google/wiki40b huggingface dataset:
Metsätuho

Metsätuho tarkoittaa metsän, lähinnä puuston vioittumista. Suomessa joistakin metsätuhoista on mahdollista saada valtion korvauksia.

Vuoristoniluri

Vuoristoniluri eli vuoristomäntykovakuoriainen (Dendroctonus ponderosae) on lisääntynyt Kanadassa Brittiläisen Kolumbian ja Albertan provinssissa. Ilmastonmuutoksesta johtuvat leudot talvet lisäävät kuoriaisen talvehtimista. Pahiten kuoriainen iskee kontortamäntyyn, jotka ovat 45 % Brittiläisen Kolumbian puusadosta. Provinssin metsäministeriö arvioi, että 80 % männyistä tuhoutuu 5 vuodessa. Paikoin 90 % metsästä on jo kuollut. Puukuolemat kiihdyttävät ilmaston lämpenemistä. Hyökkäystä kutsutaan vihreäksi, punaiseksi ja harmaaksi luonnonvärien mukaan. Kovakuoriaisen vahingoittamiin puihin leviää haitallista sienirihmastoa. Sieni värjää puun siniharmaaksi. Osa terveistäkin puista kaadetaan, jotta puu saataisiin hyödynnettyä ennen tautia. Viennin arvo on $10 mrd/vuosi.
Lokainhevonen

Ominaisuudet

Lokainhevonen on pienikokoinen, erittäin kestävä ja melko nopea hevonen. Rodun nuorten hevosten suorituskykyä testataan säännöllisesti Dušanben ja Taškentin laukkaradoilla.
Lokainhevonen on korkeudeltaan korkeimmillaan noin 150 cm, useammin pienempi ja jopa alle ponirajan, mutta rakenteeltaan ja erityisestä päänsä osalta hevosmainen. Pää on tavanomainen ja nenäpii suora. Kaula on lyhyt ja lihaksikas, lavat kohtalaisen viistot, rintakehä leveä ja syvä, selkä kiinteä ja lyhyenpuoleinen, takaosa lihaksikas. Jalat tapaavat olla voimakkaat ja kuivat, kuitenkin usein asennoiltaan virheelliset; kaviot ovat pienet ja hyvin kestävät.
Rodussa esiintyvät väritykset ovat rautias, ruunikko, kimo ja voikkovärit, joskus myös musta. Karva on usein metallinkiiltoinen. Vuosina 1955-1970 rodun jalostuksessa vaikuttaneen oriin Farfor jälkeläisillä esiintyy kiharakarvaisuutta. Luonne on rauhallinen ja aulis.

Historia

Lokainhevosen uskotaan kehittyneen 1500-luvulta alkaen Lokai-nimisen uzbekkipaimentolaisheimon jalostamana.  Rotu pohjautuu paikalliseen tasankohevoseen, jota parannettiin risteyttämällä siihen arabian-, karabairin- ja jomudinhevosta sekä jonkin verran akhaltekeä ja turkomaanihevosta.  Myöhemmin myös englannintäysiveristä ja terskinhevosta on käytetty rodun jalostuksessa.
Lokainhevosia pidetään usein laitumella laumoissa vuoden ympäri. Eräs rodun käytöistä on perinteinen, hyvin vauhdikas kokpar-peli, jossa ratsukot kilpailevat vuohenruhon hallinnasta.
Len Howard

Gwendolen Howard (1894 Wallington, Britannia – 5. tammikuuta 1973 Ditchling, Britannia.) oli brittiläinen luonnontarkkailija ja muusikko. Hän teki ainutlaatuisia lintututkimuksia, joita hän julkaisi aikakauslehdissä ja kahdessa kirjassa tekijänimellä Len Howard.
Gwendolen Howard oli nuorin brittiläisen runoilijan ja näytelmäkirjailijan Henry Newman Howardin (1861–1929) ja hänen puolisonsa Florence Howardin, o.s. Warman, lapsista. Howard asui perheensä kanssa eri puolilla Englantia ja Walesia ennen muusikonuraansa Lontoossa, missä hän antoi tunteja, järjesti konsertteja köyhien perheiden lapsille ja soitti alttoviulua Malcolm Sargentin johtamassa orkesterissa. Vuonna 1938 Howard osti tontin Ditchlingin kylän laidalta ja rakennutti sinne talon, jolle hän myöhemmin antoi nimen "Bird Cottage" ('Lintutalo')
Asetuttuaan asumaan taloonsa Howard alkoi rakentaa hyvin läheistä suhdetta alueen lintuihin, joille hän tarjosi ravintoa (sota-aikana omista korttiannoksistaan), karkotti petoja, hoiti vahingoittuneita pesiä ja päästi linnut lentämään ja yöpymään kotiinsa. Howard alkoi julkaista havainnoistaan "lintuelämäkertoja" noin vuonna 1949 brittiläisissä luonnonhistoriallisissa aikakauslehdissä, ja Collins Press julkaisi hänen ensimmäisen kirjansa vuonna 1950. Howard jatkoi linnuista kirjoittamista ainakin vuoteen 1957. Koska Howard uskoi, että pelko on tärkein motivoiva tekijä ihmisten havannoimien lintujen käyttäytymisessä, ja koska hän vastusti tieteellisiä johtopäätöksiä, joita oli tehty sellaisen tarkkailun avulla, hän pyrki valvomaan tarkasti omaa ja lintujensa ympäristöä, jotta linnut tuntisivat olonsa mahdollisimman turvalliseksi ja hän saisi luoduksi niihin häiriöttömän suhteen . Sen vuoksi Howard vietti erakonelämää ja antoi tarkat ohjeet niille, jotka uskaltautuivat käymään hänen luonaan Bird Cottagessa. Howard ryhtyi vuonna 1960 kampanjoimaan estääkseen rakentamisen tonttinsa ympäristöön.
Howard sanoi kirjoituksissaan, että linnun käyttäytymisessä merkittävä tekijä on älykkyys, ei pelkkä vaisto. Howard kohdisti tutkimuksissaan erityistä huomiota talitiaisiin, joskin hän kirjoitti myös muista tiaisista, punarinnoista, varpusista, mustarastaista, rastaista ja peipoista ja kuvasi lintuelämäkerroissaan erityisen poikkeuksellisia yksilöitä. Musiikkikoulutuksen ansiosta Howardilla oli hyvät edellytykset ymmärtää linnunlaulua, ja ensimmäisen kirjansa loppuosan hän omisti tämän aiheen syvälliselle analyysille.
Mahindra & Mahindra

Autonvalmistus

M & M uutisoi tammikuussa valmistaneensa siihen mennessä yhteensä viisi miljoonaa autoa. Yrityskonserni on Intian suurin hyötyajoneuvojen valmistaja. Yhtiöllä oli oman kertomuksensa mukaan 37 prosentin markkinaosuus tässä sektorissa (3/2015).
Mahindra & Mahindran valmistamiin henkilöautomalleihin kuuluvat Mahindra tai SsangYong -automerkillä valmistetut automallit: Actyon, Actyon Sports, Bolero, Chairman, e2o, Genio, Korando, KUV100, Kyron, Major, NuvoSport, Quanto, Rexton, Rodius, Scorpio, Thar, Tivoli, TUV300, Verito, Verito Vibe, XUV500 ja Xylo. 
M&M osti vuonna 2010 vuonna 1994 perustetun sähköautovalmistajayhtiö REVA Electric Car Companyn osakseen. Mukana seurasi REVAi-sähköauto. Uudempaa Mahindra Reva Electric Vehicles Private Limited -tytäryhtiön sähköautomallistoa edustaa Mahindra e2o.
Eteläkorealainen SsangYong Motors liitettiin osaksi M&M:ää vuonna 2014 (?). Joulukuussa 2015 uutisoitiin Mahindra & Mahindra vahvistavan suunnitteluosaamistaan ostamalla maailmankuulun italialaisen ajoneuvosuunnitteluyritys Pininfarinan.
Oileus

Oileus (muinaiskreikaksi Ὀϊλεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Lokriin kuningas. Hänen isäkseen mainitaan Hodoidokos, jota hän seurasi kuninkaana, ja äidikseen Agrianome. Oileuksen puolison nimi oli Eriopis, joka synnytti hänelle pojan, Aiaan. Myös Medon oli Oileuksen poika, mutta syntynyt seurauksena avioliiton ulkopuolisesta suhteesta nymfi Rhenen kanssa.
Oileus osallistui argonauttien retkeen, jonka aikana hän haavoittui Stymfaloksen lintujen sulasta.

Troijalainen soturi

Oileus oli myös erään troijalaisen vaunujen ajajan nimi, jonka Agamemnon surmasi taistelussa lävistämällä tämän pään keihäällään.
Takaisinsoitto

Takaisinsoittoviive

Takaisinsoittoviive on yksi tärkeimmistä takaisinsoittojärjestelmän vaatimuksista.
Mitä nopeammin vastaamattomalle asiakkaalle soitetaan takaisin sen parempi asiakaskokemus.
Piirre, jossa takaisinsoittotekniikat erovat jälleen toisistaan.
Takaisinsoittojärjestelmissä, joissa luvataan soittaa asiakkaalle takaisin tiettynä ajankohtana takaisinsoittoviiveet ovat aina kokonaispuhelinliikennettä mittaavaa järjestelmää huomattavasti pidemmät.
Tämä tapahtuu, kun esimerkiksi luvataan soittaa vastaamattomille asiakkaille esimerkiksi aikaisintaan 30 min kuluttua, niin takaisinsoittoviiveen keskiarvon tulokset alkavat yleensä vasta 30 minuutin jälkeen. Tämä rasittaa todellista takaisinsoittoviiveen keskiarvoa merkittävästi.
Kokonaispuhelinliikennettä mittaava järjestelmä tarjoaa taas vapaasti yrityksen henkilökunnalle mahdollisuuden soittaa asiakkaille takaisin heti kun heillä löytyy siihen vapaa mahdollisuus, jolloin järjestelmän käyttäjäviive poistuu ja takaisinsoittoviiveen keskiarvo on merkittävästi lyhempi.
Sama mahdollisuus löytyy myös valikkoperusteisesta takaisinsoittojärjestelmästä, mutta ihmiset alkavat toimia luvatun viiveen mukaisesti, jolloin syntyy eroja kontaktointiviiveissä.
Kokonaispuhelinliikennettä mittaavissa takaisinsoittojärjestelmissä takaisinsoittoviive pysyy ryhmissä noin 35 minuutin kohdilla keskiarvoisesti. Ennen kokonaispuhelinliikennettä mittaavaa takaisinsoittojärjestelmää todelliset takaisinsoittoviiveet ovat useissa mittauksissa olleet keskiarvoisesti 3 tunnin kohdalla, vaikka mitattavilla kohteilla on ollut vanhempaa tekniikkaa olevat takaisinsoittojärjestelmät käytössä.
Merkittävin ongelma syntyy siitä, että valikoihin ja ylivuotoon perustuvat takaisinsoittojärjestelmät eivät mittaa toteutunutta soittoa, vaan luottavat käyttäjän tekemiin manuaalisiin takaisinsoittokuittauksiin . Tämä osaltaan pidentää asiakkaan kontaktointiviivettä.
Jean Ratelle

Joseph Gilbert Yvon ”Jean” Ratelle (s. 3. lokakuuta 1940 Lac Saint-Jean, Quebec, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti.
New York Rangersin varaaman Ratellen ura oli loppua alkuunsa, kun vakava selkävamma kohtasi häntä 23 vuoden iässä. Hän kuitenkin kuntoutui ja pelasi vuodet 1963–1975 Rangersissa. Suurimman menestyksen keskushyökkääjä Ratelle saavutti ketjukavereinaan  Vic Hadfield ja Rod Gilbert; he muodostivat niin kutsutun ”GAG-ketjun”. 
Marraskuussa 1975 hänet kaupattiin seuratoveri Brad Parkin kanssa Boston Bruinsiin. Sieltä hän jäi eläkkeelle 1981.
Antti Pendikainen

Antti Pendikainen (27. helmikuuta 1990 – 26. toukokuuta 2019 Asikkala) oli Nilsiässä asunut suomalainen stunt-esiintyjä, sijaisnäyttelijä ja tubettaja. Hän tuli tunnetuksi ympäri maailmaa tekemistään hurjapäisistä stunt-tempuista. Hänen tunnetuimpiin temppuihinsa kuuluu hyppääminen kuumailmapallosta ilman laskuvarjoa vuonna 2015. Samana vuonna hän hyppäsi Hotelli Torni Tampereen katolta base-hypyn. 
Pendikainen on kertonut tehneensä pikkupojasta asti stunt-tyylisiä temppuja. Hänen mukaansa sisäinen palo tehdä mahdottomasta mahdollista on ajanut häntä uralla eteenpäin. Antti Pendikainen kuului stunt-temppuja tekevään Stunt Freaks Team -ryhmään.
Pendikainen kuoli Asikkalan Vesivehmaalla järjestetyssä offroad-moottoripyörien cross country -kilpailussa toukokuussa 2019. Hän ilmeisesti menetti kohtuullisen hiljaisessa vauhdissa moottoripyöränsä hallinnan ja törmäsi todennäköisesti puuhun.
Nokia 6

Ominaisuudet

Puhelimessa on 5,5 tuuman HD-tasoinen LCD-kosketuskäyttö Gorilla Glass 3 -lasilla. Käyttöjärjestelmänä toimii Android 7.0 Nougat. Puhelimessa on kaksi kameraa; 16 megapikselin f/2.0-valovoimainen takakamera kaksois-LED-salamalla ja 8 megapikselin etukamera. Puhelimessa on kaksi SIM-korttipaikkaa.
Puhelimen kotinäppäimessä on sormenjälkitunnistin, ja puhelinta valmistetaan viittä eri väriä: pianomusta, mattamusta, sininen, hopea ja kupari.

Arvioita

io-tech raportoi puhelimen saaneen kehuja JerryRigEverything-tekemässä kestävyystestissä.

Nokia 6 (2018)

Tammikuussa 2018 HMD Global julkisti Nokia 6:stä uuden version. Puhelimessa on Qualcomm Snapdragon 630 -järjestelmäpiiri. Uusi Nokia 6 tukee taka- ja etukameran yhdistävää Dual-Sight -kuvaustilaa, jolla voi kuvata bothie-kuvia ja videoita.
Joe May

Joe May (syntyjään Julius Otto Mandl), (7. marraskuuta 1880 Wien, Itävalta-Unkari – 29. huhtikuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli itävaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän oli saksalaisen elokuvan pioneereja.
May aloitti elokuvauransa ohjaamalla pienen budjetin rikoselokuvia. Vuonna 1915 hän perusti oman tuotantoyhtiönsä May-Filmin. May auttoi Fritz Langin elokuvauran alkua ja tuotti monia Langin varhaisia käsikirjoituksia. Inflaation takia May joutui jättytymään yritysjohdosta, ja hän alkoi ohjata elokuvia muille tuottajille. Tältä ajalta on myös ehkä hänen merkittävin elokuvansa Asfaltti vuodelta 1929.
Hitlerin noustua valtaan Saksassa May joutui lähtemään Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kautta Yhdysvaltoihin. Hänen ensimmäinen elokuvansa Yhdysvalloissa oli Keväinen sävel vuodelta 1934. Mayn viimeinen ohjaustyö oli Johnny Doesn't Live Here Any More vuodelta 1944. Hän jätti elokuvateollisuuden lopullisesti vuonna 1950. Tämän jälkeen hän jatkoi Blue Danube -ravintolan johtajana. May kuoli vuonna 1954.
Joe May meni naimisiin oopperalaulaja Maria Pflegerin kanssa vuonna 1902. Pfleger käytti lavalla nimeä Mia May, josta Joe May otti sukunimensä 1910-luvun alussa ja samalla muutti etunimensäkin. Joe ja Mia May olivat naimisissa Joen kuolemaan asti 1954. Heillä oli yksi, vuonna 1902, syntynyt lapsi, Eva May, joka teki itsemurhan 1924.
Siperianleppälintu

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 16 cm, siipien kärkiväli 25,5–27 cm ja paino keskimäärin noin 18 g. Kooltaan siperianleppälintu on hiukan leppälintua suurempi. Juhlapukuinen koiras muistuttaa koirasleppälintua, mutta sen päälaki on harmaa, naamari tummanharmaa ja kapeampi, ja siipien yläpeitinhöyhenistä muodostuu kaksi valkoista siipijuovaa. Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavaselkäisiä, vatsapuolelta harmaanpunertavia, ja niiltä puuttuvat selkeät siipijuovat. Kaikissa puvuissa hyvä tuntomerkki on ruosteenpunainen pyrstö, jota lintu nostelee ylösalas, toisin kuin pyrstöään värisyttävä leppälintu.

Esiintyminen

Siperianleppälintu elää Etelä-Siperiassa, Tienšan-vuoristossa, Altain alueella ja siitä itään Luoteis-Mongoliaan. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Afganistanissa, Turkmenistanissa, Pakistanissa ja Himalajan länsiosissa.

Elinympäristö

Siperianleppälintu asuu vuoristossa kuusen kasvualueen rajoille noin 5 400 metrin korkeudelle saakka. Se suosii kuivien rinteiden harvakasvuisia metsiä ja korkeakasvuisia pensaikkoja, ja välttelee tiheäkasvuisia sulkeutuneita metsiä ja matalia pensaikkoja. Talveksi se laskeutuu alarinteiden jokilaaksoihin ja puutarhoihin.

Lisääntyminen

Siperianleppälintunaaras rakentaa pesän maahan pensaan, mättään tai kiven suojaan. Se munii tavallisesti neljä tai viisi munaa, joita se hautoo 14–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä 16–18 päivän ikäisinä. Pesii usein kahdesti kesän aikana, joskus jopa kolmasti.

Ravinto

Siperianleppälinnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat suurimman osan vuotta, talvella marjat ja hedelmät.
Tunne Kelam

Elämä

Kelam on opiskellut historiaa Tarton yliopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli Viron valtakunnallisessa keskusarkistossa vuosina 1959–1965 ja vanhempana tiedetoimittajana Neuvosto-Viron ensyklopediassa vuosina 1965–1975. Vuonna 1972 Kelam valmisteli muistion YK:lle, jossa vaadittiin vapaita vaaleja Viroon ja miehitysjoukkojen vetäytymistä. Muistio salakuljetettiin ulos maasta ja tapauksen seurauksena Kelam menetti työnsä Neuvosto-Viron ensyklopediassa. Hänen työpaikkansa vaihtui yövahdin virkaan kanatilalla.
Kelam haki kommunistisen puolueen jäsenyyttä 1970-luvulla, mutta hänen hakemuksensa hylättiin sillä Kelam nähtiin liian kansallismielisenä. Kelam valitti päätöksestä puolueen komissiolle Moskovaan, mutta myös sieltä tuli hylkäävä päätös.
Neuvosto-Viron viimeisten vuosien aikana Kelam oli mukana perustamassa Viron kansallista riippumattomuuspuoluetta (vir. Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei) vuonna 1988, joka oli paitsi miehitetyn Viron niin myös koko Neuvostoliiton ensimmäinen ei-kommunistinen puolue. Vuonna 1990 Kelam valittiin Viron kongressiin ja Viron palautettua itsenäisyytensä 1991 hän toimi poliittisissa tehtävissä muun muassa perustuslakia säätävän kokouksen jäsenenä. Kelam oltiin valittu Riigikogun jäseneksi vuonna 1992, ja vuosina 1992–2003 hän toimi Riigikogun varapuhemiehenä. Paikastaan hän luopui tultuaan valituksi Euroopan parlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa.

Kunnianosoitukset

Tunne Kelam on ollut Marylandin osavaltion kunniakansalainen vuodesta 1991. Hänelle on lisäksi myönnetty useita eri kunnianosoituksia, kuten Ranskan ansioritarikunnan suurristi vuonna 2001 ja Viron Valtionvaakunan ritarikunnan I luokan kunniamerkki eli suurristi vuonna 2006.
Väinö Ahla

Väinö Jeremias Ahla (4. marraskuuta 1890 Helsinki – 4. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja juristi. Ahla toimi Maanmittaushallituksen pääjohtajana vuosina 1929–1950 ja Korkeimman oikeuden jäsenenä vuosina 1950–1960.
Väinö Ahlan veli oli Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti E. J. Ahla.
Djibouti Air

Historia

Yhtiön perusti vuonna 2011 arabiemiirikuntalainen yksityinen sijoittaja ja Djiboutin valtio. Toimitusjohtajana aloitti Shabab Attarzadeh.
Yhtiö lentää toistaiseksi vain Djiboutin ja Dubain välillä, mutta yhtiöllä on tarkoitus laajentaa toimintaansa muun muassa Keniaan, Jemeniin ja Somaliaan vuoden 2011 aikana. Myös toinen kone, Boeing 737-300 on tarkoitus hankkia yhtön käyttöön. Ensimmäisen kuukauden matkustajamäärätavoitteena yhtiöllä oli kuljettaa 1 500 matkustajaa.
Auringon temppeli (Tintti-sarjakuva)

Juoni

Tintti ja kapteeni Haddock seuraavat seitsemän arkeologin kimppuun hyökänneitä sekä professori Tuhatkaunon kidnapanneita miehiä Peruun. Tunkeuduttuaan Pachacamac-laivalle Tintti saa tietää inkojen jälkeläisiin kuuluvan Chiquiton tovereineen aikovan viedä Tuhatkaunon piilopaikkaansa teloitettavaksi, koska tämä oli ottanut muumioituneen inka Raspar Capacin pyhän rannekorun ja pannut sen ranteeseensa.
Perussa kukaan ei suostu lähtemään Tintin ja Haddockin avuksi, kunnes Tintti tapaa nuoren intiaanipojan nimeltä Zorrino ja puolustaa tätä kahdelta valkoihoselta mieheltä. Siitä hyvästä eräs toinen intiaani antaa Tintille medaljongin, jonka hän sanoo voivan pelastaa hänen henkensä. Zorrino kertoo Tintille ja Haddockille, että Tuhatkauno on viety Auringon temppeliin, jossa inkat ovat selviytyneet nykypäivään saakka. 
Heidän päästessä temppeliin, inkojen johtaja, Auringon Poika, tuomitsee heidät Tuhatkaunon mukana uhrattavaksi inkojen jumalalle, Pacha Kamaqille. Sitten Tintti antaa saamansa medaljongin Zorrinolle ja paljastuu, että medaljongin antaja oli Auringon ylipappi Huascar. Huascarin medaljongin vuoksi Auringon Poika kuitenkin säästää vain Zorrinon hengen ja antaa Tintille 30 päivää aikaa valita päivän ja hetken, jolloin aurinko sytyttää tuleen rovion, jolla hänet, Haddock ja Tuhatkauno poltetaan. Luettuaan Haddockin taskusta löytyneen sanomalehden Tintti valitsee hetken, jolloin tapahtuu auringonpimennys. Tämän avulla hän uskottelee kykenevänsä käskyttämään aurinkoa, jolloin inkat vapauttavat Tintin ystävineen.
Inkat paljastavat, että arkeologeihin käytettyjen kristallipallojen sisältämä aine oli kerätty kokapensaista ja kun arkeologit olivat vaipuneet "syvään uneen", Huascar oli langettanut heihin loitsun tekemiensä vahanukkejen avulla. Inkat polttavat nuket ja samalla hetkellä arkeologit heräävät koomasta. Zorrino päättää jäädä inkojen luokse ja  Tintti lupaa, ettei kerro Auringon temppelin sijainnista kenellekään, ennen kuin lähtee takaisin kotiin Miloun, Haddockin ja Tuhatkaunon kanssa.
Reko Aho

Reko Aho (s. 1984) on suomalainen rumpali, joka vaikuttaa muun muassa Pariisin kevät -yhtyeessä. Aho on soittanut Pariisin kevään lisäksi Iconcrashissa, Angelica Kultissa ja Jalankulkuämpärissä.
Särkijärvi (Hollola)

Maantietoa

Järvi sijaitsee ojitetulla suolla Hausjärven rajan tuntumassa. Sen pinta-ala on 3,9 ha ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja lampi on autio.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pällinkäistenojan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,3 metriä mpy. Siihen on johdettu suolle kaivetut ojat ja sen laskuoja lähtee aluksi koilliseen, mutta se kääntyy Oriharonjärven pohjoispuolella etelään laskien siihen.
AtlasGlobal

Historia

Yhtiö on perustettu 14. maaliskuuta 2001 ja se on aloittanut lentotoimintansa 1. kesäkuuta 2001. Lentoyhtiö on aiemmin tunnettu nimellä Atlasjet International Airlines.

Kaappaus

Yhtiön lentokone kaapattiin 18. elokuuta 2007 matkalla Kyprokselta Istanbuliin. Kaappaajat pakottivat lentokoneen lentämään Antalyan lentoasemalle tankkaukseen ja lentämään sieltä Iranin pääkaupunki Teheraniin tai Syyriaan. Lentokoneessa oli kaappaushetkellä yhtiön mukaan 136 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki pääsivät pakenemaan koneesta Antalyan lentoasemalla kaappaajien antautuessa. Lentokone on tyypiltään Boeing MD-83.
Adjuvantti

Adjuvantti (< lat. adjuvans < adiuvo ’auttaa’, vrt. adjutantti) tarkoittaa apuainetta, etenkin rokotteen ainesosaa, joka vahvistaa immuunivastetta. Kun rokotteessa annetaan antigeenin lisäksi adjuvantti, adjuvantti saa aikaan luontaisen immuniteetin reagoimisen ja paikallisen tulehdusreaktion. Nämä johtavat sytokiinien kuten interleukiini 12:n syntymiseen. Sytokiinit puolestaan edistävät T-lymfosyyttien kasvua ja erilaistumista (soluvälitteinen immuniteetti). Adjuvantilla pyritään saamaan aikaan muistisolujen muodostuminen (immunologinen muisti) eli vastustuskyvyn syntyminen rokotteen antigeeniä vastaan.

Käytettyjä adjuvantteja

Ihmisiin käytettävien adjuvanttien kehittelyssä pyritään siihen, että ne stimuloivat luontaista immuniteettia mutta eivät aiheuta sairaalloista tulehdusta. Adjuvanttina käytetään alumiinisuoloja, esimerkiksi alumiinihydroksidi-geeliä. Mineraalipohjaisen adjuvantin eräänä vaikutusmekanismina on pidetty sitä, että se aiheuttaa ärsytystä ja houkuttelee paikalle luontaisen immuniteetin valkosoluja. Alumiinipohjaisen adjuvantin ajatellaan myös olevan repositorinen: sen avulla antigeeni pysyy kauemmin pistopaikassa. Näitä vaikutusmekanismeja ei ole vahvistettu, mutta vuonna 2011 julkaistun tutkimuksen mukaan alumiinikiteet tarttuvat in vitro spesifisesti dendriittisoluiksi kutsuttujen valkosolujen solukalvon lipideihin, mikä johtaa adjuvantin ja antigeenin endosytoosiin ja dendriittisolujen aktivoitumiseen.
Hydrofobisilla aineilla on taipumus ärsyttää immuunijärjestelmää, minkä vuoksi niitä on kehitetty adjuvanteiksi. Esimerkiksi Freundin epätäydellinen adjuvantti sisältää vettä emulsiona parafiiniöljyssä, ja antigeeni on sen vesifaasissa. Tätä adjuvanttia on käytetty vuosikymmeniä kokeellisessa immunologiassa ja syövänhoidossa ja lyhytaikaisesti yhdessä ihmiskäyttöön hyväksytyssä rokotteessa. Koska öljy pysyy kudoksessa pistoksen jälkeen eliniän ja adjuvantti aiheuttaa joskus paiseen syntymisen pistokohtaan, sitä ei yleensä käytetä ihmisten rokotteissa. Sen sijaan on kehitetty minimaalisen öljymäärän sisältäviä emulsiopohjaisia adjuvantteja, joita käytetään nykyisin laajalti rokotteissa. Kaksi johtavaa ihmiskäytössä olevaa emulsioadjuvanttia ovat MF59 (Novartis) ja AS03 (GlaxoSmithKline), molemmat skvaleenipohjaisia.
Freundin täydellinen adjuvantti sisältää emulsion – kuten Freundin epätäydellinen adjuvantti – ja lisäksi tapettuja mykobakteereja. Sitä ei käytetä ihmisillä, mutta sen vaikuttavasta aineesta muramyylidipeptidistä on kehitetty ihmisille sopivia johdannaisia.

Tulevaisuudennäkymiä

Uusia ihmiselle soveltuvia adjuvantteja kehitetään kiihkeästi: Kokeellisessa käytössä on adjuvantteja, jotka ovat mikrobien osia tai niiden tuottamia aineita (esimerkiksi tapettuja mykobakteereita tai lipopolysakkaridia). Bakteerimyrkky lipopolysakkaridi stimuloi voimakkaasti immuunijärjestelmän antigeeniä esitteleviä soluja, joten sen johdannaista monofosforyylilipidi A:ta (MPL) käytetään kokeellisesti.
Lisäksi vaihtoehtona on kehitelty rokotteissa käytettäväksi itse sytokiineja kuten interleukiini 12:a, joka edistää vahvasti soluvälitteistä immuunireaktiota.