Musta romanianvuoristokoira

Ulkomuoto

Musta romanianvuoristokoira on kookas, pitkäkarvainen ja ylväs vuoristokoira, joka antaa omanarvontuntoisen vaikutelman. Urokset ovat narttuja voimakkaampia ja rakenteensa puolesta työkoirina kyvykkäämpiä.
Pää on massiivinen, voimakas ja ylväästi pystyssä kannettu. Neliönmuotoinen, kohtuullisen leveä kallo on edestä lähes litteä ja sivusta hieman kupolimainen. Urosten kallo on 16-18 cm leveä ja narttujen 15-17 cm leveä. Otsapenger on melko selvästi erottuva.
Katkaistun kartion muotoinen kuono kapenee asteittain kärkeä kohti ja musta kirsu on leveä ja hyvin kehittynyt. Hieman riippuvat, tiiviit huulet ovat voimakkaasti pigmentoituneet. Voimakkaiden leukojen purenta on yleensä leikkaava tai tasapurenta, mutta myös käänteinen saksipurenta sallitaan.
Tumman tai vaalean meripihkan väriset silmät ovat pienet, vinoasentoiset ja mantelinmuotoiset. V:n muotoiset korvat ovat riippuvat, hieman kärjistään pyöristyneet ja lähelle poskia asettuneet. Niiden tulee olla niin pitkät, että eteen vedettyinä ne yltäisivät suupieliin asti. Kookkaassa, kohtuullisen pitkässä ja voimakkaassa niskassa on jonkin verran löysää kaulanahkaa.
Runko on suorakaiteenmuotoinen, voimakas ja massiivinen. Rintakehä on syvä ja leveä ja kylkiluut hyvin kaareutuneet. Selän tulee olla lihaksikas ja voimakas ja alaselän linja laskee kohtuullisesti häntää kohden. Vatsalinja on hieman ylösvetäytynyt. Eturaajat ovat pitkät ja lihaksikkaat, välikämmenet lyhyet ja lähes suorat ja etukäpälät tiiviit ja kissamaisen pyöristyneet. Takaraajat ovat voimakkaat ja lihaksikkaat, kintereet leveät, välikämmenet voimakkaat ja pystysuorat ja takakäpälät tiiviit, voimakkaat ja hieman etukäpäliä pidemmät. Pitkä, ylösasettunut häntä yltää kintereisiin ja hännänpää on hieman kaareutunut. Joustava, sopusointuinen ja hyvin koordinoitu ravi antaa mielikuvan voimakkaasta eläimestä.
Iho on tumman tuhkanharmaa ja tiivis. Karvapeite on pitkä (n. 7-10 cm pitkä), runsas, suora, tasainen ja karhea. Lyhyempää se on päässä ja raajojen etuosissa. Vastaavasti se on huomattavasti pidempää niskassa, johon se muodostaa kauluksen; eturaajojen takaosissa, jossa se muodostaa hapsut; ja takaraajojen takaosissa, jossa se muodostaa vielä pidemmät "housukarvat".
Ainoa hyväksytty väri on musta, mistä juontuu nimitys korppipaimenkoira. Mahdollisten valkoisten merkkien rinnassa ja eturaajoissa tulee kattaa alle 20 % karvapeitteen kokonaisalasta. Kuitenkaan myöskään pienet valkoiset merkit hännänpäässä ja takakäpälissä eivät ole hylkääviä virheitä. Kokonaan musta väritys on kaikkein toivotuin: näyttelyssä kahdesta yhtä laadukkaasta koirasta sen, jolla on karvapeitteessään enemmän mustaa, tulisi aina olla etusijalla.
Urosten säkäkorkeus on 70-80 cm (ihanne 75 cm) ja narttujen 65-75 cm (ihanne 70 cm). Painon tulee olla suhteutettuna säkäkorkeuteen. Sukupuolileima on erittäin selvä niin säkäkorkeuden kuin painonkin suhteen.

Luonne

Rotu on luonteeltaan rohkea, itsenäinen, omanarvontuntoinen, rauhallinen ja tasapainoinen. Omistajaansa kohtaan se on erittäin tottelevainen, mutta vieraita kohtaan pidättyväinen. Sillä on voimakas vahtivietti ja se suojelee karjaa karhuja ja susia vastaan. Sillä on kauas kantautuva, voimakas ja syvä haukku.

Alkuperä

Musta romanianvuoristokoira on kotoisin Karpaattien eteläosista ja Karpaattien lähialueilta kuten Argeșista, Brașovista, Dâmbovițasta ja Prahovasta. Se on tunnettu näillä alueilla jo sukupolvien ajan ja on siellä erittäin yleinen. Se jalostettiin lauman ja asuntojen vartiointiin, ja se on työssään hyvin arvostettu. Romanian kennelliitto hyväksyi rotumääritelmän 14.11.2008.