google/wiki40b huggingface dataset:
Iso-Valkee

Perustiedot

Kolmannen Salpausselän reunamuodostumaan kuuluva järvi sijaitsee Somerniemen Mäyrämäen kylässä. Järven pinta-ala on 32,6 ha, rantaviiva 3 960 metriä, tilavuus 2 686 000 kuutiometriä, keskimääräinen syvyys 8,2 metriä ja suurin syvyys 24,7 metriä. Korkeus merenpinnasta on 108 metriä. 
Saman alueen muita järviä ovat Karjaanjoen vesistöön kuuluvat Pikku-Valkee eli Moron Valkee, Pikku-Ätämö ja Iso-Ätämö idässä Somerniemen Oinasjärven kylässä. Muut lähijärvet kuuluvat Uskelanjoen vesistöön. Näitä ovat lounaassa Myllyojan kautta Halkjärveen laskevat Tytyjärvi, Iso-Herakas ja Tasku Somerniemen Kaskiston kylässä sekä usean kylän rajapaikkana oleva Herakkaanlähde. Etelässä on laskujoeton Varvaslammi Mäyrämäen kylässä, luoteessa Mustalammi eli Muslammi Somerniemen Kaskiston ja Mäyrämäen kylien rajalla ja pohjoisessa Koirlammi Somerniemen Mäyrämäen kylässä.

Luonnonarvot ja virkistyskäyttö

Järvi on osa Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualuetta. Järvi rantoineen on pääosin Someron kaupungin omistuksessa, ja sen vesienhoitoa varten on tehty hoitosuunnitelma vuonna 2006. Järven ja sen  ympäristön luonnonarvot ovat huomattavia, ja vuonna 2014 järven länsirannat käsittävälle Natura-alueen osalle Someron kaupungin maalla muodostettiin Someron kaupungin omistama yksityinen luonnonsuojelualue.  
Iso-Valkeella on luontopolku, jonka varrella on kaksi laavua ja uimapaikka. Retkeily on sallittu myös luonnonsuojelualueeksi rauhoitetulla osalla järven rantoja.

Historiaa

Järven lasku-uomana on sen luonaispuolella olevaan Taskulampeen laskeva kaivettu oja, joka muistitiedon mukaan kaivettiin läheiseen Halkjärveen laskevassa Myllyojassa toimineen Kaskiston sahan vedensaannin tarpeisiin 1800-luvulla. Asiakirjojen mukaan saha aloitti toimintansa vuonna 1836.  Tätä ennen järvi oli laskenut Halkjärveen pohjoisesta laskevan Murrosjoen valuma-alueeseen kuuluvaan Mustalampeen. Vielä nykyäänkin järven länsipäästä ulottuu yhtenäinen suopainanteiden ketju Mustalammin rantaan luoteessa.
Darcy Werenka

Ura

Werenka pelasi vuodet 1989–1993 WHL-joukkue Lethbridge Hurricanesissa ja Brandon Wheat Kingsissä. Kesällä 1991 New York Rangers varasi hänet toisella kierroksella numerolla 37, mutta Werenka ei pelannut NHL:ssä. Hän oli kaudella 1991–1992 WHL-puolustajien pistepörssin kolmas. Werenka siirtyi Rangersin organisaatioon keväällä 1993, kun hän pelasi AHL-joukkue Binghamton Rangersissa. Werenka pelasi siellä myös kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 1994–1995 hän oli puolustajien pistepörssin seitsemäs. Vuodet 1995–1997 Werenka pelasi neljässä eri IHL-seurassa.
Vuodet 1997–1999 Werenka pelasi Itävallassa Wiener EV:n riveissä. Kaudella 1998–1999 hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+22=33. Werenka pelasi kauden 1999–2000 IHL-joukkue Utah Grizzliesissä, ja hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoin 15+24=39.
Werenka siirtyi kaudeksi 2000–2001 SM-liigajoukkue Jokereihin, mutta hän ei vastannut häneen kohdistuneita odotuksia ja siirtyi kymmenen pelaamansa ottelun jälkeen loppukaudeksi HPK:on. Jokereissa flopiksi osoittautunut Werenka ei aluksi häikäissyt HPK:ssakaan, mutta pelasi siellä kauden edetessä kohtalaisen hyvin. Hän teki SM-liigakauden aikana yhteensä tehot 7+11=18 55 ottelussa. Kaudeksi 2001–2002 Werenka siirtyi Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsin riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoin 6+23=29. Kauden 2002–2003 Werenka pelasi samaa liigaa Kölner Haiessa.
Kaudeksi 2003–04 Werenka siirtyi Itävaltaan ja Vienna Capitalsin riveihin ja on siitä asti pelannut vain Itävallassa. Hän edusti Vienna Capitalsia kevääseen 2010 asti. Siihen mennessä Werenka voitti Itävallan mestaruuden 2005. Kausina 2004–2005 (23+27=50) ja 2006–2007 (19+42=61) hän voitti liigan puolustajien pistepörssin. Werenka siirtyi kaudeksi 2010–2011 Graz 99ersiin. Werenka pelasi kauden Grazissa ja siirtyi sen jälkeen Ranskan pääsarjan Roueniin. Hän oli voittamassa Rouenissa sekä Continental Cupia että Ranskan liigan mestaruutta.
Werenka oli pelaamatta alkukauden 2012–2013 mutta päätti vielä palata. Hän teki tammikuussa 2013 sopimuksen Itävallan kolmostasolla pelaavan Kapfenbergin kanssa.

Maajoukkue

Werenka hankki Itävallan kansalaisuuden huhtikuussa 2008 ja on edustanut Itävaltaa MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009 ja 2010. Hän oli nostamassa Itävaltaa A-sarjaan keväällä 2008, mutta joukkue putosi taas vuonna 2009 takaisin B-sarjaan. Vuonna 2010 Itävalta nousi jälleen takaisin A-sarjaan.
Simo Juva

Simo Juva (s. 28. elokuuta 1950, Helsinki) oli Lohjan kaupunginjohtaja vuosina 2009 – 2015. Virkavaalista valitettiin, ja hän joutui aluksi toimimaan kaupunginjohtajan viran väliaikaisena hoitajana. Hän jäi eläkkeelle elokuussa 2015, ja hänen seuraajakseen valittiin Mika Sivula. Hän on valtiotieteen maisteri.
Juva oli kouluhallituksen suunnittelutehtävissä vuosina 1973–1978, opetusministerin poliittinen sihteeri vuosina 1978–1979, ja 1981–1982, Suomen kaupunkiliiton apulaisosastopäällikkö vuosina 1979–1993, Suomen kuntaliiton kehityspäällikkö vuosina 1993–1995, opetusministeriön apulaisosastopäällikkö vuosina 1995–1996, neuvotteleva virkamies vuosina 2003–2004 ja Lohjan kaupungin sivistysjohtaja vuosina 2004–2008. Hän oli maailmanpolitiikan konsultti Virossa vuonna 1993 ja Latviassa vuonna 1995.
Mitchell Gaylord

Mitchell Jay (Mitch) Gaylord (s. 10. maaliskuuta 1961 Van Nuys, Kalifornia) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja näyttelijä. Hän kuului vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kultaa voittaneeseen voimistelujoukkueeseen.
Gaylord saavutti Los Angelesin olympialaisissa joukkuekullan lisäksi hopeaa hypyssä sekä pronssia nojapuilla ja renkailla. Moniottelussa hän sijoittui viidenneksi.
Gaylord on esiintynyt muun muassa elokuvassa Kohti huippua (American Anthem, 1986). Hän "pääsi" Razzie-ehdokkaaksi.
Vehkalammi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,5 metriä mpy.
Kaivanto

Kaivanto on maahan kaivettu kuoppa. Tavallisimmin kaivannolla ymmärretään rakennus- tai korjaustyön yhteydessä maahan kaivettavaa, väliaikaista kuoppaa, jolla tehdään tilaa rakennettavan rakennuksen tai sen rakenteiden maanpinnan alapuolisille osille taikka korjattavien rakenteiden tai maanalaisen, teknisen infrastruktuurin esille kaivamista. Kaivannot on toteutettava aina siten, ettei niistä aiheudu vaaraa niissä mahdollisesti työskenteleville henkilöille (tuenta sortumariskin varalta) eikä niiden läheisyydessä liikkuville ihmisille (asianmukainen merkitseminen / aitaus). Kaivannolla voidaan tarkoittaa myös esimerkiksi juoksu- tai vallihautaa, vesiuomaa, arkeologisia kaivauksia tai jopa avolouhosta.
Duck-veturi

Duck-veturi (engl. Duck the Great Western Engine) on kuvitteellinen höyryveturi pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa The Railway Series -kirjasarjassa. Hän esiintyy myös Tuomas Veturi -televisiosarjassa. Hänen oikea nimensä on Ankkanen, mutta häntä yleensä kutsutaan nimellä Duck. Vuodesta 2014 lähtien hänen suomenkielinen nimensä on Ankkanen.
Sulpitia Cesis

Sulpitia Cesis (1577–?) oli italialainen säveltäjä ja luutisti San Agostinon luostarissa Modenassa. Hänet tunnetaan vain vuonna 1619 julkaisemastaan Motetti Spiritualesta, 23:n hengellisen motetin kokoelmasta, jonka joissain teoksissa on käytetty sinkkejä ja pasuunoita. Kyseisiä soittimia ei tuohon aikaan hyväksytty luostarissa.
Cesis oli aatelissuvusta; hän oli kreivin tytär.
Symplocaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, joihin kerääntyy alumiinia. Sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteita ovat mm. eräät flavonolit ja iridoidit. Soluissa on oksalaattihiekkaa. Lehdet ovat sahalaitaisia ja korvakkeettomia, joskus kahteen riviin järjestyneitä. Kukinto on terttumainen ja tavallisesti haaraton. Kukat ovat melko pieniä ja niiden perät ovat tavallisesti nivelikkäitä. Verhiö ja teriö ovat tyvestään yhdislehtisiä, heteitä on usein paljon kimpuiksi järjestyneinä ja sikiäin on ainakin puoleksi kehänalainen, kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Vartalo on ontto ja luotti pallomainen. Sikiäimen päällä on mesiäinen. Riippuvia siemenaiheita on kahdesta neljään kussakin emilehdessä. Hedelmä on verhiön suojaama, luumarjamainen, ja kivessä on itämishuokosia. Siemeniä on tavallisesti yksi, ja siinä on kookas alkio.

Levinneisyys

Heimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa Afrikkaa lukuun ottamatta. Fossiileja tunnetaan myös Euroopan eoseenikauden kerrostumista.

Luokittelu

Heimon 320 lajia kuuluu kahteen sukuun: Symplocos ja Cordyloblaste. Heimo muodostaa yhdessä storaksikasvien (Styracaceae) ja uuvanakasvien (Diapensiaceae) kanssa kladin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin kasveille ovat ominaisia puuvartisuus, terttumainen kukinto, ontto emiön vartalo ja runsas endospermi eli siemenen ravintovarasto.

Käyttö

Useiden Symplocos-lajien kuoresta, lehdistä tai hedelmistä saadaan keltaista, punaista tai ruskeaa väriä, jota käytetään mm. kankaiden värjäykseen. Valkoisten kukkien ja sinisten marjojen vuoksi lajia S. paniculata viljellään koristekasvina. Lajin S. racemosa marjat ovat syötäviä.
Lyhdyt

Ulkonäkö ja koko

Lyhdyt ovat tavallisesti tuen ympärille kietoutuvia ruohovartisia köynnöksiä, harvoin pystykasvuisia ruohoja. Ne ovat kaljuja tai harvoin hieman karvaisia. Lehdet ovat muodoltaan vaihtelevia: pyöreähköjä, soikeita, pitkänomaisia tai keihäsmäisiä. Kukat sijaitsevat perällisissä ja sarjamaisissa viuhkoissa. Verhiö on viisiosainen, liuskat tasasoukkia, naskalimaisia, teräviä. Teriö on valkoinen tai vihertävä, tavallisesti purppuraviiruinen tai -täpläinen, ulkopinnaltaan kalju. Muodoltaan se on putkimainen, tyvestään laajentunut, ja sen liuskat ovat putken mittaisia tai sitä lyhyempiä sekä kärjestään yhteen kasvaneita. Heteet ovat kasvaneet yhteen, ja niiden muodostamaan pylvääseen kiinnittyy kaksiosainen lisäteriö (corona): ulkokiehkura koostuu viidestä tylpästä tai kaksijakoisesta osasta, sisäkiehkura viidestä osasta, jotka ovat hedeputkea pidemmät. Hedeputki on hyvin lyhyt ja jää lisäteriön tyviosan sisälle. Ponsissa ei ole kalvomaisia lisäkkeitä. Pölymyhkyt (polliniot) ovat pystyjä, läpikuultavareunaisia ja sijaitsevat yksittäin kukin lokerossaan. Hedelmä on kapea ja sileä tuppilo.

Levinneisyys

Lyhtyjen levinneisyysalue on laaja käsittäen Vanhan maailman tropiikin lisäksi Etelä-Afrikan, ja alueen Kanariansaarilta Länsi-Kiinaan sekä osia Australiasta.

Käyttö

Joitakin lyhtylajeja on kaupan huonekasveiksi.
Olof Strömsten

Olof Strömsten (12. tammikuuta 1909 – 1959) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Strömsten aloitti jalkapallouransa Kiffenissä, mutta siirtyi HIFK:n riveihin Kiffenin pudottua Mestaruussarjasta kauden 1932 lopuksi. Hän voitti Mestaruussarjan maalikuninkuuden jo Kiffenissä kaudella 1930 ja teki sen uudestaan HIFK:ssa 1933 ja 1934. Yhteensä Strömsten teki vuosina 1930–1939 Mestaruussarjassa 102 maalia. HIFK:ssa Strömsten voitti myös kaksi Suomenmestaruutta.
Maajoukkueeseen Strömsten pääsi ensimmäisen kerran 1929. Hän pelasi kaikkiaan 7 A-maaottelussa, joissa hän teki 3 maalia. 
Strömsten pelasi myös jääpalloa HIFK:ssa vuosina 1929-45 kaikkiaan 72 SM-sarjaottelua tehden 80 maalia. Tänä aikana hän saavutti HIFK:ssa 5 SM-kultaa, 4 SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.  Jääpallomaajoukkueessa hän esiintyi kaikkiaan 5 A- ja 2 B-maaottelussa.
Saludemos la Patria orgullosos

Saludemos la Patria orgullosos (”Tervehtikäämme ylpeinä isänmaata”) on El Salvadorin kansallislaulu. Laulun virallinen nimi on ”Himno Nacional de El Salvador” (”El Salvadorin kansallislaulu”). Laulun on säveltänyt Juan Aberle ja sanoittanut Juan José Cañas. Laulu soitettiin ensi 15. syyskuuta 1879, mutta se julistettiin El Salvadorin kansallislauluksi vasta 13. marraskuuta 1953.

Käännös

CHORUS:

   Olkaamme tervehdys isänmaan ylpeä
   Voit kutsua lapsensa;
   Ja nyt vannokaamme Rohkeasti elämän
   Väsymättä uskollinen hyvin.

   Ensimmäinen säkeistö.

   Rauhan nauttia täydellinen onnellisuus,
   El Salvador on aina suurenmoisesti haaveillut;
   Tämän saavuttamiseksi on hänen ikuinen ehdotus,
   Pidä se, hänen suurin kunnia.

   Kanssa koskematon usko, miten
   Pyrkii edistymään edelleen
   Täyttämään hänen suuri kohtalo
   Saavuttaa onnellisen tulevaisuuden.

   Perä este suojelee häntä
   Vastaan yhteentörmäyksestä halpamaista uskottomuudesta,
   Päivästä, jolloin hänen ylevä banneri
   Verellään kirjoitti: vapaus!

   Toisen säkeistön.

   Vapaus on hänen oppien ja hänen opas
   Tuhat kertaa hän on puolustanut kertaa;
   Ja monet julmien tyrannia
   Hylkää vihamielistä voimaa.

   Verinen ja surullinen historia,
   Mutta mahtava ja loistava samalla;
   Lähde laillisen kunniaa
   Great oppitunti Spartan ylpeys.

   Ei horjua sen luontaiset urhoollisuus
   Jokaisessa ihmisessä on kuolematon sankari
   Kuka tietää, miten pysyä
   Sen vanha arvo sananlaskun.

   Kolmas säkeistö.

   Kaikki ovat omistautuneet ja uskollinen
   Perinne sotaisaa kiihko
   Kanssa aina hyötynyt maine
   Säästämällä isänmaan kunniaa.

   Kunnioita toisten oikeuksia
   Ja vedota oikealla
   Se on hänen, eikä surullisen juonittelusta
   Hänen jatkuva ja useimmat yrityksen kunnianhimo.

   Ja seuraava tätä linjaa hän jatkuu
   Osoiteta hänen sinnikkäästä toimia
   Antaessaan kova taistelu taisteluun:
   Hänen onni löytyy rauhassa.
Michael Gough (ääninäyttelijä)

Ura

Gough opiskeli näyttelemistä Santa Barbaran yliopistossa ja siirtyi pian näyttelemään teatterin pariin, jonka aikana hänet palkittiin neljä kertaa Drama-Logue-palkinnolla ja kaksi kertaa Robby-palkinnolla. Sittemmin Gough siirtyi ääninäyttelemisen pariin ja esiintyi radiossa, sekä mainoksissa. 1980-luvun lopulta lähtien hän on ollut vakituisesti animaatioiden ja videopelien parissa, joista ensimmäinen merkittävä äänirooli oli Nalle Puhin uudet seikkailut -piirrossarjassa Myyrän äänenä korvattuaan Howard Morrisin.
Vuonna 1996 Gough korvasi Rob Paulsenin Rafaellona Turtles – mutanttikilpikonnat -piirrossarjan viimeisellä tuotantokaudella ja vuotta myöhemmin hän sai ensimmäisen pääroolin ääninäytellessään Zorroa vuoden 1997 Zorron piirrossarjassa. Sittemmin Gough on tehnyt useimmiten vierailevia äänirooleja piirrossarjoihin, kuten Pilipalipilotit, James Bond Junior, Varjoankka, Hopon poppoo, Timon ja Pumba, Tosi viilee haamujengi, Mikin klubi, Justice League, The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Ben 10. Lisäksi hän on lainannut ääntään useisiin videopeleihin muun muassa Diablo, Diablo II, Diablo III, Silent Hill, Metal Gear Solid 3: Snake Eater, Doom 3: Resurrection of Evil, Resident Evil 4 ja Marvel: Ultimate Alliance.
Glutamiinihappo

Metabolia

Glutamiinihappo on ei-välttämätön aminohappo, jonka ihmisen elimistö pystyy syntetisoimaan esimerkiksi alaniinin tai aspartaatin ja alfa-ketoglutaraatin yhdistämällä.

Aivokudoksessa

Glutamiinhapon isomeeri L-glutamaatti toimii aivokudoksessa proteiinien ja pienten peptidien rakennusaineena, hermovälittäjäaineena, solujen välisen ionisen ja osmoottisen toiminnan säätelijänä, välivaiheena energia-aineenvaihdunta-ketjussa, gamma-aminovoihapon GABA:n esiasteena, ammoniakin detoksifikaatiossa sekä liiallisissa määrin hermomyrkkynä.
Se toimii lisäksi mm. rasvahappojen, foolihapon, glutationi-tripeptidin rakennusaineena ja sillä on merkittävä rooli kipuviestien välittämisessä sekä hermosolujen vaurioihin liittyen.

Synteesi

Aivoissa L-glutamaatti voi syntetisoitua seitsemällä eri tavalla, myös vastakkaiseen suuntaan takaisin l-glutamaatiksi. Aspartaattiaminotransferaasientsyymin avulla aspartaatista ja alfa-ketoglutaraatista, glutamaatti-dehydrogenaasin avulla vedestä ja glutamaatista, sekä GABA-, alaniini- tai ornitiini-aminotransferaasientsyymin avulla, asparagiini-syntetaasilla, tai vain yhteen suuntaan ornitiinista l-glutamaatiksi pyrrolideoni-dehydrogenaasilla. Muualla elimistössä se johtuu glutamiinistä.

Transportaatio

L-glutamaatti ei pysty läpäisemään veri-aivoestettä. Aivojen verisuonten seinämissä, kapillaarisessa endoteelissä on kuitenkin ainakin yhdeksän erilaista aminohappojen siirtoon erikoistunutta kalvoproteiinijärjestelmää. Järjestelmien avulla elimistö säätää aivojen L-glutamaattitasoja, ja monet niistä voivat siirtää useita muitakin aminohappoja veri-aivoesteen yli.

Hermovälittäjäaine

Glutamiinihappo on aivojen pääasiallinen kiihottava eli eksitoiva hermovälittäjäaine. Glutamaatti on avainroolissa hermoston kestoherkistymisessä ja vaikuttaa mm. oppimiseen ja muistiin.

Käyttö elintarvikkeissa

Glutamiinihapon natriumsuolaa, natriumglutamaattia, käytetään arominvahventeena (lisäaine E621). Makuaistin viides perusmaku, umami, tunnistaa nimenomaan natriumglutamaatin.
Glutamiinihappoa on runsaasti hiivauutteessa, jota sitäkin käytetään arominvahventeena.
Hami

Historia

Historiansa aikana Hami eli Kumul on ollut tärkeä osa vanhan silkkitien pohjoista haaraa. Kiina valloitti kaupungin ensimmäisen kerran Han-dynastian aikana vuonna 73 jaa. ja uudelleen vuonna 86. 400-luvulla Tarimin allasta hallitsivat niin sanotut valkoiset hunnit eli hefthaliitit. Tang-dynastia (618-907) levitti jälleen kiinalaisten vallan alueelle kukistaen alueen turkkilaiset kansat, jotka aiheuttivat kuitenkin tulevaisuudessakin vaikeuksia heidän etsiessään yhä uusia laidunalueita. Kiinalaisten vallan alaisuudessa Hamista tuli I-chou-nimisen (eli pinyin-muotona: Yizhou) prefektuurin hallinnollinen pääkaupunki. Vuonna 763 tiibetiläiset valloittivat kaupungin ja vuonna 840 se päätyi uiguureille. 1200-luvulla Hami oli mongolien hallitsija Tšingis-kaanin väliaikainen pääkaupunki ja mongolivallan jälkeen kaupungista tuli yksi monista alueen uiguurien hallitsemista pikkuvaltioista. Tutkimusmatkailija Marco Polo vieraili kaupungissa 1200-luvun lopulla kuvailen sen elintasoa hyväksi ja lisäten paikan olevan tunnettu vieraanvaraisuudestaan.
Vuonna 1473 Hami päätyi Turfanin sulttaanikunnan alaisuuteen ja 1500-luvulla alueen valloittivat džungaarit. Džungaarit antoivat nimensä Džungarian alueelle. Vuonna 1696 Qing-dynastian keisari Kangxi kukisti džungaarien hallitsija kaani Galdanin ja viimeksi mainitun kuoltua džungaarien perimmyyskiistat johtivat lopulta heidän lopulliseen tuhoonsa kiinalaisten käsissä sodassa vuosina 1755-1758. Sodan aikana kiinalaiset käyttivät Hamia tukikohtanaan alueella. Kiinalaiset hallitsivat aluetta antamalla alueen entisten keidasvaltioiden hallitsijoille virallisen aseman hallinnossa. Hami kärsi pahoja tuhoja muslimikapinassa vuosina 1862-78. Samankaltainen kapina kukistettiin jälleen pahoin tuhoin vuonna 1932.
Koivujärvi (Jämsä, Länkipohja)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Ison Lääläjärven ja Valkeajärven välisellä ylängöllä, loivassa painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja suota. Järven pohjoispuolelle tulee metsäautotie, joka alkaa yhdystieltä 14307.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia ja sen laskuoja laskee etelään Liiveslammin läpi valtatielle 9, josta sen vedet kulkeutuvat todennäköisesti Liivesjärveen. Liivesjärvi kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.
Maakuntasarja (pesäpallo)

Historia

Alun perin Maakuntasarja oli liiton sarjoista erillinen paikallinen sarja. Hämeessä ja Lounais-Suomessa sitä pelattiin tällä nimellä jo vuonna 1936. Vuodesta 1945 nimi on ollut kolmanneksi korkeimman sarjatason nimityksenä. Sarja pelattiin maakuntien sisäisenä sarjana vuoteen 1966 saakka, jonka jälkeen lohkojakoa uudistettiin. Vuodesta 1981 lähtien (jolloin Ykkössarja perustettiin) maakuntasarja on ollut neljänneksi korkein sarjataso.

Sarjajärjestelmä

Nykyisin miesten maakuntasarjaa pelataan joukkuemäärästä riippuen alueellisissa lohkoissa, joita on seitsemästä yhdeksään. Lohkojen sisällä joukkueiden paremmuus määräytyy joko suoraan runkosarjan perusteella tai kauden päätteeksi pelattavien pudotuspelien perusteella. Tästä kukin alue päättää itse. Tarvittaessa pelataan myös lohkojen välisiä nousukarsintoja.
Aretas IV

Aretas IV Filopatris oli nabatealaisten kuningas halliten vuodet 9 eaa. – 40. Aretas seurasi Oboda III:ta. Hänen aikanaan nabatealaiset olivat taloudellisesti ja kulttuurisesti historiansa kukoistuskaudella. Tuolloin rakennettiin useita uusia kaupunkeja ja monia vanhoja laajennettiin sekä mm. monet Petran monumentit ovat Aretaksen IV:n ajalta.
Nabatealaisten vahvistuminen Aretas IV:n aikana aiheutti monia kahakoita Juudean rajalla. Yrittääkseen välttää sotatilanteen Aretas naitti tyttärensä Galilean ja Perean tetrarkille Herodes Antipaalle. Herodes Antipaksen rakastuttua velipuolensa Herodeksen vaimoon Herodiakseen, hän erosi nabatealaisesta vaimostaan. Tämän palattua isänsä luo, niin Aretas hyökkäsi vuoden 37 alussa Galileaan tuhoten Herodes Antipaan armeijan. Antipas pyysi apua keisari Tiberiukselta, joka määräsi Syyrian maaherran Vitelliuksen tuomaan Aretaan Roomaan, joko vangittuna tai sitten surmattuna lähettämällä hänen katkaistu päänsä keisarille. Kuultuaan Tiberiuksen määräyksestä Aretas halusi välttää taistelua roomalaisten kanssa ja poistui omalle alueelleen. Vitelliukselta jäi keisarin käsky noudattamatta, sillä keisari Tiberius kuoli 16.3.37.

Raamatussa

Raamatussa Aretas IV mainitaan Toisessa kirjeessä korinttilaisille, jossa kerrotaan apostoli Paavalin karanneen korissa Damaskoksesta Aretaksen käskynhaltijan vartioidessa kaupunkia vangitakseen Paavalin. Ensimmäinen vaihtoehto on, että kertomus on virheellinen, koska Damaskos kuului Rooman hallitsemaan alueeseen; näin ollen Apostolien tekojen kertomus samasta tilanteesta olisi uskottavampi, koska siinä juutalaiset vainosivat Paavalia. Toinen vaihtoehto kuitenkin on, että Aretaksen de facto -valta ulottui myös Damaskokseen, koska siellä oli paljon nabatealaisia. Aretaksella saattoi olla siis merkittävästi valtaa alueella; samoin oli esimerkiksi Aleksandrian juutalaisen etnarkin kohdalla. Apostolien tekojen maininta juutalaisista ja Toisen Korinttilaiskirjeen maininta Aretaksesta saattaa viitata siihen, että Aretas teki yhteistyötä alueen juutalaisten valtahahmojen kanssa, koska hän nabatealaisten kuninkaana saattoi vaikuttaa suoraan lähinnä nabatealaisten asioihin; tämä olisi myös mahdollinen selitys sille, miten hän saattoi puuttua juutalaisen väestöryhmän asioihin.
Ritva Kinnunen

Ritva Kinnunen (nyk. Ritva Sammalkorpi, s. 4. maaliskuuta 1937) on suomalainen laulaja. Hän on laulaja Laila Kinnusen sisar.

Ura

Ritva Kinnunen aloitti keikkailun vuonna 1959 Pentti Tiensuun orkesterissa ja siirtyi sen jälkeen solistiksi Kullervo Linnan orkesteriin. Ensilevytys "Milord" ilmestyi vuonna 1960, ja alun perin Edith Piafin levyttämästä kappaleesta tuli heti hitti, jonka laulaja esitti myös elokuvassa Tähtisumua.
Vuosina 1960–1963 levytetty tuotanto sisälsi myös duettoja Laila Kinnusen kanssa. Näistä sisarusten levytyksistä tunnettuja ovat muun muassa ”Pojat”, ”Lauantai” ja ”Rinnakkain”.
Ritva ja Laila Kinnunen esiintyivät duona lähinnä radiossa ja televisiossa. Vuonna 1962 valmistui TV-ohjelma Sisarukset, jonka tuottivat Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla.
Ritva Kinnunen lopetti esiintymiset 1960-luvun puolivälissä. Hän työskenteli yli 30 vuotta WSOY:n mainossihteerinä.