google/wiki40b huggingface dataset:
Unto Seppänen

Henkilöhistoria

Seppäsen vanhemmat olivat kielenkääntäjä Robert Arnold Seppänen ja Tilda Nikkanen ja puoliso vuodesta 1931 Irma Kaarina Kylliäinen. Everstiluutnantti, valtiotieteen tohtori Esa Seppänen on Unto Seppäsen poika.
Seppänen tuli ylioppilaaksi Terijoen yhteislyseosta 1925 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa 1925–1929. Hän toimi Helsingin Sanomien toimittajana 1930–1933. Kouvolan Sanomien päätoimittajana Seppänen työskenteli 1933–1950. Kouvolan Teatterin edessä sijaitsee Viljo Savikurjen suunnittelema Unto Seppäsen muistoksi tehty patsas.

Kirjallinen tuotanto

Seppänen aloitti tulenkantajanovellistina, mutta kehittyi ja oli karjalaisena omimmillaan kannakselaisen ympäristön usein humoristisenakin kuvaajana. Iloisten ukkojen kylä on tästä esimerkki. Kannakselaista kauppamieshenkeä kuvasi Markku ja hänen sukunsa, jossa rautatien valmistuminen Pietariin aloitti 1870 uuden aikakauden. Pakinoitsijana Seppänen käytti nimimerkkiä Riimu. Seppänen toimi myös kirjallisuuskriitikkona. Evakko jäi hänen viimeiskesi merkittäväksi teoksekseen, sairaus iski hänen tarkastaessaan kirjan viimeisiä korjausliuskoja. 50-vuotiaana tullut kuolema jätti kesken Larin Parasken elämäkerran ja monia muita kirjallisia suunnitelmia.
Sargans

Sijainti

Sargans sijaitsee Reinjoen laaksossa, joen länsirannalla, Buchsin kaupungin eteläpuolella. Idässä kunta rajoittuu Reiniin ja Liechtensteiniin.

Liikenne

Moottoritie A3 yhdistyy moottoritiehen A13 Sargansin eteläpuolella. SBB:n rautatiet Churista, Zürichistä ja Rorschachista yhdistyvät Sargansissa.
Sipoon vaakuna

Sipoon vaakuna on Sipoon kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa seudun asutuksen syntytarinasta – sipoolaisten esi-isien kerrotaan saapuneen seudulle viikinkialuksella, jonka keulaa koristi sudenpää. Tämän mukaisesti paikkakuntalaisia on jopa kutsuttu ”Sipoon susiksi” (ruots. ”Sibbo vargar”). Vaakunan aaltokoroinen hirsi viittaa Sipoonjokeen.
Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä aaltokoroinen, alainen hirsi ja yläpuolella sudenpää; kaikki hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sipoon kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. kesäkuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. helmikuuta 1955.
Muuttuvageometrinen siipi

Muuttuvageometrinen siipi (engl. variable-sweep wing) on lentokoneen siiven malli, jonka nuolikulma on muutettavissa. Vaikka siiven johtoreunan ja jättöreunan siivekkeillä (etureunasolakko, laskusiiveke) voidaan myös muuttaa siiven geometriaa ja kaarevuutta jänteen (engl. chord) suuntaisesti termillä tarkoitetaan siiven sweep-kulmaa. Ratkaisuun viitataan epävirallisesti myös termillä swing wing. Vinosiipi (engl. oblique wing, engl. slewed wing) on käännettävä siipi, joka myös muuttaa siiven geometriaa.

Historia

Siipien nuolikulman tutkimukseen oli kehitetty useita X-lentokoneita kuten XF-92A, X-2 ja X-4, jotka pystyivät antamaan aerodynaamista dataa vain tietystä nuolikulmasta. Muuttuvalla nuolikulmalla varustettu siipi pystyi tarjoamaan eri kulmilla samasta koneesta. Vaikka NACA oli tehnyt tuulitunnelikokeita aiemminkin aiheesta Bell X-5 perustui kokeelliseen Messerschmitt P.1101 -koneeseen.

Käyttö

Muuttuvageometrista siipeä käyttäviä koneita otettiin kylmän sodan aikana käyttöön useita. 
Yhdysvaltalaisia koneita olivat General Dynamics F-111 Aardvark, Grumman F-14 Tomcat ja B-1 Lancer.
Neuvostoliittolaisia koneita olivat MiG-23, MiG-27 ja Su-24. Myös eurooppalaisten yhteistyönä kehitetty Panavia Tornado oli muuttuvasiipinen.
Erityisesti 1970- ja 80-lukujen aikaan muuttuvasiipisiä lentokoneita kehiteltiin ja otettiin käyttöön voimaperäisesti. Muotoilulla haettiin hyviä hitaan lennon ominaisuuksia matalalennossa "siivet levitettyinä" - ja vastaavasti nopean lentämisen parempia ominaisuuksia "siivet supistettuina" - lennettäessä korkealla sekä nopeasti.
Muotoilu oli mullistuksellinen, ja se todellakin kohensi lento-ominaisuuksia. Samalla kehittely- ja ylläpitokustannukset muodostuivat suhteellisen mittaviksi.
Muuttuvasiipisten koneiden häiveominaisuudet voivat mahdollisesti muodostaa oman varteenotettavan haasteensa. Huoltovarmuus ei ole sekään yhtä hyvä, kuin ns. normaalisiipisissä koneissa.
Ny Carlsberg Glyptotek

Glyptoteket Kööpenhaminassa, virallisesti Ny Carlsberg Glyptotek, on taidemuseo, jonka on perustanut panimon omistaja Carl Jacobsen (1842–1914), joka perusti yhden aikansa suurimmista yksityisistä taidekokoelmista. Museo nimettiin perustajan panimoyrityksen Ny Carlsbergin mukaan, ja siihen lisättiin sana "glyptotek" (glyptoteekki), joka tarkoittaa 'veistoskokoelmaa'. Museo sijaitsee Dantes Pladsilla Kööpenhaminan Vesterbron kaupunginosassa.
Glyptoteekissa on paljon antiikin taidetta, etupäässä veistoksia Egyptistä, Lähi-idästä, Kreikasta ja Italiasta. Satavuotisen olemassaolonsa aika museo on koonnut myös merkittävän kokoelman ranskalaista ja tanskalaista kuvataidetta 1800- ja 1900-luvulta, ja edustettuina ovat erityisesti Paul Gauguin ja Auguste Rodin.
Museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Vilhelm Dahlerup. Pian (vuosina 1892–1893) sitä laajennettiin Hack Kampmannin suunnitelmien mukaan. Vuonna 1997 museo sai lisärakennuksen, jonka on suunnitellut Henning Larsen.
Pavel Kadeřábek

Pavel Kadeřábek (s. 25. huhtikuuta 1992 Praha) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hoffenheimia. Hän on kuulunut Tšekin maajoukkueen vakiokokoonpanoon vuodesta 2014.
Kadeřábek kuului kotimaassaan Sparta Prahan joukkueeseen mutta pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa syksyllä 2011 ollessaan lainalla Viktoria Žižkovin joukkueessa. Pelattuaan Tšekissä 87 pääsarjaottelua ja tehtyään niissä 11 maalia hän siirtyi kesällä 2015 saksalaisseura Hoffenheimiin. Neljän ensimmäisen bundesliigakautensa aikana hän on pelannut 108 liigaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Kadeřábek pelasi kymmeniä otteluita Tšekin eri juniorimaajoukkueissa, muun muassa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011, kun Tšekki saavutti hopeaa. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2014 vierasottelussa Suomea vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Lokakuun 2019 puoliväliin mennessä hän on pelannut 40 maaottelua. Hän on tehnyt maalin marraskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Islantia vastaan, lokakuussa 2015 EM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan ja maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan.
Joseph von Eichendorff

Elämä

Eichendorffin isä oli preussilainen upseeri ja vapaaherra. Josephilla ja hänen veljellään Wilhelmillä oli oma kotiopettaja. Joseph luki lapsena seikkailuromaaneja, ritariromaaneja ja antiikin taruja ja teki 12-vuotiaana ensimmäiset kirjalliset yritelmänsä sekä päiväkirjamerkintänsä.
Eichendorff opiskeli oikeustiedettä Hallessa, Heidelbergissä, Berliinissä ja Wienissä. Berliinissä hän loi kontaktit Johann Gottlieb Fichteen, Ludwig Achim von Arnimiin, Clemens Brentanoon ja Heinrich von Kleistiin. Vuosina 1813–1815 hän osallistui Napoleonin sotiin Saksan vapauttamiseksi Napoleonin joukkoja vastaan. Vuodesta 1816 lähtien Eichendorff oli Preussin valtion palveluksessa erilaisissa korkeissa viroissa, ja hänen uransa huipentui vuonna 1841 nimitykseen salaiseen hallitusneuvostoon. Vuonna 1844 hän jättäytyi eläkkeelle.

Tuotanto

Eichendorffin teoksille on ominaista luonnonläheisyys ja optimismi. Tyhjäntoimittajan elämästä kertoo suorastaan naiivista nuoresta miehestä, joka työnteon sijasta lähtee musisoiden kiertämään maata ja saa tyydytyksen rakkaudesta, joka on aluksi onneton. Eichendorffin teokset ovat uskonnollisia romantiikan ajan hengessä. Eichendorffilla on taipumusta panteistiseen jumalakäsitykseen, jonka juuret kuitenkin ovat kristinuskossa.
HMS Vectis

Palvelus

HMS Vectis liitettiin keväällä 1919 muodostettuun uuteen 2. Hävittäjälaivueen 3. Hävittäjäviirikköön, jonka mukana se osallistui bolševikkien vastaisiin toimiin Itämerellä 1919-1920. Alus osallistui 1921 Itämeren purjehdukseen.
Amiraliteetti päätti hankkia romutettavaksi myydyn RMS Majesticin koululaivaksi. Aluksen maksuna annettiin sekä rahaa että uppoumaltaan vastaava määrä romutettavia aluksia. Romutettavaksi joutui siten kuusi V- ja W-luokan alusta joukossa HMS Vectis.
Kokeminen (kalastus)

Kokeminen tarkoittaa kalastuksessa ja metsästyksessä pyydyksen tarkistamista ja mahdollisen saaliin keräämistä. Kokemisen jälkeen pyydys viritetään uudelleen, jos pyyntiä halutaan jatkaa. Metsästyksen yhteydessä yleensä on kyse ansan tai loukun käytöstä. Kalastuksessa koetaan verkkoja, rysiä, mertoja, katiskoita ja pitkäsiimoja. Esimerkiksi verkon kokemisessa on olosuhteilla kuten veden lämpötilalla suuri merkitys kokuväliin, sillä lämpimässä monet kalalajit kuten siika ja kuha pilaantuvat nopeasti. Virtaavassa vedessä verkkopyydyksiin tarttuu likaa ja roskia, jotka heikentävät pyydyksen toimivuutta ja lisäävät verkon pinta-alaa, jolloin virtaus saattaa painaa pyydyksen mutkalle tai upoksiin.
Sulan veden aikana verkot, rysät ja pitkäsiimat koetaan yleensä veneestä. Katiskat, rapumerrat ja eräät koukkupyydykset (esim. iskukoukku) voidaan asettaa pyyntiin niin, että ne voidaan kokea myös rannalta. Muun tyyppiset merrat koetaan veneellä tai suoraan kalapadon päältä. Jään alla sijaitsevat talvipyydykset koetaan avannon kautta. Katiskojen ja yksinkertaisten koukkupyydysten kokeminen ei vaadi erityisiä toimenpiteitä avannon puhdistamisen lisäksi, mutta verkon kokeminen eroaa enemmän kesäpyynnistä. Verkko tarkistetaan suurehkon kokuavannon kautta ja vedetään takaisin jään alle narulla, joka on kiinnitetty verkon toiseen päähän pienen naruavannon kautta.
Pirkko Arstila

Pirkko Arstila (s. 1. syyskuuta 1938 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on syntynyt Jyväskylässä, mutta vietti lapsuutensa ja kävi koulunsa Porissa. 
Arstila oli ensimmäinen Kymmenen Uutisten naisuutisankkuri. Hänen parinsa uutisten alussa oli Kaj Lindén. Uutisista Arstila siirtyi Huomenta Suomen juontajaksi ja toimittajaksi. Hänet tunnetaan lukuisista matkailuaiheisista jutuista sekä etnisiin ruokiin erikoistuneena tv-kokkina. Arstila siirtyi eläkkeelle MTV:stä 2002 ja toimii nykyään freelancerina.
Vuonna 2003 hän perusti Teen Ystävät ry:n, joka edistää suomalaista teekulttuuria. Arstila järjestää muun muassa teekursseja ja pitää tee-aiheisia esitelmiä. 
Pirkko Arstila on Uudenkaupungin yrityskummi. Keväällä 2007 hän osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan parinaan Vesa Anttila. 
Arstila kirjoittaa kolumneja muun muassa Satakunnan Kansaan, ET-lehteen sekä Uudenkaupungin Sanomiin ja pitää ”Ruokavieraspalstaa” Hymy-lehdessä.  
Tapaseura ry nimesi Pirkko Arstilan Hyvien Tapojen Lähettilääksi 20. syyskuuta 2012. Hänen entinen koulunsa Porin suomalainen yhteislyseo valitsi Arstilan kunniasenioriksi vuonna 2010.
Pirkko Arstila oli naimisissa professori Antti Arstilan (k. 2012) kanssa 35 vuotta.
Karankamäki

Karankamäki on kylä Mäntyharjun kunnassa, Etelä-Savossa. Osittain Karankamäki kuuluu Pertunmaahan. Valtatie 5 sivuaa Karankamäkeä ja siltä on viitoitus kylään.
Ottobrunn

Ottobrunn on kunta Münchenin piirissä Ylä-Baijerissa. Kaupungin asukasluku oli 21 295 vuoden 2015 lopussa.
Tuleva Kreikan kuningas Otto von Wittelsbach kulki 1832 paikkakunnan halki ja siellä on hänelle omistettu museo. Kunnan kulttuurikeskus on nimetty saksalais-italialaisen säveltäjä Ermanno Wolf-Ferrarin mukaan, joka asui paikkakunnalla 1915–1931.
Myös eurooppalainen ilmailu- ja avaruusteknologian yritys EADS pitää Saksan pääkonttoriaan Ottobrunnissa, vaikka suurin osa sen alueesta kuuluukin Taufkirchenin naapurikuntaan.
Münchenin S-Bahn pysähtyy Ottobrunnissa ja kulkee kaupunkiin 20 minuutin välein.
Liesjärven kansallispuisto

Luonto ja historia

Kansallispuisto on osa karua ja harvaan asuttua Tammelan ylänköä ja rajoittuu idässä alueen suurimpaan järveen Liesjärveen, jonka vastarannalla on Tammelan Liesjärven kylä. Laajennusten jälkeen puisto ulottuu myös läheisten Kyynäräjärven ja Tapolanjärven rannoille ja siihen kuuluu myös Tartlammi Somerniemen puolelta.
Tammelan ylängön maaperä on karua moreenia, minkä johdosta sitä ei raivattu viljelykseen, kuten ympäröiviä alavia savimaita, vaan se säilyi metsäisenä ja harvaan asuttuna. Puiston alue on lähes kokonaan tuuheaa metsää, jota rikkovat pienet suot. Metsistä lähes puolet on tuoretta kuusimetsää; paljon on mustikka- ja puolukkakankaita. Alueella on myös matalia harjuja, joista tunnetuin on kahden järven, Kyynärän ja Liesjärven, välissä kulkeva kapea Kyynäränharju.
Karuudestaan huolimatta alueella on ollut asutusta jo kivikaudella. Myöhemmin alueella harjoitettiin kaskiviljelyä ja poltettiin tervaa vielä pitkään sen jälkeenkin, kun ympäröivillä seuduilla näistä elinkeinoista oli jo luovuttu. Alue päätyi valtion hallintaan vuonna 1878, ja valtio pestasi metsänvartijan estämään metsän haaskausta.
Ahonnokan ja Isosaaren aarnialueet suojeltiin säästömetsinä vuonna 1929, ja kansallispuisto perustettiin vuonna 1956.

Matkailu

Alle sadan kilometrin päässä pääkaupunkiseudulta, valtatie 2:n varressa, sijaitseva Liesjärven kansallispuisto soveltuu hyvin päiväretkikohteeksi. Alueella on noin 30 kilometriä merkittyjä polkuja.
Puistossa voi myös yöpyä Savilahden telttailualueella Liesjärven rannassa tai puiston koillisosassa Kaksvetisen kodalla tai Peukalolammin laavulla. Näiden lisäksi myös Siltalahdessa ja Korteniemessä on nuotiopaikka.
Puiston polut ovat osa yli 200 km mittaista Hämeen Ilvesreitistöä, jota pitkin voi tehdä pidempiäkin vaelluksia.
Noin viiden kilometrin päässä kansallispuiston pohjoispuolella sijaitsee Hämeen luontokeskus.

Nähtävyydet

Kansallispuiston alueeseen kuuluu Korteniemen perinnetila, entinen metsänvartijan tila, jossa harjoitetaan maataloutta 1910-luvun tapaan. Kävijäkin voi kokeilla taitojaan perinteisissä maataloustöissä.
Hyviä näköalapaikkoja ovat Kyynäränharjun järvimaisemat sekä Hyypiökallio.
Petit Le Mans 1999

Petit Le Mans 1999 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 18. syyskuuta Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Panozilla ajaneet David Brabham, Éric Bernard ja Andy Wallace.
Mahmoud Ouertani

Valmennusura

Ouertani aloitteli valmentamisen 1980-luvun alussa Tunisian alasarjoissa ja oli muun muassa ES Hammam-Soussen valmentajana kaudella 1981–1982. Sittemmin hän pääsi valmentamaan ensimmäistä kertaa pääsarjaan kaudella 1996–1997, kun CA Bizertin palkkasi Ouertanin Youssef Zouaouin tilalle. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi.
Kaudella 2001–2002 Ouertani palkattiin CS Hammam-Lifin valmentajaksi loppukaudeksi ja joukkue sijoittui pääsarjassa viidenneksi. Hän sai jatkaa myös seuraavalla kaudella päävalmentajana, mutta sai potkut kauden alussa. Ouertani oli myös CA Bizertinin valmentajana kaudella 2004–2005, josta tuli edellisen seuran tapaan potkut kauden alussa. Muutama vuosi myöhemmin hän korvasi Mohamed Koukin Olympique de Béjan valmentajana kaudella 2007–2008, jolloin Ouertani onnistui säilyttämään putoamisvaaraassa olleen seuran pääsarjassa. Hän jatkoi myös seuraavalla kaudella päävalmentajana, mutta erosi tehtävästään joulukuussa 2008 heikkojen tulosten vuoksi.
Maaliskuussa 2009 Ouertani korvasti Farid Ben Belgacemin Stade Tunisienin valmentajana. Kauden päätyttyä hän siirtyi joukkueen johtotehtäviin, mutta erosi kauden 2009–2010 päätteeksi.
831 Naval Air Squadron

831 Naval Air Squadron (831 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.

Palvelus

Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1941 RNAS Crailissa kalustonaan 12 Fairey Albacorea. Laivue siirrettiin elokuussa RNAS Machrihanishiin ennen lokakuista siirtoa HMS Indomitablelle, jonka mukana laivue siirtyi Jamaikalle.
Laivue oli koulutettavana Norfolkissa Virginiassa, kunnes se palasi tukialukselle purjehtien Kapkaupunkiin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1941. Vuoden 1942 alussa tukialuksen mukana laivue purjehti ensin Port Sudaniin ja sitten tukialus kuljetti 50 Kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Hurricanea Jaavalle, jolloin laivueen tehtävänä oli sukellusveneiden torjunta. Laivue palveli tukialuksella ja maissa Ratmalanassa ja China Bayssä Ceylonilla ennen kolmiviikkoista palvelustaan helmi-maaliskuussa Khormaksarissa RAF:n tukikohdassa Adenissa rannikkopuolustuksen tukena.
Laivue palasi kesäkuun alussa tukialukselle ja se otti osaa Madagaskarin valtaukseen. Laivue suoritti syöksypommituksia sekä sukellusveneiden torjuntaa. HMS Indomitable siirtyi Kapkaupungin kautta Gibraltarille . Tukialus laivueineen otti elokuussa osaa operaatio Pedestaliin, minkä aikana se vaurioitui pahoin. Tukialus siirsi laivueensa Englantiin ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin telakalle. Laivue supistettiin yhdeksään koneeseen ja siihen liitettiin muutama Fairey Barracuda I.
Laivueen vietettyä aikaansa RNAS Crailissa, Lee-on-Solentissa, Hatstonissa sekä Machrihanishissa se palasi maaliskuussa 1943 HMS Indomitablelle. Laivue palasi kuitenkin toukokuussa RNAS Lee-on-Solentiin uudelleen kalustettavaksi. Laivueen uusiksi koneiksi toimitettiin Fairey Barracuda II:t. Laivue liitettiin marraskuussa 52. Laivaston torpedopommittajalennostoon. Laivueen suoritettua helmikuussa 1944 tukialukselle laskeutumiskoulutuksen HMS Victoriousilla se siirrettiin maaliskuussa HMS Furiousille, jonka mukana laivue osallistui hyökkäykseen Saksan laivaston taistelulaiva Tirpitziä vastaan.
Laivue osallistui myös toukokuussa vastaavaan yritykseen HMS Victoriousin kannella, mutta huono sää esti sen. Laivue suoritti sen tilalla hyökkäyksen rannikkoliikennettä vastaan.
Laivue palasi Kauko-Itään tukialuksen mukana ja siihen liitettiin 9. heinäkuuta 829 laivue, jolloin laivueen vahvuus nousi 21 koneeseen. Samalla lakkautettiin torpedopommittajalennosto. Laajennettu laivue hyökkäsi maakohteita ja öljyvarastoja vastaan Sabangin satama-alueella Sumatralla sekä läheiselle lentokentälle. Tämä ja muut vastaavat operaatiot osoittivat Barracudan suorituskyvyn rajat, jolloin tehtiin päätös koneiden korvaamisesta tehokkaammilla Grumman Avengereilla. Laivue hylkäsi koneensa ja palasi Englantiin saattuetukialuksilla HMS Battler ja HMS Thane. Laivue lakkautettiin 6. joulukuuta 1944 RNAS Lee-on-Solentissa.
Operaatio Swarmer

Korean sodan aikainen harjoitus Swarmer

Yhdysvallat suoritti Korean sodan aikana toukokuussa 1950 harjoitus Swarmerin Pohjois-Carolinassa Fort Braggin lähellä. Harjoitukseen osallistui Yhdysvaltain 11. maahanlaskudivisioona Korean sotaa varten.
SMS Triglav (1917)

Palvelus

Alus luovutettiin 26. syyskuuta 1920 sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RN Grado. Alus poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1937.
Batman – paluu

Juoni

Gotham City on jouluisissa tunnelmissa, kunnes Pingviini apureineen iskee kesken jouluparaatin aiheuttaen kaaosta. Batman saapuu hoitamaan asiat kuntoon, mutta Pingviini pääsee karkuun. Pingviini aikoo ryhtyä pormestariksi saadakseen rahaa ja mainetta. Batmanin epäonneksi kaduille on ilmestynyt myös toinen rikollinen, Kissanainen. Tämä ei kuitenkaan tiedä, auttaako Batmania vai Pingviiniä. Lisäksi ongelmia aiheuttaa Pingviiniä pormestariksi auttava häikäilemätön liikemies Max Shreck, joka on myös vastuussa Kissanaisen identiteetin syntyyn.
Lilli Loiri-Seppä

Lilli Loiri-Seppä on suomalainen kirjailija, laulujen sanoittaja ja mainonnan suunnittelija. Hän julkaisi vuonna 2010 haastattelukirjan Selviämistarinoita, joissa eri alojen ihmiset – myös hän itse – käy läpi alkoholismista toipumista. Kirjaan haastateltuja henkilöitä ovat myös muun muassa kirjailija Monika Fagerholm, jalkapalloilija Atik Ismail sekä Lilli Loiri-Sepän isä, graafinen muotoilija Pekka Loiri. Vuonna 2014 kirjan pohjalta tehtiin näytelmä Suomen Kansallisteatteriin.
Loiri-Seppä on tehnyt monia laulusanoituksia, joita ovat levyttäneet mm. Samuli Edelmann, Elias Kaskinen, Johanna Kurkela, Laura Närhi ja Virve Rosti.
Käsi

Käsi (lat. manus) on osalla nisäkkäistä esiintyvä  tarttumiseen ja pitelemiseen erikoistunut yläraajan osa. Käsi sisältää kyynärvarresta poispäin sijaitsevan alueen; ranteen, sormet sekä kämmenen alueen. Yleiskielessä kädellä voidaan tarkoittaa koko yläraajaa: olkavartta, kyynärvartta, rannetta, kämmentä sekä sormia.
Kädelliset ovat yksi merkittävä eliöryhmä, jonka kaikilla jäsenillä on käsi. Kädelliset eivät ole kuitenkaan ainoa ryhmä, vaan monilla puussa elävillä nisäkkäillä kuten vaikkapa oravalla on tarttumiseen erikoistunut raaja.
Kädellisillä on jokaisessa kädessä viisi sormea, joille jokaiselle on annettu oma nimi: peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi. Kädellisten määritelmä on, että niillä on viisi sormea. Peukalo koostuu kahdesta luusta, muut sormet kolmesta. Sormien päissä on kynnet.
Ihmisen peukalon sijoittuminen käteen ja sen suuri liikkuvuus mahdollistavat näppärämmät käden toiminnot kuin muilla kädellisillä. Tärkein peukalon tehtävä on mahdollistaa niin kutsuttu opponens-liike, jossa peukalo taipuu koskettamaan muiden sormien päitä. Liikkeen avulla ihmisen kyky tarttua sekä tarkkuutta vaativien tehtävien tekeminen käden avulla paranee.

Otteet

Käden erilaisia otteita on useita, mutta otteiden päätyyppejä ovat voimaote ja täsmäote. Ote riippuu kohteen suuruudesta, muodosta, pinnasta, lämpötilasta, painosta ja tilanteen erityistekijöitä. Täsmäotteessa käytetään huolellisuutta. Siinä peukalonpää asettuu vastakkain vähintään etusormenpään kanssa. Peukaloa vastaan voivat tarvittaessa asettua myös muut sormet. Voimaotetta käytetään vahvuutta kysyvissä tilanteissa. Siinä sormet puristuvat kohteen ympärille ja painavat sen kämmenpohjaa ja eminenssejä vasten. Peukalo voi vielä lukita otteen. Täsmäotteessa käytetään käden alueella olevia intrinsisiä lihaksia, ja voimaotteessa korostuu käsivarren ekstrinsisten lihasten työ.
Sagriinikotilo

Tuntomerkit ja elintavat

Kotiloissa on yleensä tummia ja vaaleita raitoja. Sagriinikotilo kasvaa 2,5-4 cm pitkäksi. Se on pääasiassa kasvissyöjä ja elää 5-7 vuotta. Suomessa sagriinikotiloa esiintyy vain kasvihuoneissa kasvatettuna.

Lisääntyminen

Sagriinikotilo tulee sukukypsäksi noin vuoden ikäisenä. Viikon kuluttua parittelusta kotilo munii muutamasta kymmenestä hieman yli sataan munaa, jotka kuoriutuvat viikon-parin sisällä.
Hannes Mattila

Hannes Mattila on suomalainen aktiiviuransa lopettanut lentopalloilija. Passarina pelannut Mattila on A-Volleyn kasvatti. Hän pelasi Lentopallon Mestaruusliigassa Tampereen Isku-Volleyn joukkueessa   sekä lentopallon miesten 1-sarjassa Akaa-Volleyssa  ja Kuortaneen urheilulukion joukkueessa sekä poikien ja nuorten maajoukkueissa .
São Benton palatsi

São Benton palatsi (port. Palácio de São Bento) on Portugalin parlamenttirakennus. Uusklassista arkkitehtuuria edustava rakennus sijaitsee pääkaupunki Lissabonissa.
Palatsi toimi alun perin benedektiiniluostarina. Luostari häädettiin sen tiloista 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla, ja palatsista muokattiin parlamenttirakennus. Tuolloin se tunnettiin nimellä Palácio das Cortes tai Parlamento. Ensimmäinen palatsin muutostöissä kunnostaunut arkkitehti oli Possidónio da Silva. 
Vuonna 1999 palatsin lähelle valmistui uusi, modernistinen lisärakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Fernando Távora.
Palatsissa toimii oma kirjakauppa ja lukusali.
Nunatak

Nunatak (kalaallisut: nunataq) on vuorenhuippu, joka ei ole mannerjään peitossa, vaan työntyy esiin ympäröivästä jäätiköstä. Nunatakin eläimistö ja kasvisto voi olla jäätikön eristämää, kuten saaren kasvisto ja eläimistö voi olla valtameren eristämää. Nunatakit ovat yleensä särmikkäitä rapautumisesta johtuen, vastakohtana jään kuluttamalle pehmeämmän pinnanmuodon maastolle.
Sana nunatak tulee inuktitutista. Sitä on käytetty länsieurooppalaisissa kielissä ainakin 1880-luvulta lähtien.
Trelleborgin satama

Trelleborgin satama (ruots. Trelleborgs hamn) on Ruotsin eteläosassa, Skånen Trelleborgin kaupungissa sijaitseva, vuoden 2011 rahtimäärissä mitattuna Ruotsin suurimpia satamia Göteborgin sataman ja Preemraff Lysekil -öljynjalostamon teollisuussataman jälkeen. Roro-liikenteessä satama kuuluu Ruotsin merkittävimpiin.