ESAn Tiedeohjelma

Historia

ESAn edeltäjässä ESROssa tämä ohjelma edusti kaikkea tiedettä (kaukokartoitus, sääsatelliitit, tietoliikennesatelliitit), josta sen nimi tiedeohjelma johtuu. Ohjelma loi 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa muun muassa ESAn ensimmäiset sääsatelliitit, joiden varaan synnytettiin EUMETSAT, ja tietoliikennesatelliitit, joiden varaan synnytettiin sittemmin pörssiyhtiöiksi muunnetut EUTELSAT ja INMARSAT organisaatiot.

Budjetti

Tiedeohjelman budjetti on ollut 1990-luvun puolivälistä, jolloin Toulousessa pidetyssä ministerikokouksessa jäsenmaat leikkasivat sen budjettia, alkaen noin 400 miljoonaa euroa alkaen kuitenkin nousta 2000-luvulla. Nykyään sen koko on noin 450 miljoonaa euroa, joka on hieman yli 10 % ESAn kokonaisbudjetista. 
Viime vuosina Tiedeohjelman budjetista on kulunut alle puolet avaruusalusten suunnitteluun ja rakentamiseen, jotka on aina ESAssa toteutettu alan yrityksissä. Loppu on mennyt ohjelman satelliittien operointiin ja muihin henkilöstökuluihin. Tätä kustannusjakoa on pyritty vuosina 2006–2008 muuttamaan suuntaan, jossa ESA tilaa enemmän ulkoa kuin käyttää rahoitusta sisäisesti. Suomi maksoi ESAn tiedeohjelmaan vuonna 2010 vajaat noin seitsemän miljoonaa euroa. 
Vuonna 2011 ongelmaksi näyttää nousevan Yhdysvaltain liittovaltion budjettivajeen kasvun pienentäminen, joka kutistaa muutamaksi seuraavaksi vuodeksi NASAn tieteellisten avaruuslentojen määrää ja ambitiotasoa.

Kansallisella rahoituksella toteutettavat avaruustiedelaitteet

Toisin kuin NASA, ESA ei rahoita kaikkien avaruutta tutkivien avaruusalustensa hyötykuormaa eli tieteellisiä instrumentteja. Niiden toteutuksesta ja rahoituksesta vastaavat eri maiden tutkimuslaitokset tai niiden johtamana kansallinen avaruusteollisuus. 
Tiedelaitteiden rahoitus tulee laitosten omista budjettivaroista (esimerkiksi Ranskan eräät tutkimusinsitutuutit ja Sveitsin Paul Scherrer -instituutti ja esimerkiksi IFR Ruotsissa) tai kunkin maan avaruushallinnolta (esimerkiksi Britanniassa ex-PPARC, Suomessa Tekes). 
Laitteiden tullessa yhä kalliimmiksi Tiedeohjelma on joutunut 2000-luvulla tukemaan niiden valmistusta kansallisen rahoituksen jäädessä vajaaksi. 
Tämä nk. instrumenttirahoitus on kaikkien ESA-jäsenmaiden tasolla keskimäärin 30 % kunkin maan ESA:n tiedeohjelman vuosimaksusta. Suomen kohdalla, Tekesille, tämä merkitsee vuonna 2010 noin 2 miljoonaa euroa vuodessa.

Organisaatio

Tätä ohjelmaa ja sen direktoraatiksi kutsuttua linjaorganisaatiota johti hyvin pitkään kaksi johtajaa: ensin saksalainen Ernst Trendelenburg ja sitten ranskalainen Roger-Maurice Bonnet. Sitä johti vuodesta 2002 brittiläinen David Southwood 30. maaliskuuta 2011 asti. 1. huhtikuuta 2011 alkaen johtajana toimii neljän vuoden ajan espanjalainen Alvaro Giminez.
Direktoraatin nimi muuttui vuonna 2008 muotoon Directorate of Science and Robotic Exploration (D/SRE), jolloin sen alaisuuteen tuli vapaaehtoinen "Robotic Exploration" eli Aurora-ohjelma.
Pääosa tiedeohjelman henkilöstöstä toimii ESAn tiede- ja teknologiakeskuksessa ESTECissä, Hollannissa. Jatkossa pääkeskukseksi voi nousta ESAC Espanjassa, jossa nykyisin toimii ohjelman useiden avaruusalusten keräämien datojen arkistot.

Pitkän aikavälin suunnitelmat

17. lokakuuta 1994 Tiedeohjelma esitteli Horizons 2000 Plus-ohjelman, joka pohjautui aiempaan, 1980-luvun puolivälissä hahmoteltuun, Horizon 2000-ohjelmaan. 
Nykyinen pitkän aikavälin ohjelma on Cosmic Vision, jonka toteutus alkoi vuonna 2007.