google/wiki40b huggingface dataset:
Vesa Junttila

Vesa Junttila (s. 10. joulukuuta 1941, Kittilä) on suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Hän asuu nykyisin Saariselällä. Taidekoulutusta Vesa Junttila on saanut isältään Einari Junttilalta ja Reidar Särestönimeltä. Hän on opiskellut Vapaassa Taidekoulussa vuosina 1959 ja 1963 opettajinaan Torger Enckell, Tor Arne ja Unto Pusa.

Näyttelyt

Vesa Junttila on osallistunut lukuisiin ryhmä- ja yksityisnäyttelyihin Suomessa. Ulkomailla hänen taidettaan on ollut nähtävillä muun muassa Tukholmassa, Norrköpingissä, Linköpingissä, Öölannissa, Jerusalemissa, Pariisissa, Bresciassa, Tromssassa ja Bordeaux’n alueella.

Julkinen taide

Vesa Junttilan töitä on nähtävillä Rovaniemen kaupungin sekä Kittilän, Joroisten, Ranuan, Tervolan, Inarin ja Övertorneån kunnan koelmissa kuten myös Saamelaismuseossa ja Haaparannan taidemuseossa. Hänen taulujaan on myös Helsingin pääpostin, Veli Aineen, Korpivaara Oy:n, Suomen Yhdyspankin, Helsingin Osakepankin, Pieksämäen Osuuspankin, Säästöpankkien keskusosakepankin, Liimattalan Taidekodin, Vuotson Porokylän ja Särestöniemen kokoelmissa.
Vesa junttilan teoksia on ollut Amnesty Internationalin postikorteissa ja kalenterissa.
Hän on tehnyt Orilammen Honkasaaren kappelin alttarimaalauksen Ylösnoussut Jeesus.

Taide

Vesa Junttilan maalaukset koostuvat lukuisista hehkuvista värikerroksista ja hänen käyttämänsä tekniikka on hyvin aikaa vievä. Taulujen aiheena on useimmiten lappi, mutta hän on kokeillut myös urbaanimpia aiheita ja muotokuvia. Lapin tauluissa näkyy herkkiä kukkia, luolamaalausten kaltaisia poroja ja noitarumpuja. Vesa Junttila on myös liittänyt jokaiseen tauluunsa psalmin.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1992

Pudotuspelit

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja.
Sistrum

Historia

Sistrumia on käytetty temppelimusiikissa erilaisten kulttien soittimena. Ensimmäisenä sitä tiedetään käytetyn Egyptissä noin 2300 eaa. Soitinta käytettiin erityisesti Isis-jumalattaren palvontamenoissa. Isis-jumalattaren palvonnan leviäminen myös Rooman valtakuntaan teki soittimen tunnetuksi myös siellä. Soitin on ollut käytössä myös antiikin Kreikassa ja Nuubiassa. Sitä käytetään edelleen muun muassa Etiopian koptilaisessa kirkossa.
Iso-Väihi (Hollola)

Maantietoa

Lampi on metsälampi, joka sijaitsee kumpuilevassa mäkimaastossa. Lammen pinta-ala on 1,1 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja se rannat ovat suota. Lammen etelärannalle on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie yhdystieltä 13889.

Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Pätilänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Laihajoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,4 metriä mpy. Ylempänä Väihinsuolla sijaitsee pienempi Vähä-Väihi, jonka vedenpinta on 3,2 metriä ylempänä. Sen laskuoja tuo suon ja lammen vedet Iso-Väihiin. Sen oma laskuoja jatkaa länteen ja se yhtyy puolen kilometrin päässä sijaitsevan ojitetun Lopalanniityn suo-ojiin. Ne on johdettu etelään virtaavaan Pitkänsillanojaan, joka yhtyy Porvolassa Kortajokeen. Kortajoki on alajuoksulla nimeltään Pätilänjoki, joka laskee Mommilanjärveen.
Seppo Tanskanen

Seppo Tapio Tanskanen (s. 22. maaliskuuta 1941 Juuka) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Tanskanen syntyi maanviljelijä Toivo Tanskasen ja Elli Martikaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1966 on Tuija Tarma. 
Tanskanen tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1960, Kadettikoulusta hän valmistui 1963 ja Sotakorkeakoulusta 1973. Tanskanen toimi Karjalan jääkäripataljoonassa opetusupseerina vuodesta 1963 ja komppanianpäällikkönä vuodesta 1966. Joensuun sotilaspiirin komentotoimiston päällikkö hän oli 1968–1970, Pääesikunnan jalkaväkitoimiston toimistoupseeri ja toimistoesiupseeri 1973–1978 ja koulutusosaston toimistoesiupseeri 1978.  Karjalan jääkäripataljoonassa Tanskanen toimi pataljoonaupseerina 1979–1981 ja sitten Sotakorkeakoulun maasotalinjan johtajana 1981–1986 ja sotateknillisen koulun johtajana 1986–1988. Puolustusministeriön sotilastoimiston päällikkö Tanskanen oli 1988–1990 ja Savon prikaatin komentaja 1990–1992. Toimittuaan Pääesikunnan henkilöstäosaston päällikkönä vuodesta 1993 ja Lapin sotilasläänin komentajana vuodesta 1994 Tanskasesta tuli Maanpuolustuskorkeakoulun rehtori vuonna 1997. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta  helmikuun lopussa 2001. 
Tanskanen ylennettiin vänrikiksi 1961, luutnantiksi 1963, yliluutnantiksi 1966, kapteeniksi 1969, majuriksi 1975, everstiluutnantiksi 1981, everstiksi 1988 ja kenraalimajuriksi 1994.
Tanskanen julkaisi vuonna 2016 muistelmateoksen Rivissä ja rivin edessä - puolen vuosisataa upseerin elämää.
Khaki

Khaki (persian sanasta khak, pöly) voi tarkoittaa sekä alun perin sotilaiden vaatetuksessa käytettyä kellertävänruskeaa puuvillakangasta että kyseisen kankaan väriä. 
Joidenkin tietojen mukaan khakin ottivat käyttöönsä Intiassa oleskelleet englantilaisjoukot vuonna 1857. Toisen tarinan mukaan khakivärjäyksen keksi 1848 Intiassa brittiläisten joukkojen komentaja Sir Harry Burnett Lumsden. Hänen sanotaan sekoittaneen kahvia, curryjauhetta ja mulperimehua värjätäkseen sotilaidensa valkoiset univormut sopimaan paremmin Intian pölyisiin ja likaisiin oloihin.
Armeijakäytössä khaki oli ensimmäisen kerran vuonna 1880 Britannian ja Venäjän välisessä Afganistanin sodassa, jossa sitä pidettiin hyvänä suojavärinä hiekkaisessa maastossa.
Kasper Vuorinen

Kasper Vuorinen (s. 22. huhtikuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2018–2019 Mestaruusliigassa Raision Loimun joukkueessa.
Kauden 2014–2015 Vuorinen pelasi Iranin Superliigassa. Aiemmin urallaan hän on pelannut Suomessa Hurrikaani Loimaan (vuoteen 2010), Muuramen Lentopallon (2010–2013) ja Kokkolan Tiikereiden (2013–2014) joukkueissa. Kauden 2013–2014 aikana Vuorinen voitti Tiikereiden riveissä Suomen Cupin mestaruuden ja SM-hopeaa. Vuorinen valittiin kauden 2013–2014 päätteeksi uransa ensimmäistä kertaa Suomen miesten maajoukkueryhmään. Hänet valittiin maajoukkueryhmään myös vuonna 2015. A-maaotteluita hän ei ole vielä toistaiseksi pelannut ainuttakaan. 
Vuorisesta tuli ensimmäinen suomalainen Iranin Superliigassa lentopalloillut pelaaja vuonna 2014. Hänen seuransa oli Javanheri Gonbad VC. Vuorinen ehti pelata jo kauden 2014–2015 aikana Suomessa 1-sarjassa Kyky Betsetin riveissä, mutta hän siirtyi nopeasti lopulta Iraniin ammattilaiseksi, kun kautta oli ehtinyt kulua vasta muutama viikko. Javanheri Gonbad VC eteni Iranin liigassa pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella Urmialle. Urmia oli lopulta Iranin liigassa toinen. Kauden 2015–2016 alun Vuorinen pelasi kotimaassa Loimun riveissä. Hän siirtyi tammikuun lopussa sopimuksessaan olleen ulkomaalaispykälän mahdollistamana Tšekin Extraligassa pelaavaan Kocouři Příbramiin. Vuorinen passasi tšekkiläisseuransa ykkösmiehenä loppukauden, joka päättyi puolivälierissä koettuun putoamiseen aina loppuotteluihin edennyttä Libereciä vastaan.
Vuorinen pelasi kauden 2017–2018 itävaltalaisessa SK Posojilnica Aich/Dobissa ja voitti sekä Itävallan että Keski-Euroopan Mevza-sarjan mestaruudet. Hän palasi kaudeksi 2018–2019 Loimuun.
Pelipaikaltaan Vuorinen on passari. Hän on 190 senttimetriä pitkä ja Loimaan Jankon juniorikoulun kasvatti. Hän on opiskellut Jyväskylän yliopiston liikunta- ja terveystieteiden tiedekunnassa.

Muuta

Vuorinen kirjoitti blogia seikkailuistaan Iranin lentopallokentillä – ja niiden ulkopuolella.
John William Finn

Luutnantti John William Finn (23. heinäkuuta 1909 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 27. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sotasankari.
Finn liittyi Yhdysvaltain laivastoon heinäkuussa 1926 ja jäi eläkkeelle syyskuussa 1956. Hän asui yksin Kaliforniassa; hän jäi leskeksi Alice-vaimonsa menehdyttyä vuonna 1998.
Finn oli ennen kuolemaansa iäkkäin elossa ollut Medal of Honorin saaja ja viimeinen elossa ollut henkilö, jolle kyseinen mitali myönnettiin ansioista Pearl Harborista.

Sotasankaruus

Finnille myönnettiin 14. syyskuuta 1942 Yhdysvaltain asevoimien korkein tunnustus, Medal of Honor -mitali sankarillisesta toiminnasta Pearl Harborin hyökkäyksen aikana 7. joulukuuta 1941.
Mitalin myöntölausumassa hänen todettiin puolustaneen asemia hyökkääviä Japanin ilmavoimia vastaan 12,7 mm ilmatorjuntakonekiväärillä raskaan tulen alla oman henkensä uhalla, myös haavoituttuaan. Ensiavun jälkeen hänen todettiin jatkaneen tehtäviltään palaavien lentokoneiden ampumatarviketäydennysten valvontaa haavoittumisestaan huolimatta.
Sankarillisuudesta hän totesi: "roskapuhetta, luulisin. Täytyy ymmärtää että sankareita on moneksi, mutta he eivät koskaan saa tilaisuutta olla sankarin asemassa."
OpenMethod

OpenMethod on ohjelmistokehitysmenetelmistö, jonka on luonut Digia-yritys.
OpenMethod on lukuisten projektien parhaista käytännöistä muodostettu suomenkielinen ohjelmistokehitysmenetelmistö, joka ohjeistaa liiketoimintalähtöisesti järjestelmien ja liiketoimintaprosessien kehittämistä. OpenMethod toimii eri sidosryhmien välisenä viitekehyksenä ja yhtenäistää toimintatavat läpi ohjelmistokehityksen koko elinkaaren. Menetelmä on tarkoitettu tietojärjestelmähankkeita itse toteuttaville sekä tietojärjestelmiä ja tietojärjestelmähankkeita ostaville organisaatioille.
OpenMethod on kokonaispalvelu, johon sisältyvä menetelmistö ohjaa projektitoteutusta ja järjestelmien ylläpitoa, ja tarjoaa työn tueksi ohjeita, dokumenttipohjia, tarkistuslistoja ja esimerkkejä. Menetelmistön lisäksi OpenMethodin kokonaispalveluihin sisältyy koulutus-, mentorointi- ja projektipalvelut. OpenMethodista julkaistaan uusi versio kaksi kertaa vuodessa.
Katja Kipping

Katja Kipping (s. 18. tammikuuta 1978) on saksalainen poliitikko ja Vasemmisto-puolueen puheenjohtaja.
Kinpping on valmistunut maisteriksi TU Dresdenistä vuonna 2003, pääaineinaan slaavilaisten kielten ja Amerikan tutkimus sekä oikeustiede. Toisena opiskeluvuonnaan hän liittyi PDS-puolueeseen, joka oli Itä-Saksan hallitsevan sosialistipuolueen virallinen seuraaja. Hän on ollut parlamenttiedustaja vuodesta 2005. PDS yhdistyi kesäkuussa 2007 pääosin entisistä lännen SPD:sta eronneista vasemmistososiaalidemokraateista koostuneen WASG:n kanssa ja muodosti Vasemmisto-puolueen, ja  Kipping valittiin toiseksi sen kahdesta puheenjohtajasta vuonna 2012.
Arthur Farrell

Arthur "Art" Farrell (8. helmikuuta 1877 – 7. helmikuuta 1909) oli kanadalainen jääkiekkoilija joka pelasi ammattilaisena McGill Universityn joukkueessa 1890-luvulla ja sittemmin Montreal Shamrocksissa Canadian Amateur Hockey Leaguessa. Montrealissa syntynyt Farrell auttoi Shamrocksia saavuttamaan Stanley Cupin mestaruudet vuosina 1899 ja 1900.
Farrell kirjoitti ensimmäisen jääkiekkoa käsittelvän kirjan, Hockey: Canada's Royal Winter Game, vuonna 1899, ja siitä tiedetään olevan jäljellä vain neljä kappaletta. Hän kirjoitti vielä kaksi käsikirjatyyppistä teosta kiekkoilusta: Ice Hockey and Ice Polo Guide ja How to Play Ice Hockey.
Farrell kutsuttiin Hockey Hall of Fameen 1965 pelaajana.
Philips Stadion

Philips Stadion on Eindhovenissa, Alankomaissa sijaitseva jalkapallostadion.
Stadion on Eredivisiessä pelaavan PSV:n kotikenttä. Myös Alankomaiden maajoukkue pelaa sillä joitakin otteluitaan.
Stadion valmistui vuonna 1913. Sen nykyinen kapasiteetti on noin 35 000. Stadion on nimetty Philipsin mukaan. Se on Uefan neljän tähden stadion.
Stadionilla pelattiin 2000 EM-kilpailuja. Vuonna 2006 sillä järjestettiin UEFA Cupin loppuottelu.
Heikki Aho

Elämä

Heikki Aho oli Juhani Ahon ja Venny Soldan-Brofeldtin esikoispoika. Hän syntyi Hausjärvellä mutta varttui Järvenpäässä Aholassa. Hänellä oli veli Antti Aho ja velipuoli Björn Soldan, jotka olivat häntä nuorempia.
Aho aloitti paperi-insinöörin opinnot 1910-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa. Hänen opiskeluaikaisiin ystäviinsä kuuluivat muun muassa Alvar Aalto sekä myöhemmin Neuvostoliitossa vaikuttanut Eyolf Mattsson, Vuoden 1918 sisällissodan aikana Aho toimi Mattssonin tapaan punaisten hallinnossa, mutta ei kuitenkaan pasifistina liittynyt punakaartiin. Ahon kohdalla kyse oli ilmeisesti jonkinlaisesta kapinasta valkoisten kannattajiin kuulunutta porvarillista isäänsä kohtaan. Helmikuun lopussa Aho matkusti Ruotsiin yhdessä toimittaja Allan Walleniuksen kanssa kansanvaltuskunnan lähettinä, ja joutui Ahvenanmaata miehittäneiden ruotsalaisten pidättämäksi. Sodan loppuvaiheessa Aho pakeni muiden punaisten johtohenkilöiden mukana Helsingistä Viipuriin. Valkoiset vangitsivat hänet Viipurin taistelun aikana ja Aho joutui vankileirille. Hänen henkensä pelasti todennäköisesti vain äidin Venny Soldanin vetoomuus kenraali Mannerheimille. Sodan jälkeen Aho jatkoi opintoja Saksassa Dresdenissä, josta valmistui diplomi-insinööriksi. Samalta matkalta hän löysi itselleen vaimon, liettualaissyntyisen tanssijan Dinah Selkinan, ja pari vihittiin vuonna 1923.
Ahoa kiinnosti erityisesti kuvan teoreettinen ja tekninen tutkimus. Hän perusti 1924 velipuolensa Björn Soldanin kanssa Aho & Soldan -yhtiön, joka tuotti ja kuvasi noin 400 dokumenttielokuvaa, ja tuotantoon kuuluu myös 20 000 valokuvaa. Ahon itsensä ohjaamat elokuvat olivat pääosin dokumenttielokuvia, mutta yhtiön tuottamien elokuvien joukussa oli joitakin fiktiivisiäkin elokuvia, kuten Nyrki Tapiovaaran ohjaama, Juhani Ahon romaaniin perustuva Juha.
Valokuvauksen alalla Aho ja Soldan keskittyivät sekä dokumentaariseen että taidevalokuvaukseen. He julkaisivat yhteistyössä Otavan kanssa useita valokuvakirjoja. Heidän tuotantoonsa kuuluu tuhansia valokuvia, joita on ollut esillä lukuisissa aikakauslehdissä ja näyttelyissä.

Dokumentti

Lastuja – taiteilijasuvun vuosisata on Peter von Baghin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2011. Elokuva kertoo Juhani Ahon suvun tarinaa 1800-luvun lopulta kohti nykyaikaa. Keskeisiä henkilöitä elokuvassa ovat Juhani Aho, hänen vaimonsa taidemaalari Venny Soldan-Brofeldt ja Ahon lapset Heikki Aho ja Björn Soldan. Kolmatta sukupolvea edustaa Juhani Ahon lapsenlapsi, valokuvaaja Claire Aho.
O Arise, All You Sons

O Arise, All You Sons (”Oi nouskaa, pojat”) on Papua-Uuden-Guinean kansallislaulu. Laulusta tuli kansallislaulu Papua-Uuden-Guinean itsenäistyessä 16. syyskuuta 1975. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut entinen Australian laivaston sotilas Thomas "Tom" Shacklady.
Vaimennin

Vaimennin (engl. attenuator) on elektroninen laite, joka pienentää signaalin amplitudia tai tehoa vääristämättä merkittävästi aaltomuotoa. Vaimennin on yleensä passiivinen, vastuksista koottu laite. Vaimennus ilmaistaan tavallisesti desibeleinä. Vaimennuksen määrä voi olla kiinteä tai sitä voidaan säätää joko portaattomasti tai askeleittain.
Kuulon luonteesta johtuen potentiometri ei saa olla lineaarinen vaan sen pitää olla logaritminen. Samoin askelvaimentimen kohdalla, vastusarvot lasketaan edellisen periaatteen tyylisesti.
Rahoitus

Rahoituksen teoria

Akateemisesti tarkasteltuna rahoituksen tieteellinen tutkimus voidaan karkeasti jakaa kahteen pääluokkaan: 1) markkinoiden tehokkuuteen ja 2) behavioristiseen koulukuntaan. Ensimmäistä koulukuntaa voidaan pitää yleisesti hyväksyttynä normatiivisena rahoitusteorian tieteellisenä valtavirtanäkemyksenä; joka perustuu odotetun hyödyn matemaattisten aksioomien laskemiselle, markkinoiden tehokkuudelle sekä rationaaliselle päätöksenteolle. Tätä asetelmaa pyrkii haastamaan rahoitusteorian deskriptiivinen behavioristinen suuntaus; joka tiedostaa sen etteivät inhimilliset taloudelliset toimijat ole johdonmukaisen rationaalisia päätöksissään, tai ainakin tämä järjen käyttö ja tunteiden sivuuttaminen on rajallista. Lisäksi erilaisten anomalioiden olemassaoloa rahoitusmarkkinoilla on ollut vaikea perustella odotetun hyödyn maksimoinnilla tai sijoittajien rationaalisella päätöksenteolla.
Yleisemmällä tasolla rahoitusteorian mukaan sijoituksen tuotto ja riski kulkevat niin sanotusti "käsi kädessä". Epävarmuuden kasvaessa myös rahan kustannuksen on noustava, sillä rahoittaja haluaa kohtuullista kompensaatiota kantamalleen riskille. Toisin sanoen, mitä riskialttiimpi sijoituskohde on, sitä suurempi on tuoton odotusarvon oltava. Esimerkiksi osakesijoituksia voidaan pääsääntöisesti pitää riskialttiimpina kuin korkosijoituksia, joten niistä voidaan myös odottaa keskimäärin korkeampaa tuottoa. Vastaavasti pitkäaikaiset sijoitukset ovat lyhytaikaisia sijoituksia riskialttiimpia ja siten niiden voidaan myös odottaa tuottavan paremmin. On kuitenkin huomioitava, että korkeampi tuoton odotusarvo ei sinänsä takaa parempaa tuottoa, sillä riskialttiimmissa kohteissa volatiliteetti eli keskihajonta on suurempi, joten on mahdollista saada sekä suuria tuottoja, että myös suuria tappioita. Tuottopotentiaalin kasvaessa tappioiden riski kasvaa myös.
Valhalla (kraatteri)

Valhalla on Aurinkokunnan suurin monirenkainen kraatteri. Se sijaitsee Kallistossa (yksi Jupiterin kuista). Se on nimetty Valhallan mukaan, Odinin sali minne soturit viedään kuoltuaan.
Ethel Rosenfield

Ethel Rosenfield (1910 Kodoc, Puola – 2000 Scarborough, Ontario, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän muutti Montrealiin vuonna 1919 ja aloitti yli 45-vuotiaana opiskelun iltakursseilla École des Beaux Artsissa. Hän opiskeli Armand Filionin johdolla ja jatkoi opintojaan päiväkursseilla Louis Archambault'n johdolla. Vuonna 1962 Rosenfield oli mukana perustamassa Québecin kuvanveistäjäliittoa.
Rosenfield käytti työssään pääasiassa kiveä, mutta myös pronssia ja puuta. Quebecin ja Ontarion lisäksi Rosenfieldin töitä on ollut näytteillä Pariisin Rodin-museossa.
Petrona Viera

Maria Petrona Viera Garino (24. maaliskuuta 1895 Montevideo – 4. lokakuuta 1960) oli Uruguayn ensimmäinen naispuolinen ammattitaidemaalari, sekä yksi Pianismo-liikkeen jäsenistä. Hän käytti nimestään lyhyttä muotoa Petrona Viera.
1. toukokuuta

1. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 121. päivä (122. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 244 päivää.
1. toukokuuta on vapunpäivä, joka on työväenliikkeen, Ruotsissa ja Suomessa myös ylioppilaiden juhlapäivä. Suomessa 1. toukokuuta on myös suomalaisen työn päivä, joka on liputuspäivä.
Ihmisen paluu

Ihmisen paluu on Jack Vancen tieteisnovellien kokoelma, joka ilmestyi Tampereen Science Fiction seuran kustantamana 1999. Kokoelman on toimittanut Markku Sadelehto ja suomentanut Matti Rosvall. Teos sisältää neljä Vancen novellia ja yhden pienoisromaanin sekä toimittajan jälkisanat.
Herbert Morrison (poliitikko)

Herbert Stanley Morrison, Baron Morrison (3. tammikuuta 1888 – 6. maaliskuuta 1965) oli brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hän oli merkittävissä rooleissa toisen maailmansodan aikaisessa koalitiohallituksessa ja sodan jälkeisessä työväenpuolueen hallituksessa muun muassa varapääministerin asemassa.
Morrison syntyi Lontoossa. Hän alkoi jo nuorena osallistua aktiivisesti politiikkaan ja liittyi Independent Labour Party -puolueen jäseneksi vuonna 1906. Hän toimi Lontoossa kunnallispoliitikkona vuodesta 1919 lähtien, kunnes hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1923. Hän oli parlamentin jäsen vuodet 1923–1924, 1929–1931 ja 1935–1959. Hänestä tehtiin pääri ja ylähuoneen jäsen hänen jättäessään alahuoneen vuonna 1959.
Morrison pyrki vuosina 1935 ja 1955 työväenpuolueen puheenjohtajaksi. Ensimmäisellä yrityksellään hän hävisi Clement Attleelle ja toisella Hugh Gaitskellille.
Ratikka-Raimo

Juoni

Sarja kertoo raitiovaunukuljettaja Raimo Mustosesta ja tämän vaimosta Pirjosta sekä heidän naapureista Miia ja Mikko Rantalasta.
Raimo Mustonen on HKL:n ratikkakuski ja aina väsynyt työpäivän jälkeen, tai ainakin näyttelee väsynyttä ettei tarvitsisi lähteä anopin luokse kylään. Pirjo on Raimon reipas vaimo ja hän käy osan päivästään kioskissa töissä ja tekee sen lisäksi kaikki kotityöt. Raimon paras kaveri Mikko Rantala ja hänen vaimonsa Miia asuvat samassa kerrostalossa Mustosten kanssa. Mikko on kaupungin viemärihuoltomies ja Miia kosmetiikkamyyjä. Raimo ja Mikko harrastavat keilausta ja ovat ahkerasti mukana metsäseura Justeerin toiminnassa. Raimo haluaisi rikastua ja päästä vähemmällä työnteolla. Raimo vihaa kaikesta nalkuttavaa anoppiaan, mutta vastaavasti mielistelee pomoaan päästäkseen urallaan eteenpäin esimiestehtäviin.
Typografia

Typografia (kreik. τύπος ’muoto’ + γραφή ’kirjoitus’) on tekstin ja kirjainten asettelua, jonka tarkoituksena on helpottaa viestin perillemenoa antamalla tekstille oikeanlainen visuaalinen muoto. Typografian tekijää sanotaan typografiksi ja erityisesti kirjainten suunnitteluun erikoistunutta sanotaan kirjainsuunnittelijaksi.
Typografiaan kuuluu muun muassa kirjasintyypin valinnat, kirjainkoko, tekstin väri, rivin pituus ja tasaus, riviväli, orpo- ja leskirivit, sanavälit, merkkivälit, palstavälit, sisennykset, otsikointityyli, anfangit ja tekstin korostukset. Myös typografisen merkistön käyttö (kuten oikeanlaisten numerojen ja murtolukujen, ligatuurien, lainausmerkkien tai viivojen valitseminen) kuuluu typografiaan.
Typografiaan voidaan lukea kuuluvaksi lisäksi kirjasintyyppien suunnittelu, joskin vain harvat typografit suunnittelevat kirjasintyyppejä. Laajasti ymmärrettynä typografiaan katsotaan kuuluvaksi myös painotuotteen paperin valinta.

Typografian alusta keskiaikaan

Typografia kehittyi, kun ihmisten täytyi ilmaista asioita ilman satoja tai tuhansia merkkejä ja kuvia. 1 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua foinikialaiset kehittivät aakkoston, joka sisälsi 20 merkkiä. Englannin kielen sana alphabet 'aakkosto' juontaa juurensa kreikan aakkoston kahden ensimmäisen kirjaimen alfan (α) ja beetan (β) nimestä. Vuonna 800 ennen ajanlaskun alkua kreikkalaiset olivat ottaneet käyttöön 20 kirjainta foinikialaisten aakkostosta sekä muokanneet kirjainten muotoa ja ääntämistä.
Italian niemimaalla ensin etruskit ja sittemmin roomalaiset ottivat käyttöön kreikkalaisten aakkoston, muuttivat kirjainten muotoa sekä lisäsivät kirjaimet G, Y ja Z. Pian nämä latinalaiset aakkoset levisivät Eurooppaan, Vähään-Aasiaan ja Pohjois-Afrikkaan. 
150 vuotta ennen ajanlaskun alkua oli pergamentti korvannut papyruksen kirjoituspintana. Tämä mahdollisti kirjoitetun tiedon paremman säilymisen, sillä pergamenttiin voitiin kirjoittaa molemmille puolille ja asiakirja voitiin taittaa sen rikkoontumatta. Paperi kehitettiin noin vuonna 150 Kiinassa.
Ensimmäisellä vuosituhannella roomalaiset numerot, jotka olivat käytössä Euroopassa, sisälsivät seitsemän roomalaista merkkiä. Arabialaiset numerot kehitettiin Intiassa 1 500–2 000 vuotta sitten. Noin vuonna 1000 ne sekä paperinvalmistustaito levisivät Eurooppaan. Numeroiden käyttö omaksuttiin nopeasti kauppiaiden ja tiedemiesten keskuudessa, sillä ne mahdollistivat esimerkiksi desimaalien käytön.
Ernst-Robert Grawitz

Ernst-Robert Grawitz (8. kesäkuuta 1899 – 24. huhtikuuta 1945) oli professori ja saksalainen natsitohtori toisen maailmansodan aikana. Grawitz syntyi Charlottenburgissa Berliinin länsiosassa. SS:n ja poliisin valtakunnanlääkärinä, Grawitz neuvoi Heinrich Himmlerille kaasukammioiden käyttöä. Hän teki raakoja lääketieteellisiä kokeita keskitysleirivangeille. SS-arvostaan johtuen Grawitz vastasi miltei kaikista tehdyistä lääketietellisistä kokeista. Toisen maailmansodan lopussa Grawitz meni Adolf Hitlerin Führerbunkeriin ja pyysi lupaa lähteä kaupungista etenevän puna-armeijan tieltä. Hitler kuitenkin kielsi tämän, ja kertoman mukaan nöyryytti tätä pelkuruudesta useiden bunkkerin naisten edessä. Tämän jälkeen Grawitz meni kotiinsa ja räjäytti itsensä ja perheensä kesken aterian kahdella käsikranaatilla. Perikato-elokuvassa (2004) Grawitzia esitti Christian Hoening.