Grenadan maantiede

Fyysinen maantiede

Grenadan saaret ovat Pieniin Antilleihin kuuluvien Windwardsaarten eteläisimpiä saaria. Grenadan pinta-ala on 344 neliökilometriä. Valtion pääsaari on Grenada, jonka koko on noin 310 neliökilometriä. Sen lisäksi valtioon kuuluu Grenadiinien saarijonon saaret Martiniquen kanaalin eteläpuolelta. Kanaalin pohjoispuolen saaret kuuluvat Saint Vincentiin. Grenadan länsipuolella on Karibianmeri ja itäpuolella Atlantti.
Grenadan pääsaari on muodoltaan soikea, noin 34 kilometriä pitkä ja 18 kilometriä leveä. Saaren sisämaa on vuoristoista vulkaanisen historiansa takia. Vuoristojen selänteet kulkevat etelä-pohjoissuuntaisesti, ja niitä halkovat melko syvät ja jyrkkäreunaiset laaksot. Saaren korkein kohta on pohjoisosassa oleva 840-metrinen Mount Saint Catherine. Grenadan pääsaaren muodot ovat voimakaspiirteisemmät kuin muiden maahan kuuluvien saarien, mutta muuten kaikkien saarien maantieteelliset olot ovat samankaltaiset.
Grenadan pääsaaren pohjoispuolen saaria ovat Ronde Island, Carriacou ja Petite Martinique. Carriacou on toiseksi suurin saari, ja se sijaitsee Grenadasta 37 kilometriä pohjoiseen. Sen kukkulaisen sisämaan korkeimmat kohdat ovat 291-metrinen High North ja 290-metrinen Morne Jaloux. Saaren Atlantin puoleinen rannikko on kivikkoinen, kun taas Karibianmeren-rannikolla on useita suojaisia lahtia. Viisi kilometriä Carriacousta pohjoiseen on noin kahden neliökilometrin laajuinen Petite Martinique, joka on käytännössä muodostunut 225 metrin korkeuteen kohoavasta tulivuoresta.
Grenadan saaret ovat osa Pienien Antillien vulkaanista kaarta, ja saaren monet kivi- ja maalajit ovat vulkaanisia. Vaikka saarten tulivuoritoiminta on sammunut, viisi kilometriä Ronde Islandista länteen sijaitsee Kick ’em Jenny, jonka uskotaan olevan Pienten Antillien ainoa toimiva merenalainen tulivuori.
Saarilla on muutamia kraatterijärviä, joista suurin on Grand Etang. Se on noin 530 metrin korkeudessa, ja sen pinta-ala on noin 15 hehtaaria. Grenadan saarella on useita lyhyitä jokia, joiden virtaama on melko suuri niiden yläjuoksulla mutta jotka ovat alajuoksullaan verkkaisia ja meanderoivia.

Ilmasto

Grenadan ilmasto on trooppinen, ja päivän keskilämpötila on tammi-helmikuussa noin 25 astetta ja heinä-elokuussa 31 astetta. Sadekausi on heinäkuulta joulukuulle, jolloin pasaatituulet tuovat epävakaata ilmaa, ja kuivakausi tammikuulta kesäkuulle. Vuoden sadanta vaihtelee tuulenpuoleisten rinteiden 3 500 millimetristä alankoiden 1 500 millimetriin. Ilman suhteellinen kosteus on sadekaudella melkein 80 prosenttia ja kuivallakaudella 68–78 prosenttia.
Grenada sijaitsee yleisimmän pyörremyrskyreitin eteläpuolella, mutta pyörremyrskyt ovat tehneet maassa tuhoa muun muassa vuosina 1955, 1979 ja 1980. Vuonna 2004 Grenadalle iskenyttä hurrikaani Ivania pidetään maan lähihistorian tuhoisimpana.

Kasvillisuus

Grenadan pääsaarella kasvillisuus vaihtelee huomattavasti korkeuden mukaan. Korkeimmilla huipuilla on kitukasvuisia pilvimetsiä, joissa kasvaa matalakasvuisia puita, kuten klusioihin kuuluva Clusia mangle. Alueella on myös monenlaisia saniaisia, palmukasveihin kuuluva Prestoea montana, sammalia, jäkäliä ja muun muassa kovioiden suvun ruohoja. Pilvimetsien alapuolella kasvaa vuoristometsiä, joiden lajisto on suhteellisen samantapainen kuin niiden alapuolella olevissa sademetsissä. Sademetsissä kasvaa muun muassa tohtorinpuukasveihin kuuluva Dacryodes excelsa, rohtokvassia, karibianaitomahonki ja sloeaneihin kuuluvia puita. Grand Etangin ympräistössä kasvaa karibianmäntyä, jota tuotiin saarelle vähentämään tarvetta tuontipuulle.
Grenadan laajat rannikkometsät ovat suhteellisen kuivia ympäristöjä, ja ne saavat paljon vähemmän sadetta kuin saaren korkeammat sisämaat. Carriacoun ja Petite Martiniquen kasvillisuus on pääosin rannikkometsiä tai kuivia pensaikkoja. Kuivien ympäristöjen kasveja ovat salvadorinsoihtupuu, sinipuu, akaasiat, karhepuihin kuuluva Cordia curassavica ja pisonoihin kuuluva Pisonia aculeata.
Grenadalla ja Carriacoulla on useita sisämaan ja rannikon mangrovemetsiä ja soita. Mangroveilla kasvaa muun muassa amerikanmustamangrove ja atlantinpunamangrove. Grand Etangilla kasvaa vehkakasvilaji Montrichardia arborescens.

Eläimistö

Saarten eläimistö on monipuolista, ja siihen kuuluu nykyään muun muassa monamarakatti, jonka orjat toivat Grenadalle Länsi-Afrikasta. Populaatio on kehittynyt todennäköisesti vain muutamista yksilöistä, mutta se voi hyvin Grenadan pääsaaren vuoristoisessa sisäosassa. Toinen saarelle tuotu nisäkäslaji on intianpikkumangusti, jonka haluttiin kontrolloivan sokeriplantaasien jyrsijöitä.
Yhdeksänvyövyötiäinen saapui Grenadalle sen ensimmäisten asukkaiden mukana. Vaikka se on harvinainen, se on saarilla riistaeläin. Sitä elää erityisesti Grand Etangia ympäröivissä metsissä. Grenadan sisäosissa elävät hiiriopossumeihin kuuluva Marmosa robinsoni ja isokorvaopossumi ovat myös riistaeläimiä.
Grenadan vuoristot, rannikkometsät ja rannikon lahdet ovat linnuille suotuisia elinympäristöjä. Maan kansallislintu on grenadanjuoksukyyhky, jonka uskotaan olevan saaren kotoperäinen laji. Väkänokkahaukka on yksi maailman pienimpiä haukkalajeja. Sen lisäksi saarilla elää petolinnuista myös tornipöllö, sääski ja viheltäjähiirihaukka. Grenadalta tavataan lisäksi kolme kolibrilajia, isokaarikolibri, antillientöyhtökolibri ja viherhuppukolibri. Saaren rantavesissä voi nähdä keisarifregattilinnun. Metsiköiden ja mangroveiden lintuja ovat muun muassa banaanikerttuli, grenadannapsu, tropiikkimatkija, ani ja mangrovekäki.