google/wiki40b huggingface dataset:
Ratissa Funkmaster Flex

Ratissa Funkmaster Flex (engl. Ride with Funkmaster Flex) on yhdysvaltalainen makasiinityyppinen tosi-tv-ohjelma autoilusta ja autojen virittämisestä.
Sarjan jokaisessa jaksossa itsekin autoharrastajaksi tunnustautunut juontaja ja hip hop -DJ Funkmaster Flex virittää erilaisten julkisuuden henkilöiden (lähinnä muusikkojen, näyttelijöiden ja urheilijoiden) autoja Team Baurtwellin avustuksella. Puolituntisessa ohjelmassa on viritysprojektin lisäksi inserttejä, joissa esitellään erilaisia kulkuneuvoja, autoja, autoiluun ja moottoripyöräilyyn liittyviä tapahtumia ja ihmisiä. Ohjelmassa on esitelty autojen lisäksi muun muassa stunt-moottoripyöräilyyn keskittynyt ryhmä, delfiinin näköinen sukellusvene, helikoptereita ja lentokoneita.
Funkmaster Flexin ja Team Baurtwellin viritysprojekteista ovat saaneet nauttia muun muassa rap-artistit Queen Latifah, 50 Cent, Ja Rule, Lil' Kim, Ludacris, muusikot Gene Simmons, Ashanti, Wyclef Jean, Moby, Dave Navarro, Mariah Carey, koomikko Dave Chappelle, näyttelijä ja malli Tyra Banks sekä American Chopper -sarjasta tuttu Paul Teutul Sr..
Yhdysvalloissa Ratissa Funkmaster Flex esitetään SpikeTV- ja MTV-kanavilta. Suomessa sarjaa on esitetty SubTV:llä.
Suorat kapetingit

Kapetingien dynastia hallitsi (läntistä) frankkien kuningaskuntaa, tulevaa Ranskaa, vuodesta 987 alkaen. Tämä dynastian ensimmäinen osa, nk. suorat kapetingit, kesti vuoteen 1328 saakka. Tänä aikana kruunu siirtyi hallitsijalta toiselle ensimmäisessä polvessa. Suoraa kapetingien dynastiaa seurasi Valois-dynastia.
Dynastian ensimmäinen hallitsija, Hugo Capet valittiin frankkien kuninkaaksi vuonna 987. Kuninkaan asema oli tuohon aikaan kuitenkin heikko. Nimellisesti hän hallitsi läntistä frankkien maata, jonka rajat periytyivät Verdunin sopimuksesta vuodelta 843. Tosiasiallisesti kuninkaan hallinnassa oli alussa kuitenkin vain Pariisin ympärillä oleva alue, Île-de-France. Hugo I muutti ratkaisevasti kuninkaan aseman kehitystä kruunamalla seuraajansa, poikansa Robert II:n, jo eläessään. Tämä oli suuri muutos aiemmasta frankkilaisesta käytännöstä, jossa vanhimmalla pojalla ei ollut etuoikeutta perinnönjaossa, ja varmisti vallan säilymisen suvussa heikkoina alkuaikoina.
Filip II Augustus (hallitsi 1180-1223) ei ollut arvonimeltään enää vain frankkien kuningas (Roi des Francs) vaan Ranskan kuningas (Roi de France). Tämä kehitys alkoi jo edellisten hallitsijoiden Ludvig VI:n ja Ludvig VII:n aikana, mutta Filip II otti tittelin virallisesti käyttöön. Ludvig IX:n (h. 1226-1270), lisänimeltään Pyhä, hallintokausi kesti erityisen pitkään. Jälkipolville hänen maineensa pääpiirre on ollut uskonnollisuus, kuten hänen lisänimensäkin osoittaa ja hän on ainoa pyhimykseksi julistettu ranskalainen hallitsija. Hänen aikanaan hallinnossa kehittyivät eriytyneiden talous- ja oikeusosastojen esimuodot ja kruunun virkamiesten toimenkuvaa selkeytettiin. Toisaalta hänen aikanaan tiukentunut katolinen hegemonia tarkoitti muun muassa vähemmistöjen aseman heikkenemistä ja erityisesti naisten toiminta yhteiskunnassa pyrittiin asettamaan katolisen kirkon sanelemaan muottiin, minkä seurauksena esimerkiksi ylhäisönaisten poliittinen vaikutus kutistui.
Filip IV Kaunis (h. 1285-1314), Ludvig IX:n pojanpoika, puolestaan taisteli katolista kirkkoa vastaan koskien kuninkaan määräysvaltaa valtakunnassaan. Ranskan kuninkaan valta oli kasvanut sen verran vahvaksi, että Filip IV kykeni alistamaan kirkon maalliselle määräysvallalle valtakuntansa rajojen sisällä. Tästä konkreettisena todisteena paavinistuin siirrettiin Roomasta Avignoniin lähelle Ranskan rajaa vuonna 1309. Tämä paavien Avignonin vankeus kesti vuoteen 1377 saakka.
Kapetingien suora dynastia päättyi vuonna 1328, viimeisenä hallitsijanaan Kaarle IV (h. 1322-1328). Kruunu periytyi lopulta Filip VI:lle, josta tuli Valois-dynastian perustaja.
Haakon VI Maununpoika

Haakon VI Maununpoika oli vuosina 1340–1380 Norjan kuningas ja vuosina 1362–1364 myös Ruotsin kuningas isänsä Maunu IV Eerikinpojan kanssahallitsijana. Ruotsin kuninkaana hänen nimensä oli Haakon II Maununpoika. Haakonin kuninkaanvaalissa 15. helmikuuta 1362 suomalaisten edustajat olivat ensi kertaa mukana valitsemassa Ruotsin kuningasta.
Haakon meni naimisiin Tanskan prinsessan Margareetan kanssa, mikä oli askel kohti Tanskan, Norjan ja Ruotsin valtioliittoa. Hänellä oli koko hallituskautensa ajan poliittisia kiistoja Tanskan, pohjoisten Hansakaupunkien sekä Ruotsin kapinoivien ylimysten kanssa.
Gerovital

Gerovital H₃ on Romaniassa 1950-luvulla kehitetty ikääntymisen vaikutuksia lieventäväksi väitetty lääke, joka oli suosiossa etenkin 1960- ja 1970-luvuilla. Suomessa ja muissa Pohjoismaissa se ei saanut myyntilupaa. Pistoksina ja tabletteina nautitun valmisteen pääasiallinen vaikuttava aine on puudutusaineena käytetty prokaiini.

Historiaa

Gerovitalin kehitti romanialainen geriatri Ana Aslan (1897–1988) ehkäisemään ja hidastamaan vanhenemisesta johtuvia oireita. Lääkettä ryhdyttiin valmistamaan Romaniassa ja se sai myyntiluvan joissakin muissakin maissa, muttei yhdessäkään Pohjoismaassa. Suomessa vuodesta 1964 alkaen kaikille lääkevalmisteille alettiin vaatia myyntilupia, ja Gerovital oli yksi myynnistä tuolloin poistettuja valmisteita, syynä puutteelliset tiedot sen koostumuksesta ja tehosta.
Gerovitalista tuli monissa maissa joksikin ajaksi eräänlainen seurapiirien muotilääke vanhenemisoireita vastaan sekä sosialistisissa että länsimaissa. Sen käyttäjiksi kerrottiin muiden muassa kenraali Charles de Gaulle, Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov, Jugoslavian Josip Broz Tito, Intian pääministeri Indira Gandhi, Saksan liittokansleri Konrad Adenauer sekä näyttelijät Lillian Gish ja Marlene Dietrich. 
Monesta maasta, joissa lääkettä ei ollut saatavissa – muun muassa Suomesta – järjestettiin seuramatkoja Romaniaan, jossa potilaat saattoivat aloittaa usean kuukauden Gerovital-kuurin ja jatkaa sitä sitten kotimaassaan mukanaan tuomilla valmisteilla.
Ilmari Kokkosen yritys Oy Setko Ab yritti 1970-luvun alkupuolella saada myyntilupaa valmisteelle Suomessa, mutta lupa evättiin koska valmisteen kaikkia ainesosia ei saatu selville reseptin salassapidon takia. Yritys tilasi lääkkeestä sokkotutkimuksen, joka toteutettiin 24 vapaaehtoisella käyttäjällä. Melko lupaavat tulokset julkaistiin Suomen Lääkärilehdessä, mutta tutkimusta kritisoitiin otoksen pienuudesta.
FS Foudre (L9011)

Palvelus

Alus osallistui Jugoslavian vastaisiin sotatoimiin ja se oli keskeinen elementti Norsunluurannikolla toteutetussa operaatio Licornessa. Aluksen helikopteri tuhoutui 17. tammikuuta 2009 Gabonin rannikolla, jolloin kyydissä olleet kahdeksan henkeä saivat surmansa.
Lokakuussa 2011 ilmoitettiin, että Ranska ja Chile olivat päässeet sopimukseen aluksen myynnistä noin 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Alus poistettiin palveluksesta 23. joulukuuta 2011, jolloin se luovutettiin Chilelle. Alus sai nimen Sargento Aldea ja runkonumeron LSDH-91.
Tirttula

Tirttulan kylä sijaitsi Kivennavan pitäjässä Kirkonkylän Linnanmäen rinteiden ja Polviselän harjun välisessä laaksossa Viipuri-Pietari maantien varressa. Talot sijaitsivat maantien varressa, pellot niiden takana. Tirttulassa oli ennen talvisodan syttymistä 24 taloa.
Hurmeseitikki

Ulkonäkö ja koko

Lakki on 2-6 cm, laakean kupera paksumaltoinen okranvärinen, mutta vanhemmiten tummempi, punaruskea tai kastanjanvärinen. Heltat nuorella sienellä verenpunaiset ja tummuvat vanhemmilla sienillä ruskeiksi. Jalka on tukeva, kellertävästä vaaleanruskeaan, ja siinä on punaisia säikeitä. Malto on vaaleaa. Sieni maistuu lievästi kitkerälle eikä ole ruokasieni. Ei haise erityisesti.
Hurmeseitikki muistuttaa veriseitikkiä ja verihelttaseitikkiä, on kuitenkin on selvästi ruskeampi, jalka selvästi paksumpi ja lyhyempi. Verihelttaseitikin jalka on vaaleamman keltainen, sillä on vain jalan tyvessä punaista, hurmeseitikin jalassa on punaista häivemäistä seittiä, mikä tekee jalasta punertavamman näköisen.

Kasvupaikka ja elinympäristö

Hurmeseitikki kasvaa rehevissä havumetsissä kohtalaisen harvinaisena.

Käyttö

Käytetään värjäyksessä punaisten ja ruskeiden värisävyjen aikaansaamiseen, niin kuin monia muitakin muitakin seitikkejä, kuten esimerkiksi veriseitikkiä (Cortinarius sanguineus) ja verihelttaseitikki (Cortinarius semisanguineus).
NDM-1

NDM-1 (New Delhi metallo-beta-lactamase-1) on entsyymi, joka tekee bakteerista vastustuskykyisen antibiooteille. Bakteeri tarttuu ihmiseen ravinnon ja heikon käsihygienian välityksellä. NDM-1 leviää matkailijoiden mukana erityisesti Intian niemimaalta.
Yhdystie 2177

Yhdystie 2177 on tie, joka kulkee Luvian Saharista Nakkilan Hormistoon. Tien pituus on 17 kilometriä.

Tien kulku

Tie saa alkunsa eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteyksestä Luvian Saharista. Ensin tie kulkee noin kahden kilometrin verran kohtalaisen suorana, jonka jälkeen se kohtaa Rydinnummin. Tämän jälkeen tie ohittaa noin kilometrin päässä Metsäkulman alueen. Metsäkulmasta tie jatkuu noin neljän kilometrin verran, jonka jälkeen se ohittaa Luvian ja Nakkilan kuntarajan. Sen jälkeen tie etenee noin kolmen kilometrin verran, kunnes se ohittaa Pössinkankaan sen pohjoispuolelta. Täältä tie jatkuu hieman yli kolme kilometriä, kunnes se ohittaa Pyssykankaan kylän. Pyssykankaalta tie jatkuu vielä viimeisen kilometrin verran, saapuen lopulta Hormiston kylään ja päättyen yhdystien 2170 risteykseen.
Saharista Luvian ja Nakkilan kuntarajalle asti tie kulkee nimellä Hormistontie. Lopun matkaa tien nimi on Pyssykankaantie.
Microsoft Azure

Microsoft Azure on Microsoftin julkinen pilvipalvelu. Azurea voidaan käyttää sekä virtuaalipalvelinten alustana (Infrastructure as a Service, IaaS) että kehittäjille tarkoitettuna kehitysalustana (Platform as a Service, PaaS). Microsoft Azure tarjoaa myös erilaisia valmiita pilvipalvelukomponentteja esimerkiksi mobiililaitteiden hallintaan (Microsoft Intune), dokumenttien suojaamiseen (Azure Rights Management Service), suurten datamassojen analysointiin (Big Data) ja koneoppimiseen (Azure Machine Learning). Lisäksi Azure toimii monen Microsoftin oman pilvisovelluksen, kuten esimerkiksi Dynamics CRM Onlinen alustana.
Fred Negendanck

Manfred (Fred) Otto Richard Negendanck (2. heinäkuuta 1937 Helsinki – 22. heinäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, näyttelijä, koreografi ja taidemaalari. Hänen äitinsä oli suomenruotsalainen ja isänsä saksalainen.
Negendanck työskenteli solistitanssijana Kansallisoopperassa vuosina 1958–1969. Hän joutui luopumaan tanssijanurasta selkävamman takia ja jatkoi näyttämöuraansa Svenska teaternissa, Lilla teaternissa ja Åbo Svenska Teaternissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2000; hän teki myös muutamia televisio- ja elokuvarooleja. Hänen tunnetuimpiin näyttämörooleihinsa kuuluvat muiden muassa Viulunsoittaja katolla -musikaalin Tevje ja Lainahöyhenissä-musikaalin Albin.
Negendanck piti taidenäyttelyjä, joissa nähtiin hänen maisemamaalauksiaan ja piirroksiaan.
Kilpukka

Ulkonäkö ja koko

Kilpukka on irtokelluja tai löyhästi juurtuva. Juuret ovat pitkiä ja haaraisia. Varsi lyhyt, kalju, rönsyllinen. Rönsyjen kärjessä syksyllä 5–8 mm pitkä talvehtimissilmu. Ruusukkeessa kasvavat lehdet, pitkäruotisia, korvakkeellisia, kovakkeet ovat isot, pinnalla kelluvia ja lumpeenlehden muotoisia, mutta selvästi pienempiä. Lapa pyöreä ja munuaismainen, herttatyvinen, ehytlaitainen, 2–5 cm yleensä pituuttaan hieman leveämpi. Päältä lehdet ovat vihreitä, kiiltäviä ja alta rusehtavan punertavia.
Kilpukka kukkii melko harvoin, yleensä lämpiminä kesinä, mutta jos kukkii, niin heinä-syyskuussa. Kukat suomumaisten ylälehtien hangoissa, ne ovat pienehköt ja valkoiset, teriö on säteittäinen, terälehtiä 3, vastapuikeita, tyveltä keltatyvisiä, 10–13 mm pitkiä. Verholehtiä 3. Kilpukka on yksineuvoinen, eli heteet ja emit sijaitsevat eri kukissa. Hedekukkia 1–4 perällisessä, 2 ylälehden suojaamassa kukinnoissa, kukkaperät 0,7–5 cm, heteitä 12–18. Emikukka yksittäinen, perä 3–9 cm, perän tyvellä 1 ylälehti, emejä 6, ne ovat yhdislehtisiä 6-vartaloisia, 6-luottia, luotit 2-jakoisia. Hedelmä on kota.

Levinneisyys

Suomessa rannikoitten tuntumassa, sisämaaesiintymiä on eniten Lounais-Suomessa ja pohjoisimmat kasvupaikat ovat Kemissä saakka. Kilpukka ei ole missään varsinaisesti yleinen. Se monistuu kasvullisesti, kun rönsyihin syntyneet lehtiruusukkeet irtoavat emokasvista. Keväällä pintaan nousevat talvehtimissilmut saattavat kevättulvan mukana ja tarttuessaan vesilintujen jalkoihin levitä pidempiäkin matkoja. Kanadassa sitä istutettiin Ottawaan eräälle 1932 koetilalle ja se on levinnyt nykyään ainakin Montrealiin, Ontarioon, Lake Erieen sekä muutamalle paikkakunnalle New Yorkiin.

Elinympäristö

Kilpukka viihtyy rehevöityneissä vesistöissä, rehevissä järvenlahdissa ja lammissa, joissa ja ojissa. Luontaisia kasvupaikkoja ovat umpeen kasvavat vesistöt, joissa se viihtyy lähinnä ruovikoissa ja lahdelmissa suojassa tuulelta ja aalloilta. Se on monien muiden vaateliaiden vesikasvien tavoin yleistynyt Suomessa vesistöjen rehevöityessä.
José María Jiménez

José Maria Jiménez Sastre (6. helmikuuta 1971 El Barraco – 6. joulukuuta 2003 Madrid) oli espanjalainen maantiepyöräilijä.
Uran alkuvaiheessa häntä pidettiin Miguel Indurainin seuraajaehdokkaana. Hän voitti Espanjan ympäriajon pistekilpailun vuonna 2001 ja vuoristokilpailun vuosina 1997–1999 sekä 2001. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui vuonna 1998 kolmanneksi, vuonna 1999 viidenneksi ja sijalle 17 vuonna 2001.
Hänen lempinimensä oli ”El chaba”, joka tarkoittaa villiä. Nimi viittasi hänen hyökkäävään ajotyyliinsä. Hän oli usein mukana irtiotoissa seurauksia harkitsematta. Tapa toisinaan tuotti merkittäviä voittoja raskailla vuoristoetapeilla. Vuoden 1999 Espanjan ympäriajon kahdeksannella etapilla hän hyökkäsi ja ryhtyi ajamaan takaa Pavel Tonkovia Anglirun jyrkässä 23% nousussa sateisessa ja sumuisessa säässä. Lopputuloksena oli kirikamppailu Jiménezin ja Tonkovin kesken. Vuoden 2000 Ranskan ympäriajossa hän teki irtiotton kun etappia oli vielä jäljellä yli 170 km. Jiménez kuitenkin myös kärsi ajotyylistään. Yleensä hyökkäystä seuraavalla etapilla hän hävisi paljon aikaa. Jiménez kärsi masennuksesta ja lopetti pyöräilyuransa vuonna 2002 avioiduttuaan.
Hän kuoli sydänkohtaukseen Madridilaisessa sairaalassa 32 vuoden iässä.
Carlos Sastre on Jiménezin lanko.
Steve Cherundolo

Seurajoukkueura

Cherundolo, jolla on sekä italialaisia että saksalaisia sukujuuria, pelasi yliopistojalkapalloa University of  Portlandin joukkueessa Pilotsissa vuosina 1997–1998. Hänet valittiin NCAA:n West Coast Conferencen vuoden tulokkaaksi ja kahdesti konferenssin tähdistöjoukkueeseen.
Tammikuussa 1999 Cherundolo siirtyi tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneeseen saksalaiseen Hannover 96:een. Muun muassa polvivammat häiritsivät Cherundolon uraa, mutta hän kuului Hannoverin runkopelaajiin jo ensimmäisestä täydestä kaudestaan 1999–2000 lähtien. Kaudella 2001–2002, jonka päätteeksi Hannover nousi Bundesliigaan, Cherundolo pelasi 30 ottelussa. Cherundolon aikana Hannoverissa joukkue on sijoittunut Bundesliigassa parhaimmillaan kahdeksanneksi ja yltänyt kahdesti Saksan cupin puolivälieriin.
Cherundolo lopetti ammattilaisuransa vuonna 2014 polvivaivojen vuoksi.

Maajoukkueura

Cherundolo edusti Yhdysvaltoja nuorten MM-kilpailuissa huhtikuussa 1999 ja debytoi Yhdysvaltain A-maajoukkueessa ottelussa Jamaikaa vastaan 8. syyskuuta 1999.
Cherundolo on kuulunut maajoukkueeseen vuoden 2003 Maanosaliittojen cupissa, vuosien 2005 ja 2009 Gold Cupissa sekä vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2009 Gold Cupissa hän toimi joukkueen kapteenina. Loukkaantumiset ovat häirinneet myös Cherundolon maajoukkueuraa, sillä vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän ei pelannut minuuttiakaan loukkaannuttuaan ennen Yhdysvaltain ensimmäistä ottelua ja vuoden 2005 Gold Cupissa, jossa Yhdysvallat voitti mestaruuden, hän loukkaantui puolivälierävaiheessa. Vuoden 2000 olympialaisiin ja vuoden 2009 Maanosaliittojen cupiin häntä ei voitu valita lopulta lainkaan loukkaantumisten vuoksi. Kaikkiaan hän pelasi 87 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Cherundolo on yksi harvoista Yhdysvaltain maajoukkuepelaajista, joka ei ole koskaan pelannut Major League Soccerissa.
Sanna Kurki-Suonio

Sanna Kurki-Suonio  on suomalainen laulaja ja muusikko, joka on toiminut monipuolisesti musiikin kentällä sekä laulajana, säveltäjänä ja sovittajana että opettajana ympäri maailmaa Euroopan eri maissa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Kurki-Suonio on luonteeltaan etsijä ja kyseenalaistaja. Hän onkin pyrkinyt töissään koko uransa ajan aktiivisesti laajentamaan kuvaa suomalaisesta kansanlaulusta monipuoliseksi, tunneilmaisultaan ja äänenkäytöltään laaja-alaiseksi osaksi maailman musiikkikulttuurien kirjoa. 
Kurki-Suonio on laulanut muun muassa seuraavissa kokoonpanoissa: Hedningarna (vuosina 1990–1999); Duo Sanna Kurki-Suonio & Magnus Stinnerbom (vuosina 1999– 2002); Duo Sanna Kurki-Suonio & Riitta Huttunen; Sanna Kurki-Suonio Trio; Sanna Kurki-Suonion Kuolematon Erikoissysteemi; SANS. Lisäksi hän on ollut vierailijana muun muassa yhtyeissä Salamakannel sekä Transjoik. 
Kurki-Suonio on tehnyt yhteistyötä niin suomalaisen kansanmusiikin- kuin rock- ja nykymusiikin tekijöiden kanssa. Vuonna 2008 hän lauloi itselleen sävelletyn roolin kahdessa oopperassa: Jovanka Trbojevicin The Heart in the Plastic Bag sekä Veli-Matti Puumalan Anna Liisa (Husso). Lisäksi hän on kantaesittänyt lukuisia Pekka Jalkasen teoksia, kuten Gilgamesh-eepokseen perustuvan Yrtti konserttikanteleelle ja etnsomezzosopraanolle vuonna 2000. Vuonna 1999 hän sävelsi ja esitti Kalevala 150-vuotta -juhlakonsertin tilausteoksen Taivaantakoja yhdessä A. W. Yrjänän kanssa. Teoksen orkestroi Henrik Otto Donner.  
Sanna Kurki-Suonion taiteellinen tohtorintutkinto "Laulajan hiljainen haltioituminen" tarkastettiin 9.5.2009.
Emil Lehén

Juho Emil Lehén (27. marraskuuta 1883 Jämsänkoski – 9. toukokuuta 1918 Viipuri) oli toimittaja, kirjailija ja Lappeerannan punakaartin johtajia Suomen sisällissodan aikana. 
Emil Lehénin vanhemmat olivat puuseppä Juho Lehén ja Erika Samulintytär. Hänen nuorempi veljensä oli Tuure Lehén.
Lehén toimi vuoteen 1903 saakka Jämsänkosken tehtaalla konttoriapulaisena. Muutettuaan paikkakunnalta hän työskenteli työväen osuuskaupan palveluksessa ensin Viialassa ja sitten Lempäälässä. Lehén oli vuosina 1904-1905 viipurilaisen Työ-lehden ensimmäisenä päätoimittajana. Vuosina 1906–1907 hän toimi Pohjolan tukkityömiesten ammatillisen järjestön kiertävänä asiamiehenä ja puhujana ja oli mukana organisoimassa Pohjolan tukkityöläisten suurta lakkoa. Tämän jälkeen Lehén palasi osuuskauppaliikkeen palvelukseen, ensin vuosina 1907–1908 Forssassa ja sitten osuuskaupanhoitajana Ruovedellä, Pyhäjärvellä, Porvoon Hamarissa ja Riihimäellä. Vuodesta 1913 Emil Lehén oli Lappeenrannassa ilmestyneen Kansan Ääni -lehden toimittajana. Hän toimi myös kirjailijana kirjoittaen proosaa, runoja ja näytelmän.
Sisällissodan alettua Lehén jatkoi Kansan Äänen toimittajana, minkä lisäksi hän toimi Lappeenrannan vankilan johtajana punaisen vallan aikana. Hän ei kyennyt estämään valkoisten vankien joukkomurhaa Saimaan jäällä 22. huhtikuuta 1918 ja katsoi parhaaksi paeta Viipuriin. Hän jäi siellä valkoisten vangiksi, sai moninkertaisen kuolemantuomion ja teloitettiin, tarinan mukaan Mannerheimin seuratessa tapahtumia. Lehénille oli myös tarjottu mahdollisuus paeta vankileiristä, mutta hän kieltäytyi.
Televisiovastaanotin

Televisiovastaanotin, lyhyemmin televisio tai TV, on laite, jolla otetaan vastaan televisiolähetyksiä. Televisiovastaanotinta voidaan käyttää myös tietokoneen, DVD-soittimen tai pelikonsolin näyttönä ja kaiuttimina.

Historia

Skotlantilainen John Logie Baird (1888–1946) kehitti 1926 ensimmäisen laitteen, jolla sähköinen signaali voitiin näyttää kuvana. Laite oli elektromekaaninen hyödyntäen Nibkowin levyä, ja sen juovaluku oli vain aluksi vain 30. Nibkow ehti nähdä Bairdin Televisor-järjestelmän demonstraation Berliinissä vuonna 1928. Yhdysvalloissa Nibkowin menetelmää käytti Charles Francis Jenkins (1867–1934), jonka oma laite valmistui Bairdin jälkeen. Jenkins aloitti televisiolähetykset 1928, jolloin lähettävät ja vastaanottavat laitteet perustuivat elektromekaaniseen tekniikkaan. Ääni lähetettiin erikseen radiotekniikalla ja synkronoitiin vastaanottimessa. Kuvan laatu oli niin huono, että tekniikka sai murska-arvostelut ja yritys meni konkursiin vuonna 1932. Englannissa BBC aloitti lähetykset Bairdin tekniikalla 1930 ja käytti tätä tekniikkaa vuoteen 1937 saakka.
Vuonna 1927 venäläinen keksijä Léon Theremin asuessaan Yhdysvalloissa kehitti kuvan lomituksen. Lomituksella saadaan piennettyä kuvan välkyntää.
Kokonaan sähköistä televisiota kehittivät Philo Farnsworth (1906–1971), Vladimir Zworykin (1888–1982) Yhdysvalloissa ja Kálmán Tihanyi (1897–1947) Unkarissa. Farnsworthin "kuvadissektoria" käyttävää laitetta esiteltiin 1927–1929. Zworykin työskenteli Westinghousella kehittäen "ikonoskooppia". Zworykinin laite patentoitiin ensimmäisenä 1925, mutta se pystyi esittämään vain liikkumatonta kuvaa. Farnsworth ja Zworykin patentin hankkinut RCA joutuivat patenttiriitaan. Sähköinen televisio toimi ensi kerran vuonna 1926, kun Zworykin ja Farnsworthin patentit yhdistettiin Tihanyin kameraputkeen. Tihanyi oli kehittänyt kameraputkeaan radioskooppiaan varten vuonna 1926.
Werner Flechsig patentoi maskijärjestelmällä (engl. shadow-mask) toimivan väritelevision Saksassa vuonna 1938, ja se esiteltiin kansainvälisessä radionäyttelyssä Berliinissä vuonna 1939. Useimmat kuvaputkiväritelevisiot, joita käytetään nykyisin, perustuvat tähän tekniikkaan. Vielä toisen maailmansodan aikana 16. elokuuta 1944 Baird sai toimimaan ensimmäisen täysin sähköisen väritelevisiovastaanottimen näytön. Hänen 600-juovainen televisionsa perustui ”läpäisymenetelmään” (beam penetration).

Tekniikka

Televisiovastaanottimessa on näyttö, jolla kuva esitetään, sekä kaiutin äänien toistamiseksi. Joissain televisiossa on sisäänrakennettu digitaalisovitin.

Sähkönkulutus

Ruotsin kuluttajajärjestön mukaan samalla kuvalaadulla televisioiden sähkönkulutuksen ero voi olla 60 %. LCD-TV kuluttaa vähemmän sähköä kuin plasmatelevisio. Tutkimuksen mukaan viiden tunnin päiväkäytöllä ero voi olla 242 kruunua eli noin 24,2 euroa vuodessa.
Kejsarsnitt

Vastaanotto

Kaaoszinen Jyri Kinnari antoi albumille seitsemän pistettä kymmenestä, sanoen julkaisun olevan perinteistä, tasokasta Malmströmiä ilman varsinaista uudistumista.