google/wiki40b huggingface dataset:
Wagakki Band

Yhtyeen muodostaminen

Vuonna 2011 Yūko Suzuhana voitti Nippon Columbian shigin-kilpailun ja pyrki yhdistämään perinteisen shigin-laulun ja nykyaikaisen musiikin. Suzuhana esiintyi livenä Nico Nico Douga -palvelussa, jossa hän voitti Miss Nico nama 2011 -kilpailun.
Suzuhana etsi vuonna 2012 koton ja shakuhachin soittajia ja rekrytoi Ibukuron ja Kaminagan akustiseen trioon nimeltä Kafugetsu. Suzuhana tapasi Wasabin, Machiyan ja Asan, jotka olivat jo suosittuja verkossa, Nico Nico Dougan järjestämässä tapahtumassa. Kurona oli Kaminagan ja Ibukuron tuntema ja liittyi yhtyeeseen. Ninagawa saapui katsomaan yhtyeen konserttia Shibuyassa ja meni esittelemään itsensä. Myös Ninagawa oli jo tunnettu videoiden tekijä.
Vuonna 2013 perustettu yhtye toimi aluksi nimellä Hanafugetsu, josta myöhemmin muodostui Wagakki Band. 
Myöhemmin yhtyeen musiikkiin on lisätty vaikutteita jazzista ja lisätty pianon käyttö. Shigin-laulu rock-tempossa on haastavaa ja laulutyylissä esiintyy myös muita vaikutteita. Yhtyeen kappaleet kirjoittavat Suzuhana, Machiya ja Asa. Sävellys aloitetaan rytmiosastosta eli wadaikosta, rummuista ja bassosta, johon lisätään vanhat instrumentit kuten koto, shamisen ja shakuhachi sekä kitara lopuksi.

Ensimmäiset julkaisut ja menestys

Yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo, Tsuki kage mai ka, oli lainakappale Hatsune Mikun kappaleesta. Videon julkaisun jälkeen Ninagawa liittyi yhtyeeseen shamisen-soittajaksi ja esiintyi jo yhtyeen toisella musiikkivideolla Rokuchōnen to ichiya monogatari. Yhtyeen kolmas musiikkivideo Tengaku (jap. 天樂) sai yli 200 000 katsomiskertaa Nico Nico Douga -palvelussa neljässä päivässä. Yhtyeen versio kappaleesta Senbonzakura (jap. 千本桜) on kerännyt miljoonia katselukertoja.
Ensimmäinen mini-albumi Joshō (jap. 序章) ja ensimmäinen täyspitkä albumi Vocalo zanmai (jap. ボカロ三昧) koostuivat vocaloid-kappaleiden lainaversioista. 
Vocalo zanmai julkaistiin huhtikuussa 2014 ja nousi Oriconin viikottaiselle listalle korkeimman kymmenen joukkoon.
Yhtye kutsuttiin Ranskaan heinäkuussa 2014 järjestettyyn Japan Expo -tapahtumaan, joka oli yhtyeen ensimmäinen esiintyminen Japanin ulkopuolella. Yhtye on esiintynyt myös muun muassa Taipeissa ja Yhdysvalloissa. Ensimmäinen esiintyminen Yhdysvalloissa oli heinäkuussa 2015 Anime Expo -tapahtumassa.
Yhtye on tehnyt teemakappaleet myös anime-sarjoihin Sengoku Musou (Samurai Warriors) ja Twin Star Exorcists sekä televisio-ohjelmaan Shingeki no Kyojin ~Hangeki no Noroshi~. Yhtyeen kappale Kishikaisei (jap. 起死回生) on käytetty teemamusiikkina TV Tokyon vuoden 2016 olympialaislähetyksessä.
Yhtyeen seuraavat studioalbumit Yasō emaki (jap. 八奏絵巻, 2015), Shikisai (jap. 四季彩, 2017) ja Otonoe (jap. オトノエ, 2018) koostuvat yhtyeen omista sävellyksistä.
Yhtyeen esiintymisasut ovat yhdistelmä perinteisiä vaatteita ja videopelivaikutteista.
Yhtyeen faniklubin nimi on Yae-ryu.
Regensburgin rauhansopimus

Regensburgin rauhansopimus päätti Espanjan ja Ranskan välisen sodan. Sopimus solmittiin 15. elokuuta 1684 Regensburgin kaupungin dominikaanikonventissa, ja solmijoina olivat toiselta puolelta Ranskan kuningas Ludvig XIV ja toiselta puolelta Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Leopold I sekä Espanjan kuningas Kaarle II. Lopullisessa sopimuksessa kuningas Ludvigin annettiin pitää unionin kautta saamansa alueet, kuten Strasburg ja Luxemburg, kun taas Kortrijk ja Diksmuide (nykyään Belgiaa), palautettiin Espanjalle. Rauha ei kuitenkaan ollut ehdoton, vaan ainoastaan kahdenkymmenen vuoden aselepo.
Abukir (kylä)

Abukir (arab. أبو قير‎, kirjoitetaan myös Abū Qīr tai Aboukir) on kylä Egyptin Välimeren rannikolla, noin 20 km Aleksandriasta. Suunnilleen samalla paikalla oli muinainen Kanopus.
Abukirin lahdella on käyty kaksi taistelua, joihin viitataan Abukirin taisteluna: Napoleonin laivasto vastaan Horatio Nelson 1. elokuuta 1798 ja Ranskan armeija vastaan turkkilaiset 25. heinäkuuta 1799 jolloin Napoleonin joukot voittivat 10 000 Mustafa Pashan johtamaa osmania
Tuhannen ja Yhden Yön tarinoissa on satu nimeltä Abukir ja Abusir. Se kertoo Abukir-nimisestä epärehellisestä värjääjästä ja Abusir-nimisestä lempeästä parturista. Tarinan lopussa kerrottiin, että Abukirin hautapaikan lähelle perustettiin kaupunki ja sen kaupungin nimeksi tuli Abukir.
Pelle Gudmundsen-Holmgreen

Pelle Gudmundsen-Holmgreen (21. marraskuuta 1932 Kööpenhamina – 27. kesäkuuta 2016) oli tanskalainen säveltäjä. Hän voitti Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon teoksellaan Symfoni/Antifoni (1980).
Gudmundsen-Holmgreen aloitti viulunsoiton vuonna 1948. Hän opiskeli vuosina 1951–1953 yksityisesti musiikin teoriaa ja sävellystä Finn Høfdingin johdolla. Hän opiskeli myös Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa. Hänelle myönnettiin vuoden 1973 Carl Nielsen -palkinto.
Gudmundsen-Holmgreen sävelsi monipuolisesti muun muassa orkesteri- ja kamarimusiikkia.
Ollila (Kempele)

Ollila (vanhalta nimeltään Ollilanperä) on Kempeleen kunnan keskustaajaman läheisyydessä sijaitseva asuinalue. Alueen rakennuskanta on omakoti-, rivi-, ja kerrostaloja. 
Ollilassa sijaitseva Kiiesmetsä on lähes luonnontilassa säilynyt metsäalue. Metsässä on vanhaa puustoa ja polkuja. Kunnalla on suunnitelmissa muuttaa Kiiesmetsä luonnonsuojelualueeksi. Sana "kiies" tarkoittaa ketun pesää.
Võnnu

Entinen kunta

Võnnun kunnan asukasluku oli 1 184 (2010), pinta-ala 232,63 neliökilometriä ja asukastiheys 5,1 asukasta neliökilometrillä. Haaslava, Mäksa, Vara ja Meeksi olivat Võnnun naapurikuntia. Etelässä kunta rajoittui Põlvan maakuntaan ja koillisessa Peipsijärveen. 
Kyyjärvi oli Võnnun ystävyyskunta.

Väestö

Vuonna 2011 Võnnun kunnassa oli 1 141 asukasta, joista 1 095 (96,0 %) oli virolaisia, 33 (2,9 %) venäläisiä ja 12 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Kitkan viisas

Kitkan viisas -nimitystä käytetään Koillismaan ylänköalueen järvistä pyydetyistä muikuista, joiden erityisominaisuutena on pehmeä ruoto. Kitkan viisas-muikku on lisätty vuonna 2013 komission asetuksella niiden tuotteiden joukkoon, joilla on suojattu alkuperänimitys (SAN).
Alueen arktisten olosuhteiden ja vesistöjen vähäravinteisuuden takia Kitkan viisas on useimpia muita makean veden muikkukantoja huomattavasti pienempi, noin 8 cm pituinen ja 4-5 gramman painoinen. Pienen koon takia Kitkan viisaan ruoto ei kovetu vaan se säilyy pehmeänä. 

Kitkan Legendat -peli

Kuusamolaismuikusta on myös julkaistu tietokonepeli Kitkan Legendat. Pelissä tutustutaan Kitkan viisaan elinympäristöön. Peli on strateginen kalastuspeli, jossa tavoitteena on hankkia elanto kalastamalla. Peliä ovat olleet kehittämässä myös ammattikalastajat.
Hugh Downs

Hugh Malcolm Downs (s. 14. helmikuuta 1921) on yhdysvaltalainen uutistenlukija ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muiden muassa ohjelmista 20/20, Today, Concentration, Over Easy ja Not for Women Only.
Downs syntyi Akronissa, Ohiossa, ja opiskeli Shawnee High Schoolissa, Bluffton Collegessa, Wayne State Universityssa, Columbian yliopistossa ja Hunter Collegessa. Hän aloitti uransa radiossa ja debytoi televisiossa syyskuussa 1945. Hän on julkaissut useita kirjoja ja myös säveltänyt. Hänen pitkäaikainen kiinnostuksen kohteensa on tähtitiede, ja hän on opiskellut gerontologiaa.
Downs on voittanut kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1981 ja 1991. Hänellä oli kaksi aiempaa ehdokkuutta vuosilta 1969 ja 1970. Hän juonsi vuosina 1990–1996 klassisen musiikin ohjelma Live from Lincoln Centeriä.
Downs on ollut vuodesta 1944 naimisissa puolisonsa Ruthin kanssa. Hän on värisokea.
Gunnar Stenmark

Gunnar Mikael Stenmark (29. syyskuuta 1889 Parainen – 3. lokakuuta 1928) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan patteriupseerina Valkoisen armeijan jääkärirykistössä.

Perhe ja opinnot

Stenmarkin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Magnus Karlsson ja Agvilina Wilhelmina Karlsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Fanny Augusta Johanssonin kanssa. Hän kävi neljä luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota.

Jääkärikausi

Stenmark työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. marraskuuta 1915, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Stenmark saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi patteriupseeriksi Jääkäritykistön 3. patteriin, josta hänet siirrettiin 2. patteriin 11. maaliskuuta 1918 alkaen. Hän osallistui edellä mainituissa joukoissa osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valloituksen jälkeen tykistön uudelleen järjestelyn myötä jaosjohtajaksi Jääkäritykistöprikaatin II patteriston 3. patteriin ja osallistui kyseisessä tehtävässä osaa taisteluihin Karjalankannaksella, muun muassa Raivolassa ja Inossa.
Ed Wardle

Ed Wardle on skotlantilainen seikkailija, joka on tuottanut ja ohjannut television dokumenttielokuvia ja näytellyt niissä.
Wardle kiipesi onnistuneesti Mount Everestin huipulle vuonna 2007 kuvaten samalla Discovery Channelille elokuvaa Beyond the Limit. Hän kävi Mount Everestin huipulla vielä toistamiseen samana vuonna. Wardle osallistui opastetulle pohjoisnaparetkelle vuonna 2008.

Yksin erämaassa

Wardle lennätettiin 2009 Yukonin territorioon asumattomaan erämaahan Kanadaan tekemään dokumenttielokuvaa Alone in the Wild jossa hän eli yksin luonnossa sillä, mitä lain mukaan sai kerätä ja pyydystää. Elokuva tehtiin Channel 4:lle ja Discovery Channelille Tincup Laken lähistöllä. Ainoa yhteys ulkomaailmaan oli Twitter. Videopäiväkirjassa näkyy yksinäisyyden ja ravinnon saannin vaikeus. Wardlella oli kivääri ja onki. Wardle aikoi alkujaan viipyä kolme kuukautta erämaassa, mutta hän nälkiintyi ja laihtui seitsemässä viikossa melkein 15 kg. Wardle eli mm. mustikoilla ja onkimillaan harjuksilla. Vaikka Wardlesta tuntui, että hän oli syönyt kyllin hän laihtui ja hänen pulssinsa hidastui luultavasti siksi, ettei hän saanut ravintoa kyllin. Viidennellä viikolla Wardle kertoi National Gaographicille lähettämässään videopostissa, ettei hän voinut niin hyvin kuin pitäisi. Niinpä Wardle pyysi apua ja 22. elokuuta 2009 ja pelastajat noutivat hänet. Jälkikäteen Wardle kertoi, että Alaskan erämaassa käynti oli rankinta, mitä hän oli koskaan tehnyt, mutta myös parasta. Arvostelijoiden mielestä Wardle ei menestynyt erämaassa hyvin, koska hänellä ei ollut kaikkia nimenomaan Alaskan erämaassa tarvittavia taitoja ja varusteita.
Haarniskapäät

Lajit ja anatomia

Haarniskapäiden heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 13 lajia. Ne ovat keskikokoisia tai suuria kaloja ja suurimmat lajeista voivat saavuttaa noin metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat korkearuumiisia ja litteitä kaloja. Otsaprofiili on jyrkkä ja suu työntyy eräillä lajeilla huomattavasti eteenpäin. Pään luut ovat useilla lajeilla esillä ja muodostavat ikään kuin haarniskan. Selkäevä haarniskapäälajeilla on pitkä ja piikikäs. Myös peräevässä on piikkejä.

Levinneisyys

Haarniskapäitä tavataan lauhkeista vesistä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Suurin osa lajeista elää Australian lähistöllä. Kalat elävät syvissä vesissä aina 100–600 metrin syvyyteen merenpinnasta. Kalojen ravintoa ovat äyriäiset, salpat ja pääjalkaiset. Pohjoisella Tyynellämerellä elävien haarniskapäiden kutuaika alkaa marraskuussa ja päättyy maaliskuussa. Monet heimon lajeista ovat hyviä ruokakaloja ja niitä kalastetaan trooleilla ja siimoilla.
Mona Lisa Smile

Juoni

Nuori opettaja Katherine Watson (Roberts) saapuu opettamaan taidehistoriaa maineikkaaseen Wellesleyn tyttökouluun vuonna 1953 kyseenalaistaen perinteiset sukupuoliroolit. Hänen liberaali ajattelunsa törmää koulun konservatiiviseen perinteeseen.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan elokuvaa on kutsuttu naisten versioksi Kuolleiden runoilijoiden seurasta (1989), mutta tarina tarjotaan liian valmiiksi pureskeltuna ja yllätyksettömänä, Julia Robertsin kuuluisaan hymyyn luottavana hattarankevyenä viihdefilminä ja pikkusievänä tapainkuvauksena. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Mona Lisa Smilen olevan vahvojen jännitteiden varaan pingotettu draama ”kultaiseen häkkiin suljetuista naisista”. Hänestä Roberts on roolissaan sujuva, mutta mallioppilaita esittävät Kirsten Dunst ja Julia Stiles tekevät latautuneet nuorten naisten muotokuvat.
Félou

Félou on 15,5 metriä korkea koski Senegaljoessa Malissa. Se sijaitsee Kayesin piirin Hawa Dembayan kunnassa 15 kilometriä Kayesin kaupungista kaakkoon. 
Epäsäännöllisten kiviportaiden muodostama moniuomainen koski hiidenkirnuineen on yksi Kayesin alueen matkailunähtävyyksistä. Se muodostaa luonnollisen esteen joella tapahtuvalle liikennöinnille, minkä johdosta ranskalaiset siirtomaavalloittajat rakensivat vuonna 1885 lähistölle Médinen linnoituksen. Paikan historiasta muistuttaa Senegalin kuvernöörille Louis Faidherbelle omistettu kivipaasi.
Kosken ohi johtavassa kanavassa sijaitsee vuonna 1927 valmistunut Länsi-Afrikan ensimmäinen vesivoimalaitos. Vuonna 1992 uudistetun voimalan kapasiteetti oli 600 kilowattia. Uuden voimalaitoksen rakentaminen alkoi vuonna 2009 ja se valmistui vuonna 2014. Sen kapasiteetti on 60 megawattia. Laitos tuottaa sähköä Senegaljoen yhteistyöjärjestön jäsenmaille Malille, Mauritanialle ja Senegalille.
Féloun yläpuolella sijaitsee Gouinan vesiputous, jonne myös rakennetaan vesivoimalaitosta.
Wasatchvuoristo

Wasatchvuoristo (engl. Wasatch Range) on 260 kilometriä pitkä vuoristo Utahissa Yhdysvalloissa. Sen korkein kohta on 3 636-metrinen Mount Nebo.
Yhdystie 8300

Historiaa

1950-luvulta 1970-luvulle saakka tie oli osa tuolloin Oulun ja Kajaanin välillä kulkenutta kantatietä 77. Oulujoen eteläpuolta kulkevan valtatie 22:n valmistuttua joen pohjoispuolella kulkeva tie muutettiin aluksi maantieksi 830 ja 1990-luvun puolivälissä edelleen yhdystieksi 8300.
Miyake (1943)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja se aloitti kotiutuvien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 2. heinäkuuta 1948.
Vargas & Lagola

Vargas & Lagola on vuonna 2017 perustettu ruotsalainen yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat ruotsalaiset Vincent Pontare (Vargas) ja Salem Al Fakir (Lagola).
Yhtye julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Rolling Stone" vuonna 2017.
Gamma-amanitiini

Gamma-amanitiini tai γ-amanitiini on kahdeksasta aminohaposta muodostuva syklinen peptidi ja amatoksiineihin kuuluva sienimyrkky. Gamma-amanitiinia on tietyissä kärpässienissä, esimerkiksi valkokärpässienessä ja kavalakärpässienessä.
Gamma-amanitiinin kemiallinen kaava on C₃₉H₅₄N₁₀O₁₃S, CAS-numero 21150-23-2 ja moolimassa 902,97 g/mol.
Hurrikaani Hortense

Vaikutus

Hortense oli ensimmäinen hurrikaani 21 vuoteen Nova Scotiassa, missä sademäärät saattoivat olla 20 millimetriä tunnissa. Myrskyn nopeuden vuoksi pahimpia sateita ei kestänyt kahta tuntia kauempaa missään sen reitin varrella.
Sami Kallunki

Sami Olavi Kallunki (27. huhtikuuta 1971 Kuusamo – 2. joulukuuta 1999 Kuusamo) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen seuransa oli Kuusamon Erä-Veikot.
Kallunki osallistui Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuihin 1991. Kallunki kilpaili Pasi Saapungin ja Jukka Ylipullin kanssa joukkuekilpailussa, jossa Suomi sijoittui kuudenneksi. Henkilökohtaisessa kilpailussa Kallunki oli 37:s.
Albertvillen olympialaisissa 1992 Kallunki osallistui henkilökohtaiseen kilpailuun ollen lopputuloksissa 28:s. Hän lähti hiihto-osuudelle 42:nnelta sijalta.
Atlantic Crossing

Atlantic Crossing on Rod Stewartin albumi vuodelta 1975.
Nauvo

Maantiede

Ominaistenselän ja Gullkronanselän välissä sijaitseva Nauvo koostuu noin 3 000 saaresta, luodosta ja kalliosta. Pääsaaret ovat Iso-Nauvo (Storlandet) ja Pikku-Nauvo (Lillandet). Pikku-Nauvon saarella on Nauvon korkein maastonkohta, noin 60 metrin korkeudelle merenpinnasta ulottuva Kasberg. Nauvon eteläisimmät luodot sijaitsevat Itämeren ulapan reunalla liki 50 kilometrin päässä pääsaarilta. Seilin saaressa entisen sairaalan tiloissa sijaitsee Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitos.

Historiaa

Nauvon pohjoisilta saarilta on löydetty pronssikauden aikaisia hiidenkiukaita, ja useilla muilla saarilla on myöhemmiltä ajoilta peräisin olevia ns. ryssänuuneja ja jatulintarhoja. Vanhasta suomalaisasutuksesta kertovat muiden muassa kylännimet Kivis, Mielis, Poutuis ja Sydänperä. Tämä viittaa siihen, että seutu oli varsinaissuomalaisten nautinta-aluetta ennen ruotsalaisten uudisasukkaiden saapumista. Asiakirjoissa Nauvon pitäjä mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1395.
Nauvolaiset talonpojat olivat vanhastaan tottuneita merenkävijöitä, ja talonpoikaispurjehdusta harjoitettiin useisiin Itämeren satamiin jo Ruotsin vallan aikana.
Seilin saarelle perustettiin kuningas Kustaa II Aadolfin määräyksestä vuonna 1619 sairaala eli hospitaali spitaalitautisia varten, ja vähän myöhemmin sinne alettiin sijoittaa myös mielisairaita ja rampoja. Kun viimeinen spitaalipotilas oli kuollut vuonna 1766, Seilin sairaala toimi mielisairaalana vuoteen 1962 saakka. Vuodesta 1889 lähtien sairaalassa oli vain naispotilaita. Vuodesta 1964 Seilissä on toiminut Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitos.
Parainen, Nauvo, Korppoo, Houtskari ja Iniö yhdistyivät vuoden 2009 alussa uudeksi Länsi-Turunmaan kaupungiksi, jonka nimi vuoden 2012 alussa muutettiin Paraisiksi. Nauvossa on vilkas satama, esimerkiksi Airistolta sopivan päivämatkan päässä.

Kylät

Antböle, Backas, Berghamn, Biskopsö, Borstö, Böle, Dalkarby, Druckis, Ernholm, Finby, Grännäs, Grötö, Gullkrona, Gyttja, Hangslax, Haverö, Humleholm, Högsar, Innamo, Jälist, Kirjais, Kivis, Klobbnäs, Kopparholm, Korsnäs, Koum, Krok, Kvivlax, Käldinge, Käldö, Laggarnäs, Lökholm, Mattnäs, Mielis, Nötö, Packais, Pensar, Piparby, Poutuis, Prostvik, Pärnäinen (Pärnäs), Risis, Samslax, Sandholm, Sandö, Seili (Själö), Sexnappa, Sellmo, Simonkylä (Simonby), Sommarö, Spink, Stenskär, Strandby, Sydänperä, Såris, Tackork, Toras, Trunsö, Valmoholm, Vandrock, Vansor, Vikom, Vikperä, Väcklax.

Ruokakulttuuri

Nauvon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla keitetystä lampaanlihasta, perunasta, sipulista ja lantusta koostuva lammaspata.
Nauvon satamassa toimii vuonna 1987 avattu ranskalaistyylinen ravintola L’Escale. Nauvon muita ravintoloita ovat Strandkrogen, Köpmans café & restaurant, Najaden Bar & Pizzeria, Ravintola Naffu (ent. Biffi), Restaurant Stallbacken ja Food Fellows.
Pisaraorneero

Levinneisyys

Pisaraorneeroa tavataan Boliviassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaskulaarinen dementia

Vaskulaarinen dementia eli verenkiertoperäinen muistisairaus johtuu aivoverenkiertohäiriöiden aiheuttamista aivomuutoksista. Se on toiseksi yleisin dementian syy (20–30 % tapauksista) Alzheimerin taudin jälkeen. 
Vaskulaarisen dementian eli verenkiertoperäisen muistisairauden alatyyppejä ovat pienten suonten tauti, jossa on laaja-alaisia aivojen valkean aineen hapenpuutteesta johtuvia eli iskeemisiä muutoksia, aivojen syvien osien mikroinfarkteja ja mikroverenvuotoja, sekä suurten suonten tauti, jossa aivojen kuorikerroksessa on kortikaalisen osan infarkteja. 
Vaskulaarinen dementia ja Alzheimerin tauti voivat esiintyä myös yhtä aikaa, jolloin puhutaan sekamuotoisesta dementiasta eli muistisairaudesta.

Oireet

Vaskulaarisen dementian tyypillisiä oireita ovat toiminnanohjauksen häiriöt, älyllisten toimintojen hidastuminen, tasapainohäiriöt ja käytösoireet. Potilailla on myös muistihäiriöitä, mutta tämä piirre ei ole yhtä hallitseva kuin Alzheimerin taudissa. Taudin tyypistä ja aivoverenkiertohäiriöiden sijainnista riippuen vaskulaariseen dementiaan voi liittyä puheentuoton häiriöitä, halvausoireita, näkökenttäpuutoksia ja kävelyvaikeuksia. Vaskulaarinen dementia voi edetä vähitellen tai portaittain, jolloin taudissa saattaa esiintyä pitkiäkin tasaisia jaksoja.

Tutkiminen

Potilaiden aivojen kerroskuvauksessa eli tietokonetomografiassa tai magneettikuvassa löydetään tavallisesti aivoverenkiertohäiriöiden jättämiä merkkejä, kuten vanhoja aivoinfarkteja, aivoverenvuotoja, aivojen valkean aineen vaskulaarista degeneraatiota eli aivoverisuonten rappeutumista, laajentuneita perivaskulaari eli verisuonta ympäröiviä tiloja ja aivoatrofiaa eli aivojen surkastumista. 
Aivojen toiminnallisissa kuvauksissa, kuten SPECT- ja PET-kuvissa, voidaan nähdä aivojen läiskittäisiä muutoksia. Muistihäiriön vaikeusastetta voidaan testata erilaisten muistitestien ja toimintakykymittausten avulla.
Jana (yhtye)

Jana on vuonna 2003 perustettu hämeenlinnalainen popyhtye, jonka ensimmäinen single Pauliina ilmestyi marraskuussa 2005. ”Pauliina”-kappaleesta tuli yksi Janan tunnetuimmista kappaleista. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Pelkuri”, ”Suutelit pitkään” ja ”Kuussa”. Janan debyyttialbumi Pelkuri! ilmestyi maaliskuussa 2007.
Willie Brown

Willie Brown (s. 6. elokuuta 1900 Clarksdale, Mississippi – 30. joulukuuta 1952, Tunica, Mississippi) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, kitaristi ja laulaja. Brownia pidetään yhtenä merkittävimmistä varhaisista delta blues -kitaristeista. Hän soitti suurimman osan urasta muiden muusikoiden taustalla, ei niinkään sooloartistina - hän esiintyi muun muassa Charley Pattonin, Son Housen ja Robert Johnsonin kanssa.

Elämä

Willie Brown syntyi Mississipissä ja hänen elämästään tiedetään melko vähän mitään varmaa. David Evans on koonnut tietoja Brownin varhaiselämästä. Hän asui Mississipin Drewssä vuoteen 1929 ja meni naimisiin vuonna 1911 hyvän kitaristin Josie Millsin kanssa. Brownia kuullaan Charley Pattonin vuoden 1930 Paramount-sessioissa, joista on Brownin soolokappaleet "M & O Blues" ja "Future Blues". Vuonna 1929 Kid Bailey äänitti laulun "Rowdy Blues" ja on väitetty taustalla soittavan Willie Brownin tai että Brown itse käytti nimeä Kid Bailey. Edellä mainittujen lisäksi Brownin tiedetään äänittäneen Paramountille kappaleen "Kicking In My Sleep" (Paramount 13099).
Vuonna 1941 Yhdysvaltain kongressin kirjastolle tekemissään kenttä-äänityksissä folkloristi Alan Lomax äänitti Willie Brownilta kappaleen "Make Me a Pallet on the Floor". Samassa sessiossa Brown soittaa myös Son Housen taustalla.
Brown asui Robinsvillessä, Mississipissä vuodesta 1929 ja muutti Lake Cormorantiin vuoteen 1935 mennessä. Hän esiintyi silloin tällöin Charley Pattonin kanssa ja myöhemmin Son Housen kanssa aina kuolemaansa saakka.
»You can run, you can run

tell my friend-boy Willie Brown»
(Robert Johnson: "Crossroad Blues")