google/wiki40b huggingface dataset:
Severus Konkola (jääkäri)

Severus Konkola (17. heinäkuuta 1887 Jämsä – 10. huhtikuuta 1931) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja oopperalaulaja. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Severus Konkola nuorempi ja Hilma Olivia Hinkkala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Betty Härlingin kanssa. Konkola on haudattu Helsinkiin.

Opinnot

Konkola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1909 ja 1912–1915 sekä Berliinin kauppakorkeakoulussa vuonna 1910. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1915 ja otettiin auskultantiksi Turun hovioikeuteen. Yliopisto-opintojensa ohella hän otti myös laulutunteja A. Ojanperän oppilaana. Suomen sisällissodan jälkeen hän matkusti Saksaan jatkamaan lauluopintojaan professori Bachnerin oppilaana. Saksasta hän matkusti myöhemmin Italiaan jatkamaan lauluopintojaan Milanossa maestro Lauran oppilaana.

Jääkärikausi

Konkola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 31. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 5. maaliskuuta 1917, josta hänet laskettiin opintolomalle Dresdeniin lauluopintoja varten. Hän palasi takasin komppaniaansa 10. lokakuuta 1917.

Suomen sisällissota

Konkola saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 2. Krenatöörirykmentin III Seinäjoen pataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla, Moision-Lempäälän akselilla ja Vesilahdella sekä Viipurissa. Konkola haavoittui lievästi 30. maaliskuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika

Konkola siirrettiin toukokuun alkupuoliskolla vuonna 1918 3. Jääkärirykmenttiin, joka nimettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3:ksi. Konkola kumminkin sairastui ja joutui pois palveluksesta, mutta palasi sairauslomalta rykmenttiin 10. lokakuuta 1918 oikeastaan vain erotakseen armeijasta 22. lokakuuta 1918.
Ihan yössä

Juoni

Amylle on lapsena opetettu, ettei yksiavioisuus ole realistista. Nyt aikakauslehden toimittajana työskentelevä Amy elää isän opetuksen mukaan: hän juo paljon, polttaa ruohoa ja harrastaa irtosuhteita samalla kun seurustelee kuntosaliaddiktin kanssa. Omasta mielestään Amy nauttii elämästä estottomasti ilman sitoutumisen luomia kahleita, mutta todellisuudessa hän tavallaan polkee paikallaan. Kun Amy huomaa ihastuvansa artikkeliaan varten haastattelemaansa mieheen, menestyvään urheilulääkäri Aaron Connersiin, hän alkaa miettiä, ovatko muut aikuiset – mukaan lukien Aaron, joka tuntuu todella pitävän hänestä – sittenkin oivaltaneet jotain oleellista elämästä.

Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7.1/10, perustuen 234 arvioon. Metacritic on antanut elokuvalle 75 pistettä 100:sta. Amerikkalaislehtien arvostelijat kehuivat erityisesti näyttelijäsuorituksia.
ISO 9362

ISO 9362 (tunnetaan myös nimillä SWIFT-BIC, BIC-osoite, BIC-koodi tai SWIFT-osoite) on standardi pankkien osoitteille, jonka on hyväksynyt Kansainvälinen standardointiorganisaatio ISO. Jokaisella pankilla on oma uniikki osoitteensa. Näitä osoitteita käytetään pankkien välisessä maksuliikenteessä, erityisesti kansainvälisissä pankkisiirroissa. SWIFT (engl. Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication) hoitaa osoitteiden rekisteröinnin ja pitää yllä osoiteluetteloa. Tämän vuoksi ISO 9362:n mukaisia pankkien osoitteita kutsutaan usein SWIFT-osoitteiksi. Nimitys BIC-osoite tulee sanoista Bank Identifier Code.

Tietojen luovutus

23. kesäkuuta 2006 The New York Times julkisti artikkelissaan "Bank Data Is Sifted by U.S. in Secret to Block Terror", että CIA saa SWIFTilta tietoonsa valuuttaliikennetietoja osana terrorisminvastaista taistelua.
Antti Siirala

Antti Aleksi Siirala (s. 16. toukokuuta 1979 Helsinki) on suomalainen pianisti, joka on tunnettu erityisesti Brahms- ja Beethoven-esityksistään. Hän on levyttänyt Brahmsin 3. pianosonaatin op. 5 f-molli ja valssit op. 39 sekä eri säveltäjien Schubert-sovituksia. Sekä Brahms- että Schubert-levytykset valittiin ”Editors choice” -levytyksiksi arvostetussa Gramophone-lehdessä. Siirala on opiskellut Sibelius-Akatemiassa muun muassa Hui-Ying Liu-Tawaststjernan, professori Matti Raekallion ja professori Ivari Iljan johdolla. Siirala valmistui musiikin maisteriksi keväällä 2003.
Antti Siiralan uralle on mahtunut monta kansainvälisen pianokilpailun voittoa: Beethoven-kilpailun voitto 1997, Lontoon pianokilpailun voitto 2000, Dublinin pianokilpailun voitto 2003 ja Leedsin pianokilpailun voitto 2003. Hän oli Beethoven-kilpailun nuorin osanottaja ja hänelle myönnettiin erikoispalkinto parhaasta myöhäissonaatin (Hammerklavier) esityksestä. Hän oli Dublinin kilpailun historiassa ensimmäinen pianisti, jonka kohdalla tuomaristo on ollut yksimielinen ja sai lisäksi palkinnon parhaasta Mozart-esityksestä. Hän voitti Leedsin kilpailussa myös yleisöäänestyksen.
Siirala on esiintynyt monissa kuuluisissa musiikkisaleissa. Näihin lukeutuvat Wienin Musikverein ja Konzerthaus, Lontoon Queen Elizabeth Hall ja Wigmore Hall, Milanon Sala Verdi, Münchenin Herkulessaal ja Pietarin Filharmonia. Siirala on myös esiintynyt säännöllisesti monilla festivaaleilla kuten Roque d´Anthonerin ja Ruhrin pianofestivaaleilla, Marlboro-festivaaleilla ja Dusznikin Frédéric Chopin -festivaaleilla.
Hän on myös esiintynyt monien kuuluisien kapellimestarien kuten Neeme Järven, Esa-Pekka Salosen, Jukka-Pekka Sarasteen, Sakari Oramon, Osmo Vänskän, Eri Klasin ja Mikko Franckin johdolla sekä muun muassa Birminghamin ja Detroitin sinfoniaorkesterin, Krakovan ja Varsovan filharmonisen orkesterin, Hallé Orchestran, Kymi Sinfoniettan, Tapiola Sinfoniettan, RSO:n, Belgian kansallisorkesterin, English Chamber Orchestran sekä Wienin kamariorkesterin solistina.
Antti Siirala toimi 2007–2008 maailmankuulun Juilliard School of Musicin pianonsoiton assistenttina.
Antti Siirala on Tuomas Holopaisen pikkuserkku, ja hänellä on paljon muitakin muusikkosukulaisia. Hänen vanhempansa ovat viulisti Merit Palas ja pianisti Jussi Siirala.
Kapmaan provinssi

Historia

Kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin vuonna 1910, Kapmaan provinssi muodostettiin entisestä Kapmaan siirtomaan alueesta. Vuonna 1961 liitto äänesti erosta Brittiläisestä kansainyhteisöstä sekä tasavaltaisesta valtiomuodosta. Kapmaa äänesti uudistusten puolesta.
Vuonna 1994 ensimmäisten kaikille roduille avointen vaalien jälkeen vanhat provinssit ja asuinalueet järjestettiin uudelleen eikä Kapmaan provinssia enää ole. Nykyään Kapmaan alue on jaettu kolmeen provinssiin; Itä-Kapiin, Pohjois-Kapiin ja Länsi-Kapiin.
Suosekoyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Suosekoyökkönen on Suomen lajiston vaikeimmin lajilleen tunnistettavia yökköslajeja ja lajinmääritystä varten perhosesta on käytännössä tarpeen tehdä genitaalipreparaatti. Erityisen samannäköinen laji on selvästi yleisempi kalvassekoyökkönen (Amphipoea fucosa).
Pienehkö yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri on tumma, lämpimän kellanruskea. Siipisuonet ja poikkiviirut erottuvat hyvin ja siiven kärkiosassa ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun välissä on tyypillisesti violettia sävyä. Poikkiviirut ovat yleensä kaksinkertaiset, mutta joskus jopa kolminkertaiset ja siiven keskiosan poikki kulkeva keskivarjo voimakas. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat hyvin ja ovat useimmten väriltään kellanoranssit, joskin munuaistäplä on osalla yksilöitä kirkkaan valkoinen. Munuaistäplän sisänurkka on varjosteinen ja sen sisällä on lenkin muotoinen tumma viiru. Takasiivet ovat ruskeat. Siipiväli 31–35 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Britteinsaarilla, Keski- ja Pohjois-Euroopassa tavattava laji, jonka levinneisyys tunnetaan puutteellisesti, sillä luotettava määritys on vaikeaa. Se kuitenkin vaikuttaa seurailevan rannikoita. Idässä perhosta on tavattu Keski-Aasiassa saakka. Suomessa laji on laajalle levinnyt, mutta selvästi harvinaisempi kuin kauno- tai kalvassekoyökkönen. Sitä tavataan etelärannikolta ja saaristosta ainakin Kemi-Kajaani-linjalle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä syyskuun alkupuolelle. Lennon huippu on vasta elokuun loppupuoliskolla, hieman myöhemmin kuin muilla sekoyökkösillä.

Elinympäristö ja elintavat

Paikoittainen kosteikkolaji, jota tavataan soilla, etenkin rämeillä, saaristossa, rannoilla ja soistuvissa metsissä. Suhteellisesta harvinaisuudestaan huolimatta sopivalla paikalla se voi kuitenkin olla runsaslukuinen. Perhoset tulevat sekä valolle että makealle syötille.
Toukka elää ravintokasvia kasvavissa mättäissä ja koteloituu maahan. Muna talvehtii.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi Suomessa on tupasvilla (Eriophorum vaginatum). Ulkomailla se elää myös muilla heinäkasvieilla ja erityisesti siniheinällä (Molinia caerulea).
Suurmarttyyri

Suurmarttyyri on lisänimi, jonka ortodoksinen kirkko on antanut sellaiselle  kristitylle marttyyrille, jonka kokema marttyyrikuolema on ollut jollakin tapaa poikkeuksellisen julma ja kivulias.

Tunnettuja suurmarttyyreja

Suurmarttyyreja ovat olleet muiden muassa 300-luvulla elänyt suurmarttyyri Marina  (muistopäivä 17.7.), suurmarttyyri Demetrios Mirhanvuodattaja (muistopäivä 26. lokakuuta) sekä suurmarttyyri Georgios Voittaja (muistopäivä 23. huhtikuuta).
Eric Temple Bell

Eric Temple Bell (7. helmikuuta 1883 Peterhead, Skotlanti – 21. joulukuuta 1960 Watsonville, Kalifornia, Yhdysvallat) oli skotlantilais-amerikkalainen matemaatikko ja tieteiskirjailija. Hän julkaisi useita teoksia lähinnä matematiikan historiasta. Proosaa hän julkaisi toistakymmentä teosta salanimellä John Taine. Tunnetuin Bellin teoksista on Men of Mathematics, joka on suomennettukin vuonna 1963 nimellä Matematiikan miehiä. Teoksessa on lähinnä henkilöhistoriaan keskittyviä artikkeleita ennen 1900-lukua vaikuttaneista matemaatikoista Zenonista Georg Cantoriin. Lisäksi siinä käsitellään matematiikan filosofisia kysymyksiä.
E. T. Bell opiskeli Lontoossa, mutta siirtyi lähinnä kokeellisen fysiikan tuntijan Robert Andrews Millikanin houkuttelemana Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi muun muassa matematiikan professorina California Institute of Technologyssa. Hänen matemaattinen suuntautumisensa oli lukuteoria.
Pčinja

Pčinja (serb. Пчињска област) on piirikunta Serbian kaakkoiskolkassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 159 081.
Tasku (saari)

Taskun pooki

Saarella sijaitsee Taskun pookina tunnettu tunnusmajakka, merenkulun apuväline, jonka silloinen Luotsilaitos rakennutti vuonna 1853. Pookin suunnitteli Albin Stjerncreutz. Tunnusmajakka on edelleen pystyssä, ja Merenkulkuhallitus luovutti sen vuonna 1983 Raahen kaupungin hallintaan. Kaupunki vastaa myös tunnusmajakan ylläpidosta.
Pooki on rakennettu ympärysmitaltaan puolitoistametrisen keskuspilarin varaan. Pookin pohja on neliön muotoinen, ja seinät jatkuvat noin puoliväliin asti suorina. Puolivälistä ylöspäin huippu on katkaistun pyramidin muotoinen. Huippumerkkinä on puinen risti, joka kohoaa 19,2 metriä merenpinnan yläpuolelle. Pookin seinät ovat keltaisia.
Taskun saarella on ollut jo aiemmin tunnusmajakka, mutta sen kokoa tai ulkonäköä ei tunneta. Taskun pooki on kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus ja kuuluu olennaisena osana Suomen merenkulun
rakennusperintöön. 
Taskun pooki on kunnostettu ja maalattu vuosina 2002–2003. Suomen Majakkaseura myönsi Raahen kaupungille tunnustuksena Vuoden loistavin teko 2004 –palkinnon.
Katangankutoja

Levinneisyys

Katangankutojaa tavataan Kongon demoraattisessa tasavallassa ja Sambia. Laji on huonosti tunnettu eikä siitä ole tehty kannanarvioita. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stereotesti

Stereotesti lähetettiin kerran viikossa Yleisradion Rinnakkaisohjelma-radiokanavalla 1972-1990 lukijanaan kuuluttaja Pentti Fagerholm. Kaiuttimesta toiseen liikkuvasta metronomin tikityksestä tuli päätellä, kuunteleeko todella stereoäänistä lähetystä, onko vastaanotin kytketty oikein ja onko vastaanotin kytketty stereokuuntelulle. Stereotestistä tehtiin myös parodia Monotesti, jonka esitti Ylen radiokuuluttaja Carl-Erik Creutz.
Sant’Antonino

Sant’Antonino on Ranskan kunta Korsikan saaren luoteisosassa Haute-Corsen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 114. Kunta kuuluu departementissaan Calvin kantoniin Calvin arrondissementissa, noin 20 kilometriä Calvin kaupungista itään.
Sant’Antonino kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Toinen Korsikalla sijaitseva järjestön jäsenkylä on Corse-du-Sudin departementin Piana saaren länsirannikolla.
Jaavansarvikuono

Ulkonäkö

Jaavansarvikuonon nahka on harmaa ja useimpien sarvikuonojen tapaan karvaton. Sen pituus on 2–4 metriä, säkäkorkeus 1,5–1,7 metriä, ja sillä on kuonossaan yksi noin 25 sentin pituinen sarvi. Eläimen paino on 900–2 300 kiloa, joten se on sumatransarvikuonon jälkeen pienin sarvikuonolaji. Jaavansarvikuonot elävät 30-45-vuotiaksi. Sarvikuonon iho on löysä samaan tapaan kuin intiansarvikuonolla, minkä takia sillä näyttää olevan ihopanssari.

Elintavat

Jaavansarvikuonojen elintavoista tiedetään hyvin vähän, sillä harvalukuista lajia on erittäin vaikea tutkia luonnossa. Naaras synnyttää yhden poikasen kolmen tai neljän vuoden välein. Kantoaika on 16 kuukautta. Naaras saavuttaa sukukypsyyden 5- tai 6-vuotiaana, uros vasta kymmenen vuoden iässä.

Levinneisyys ja kannan suuruus

Jaavansarvikuono on ilmeisesti maailman uhanalaisin suuri nisäkäs. Joidenkin tutkijoiden mielestä kanta on liian pieni voidakseen koskaan elpyä. Jaavansarvikuonoja esiintyy varmasti vain Ujung Kulonin kansallispuistossa Jaavan saarella Indonesiassa, missä sitä elää vielä 50–60 yksilöä. WWF:n mukaan viimeinen Cát Tiênin kansallispuistossa Vietnamissa elänyt sarvikuono kuoli salametsästäjän luoteihin huhtikuussa 2010. WWF syytti Vietnamin hallitusta huonosta suojelutyöstä. Samalla laji hävisi koko manner-Aasiasta.
Bengalissa eli aiemmin tiettävästi omaksi alalajikseen luokiteltu jaavansarvikuonokanta, joka on jo hävinnyt. Koko maailmassa jaavansarvikuonoja on nykyisin arviolta noin 60 yksilöä. Eläintarhoissa on aiemmin ollut tiettävästi 22 jaavansarvikuonoa, mutta tällä hetkellä niitä ei luultavasti ole vankeudessa yhtään. Jaavansarvikuono elää tiheissä, vaikeakulkuisissa sademetsissä ja siksi on teoriassa mahdollista, että manner-Aasian Indokiinassa ja Thaimaassa voisi olla jäljellä vielä joitakin yksilöitä.
Ahvenjärvi (Orivesi, Talviainen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kukkovuoren, Lautavuoren ja Huutikankaan välisessä painaumassa yhdessä Pienen Ahvenjärven kanssa. Järven länsirannoilla on jyrkkiä rinteitä, mutta muuten rannat ovat melko alavia. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Talviaisista.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,2 metriä mpy. Ahvenjärven ja Pienen Ahvenjärven välillä ei ole vesiyhteyttä. Ahvenjärveen on johdettu kaksi lyhyttä metsäojaa. Sen laskuoja lähtee lammen eteläpäästä kohti kaakkoa ja kuljettuaan Ahvensuon läpi se yhtyy 25 metriä alempana poikittaiseen johto-ojaan. Tämä laskee Äväntäjärven Isoon Kukkopohjaan.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa ei järvillä ollut vielä laskuojia eikä koko metsäalueelle ollut merkitty yhtään kaivettua ojaa. Mäen päällä sijaitsi pieni maatila, jota ei enää ole olemassa.
Haight-Ashbury

Haight-Ashbury on alue San Franciscossa, Kaliforniassa. Se on saanut nimensä kahden kadun, Haight Streetin ja Ashbury Streetin risteyksestä.
Se on tunnettu paikkana jossa hippiliike syntyi noin vuosina 1965–66.

Rakkauden kesä

Pääartikkeli Rakkauden kesä.
Rakkauden kesä' (engl. Summer of Love) oli vuoden 1967 kesällä syntynyt liike, jossa n. satatuhatta  hippiä saapui San Franciscoon, etenkin sen Haight-Ashburyn kaupunginosaan, pakoon vanhoillisia arvoja ja tavoittelemaan etenkin vapaata seksiä ja huumeita. Rakkauden kesään kuuluivat läheisesti psykedeelinen musiikki ja LSD.
Rakkauden kesää edelsi San Franciscossa beatnikkien vastakulttuuriliike, joka oli kuitenkin jo hiipumassa. Rakkauden kesän alkuna pidetään 14. tammikuuta 1967 pidettyä Human Be-In -katujuhlaa, johon beatnikit ja runoilijat tulivat puhumaan 1960-luvun vallankumouksellisista yhteiskunnallisista ajatuksista kuten kommuuniasumisesta, ympäristötietoisuudesta ja drop-out-elämäntavasta.
Mustoslampi (Kouvola, Uusi-Mauno)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 86,8 metriä mpy.
Juhana Säde

Juhana Säde (s. 1975 Riihimäki) on suomalainen kirjailija.

Historiallisia romaaneja

Säteen historiallisessa romaanitrilogiassa fiktiivinen päähenkilö seikkailee tunnettujen historiallisten tapahtumien pyörteissä. Maattomat kuninkaat -romaanin kertomus sijoittuu vuosien 967-983 väliseen aikaan, suomalaisittain esihistorialliselle rautakaudelle, jolta on säilynyt erittäin vähän kirjallista tietoa Pohjolan osalta. Muutamien saaga- ja kronikkamainintojen pohjalta Säde on rakentanut kirjakielettömien itämerensuomalaisten olemassaolon huomioivan tarinan.
Kirjailija Taru Väyrysen arvion mukaan teoksen tyyli on eleetöntä, lähes karun toteavaa, ja Säde jättää paljon tilaa lukijan omalle kyvylle oivaltaa ja ymmärtää.
Kaupunkien kuningatar jatkaa jatko-osana hämäläisen Rautian tarinaa nykyisin Bysantiksi kutsutussa Itä-Rooman valtakunnassa ja sen pääkaupungissa Konstantinopolissa.
Maattomat kuninkaat -trilogian kolmas ja viimeinen osa, Valtiaiden varjot, sijoittuu vuoden 988 Pohjolaan. Trilogian juoni on yhtenäinen, mutta kerrontatekniikka on kussakin osassa hieman erilainen. Esimerkiksi Kaupunkien kuningattaren minä-kerronta jäljittelee munkin pergamenteista kokoamaa kronikkamaista muistelmaa. Valtiaiden varjoissa tarina etenee taas dekkareille tyypillisen moninäkökulmaisen kerronnan kautta.
Lisäksi Säde on julkaissut e-kirjana tieteisnovellin Venuksen Sisaret.

Novellit

Venuksen Sisaret. 2017. ISBN 978-951-568-249-9.
Sinipiika

Sinipiika on Suomessa keksitty ja valmistettu varrellinen lattialuuttu, jota nykyisin valmistaa Sinituote Oy. Sinipiika kehitettiin 1950-luvulla, ja se oli aikanaan edistyksellinen, sillä siitä pystyy puristamaan liiat vedet pois varressa olevaa kahvaa työntämällä. Sinipiiasta tulikin pian suosittu, ja se on edelleen yleinen siivousväline varsinkin Suomessa. Sinipiika on saanut nimensä suomalaisesta metsänhaltijasta sinipiiasta, jonka tehtävä oli metsien siivous ja kaunistaminen.
Alkuperäisestä sinipiiasta on tehty erilaisia muunnoksia, mutta perustyyppi on säilynyt. Sinipiikojen ympärille on kehitetty Sini-tuoteperhe, johon kuuluu erilaisia puhdistusvälineitä ja vaatteiden huoltovälineitä.
Kalliojärvi (Heinola, Myllykylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Tamppilammen valuma-alueeseen (14.132) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,4 metriä mpy.
Erien kanava

Erien kanava (engl. Erie Canal) on 584 kilometrin pituinen kanava, joka yhdistää Atlanttiin laskevan Hudsonjoen Suurten järvien Eriejärveen Albanyn ja New Yorkin välillä Yhdysvalloissa. Kanavaa ehdotettiin ensimmäisen kerran vuonna 1807 ja sen rakennustyöt aloitettiin 1817. Kanava avattiin virallisesti 26. lokakuuta 1825. Kanavaa laajennettiin ja uudistettiin useaan kertaan 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Kanava on yhä käytössä.

Rakentaminen

Pohjois-Amerikan itärannikon Appalakkien vuoristo muodostaa kulkemiselle länteen suurehkon esteen, koska vuorten yli ei ole juuri yhtäkään käyttökelpoista solaa. Appalakit muodostivat pitkään esteen raskaammalle liikenteelle ja vuorijonoa kierrettiin Mississippijoen ja Floridan kautta. Vuonna 1810 New Yorkin kaupungin pormestari DeWitt Clinton alkoi ajaa kanavan rakentamista osavaltion läpi Suurille järville. Pitääkseen kaupan painopisteen etelässä presidentti James Madison kielsi antamasta liittovaltion apua hankkeelle. Lisäksi ongelmana oli, että silloisessa Yhdysvalloissa ei ollut hankkeen suunnitteluun ja johtoon tarvittavaa osaamista. Hanke oli suurin koskaan siihen mennessä rakennettu kanava. New York päätti itse rahoittaa kanavan ja sitä varten perustettiin tuomareista ja opettajista koostunut neljän henkilön ryhmä hankkeen saamiseksi käyntiin. Ryhmä onnistui tekemään pääsuunnitelmat opettelemalla itse kanavan rakentamista. Yhtenä ongelmana oli vedenkestävän laastin hankkiminen. Löytyi vapaaehtoinen, Canvass White, joka tarjoutui omalla kustannuksellaan matkustamaan Eurooppaan ja selvittämään asiaa. Englantilainen keksijä James Parker oli vuonna 1791 saanut patentin sementille, jota Parker ja hänen serkkunsa Charles Wyatt valmistivat ja markkinoivat roomalaisen sementin nimellä. White tutustui tähän ja palattuaan Yhdysvaltoihin hän kehitti oman sementtinsä, joka oli parempaa kuin Parkerin sementti. Whiten sementin avustamana Erien kanava avattiin vuonna 1825.

Kanavan vaikutus New Yorkin kehittymiselle

Kanava otettiin käyttöön useita vuosikymmeniä ennen kuin rautatiet rakennettiin. Ensimmäisenä vuonna kanavaa käytti 13 000 alusta. Rahtikustannukset putosivat niin, että tonnin jauholastin laivaaminen New Yorkiin maksoi enää kuusi dollaria, kun se aikaisemmin maksoi 120 dollaria ja kuljetusaika supistui viikkoon eli noin kolmasosaan aikaisemmasta. Tällä oli valtava vaikutus New Yorkin kehittymiselle. Kaupungin osuus Yhdysvaltojen viennistä nousi vuoden 1800 alle kymmenestä prosentista yli 60 prosentiin vuosisadan puolivälissä. Samaan aikaan kaupungin väkiluku kasvoi kymmenestä tuhannesta puoleen miljoonaan. Suurille järville on käynti myös St Lawrence -joen kautta Kanadan alueella ja todennäköisesti ilman Erien kanavaa taloudellinen painopiste olisi siirtynyt sinnepäin.
Kari Kanala

Vapaa-ajattelija.fi-kiista

Kanala johti vuodesta 2012 Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän viestintäkampanjaa, jossa seurakuntayhtymä varasi vapaa-ajattelija.fi-verkko-osoitteen omaan käyttöönsä. Kanalan mukaan "ajattelu on vapaata kaikille" eikä nettiosoitteen rekisteröimisessä ole ollut kysymys kiusanteosta Vapaa-ajattelijain liittoa kohtaan. Vapaa-ajattelijan liitto kanteli verkko-osoitteen käytöstä Viestintävirastoon. Viestintäviraston  mukaan seurakuntayhtymällä ei ollut vahingoittamispyrkimystä, vaikka verkkotunnus oli lähes identtinen vapaa-ajattelijoiden käyttämän vapaa-ajattelijat.fi:n kanssa.
Vapaa-ajattelijan liitto vei asian hallinto-oikeuteen, joka vuonna 2014 kumosi Viestintäviraston päätöksen ja poisti seurakuntayhtymältä oikeuden käyttää vapaa-ajattelija.fi-osoitetta. Hallinto-oikeuden mukaan verkkotunnuksen hankkimisen ilmeisenä tarkoituksena oli hyötyä Vapaa-ajattelijain Liitto ry:n suojatun nimen maineesta ja tunnettavuudesta.
Syntymäinen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 223 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, se on 2,9 kilometriä pitkä ja 2,1 kilometriä leveä. Sillä on 5 saarta, joiden yhteispinta-ala on 3 hehtaaria.  Järven tilavuudeksi on saatu 9,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0092 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 13,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 13,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hakulinjoen valuma-alueeseen (14.198) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.