google/wiki40b huggingface dataset:
Alpo Aaltokoski

Alpo Tapio Aaltokoski (s. 8. syyskuuta 1958 Pyhäjärvi) on suomalainen palkittu tanssitaiteilija ja koreografi. Hän on Alpo Aaltokoski Companyn taiteellinen johtaja. Aaltokoski oli tanssitaiteen taiteilijaprofessori Teatterikorkeakoulussa vuosina 2003–2008.
Joulukuussa 2013 Aaltokoskelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Hän on myös yksi tansitaiteen valtionpalkinnolla vuonna 1999 palkitun Nomadi-tuotannon perustajajäsenistä. Vuonna 1998 Aaltokoski sai Pro Dance -palkinnon.

Ura

Vuosina 1976–1977 Aaltokoski opiskeli nuoriso-ohjaajaksi, vuosina 1980–1982 nuoriso-kulttuurisihteeriksi ja vuosina 1983–1985 perheterapeutiksi. Hän suoritti vuosina 1977–1985 erityispedagogiikan, kasvatustieteen, sosiaalipsykologian, psykologian ja tiedotusopin opintoja Jyväskylän, Tampereen ja Helsingin yliopistossa. Vuosina 1987–1991 Aaltokoski opiskeli Teatterikorkeakoulussa valmistuen tanssitaiteen maisteriksi.
Ennen tanssijan uraa Aaltokoski työskenteli Helsingin kaupungin lastensuojelun vastaavana hoitajana vuosina 1982–1986. Vuosina 1991–1993 ja 1996–2003 hän oli freelancekoreografi-tanssija. Aaltokoski työskenteli Teatterikorkeakoulun tuntiopettajana vuosina 1992–2003 ja apulaisprofessorina 1994–1995. Hän on ollut Suomen Tanssitaiteilijain Liiton sekä Tanssin Tiedotuskeskuksen hallituksen jäsen.
Henkilökohtaisen taiteellisen uransa rinnalla Aaltokoski on toiminut laaja-alaisesti ja monipuolisesti taiteenalansa parissa muun muassa koreografian professorina, pedagogina Suomessa ja ulkomailla sekä kulttuuri- ja taidepoliittisena vaikuttajana. Aaltokoski toimi Täydenkuun Tanssit -festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1995–1998 ja 2010–2012.
Aaltokoskelle on myönnetty valtion taiteilija-apurahan vuosina 1994 ja 1998 kolmevuotisena ja vuosina 2001 ja 2009 viisivuotisena.
Clarkin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Clarkin naapuripiirikuntia ovat Champaign pohjoisessa, Madison idässä, Greene etelässä, Montgomery lounaassa ja Miami lännessä.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 138 333 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 87,6%, mustiin (8,9%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,7%).
Kotitalouden mediaanitulo on 44 037 ja köyhyysrajan alapuolella oli 16,9% väestöstä vuosina 2007–2011.
Formula 1 -kausi 2001

Sääntömuutokset

FIA pyrki hidastamaan autoja sekä parantamaan niiden turvallisuutta tekemällä sääntömuutoksia. Kun edellisellä kaudella auton etusiiven tuli olla 5 cm korkeamalla kuin auton pohja, sääntö muutettiin kaudelle 2001 niin, että siiven korkeus tuli olla 10 cm lukuun ottamatta 50 senttimetrin osuutta siiven keskiosassa. Muutos vähensi etusiiven aiheuttamaa pitovoimaa huomattavasti. Takasiipeen kohdistui myös uusia rajoituksia. Takasiiven yläosassa sai tästä kaudesta lähtien olla vain kolme tasoa ja alaosassa yksi taso, kun aiemmin tasojen määrää ei ollut rajoitettu. Alaosan ainoa taso sai olla myös korkeintaan 7,5 cm korkeudella takasiiven alaosasta.
Turvallisuutta parannettiin suurentamalla auton rungon kokoa ja vahvistamalla rungon pystysuuntaisia tasoja. Sivutörmäystestin kriteereitä tiukennettiin. 780 kilogramman massa törmäsi testissä auton sivuun nyt 10 metrin sekuntinopeudella, kun aiemmin vauhti oli 7 m/s. Kuljettajan päätä suojaavan roll barin piti myös kestää moninkertaisia voimia aiempaan verrattuna.
FIA salli Espanjan GP:stä lähtien luistoneston ja lähtöavun käytön autoissa.
Latusuunnistus

Latusuunnistus on talvella hiihtämällä tapahtuvaa suunnistusta, jossa kilpailijan karttaan on merkitty vain lähtö ja maali. Kilpailija hiihtää maastoon tehtyä uraa pitkin ja havaitessaan rastin merkitsee sen arvioimaansa paikkaan kartalle. Tulokset määräytyvät hiihtoajan ja virheiden perusteella. Millimetrin virheestä tulee minuutti lisäaikaa, maksimivirhe on 1 cm / rasti. Normaalisti kartan mittakaava on 1:10 000.
Forssan ohjelma

Konteksti

1. Yleinen ja yhtälöinen äänioikeus, suhteellinen vaalitapa, yksikamarillinen järjestelmä ja vaalisalaisuus 
2. Suora demokratia
3. Yhdistymis, sanan ja lehdistönvapaus
4. Ilmainen oppivelvollisuus
5. Kirkon ja valtion ero ja uskonnonopetuksen kumoaminen
6. Progressiivinen tuloverotus 
7. Ilmainen oikeudenkäynti , oikeusapu ja korvaus vääristä syytöksistä
8. Julkinen terveydenhuolto 
9.Asevelvollisuuden lakkauttaminen ja yleinen pasifismi 
10. Sukupuolten välinen tasa-arvo lain edessä
11. Alkoholin kielto
Lehdykkä

Lehdykällisen lehden lehtimuoto

Lehdyköihin jakautunut lehti voi olla lehtimuodoltaan joko parilehdykkäinen, jolloin lehdykät ovat järjestäytyneet pareittain lehden rankaan, tai sormilehdykkäinen, jolloin lehdet kiinnittyvät pistemäisesti lehtiruodin päähän. Omina lehtimuotoinaan voidaan myös erottaa useampaan kertaan pari- tai sormilehdykkäiset lehdet. Välillä jotkin lehdykät saattavat olla kiinni toisissaan, mikä voi olla seurausta siitä, että lehdykät ovat olleet ensin yhtä, yhtenäistä lehteä, ja lehden varttuessa tapahtuva lehdyköiksi jakautuminen ei ole tapahtunut täydellisesti ja jotkin lehdykät ovat jääneet kiinni toisiinsa. Yhdessä olevia lehdyköitä voi olla niin parilehdykkäisissä kuin sormilehdykkäisissäkin lehdissä, ja ne voivat hankaloittaa lehdyköiksi jakautumisessa mahdollisesti olevan jakautumissymmetrian havaitsemista. Yhdessä olevia lehdyköitä voi tavata esimerkiksi vuohenputkella (Aegopodium podagraria).

Parilehdykkäiset lehdet

Parilehdykkäiset lehdet voivat olla tasaparisia, jolloin jokaiselle lehdykälle on vastinlehdykkä rangan toisella puolen tai päättöparisia, jolloin rangan kärjessä on yksi pariton lehdykkä. Parilehdykkäisyys voi toistua useaan kertaan, jolloin lehti voi olla esimerkiksi kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäinen. Kaksi kertaa parilehdykkäisessä lehdessä kukin päärangassa kiinni oleva lehdykkä on jakautunut vastaavasti edelleen pikkulehdyköiksi ja kolme kertaa parilehdykkäisessä lehdessä jokaisen lehdykän pikkulehdykkä on jakautunut vastaavasti edelleen vielä pienemmiksi lehdyköiksi. Lehdyköiksi jakautuminen ei aina välttämättä ole täydellistä. Eri tavoin parilehdykkäisiä lehtiä omaavia kasvilajeja ovat esimerkiksi kotipihlaja (Sorbus aucuparia), lehtosaarni (Fraxinus excelsior), kivikkoalvejuuri (Dryopteris filix-mas) ja hiirenporras (Athyrium filix-femina).

Sormilehdykkäiset lehdet

Sormilehdykkäisiä lehtiä voidaan nimetä niiden lehdyköiden määrän mukaan, jolloin lehti voi olla esimerkiksi kolmisorminen tai viisisorminen. Sormilehdykkäiset lehdet voivat myös jakautua edelleen useampaan kertaan sormilehdykkäisiksi. Eri tavoin sormilehdykkäisiä lehtiä omaavia kasvilajeja ovat esimerkiksi hevoskastanja (Aesculus hippocastanum), säleikkövilliviini (Parthenocissus inserta), komealupiini (Lupinus polyphyllus) ja ahomansikka (Fragaria vesca).
Outlandish

Outlandish on tanskalainen yhtye, jonka jäsenillä on maahanmuuttajatausta. Yhtye perustettiin vuonna 1997, ja siihen kuuluvat marokkolaissyntyinen Isam Bachiri, Pakistanista Tanskaan saapunut Waqas Ali Qadri ja Hondurasissa syntynyt Lenny Martinez.
Yhtyeen jäsenten etninen tausta kuuluu musiikissa, ja vaikka sanoitukset ovatkin pääosin englanninkielisiä, oman persoonallisen lisänsä tuo arabian ja espanjan kielten käyttö. Yhtye ammentaa sanottavansa siirtolaisena elämisestä Länsi-Euroopassa.
Euroopan laajuinen läpimurto tapahtui vuonna 2003 toisella levyllä Bread And Barrels Of Water, joka sisälsi myyntilistoille nousseen kappaleen "Aicha". "Aichaa" seurasi melkein samanlaiseen menestykseen yltänyt "Guantanamo". Yhtyeen uusin levy on nimeltään Sound of a Rebel (2009).
Saksan jääkiekkomaajoukkue

Menestys

Saksa ei ole koskaan kuulunut jääkiekon varsinaisiin menestyviin maihin, mutta maajoukkue on saavuttanut muutaman arvokisamitalin. Merkittävimpiä näistä ovat kaksi olympiapronssia vuosilta 1932, 1976 ja hopea 2018, sekä maailmanmestaruushopeat vuosilta 1930 ja 1953. Näiden lisäksi Saksalla on myös muun muassa maailmanmestaruuspronssi vuodelta 1934 ja Euroopan mestaruudet vuosilta 1930 ja 1934. Nämä Saksa on saavuttanut pääasiassa sivutuotteena olympia- ja maailmanmestaruusturnauksista, joissa mitalit Euroopan mestaruudesta on jaettu eurooppalaisten joukkueiden loppusijoitusten perusteella.
Vuoden 2010 kotikisansa Saksan maajoukkue avasi maailmanennätysyleisön edessä. Paikalla oli 77 803 katsojaa, jotka saivat nähdä Saksan kukistavan Yhdysvallat jatkoajalla 2–1. Saksa pelasi hyvin monia suurmaita vastaan kotikisoissaan. Saksa hävisi Suomelle vain 0–1. Lisäksi se voitti Suomen ja Yhdysvallat voittaneen Tanskan numeroin 3–1 ja voitti Slovakian 2–1. Joukkue pelasi kaksi tasaista ottelua Venäjää, joka oli hallinnut kolmia edellisiä maailmanmestaruuskilpailuja ylivoimaisesti, vastaan. Saksa hävisi vain 2–3 ja 1–2. Loppujen lopuksi Saksa sijoittui kisoissa neljänneksi, häviten pronssiottelussa Ruotsille 1–3. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksa voitti Venäjän 2–0 ja Slovakian 4–3. Vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksa taas voitti Slovakian 5–1 ja Yhdysvallat 3–2. 
Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018, Saksa sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi. Neljännesvälierissä joukkue voitti Sveitsin ja puolivälierissä Ruotsin 4–3 jatkoajalla. Saksa eteni ensimmäistä kertaa historiassaan olympialoppuotteluun voitettuaan Kanadan välierässä 4–3. Loppuottelussa se hävisi Venäläisille olympiaurheilijoille 3–4 jatkoajalla.
Ameraucana

Ameraucana on kanarotu, joka kehitettiin Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Se on jalostettu chileläisestä araucana-rodusta. Ameraucana on yksi harvoista kanaroduista, joka tuottaa sinisiä munia.
Se on tunnustettu Yhdysvalloissa erillisenä rotuna, mutta joissakin muissa maissa, kuten Australiassa ja Britanniassa, araucana ja ameraraucana lasketaan saman rodun eri muodoiksi. Yhdysvalloissa rodusta tunnetaan kahdeksan eri värimuotoa.
Ameraucana sopii hyvin lattiakanaloihin tai ulkotiloihin. Sen munat ovat kauniita, mutta se ei tuota kovin monia munia.
Pieni-Kelivaaran motti

Pieni-Kelivaaran motti syntyi IV Armeijakunnan ns. suuren vastahyökkäyksen toisen vaiheen seurauksena.

Motin synty

Motti syntyi IV Armeijakunnan aloitettua ns. suuren vastahyökkäyksensä 6. tammikuuta 1940 ja joukkojen edettyä aina Laatokan rantaan asti ja ns. toisen aallon hyökkäyksen lähdettyä käyntiin.
I/JR 37 sekä Er.P 8 etenivät Ruhtinaanmäestä etelää kohti 15. tammikuuta 1940 asti. Joukkojen komentajan havaittua alueelle jääneiden vihollisjoukkojen miehittämien vaarojen miehittämisen olevan joukkojen vähäisyyden vuoksi mahdotonta hän päätti jatkaa etenemistä vaarat sivuuttaen.
Edellä mainitut joukot jatkoivat hyökkäystään Pienen-Kelivaaran itäpuolitse ja näin eristivät sen muista neuvostojoukoista. Motti oli syntynyt.

Toimet mottia vastaan

I/JR 37 yritti toistuvasti vallata Pieni-Kelivaaran aluetta 17.–28. tammikuuta 1940 välisenä aikana, mutta puna-armeijan joukot pitivät alueella pintansa.

Motin laukeaminen

28. tammikuuta 1940 suoritetun hyökkäyksen johdosta motti viimein laukesi. Motin elossa olevat puolustajat (noin 140 miestä) antautuivat. Alueelta löydettiin noin 300 kaatunutta vihollissotilasta.
Pupu Söpö

Pupu Söpö on Veli Kani -sarjakuvassa esiintyvä hahmo. Hän on Takametsässä asuva kani ja Veli Kanin tyttöystävä. Hän esiintyy joskus tarinoissa, joiden päähenkilönä on Veli Kani, mutta ei aina. Mikko Repolainen ja Veli Nalle yrittävät usein napata Pupu Söpön samaan tyyliin kuin Veli Kaninkin, mutta harvemmin ja silloinkin usein kiristysmielessä.
Raymond Legrand

Raymond Legrand (1908 Pariisi – 1974 Pariisi) oli ranskalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Hän oli säveltäjä Gabriel Faurén oppilas ja jo varhain teki tunnetuksi itsensä töillä, jotka käsittelivät harmonisointia, instrumentointia ja orkestrointia.
Hän sävelsi myös runsaasti varieteemusiikkia sovittaen musiikkia Ray Venturan orkesterille, aina siihen saakka kun hän perusti oman orkesterina. Hänen oman orkesterina solisteina esiintyivät monet myöhemmät kuuluisuudet, kuten  Irène de Trébert, Maurice Chevalier, Georges Guétary ja Tino Rossi.
Legrand tuli tunnetuksi myös elokuvien musiikin tekijänä. Tunnetuin lienee Mademoiselle Swing, jonka ohjaksi Richard Pottier vuonna 1942.
Raymond Legrandin ensimmäisestä avioliitosta Marcelle der Mikaelian, Jacques Héllan sisaren, kanssa hänelle syntyi poika Michel Legrand, josta tuli isäänsäkin kuuluisampi säveltäjä. Toisen avioliittonsa Raymond Legrand solmi sihteerinsä ja orkesterinsa laulajan Colette Renardin kanssa.
Pierre-Joseph Cambon

Pierre-Joseph Cambon (10. kesäkuuta 1756 Montpellier, Ranska – 15. helmikuuta 1820 lähellä Brysseliä, Alankomaat) oli ranskalainen poliitikko, joka vaikutti merkittävästi Ranskan finanssiasioihin ensimmäisen tasavallan aikana.
Ennen vallankumousta Cambon oli liikemies Montpellierissä. Hän johti sukunsa kauppahuonetta vuodesta 1785. Hän oli edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokouksessa, mutta menetti paikkansa jo heinäkuussa. Cambon valittiin syksyllä 1791 edustajaksi kansalliskokoukseen, jonka viimeisenä puhemiehenä hän toimi muutaman päivän ajan syyskuussa 1792. Hänet valittiin myös kansalliskonventtiin, jossa hän kuului aluksi maltillisten girondistien ryhmään, mutta äänesti myöhemmin kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Cambonin erikoisalaksi politiikassa muodostuivat talouskysymykset. Hän läheni jakobiineja, koska nämä kannattivat tiukempaa talouden kontrollia. Cambon myötävaikutti joulukuussa 1792 säädettyyn lakiin, jonka nojalla Ranskan valtio sai takavarikoida aateliston ja kirkon maat sodassa valloitetuilla vihollisalueilla. Hän kannatti myös assignaattien käytön lisäämistä, sotakomissaarien toiminnan tiukempaa valvontaa ja uusia toimenpiteitä valtionvelan hoitamiseksi. Hän vastusti vallankumoustribunaalin perustamista.
Cambon valittiin yhteishyvän valiokuntaan 6. huhtikuuta 1793, mutta hän ajautui pian välirikkoon jakobiinien kanssa arvosteltuaan rohkeasti girondistijohtajien vangitsemisia. Hänet vangittiin lyhyesti 2. kesäkuuta 1793 girodisteja vastaan suuntautuneen sanskulottien kansannousun yhteydessä, mutta hän vapautui pian. Cambon menetti paikkansa yhteishyvän valiokunnassa 10. heinäkuuta, mutta säilytti vahvan aseman valtiovarainvaliokunnan johdossa. Hillitäkseen inflaatiota hän määräsi vähentämään assignaattien määrää. Hänen aloitteestaan julkistettiin elokuussa 1793 virallinen rekisteri valtion velkojista, Grand Livre de la dette publique (”Julkisen velan suuri kirja”). Terrorin ajan lopulla vuonna 1794 Cambon ajautui arvovaltataisteluun Maximilien Robespierren kanssa, joka ilmeisesti halusi hankkiutua hänestä eroon ja keskittää myös talouspolitiikan yhteishyvän valiokunnalle. Cambon tuki tämän vuoksi Robespierren syrjäyttämistä heinäkuussa 1794. Myöhemmin hän kuitenkin puolusteli muita jakobiinijohtajia kuten Jean-Marie Collot d’Herbois’ta, joten Jean-Lambert Tallien kääntyi häntä vastaan. Cambon erotettiin valtiovarainvaliokunnasta huhtikuussa 1795 ja hän osallistui epäonnistuneeseen prairialkuun 1. päivän kapinaan toukokuussa 1795. Sen jälkeen hän piileskeli aina lokakuussa 1795 annettuun yleiseen armahdukseen saakka.
Cambon vietti tämän jälkeen hiljaiseloa kotiseudullaan Montpellierissä. Vuoden 1815 satapäiväisen keisarikunnan aikana hänet valittiin Napoleonin perustamaan edustajainkamariin, jossa hän äänesti Bourbonien syrjäyttämisen puolesta. Restauraation myötä hänet karkotettiin vuonna 1816 maanpakoon. Hän kuoli vuonna 1820 nykyisessä Belgiassa.
Girolamo Porro

Girolamo Porro (n. 1520 – n. 1604) oli italialainen kaivertaja.
Porro syntyi Padovassa, mutta työskenteli pitkään Venetsiassa. Hän teki ensimmäiset kaiverruksensa jo nuorena. Hänen kaiverruksiaan on Camilo Camillin vuonna 1535 julkaisemassa kirjassa Imprese illustri di diversi. Porron töihin kuuluu lisäksi Ludovico Arioston Raivoisa Roland ja yhteistyötä Tomaso Porcacchi Castilionen ja Scipione Barbò Soncinon kanssa. Hän teki myös karttoja Alexius Pedemontanuksen Ptolemaioksen karttakirjan käännökseen ja Porcacchin atlakseen.
Alberto Giacometti

Alberto Giacometti (10. lokakuuta 1901 Borgonovo, Graubünden – 11. tammikuuta 1966 Chur, Graubünden) oli sveitsiläinen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen kuvansa on Sveitsissä sadan frangin setelissä. Hänen nuorempi veljensä Bruno Giacometti nousi menestykseen arkkitehtina.
Giacometti sai ensimmäiset taideoppinsa taiteilijaisältään. Hän kävi Geneven taidekoulua ja työskenteli Bourdellen ateljeessa Pariisissa. Hänen impressionistinen tyylinsä sai vaikutteita kubismista ja kykladisesta veistotaiteesta. Vuosina 1929–1935 hän teki surrealistisia sommitelmia ja veistoksia, mutta 1930-luvun puolivälissä hänen veistostensa hahmot muuttuivat yhä hennommiksi ja ilmensivät siten suursotaan ajautuvaa ihmiskuntaa.
Giacometti on tunnettu veistoksistaan, jotka esittävät venytettyjä, varjomaisia ihmishahmoja. Ne ovat usein kivun tai pelon riuduttamia. Vaikka hahmot on joskus kuvattu ryhmiksi, ilmentävät nekin ihmisen yksinäisyyttä. Suomessa hänen teoksiaan kuuluu Sara Hildénin taidemuseon ja Valtion taidemuseon kokoelmiin.
Warped Tour

Warped Tour on vuosittainen musiikki- ja extreme-urheilukiertue. Kiertue kiertää vuosittain ympäri Pohjois-Amerikkaa. Kiertueella soittaa vuosittain jopa yli 100 yhtyettä, minkä vuoksi yhtyeiden esiintymislavoja on useita. Vuonna 2012 kiertue pysähtyy Pohjois-Amerikassa 41 kaupungissa, minkä lisäksi kiertue käy lopuksi tekemässä vielä yhden esiintymisen Lontoossa.
Warped Tour järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995. Kiertue tunnetaan usein myös nimellä Vans Warped Tour kiertuetta alusta asti sponsoroineen kenkävalmistaja Vansin mukaan. Warped Tour oli alkujaan tarkoitettu lähinnä punk rock-yhtyeille, mutta sittemmin kiertueen painopiste on siirtynyt post-hardcoreen, metalcoreen ja pop-punkiin. Tästä huolimatta kiertueella soittaa yhä sen alkuajoilta tuttuja hardcore punk-yhtyeita, kuten Bad Religion, Anti-Flag, NOFX ja The Unseen.
Gewürztraminer

Gewürztraminer on viinirypälelajike. Se on väriltään tummanpunainen, mutta siitä tehdään valkoviinejä, jotka ovat hyvin voimakkaan keltaisen värisiä ja aromiltaan voimakkaan kukkaisia. Gewürztraminer viihtyy viileillä alueilla, ja sitä tuotetaan muun muassa Saksassa, Itävallassa, Itä-Euroopassa, Espanjan viileimmillä vuoristoseuduilla ja Alsacessa, jossa siitä tehdään puolikuivia tai puolimakeita valkoviinejä. Israelissa jäädytetyistä Gewürztraminer-rypäleistä tehdään makeaa viiniä.Gewürztraminer on kotoisin Alppien juurelta Etelä-Tirolista Tramin an der Weinstraßesta, missä se tunnetaan nimellä Traminer. Gewürztramineria nautitaan usein esimerkiksi itämaisen ruoan, munsterjuuston tai hanhenmaksan kanssa.
Peter Lundblad

Gustaf Peter Lundblad (26. elokuuta 1950 Södermanland – 22. joulukuuta 2015) oli ruotsalainen muusikko ja lauluntekijä.
Lundblad aloitti uransa tuntemattomassa ruotsalaisessa Neil Youngin inspiroimassa The Most Remarkable Nailband -yhtyeessä, jossa myös Lasse Tennander oli osallisena muun muassa sanoittajana. Sen jälkeen he kokosivat Duga-yhtyeen, mutta Tennander jätti yhtyeen pian.
Omien kirjoitusprojektiensa lisäksi hänet palkattiin usein studiokitaristiksi ja kuorolaulajaksi. Vuonna 1980 häneltä ilmestyi hitti, ”Ge apan i dig en chans”. Albumi, jolla kappale oli, oli alun perin nimeltään Musik i mitt öra, mutta sen nimeksi vaihtui myöhemmin Jag tänker på dom ibland.
Vuonna 1986 Lundbladilta ilmestyi ”Ta mig till havet”, josta tuli suuri hitti. Sitä lauletaan joka vuosi Allsång på Skansen -yhteislaulutilaisuudessa. Silja Line käytti kappaleen kertosäkeestä muokattua lausetta mainoksessaan, mikä johti oikeustoimiin. Oikeus määräsi, ettei Silja Line saanut käyttää lausetta mainoksissaan. Lisäksi se joutui maksamaan toiselle osapuolelle, Universal Music Publishing Aktiebolagille ja Lundladille, korvauksia sekä joutui korvaamaan heidän oikeudenkäyntikulunsa.
Lundbland soitti muun muassa Magnus Ugglan albumilla Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt kitaraa.
Alice Playten

Alice Playten (28. elokuuta 1947 – 25. kesäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.

Ura

Alice Plotkin syntyi New Yorkissa. Hän aloitti uransa Broadway-musikaalissa Gypsy (1959). Hänen muita musikaalitöitään ovat Oliver!, Henry, Sweet Henry, Hello, Dolly!, Rumors, Seussical ja Caroline, or Change. 
Hänen off-Broadway -töitään ovat Promenade, The Last Sweet Days of Isaac, Up from Paradise, Sister Mary Ignatius Explains It All for You, Spoils of War, Four Short Operas, First Lady Suite, A Flea in Her Ear ja National Lampoon's Lemmings.

Kuolema

Playten kuoli 25. kesäkuuta 2011 sydämen vajaatoimintaan 63-vuotiaana Manhattanilla.
Amerikankrotti

Koko

Naaraat voivat kasvaa 1,2 metriä pitkiksi, mutta jäävät yleensä noin 90-senttisiksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 22,6 kg. Koiraat ovat huomattavasti pienempiä.

Ravinto

Amerikankrotin ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Muiden krottien tapaan sillä on päänsä etuosasta töröttävää ruotoa, jolla se houkuttelee saalista sen eteen.
Max Scherzer

Maxwell M. Scherzer (s. 27. heinäkuuta 1984 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelaa syöttäjänä. Hänet tunnetaan lempinimellä "Blue Eye".
Scherzer aloitti Major League -uransa huhtikuussa 2008. Hän on edustanut Arizona Diamondbacksiä vuosina 2008–2009, Detroit Tigersia vuosina 2010–2014 sekä Washington Nationalsia vuodesta 2015. Hänet on palkittu liigan parhaana syöttäjänä Cy Young -palkinnolla American Leaguessa vuonna 2013 sekä National Leaguessa vuosina 2016 ja 2017. American Leaguen tähdistöjoukkueeseen hänet on valittu vuosina 2013–2014 sekä National Leaguen tähdistöjoukkueeseen vuosina 2015–2018.
Kaspars Gorkšs

Ura

Riiassa syntynyt Gorkšs aloitti uransa kotimaassaan FK Audassa, jossa hän teki 77 ottelussa 9 maalia. Viikon pituisen koejakson jälkeen hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan Östers IF:ään joulukuussa 2002. Hän siirtyi toiseen ruotsalaisseuraan Assyriska Föreningeniin vuonna 2005. Hän palasi Latviaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen FK Ventspilsin kanssa. ja teki viisi maalia kaudella 2006 auttamalla seuran Virslīgan mestaruuten.
Gorkšs siirtyi Blackpooliin tammikuussa 2007 Hänet nimettiin elokuussa 2007 mestaruussarjan viikon joukkueeseen. Hän ensimmäiset maalinsa Blackpoolille liigacupin toisella kierroksella Derby Countya vastaan. Lokakuussa 2007 hänet nimettiin jälleen viikon tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2008 hän teki Blackpool käytti sopimuksen option ja jatkoi Gorkšsin sopimusta vuodella. Kauden jälkeen häntä huhuiltiin moniin englantilaiseen seuroihin.
Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Queens Park Rangersiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa Rangersille marraskuussa 2009 Sheffield Wednesdayta vastaan. Syyskuussa 2010 Gorkšs teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi QPR nousi Englannin valioliigaan. Elokuussa 2011 Gorkšs siirtyi kuitenkin Readingiin, joka nousi niin ikään valioliigaan kauden 2011–2012 päätteeksi.
George Steinbrenner

George Michael Steinbrenner III (4. heinäkuuta 1930 – 13. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen liikemies ja Forbesin tunnustama miljardööri. Hän oli baseballjoukkue New York Yankeesin omistaja.
Steinbrenner syntyi Ohion Rocky Riverillä ja opiskeli Culver Military Academyssa, Williams Collegessa sekä Ohio State Universityssa. 
Steinbrenner osti Yankeesin vuonna 1973. Hän sai 19. tammikuuta 1989 Ronald Reaganin presidentillisen armahduksen vanhasta rikoksesta, Richard Nixonin vilpillisestä tukemisesta, josta Steinbrenner oli tuomittu aikanaan sakkoihin. 30. heinäkuuta 1990 hänelle langetettiin elinikäinen porttikielto baseballmaailmaan, kun oli käynyt ilmi, että hän oli maksanut uhkapelurille Dave Winfieldin maineen lokaamisesta tiedotusvälineissä. Kielto kuitenkin purettiin 1993.
Steinbrennerille myönnettiin NCAA:n The Flying Wedge Award. Hänen arvioitu pääomansa määrä vuonna 2007 oli 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hänet on nähty Seinfeldissä Larry Davidin ääninäyttelemänä, ja minisarjassa The Bronx Is Burning häntä esitti Oliver Platt.
Steinbrenner kuoli 80-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Aleksei Balabanov

Aleksei Oktjabrinovitš Balabanov [baɫaˈbanɔf] (ven.  Алексей Октябринович Балабанов; 25. helmikuuta 1959 Sverdlovsk, Neuvostoliitto – 18. toukokuuta 2013 Pietari) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hän tuli alun perin 1990-luvulla tunnetuksi toimintaelokuvistaan, mutta nousi 2000-luvulla kotimaassaan suosioon tyyliltään poikkeuksellisilla, šokeeraavilla elokuvillaan.
Balabanov kuoli tajuihinsa palaamatta saatuaan kouristuskohtauksen. Hän sairasti pitkään ennen menehtymistään.