Henri Heino

2005–2006 (mitalit nuorisomaajoukkueista ja ensimmäinen varsinainen kausi miesten tasolla)

Kausi 2005–2006 oli Heinon ensimmäinen varsinainen kausi SM-liigassa. Heino keräsi 46 ottelussa pisteet 1 + 4 = 5. Heinon kausi huipentui kun hänet valittiin alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen. Valinta oli Heinolle ensimmäinen juniorimaajoukkuetasolla, vaikkakin hän oli lähellä valintaa nuorten alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen vuoden 2004 kisoihin. 
Kyseisellä kaudella Heino oli mukana voittamassa kultaa alle 18-vuotiaiden maajoukkueen rungon käsittäneessä Viking Cup -joukkueessa vuonna, Albertan Camrosessa. 
Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Heinon rooli joukkueessa oli pieni; tarkoituksena pelata puolustavaa roolia. Heino onnistui kisojen aikana kerran maalinteossa Norjaa vastaan.

2006–2007 (läpimurtokausi)

Kausi 2006–2007 oli Heinon varsinainen "läpimurtokausi", kun hän teki pisteet 5 + 12 = 17. Nämä tehot olivat monien jääkiekkokolumnistien mielestä hyvinkin vakuuttavat ottaen huomioon Heinon roolin joukkueessa. Pisteet riittivät vakuuttaman myös Pelicansin valmennusjohdon, kun Heinolle solmittiin kaksivuotinen jatkosopimus. Heino palkittiin myös Pelicansin joukkueen sisällä kiertävällä "Päävalmentajan maljalla" kauden päätteeksi.
Heino sai myös kauden 2006–2007 runkosarjan päätteeksi Pohjolan Ottelun Vakuuttaja -palkinnon SM-liigalta. Hän voitti palkinnon, vaikka  Martin Kariyalla oli yhtä paljon ykkössijoituksia (15). Palkinto jaettiinkin tasatilanteen vuoksi yksittäisten äänien perusteella, jonka Heino voitti.

2007–2008 (yhteissävelen löytyminen Komarovin ja Sihvosen kanssa)

Kaudella 2007–2008 Heino jatkoi tasonnostoaan pelillisesti, mutta pisteiden valossa kausi heikompi kuin aikaisemmin. Heino pelasi suurimman osan kaudesta Pelicansin "jarrukentässa", jonka hän muodosti yhdessä Leo Komarovin ja Kari Sihvosen kanssa. Ketju saikin paljon huomiota pitkin kautta onnistuneesta pelityylistään, jolla he onnistuivat pimentämään vastustajan tähtipelaajia. 
2007–2008 Playoffeissa Heino nousi yhdessä ketjunsa kanssa suurempaan tietoisuuteen kun he pelasivat Ville Leinon kenttää vastaan playoff-sarjassa Jokereita vastaan.

2008–2009 (piste-ennätys ja ensimmäiset MM-pelit miesten tasolla)

Alkukaudesta Heino pelasi yhdessä viimekautisten ketjutovereidensa (Sihvonen, Komarov) kanssa, mutta Pelicansiin hankitun Lasse Pirjetän ja kauden 2007–2008 toiseksi parhaan keskushyökkääjän Toni Koivusen loukkaantumisten myötä siirtyi Komarov keskushyökkääjäksi ja Marko Pöyhönen siirtyi pelaamaan Heinon johtamassa "jarrukentässä". Pelicansin heikon alkukauden takia ketjukokoonpanot vaihtuivat kuitenkin useasti, joten Pöyhösen siirtyminen vakiintui vasta kauden edetessä. 
Heino sai kauden 2008–2009 aikana täyteen 200 SM-liigaottelua Jokereita vastaan pelatussa ottelussa 9.12.
Kevätkaudella Heinon johtaman kentän peli loksahti lopullisesti yhteen ja yhdessä Pelicansin yleisen ilmeen noustessa ketju muodostikin useissa peleissä Pelicansin tehokkaimman kentän. Tästä parhaimpana osoituksena oli Heinon ensimmäinen kahden maalin ilta 14. helmikuuta pelatussa pelissä Jokereita vastaan. Sama tehokkuus jatkui läpi kevätkauden ja johti lopulta henkilökohtaiseen runkosarjan piste-ennätykseen (9 + 13 = 22) mikä samalla oikeutti Pelicansin sisäisessä pistepörssissä sijalle 8.
Toni Koivusen paluu runkosarjan viimeisillä kierroksilla siirsi Komarovin takaisin Heinon kenttään Pöyhösen tilalle ja playoffsarjassa Ilvestä vastaan ketju olikin tutussa jarruroolissaan mihin se kauden alussa oli alun perin tarkoitettu.
Tappio puolivälierissä tiputti Pelicansin jatkopeleistä, mutta Heinon kausi jatkui vielä kun hänet valittiin kauden päätteeksi A-maajoukkueen ensimmäiseen MM-leiriryhmään Unkarissa pelattaviin maajoukkuepeleihin. Valinta oli Heinolle ensimmäinen A-maajoukkuetasolla. 
Heino pääsi mukaan myös seuraavalle MM-leirille Sveitsiin ja samalla viikolla julkistettiin 2-vuotinen jatkosopimus Pelicansiin .

2010–2011

Heino siirtyi SM-liigan siirtoajan umpeutuessa 31.1.2011 Jokereihin loppukauden sopimuksella.

2012–2013

Kausi 2012-2013 alkoi Heinon osalta hyvin niin pelillisesti kuin pisteidenkin valossa. Alkukausi lupasi uutta piste-ennätystä kun kauden 12 ensimmäistä ottelua toivat pisteitä 2+6. Pelit kuitenkin pysähtyivät kuin seinään Heinon loukkaannuttua 12.10 ottelussa Lahden Pelicansia vastaan. Polvivamma piti miehen sivussa hieman yli kaksi kuukautta ja Heino palasikin pelaavaan ottelukokoonpanoon vasta 18.12.2012 ottelussa Rauman Lukkoa vastaan. Loukkaantumisen jälkeen pelit eivät onnistuneet pistesaldoa katsottaessa samalla tasolla kuin aiemmin. Loppukauden pelit toivat pistesaldoon vain 4 syöttöpistettä lisää.
Muilla mittareilla katsottuna Heino kuitenkin jatkoi samalla tasolla kuin aiemmin, toimien edelleen yhdessä Riku Hahlin kanssa valmennuksen luottopelaajana alivoimassa ja vastustajien parhaimpia pelaajia vastaan pelatessa. Jokereiden kausi oli kuitenkin monessa mielessä ristiriitainen. Joukkue voitti SM-liigan runkosarjan maalimäärissä mitattuna hyvinkin tehottamalla pelillä. Tehottomuus koituikin Jokereiden tuhoksi joukkueen tiputtua ensimmäisellä puolivälieräkierroksella Lukkoa vastaan.
Kauden päättyessä Jokerit tarjosi Heinolle jatkoa, mutta Heino kieltäyi sopimuksesta vedoten haluunsa etsiä enemmän vastuuta muualta. Kausi 2012-2013 oli näin ollen Heinon toistaiseksi viimeinen Jokereissa.

2013–2014

Kaudeksi 2013–2014 Heino siirtyi edellisen kauden mestarijoukkueeseen, Porin Ässiin, kaksivuotisella sopimuksella tarkoituksenaan hakea uralleen uutta nostetta kiekollisemman pelin muodossa. Edellisen kauden mestarijoukkueena Ässät oli menettänyt paljon mestarijoukkueensa pelaajia, mutta oli samalla hankkinut SM-liigan tasolle kovia vahvistuksia. Ässät olikin varteenotettava paikka aloittaa uuden nosteen hakeminen Heinolle. Kausi kuitenkin alkoi huonosti ja Ässien syyskausi oli täynnä pettymyksiä. Heinoon asetetut kiekolliset vaatimuksetkaan eivät täyttyneet odotusten mukaisesti. Heinolle tyypillinen puolustuspelaaminen oli edelleenkin kuosissaan, mutta saavutukset pisteiden valossa olivat heikot. 
Ässien ahdingon kasvaessa alkoi myös ketjuruletti, jonka seurauksena Heino pääsi pelaamaan useiden variaatioiden jälkeen Ässiin tulosten tekijöiksi hankkittujen Niklas Hagmanin ja Dragan Umicevicin kanssa. Tämä siirto alkoi tuottaa tulosta ja Heino taiteilikin oman maali -ja piste-ennätyksen 13+10=23 kauden päätteeksi pitkälti ketjusiirroksen ansiosta. Ässien heikon alkukauden takia tästä ei kuitenkaan ollut apua ja taloudellista tappiota pienentääkseen Ässät kauppasi Hagmanin ja Umicevicin ulkomaille. Heino kuitenkin sai pysyä hyökkäväässä kentässä kauden loppuun asti tehden vielä pisteitä ilman aiemmin mainittujen pelaajien apua.
Maaliskuun 5. päivä 2014 Heino saavutti 500 ottelun rajanpyykin Liigassa

2014–2015

Kausi 2014–2015 oli Ässille haastava. Ässät oli edellisen kauden päätteeksi kaupannut pois parhaimmat pistemiehensä ja kaiken kaikkiaan kahdeksan pelaajaa poistui joukkueesta. Alkukaudesta Ässät taisteli vielä suorasta pudotuspelipaikasta, mutta pelaajamateriaalin kapeus heikensi joukkueen mahdollisuuksia ja kausi päättyikin pudotuspelien karsintakierroksella Saipaa vastaan. Heinon suoritus oli tyydyttävä pisteiden ja plusmiinus -tilaston valossa, mutta edelliskauden pistetehtailuun hän ei missään välissä päässyt. Kauden 2014–2015 päätteeksi Heino sopi kolmivuotisen sopimuksen Lahden Pelicansin kanssa palaten näin neljän vuoden jälkeen takaisin kotikaupunkiinsa

2015–2016

Kausi 2015–2016 oli Heinolle loukkaantumisten sävyttämä ja pelattujen pelien määrä jäi alle puoleen kaikista mahdollisista. Kausiarvioissa on kuvattu kautta Heinon uran vaikeimmaksi, varsinkin  kun huomioidaan aiemmat pitkät jaksot ilman loukkaantumisia. Kauteen ehti mahtua kaksi loukkaantumista, koppikomennus ja lopputuloksena epävarmaa peliä kevätkaudella loukkaantumisten jälkeen.  
Kauden avauspelissä HPK:ta vastaan Heinon sormi murtui ja hän joutui olemaan sivussa marraskuun puoliväliin. Tästä vajaa kaksi viikkoa ja Heinolta murtui harjoituksissa samasta kädestä sormi Juha Leimun lämäristä aiheuttaen hänelle kauden toisen loukkaantumisjakson jota kesti vuodenvaihteeseen asti. Heino palasi pelaavaan kokoonpanoon, käytyään pelaamassa Peliittojen rivissä yhden Mestis-pelin, takaisin 9.1.2016. Loppukaudella pelin taso ei noussut missään välissä aiemmin totutulle tasolle ja lopputuloksena plus-miinus tilastosta arvioitavalle pelaajalle heikko -5.

2016–2017

Kausi 2016–2017 oli Heinon kymmenes kausi Pelicansissa ja kauden aikana rikkoutui 600. pelin raja. Kausi 2016-2017 ei myöskään alkanut ilman loukkaantumisia, kun Heino oli osallisena epäonnistuneessa taklaustilanteessa.
Elokuun 2017 alussa Heinon uutisoitiin jättävän Pelicans. Pelicansin urheilutoimenjohtaja Janne Laukkasen mukaan Heinolle ei löytynyt sopivaa ruutua Pelicansista.