google/wiki40b huggingface dataset:
Viktor Lönnbohm

Viktor Gabriel Valfrid Lönnbohm (15. syyskuuta 1864 Paltamo – 6. elokuuta 1899 Käkisalmi) oli suomalainen rakennusmestari, joka oli yksi lyhytaikaiseksi jääneen wrightiläisen työväenliikkeen aktiiveja. Hänet tunnetaan myös runoilija Eino Leinon veljenä.

Elämä

Lönnbohm kävi Oulussa viisi vuotta kansakoulua ja toimi myöhemmin isänsä maanmittari Anders Lönnbohmin oppipoikana. Vuonna 1887 metsästystä harrastanut Lönnbohm suomensi Onni Wetterhoffin muistelmateoksen Saloilta ja vesiltä nimimerkillä ”Koura”. Isänsä kuoltua vuonna 1890 hän muutti Helsinkiin ja valmistui rakennusmestariksi teollisuuskoulusta.
Lönnbohm oli Helsingin työväenyhdistyksen jäsen ja aktiivisesti mukana porvarillisessa wrightiläisessä työväenliikkeessä. Vuonna 1891 perustettiin Lönnbohmin aloitteesta Helsingin Työväen Sekakuoro, jonka johtajaksi tuli säveltäjä Oskar Merikanto. Hän ajautui pian taloudellisiin vaikeuksiin takaamalla ystäviensä lainoja ja kärsi myös mielenterveysongelmista. Vuonna 1895 Lönnbohm palasi synnyinkotiinsa Hövelöön, josta hänet pian siirrettiin viimeisiksi vuosikseen Käkisalmen mielisairaalaan.
Gunman prefektuuri

Historia

Gunman alue tunnettiin aiemmin Kōzuken provinssina.

Maantiede

Sisämaassa sijaitseva Gunma on Kantōn alueen luoteisin prefektuuri. Prefektuurin pohjoisalue on vuoristoinen, ja suurin osa väestöstä on keskittynyt Gunman eteläosaan Saitaman prefektuurin lähelle. Alueen ilmasto on kylmempi kuin Kantōn alemmissa osissa. Prefektuurin muodon on sanottu muistuttavan lennossa olevaa kurkea.

Talous

Gunman moderniin talouteen kuuluvat Maebashin ympäristöön ja prefektuurin itäiseen, Tokiota lähinnä olevaan osaan keskittyneet elektroniikan ja ajoneuvojen valmistus. Perinteisempiä elinkeinoja ovat silkin valmistus ja maatalous.

Nähtävyydet

Gunma on tunnettu kuumista lähteistään: suosittuja kylpyläpaikkakuntia ovat Kusatsu, Minakami ja Ikaho. Prefektuurin vuoristoisuudesta johtuen myös hiihtokeskukset houkuttelevat turisteja.
Toinen kirje Timoteukselle

Ajoitus

Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä, ja perinteisen näkemyksen mukaan yksi neljästä apostoli Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä, ja sen olisi kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Timoteukselle noin vuonna 65–67 jaa. jonkin verran ensimmäisen kirjeen jälkeen, ja Paavali olisi kirjoittanut sen Roomassa toisen vankeutensa aikana, ja Tykikos vei kirjeen Timoteukselle.
Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla.

Sisältö

Kirjeessä Paavali pyytää hartaasti Timoteusta tulemaan luokseen ennen talvea, ja tuomaan Markuksen mukanaan (vertaa Fil. 2:22). Hän ounastelee, että hänen lähtönsä aika on käsillä (4:6), ja hän kannustaa "poikaansa Timoteusta" kaikkeen ahkeruuteen ja peräänantamattomuuteen taistelussa vääriä opetuksia vastaan, sekä kärsivällisyyteen vainojen alla (1:6-15).
HMS Pincher (1910)

Palvelus

Alus liitettiin valmistuttuaan 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus haaksirikkoutui 24. heinäkuuta 1918.
Ylänen (Kuhmoinen, Kylämä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,6 metriä mpy.
Sulttaanitiainen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 22 cm, eli se on jättiläinen tiaisten joukossa. Se muodostaakin yksin oman sukunsa. Väritykseltään se on häkellyttävä: alapuoli ja töyhtö ovat kirkkaankeltaiset, naama, kurkku, rinta ja yläselkä tummanvihreät ja siivet sekä pyrstö tummanruskeat. Sukupuolet ovat saman väriset. Laosissa ja Vietnamissa esiintyvällä alalajilla gayeti töyhtö on musta.

Esiintyminen

Itäaasialainen laji, joka esiintyy yleisenä Kaakkois-Aasiasta Etelä-Kiinaan ja Itä-Nepaliin. Lajin esiintymisalue on kooltaan 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Kaikenlaiset metsät, etenkin sademetsät.

Ravinto

Etsii syötäväkseen puiden lehvästössä eläviä selkärangattomia.
Gustav Albert Petrelius

Gustav Albert Petrelius (1836–1910) oli suomalainen kunnallisneuvos, teollisuusmies ja hyväntekeväisyyden harrastaja.
Petrelius syntyi porilaisen kultasepän poikana. Hän perusti Turkuun lukuisia yrityksiä: vähittäiskaupan, paitatehtaan ja sateen- ja päivänvarjoja valmistavan yrityksen. Vuonna 1888 Petrelius ja Carl Fredrik Junnelius hankkivat Barkerin puuvillakehräämön, jonka pääjohtajana Petrelius toimi. Hän oli myös mukana perustamassa höyrylaivayhtiötä, kylpylaitoksia ja tulitikkutehdasta Turkuun.
Petrelius harjoitti hyväntekeväisyystoimintaa jo elinaikanaan. Hän muun muassa lahjoitti varat ruotsinkielisen lastenkodin perustamiseen. Lapsettomana kuollut Petrelius testamenttasi koko omaisuutensa Turun kaupungille. Testamenttivaroista muodostettu G. A. Petreliuksen lahjoitusrahasto teki kaupungille useita taidehankintoja. Rahaston arvo laski ensimmäisen maailmansodan jälkeisen laman seurauksena, ja sen toiminta lopetettiin vuonna 1972. Jäljellä olleet varat siirrettiin Turun kaupungin kaunistamisrahastoon, josta niitä käytetään edelleen kaupunkikuvan kaunistamiseen.
Viljo Lius

Viljo Johannes Lius (16. syyskuuta 1915 Valkjärvi – 5. maaliskuuta 1940 43. Sotasairaala) oli suomalainen IKL:n nuorisojohtaja ja toimittaja.
Lius toimi IKL:n nuoriso-osastoksi vuonna 1936 perustetun Mustapaidat-järjestön julkaiseman Luo Lippujen-lehden päätoimittajana. Mustapaidat perustettiin jatkamaan vuonna 1936 lakkautetun Sinimustat-nuorisojärjestön toimintaa, Lius toimi myös IKL:n nuorisojaoston väliaikaisena johtajana. Lius ei päässyt Akateemisen Karjala-Seuran jäseneksi koska hän ei seuran johdon mielestä täyttänyt jäsenyyden kelpoisuusvaatimuksia. 
Lius haavoittui talvisodan aikana 3. maaliskuuta 1940 Viipurissa ja kuoli kaksi päivää myöhemmin sotasairaalassa. Hänet on haudattu Lapualle.
On ilo laulaa nyt Jeesuksesta

Sain halun laulaa mä Jeesuksesta on Lauri Taskilan kirjoittama lauluteksti, joka on julkaistu Siionin laulut -kokoelmassa vuonna 1976. Taskilan lauluteksti pohjautuu vahvasti Ruotsin evankeliseen liikkeeseen kuuluneiden Andreas Nilssonin ja P. A. Ohlssonin vuodelta 1861 olevaan lauluun On hauska veisata Jeesuksesta. Alkuperäinen laulu onkin tunnettu useissa hengellisissä yhteisöissä, ja lestadiolaisten laulukokoelmiin se tuli jo vuonna 1901. 
Siionin laulujen edellisessä laulukirjauudistuksessa (1970-luvulla) Taskilaa pyydettiinkin kirjoittamaan sanat, jotka toisivat sille lestadiolaisen identiteetin. Taskilan teksti on käännetty Amerikan vanhoillislestadiolaisten laulukirjaan.
Laulua On hauska veisata Jeesuksesta on laulettu monella eri sävelmällä paikkakunnasta riippuen, mutta Siionin lauluihin on valikoitunut suomalainen kansansävelmä, joka julkaistiin vuonna 1950 Pentti Seppäsen nuottikirjassa.
Jaunais laiks

Uusi aika (latv. Jaunais laiks) oli latvialainen vuonna 2002 perustettu konservatiivipuolue. Se kuului Euroopan kansanpuolueeseen.
Puolueen perusti entinen Latvian keskuspankin johtaja Einars Repše. Hän lupasi toimia voimakkaasti korruptiota vastaan ja puolueesta tuli vuoden 2002 vaaleissa suurin ja Repšestä pääministeri. Repše piti lupauksensa, mikä hänen johtamistyylinsä kanssa aiheutti ristiriitoja. Tammikuussa 2004 hallituskoalitio hajosi Latvian ensimmäisen puolueen jättäessä sen Repše joutui pian eroamaan.
Myöhemmin puolue pääsi Aigars Kalvītisin hallitukseen Repše puolustusministerinä, mutta erosi 2006 hallitukseen kuuluneen Ensimmäisen puolueen Jūrmalan kunnallisvaalien ääntenostoskandaalin vuoksi.
Vuonna 2009 puolueen Valdis Dombrovskisista tuli pääministeri.
Maaliskuussa 2010 Uusi aika, Kansanliitto (Pilsoniskā savienība) ja Toisenlaisen politiikan yhdistys (Sabiedrība citai politikai) -puolueet muodostivat vaaliliiton ja yhdistyivät elokuussa 2011 Yhtenäisyys-puolueeksi (Vienotība) vastineeksi vasemmiston Harmoniakeskukselle. Uudella puolueella oli tämän jälkeen 33 saeiman sadasta paikasta.
Adam Fredenstierna

Adam Fredenstierna ent. Schütz (1685 Viipuri – 1772 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen virkamies. Hän oli Turun hovioikeuden asessori vuodesta 1721, siirtyi Svean hovioikeuteen 1728, jossa hän kohosi 1736 hovioikeudenneuvokseksi. Hän oli myssypoliitikkona yhteydessä Venäjän lähettilääseen ja ehdotti erityisten Suomen valtiopäivien koollekutsumista. Hänet nimitettiin 1755 oikeuskansleriksi, 1758 Turun hovioikeuden presidentiksi ja 1768 Svean hovioikeuden presidentiksi.
Kaineus

Kaineus (m.kreik. Καινεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa lapiittien sankari, joka syntyjään oli thessalialainen nainen, Kainis.
Kainis oli Elatoksen, lapiittipäällikön, ja Hippean tytär, jonka Poseidon makasi väkisin. Tekonsa jälkeen Poseidon kuitenkin toteutti Kainiin toiveen muuttua mieheksi, jottei häntä voitaisi enää häväistä. Tämän lisäksi Poseidon teki hänet haavoittumattomaksi aseita vastaan. Kainis vaihtoi nimensä Kaineukseksi ja ryhtyi soturiksi matkaten halki Thessalian ja ottaen myöhemmin osaa Kalydonin metsästykseen.
Kaineus sai surmansa taistelussa lapiittien ja kentaurien välillä Peirithooksen ja Hippodameian häissä. Viiden kentaurin hyökättyä häntä vastaan yksi niistä, Latreus, pilkkaa Kaineusta tämän syntyperänsä tähden. Kaineus iskee keihäänsä tämän kylkeen ja pysyy vahingoittumana huolimatta kentaurin viimeisistä yrityksistä haavoittaa häntä aseillaan. Muiden kentaurien huomatessa tämän ne päättivät heittää Kaineusta tukeilla, ja niin tämä hautautui runkojen muodostaman pinon alle.
Kaineuksen kohtalosta tämän jälkeen on kaksi erilaista versiota. Hän joko vajosi painon voimasta suoraan Tartarokseen, tai sitten hän muuttui kultasiipiseksi linnuksi, jonka Ampykoksen poika näki lentävän tukkipinon seasta, ja jonka Mopsos tunnisti tämän jälkeen Kaineukseksi.
Vergilius kertoo Aineiaan nähneen hänet matkalla Tartaroksessa surujen kentällä, jossa Kohtalo oli jälleen muuttanut hänet takaisin naiseksi.
Ken Ring

Biografia

Ken Ring syntyi Keniassa, mutta varttui Hässelbyssä Tukholman kaupunginosassa. Ken Ring tuli yleisöntietoisuuteen Mamma -kappaleensa avulla. Kappale käsittelee Kenin äitiä Rebeckaa, joka kuoli syöpään Kenin ollessa 14-vuotias. Ken Ring on esiintynyt Tukholman Vattenfestivalen -festivaaleissa ja tehnyt yhteistyötä muun muassa norjalaisen rap -tuottaja Tommy Teen kanssa.
Tyyneysrukous

Tyyneysrukous on yleinen nimitys alun perin nimettömälle rukoukselle, joka pannaan yleensä teologi Reinhold Niebuhrin nimiin:
»God grant me the serenity to accept the things I cannot change; courage to change the things I can; and wisdom to know the difference.

Jumala suokoon minulle tyyneyttä hyväksyä ne asiat, joita en voi muuttaa, rohkeutta muuttaa niitä asioita, joita voin, ja viisautta erottaa nämä toisistaan.»
Tyyneysrukousta on käytetty paljon muun muassa AA-liikkeessä 1930-luvulta lähtien.
Yleensä on katsottu, että rukous on peräisin Niebuhrilta, mutta sen alkuperästä on esitetty erilaisia arveluja. Niebuhr itse piti itseään rukouksen ensimmäisenä esittäjänä, ja se esiintyy muun muassa hänen teoksessaan The Essential Reinhold Niebuhr: Selected Essays and Addresses (1987) sekä hänen tyttärensä Elisabeth Siftonin teoksessa The Serenity Prayer: Faith and Politics in Times of Peace and War (2003). Siftonin mukaan hänen isänsä oli käyttänyt rukousta vuonna 1943. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että rukous on tunnettu viimeistään vuonna 1936. Mikäli se on todellä peräisin Niebuhrilta, hän on mahdollisesti käyttänyt sitä saarnassaan ehkä jo vuonna 1934. Rukous on pantu virheellisesti muun muassa Augustinuksen, Tuomas Akvinolaisen, Franciscus Assisilaisen, Paul Tillichin ja Friedrich Christoph Oetingerin nimiin.
Tyyneysrukousta voidaan pitää ajatukseltaan hyvin stoalaisena.
Mattias Norström

Ura

Norström oli Bredängs BK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Huddinge IK:hon, jonka jälkeen Norström siirtyi Mora IK:hon. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonassa kaudella 1990–1991. Norström siirtyi seuraavaksi kaudeksi 1991–1992 Elitserieniin ja AIK IF:n riveihin. Hänen tulokaskausi Elitserienissä toi 39 ottelussa tehot 4+3=7. New York Rangers varasi Norströmin 48. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1992.
Kaudeksi 1993–1994 Norström siirtyi New York Rangersin organisaatioon. Hän pelasi kauden suurimmaksi osaksi farmijoukkue Binghamton Rangersissa, AHL:ssä. Norström pelasi NHL:n puolella yhdeksän ottelua antaen yhden syöttöpisteen. Toisella kaudella 1994–1995 NHL-otteluita tuli saman verran, mutta tällä kertaa hän keräsi kolme syöttöpistettä. Hän pääsi pelaamaan myös kolme playoff-ottelua. Norström kaupattiin maaliskuussa 1996 Ray Ferraron, Ian Laperrièren, Nathan LaFayetten ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa Los Angeles Kingsiin vaihdossa Marty McSorleyhyn, Jari Kurriin ja Shane Churlaan. Kausi 1995–1996 toi Norströmille yhteensä 36 ottelussa tehot 2+2=4. Hän ei pelannut enää farmissa.
Norström murtautui NHL:ään kaudella 1996–1997, jolloin hän teki 80 ottelussa tehot 1+21=22, jotka jäivät Nordströmin uran toiseksi tehokkaimmiksi yhdeltä kaudelta. Hän pelasi Kingsissä vielä seuraavat seitsemän kautta, joista viitenä viimeisimpänä kautena Nordström toimi joukkueen kapteenina. Hänestä tuli Kingsin kapteeni lokakuussa 2001, kun joukkue kauppasi Rob Blaken Colorado Avalancheen. Nordström pelasi NHL:n tähdistöottelussa vuosina 1999 ja 2004. Työsulkukaudella 2004–2005 hän pelasi kotimaassaan tutussa seurassa AIK:ssa, joka oli tippunut jo Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonaan. Nordström edusti joukkuetta vain HockeyAllsvenskanin karsinnoissa keväällä 2005 ja oli nostamassa AIK:ta takaisin sarjatasoa ylemmäs. Työsulun jälkeen Nordström palasi Kingsiin. Hän teki kaudella 2005–2006 yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä tehoilla 4+23=27.
Viimeisellä Kings-kaudellaan 2006–2007 Norström kaupattiin Konstantin Puškarevin sekä kolmannen ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa Dallas Starsiin helmikuussa 2007. Vaihdossa Kings sai Jaroslav Modrýn, Johan Franssonin sekä toisen ja kolmannen kierroksen varausvuorot. Kaudeksi 2006–2007 Kingsiin palannut Rob Blake palasi myös joukkueen kapteeniksi, kun Norström vaihtoi seuraa. Kausi 2007–2008 oli Norströmille uran viimeinen. Hän kuitenkin teki keväällä 2008 NHL-uransa ensimmäisen playoff-maalin ratkaistessaan Starsille jatkoaikavoiton San Jose Sharksista puolivälierissä. Norströmin osuman jälkeen Stars johti ottelusarjaa 3–0. Norström teki lopettamispäätöksensä kesäkuussa 2008.
Veli Pekka Valtonen

Veli Pekka Valtonen (s. 14. toukokuuta 1954 Vihti) on suomalainen insinööriprikaatikenraali, evp.
Valtonen syntyi agrologi Matti Valtosen ja verovirkailija Eila Kandolinin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on MMM Anne Lintunen. Valtonen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1980 ja on suorittanut DESS-jatkotutkinnon Pariisin yliopistossa 1996. Hän työskenteli Topografikunnan teknisen toimiston päällikkönä 1982–1988, mittausosaston johtajana 1988–1990 ja ilmakuvaosaston johtajana 1990–2000. Pääesikunnan materiaaliosaston TK-sektorin johtaja Valtonen oli 2000–2001 ja materiaaliosaston apulaispäällikkö 2007. Sotavarustepäälliköksi hänet nimitettiin vuonna 2008. Puolustusvoimien pääinsinöörin virkaa Valtonen hoiti marraskuusta 2012 toukokuun 2014 loppuun. Hänen seuraajansa sotavarustepäällikkönä ja puolustusvoimien pääinsinöörinä on insinööriprikaatikenraali Kari Renko.
Valtonen ylennettiin insinööriluuntnantiksi 1983, insinööriyliluutnantiksi 1984, insinöörikapteeniksi 1985, insinöörimajuriksi 1989, insinöörieverstilutnantiksi 1995, insinöörieverstiksi 2001 ja insinööriprikaatikenraaliksi 2008.
Lautaportaanjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järven eteläpäähän laskevat suo-oja, jotka tuovat vettä esimerkiksi Mertasuolta, jossa sijaitsee Mertalammi. Eräs toinen oja tuo vettä idästä, missä sijaitsevat Iso Hosionlammi ja Pikku Hosionlammi. Ison Hosiojärvestä ei näytä lähtevän laskuojaa, joten sen liikavedet suotuvat alaville maille eli Mertasuolle päin. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 100 metriä pitkä laskuoja Pitkäjärveen.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven kapein kohta on 50 metriä leveä eikä järvessä ole saaria. Eteläpäässä on loma-asuntoja, joille pääsee metsäautotieto pitkin Lautaportaan kylältä.
Ohukainen ja Paksukainen

Ohukainen ja Paksukainen eli Stan Laurel (1890–1965) ja Oliver Hardy (1892–1957) olivat brittiläis-yhdysvaltalainen komediaparivaljakko, joka teki lukuisia suosittuja elokuvia. Vaikka elokuvien teko päättyi Oliver Hardyn kuolemaan, parivaljakko sai suurempaa arvostusta vasta 1950–1960-luvulla.

Yhteiset filmit

Laurel ja Hardy esiintyivät ensimmäista kertaa yhdessä vuonna 1921 The Lucky Dog -nimisessä elokuvassa, joskin tapaaminen oli täysin satunnainen. Vuonna 1926 he esiintyivät myös Hal Roachin filmissä Forty-Five Minutes From Hollywood. Ensimmäinen yhteinen Laurel and Hardy -komedia oli The Second Hundred Years (1927). Yhteistyö jatkui seuraavat kolmekymmentä vuotta.
Vuonna 1929 Laurel ja Hardy siirtyivät mykkäfilmeistä äänielokuviin. Heidän ensimmäinen äänielokuvansa oli Ristiriitoja ja ensimmäinen kokoillan äänielokuva The Hollywood Revue of 1929. Vuoden 1932 filmi Muuttomiehet pulassa sai Oscar-palkinnon parhaana lyhytkomediana. Pari jätti Roach-studion 1940 yhdeksäntoista kokoillan filmin jälkeen. Vuosina 1941–1944 he tekivät seuraavat kahdeksan elokuvaansa 20th Century Fox- ja Metro-Goldwyn-Mayer -studioille.
Vuosina 1945–1950 he eivät esiintyneet elokuvissa vaan keskittyivät näyttämöesiintymisiin. Heidän viimeinen yhteinen elokuvansa oli vuonna 1951 ilmestynyt ranskalais-italialainen yhteistuotanto Atoll K. Kaikkiaan heidän yhteisesiintymisiään on 106 elokuvassa. He näyttelivät 40 lyhytäänielokuvassa, 32 lyhytmykkäelokuvassa, 23 täyspitkässä tuotantoelokuvassa ja tekivät 11 elokuvaa vieras- tai cameo-esiintymisenä.

Työtapa

Stan Laurel oli kehittänyt roolihahmonsa valmiiksi jo ensimmäisiin yhteisiin elokuviin, mutta Ollie-hahmon kehittely oli silloin vielä kesken. Ensimmäisten filmien käsikirjoituksetkaan eivät juuri hyödyntäneet roolien välistä jännitettä. Ensimmäinen kohtaus, jossa asetelma on näkyvissä, on elokuvassa Do Detectives Think? (1927): etsivinä liikkuva pari tulee leuhkoina päällikkönsä luokse niin että Stan asettuu tämän pöydälle siirtämällä siinä olevan paperipiikin tuolille. Stan taas astelee varmoin askelin päällikön tuolille ja istuu paperipiikkiin. Laurel kertoi myöhemmin, että hahmojen kehittämisessä ratkaiseva oivallus oli esittää todella typeriä mutta itsevarmoja tyyppejä. Yleinen käsitys on, että Laurel työskenteli elokuvien kehittelyssä ja harjoittelussa uutterammin kuin Hardy.
Siirtyminen äänielokuvaan onnistui parivaljakolta sujuvammin kuin monilta muilta koomikoilta. Tämä tapahtui muuttamalla hahmojen ja tapahtumien vauhtia hitaammaksi. Tapahtumat itsessään pysyivät samanlaisina, eikä heidän puheensa alkuaikoina sisältänyt verbaalista vitsailua.
Erik Frisk

Karl Erik Vilhelm Frisk (s. 29. heinäkuuta 1893 Vaasa ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 
Friskin vanhemmat olivat räätälimestari Karl Valentin Frisk ja Maria Amanda Wikman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja toimi sittemmin lehtimiehenä. Frisk asui Kangasalla.
Jalkaväkirykmentti 39 (talvisota)

Varustaminen

Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen ne eivät toteutuneet etenkään kaluston osalta.

Keskittäminen

Rykmentti keskitettiin 18.-20. lokakuuta 1939 välisenä aikana tulevalle toiminta-alueelleen Laatokan Karjalaan Leppäsyrjän alueelle.

Talvisodan taisteluista

IV armeijakunnan taistelualueelle tyypilliseen tapaan myös Jalkaväkirykmentti 39 ei esiintynyt varsinaisessa kokoonpanossaan viivytysvaiheen päättymisen jälkeen, vaan sen yksiköitä toimi useiden eri tilapäisorganisaatioiden osina.
Rykmentin suorina "perillisinä" voinee pitää muun muassa Taisteluosasto Neitoa (Tst.Os. Neito) ja Taisteluosasto Lohikäärmettä (Tst.Os. Lohikäärme), joka esiintyi myös Ryhmä Lohikäärmeen nimellä. Komentaja esikuntineen muodostui mainituissa taisteluosastoissa rykmentin komentajasta ja hänen esikunnastaan.

Rauha 13. maaliskuuta 1940

Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. 
Rykmentti vetäytyi rauhansopimuksen mukaisesti IV armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa. 
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen, vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi puhuttiin kotiuttamisen sijasta lomauttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
R.Smg. Torricelli (1934)

Palvelus

Espanjan sisällissodassa Italia luovutti huhtikuussa 1937 aluksen kansallismielisille, jotka liittivät sen laivastoonsa nimellä General Sanjurjo.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1959.
Henriikka Rönkkönen

Henriikka Rönkkönen (s. 1984) on suomalainen kirjailija ja sinkkubloggaaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena äidinkieli ja kirjallisuus.

Teokset

Mielikuvituspoikaystävä. Atena, 2016. ISBN 9789523002555.
Bikinirajatapaus. Atena, 2018. ISBN 9789523004047.
Alahärmän kirkonkylä

Alahärmän kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Alahärmän kunnan hallinnollinen keskus, kunnes Alahärmä yhdistyi Kauhavaan vuoden 2009 alussa. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kauhavaa. Vuoden 2017 lopussa taajamassa oli 2 203 asukasta.