Parker-aurinkoluotain

Matka Aurinkoon

Luotain käyttää matkaan Aurinkoon 55 kertaa enemmän energiaa mitä kuluisi, jos luotain menisi Marsiin. Energia menee siihen, että luotaimen kulkunopeutta jarrutetaan. Suurimmillaan sen nopeus Auringon ympäri on noin 725 000 kilometriä tunnissa, ja tutkijoiden mukaan mikään laite tätä ennen ei ole kulkenut niin suurella nopeudella. Tätä ennen nopeimman laitteen ennätystä on pitänyt hallussaan Juno-luotain, jonka nopeus kiihtyy jokaisella Jupiterin ohilennolla 266 000 kilometriin tunnissa.
Luotainta suojaa Auringon paahteelta hiilikuitukomposiittisuoja, jonka paksuus on 11,4 senttiä. Auringon puolella sen lämpö nousee 1 370 °C ja siihen kohdistuu 30 miljoonan watin säteilypaine. Kilven pitäisi kuitenkin suojata laitteita toisella puolella niin, että sen lämpötila on alle 29 °C. Kilven alla on kuitenkin suojassa tietokone, joka osaa itsenäisesti korjata rataa, jos lämpötila nousee liian korkeaksi. Luotain kiertää elliptistä rataa ja viipyy lyhyen ajan lähellä Aurinkoa, kunnes lähtee taas vilvoittelemaan ja kiertää Merkuriuksen ja Venuksen ratojen ohi ja palaa uudestaan taas lähelle aurinkoa. Sen matka kiertoradalla Auringon ympäri kestää 150 päivää, ja se saapuu joka kierroksella lähemmäksi sitä. Samalla luotaimen kiertoaika lyhenee joka kierroksella, kunnes se on lopuksi vain 88 päivää. Viimeisen kerran se ohittaa Auringon marraskuussa vuonna 2024. Sen jälkeen se palaa Auringon säteilyssä 90 prosenttisesti. Vain hiilikuitukomposiittisuoja jää jäljelle kiertämään Aurinkoa.
Tätä ennen Auringon lähellä on käynyt vain Helios B, joka kiersi Auringon vuonna 1976 42 miljoonan kilometrin päästä. Parker-aurinkoluotain kiertää Auringon pinnan noin 6,16 miljoonan kilometrin päästä.

Mitä luotaimella tutkitaan

Fyysikoilla on koko joukko kysymyksiä, joihin yritetään löytää vastausta luotaimen avulla. Esimerkiksi he ovat ihmetelleet, että kun Auringon koronan lämpötila on jopa neljä miljoonaa astetta, niin miksi Auringon pinta on vain noin 5 720. Toinen on aurinkotuulen, joka koostuu protoneista ja elektroneista, supersooninen äänen nopeutta suurempi virtausnopeus. Lisäksi sillä yritetään tutkia aurinkomyrskyjä, jotka syntyvät Auringon pinnalla ja häiritsevät muun muassa radio- ja navigointilaitteita. Luotain on varustettu mittalaitteilla, jotka mittaavat Auringon koronaa, plasman lämpötilaa ja tiheyttä. Siinä on ilmaisin, joka mittaa aurinkotuulen lämpötilaa, tiheyttä ja kiihtyvyyttä. Siinä on myös ilmaisin, joka etsii suurienergiaisia elektroneja, protoneja ja raskaita ioneja. Lisäksi siinä on magnetometrejä, jotka mittaavat magneettikenttiä.

Luotaimen nimeäminen

Luotain on saanut nimensä fyysikko Eugene Parkerin mukaan. Hän täytti vuoden 2018 kesäkuussa 91 vuotta. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Nasa on nimennyt laitteensa vielä elävän henkilön mukaan. Parker oli ensimmäinen, joka vuonna 1958 näytti toteen, että aurinkotuulen vaikutus ulottuu Maahan asti. Parkeria ei ensin uskottu, ja pian sen jälkeen neuvostoliittolainen Luna-luotain mittasi aurinkotuulen nopeuden. Voyager 1 -luotain on mitannut aurinkotuulta vielä 18 miljardin kilometrin päässä Auringosta. Myös Mariner 2 mittasi aurinkotuulta, kun se vuonna 1962 matkasi Venukseen.