google/wiki40b huggingface dataset:
C (ohjelmointikieli)

Esimerkkiohjelma

Esimerkkiohjelma, joka kysyy käyttäjältä kaksi lukua ja tulostaa niiden summan.
#include <stdio.h>int main(void){
    int a, b, c;
    printf("Anna 1. luku:\n");
    scanf("%d", &a);
    printf("Anna 2. luku:\n");
    scanf("%d", &b);
    c = a + b;
    printf("Antamiesi lukujen summa on %d\n", c);
    return 0;}

Kääntäjät

Kielelle on kehitetty useita kääntäjäohjelmia. 1980-luvun alussa lähes jokainen kääntäjä perustui Johnsonin PCC-kääntäjään ja vuonna 1985 oli jo useita itsenäisesti kehitettyjä kääntäjiä. Johnsonin lisäksi Alan Snyder kehitti siirrettävää kääntäjää 1970-luvulla.
Lifeboat Associatesin Lattice C oli ensimmäinen C-kääntäjä joka julkaistiin IBM PC:lle.
Microsoft lisensoi Lattice C:n ja julkaisi sen nimellä Microsoft C/C++.Watcom C ja Borlandin Turbo C tulivat markkinoille 1980-luvun lopussa.
Laajalle levinneisiin kääntäjiin kuuluu GNU-projektin GCC.
CompCert C-kääntäjä on formaalisti verifioitu kääntäjä, joka on tarkoitettu turvakriittisien ja tehtäkriittisien järjestelmien toteutukseen.
Reppuselkä

Reppuselkä tai reppuselässä tarkoittaa sitä kun ihminen kantaa toista ihmistä selässään tai olkapäillään.
Useimmiten aikuiset kantavat lapsia reppuselässä, mutta myös lapset voivat kantaa toisia lapsia ja aikuiset toisia aikuisia.
Monissa urheilulajeissa, esimerkiksi jalkapallossa, koripallossa, käsipallossa ja lentopallossa voidaan voittoa juhlistaa siten, että voittajajoukkueen pelaajia kannetaan reppuselässä.
Monissa urheilulajeissa, esimerkiksi edellä mainituissa lajeissa ja itsepuolustuslajeissa voidaan harjoitella tasapainoa, kestävyyttä ja voimakkuutta kantamalla toista henkilöä reppuselässä.
Reppuselkä-kantamistyyli on myös melko suosittu eukonkannossa.
Kerrotaan, että Ludwig van Beethoven nautti lapsuudessaan, kun häntä kannettiin reppuselässä ja ulvoi naurusta vauhdikkaassa kyydissä.
Yleensä henkilöt joita kannetaan reppuselässä tuntevat iloa ja hauskuutta.
Kastilian rajavuoret

Kastilian rajavuoret (esp. Sistema Central) on vuorijono Iberian niemimaalla. Se kulkee itä–länsi-suunnassa kutakuinkin Espanjan Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen etelärajaa pitkin kohti Portugalia ja halkaisee niemimaan keskustasangon (mesetan) kahtia.
Vuorijono koostuu useasta pienemmästä vuoristosta, joista suurimmat ovat Kastilia ja Leónin ja Madridin itsehallintoalueiden rajalla kulkeva Sierra de Guadarrama ja Kastilia ja Leónin, Kastilia-La Manchan ja Extremaduran itsehallintoalueiden rajalla kulkeva Sierra de Gredos. Läntisin vuoristoista, Serra da Estrela, sijaitsee Portugalin puolella. Kastilian rajavuorten korkein huippu on Sierra de Gredosin alueella, Ávilan maakunnassa sijaitseva Pico de Almanzor, 2 592 metriä.
Exista

Exista hf on islantilainen pörssiyhtiö (OMX: Exista), joka harjoittaa rahoitus-, vakuutus- ja sijoitustoimintaa.
Exista omisti 23 prosentin osuuden islantilaisesta Kaupthing Bankista ennen pankin siirtymistä Islannin valtiolle, mitä ennen Kaupthing antoi suuria lainoja ilman kunnollisia takuita omistajilleen. Suurin lainaaja oli Exista tytäryhtiöineen (1,4 miljardia euroa), mikä ilmeni kesällä 2009 WikiLeaks-sivustolle vuotaneesta salaisesta dokumentista. Lisäksi yhtiö omistaa huomattavan osuuden muun muassa islantilaisesta teleoperaattorista Iceland Telecomista ja elintarviketeollisuuden yhtiöstä Bakkavör Groupista.
Vuonna 2007 Existalla oli 20 prosentin osuus suomalaisessa Sampo Oyj:ssä. Yhtiö kuitenkin myi koko osuutensa lokakuussa 2008 rahoituskriisin vuoksi, mikä romahdutti Sammon osakekurssin.
Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut

Juoni

Kaunottaren ja Kulkurin Pepi-pentu karkaa kotoa ja tapaa kadulla Enkelin, raisun koiratytön, josta hän saa uuden ystävän. Enkeli saattaa Pepin koirajengiin, jota johtaa ilkeä Kusti. Pepi ja Enkeli alkavat pitää toisistaan, mutta ovat erilaisia. Enkeli tahtoo olla kotikoira. Kusti sanoo antavansa Pepille mahdollisuuden, mutta pian Pepi saa selville, että Kusti on huijannut häntä. Pepi menee antamaan Kustille opetuksen ja Kulkurin sanoilla palaa kotiin ja Enkeli saa perheen Pepin luota.

Pääosat

Pääosissa mm. Alyssa Milano, Bill Fagerbakke, Bronson Pinchot, Cathy Moriarty, Chazz Palminteri, Jeff Bennett, Jodi Benson, Mickey Rooney, ja Scott Wolf.
Shigetarō Shimada

Ura

Shimada valmistui laivastoakatemiasta vuonna 1904. Hän yleni tasaisen rivakkaa vauhtia ja saavutti kontra-amiraalin arvon 1929. Hän toimi sotilasurallaan muun muassa taistelulaiva Hiein komentajana ja Japanin 2. laivaston komentajana.
Shimada toimi meriministerinä lokakuusta 1941 lähtien. Hän oli mukana panemassa alulle Japanin kaikkia hyökkäyspäätöksiä, alkaen Pearl Harborista. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa hyökkäyssodan suunnittelemisesta ja käymisestä lokakuun 1941 ja elokuun 1944 välisenä aikana, mitä ennen hän oli toiminut ainoastaan laivaston upseerina. Häntä ei kuitenkaan katsottu vastuulliseksi sotavankeihin ja torpedoitujen alusten miehistöihin kohdistuneista julmuuksista, joihin Japanin laivasto oli muutoin laajalti syyllistynyt. Hänet armahdettiin miehityksen loputtua vuonna 1955.
Ravensbrückin keskitysleiri

Ravensbrückin keskitysleiri oli saksalainen naisille tarkoitettu keskitysleiri toisen maailmansodan aikana. Ravensbrück sijaitsee 90 kilometriä Berliinistä pohjoiseen.
SS-johtaja Heinrich Himmler aloitti keskitysleirin rakennustyöt marraskuussa 1938. Keskitysleiri poikkesi muista siinä, että se oli erityisesti naisille tarkoitettu. Keskitysleirin henkilökunta oli myös naisia ylimpiä johtajia lukuun ottamatta. Keskitysleirin toiminta alkoi toukokuussa 1939. Ravensbrück koostuu 70:stä alaleiristä, joiden vangit joutuivat pakkotyöhön. Puna-armeija vapautti leirin vangit 30. huhtikuuta 1945.
Leirin olemassaolon aikana sen läpi kulki yli 130 000 naista, joista vain 40 000 selvisi hengissä. Keskitysleirillä oli naisia lähes kaikista Saksan valloittamista maista. Suurimman ryhmän muodostivat puolalaiset naiset, joita oli 40 000.

Vangit

Ravensbrückin keskitysleiri koostui aluksi 900 naisesta. Vuoteen 1942 mennessä leirin vankien lukumäärä oli kasvanut jo 10 000:een ja kolme vuotta myöhemmin leirillä oli 45 000 vankia, joista suurin osa oli naisia. Leirillä oli myös lapsia, jotka tulivat juutalais- ja romaniäitien mukana. Myös leirille tuotujen raskaana olleiden äitien synnyttämistä lapsista tuli synnyttyään vankeja. Vankien lukumäärä kasvoi rajusti vuonna 1944, jolloin romanien leiri Auschwitzissä suljettiin ja heidät siirrettiin Ravensbrückiin sekä Varsovan kansannousussa vangitut tuotiin myös keskitysleirille.
Gustaf Vilhelm Jansson

Gustaf Vilhelm Jansson (23. helmikuuta 1879 Pietarsaari – 12. kesäkuuta 1942 Kauniainen) oli suomalainen insinööri ja Rautatiehallituksen ylijohtaja. 
Janssonin vanhemmat olivat ratamestari Gustaf Jansson ja Lovisa Nyman ja puoliso vuodesta 1904 Alexandra Gorbatoff. Jansson tuli ylioppilaaksi 1898 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1902. Hän toimi Helsingin ratajakson apulaisinsinöörinä 1902, ratainsinööri Pietarissa vuodesta 1905, rautateiden piirihallituksen piiripäällikkönä Helsingissä vuodesta 1913, Rautatiehallituksen vt. pääjohtajana 1917 ja pääjohtajana apulaisena samasta vuodesta, sekä ylijohtajana vuodesta 1923. Jansson oli jäsen tai puheenjohtaja useissa alansa komiteoissa ja toimikunnissa ja osallistui alan monien seurojen ja yhdistysten toimintaan.
Horst Köppel

Ura pelaajana

Köppel pelasi urallaan VfB Stuttgartissa ja Borussia Mönchengladbachissa. Hän edusti Gladbachia seuran menestysvuosina 1970-luvulla ja voitti seuran paidassa viisi Saksan mestaruutta ja kaksi UEFA Cupia. 
Saksan maajoukkueessa Köppel pelasi 11 maaottelua ja teki kaksi maalia. Hän oli mukana Euroopan mestaruuden 1972 voittaneessa joukkueessa.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Köppel jatkoi jalkapallon parissa valmentajana. Hän on toiminut useiden saksalaisseurojen päävalmentajana sekä tehnyt tärkeää työtä myös apulaisvalmentajana. Hän on luotsannut 1. FC Vierseniä, Arminia Bielefeldiä, Bayer 05 Uerdingeniä, Borussia Dortmundia sekä Borussia Mönchengladbachia. Apulaisvalmentajana Köppelin uran merkittävin saavutus MM-hopea 1986 Franz Beckenbauerin apulaisena Saksan maajoukkueessa.
Borussia Dortmundin Köppel luotsasi 1989 Saksan cupin voittoon ja siirtyi tammikuussa 1992 Fortuna Düsseldorfin peräsimeen. Köppel ei onnistunut kääntämään seuran kurssia, vaan joukkue putosi 2. Bundesliigaan ja Köppel jätti seuran elokuussa 1992.
1993–1994 Köppel toimi itävaltalaisen FC Tirol Innsbruckin päävalmentajana ja 1997 hän luotsasi japanilaisseura Urawa Red Diamondsia. 2001 Köppel palasi Borussia Dortmundiin reservi- ja amatöörijoukkueiden valmentajaksi. 2002–03 Dortmundin amatöörijoukkue nousi Köppelin johdolla Regionalliga Nordiin.
Vuonna 2004 Köppel palasi takaisin vanhaan seuraansa Borussia Mönchengladbachiin. Hän toimi amatööri- ja reservijoukkueiden valmentajana nostaen heidät taistelemaan noususta alemmilla sarjatasoilla. Lokakuussa 2004 Köppel nousi Holger Fachin seuraajaksi Borussia Mönchengladbachin ykkösjoukkueen päävalmentajaksi, mutta sai tehdä marraskuussa tilaa kokeneelle alankomaalaisluotsi Dick Advocaatille. 
Köppel jatkoi Borussia Mönchengladbachin organisaatiossa alle 23-vuotiaiden joukkueen valmentajana ja huhtikuussa 2005 hän nousi Advocaatin seuraajaksi ykkösjoukkueeseen. Köppel johdatti seuran kaudella 2005–06 sijalle 10. Se oli seuran paras sijoitus 1. Bundesliigassa sitten viimeisimmän nousun 2000–01 ja kauden 1995–96 neljännen sijan.
Köppel jätti kuitenkin seuran kauden päätteeksi. Elokuussa 2006 hän siirtyi Al-Wahdan päävalmentajaksi Arabiemiraatteihin. Köppel sai kuitenkin potkut lokakuussa, kun seura oli voittanut vain yhden neljästä ensimmäisestä ottelustaan.
Suomalaismediassa uutisoitiin 12. joulukuuta 2007, että Köppel olisi hakenut Suomen maajoukkueen päävalmentajan tehtäviä. 
Köppel palasi valmennustehtäviin huhtikuussa 2009, kun hän siirtyi Saksan 2. Bundesliigan hännille juuttuneen FC Ingolstadtin päävalmentajaksi.  Köppel ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta, vaan se oli kauden jälkeen sarjassa toiseksi viimeinen ja eroa karsintapaikkaan jäi lopulta viisi pistettä.
Köppel sai hieman yllättäen potkut tehtävistään marraskuussa 2009 Ingolstadtin oltua 3. Ligassa seitsemäntentä. Joukkue oli hävinnyt edellisen ottelunsa FC Carl Zeiss Jenalle 2–0.
Flavio Roberto Carraro

Flavio Roberto Carraro (s. 3. helmikuuta 1932 Sandon di Fossò) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 16. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Arezzo-Cortona-Sansepolcron hiippakunnan johtoon 8. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvano Piovanelli, jota avustivat Francesco Gioia ja Giovanni D'Ascenzi.
Carraro sai 25. heinäkuuta 1998 nimityksen Veronan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. toukokuuta 2007.
Botany Bay

Botany Bay on Tasmaninmeren lahti Sydneyn etelälaidalla Australian itärannikolla. Lahti on halkaisijaltaan noin kahdeksan kilometriä ja sen suun leveys on noin puolitoista kilometriä. Botany Bayhin laskevat Georges- ja Cooksjoet. Lahden pohjoisrannalla on Sydneyn lentoasema ja Botany Bayn kaupunki. Lahden merestä erottavilla niemillä sijaitsee Kamay Botany Bayn kansallispuisto.
James Cook nousi maihin Botany Bayssä vuonna 1770, mutta vastoin alkuperäisiä aikeita Britannian ensimmäistä Australian-siirtokuntaa ei vuonna 1788 perustettu Botany Bayn rannalle vaan hiukan pohjoisemmas paikkaan, josta kehittyi Sydneyn kaupunki.

Historia

Botany Bayn alueen varhaisia asukkaita olivat muun Australian tapaan aboriginaalit, jotka saapuivat alueelle yli 9 000 vuotta sitten. Heitä arvioidaan eläneen lahden ympäristössä 1 000–1 200. He käyttivät alueesta nimeä Gwea.
29. huhtikuuta 1770 James Cook rantautui Botany Bayssä ensimmäisenä eurooppalaisena Australian itärannikolla. Lahti sai nykyisen nimensä Cookin mukana olleen kasvitieteilijän Joseph Banksin ehdotuksesta, sillä rannikon kasvillisuus oli runsasta ja monimuotoista (engl. botany ’kasvitiede’). Viivyttyään lahdella kahdeksan päivää Cook jatkoi tutkimusmatkaansa rannikkoa pitkin pohjoiseen.
Yhdysvaltojen itsenäistyttyä ja voitettua vapaussotansa Britannia ei voinut enää entiseen tapaan lähettää rikoksista tuomittuja pakkotyöhön Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Ratkaisuksi päätettiin Cookin löytämä Botany Bay, jota pidettiin eristyneen sijaintinsa vuoksi soveliaana paikkana rangaistussiirtolalle – siellä pärjääminen vaatisi kovaa työtä eivätkä vangit voisi paeta minnekään.
Arthur Phillipin johtama Ensimmäinen laivue saapui Botany Bayhin 18.–20. tammikuuta 1788. Phillip totesi kuitenkin, ettei lahti ympäristöineen täyttänyt perusteilla olevan rangaistussiirtolan edellytyksiä: raikasta, virtaavaa vettä ei löytynyt eikä lahti ollut riittävän suojaisa satamaksi. Cook oli sattunut käymään alueella erityisen vehreänä ja sateisena ajankohtana. Niinpä ensimmäinen brittiläinen siirtokunta Australiassa päädyttiin perustamaan hiukan pohjoisemmas Sydney Coven rannalle.
Korpraalisieppo

Levinneisyys

Korpraalisieppoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kirkkolammi (Tammela)

Maantiede

Lammen pinta-ala on 0,3 hehtaaria, rantaviivan pituus on 260 metriä ja sen pituus on 100 metriä. Se sijaitsee ojitetulla Kirkkolamminsuolla ja siitä laskee suo-oja Lehesjokeen. Laamen ympärillä on avosuota. Se on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Valtatie 2 kulkee puolen kilometrin päästä ohi.

Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi ohittaa lammen kilometrin etäisyydeltä. Lähin opaste sijaitsee 700 metriä lounaaseen valtatien 2 varrella ja parkkipaikka Lehesjoen läheisyydessä parkkipaikan takana.

Historia

Järvi näkyy vuoden 1884 Senaatin kartastossa, mutta sille ei ole merkitty siihen nimeä. Lammelle ei ole silloin kaivettu ojia.
I Don’t Stand a Ghost of a Chance with You

”I Don’t Stand a Ghost of a Chance with You” (usein pelkkä ”Ghost of a Chance”) on Victor Youngin säveltämä balladi vuodelta 1932. Kappaleen sanoittivat Ned Washington ja Bing Crosby.
Ensimmäisen nauhoituksen kappaleesta teki Bing Crosby Brunswick-levy-yhtiölle. Joitakin kuukausia myöhemmin myös Ted Fio Rito nauhoitti kappaleen Brunswickille orkesterinsa kanssa. Levy-yhtiö ei uskonut aluksi ”Ghost of a Chancen” mahdollisuuksiin ja sijoitti molemmat äänitykset levyn B-puolelle. Crosbyn julkaisun A-puolena toimi ”Just an Echo in the Valley”, ja Fio Riton A-kappale oli ”I’ll Take an Option with You”.
Kappaleesta on tullut jazzmusiikissa usein soitettu standardi. Kornetisti Bobby Hackett nauhoitti kappaleen vuonna 1938, ja sävellyksen merkittävimpiin varhaisiin jazzlevytyksiin kuuluu Cab Callowayn äänitys vuonna 1940. Callowayn nauhoituksessa on koko kappaleen ajan pääosassa Chu Berryn tenorisaksofoni eikä orkesterinjohtaja itse esiinny kappaleessa lainkaan. Chu Berryn tulkinta sai monet saksofonistit kiinnostumaan kappaleesta. ”Ghost of a Chancen” ovat nauhoittaneet myös muun muassa Clifford Brown, Benny Carter, Ella Fitzgerald, Coleman Hawkins, Billie Holiday, Illinois Jacquet, Diana Krall, Thelonious Monk, Wes Montgomery, Lennie Tristano ja Lester Young.
Sävellys on C-duurissa ja aikakauden populaarimusiikille tyypillisesti rakenteeltaan AABA. Sanoituksessa kuvataan toivotonta rakkautta saavuttamattomissa olevaan ihmiseen. Laulun nimi tarkoitaa ”minulla ei ole mitään mahdollisuutta (kirjaimellisesti mahdollisuuden haamuakaan) sinuun”.
Alo Põldmäe

Alo Põldmäe (s. 22. toukokuuta 1945 Tartto) on virolainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hänen tuotannossaan keskeisessä asemassa on kamarimusiikki, jota hän on säveltänyt erityisesti puhallinsoittimille. Hänen sävellystensä joukossa on myös näyttämö- ja orkesteriteoksia sekä lapsille sävellettyä musiikkia. Hän on usein hyödyntänyt ajalleen epätyypillisiä soitinvalintoja; hän esimerkiksi kuului ensimmäisiin kitaralle säveltäneisiin virolaisiin. Hän myös sävelsi maansa ensimmäiset konsertot oboelle ja lyömäsoittimille. Hänen varhaiset teoksensa ovat saaneet vaikutteensa avantgardesta, mutta myöhemmässä tuotannossa kompleksisuus on vähentynyt. Merkittävässä asemassa Põldmäen tuotannossa ovat olleet luontoaiheet ja virolaisuus. Jälkimmäistä teemaa säveltäjä on tuonut esiin maan kansanmusiikkisävelmien, historian ja runouden muodossa.
Põldmäe opiskeli kotikaupungissaan oboensoittoa Jaan Hargelin johdolla ja pääsi sitten Tallinnan valtionkonservatorioon, josta valmistui vuonna 1970 oltuaan Heino Ellerin sävellysluokalla. Hänestä tuli Viron säveltäjäliiton jäsen vuonna 1971 ja hän toimi sen pääsihteerinä sekä varapuheenjohtajana vuosina 1993–2009. Põldmäe perusti vuonna 2009 Viron kansallisen pianomuseon (vir. Eesti Rahvuslik Klaverimuuseum). Hän on laatinut artikkeleita, koonnut laulukirjoja, katalogeja ja albumeita sekä opettanut lukuisia säveltäjiä, joihin ovat kuuluneet Tõnu Kõrvits, Helena Tulve, Mari Vihmand, Kristjan Kõrver, Ülo Krigul, Aare Kruusimäe ja Liis Jürgens. Hän on työskennellyt radiossa, Tallinnfilm-studiossa, orkesterin oboistina, kuorolaulajana ja vuosina 1993–2009 Viron teatteri- ja musiikkimuseon musiikkiosaston johtajana. 
Useat Põldmäen teokset ovat yhteistyössä esiintyjien, kuten Heiki Mätlikin, Mati Kärmasin, Jaan Õunin, Lemmo Erendyn, Kalle Randalun, Boris Björn Baggerin, Heli Läätsin, Villu Valdmaan, Tiiu Levaldin ja Tallinnan pianoduon kanssa luotuja. Baletissa säveltäjä on tehnyt yhteistyötä Ülo Vilimaan sekä kamarioopperoiden parissa Arne Mikkin, Toomas Hussarin ja Hardi Volmerin kanssa. Põldmäen teoksista on järjestetty merkittäviä ulkomaisia esityksiä Suomessa, Tanskassa ja Saksassa.
Põldmäe sai Heino Eller -musiikkipalkinnon (2007). Hänestä tuli Viron musiikkitieteellisen seuran jäsen vuonna 1998.
Olli-Pekka Silfverhuth

Olli-Pekka "Olsa" Silfverhuth (s. 1970) on Pirkkalan kirkkoherra ja vammaishuippu-urheilun kisapappi. Silfverhuth on oppiarvoltaan teologian maisteri.
Silfverhuth vihittiin papiksi 1998. Hän on ollut uskonnonopettajana Espoossa, pappina Vantaankosken seurakunnassa, Kirkon ulkomaanavun palveluksessa sekä vuodesta 2004 vuoteen 2009 Hampurin suomalaisen merimieskirkon pappina ja johtajana. Pirkkalassa hän aloitti 1.9.2009. Kirkolliskokouksessa hän on ollut vuodesta 2012 alkaen.
Silfverhuth hoitaa osatoimisesti vammaisurheilun kisapapin tehtäviä ensimmäisen vammaisurheilijoiden kisapapin Mauri Vihkon jälkeen. Silfverhuth oli kisapappina paralympialaisissa Ateenassa 2004, Torinossa 2006, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012 ja Sotšissa 2014.
Silfverhuthilla on vaimonsa Outi Lehtipuun kanssa kolme lasta.
Karlsruhe (F212)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 16. kesäkuuta 2017.
Kivikukko

Kivikukko on kivirakennelma, joita rakennettiin Suomessa toisen maailmansodan aikana keskeisten rautatieasemien yhteyteen. Ne rakennettiin vara-asemiksi ja kriisiajan junansuorituspaikoiksi ja niiden tehtävänä oli turvata junien kulku kaikissa olosuhteissa.  Kivikukkoja pystytettiin muun muassa Huutokoskelle, Iisalmeen, Kajaaniin, Kokkolaan, Kontiomäelle, Mikkeliin, Ouluun, Pieksämäelle, Riihimäelle, Seinäjoelle, Viinijärvelle ja Ylivieskaan.
Valtion Rautateiden vara-asemat rakennettiin kaikki samojen piirustusten mukaan 1940-luvun alussa. Kivikukot muodostuvat maanpäällisestä puolipallon muotoisesta osasta ja maanalaisesta lieriön muotoisesta sirpalesuojasta. Maanpäällinen osa on porakiveä ja sirpalesuoja teräsbetonia. Sirpalesuojat tehtiin täyttämään toisen luokan sirpalesuojan vaatimukset. Sirpalesuoja on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja pinta-alaltaan noin 40 neliömetriä. Se sisältää pari pientä oleskelutilaa, ilmastointihuoneen ja käymälän.
Amigurumi

Amigurumi on neulottu tai virkattu pehmoeläin tai muu hahmo. Nimi tulee japaninkielisistä sanoista ami, joka tarkoittaa virkattua tai neulottua ja nuigurumi, joka taas tarkoittaa pehmolelua. Amigurumi on yleisimmin eläin, mutta se voi olla myös jokin esine tai olio kuten hedelmä, vihannes tai muffini, joka on usein ”elollistettu” esimerkiksi kirjailemalla sille naama. Amigurumi alkoi kasvattaa suosiotaan vuonna 2003 ja sittemmin suosio on kasvanut.
Suloisuus on suurin ominaispiirre amigurumeilla. Tämän vuoksi pää on usein suurempi muuta ruumista, ja raajat alamittaisia. Amigurumeja voidaan käyttää muun muassa lasten leluina, mutta useimmin niitä tehdään pelkästään esteettisistä syistä.  

Tekniikka

Yleisin tapa amigurumin tekemisessä on virkkaus, jolloin eniten käytetty silmukka on kiinteä silmukka. Myös neulomalla voi tehdä amigurumin. Yleensä amigurumin eri osat tehdään erikseen ja sitten yhdistetään ne toisiinsa. Amigurumia tehdessä käytetään yleensä suositeltua puikko- tai koukkukokoa pienempiä puikkoja ja koukkuja, jotta pinta saadaan tiheäksi, että täyte pysyisi paremmin sisällä.
Virkatessa amigurumia, työskentely etenee yksi osa kerrallaan spiraalimaisesti kierros kierrokselta. Lopuksi osat täytetään vanulla/villalla/muulla täytemateriaalilla ja ommellaan kiinni neulan ja langan avulla. Amigurumille voi ommella oman maun mukaan mm. silmiä, korvia ja muita koristuksia.
Amigurumien ohjeita löytyy paljon erilaisista kyseiseen tekniikkaan erikoistuneista kirjoista ja etenkin internetistä, kuten harrastajien blogeista.
Józef Chłopicki

Józef Chłopicki (Grzegorz Józef Chłopicki de Necznia, 14. maaliskuuta 1771 Kapustyń – 30. syyskuuta 1854 Krakova) oli Puolan kansannousun johtaja sekä maan diktaattori vuodenvaihteessa 1830–1831.
Chłopicki osallistui nuorena upseerina vuonna 1794 Kościuszkon kapinaan ja joutui sen jälkeen maanpakoon. Hän palasi Venäjän miehittämään maahan vuonna 1814, jolloin hän sai kenraalin arvon Venäjän armeijassa. Tämä vaihe päättyi kuitenkin virasta eroamiseen vuonna 1818.
Marraskuussa 1830 syttyneen marraskuun kansannousun alkuperäinen tavoite oli murhata Venäjän suuriruhtinas Konstantin Pavlovitš Romanov. Kun se epäonnistui, kapinalliset valtasivat Chłopickin johtamina 29. marraskuuta Varsovan varuskunnan asevaraston. Koko Varsova oli pian kapinallisten hallussa ja suuriruhtinas pakeni sieltä. Chłopicki julistautui 5. joulukuuta Puolan diktaattoriksi. Tämä oli väliaikaiseksi tarkoitettu päätös, ja 25. tammikuuta 1831 Puolan parlamentti sejm nimitti Adam Czartoryskin johtaman Puolan hallituksen ja Chłopicki luopui diktaattorin asemastaan.
Kapina Venäjää vastaan kuitenkin jatkui. Chłopicki taisteli 19. helmikuuta Wawerin taistelussa. Hänet nimitettiin 22. helmikuuta 1831 kapinallisten joukkojen komentajaksi. Kolme päivää myöhemmin hän johti Olszynka Grochowskan taistelua, jonka aikana hänet loukkaantui vakavasti ja joutui luopumaan komentajuudesta. Lokakuuhun 1831 mennessä kapina oli kukistettu.
Telekles

Telekles (muinaiskreikaksi Τηλεκλῆς) (k. 167/166 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Akatemiassa hän oli Lakydeen oppilas ja seuraaja. Myöhemmin hän toimi Akatemian johdossa yhdessä Euandroksen kanssa.
Lakydeen viimeisen kymmenen elinvuoden aikana, noin vuosina 215–205 eaa., Telekles ja Euandros olivat auttaneet Akatemian johtamisessa, koska Lakydes oli ollut vakavasti sairaana. He jatkoivat Akatemian johdossa Lakydeen kuoleman jälkeen ilman muodollista valintaa. Telekleen kuoltua vuonna 167/166 Euandros jatkoi Akatemian johdossa vielä joitakin vuosia.
Telekleen omasta filosofisesta ajattelusta tai kirjoituksista ei tiedetä mitään. Hän kuitenkin todennäköisesti jatkoi Arkesilaoksen akateemista skeptisismiä jossakin muodossa.
Lloyd (laulaja)

Yksityiselämä

Lloydin isän kuoli kun hän oli kaksivuotias. Hän muutti äitinsä ja vanhemman sisarensa Brandyn kanssa Atlantaan Georgiaan. Hänhaaveili jo nuorena laulajanurasta.
Tony Delk

Tony Lorenzo Delk (s. 28. tammikuuta 1974) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Covingtonissa, Tennesseessä, ja pelasi yliopistotasolla Kentuckyssä.
Delk pelasi ammattilaistasolla vuosina 1996–2007. Hän pelasi useissa NBA-seuroissa, mutta ei yhdessäkään erityisen pitkään. Viimeisen kautensa hän pelasi Panathinaikos BC:ssa Ateenassa.  
Delk on 1,85-metrinen.