google/wiki40b huggingface dataset:
Pappiskvintetti

Pappiskvintetti on R. A. Salvatoren viisiosainen kirjasarja, joka kertoo nuoresta Deneir-jumalan papista, Cadderly Bonaducesta. Tarina sijoittuu Forgotten Realms fantasiamaailmaan. Cadderly ystävineen esiintyy myös muutamissa Drizzt Do'Urdenista kertovissa Salvatoren romaaneissa.

Ylistyslaulu

Cadderly on nuori Deneirin pappi, joka on suurimman osan elämästään kasvanut Mielenylennyksen kirjastossa. Hänen parhaita ystäviään ovat Ivan ja Pikel Kolkkaolka, kääpiöveljekset, jotka toimivat kirjaston kokkeina. Cadderly on myös rakastunut kirjastossa opiskelevaan nuoreen munkkinaiseen Danicaan samoin kuin ystävänsä Rufo.
Myrkkyjen jumalatarta palvovat papit ja velhot koettavat vallata haltuunsa koko ympäröivän alueen. He päättävät aloittaa tuhoamalla Mielenylennyksen kirjaston Kaaoskiroukseksi kutsutulla aineella, joka saa sen savua hengittävät täydellisesti syvimpien halujensa valtaan. Yritys kuitenkin epäonnistuu Cadderlyn ja hänen ystäviensä ansiosta.

Metsän varjoissa

Lähellä Mielenylennyksen kirjastoa on haltioiden hallitsema metsäalue, joka joutuu vuoriston hirviöiden hyökkäyksen kohteeksi sen jälkeen, kun näitä hallitsevat papit ja velhot ovat epäonnistuneet Mielenylennyksen kirjaston tuhoamisessa. Cadderly ystävineen lähetetään haltioiden avuksi taistelemaan myrkyn jumalattaren joukkoja vastaan.

Yönaamiot

Epäonnistuttuaan jo kahdesti pyrkimyksissään valloittaa Mielenylennyksen kirjastoa ympäröivä alue, myrkyn jumalattaren palvelijat päättävät käydä suoraan pahimmaksi vihollisekseen osoittautunutta Cadderlya vastaan ja lähettävät pelätyt, Yönaamioiksi kutsutut, salamurhaajat nuorukaisen jäljille. Raskaista tappioista huolimatta Cadderly ystävineen onnistuu jälleen pilaamaan vihollistensa suunnitelmat.

Kukistunut linnoitus

Saadessaan tietää myrkyn jumalattaren palvojien piilopaikan Cadderly ystävineen lähtee suoraan hyökkäykseen vihollisiaan vastaan. Kohdatessaan vihollisensa lopulta silmästä silmään Cadderly saa tietää, että kyse on hänen omasta isästään, joka on johtanut vihollisten toimintaa. Lopulta ystävykset kuitenkin perivät voiton taistelussa.

Kaaoskirous

Rufon petettyä Cadderlyn useita kertoja nuori pappi on saanut tarpeekseen ja lopulta laittanut entisen ystävänsä ylle Deneirin kirouksen. Kiero pikkupaholainen Druzil kuitenkin vakuuttaa Rufolle, että jos tämä löytää Kaaoskiroukseksi kutsutun aineen, tämä vapautuu Cadderlyn langettamasta kirouksesta. Ennen kuin Druzil ehtii estää asian väärinymmärtänyt Rufo juo maagisen sekoituksen, minkä seurauksena hän muuttuu kaiken elollisen vääristymäksi: vampyyriksi.
Mielenylennyksen kirjasto kohtaa lopullisen tuhonsa Rufon alkaessa levittää vampirismin kirousta kaikkiin siellä oleviin. Lopulta Cadderly kuitenkin suurella vaivalla onnistuu tuhoamaan vampyyrit, mutta kirjasto on saastunut, eikä Deneirin henki enää asu siinä. Cadderly tuhoaa koko rakennuksen perustuksia myöten ja ryhtyy rakentamaan sen tilalle uutta katedraalia, Korkealentoista henkeä.
Munakari (Haukipudas)

Munakari on asumaton saari Perämerellä Oulun edustalla noin 13 kilometriä Oritkarin satamasta luoteeseen. Saarella on neljä loma-asuntoa yksityisomistuksessa. Lähimmät saaret ovat Mustakari, Pensaskari, Eeranletto ja Kotakari. Saaren puusto on lähinnä lehtimetsää ja jonkin verran katajaa.
Kristian Runeberg

Valter Kristian Runeberg (28. marraskuuta 1934 Helsinki – 9. marraskuuta 2018 Snappertuna, Raasepori) oli suomalainen freelance-lehtivalokuvaaja, jonka kuvia  ovat julkaisseet erityisesti Suomen Kuvalehti, Viikkosanomat, A-lehdet Oy:n aikakauslehdet sekä Helsingin Sanomat.
Kristian Runebergin isä oli valokuvaaja Fred Runeberg. Runeberg nuorempi aloitti uransa Ateljee Tenhovaaran valokuvausoppilaana ja Finlandia-Kuvan laboranttina 1953–1955. Siitä 1960-luvun puoliväliin hän toimi valokuvaajana Allotria-Filmissä, Yhtyneissä Kuvalehdissä ja Viikkosanomissa, kunnes perusti kuuden muun freelance-kuvaajan kanssa Finnseven-osuuskunnan, joka toimi 1965–1969. Finnsevenin muut perustajajäsenet olivat Seppo Saves, Caj Bremer, C. G. Hagström, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves ja Aulis Nyqvist.
Kristian Runebergin tuotannosta huomattava osa oli muotikuvausta naistenlehdille sekä vaatealan yrityksille kuten Rahikaisen turkisliike, Kuusinen, Pukeva, PMK, Lassila & Tikanoja ja Pallo-Paita.
Runebergin noin satatuhatta negatiivia ja diaa sisältävä kokoelma kuuluu Suomen valokuvataiteen museon kokoelmiin. Museon sivuilla kuvataan Runebergia ”herrasmieskuvaajaksi”, joka on tunnetuimpia suomalaisia lehtikuvaajia kautta aikojen. Hänen kuvissaan sanotaan yhdistyvän vankka kamerankäytön ammattitaito hienovaraiseen humanismiin ja huumoriin.
Kristian Runebergin puoliso oli toimittaja-kirjailija Tutta Runeberg (1937–2004), ja heillä on viisi tytärtä.
Jacques Lemaire

Jacques Gerard Lemaire (s. 7. syyskuuta 1945 LaSalle, Quebec) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaispelaaja. Hän pelasi urallaan 998 NHL-ottelua Montreal Canadiensissa. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin yhdeksän kertaa (kahdeksan pelaajana ja kerran valmentajana). NHL:n arvokkaimmalle valmentajalle myönnettävän Jack Adams Awardin Lemaire on voittanut kahdesti.

Valmentajaura

Kahden Sveitsin-vuoden jälkeen Lemaire palasi Kanadaan valmentamaan quebeciläistä juniorijoukkuetta Longueuil Chevaliersia. Seuraavalle kaudelle hänet nimitettiin Montreal Canadiensin apulaisvalmentajaksi, jolta paikalta hän nousi kesken kauden päävalmentajaksi erotetun Bob Berryn tilalle. Lemairen johdolla Canadiens eteni konferenssifinaaliin, ja Lemairelle myönnettiin kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa Jack Adams Award.
Lemaire valmensi Canadiensia vielä seuraavan kauden, mutta siirtyi vuonna 1985 seuran johtotehtäviin.
Kaudelle 1993–1994 Lemaire palasi vaihtoaitioon New Jersey Devilsin päävalmentajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi viiden kauden ajan ja voitti Stanley Cupin vuonna 1995.
Vuonna 2000 Lemaire nimitettiin uuden NHL-joukkueen Minnesota Wildin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Minnesotassa hän voitti toisen Jack Adams Awardinsa, vuonna 2003. Vuonna 2006 Lemaire ja Wild solmivat monivuotisen jatkosopimuksen, jonka kestoa ei kuitenkaan kerrottu julkisuuteen.
Lemaire kuitenkin irtisanoutui valmentajan tehtävistään kauden 2008–2009 päätteeksi. Kaudella 2009–2010 Lemaire toimi New Jersey Devilsin päävalmentajana. New Jersey tippui keväällä 2010 ensimmäisellä kierroksella pudotuspeleistä, ja Lemaire ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Hän palasi kuitenkin Devilsin valmentajaksi joulukuussa 2010 kesken kauden 2010–2011, kun John MacLean sai potkut.

Muuta

Lemairella ja hänen vaimollaan Mychelellä on kolme lasta, pojat Patrice ja Danyk ja tytär Magalie sekä kolme lastenlasta, Jeremy, Xavier ja Zachary. Lemairen sisarenpoika Manny Fernandez on entinen NHL-maalivahti ja pelasi enonsa alaisuudessa Minnesota Wildissä.
The Clemenceau Case

Juoni

Taiteilija Pierre Clemenceau (William E. Shay) vierailee Pariisissa ystävänsä Constantin Ritzin (Stuart Holmes) ateljeessa ja rakastuu Iza Dobronowska (Theda Bara) -nimiseen malliin, joka ei kuitenkaan välitä hänestä vähäänkään. Kuultuaan äitinsä kreivitär Dobronowskan (Saba Raleigh) järjestelyistä Iza hyväksyy Pierren kosinnan, ja he avioituvat. Iza on kylmäsydäminen ja kevytkenkäinen, ja hän halveksii aviomiestään sekä etääntyy Pierren perheestä, koska Izalla ja varakkaalla venäläisellä herttualla, Sergiuksella (Frank Goldsmith), on kehittynyt rakkaussuhde. Pierre saa tietää vaimonsa syrjähypystä ja järkyttyy, joka johtaa Sergiuksen murhaamiseen. Pettyneenä Pierre matkustaa Amerikkaan ystävänsä Constantinin ja tämän uuden morsiamen kanssa. Iza perii Sergiukselta omaisuuden ja matkustaa myös Amerikkaan, missä hän viettelee Constantinin. Pelastaakseen ystävänsä avioliiton Pierre houkuttelee Izan hänen asunnolleen ja puukottaa naisen kuoliaaksi. Murhan jälkeen Pierre ilmoittaa rikoksensa poliisille tyynen rauhallisesti.
Iltalehti

Iltalehti verkossa

Iltalehden verkkosivustolla vierailee viikoittain noin 3,1 miljoonaa eri kävijää (tilanne viikolla 4/2015) ja se on kävijämääriensä perusteella Suomen toiseksi suosituin verkkosivusto. Iltalehti ylläpiti aiemmin verkkosivuillaan avointa keskustelupalstaa, joka kuitenkin suljettiin joulukuussa 2015 lehden siirtyessä uutisten kommentoinnin esimoderoituun malliin.

Iltalehti-lehden ja nimen historiaa

Vuonna 1913 Helsingissä ilmestyi Iltalehti-niminen lehti, jonka vastaava toimittaja oli Juho Torvelainen. Iltalehti-nimistä lehteä julkaistiin myös vuosina 1919–1930, silloinkin Uuden Suomen rinnakkaisjulkaisuna. Ennen Iltalehteä Ilta-Sanomien kilpailijana ilmestyi 1973–1975 Yhtyneiden Kuvalehtien Iltaset.
Pimeyden ydin

Arviot

Teos on Alopeuksen taiteellisen tuotannon huippu, ja aikalaiskritiikissä todettiin, että se on suomenruotsalaisen kirjallisuuden klassikko. Alopaeuksen tuotanto ei kuitenkaan anonyymin kirjoittajan mielestä ole kestänyt aikaa, mutta kirjailija on merkittävä aikakautensa tuntojen ja ajatusten tarkkailijana ja kirjaajana.
Toisaalta vielä vuonna 2005 kriitikko Kimmo Lilja katsoi romaanin kuuluvan nykyklassikkoihin. Hilkka Hyrkkö sanoo kirjasta: "Vaikka kirjan päähenkilö elää kirjan alussa viime vuosisadan alkua, on kaikki kirjassa ajankohtaista."
Timo Vihavainen muistelee, että kun hän luki kirjan 1966, "se tuntui jotenkin falskilta vasemmistosnobbailulta, joka peilasi itseään poroporvarilliseen taustaan ja kehitteli suuria jonninjoutavista aineksista. Toki kirjoittaja oli kuvissa hyvän näköinen – –".
Faxe Kondi

Faxe Kondi on tanskalainen virvoitusjuoma, jota tuottaa Faxe Bryggeri. Sitä myydään urheilujuomana, sillä se sisältää glukoosia, sokeria ja kofeiinia. Faxe Kondia on tuotettu jo vuodesta 1971. Alun perin juoma myytiin olutpulloissa, koska Faxe Bryggeri oli olutyritys.
Vuorilammi (Pälkäne)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Sappeenvuoren, Nuorisovuoren ja kahden muun kalliomäen muodostamassa painaumassa, jonne on muodostunut myös Jylhänkorven suo. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Lammelle tulee tie Säynäjärven kylältä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,6 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä kuivatusojaa, jotka tulevat Jylhänkorvelta, ja kaksi muuta lyhyttä ojaa. Sen laskuoja virtaa 300 metrin päässä sijaitsevaan Pikkulammiin, josta vedet jatkavat Pälkäneveden Jouttesselän Huhtalahteen.
Gary Wilkerson

Gary Wilkerson (s. 19. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen kristitty pastori, vaikuttaja ja kirjailija. Wilkerson toimii johtavana pastorina The Springs Church -seurakunnassa Coloradossa. 
Wilkerson tulee suvusta, jonka historiassa on monen polven ajan ollut pastoreita. Wilkerson sai kutsun Jumalalta kuuden vanhana. Hän aloitti saarnaamaan 16 vuotiaana, nuorisopastorina 19 vuotiaana ja aloitti ensimmäisen seurakunnan 23 vuotiaana. Siitä lähtien hän on auttanut perustamaan seurakuntia, palvellut Times Square Church -seurakunnassa, aloittanut orpokodin, koulun ja nuorisokahvilan San Franciscossa. Vuonna 2002 Gary alkoi matkustamaan isänsä David Wilkersonin kanssa ympäri maailmaa pitäen johtajuuskonferensseja. Hän myös johtaa Passion for Jesus Conferences in North America:a, jonka tehtävänä on rohkaista kristittyjä palaamaan Jeesuksen luo. Hänen ensimmäinen kirjansa The Divine Intercessor, julkaistiin vuonna 2002. Wilkersonin kutsumus on puhua, opettaa ja kirjoittaa herätyksestä sekä kristityn intohimoisen janon uudistamisesta Jeesusta kohtaan.
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1935

Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Elmar Aun, Eugen Einman, Voldemar Hammer, Friedrich Karm, Rudolf Kuuskla, Ferdinand Laurberg, Heinrich Paal, Bernhard Ruul, Herbert Seegner, Karl-Rudolf Sillak, Evald Tipner.
Etruskien uskonto

Etruskien uskonto on jonkin verran hämärän peitossa, mutta tiedämme siitä pääpiirteet. Etruskit uskoivat useisiin jumaliin ja siihen, että heidän elämänsä oli ennalta määrätty. Kohtalonusko ei silti tehnyt heistä uskonnollisesti passiivisia. Papit saattoivat ottaa selvää ennustamistaidoilla heidän kohtaloistaan. Etruskien uskonnon tarkoituksena ei siis ollut muuttaa kohtaloa, vaan säilyttää sopusointu jumalien kanssa. Jumalia palvottiin temppeleissä tai pyhissä lehdoissa. Riittejä oli noudatettava tarkasti; sillä tavalla varmistettiin niiden toimiminen.

Ennustaminen

Etruskit uskoivat, että heidän elämänsä oli ennalta määrätty.
Etruskipapit etsivät merkkejä jumalten suosiollisuudesta esimerkiksi seuraamalla lintujen lentoa taivaalla (auspicium), uhrieläinten maksasta (haruspeksit) ja salamista (fulguratura). Uhrieläinten maksa  oli jaettu 16 osioon, joiden avulla tulkittiin, mitä jumalaa on loukattu. Myös taivas oli jaettu 16 alueeseen.
Apunaan papit käyttivät pyhiä kirjojaan.

Votiivilahjat

Uhrilupauksen antaminen ja sen täyttäminen lienee ollut yksi tavoista säilyttää tasapaino jumalien kanssa. Konkreettisemmin tämä näkyy lahjoissa, joita jumalille annettiin sairaustapauksen kohdatessa; vaivastaan parantunut antoi kiitokseksi esimerkiksi saveen valetun sairaan ruumiinosan kuvan.

Mytologia

Etruskit olivat polyteistisiä eli heillä oli useita jumalia.
Jumalilla oli tietty hierarkia: esimerkiksi salaman jumala Tinia (kreikkalaisen mytologian Zeusta vastaava) tarvitsi toisen asteen salamoiden käyttämiseen luvan jumalkollegiolta (Dii Consentes). Ns. kolmannen asteen salamoihin sai luvan vain Verhotuilta Jumalilta (dii involuti).

Vaikutus

Etruskien uskonto vaikutti erityisesti roomalaiseen uskontoon huomattavasti; mm. haruspeksit, auspicium ja uhrieläimen maksasta ennustaminen siirtyivät myös roomalaisten uskontoon, joka otti vaikutteita vastaan melko helposti.
Limbourgin veljekset

Limbourgin veljekset eli de Limbourg olivat kolme alankomaalais-ranskalaista taiteilijaa, Pol, Jean (Hennequin) ja Hermant. He syntyivät noin 1385–1387 ja kuolivat ilmeisesti ruttoon 1416. He ovat erityisen kuuluisia Les Très Riches Heures du Duc de Berry -rukouskirjan miniatyyrimaalauksista (1413–1416).
Maalaukset edustavat hienostunutta gotiikan maalaustaidetta, mutta ne olivat myös osa realistisen maalaustyylin läpimurtoa. Limbourgin veljekset työskentelivät 1400-luvun alussa Berryn herttuan hovissa. Siellä maalatuissa rukouskirjan kuukausia esittävissä kalenterikuvissa esiintyy ensimmäistä kertaa taidehistoriassa ihmisiä arkisissa askareissa. Aiheet kuvaavat vuodenaikoihin liittyviä talopoikaistöitä ja hovielämää. Kirjan maisemakuvauksia pidetään erityisen merkittävinä. Mukana on muun muassa Euroopan taiteen ensimmäinen lumimaisema helmikuun kohdalla.
Lorenzo Ghiberti

Lorenzo Ghiberti (syntyjään Lorenzo di Bartolo, 1378 – 1455) oli firenzeläinen taiteilija, alkuperäiseltä koulutukseltaan kultaseppä. Hänet tunnetaan parhaiten Firenzen Battistero di San Giovanni -kappelille tekemistään ovista.
Ghiberti sai ovet valmistettavakseen, kun hän voitti vuonna 1403 Firenzen villakauppiaiden killan vuonna 1401 järjestämän kilpailun kappelin uusien ovien valmistamisesta. Kilta halusi, että ovet löisivät komeudessaan Pisan tuomiokirkon taidokkaasti työstetyt ovet. Kilpailijoiden tuli luoda ovipaneeli, joka esittää Iisakin uhrausta. Toiseksi kilpailuissa sijoittui Filippo Brunelleschi, joka myöhemmin suunnitteli Firenzen Santa Maria del Fiore -tuomiokirkon.
Ghibertin luomat ovet valmistuivat vuonna 1424. Kuuluisa taiteilija Michelangelo arvosti ovia ja piti niitä ”kelvollisina paratiisin oviksi”.
Demokratisoituminen

Demokratisoituminen tarkoittaa siirtymistä toisesta vallitsevasta päätöksentekomuodosta demokratiaan. Yleisesti historiassa tapahtunut demokratisoituminen voidaan jakaa kolmeen eri aaltoon. Syitä päätöksentekomuodon vaihtamiseen ovat olleet muun muassa sota ja taloudelliset perusteet.
Päätäntävaltaa on siirretty kansalle äänioikeuden muodossa, ja yksinvaltiaiden hallinnosta on luovuttu.
Dōjiman riisitori

Dōjiman riisitori (堂島米市場, Dōjima kome ichiba) on entinen riisin markkinapaikka Osakassa, Japanissa.
Edokaudella samurait keräsivät maanviljelijöitä riisiä eräänlaisena verona. Se, mitä jäi samurain oman perheen käytöstä yli, myytiin markkinoilla. Osakan riisimarkkinat olivat maan suurimmat, koko valtakunnan riisin hinta asettui niiden kysynnän ja tarjonnan mukaan. Näin riisi oli rahatalouden varhainen edeltäjä.
Se oli entisaikoina Nakanoshiman saaren talouselämän vertauskuva.
Sōseki Natsume

Sōseki Natsume (jap. 夏目漱石, 9. helmikuuta 1867 – 9. joulukuuta 1916) oli japanilainen kirjailija, yksi Meiji-kauden tärkeimmistä romaanikirjailijoista. Vuosina 1984–2004 hänen kuvansa oli tuhannen jenin setelissä. Hän asui Bunkyōn alueella Tokiossa.
Natsume opiskeli Britanniassa vuosisadan vaihteessa. Hän aloitti kirjallisen uransa runoilla ja novelleilla. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat kuitenkin romaanit Kokoro (1914, suomennettu 1985), Botchan (1906) ja Wagahai wa neko de aru (”Minä olen kissa”, 1905).
Debra Messing

Nuoruus

Messing syntyi 15. elokuuta vuonna 1968 Brooklynin kaupunginosassa New York Cityssä. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia. Kouluikäisenä Messing alkoi ottaa laulu-, tanssi- ja draamatunteja. Hänen vanhempansa olivat hyvin kannustavia ja tukivat Messingin aietta ryhtyä näyttelijäksi, mutta vaativat häntä myös suorittamaan opintonsa loppuun ennen näyttelijänuran aloittamista. Messing ilmoittautuikin Brandeis Universityyn Massachusettsiin. Hän valmistui vuonna 1990 ja palasi kotiinsa New Yorkiin, jossa hän pääsi New Yorkin yliopiston draamaopetukseen.

Ura

Uransa alkuaikoina Messing näytteli muutamassa näytelmässä ennen pääsyään tv-sarjaan NYPD Blue, johon hän suoritti vierailuja usean jakson verran. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Rakkauden pilvitarha. Se valmistui vuonna 1995. Elokuva toi Messingille näkyvyyttä ja sen avulla hän sai toisen pääosan sarjasta Ned and Stacey. Sarjaa tehtiin kahden tuotantokauden verran vuosina 1995-1997. Tuona aikana Messing myös vieraili muun muassa suositussa tv-sarjassa Seinfeld.
Vuonna 1998 Messing sai osan Grace Adlerina NBC:n uudessa komediasarjassa Will & Grace. Sarjasta tuli suuri hitti ja se toi vuosien varrella Messingille useita palkintoja ja ehdokkuuksia. Hän oli kuusi kertaa parhaan naispääosan Golden Globe-ehdokkaana ja viisi kertaa parhaan naispääosan Emmy-ehdokkaana. Golden Globea Messing ei voittanut kertaakaan, mutta Emmyn hän sai vuonna 2003. Will & Grace lopetettiin vuonna 2006, jonka jälkeen Messing on jatkanut uraansa valkokankaan puolella.
Vuonna 2012 Messing näytteli Smash-televisiosarjassa merkittävää sivuosaa.

Yksityiselämä

Messing on ollut naimisissa näyttelijä-käsikirjoittaja Daniel Zelmanin kanssa vuodesta 2000 lähtien. Heillä on yksi lapsi; Roman Walker Zelman syntyi vuonna 2004. Pari muutti erilleen ja haki avioeroa vuonna 2011. Se myönnettiin kesäkuussa 2012. Messing alkoi seurustelemaan Smash-vastanäyttelijänsä Will Chasen kanssa.
Taloushistoria

Taloushistoria tutkii talouden muutoksia sekä historiaa talouden rakenteiden ja taloudellisen toiminnan näkökulmasta. Taloushistoria käyttää tutkimuksissaan sekä historian menetelmiä että talousteorioiden sovelluksia. Osa sen  oppisuunnista ovat sitoutuneet vahvasti taloustieteeseen, osa historiatieteeseen.
Taloushistoria on perinteisesti luokiteltu kahdella eri tavalla. Britit ovat määritelleet taloushistorian joko omaksi tieteenalakseen tai historian osa-alueeksi. Yhdysvalloissa taloushistoriaa pidetään taloustieteen haarana. Jälkimmäinen määritelmä on yleistymässä myös maailmanlaajuisesti.
Suomessa harjoitetaan taloushistoriallista tutkimusta ja opetusta omana oppiaineena Jyväskylän yliopiston humanistisessa tiedekunnassa sekä Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa (talous- ja sosiaalihistoria).
Irwinin parhaat

Irwinin parhaat on vuonna 1989 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.
Sirkka Ahonen (toimittaja)

Sirkka Ahonen (31. tammikuuta 1925 Juva – 22. syyskuuta 2003 Lontoo) oli suomalainen radiotoimittaja, joka teki yli 30 vuotta jatkuneen uran BBC World Servicen suomenkielisten radiolähetysten parissa Lontoossa. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1985 hän kirjoitti pakinoita Britannian kulttuurielämästä; niitä julkaistiin aikakauslehdissä ja Helsingin Sanomissa.
Ahonen opiskeli englantia Helsingin yliopistossa ja matkusti vuonna 1947 Englantiin täydentääkseen opintojaan Lontoon yliopiston London School of Economicsissa. Vuonna 1953 hän sai viran BBC:n maailmanpalvelun suomenkieliseltä osastolta, aluksi sihteerinä ja sitten vakinaisena toimittajana ja Suomesta värvättyjen uusien toimittajien perehdyttäjänä.
Ducati Desmosedici GP9

Tausta

Suunnittelusta ja kehityksestä vastasivat Claudio Domenicali ja Filippo Preziosi. Pyörän testit aloitettiin toukokuussa 2008, jota ajoivat Vittoriano Guareschi ja Niccolò Canepa. GP9 ei varsinaisesti kokenut suuria muutoksia edellisiin Ducatin 800-kuutioisten malleihin. Runko ja moottori pysyivät pitkälti samana. Moottorina toimi nelisylinterinen, nestejäähdytteinen 90-asteen V4 nelitahtimoottori, jonka hevosvoimaksi on arvioitu yli 200. Ducati käytti GP9 mallissa ensimmäistä kertaa hiilikuiturunkoa, jota entinen Formula 1 insinööri Alan Jenkins ja Ducatin pitkäaikainen konsultti oli kehittänyt suurimmaksi osaksi. Pyörän huippunopeudeksi mitattiin Mugellon kilpailussa 348 kilometriä tunnissa.
Ducatin tehdastallin lisäksi Pramac Racing käytti samaa pyörää, jossa kuljettajina olivat Mika Kallio ja Ducatin tehdastallin testikuljettaja Niccolò Canepa. Aleix Espargaró korvasi molempia kuljettajia neljän kilpailun verran. Kallio saavutti parhaimmillaan seitsemännen sijan San Marinon kilpailussa. Grupo Francisco Hernando ajatti myös yhtä GP9 pyörää, jota ajoi Sete Gibernau. Hänen paras sijoitus oli yhdestoista.
Sinirihmakala

Koko ja ulkonäkö

Sinirihmakala on pituudeltaan 10–15 cm. Yleisväriltään se on siniharmaa, koiraalla on varsinkin kutuaikana selvä täpläkuvio evissä ja pyrstössä. Rihmakalana myös sinirihmakalalla on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät. Kalasta on myös keltainen, tummalaikkuinen ja hopeanhohtoinen värimuunnos.

Alkuperä

Sinirihmakalaa tavataan Laosissa, Thaimaassa, Kambodžassa ja Vietnamissa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Luonteeltaan sinirihmakala on aggressiivinen ja varsinkin kutuaikana koiras kiusaa tai häiritsee muita kaloja. Useampaa kuin yhtä koirasta ei voi pitää samassa altaassa. Yhtä koirasta kohti pitäisi olla 2-3 naarasta. Tällaiselle haaremille sopiva akvaario olisi 300 litrainen tai suurempi, johtuen kalan aggressiivisesta luonteesta. Yhtä sinirihmakalaa voi pitää jo vähän yli 150-litraisessa altaassa. Sinirihmakalan altaaseen ei kannata yhdistää muita rihmakaloja, kuten rauhallista hunajarihmakalaa tai sinirihmakalan kokoista, mutta paljon rauhallisempaa helmirihmakalaa. Myös lehtikaloja ja taistelukaloja on syytä välttää pitämästä sinirihmakalojen akvaariossa. Sinihmakala ei ole kuitenkaan kiinnostunut muun tyyppisistä kaloista, kuten monneista tai tetroista, mutta eviä ja rihmoja nyppiviä kaloja, kuten tiikeribarbeja tulisi välttää. Kutuaikana koiras rakentaa vaahtopesän.

Vesiolot ja ravinto

Veden lämpötilan tulisi olla 22–28 °C ja pH:n 6–8.
Ravinnoksi sinirihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat.
América (1766)

Valmistus

Alus tilattiin Havannasta Kuubasta, missä se laskettiin vesille vuonna 1766.
Herodes Filippos

Herodes Filippos oli Herodes Suuren poika ja Ituraean sekä Trakhonitisin tetrarkki vuosina 4 eaa. – 34.
Filippos sai koulutuksensa Roomassa veljiensä Arkhelaoksen ja Antipaan kanssa. Herodeksen kuollessa Filippoksesta tuli isänsä valtakunnan koillisosan hallitsija. Filippos meni naimisiin sukulaisensa Salomen kanssa. Josefus kuvailee Filipposta maltillisena hallitsijana.
Filippoksen kuoleman jälkeen vuonna 34 Tiberius liitti hänen alueensa Syyrian provinssiin. Tiberiuksen kuoleman jälkeen vuonna 37 Caligula antoi alueen kuitenkin Filippoksen veljenpojalle Herodes Agrippalle.