovenäläisen neuvoston johtoon. Myöhemmin hän oli Moskovassa työläisten johtaja taistelussa kaupungin hallinnasta.
Vuonna 1918 Frunzesta tuli Voznesenskin provinssin sotilaskomissaari. Sisällissodan alussa Frunze nimitettiin etelän armeijaryhmän johtoon. Voitettuaan Aleksandr Koltšakin ja valkoisen armeijan Omskissa, Lev Trotski antoi koko itärintaman Frunzen johdettavaksi. Frunzen johdolla hänen kotiseutunsa Turkestan vallattiin valkoisilta joukoilta ja basmatikapinallisilta. Marraskuussa 1920 Frunze valtasi Krimin ja ajoi kenraali Pjotr Wrangelin ja hänen joukkonsa Venäjältä. Hän tuhosi myös Nestor Mahnon anarkistiliikkeen Ukrainassa Mahnon kieltäydyttyä liittymästä Puna-armeijaan.
Sodan jälkeen Frunze kehitti Neuvostoliiton sotilasstrategioita. Hän näki Neuvostoliiton yksinäisenä, vihamielisten kapitalistimaiden ympäröimänä saarekkeena, jonka historiallinen tehtävä oli työväenluokan maailmanlaajuisen vallankumouksen toteuttaminen. Tähän tavoitteeseen pääseminen edellytti hyökkäyksellistä sotilasoppia, joka mahdollistaisi strategisen iskun kapitalistisen järjestelmän ytimeen.
Vuonna 1921 Frunze valittiin keskuskomiteaan ja tammikuussa 1925 vallankumouksellisen sotilasneuvoston puhemieheksi. Grigori Zinovjevin tukijana Frunze joutui konfliktiin Josif Stalinin kanssa. Hän kuoli 31. lokakuuta 1925 leikkauksessa kloroformimyrkytykseen, mutta uskotaan, että Stalin järjesti hänen kuolemansa.

Kunnianosoitukset

Biškekin kaupunki Kirgisiassa nimettiin 1926 siellä syntyneen Frunzen mukaan. Kaupungin nimi palautettiin 1991 Kirgisian itsenäistyttyä Biškekiksi. Frunzen mukaan nimetty sotilasakatemia oli Neuvostoliiton arvostetuimpia. Myös toinen punalipun ukrainalainen kivääridivisioona nimettiin Frunzen mukaan, kuten myös vielä toinen valmistunut Kirov-luokan ohjusristeilijä 1984. Frunzen doktriinia kannatettiin Neuvostoliitossa 1980-luvulle saakka.
Hänen poikansa Timur Mihailovitš Frunze (1923–1942) oli taistelulentäjä ja Neuvostoliiton sankari. Hän sai surmansa toisessa maailmansodassa.
Tsoledronihappo

Vaikutusmekanismi ja käyttö

Tsoledronihappo, kuten muutkin aminoryhmän sisältävät bisfosfonaattilääkkeet, sitoutuvat luun hydroksiapatiittiin ja estävät luun resorptiota. Tsoledronihappo inhiboi luuta hajottavien osteoklastien toimintaa ja aiheuttaa niiden apoptoosin eli solukuoleman. Lääkeainetta käytetään injektiona osteoporoosin hoidossa, Pagetin taudin hoidossa, sekä estämässä eräiden syöpäsairauksien, kuten rintasyövän ja myelooman leviämistä luustoon. Tsoledronihappo saattaa myös ehkäistä rintasyövän uusiutumista. Tsoledronihappo on hyvin pitkävaikutteinen lääkeaine, jota annetaan osteoporoosiin injektiona kerran vuodessa ja syöpähoidon yhteydessä neljän viikon välein.

Haittavaikutukset

Tsoledronihapon tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat päänsärky, kuume ja flunssankaltaiset oireet. Lisäksi tsoledronihappo voi aiheuttaa anemiaa. Muiden bisfosfonaattilääkkeiden tavoin tsoledronihappo voi aiheuttaa leukaluun nekroosin eli kuolion. Tsoledronihappo aiheuttaa osteonekroosin yleisemmin kuin esimerkiksi pamidronihappo.

Osteoporoosin bisfosfonaattihoidon kiistanalaisuus

Vuonna 2015 British Medical Journalissa julkaistu professori Teppo Järvisen johtaman kansainvälisen ryhmän tekemä katsaustutkimus toi tulokseksi, että lääkehoidosta, jossa yleisimmin käytetään jotakin bisfosfonaattia, ei ole luuston haurastumista poteville hyötyä. Päin vastoin, sivuvaikutuksien aiheuttamat haitat voivat olla hyvin hankalia: pahoinvointia, vatsakipuja ja närästystä.
Itsehoitolääke

Itsehoitolääke on lääkevalmiste, jota voi ostaa apteekista ilman lääkemääräystä. Itsehoitolääkkeitä käytetään yleensä silloin, kun oireet ovat lievät, tilapäiset ja selkeät, eivätkä tarvitse lääkärin arviota. Esimerkiksi monien kiputilojen, iho-oireiden ja allergioiden hoitoon saa itsehoitolääkkeitä. Esimerkiksi flunssan oireiden lievitykseen käytettävät itsehoitolääkkeet on kuitenkin tarkoitettu vain lääkkeettömän hoidon – lepo, lämpimät juomat, kurkkupastillit – tueksi.
Itsehoitolääkkeiden käyttöön liittyy kaikkien lääkkeiden tavoin haittavaikutuksia ja vaaroja. Jokin sairaus voi estää lääkkeen käytön – esimerkiksi ibuprofeeni voi aiheuttaa astmaatikolle kohtauksen. Lääkkeellä voi myös olla yhteisvaikutuksia muiden aineiden kanssa. Pitkäaikaiskäyttöön liittyy syyseurauksellisten haittavaikutusten lisäksi riski, että vakavamman sairauden oireet peittyvät ja lääkäriin hakeutuminen lykkääntyy. Runsaasti väärinkäytettyjä valmisteita ei yleensä saa ilman lääkemääräystä.
Lisäneuvontaa vaativa itsehoitolääke (LVI) on apteekista ilman reseptiä saatava lääke, jonka saa, kun apteekin henkilökunta on ensin varmistanut lääkkeen soveltuvuuden asiakkaalle ja että hän ymmärtää lääkkeen käyttöohjeet.
Bethanie Mattek-Sands

Tennisura

Mattek-Sands pelasi ensimmäisen WTA-ottelunsa vuonna 1999 Philadelphiassa. Turnauksen karsintaan hän sai villin kortin, ja hävisi ensimmäisellä kierroksella Nana Miyagille 6–3, 6–2. Se oli Mattekille vuoden ainut ottelu. Vuonna 2000 Mattek-Sands sai villin kortin Lipton International Players Championshipsin karsintaan Key Biscaynessa, Floridassa, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Anca Barnalle 6–1, 6–2. Myöhemmin samana vuonna Mattek-Sands pelasi ensimmäisen Grand Slam -turnauksen US Openissa. Karsintojen ensimmäiselle kierroksella hän hävisi Gisela Rieralle.
Vuonna 2001 Mattek-Sands sai villin kortin Ericsson Openin karsintoihin Key Biscaynessa. Ensimmäisen kierroksen ottelussa hän voitti Catalina Castañon 6–4, 7–6(3), mutta hävisi seuraavalla kierroksella Sandra Cacicille 7–5, 6–4. Mattek-Sands pääsi suoraan ITF-turnaukseen Boynton Beachiin villillä kortilla. Ensimmäiselle kierroksella hän voitti ykköseksi sijoitetun Jelena Lihovtsevan 6–3, 1–6, 6–2 ja toisella kierroksella Jennifer Hopkinsin 6–2, 6–0. Puolivälierässä hän hävisi Asa Carlssonille 6–1, 6–1. Tämän menestyksen johdosta Mattek-Sands nousi maailmanlistan sijalle 343. Mattek-Sands pääsi villillä kortilla Amelia Islandin turnaukseen Floridassa. Hän hävisi Jill Craybasille 4–6, 6–1, 6–3. Mattek-Sands pelasi toisen ITF-turnauksen Bronxissa ja hävisi ensimmäisellä kierroksella Sylvia Plischkelle 6–1, 6–4. Ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääkaavioon Mattek-Sands pääsi villillä kortilla US Openissa ja hävisi 1. kierroksella Australian Alicia Molikille 4–6, 6–2, 6–4.
Grand Slam -turnauksissa Mattek-Sands pääsi ensimmäisen kerran neljännelle kierrokselle Wimbledonissa 2008. Turnauksessa hän hävisi lopulta Serena Williamsille 6–3, 6–3.
Vuonna 2008 East West Bank Classic -turnauksessa Los Angelesissa Mattek-Sands voitti Abigail Spearsin ensimmäisellä kierroksella 6–2, 6–4 ja 11:nneksi sijoitetun Nicole Vaidišován toisella kierroksella 6–4, 6–0. Kolmannella kierroksella kaatui Olga Govortsova 7–5, 6–2 ja Yuan Meng puolivälierässä 6–2, 7–5. Välierässä Mattek-Sands hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Flavia Pennettalle 3–6, 6–2, 7–5. Mattek-Sands pääsi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen finaaliin marraskuussa 2008 Bell Challengessa, Kanadassa häviten ykkössijoitettu Nadja Petrovalle 4–6, 6–4, 6–1.
Wimbledonin tennisturnaus 2009 päättyi Mattekilla jo ensimmäisellä kierroksella, kun Australian 18:nneksi sijoitettu Samantha Stosur päihitti hänet.
Mattek-Sands on voittanut sekanelinpelissä mestaruuden Australian avoimissa 2012, Ranskan avoimissa 2015 ja Yhdysvaltain avoimissa 2018. Naisten nelinpelissä hän on voittanut Australian ja Ranskan avoimet vuosina 2015 ja 2017 sekä Yhdysvaltain avoimet 2016.

Yksityiselämä

29. marraskuuta 2008 hän meni naimisiin Justin Sandsin kanssa Naplesissa, Floridassa ja otti käyttöön nimen Bethanie Mattek-Sands.
ORP Czapla (1938)

Valmistus

Alus tilattiin Stocznia Marynarki Wojennej Gdynskalta (merivoimien telakka) Gdyniasta. Sen köli laskettiin 1937 ja alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1938. Alus valmistui joko 31. elokuuta tai 1. syyskuuta 1939.

Palvelus

Alus tuhoutui ilmahyökkäyksessä 14. syyskuuta 1939.
Elina Tervo

Elina Tervo on suomalainen tv - ja mediapersoona, joka tunnetaan nykyisin WOW - Wanderers of The World matkailuohjelman juontajana sekä tuottajana.

Uran alku ja julkisuuteen nouseminen

Elina Tervo aloitti fitness-uransa kesäkuussa Fitness Universe Miamissa vuonna 2010. Samana syksynä hän osallistui Fitnessmalli-kilpailuun, sijoittuen toiseksi Janni Hussin jälkeen. Tervo voitti Miss Helsinki -kilpailun vuonna 2011. Tämän jälkeen hän keskittyi fitness kilpailuihin ja tuli lajin ammattilaiseksi 2014. Viimeiset Fitnesskisat hän kilpailu vuonna 2015 jonka jälkeen hän on keskittynyt tv-ohjelmien tekemiseen sekä sosiaalisen median markkinointiin.

Fitness saavutukset

Paras saavutus Tervolla on Euroopan mestaruus Bikini Fitneksessä Pariisissa vuonna 2012. Hopeaa Tervo voitti samassa luokassa Las Vegasissa MM-kilpailuissa vuonna 2014.

Mallin ura

Elina Tervo on tehnyt mallin töitä 13-vuotiaasta saakka. Hänet valittiin vuonna 2011 Calvin Kleinin nimikkofarkkumalliksi ja on mm. kuvattu Elle-lehteen. Samana vuonna Tervo valittiin myös Miss Helsingiksi, ja se toi mukanaan paljon uusia mallin töitä. Nykyään hän työskentelee pääasissa sporttimallina.

TV-esiintymiset

Elina Tervo kilpaili Suomen Pelkokertoimessa ensimmäisellä tuotantokaudella ja pääsi finaaliin saakka. Hän osallistui myös Martina ja hengenpelastajat -ohjelmaan vuonna 2014. Elina Tervo järjesti häät yhdessä Minna Saran kanssa ohjelmassa Kaksi julkkista ja yhdet häät. Tervo nähtiin panelistina Tuulitunneli -keskusteluohjelmassa keväällä 2015. Hän on myös osallistunut useisiin tv- ohjelmiin vierailijana kuten Posse ja Hanssin grillissä.
Mohamed Al-Fayed

Elämäkerta

Al-Fayed syntyi Bakosissa, lähellä Aleksandriaa, köyhän opettajan esikoiseksi. Hänellä oli monta työtä, hän myi kadulla Coca-Colaa ja sanomalehtiä. Hänen onnensa kääntyi, kun hän avioitui saudiarabialaisen asetehtailija Adnan Khashoggin sisaren kanssa. Hän oli töissä Khashoggin yrityksessä Saudi-Arabiassa, jossa nousi vaikutusvaltaiseen asemaan. Fayed perusti oman laivanvarustamon Egyptiin. Hän avioitui 1970-luvulla suomalaisen Heini Wathénin kanssa ja heillä on neljä yhteistä lasta Jasmine, Karim, Camilla ja Omar. Al-Fayedilla on suuri omakotitalo Espoon Westendin Lyökkiniemessä.
Al-Fayed muutti Isoon-Britanniaan vuonna 1974, hän ryhtyi ostamaan hiilikaivoksia vuonna 1975. Hänestä tuli kaivosalalla rikas mies, ja vuonna 1979 hän osti Hôtel Ritz Parisin yhdessä veljensä kanssa. Samana vuonna Al Fayed  sai kunnialegioonan jäsenyyden presidentti François Mitterrandilta.
Vuonna 1985 Al-Fayed ja hänen veljensä Ali ostivat Harrodsin 615 miljoonalla punnalla. Se myytiin Qatarin kuninkaallisen perheen sijoitusyhtiölle vuonna 2010, huhujen mukaan 1,5 miljardilla punnalla.
Al-Fayed on hakenut monta kertaa Britannian kansalaisuutta, mutta sitä ei ole myönnetty. Hänellä on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien kansalaisuus.
Mohammed Al-Fayedin poika Dodi Al-Fayed menehtyi 31. elokuuta 1997 auto-onnettomuudessa Walesin prinsessa Dianan kanssa Pariisissa. Al-Fayed piti onnettomuutta salaliittona jonka taustalla on MI6 ja Edinburghin herttua prinssi Philip joka ei Al-Fayedin mukaan pitänyt siitä että Diana oli alkanut seurustella Dodin kanssa joka oli   muslimi.   
Vuonna 2003 Al-Fayed muutti Surreystä Sveitsiin. Syynä oli Britannian korkea verotus, mutta taustalla oli myös hänen poikansa Dodi Al-Fayedin ja Dianan kuolema. Vuonna 2005 hän muutti takaisin Britanniaan, koska ”piti sitä kotinaan”.
Intiankarvatonkoira

Ulkomuoto

Intiankarvatonkoira oli nimensä mukaisesti karvaton päässä, raajoissa ja hännänpäässä kasvaneita töyhtöjä lukuun ottamatta. Sillä oli pystyt korvat, mutta muuten se muistutti olemukseltaan vinttikoiraa. Iho oli paksu ja ryppyinen ja väriltään vaaleanpunainen tai harmaa.

Alkuperä

Rotua käytettiin pienriistan metsästykseen, ja sen iho auttoi sitä työskentelemään maan kuumimmillakin alueilla. Se kuoli sukupuuttoon 1800-luvun puolivälissä.
Fenyyliglyoksaali

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Vedettömänä fenyyliglyoksaali on keltaista nestettä. Fenyyliglyoksaali muodostaa hydraatin, joka on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdisdte liukenee muun muassa veteen, mutta hajoaa kuumassa vedessä, sekä etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
Fenyyliglyoksaalia voidaan valmistaa asetofenonista hapettamalla seleenidioksidin avulla. Toinen tapa on valmistaa fenyyliglyoksaalin metyylihemitioasetaalia dimetyylisulfoksidin ylidin ja etyylibentsoaatin välisellä reaktiolla ja hapettaa se kupariasetaatilla fenyyliglyoksaaliksi.
Fenyyliglyoksaali reagoi selektiivisesti proteiinien sisältämien arginiiniaminohappojen guanidiinisivuketjun kanssa kondensoituen heterosykliseksi rakenteeksi. Tätä käytetään hyväksi tutkittaessa arginiinin roolia proteiinien toiminnassa. Monet entsyymin inaktivoituvat fenyyliglyoksaalin reagoidessa katalyyttisesti tärkeiden arginiiniaminohappojen kanssa.
Lord & Taylor

Historiaa

Englantilaiset siirtolaiset Samuel Lord ja hänen vaimonsa serkku George Washington Taylor perustivat 1826 yhteisen naisten vaateliikkeen Manhattanin Catherine Streetille. 1800-luvun mittaan liike vaihtoi osoitetta pari kertaa, kunnes siitä tuli vuonna 1914 yksi ensimmäisistä Viidennen avenuen tavarataloista. Se myös keksi ensimmäisenä somistaa yhden näyteikkunoistaan lapsia kiehtovaksi ”jouluikkunaksi”. Arkkitehtitoimisto Starrett & Van Vleckin suunnittelema toimitalo nimitettiin 2007 yhdeksi New Yorkin kaupungin historiallisista maamerkeistä.
Vuonna 1946 Lord & Taylor nimitti pääjohtajakseen Dorothy Shaverin. Hän oli maan ensimmäinen nainen suuren vähittäiskauppayrityksen johdossa. Hän oli tullut yrityksen palvelukseen jo 1924. Hän toi liikkeen toimintaan muun muassa Personal Shopper -konseptin. 1950-luvun lopulla Lord & Taylor tuli tunnetuksi kauniista univormuihin puetuista hissitytöistään, jotka ehostettiin myymälän kosmetiikkaosastolla joka aamu.
1970-luvulla Lord & Taylor alkoi laajentua itärannikolta etelään, Atlantaan, Houstoniin ja Dallasiin. Se avasi myös neljä liikettä Illinoisin osavaltioon. 1980-luvulla perustettiin nopeaan tahtiin 11 myymälää eteläiseen Floridaan. Osa näistä ja Texasin liikkeistä kuitenkin lopetettiin 1989–1990.
1990-luvulla Lord & Taylor laajeni yhä lännemmäs, Coloradon Denveriin. Kannattavuus kuitenkin heikkeni, ja vuonna 2003 lopetettiin 32 liikettä, jotka olivat edustaneet yli kolmasosaa ketjun myymäläpinta-alasta mutta vain 19 prosenttia myynnistä. Se oli osa yrityksen uutta strategiaa keskittyä jälleen varakkaimpaan asiakaskuntaan, itärannikolle ja keskilännen Chicagoon, Detroitiin ja St. Louisiin.
Nykyisin Lord & Taylorin ydinmarkkina ulottuu Virginian osavaltiosta koillisen New Hampshireen. Sen lisäksi ketjulla on myymälöitä Chicagossa, Detroitissa ja Floridassa.
Kettujahti

Kettujahti eli perinteinen ketunmetsästys on länsimainen urheilu- tai ajanvietelaji, jossa on tarkoituksena pyydystää kettu jahtaamalla. Saaliin jäljittämiseen käytetään jälkikoiria, joita metsästäjät seuraavat ratsain tai jalan.
Kettujahti koirien avulla sai alkunsa Isossa-Britanniassa 1500-luvulla ja levisi sieltä Eurooppaan ja Brittiläisen kansainyhteisön maihin. Laji kiellettiin Saksassa vuonna 1934, Englannissa ja Walesissa vuonna 2004 ja Skotlannissa vuonna 2002. Sitä harjoitetaan edelleen muun muassa Irlannissa, Australiassa, Ranskassa, Italiassa, Venäjällä, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Englannissakin kettuja saa yhä metsästää ilman koiria tuhoeläiminä. Englannissa perinteisen ketunmetsästyksen vuonna 2004 kieltänyt Hunting Act -laki kohtasi paljon jarrutusta ja parlamentin ylähuone yritti viimeiseen asti estää sen säätämisen. Lain hyväksymisprosessi on toistaiseksi viimeinen kerta, kun Parliament Act -lain suomaa mahdollisuutta ylähuoneen ohittamiseen on jouduttu Britanniassa käyttämään.
Ketunmetsästyskausi on pohjoisella pallonpuoliskolla marraskuusta huhtikuuhun, sillä nuoret ketut ehtivät kasvaa täysikasvuisiksi marraskuuhun mennessä. Jahdin aluksi koirien annetaan etsiä ketusta vainu, minkä jälkeen ne lähtevät ajamaan kettua takaa metsästäjät perässään yli maitten ja mantujen. Jahti kestää keskimäärin noin 17 minuuttia. Kun kettu on saatu kiinni tai ahdistettu koloon, koirat surmaavat sen tai se ammutaan. Yhdysvalloissa ketun henki on tapana säästää.
Kettujahti herättää voimakkaita tunteita, ja sen vaikeuttamiseksi ja kieltämiseksi on nähty paljon vaivaa. Lajin puolustajat pitävät kettujahtia tehokkaana ja suhteellisen lempeänä tapana pitää kettukanta kurissa, mutta vastustajien mielestä laji on julma ja tarpeeton.