google/wiki40b huggingface dataset:
Rodoksen kolossi

Rodoksen kolossi  (< lat. colossus < m.kreik. κολοσσός, kolossos, 'suuri patsas') oli valtava auringonjumala Heliosta esittävä patsas Rodoksen saarella. Se oli yksi maailman seitsemästä ihmeestä.

Kuvaus

Rodoksen kolossista tiedetään vain vähän. Edes sen tarkasta sijainnista ei ole varmaa tietoa. Patsas oli luultavasti noin 30 metriä korkea ja tehty suurimmaksi osaksi pronssista. Sillä uskotaan olleen liekkimäinen sädekehä, enkelimäiset kasvonpiirteet ja puoliavoin suu. Kolossin pelkkä koko varmasti herätti hämmästystä ja kunnioitusta. Sen kerrottiin kimaltaneen auringossa.
Kolossin on yleensä väitetty seisoneen sataman suulla hajareisin. Se olisi kuitenkin vaatinut patsaalta yli 120 metriä jänneväliä. Väite onkin luultavasti jonkun 1400-luvulla eläneen pyhiinvaeltajan mielikuvitusta. Luultavammin patsas seisoi kauempana tasaisella maaperällä marmorialustalla. Toisten lähteiden mukaan patsas seisoi sataman aallonmurtajalla.
Roomalainen kirjailija Plinius vanhempi kertoi Rodoksen kolossin olleen niin suuri, että ”harvojen käsivarret yltävät sen peukaloiden ympäri ja sen sormetkin ovat isommat kuin useimmat muut patsaat”.

Historia

Rodoksen kolossi oli kiitollisuudenosoitus Rodoksen suojelusjumalalle, auringonjumala Heliokselle. Rodoslaiset uskoivat Helioksen pelastaneen heidät Syyrian hallitsijan Demetrios Poliorketeen piirityksestä vuodelta 305 eaa. He halusivat rakentaa jumalalleen muistomerkin ja saivat kolossiin rahat myymällä piirityskoneet, jotka Demetrios oli vetäytyessään jättänyt.
Antiikin kirjailijan Filon Bysanttilaisen mukaan arkkitehti Khares Lindoslainen valoi vuonna 294 eaa. alkaen kolossin paikalla, mutta osina. Ensin valettiin jalkaterät, ja ne asetettiin paikoilleen valkoiselle marmorijalustalle. Seuraavaksi valettiin alaraajat, jotka asetettiin paikoilleen muottien avulla. Seuraavaksi tehtiin vartalo ja lopulta pää. Kolossi oli sisältä ontto, mutta sitä tuettiin sisältä päin rautakehikolla, jonka painona käytettiin kiviä.
Kolossin rakentaminen vei paljon pronssia ja saaren vaaditut metallivarat olisivat ehtyneet, mutta Rodos oli merkittävä kauppapaikka ja rodoslaiset ostivat ulkomaalaisilta pronssia. Pronssia saatiin kuitenkin niin vähän, että kolossia saatiin jatketuksi vuosittain enintään 2,5 metriä.
Kolossi valmistui joko vuonna 290, 282 tai 280 eaa. Kolossi tuhoutui maanjäristyksessä jo joko vuonna 227 eaa., 226 eaa. tai 224 eaa. Kolossin polvet pettivät ja se romahti hajoten kappaleiksi. Egyptin hallitsija Ptolemaios III lupasi rakentaa jälleen patsaan, mutta Delfoin oraakkeli varoitti rodoslaisia ja kielsi rakentamasta patsasta uudelleen. Rodoksen kolossi lepäsi miltei 900 vuotta raunioina ja siitä tuli suosittu matkakohde. Romahtaneenakin se oli vaikuttava näky.
Vuonna 654 jaa. arabit valtasivat Rodoksen ja myivät patsaan jäännökset syyrialaiselle juutalaiskauppiaalle. Kauppias kuljetti patsaan 900 kamelin selässä kotiinsa ja myi ne eteenpäin. Tämän vuoksi Rodoksen kolossin jäännöksiä ei ole löydetty.
Tänään se alkaa

Juoni

Daniel on lastentarhan johtaja pienessä ranskalaisessa hiilikaivoskaupungissa, jonka kaivokset on suljettu ja asukkaat kärsivät. Daniel yrittää taistella lasten hyvinvoinnin puolesta poliitikkojen tiukentuvia budjetteja ja byrokratiaa vastaan. Danielin suhteet omiin vanhempiinsa tai kihlattuunsa Valeriaan ja tämän poikaan eivät nekään ole kovin hyvällä tolalla.

Vastaanotto

Tänään se alkaa voitti kunniamaininnan 49. Berliinin elokuvajuhlilla.
Tanskan Kultarannikko

Historia

20. huhtikuuta 1663 Tanskan haltuunotto Fort Christiansborgista ja Carlsborgista sai Ruotsin Kultarannikon siirtomaan liittämisen osaksi Tanskaa päätökseen. Vuosina 1674–1755 siirtomaata hallinnoi Tanskan Länsi-Intian kauppakomppania. Joulukuusta 1680 elokuun 29. päivään 1682 Fort Christiansborg oli Portugalin valtaamana. 
Vuonna 1750 Tanskan Kultarannikosta tehtiin Tanskan kruununsiirtomaa. Vuosina 1782–1785 siirtomaa oli Britannian valtaamana. 30. maaliskuuta 1850 kaikki Tanskan Kultarannikon asutukset myytiin Britannialle ja liitettiin Brittiläiseen Kultarannikkoon. 
Siirtomaan hallitsijan arvo oli nimeltään Opperhoved vuodesta 1658 vuoteen 1766, jolloin arvo muuttui kuvernööriksi.
Cody Lundin

Cody Lundin (s. 15. maaliskuuta 1967) on yhdysvaltalainen selviytymisekspertti. Hän opettaa selviytymis- ja eloonjäämistaitoja, omavaraistaloutta ja erilaisia alkuperäiskansan taitoja vuonna 1991 perustamassaan selviytymiskoulussa Aboriginal Living Skills School. Lundin esiintyi vuosina 2010-2014 Discovery Channelilla esitettävässä televisiosarjassa Dual Survival, jossa Lundin esitteli eri olosuhteissa erilaisia selviytymismenetelmiä kävellen ilman kenkiä ja pukeutuen vain sortseihin. Lundin on kirjoittanut kaksi selviytymis aiheista kirjaa: 98.6 Degrees: The Art of Keeping Your Ass Alive (2003) ja When All Hell Breaks Loose: Stuff You Need to Survive When Disaster Strikes (2006).
Matteo Guardalben

Ura

Guardalben aloitti jalkapalloilun Veronan junioreissa 1990-luvun alussa, josta hän nousi myöhemmin edustusjoukkueeseen. Guardalben lainattiin kaudeksi 1994-1995 Serie C1:n Masseseen, jossa hän pelasi 27 sarjaottelua. Guardalben sai lopulta peliaikaa Veronasta palattuaan takaisin ja nousi kaudella 1996-1997 ykkösvahdiksi. Hän siirtyi kauden päätteeksi Parmaan vuonna 1997. Guardalben vietti joukkueessa yhteensä viisi kautta pelaten vain kolme Serie A ottelua. Siitä huolimatta Guardalben saavutti menestystä voitettuaan joukkueen mukana muun muassa Uefa Cupin vuonna 1999.
Vuonna 2001 Guardalben siirtyi vähäisen peliajan vuoksi Piacenzaan, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan joukkueen ykkösvahtina. Guardalben siirtyi kuitenkin Palermoon vuonna 2004 ja samalla takaisin Serie A:han vietettyään Piacenzassa yhden kauden Serie B:ssä. Hän pelasi ensimmäisellä kaudella 37 Serie A ottelua, mutta seuraavalla kaudella joutui tyytymään huomattavasti vähempään peliaikaan. Guardalben kävi samalla kaudella pelaamassa lainalla Parmassa kuuden ottelun verran.
Heinäkuussa 2006 Serie B:ssä pelannut Vicenza hankki hänet joukkueeseensa. Guardalben toimi kuitenkin jälleen varavahdin roolissa loukkaantumisen vuoksi kahden kauden verran, jonka jälkeen hän siirtyi toiseen Serie B seuraan Trevisohon. Peliaikaa tuli hyvin, mutta Guardalben päätti siirtyä vuonna 2009 takaisin Serie A:han tällä kertaa UC Sampdorian joukkueeseen. Hän ei pelannu ainuttakaan ottelua Serie A:ssa.
Heinäkuussa 2010 Guardalben siirtyi vapaalla siirrolla Serie B:ssä pelanneeseen Modenaan.

Maajoukkueura

Guardalben nimettiin kolmesti Italian maajoukkueeseen vuoden 2005 aikana, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua.
Rakkauden kynnys

Juoni

Lihasrappeumasta kärsivä pahantuulinen 50-vuotias René saa kuntouttajakseen nuoren Julien. Hän on naiselle töykeä, mutta nainen ei anna periksi. René ilmoittaa haluavansa rakastella vielä kerran ennen kuin sairaus tekee sen mahdottomaksi. Julie alkaa puuhata Renélle vierailua prostituoidun luona, vaikka hoitolaitos ei suhtaudu ajatukseen suopeasti.
Detlef Schößler

Detlef Schößler (s. 3. lokakuuta 1962) on entinen saksalainen jalkapalloilija, joka siirtyi aktiiviuransa jälkeen valmentajaksi. Hän pelasi FC Magdeburgissa 168 liigaottelua vuosina 1979-1989, ja Dynamo Dresdenissä 150 ottelua vuosina 1989-1995. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 18 ottelua vuosina 1986-1990.
Frank Heinemann

Ura

Heinemann aloitti peliuransa VfL Bochumin kakkosjoukkueessa 1983 ja onnistui murtautumaan seuran edustusmiehistöön 1986. Hän pelasi koko uransa seurassa edustaen sitä 195 Bundesliigaottelussa ja 21 2. Bundesliigaottelussa. Heinemannin uran suurin saavutus Bochumissa oli Saksan cupin finaaliesiintyminen kaudella 1987/88. Eintracht Frankfurt oli tuolloin vahvempi Lajos Détárin maalilla 1–0. Heinemann lopetti pelaajauransa 31-vuotiaana 1996.
Pelaajauransa jälkeen Heinemann on jatkanut jalkapallon parissa toimien VfL Bochumin organisaatiossa apulaisvalmentajana. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten eri päävalmentajien kanssa vuodesta 1996 lähtien. Parhaimmillaan Heinemann on ollut mukana luotsaamassa seuraa UEFA Cupiin kahteen otteeseen, 1997 Klaus Toppmöllerin ja 2004 Peter Neururerin kanssa.
33 VfL Bochumissa vietetyn vuoden jälkeen Heinemann nousi syyskuussa 2009, ainakin väliaikaisesti, seuran päävalmentajaksi, kun huonosti alkanut bundesliigakausi toi potkut sveitsiläiselle Marcel Kollerille.  Debyyttiottelussaan Heinemann johdatti Bochumin 0–1 vierasvoittoon 1. FC Nürnbergistä.  Heinemannin pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, kun Heiko Herrlichistä tuli lokakuun lopussa Bochumin uusi päävalmentaja. 
Maaliskuusta 2010 lähtien Heinemann on toiminut VfL Bochumin organisaatiossa nuorisovalmennuksen koordinaattorina. Toukokuussa 2011 hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Hamburger SV:n apulaisvalmentajan tehtävästä.  Heinemann toimi HSV:ssä apuvalmentajana Michael Oenningin ja Thorsten Finkin alaisuudessa. Kauden 2012/13 jälkeen hän palasi VfL Bochumiin Peter Neururerin apuvalmentajaksi.  Neururerin saatua potkut joulukuun alussa 2014 nousi Heinemann Bochumin päävalmentajaksi.  Hän valmensi seuraa toisella päävalmentajapostillaan kuukauden ajan neljässä 2. Bundesliigan ottelussa. Vuoden lopussa hänet korvasi Gertjan Verbeek. Kevätkauden Heinemann toimi Bochumin kykyjenetsijänä, kunnes hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi kesällä 2015.
Kaudeksi 2016/17 Heinemann palasi valmennustehtäviin SV Darmstadtiin Norbert Meierin apuvalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo joulukuussa 2016. Tammikuussa 2017 hänen uransa jatkui Meierin aisaparina 1. FC Kaiserslauternissa. Kaiserslauternista kaksikko sai potkut syyskuussa 2017.
Helmikuussa 2019 Heinemannin yhteistyö Meierin kanssa jatkui 3. Ligassa KFC Uerdingenissä. Uerdingenin valuttua sarjataulukossa kohti alempaa keskikastia seitsemän voitottoman ottelun myötä, seurajohto päätyi erottamaan Meierin maaliskuun lopussa ja nosti Heinemannin seuran päävalmentajaksi kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella. Huhtikuussa Heinemann palasi apuvalmentajan tehtävään Heiko Vogelin tultua seuran päävalmentajaksi.
Gearóid Morrissey

Seurajoukkueura

Morrissey edusti nuorten tasolla Blackburn Roversia. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli Irlannin 1. divisioonassa tuolloin pelannut Cork City FC, jossa Morrissey debytoi vuonna 2010. Cork nousi kauden 2011 jälkeen Irlannin valioliigaan voitettuaan 1. divisioonan mestaruuden ja Morrissey debytoi valioliigassa kaudella 2012. Hän pelasi pääsarjatasolla kolme kautta pelaten parhaimmillaan 32 ottelua kaudella 2013. Yhteensä hän pelasi Corkin paidassa 131 ottelua ja teki kymmenen osumaa.
Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Morrissey siirtyi Englannin neljänneksi korkeimman sarjatason Kakkosliigan Cambridge Unitediin. Debyytti seurassa tapahtui helmikuussa 2015 FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan.

Maajoukkueura

Morrissey edusti vuonna 2007 Irlannin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten viisi ottelua ilman maaleja ja vuonna 2008 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten kahdeksan ottelua ilman maaleja.
Väinö Kaikkonen

Väinö Antero Kaikkonen (7. huhtikuuta 1895 Kemi – 14. kesäkuuta 1946) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Kaikkonen ja Ida Maria Pajari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ida Maria Suutarin kanssa.

Opinnot

Kaikkonen kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1921 ja seitsemännen luokan Jämsän yhteiskoulussa vuonna 1932. Reserviupseerikoulun Kaikkonen kävi vuosina 1924–1925 ja Kadettikoulun poikkeuksellisen kurssin vuonna 1934.

Jääkärikausi

Tämä kemiläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin pataljoonan ratsuosastoon.

Suomen sisällissota

Kaikkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmän- ja joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdella, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Kaila toimi sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, joka nimettiin myöhemmin ensin Jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja myöhemmin Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi sekä lopuksi Uudenmaan rykmentiksi. Hän toimi rykmentissä 4. komppanian vääpelinä ja 10. helmikuuta 1920 alkaen 2. pataljoonan kuormastoaliupseerina. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1922 Hyökkäysvaunurykmenttiin (tunnettiin myöhemmin nimillä Hyökkäysvaunupataljoona ja Erillinen hyökkäysvaunukomppania), missä hän toimi asevaraston hoitajana, komppanianvääpelinä ja nuorempana upseerina. Panssarijoukoista hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 alkaen Huoltopataljoona 2:een ja 30. toukokuuta 1934 alkaen  Viestipataljoonaan, mistä hän oli komennettuna takaisin Erilliseen hyökkäysvaunukomppaniaan 1. lokakuuta 1935 saakka, jolloin hän tuli aluksi komennetuksi 20. helmikuuta 1937 nuoremmaksi upseeriksi Huoltopataljoonan autokomppaniaan. Vakinaisesta palveluksesta hänet vapautettiin 10. marraskuuta 1937.
Acta Print

Acta Print on kirjapainoyhtiö, joka painaa yli puolet Suomen aikakauslehdistä. Se muodostettiin WSOY:n graafisen laitoksen Porvoon lehtipainoista, jotka siirrettiin Acta Printille 1. toukokuuta 1998. Acta Printin omistivat puoliksi WSOY sekä Otava. 1999 Acta Printin liiketoiminta myytiin Editalle, jolloin siitä tuli Edita Acta Oy. 2003 lakkautti Acta Print lehtipainon Porvoon Tarmolassa. Edita Actaan liitettiin Alprintin Raholan lehtipainolaitos Tampereelta, jolloin yrityksestä tuli jälleen Acta Print Oy. Raholan lehtipainolaitos tuotti Alprintille 36 prosentin omistusosuuden yhtiöön Editan osuuden ollessa 64 prosenttia. Entinen Otavan Kivenlahden syväpaino jäi edellisille omistajille Acta Print Kivenlahti Oy:nä. Kivenlahden syväpaino lakkautettiin kannattamattomana.
Lakkautetun entisen WSOY:n graafisen laitoksen Porvoon lehtipainon tiloihin tuli kuitenkin jälleen kirjapainotoimintaa, kun Alprintin Hyvinkään toiminnot siirrettiin Tarmolaan 2004 lopulla. Alprint meni konkurssiin talvella 2007–2008.
Acta Printin aikakauslehtiliiketoiminnot, entinen Alprintin Raholan offset-lehtipaino ja Hietalahden konttoritoiminnot siirtyivät 2007 Forssan Kirjapainon tytäryhtiölle, Forssan Kustannus Oy:lle.
Leriben alue

Leribe on yksi Lesothon kymmenestä alueesta. Sen pinta-ala on 2 828 neliökilometriä ja arvioitu asukasluku noin 331 117 (2011).
Leriben pääkaupunki on Hlotse, josta käytetään joskus myös nimitystä Leribe. Leriben naapurialueet ovat Butha-Buthe, Berea, Mokhotlong ja Thaba-Tseka. Sillä on yhteistä rajaa myös Etelä-Afrikan tasavallan kanssa.
Laajalahden koulu

Laajalahden koulu on Espoon Laajalahdessa sijaitseva alakoulu. Koulu perustettiin 1950-luvulla. Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1977 Laajalahden kansakoulu muutettiin peruskoulun ala-asteeksi. Koulussa on luokat 1-6 ja erityisluokkia.
Suomen entinen pääministeri Matti Vanhanen kävi Laajalahden kansakoulua kaksi ensimmäistä luokkaa.
Vuonna 1952 valmistuneen koulurakennuksen ja opettaja-asuntolan on suunnitellut arkkitehti Toivo Pelli. Vuonna 2017 tehdyssä Espoon koulurakennusten inventoinnissa sen todetaan olevan rakennustaiteellisesti arvokas, ajalleen tyypillinen moderni koulu, jossa on onnistunut mittakaava ja eleettömän juhlavasti toteutettu liikunta-juhlasali. Myöhemmin tehtyä laajennusosaa ei pidetä kovin onnistuneena.
Fytonomi

Fytonomi on luontaistuotealalla käytetty ammattinimike ravintolisä- ja rohdosasiantuntijoille. Provita Oy järjestää Suomessa fytonomi-koulutusta. Fytonomi ei ole nimikkeenä kuitenkaan suojattu eli sitä voi käyttää riippumatta siitä onko käynyt Fytonomi-koulutuksen.
Vuonna 2007 Fytonomi-koulutuksesta oli valmistunut hieman yli 200 henkilöä ja heitä edustava yhdistys on Fytonomit ry.

Koulutus

Provita Oy vastaa Suomessa terveystuotealalla toimivien ja alalle aikovien perus- ja jatkokoulutuksesta. Fytonomiksi on voinut opiskella vuodesta 1992 Helsingin Yliopiston koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenian järjestämillä noin 8kk (18ov / 27op) kestävillä kursseilla. Vuodesta 2003 myös Laurea ammattikorkeakoulu on tarjonnut mahdollisuuden erikoistua Fytonomiksi. Pääsyvaatimuksena on hyväksytty luontaistuoteneuvojan koulutus ja vähintään yhden vuoden työkokemus luontaistuotealalta. 
Fytonomit ry:n mukaan Fytonomi-koulutuksen "tavoitteena on kouluttaa luontaistuotealalle työntekijöitä, joilla on tarjota asiakkaille tietoa sovellettuna käytännön tilanteisiin ja näin auttaa asiakasta perehtymään itsehoidon mahdollisuuksiin. Koulutus antaa laajat tiedot eri ravintoaineiden ja rohdosten vaikutuksista ja niiden oikeasta käytöstä terveydenhoidossa."  Suomen Terveystuotekauppiaiden Liiton ja Fytonomi ry:n mukaan fytonomikoulutuksen vaatimisella työntekijöiltä on tarkoitus lisätä alan organisoitumista ja siten vähentää alan pahimpia lieveilmiöitä.
Venykekirjoitus

Venykekirjoitus on Wolmar Schildtin kehittämä kirjoitusjärjestelmä. Siinä suomen kielen pitkiä vokaaleita ei merkitä kahdella kirjaimella vaan yhdellä kirjaimella, jonka päällä on venykemerkki (^) eli sirkumfleksi, myös nimellä pujo.

Venykekirjoituksen käyttö

Schildt pyrki edistämään venykekirjoitusta mm. tarjoamalla Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjoituskilpailuun rahapalkinnon, jonka saamisen ehtona oli, että palkittu kirja on painettava venykekirjaimilla. Kilpailun voitti K. Kiljanderin laatima J. L. Runebergin Nadeschda-teoksen suomennos. Teos ilmestyi venykekirjoituspainoksena 1860, mutta 1881 julkaistu toinen painos oli jo vakiintuneen kirjoitustavan mukainen.
Schildtin ohella innokkaimpia venykekirjoituksen puolustajia oli Erik Alexander Ingman. Hän julkaisi kreikkalaisen Anakreonin runosuomennoksia venykekirjoituksella painettuina.
Venykekirjoitus jäi vain lyhyeksi marginaali-ilmiöksi 1800-luvun suomen kielen kehityksessä. Osmo Ikola on arvellut, että venykekirjoituksen käyttöönotto ei sinänsä ollut huono ehdotus, mutta tehtiin aivan liian myöhään, että suomen ortografia oli jo 1800-luvun puolivälissä sikäli vakiintunut, ettei näin suuri ja syvällekäypä muutos ollut enää mahdollinen. Vaikka Schildt artikkelissaan ”Sananen Suomen kielen ulko-muodosta ja venytys-merkistä” kehuu, että ”jo moni sivistynyt henkilö” pitää hyvänä ”ûtta kirjotus-lâtua”, todellisuudessa venykekirjoitusta käyttivät Schildtin ohella vain harvat kirjoittajat. Schildtin ennustus, että venykekirjoitus ”kerran on oleva yleinen Suomen kielessä”, ei toteutunut. Kuitenkin Schildtin ja hänen vaimonsa hautakiven teksti Jyväskylän vanhalla hautausmaalla on kirjoitettu venykekirjoituksella ja läheisen Puistokadusta haarautuvan pienen kadun nimi on Venykekuja.
Eero Mäkelä

Eero Mäkelä (11. joulukuuta 1942 Turku – 10. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen keittiömestari ja suomalaisen keittotaidon grand old man.
Myös valokuvausalasta kiinnostunut Mäkelä kouluttautui kuitenkin keittiöalalle ja työskenteli 1962 lähtien monissa huippuravintoloissa, kuten Kämp, Marski, Adlon, Palacessa 1976 lähtien, Hotelli Haaga kunnes keskittyi omaan ravintolaan Kanavanrantaan. Ensimmäiset opintomatkansa Ranskaan hän teki 1979. 
Palace Gourmet sai hänen keittiöpäällikkyysaikanaan 1987 ensimmäisen Suomeen myönnetyn Michelin-tähden. Tähteä ei yleensä koskaan myönnetty ravintolatarkastajan ensimmäisellä käynnillä, joten Palacen saavutus oli poikkeuksellinen. Mäkelän harrastuksiin kuului myös ranskan kielen opiskelu.
Eero Mäkelä toimi ensimmäisten Suomessa järjestettyjen pohjoismaisten ravintolakokkien ammattitaitokilpailujen päätuomarina. Kilpailut järjestettiin Helsingissä Ravintolakoulu Perhossa vuonna 1982. Hän toimi tuomarina myös monissa kansainvälisissä kilpailuissa, muun muassa neljä kertaa Bocuse d'Or -kilpailussa Lyonissa. Hän piti kursseja koulutti sekä harrastajia että muun muassa Alkon myyjiä. 
Mäkelä toimi myös eri oppilaitoksissa opettajana ja asiantuntijana useilla ruoanvalmistuksen kursseilla. Hän toimi aktiivisesti alan opetuksen ja koulutuksen kehittämistyössä. Toiminnallaan hän lähensi opetusta ja työelämän välistä yhteistyötä.
Mäkelä toimi Suomen gastronomien seuran puheenjohtajana ja muussa alan järjestötyössä. Eero Mäkelä toimi myös Suomen Keittiömestarit ry:n puheenjohtajana ja myöhemmin yhdistyksen kunniapuheenjohtajana. Mäkelä oli aktiivinen ja tunnettu keittiömestari, joka teki koko uransa ajan korvaamatonta työtä suomalaisen ruokakulttuurin eteen kotimaassa ja maailmalla.
Universum (rakennus)

Historia

"Monitoimitalon tarjoaminen yliopistolle oli tärkeä aihe esityslistalla 1960-luvun lopulla. Idea keskeisestä rakennuksesta, jossa kaikki oppilaat sekä yleisö, voisivat viettää aikaa, syödä ja rentoutua, syntyi kollektiivisen yhteisön hengessä, joka kuului opiskelijaelämään tuolloin ", Katrin Holmqvist kirjoitti Uumajan yliopiston arkkitehtuurista kertovassa kirjassaan.
Rakentamisen ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1970. Auditorio-laajennus oli Arkinova Arkitekterin suunnittelema ja se rakennettiin vuosina 1996–1997. Se on Uumajan suurin kokoustila, jonne mahtuu 1 000 ihmistä. Syyskuussa 2006 Universum avattiin uudelleen laajan remontin jälkeen. Muun muassa pääsisäänkäynti uusittiin ja julkisivut lasitettiin.
Satunnaisuus

Satunnaisuus tarkoittaa yleensä tarkoituksen ja säännönmukaisuuden puutetta. Satunnaista tapahtumaa ei voi ennustaa. Matematiikassa satunnaisuutta analysoidaan todennäköisyysteoriassa.
Satunnaisprosessi on toistuva tapahtumasarja, jonka tulokset eivät seuraa kuvattavaa muotoa. Satunnaiset prosessit kuitenkin noudattavat tilastollista lakia. Esimerkiksi jos  6-sivuista noppaa heitetään erittäin monta kertaa tiedetään, että tulosta 6 tulee heittojen määrä / 6  ja heittojen tulosten yhteenlaskettu summa on 3,5 * heittojen määrä.
Tämän vuoksi sattuma eroaa mielivaltaisesta: satunnaisuus tarkoittaa että tilastollinen laki on olemassa ja mielivaltaisella tarkoitetaan enemmänkin tilannetta, jossa tilastollista lakiakaan ei ole olemassa.
Satunnaisuus-sana liitetään usein tilastotieteeseen, jossa sillä kuvataan korrelaation puutetta.

Satunnaisuus tieteessä

Satunnaisuudella on tärkeä osa matematiikassa, luonnontieteissä ja filosofiassa. Sillä on merkittävä rooli muun muassa informaatioteoriassa, kaaosteoriassa, kvanttimekaniikassa, kombinatoriikassa, peliteoriassa, salausmenetelmissä ja tilastotieteen sovelluksissa.

Historiaa

Satunnaiset fyysiset prosessit ovat kiinnostaneet ihmisiä, ja satunnaisuutta on käytetty uhkapeleissä ja ennustamisen apuvälineenä. Esimerkiksi Yijingin (Wade-Giles: I ching) on katsottu antavan vastauksia esitettyihin kysymyksiin sekä antavan ohjeita, joiden mukaan voidaan elää, arvottujen, luonteeltaan sattumanvaraisten tulosten perusteella.
Ensimmäisinä satunnaisuutta mallinsivat matemaattisesti Blaise Pascal, Pierre de Fermat ja Christiaan Huygens. Heidän kehittämänsä klassinen todennäköisyysteorian todennäköisyyksiin sidottua sattumaa on sittemmin käytetty entropian ja informaatioteorian käsitteissä.  
1960-luvun alussa Gregori Chaitin, Andrei Kolmogorov ja Ray Solomonoff esittelivät algoritmisen satunnaisuuden (engl. algorithmic randomness), jossa satunnaisuus riippui siitä, onko symbolijonoa mahdollista pakata. Heidän ajatuksensa perustuu siihen, että täysin satunnaisen symbolijonon tulostamiseksi tarvitaan pidempi ohjelma. Täysin pakkaamattomissa olevaa eli täysin satunnaista tulostetta kutsutaan Kolmogorov-kompleksiseksi
Day Birger Et Mikkelsen

Day Birger Et Mikkelsen on tanskalainen, vuonna 1997 perustettu muotitalo.

Historia

Day Birger Et Mikkelsenin perustaja on Keld Mikkelsen, jonka unelmana oli vallata hienostunut siluetti ja yhdistää se maailmanmatkoillaan löytämiltään etnisten yksityiskohtien kanssa. Keld Mikkelsen on viettänyt yli 10 vuotta Aasiassa tutkien käsityötekniikoita. Hän on myöhemmin hyödyntänyt näitä tekniikoita omissa luomuksissaan.
Perustamisvuodestaan 1997 lähtien päätarkoituksena on ollut tehdä monipuolista ja mukautuvaa muotia, joka täyttäisi modernin naisen tarpeet ja esittelisi nykyaikasta jokapäivän estetiikkaa.
Vuonna 2018 Day Birger Et Mikkelsen toi Specsaversille oman kehysmallistonsa.