Down to Earth (Rainbow’n albumi)

Kokoonpanomuutokset

Syksyllä 1978 yhtyeen Pohjois-Amerikan-kiertueen jälkeen yhtyeen johtohahmo ja kitaristi Ritchie Blackmore alkoi järjestellä yhtyettä uudelleen. Blackmore oli pettynyt yhtyeen menestykseen varsinkin Pohjois-Amerikassa, jossa listoja hallitsivat uuden aallon AOR-yhtyeet ja Rainbown hard rock-/heavy metal -tyylinen musiikki oli pois muodista. Blackmore käski laulaja Ronnie James Dion unohtaa fantasia- ja miekka ja magia -tyyliset lyyrikat ja pyysi tätä kirjoittamaan enemmän parisuhteisiin ja rakkauteen liittyviä sanoituksia. Dio ei ollut tästä lainkaan samaa mieltä ja erosi yhtyeestä vuoden 1978 lopulla. Myös edellisen kokoonpanon basisti Bob Daisley ja kosketinsoittaja David Stone erotettiin yhtyeestä syksyllä 1978 ja vain rumpali Cozy Powell pysyi kokoonpanossa, vaikka olikin aluksi epäileväinen yhtyeen uusista suunnitelmista. 
Blackmore pyysi vanhaa Deep Purple -kollegaansa, basisti Roger Gloveria tuottamaan yhtyeen tuleva albumi. Glover oli toiminut Deep Purplesta lähtönsä jälkeen menestyksekkäästi tuottajana ja hänen tehtävä olikin ”saada Rainbow myymään enemmän levyjä”. Koska sopivaa basistia ei löytynyt, tuli Gloverista myös yhtyeen basisti. Basistina oli Daisleyn lähdön jälkeen toiminut jonkin aikaa The Pretty Things- ja T. Rex-yhtyeissä soittanut Jack Green, mutta hän ei kuitenkaan jäänyt yhtyeeseen.
Kosketinsoittajaksi valittiin Powellin sooloyhtyeessä sekä Colosseum II -yhtyeessä aiemmin vaikuttanut Don Airey. Laulajaksi olivat ehdolla ainakin myöhemmin Uriah Heepissä laulanut Peter Goalby, sekä entinen Deep Purple -laulaja Ian Gillan, joka oli soittanut Blackmoren kanssa jouluna 1978 pidetyssä konsertissa. Vokalistiksi valittiin lopulta Graham Bonnet, joka oli laulanut aikoinaan pop-duo The Marblesissa. Bonnetin nimi tuli esille, kun Cozy Powell soitti studiossa The Marblesin hittikappaletta ”Only One Woman”. Bonnet oli ulkoisesti edeltäjänsä Dion täydellinen vastakohta lyhyine hiuksineen, peililaseineen ja pukuineen, mutta omasi kuitenkin vahvan äänen. Tuleva albumi nauhoitettiin edellisen levyn tapaan linnaan rakennetussa studiossa Ranskassa lukuun ottamatta vokaaleja, jotka nauhoitettiin Kingdom Sound-Studioilla Long Islandilla.

Albumin sisältö ja kaupallinen menestys

Albumin kappaleet ovat pääasiassa Blackmoren (musiikki) ja Gloverin (lyriikat) kirjoittamia. Hitiksi noussut ”Since You Been Gone” on Russ Ballardin käsialaa. Kyseinen kappale ja myös hitiksi noussut ”All Night Long” edustivat Rainbown uutta radioystävällistä kaupallista linjaa. Samaa linjaa edustaa myös ”Makin' Love” -kappale. Suoraviivaisempaa rockia ovat ”No Time to Lose”, ”Danger Zone” ja ”Lost in Hollywood”. ”Eyes of the World” -kappaleessa Don Aireyn kosketinsoittimet ovat vahvasti esillä ja kappale on albumin ainoita kappaleita, jossa on viitteitä yhtyeen aiempaan, Dion aikaiseen tuotantoon. Kosketinsoittimet ovat muutenkin läpi albumin vahvasti esillä. ”Love’s No Friend” taas on hidas ja hiukan blues-henkinen kappale. Lisäksi sessioissa nauhoitettiin kappale ”Bad Girl”, joka alun perin julkaistiin ”Since You Been Gone” -singlen b-puolella.
Down to Earth julkaistiin heinäkuussa 1979 ja se nousi Britannian albumilistalla sijalle kuusi. Singleinä julkaistut ”Since You Been Gone” (UK 6.) ja ”All Night Long” (UK 5.) saivat Blackmoren toivomaa radiosoittoa ja listamenestystä. Yhdysvalloissa menestys ei kuitenkaan ollut huimaa: albumi jäi sijalle 66 ja ”Since You Been Gone” sijalle 57. Huolimatta hitti-singleistä albumi möi vähemmän kuin edelliset Dion aikaiset albumit. 
Albumin julkaisun jälkeen yhtye lähti maailmankiertueelle esiintyen Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Kiertue huipentui elokuussa 1980 Donington Parkiin ensimmäisille Monsters of Rock -festivaaleille, joissa yhtye oli pääesiintyjä. Tämä jäi kokoonpanon viimeiseksi esiintymiseksi Powellin erotessa yhtyeestä konsertin jälkeen. Myös laulaja Graham Bonnet erosi seuraavan albumin esituotannon aikana yhtyeestä. Lisäksi Bonnetin esiintyminen juovuksissa ja sanojen unohtelu edellä mainitulla Doningtonin keikalla oli aiheuttanut juopaa hänen ja Blackmoren välillä.

Albumi mediassa

Britannian musiikkilehdistössä albumi sai julkaisunsa aikoihin positiivista kritiikkiä ja uusien muusikoiden panosta kehuttiin korkealle. Allmusic.com-sivuston arvostelija kehuu etenkin Blackmoren, Gloverin ja Powellin panosta ja kritisoi hiukan laulaja Graham Bonnetin suoritusta. Suomalaisen Deep-Purple.fi-sivuston arvostelija toteaa, että "tällä levyllä soittava bändi kuulostaa yhä erinomaiselta, mutta samalla yhtyeen soundi on aikaisempaa selvästi popahtavampi".
Nykyään kriitikot ja monet yhtyeen fanit ovat kritisoineet Rainbown radioystävällisempään ja kaupallisempaa musiikkiin siirtymistä ja pitävät Ronnie James Dion aikaista versiota yhtyeestä parhaana. Tästä huolimatta varsinkin tältä albumilta löytyvät ”Since You Been Gone” ja ”All Night Long” ovat yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ja saavat edelleen radiosoittoa AOR-musiikkiin suuntautuneilla radio-asemilla. 
Albumista julkaistiin remasteroitu versio vuonna 1999 ja ”Deluxe Edition” vuonna 2011, joka sisältää bonusmateriaalia.