google/wiki40b huggingface dataset:
Ahvenjärvi (Orivesi, Ristijärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen ja Längelmäen alueiden mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä painaumassa. Järvi on kaksiosainen, koska sen keskivaiheilla sijaitsee yli 20 metriä leveä salmi, joka yhdistää pienemmän pohjoisosan eteläiseen osaan.Pohjoisosan itärannat ovat laajan mäen länsirinteitä. Rinteet kohoavat 40 metrin korkeuteen. Eteläisen osan etelärannoille ulottuvat Ahvenjärven vuoren ja yhden kallioiden mäen rinteet. Ahvenjärvenvuori kohoaa 25 metrin ja nimetön mäki 30 metrin korkeuteen. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta, joista suurimmalla on mökki. Se on 60 metriä pitkä ja sen pinta-ala on alle 15 aaria. Sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on paikoin kalliopohjaista. Sen rannoilla sijaitsee yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14299.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,3 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme lyhyttä metsäojaa. Peipposenmeri on pieni lampi samannimisellä suolla. Sen valuma-alueeseen kuuluu myös ylempänä ylängöllä sijaitseva Syväjärvi, jolla ei ole laskuojaa. Sille ei ole piirretty karttoihin laskuojaa, mutta sellainen on välillä olemassa. Todennäköisin vesireitti kulkee Haukijärven kautta Kartiskajärveen. Tämä vesireitti jatkaa Heinäojaa myöten Vähään Petääjärveen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa on järven laskuoja merkitty virtaavan Haukijärveen. Tuolloin oli järvi autio metsäjärvi, jonne tuli muualta joitakin polkuja. Seuraavassa vuoden 1977 kartassa oli Peipposenmeren suo ojitettu ja sekä saaressa että Ahvenjärvenvuoren rannassa sijaitsi mökit. Järvelle ei johtanut varsinaisia autoteitä.
Aldo de Nigris

Seurajoukkueura

De Nigris aloitti pelaajauransa kotimaansa pääsarjan Tigres UANL:ssä vuonna 2002. Kaudelle 2007–2008 hän siirtyi samalla sarjatasolla pelaavaan Veracruziin, joka jäi kaudellaan viimeiselle sijalle ja putosi alemmalle sarjatasolle. Tämän jälkeen de Nigris myytiin Club Necaxaan. Joulukuussa 2008 Monterrey ilmoitti haluavansa de Nigrisin lainalle Necaxasta. Joukkueet pääsivät yhteisymmärrykseen, ja hän siirtyi pelaamaan Monterreyn joukkueeseen. De Nigris oli aikaisemmin pelannut Monterreyn junioriseurassa vuosina 1999–2002.
Vuonna 2010 Monterrey teki sopimuksen de Nigrisin kanssa, ja hän siirtyi virallisesti pelaamaan joukkueeseen. Samalla kaudella hän johdatti joukkueensa mestaruuteen kukistamalla loppuotteluissa Cruz Azulin otteluvoitoin 2–1. De Nigris jakoi myös joukkueensa keskinäisen maalipörssin voiton seitsemällä maalilla, häviten kuitenkin koko sarjan maalikuninkaalle kymmenellä maalilla.
Vuotta myöhemmin de Nigris juhli toista mestaruuttaan Monterreyn paidassa. Finaaleissa Santos Lagunaa vastaan he voittivat kaksi ottelua kolmesta, ja se riitti mestaruuteen.

Maajoukkueura

De Nigris kutsuttiin edustamaan Meksikon jalkapallomaajoukkuetta ystävyysotteluihin Boliviaa ja Uutta-Seelantia vastaan alkuvuodesta 2010. Meksiko voitti Bolivian 5–0 24. helmikuuta pelatussa ottelussa, jossa de Nigris tuli vaihtopenkiltä kentälle kesken ottelun. Uutta-Seelantia vastaan pelatussa ottelussa hän pelasi ottelusta ensimmäiset 45 minuuttia, mutta ennen toista puoliaikaa hänet otettiin vaihtoon. Meksiko voitti ottelun lopulta 2–0. De Nigris teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa 29. maaliskuuta Venezuelaa vastaan.
Vuonna 2011 de Nigris valittiin edustamaan Meksikon 23-miehistä joukkuetta CONCACAF Gold Cupiin. Siellä hän osoitti kuuluvansa maansa parhaimmistoon. Hän nimittäin viimeisteli kisoissa neljä maalia kuudessa ottelussa, ja jakoi siten turnauksen toiseksi parhaan maalintekijän tittelin. Hän teki muun muassa puolivälierän tasoitusmaalin Guatemalaa vastaan, sekä välierän jatkoajalla 1–0-voittomaalin Hondurasin maajoukkuetta vastaan.

Yksityiselämä

Aldon isoveli Alfonso on malli ja näyttelijä. Hänen toinen veljensä Antonio oli ammattilaisjalkapalloilija kymmenen vuoden ajan, mutta hänen uransa päättyi dramaattisesti, kun hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2009. Kuollessaan hän oli 31-vuotias.
Suomenlinnan pelastusasema

Suomenlinnan pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen kahdeksas pelastusasema. Asema on miehitettynä toukokuusta syyskuun loppuun kahdella palomiehellä. Talvikaudella asema miehitetään Erottajan pelastusasemalta.
Retropop

Historia

Retropop sai alkunsa Tommi ja Saila Ojalan perustamana vuonna 2005. Aluksi yhtye tunnettiin pelkästään piirroshahmoina internetissä, mutta vuonna 2006 mukaan liittyivät Mika Ojalehto ja Olli Räsänen ja yhtyeestä tuli todellinen. Hahmot jäivät silti olennaiseksi osaksi yhtyettä muistuttaessaan sen jäseniä ulkonäöltään.
Retropopin ensimmäinen kappale Pieni ja ihmeellinen julkaistiin Mikseri.net -sivustolla 30. tammikuuta 2006. Kappale valittiin viikon biisivalinnaksi viikolla 13/2006 ja se kipusi elektronisen listan kärkeen. Ensimmäistä kappaletta seurasivat Eilinen (on tänään), Totuus vai tehtävä, Aika haavat parantaa sekä Pitkä yö, jotka kaikki julkaistiin sekä Mikseri.net -sivustolla että yhtyeen virallisilla kotisivuilla.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu, Pieni ja ihmeellinen / Eilinen (on tänään) -promosingle, julkaistiin vuonna 2006. Single julkaistiin sekä internetissä MP3 -muodossa että CD-R -levynä (50 kpl painos).
Kesällä 2007 Retropop solmi levytyssopimuksen Universal Music –levy-yhtiön kanssa. Ennen sopimusta yhtyeen debyyttialbumi oli jo käytännössä valmis, sillä sen on sekä äänittänyt että tuottanut yhtye itse.
Tammikuussa 2008 valmistui yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo kappaleesta Pieni ja ihmeellinen. Videon on ohjannut Jussi Kemppainen ja video voitti vuoden 2007 Yleisö Muuvin 52 prosentin äänimäärällä. Kyseinen kappale oli myös yhtyeen ensimmäinen single ja se julkaistiin ensin latauskaupoissa helmikuussa ja sitten CD-versiona maaliskuussa 2008.
Kesäkuun 11. päivä 2008 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Pieni ja ihmeellinen.
Elokuussa 2011 yhtye julkaisi kauan odotetun uuden singlensä Tää ilta. Samalla yhtye ilmoitti julkaisevansa toisen albuminsa Tämän hetken tähden lokakuun 26. päivä 2011. Pari viikkoa ennen albumia julkaistiin myös toinen single Pohjolan prinsessa.
Tammikuussa 2012 julkaistiin Tämän hetken tähden -albumin kolmas single Anna mennä. Kappaleesta julkaistiin erillinen Single Version, joka eroaa miksauksellisesti hieman albumiversiosta.
Yksin kotona

Tarina

Kevin McCallister on lähdössä perheensä kanssa Ranskaan jouluksi. Kevinistä tuntuu, että hän on kaikkialla tiellä eikä kukaan ole huomaavinaan häntä. Saatuaan aikaiseksi riidan muiden sukulaistensa kanssa hän toivoo ääneen, että muut lähtisivät eivätkä enää koskaan palaisi. Seuraavana aamuna herra ja rouva McCallister huomaavat nukkuneensa pommiin ja kaikessa hötäkässä unohtavat Kevinin kotiin, minkä rouva McCallister tajuaa vasta lentokoneessa. Kevin nauttii yksinäisyydestä, muttei kauan sillä lähistöllä hiiviskelevät murtovarkaat Marv (Daniel Stern) ja Harry (Joe Pesci). Kevinin on tehtävä strategia, jolla pysäyttää roistot ja pelastaa talo.

Tuotanto

Elokuvassa Kevin käyttää hyväkseen kuvitteellista gangsterielokuvaa Angels with Filthy Souls. Tilattuaan pizzaa Kevin soittaa videota pizzalähetille huijatakseen tätä. Myöhemmin Kevin käyttää videota saadakseen roistot luulemaan, että talossa on aseistettuja vaarallisia miehiä. Elokuva nimi viittaa James Cagneyn elokuvaan Likakasvoiset enkelit (Angels with Dirty Faces, 1938). Elokuvan niin ikään fiktiivinen jatko-osa Angels with Even Filthier Souls esiintyy elokuvassa Yksin kotona 2.

Palkinnot

Elokuva sai yhteensä kymmenen palkintoa ja kolme ehdokkuutta, mukaan lukien kaksi Oscar-ehdokkuutta musiikista.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sarjakuvamaisesti viihdyttäväksi koko perheen joulukaaokseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Corriere della Sera

Historiaa

Corriere della Seran perusti Eugenio Torelli Viollier 5. maaliskuuta 1876. 1910–1920-luvuilla siitä tuli Italian luetuin sanomalehti Luigi Albertinin johdolla. Monet tunnetut italialaiset kirjailijat ja älyköt ovat kirjoittaneet lehteen, muiden muassa Eugenio Montale, Italo Calvino, Pier Paolo Pasolini ja Oriana Fallaci.
Kymin paperitehdas

Kymin paperitehdas on Kouvolan Kuusankoskella Pohjois-Kymenlaaksossa sijaitseva paperitehdas, joka perustettiin alun perin jo vuonna 1872. Kuusanniemessä sijaitseva tehdas jatkaa Kymintehtaan ja Kuusaansaaren paperitehtaan perinteitä.
Monien vaiheiden jälkeen tehdas kuuluu nykyään UPM-Kymmene Oyj:lle.

Historia

Aina vuoteen 1995 asti Kymmene-konsernin pääkonttori sijaitsi Kuusankoskella, kunnes Yhtyneiden Paperitehtaiden ja Kymmenen fuusioiduttua pääkonttori siirtyi Helsinkiin. Näkyvin osa tehtaan perintöä on UPM:n tunnettu, aarnikotkaa esittävä logo, jonka Hugo Simberg alun perin suunnitteli Kymin paperitehtaan käyttöön.
Sellutehtaalla otettiin käyttöön toukokuussa 2008 uusi kemikaalien talteenottolinja. Yli 330 miljoonan euron investointi  korvasi kaksi vanhentunutta linjaa. Henkilöstömäärä tehtaalla on nykyisin 620.
UPM on tehostanut tehdasta loppuvuonna 2015. Kapasiteetti kasvoi 170 000 ton­nil­la 700 000 ton­niin.

Rautatie ja kalusto

Kuusanniemen tehdasaluetta palvelemaan rakennettiin vuonna 1964 Kymintehtaan läheisyydestä alkava ja Rapakosken yli Eerolaan Kuusankosken asemalle kulkeva osuus leveäraiteisesta Kouvola–Kuusankoski-radasta, joka jatkui Pessankosken sillan yli myös Voikkaan tehtaille.
Hvidovren kunta

Liikenne

Hvidovren kunta rajoittuu Valbyhyn, Rødovreen ja Brøndbyhyn. Kunnasta on nopea yhteys yhteys Kööpenhaminaan sekä linja-autolla että paikallisjunalla. Paikallisjuna pysähtyy Hvidovren kunnan alueella Hvidovren, Rødovren, Frihedenin ja Avedøren asemilla. Holbækin moottoritie (tie 21) alkaa Hvidovren kunnasta. Erikoisuutena Hvidovren kunnassa tienviitoissa on valkoisella pohjalla punainen teksti, kun esimerkiksi naapurikunnassa Rødovressa väritys on päinvastainen.

Taajamat

Hvidoren kunnassa on nimikkotaajamansa Hvidovren lisäksi Avedøren, Frihedenin ja Hvidovre Nordin taajamat.

Politiikka

Kunnan pormestarina 14 vuotta toiminut Britta Christensen luopui tehtävästä lokakuussa 2007. Nykyinen pormestari on Milton Graff Pedersen.
The Walking Dead: Road to Survival

Juoni

Tarinassa seurataan nimettömän pelaajahahmon (engl. Hero Player) selviytymistä kun tämä saapuu Woodburyn kaupunkiin Garrettin ja Dariuksen kanssa. Philip Blaken astuessa kaupungin diktaattoriksi tämä johtaa lähes kaikki kaupungin asukkaat kuolemaansa konfliktissa läheisen vankilan selviytyjien kanssa. Woodburysta tulee pian asuinkelvoton, ja pelaajahahmo lähtee matkalle kohti pelastusta kourallinen ystäviään mukanaan. Matkallaan ryhmä kohtaa vihamielisiä kuin ystävällisiäkin selviytyjiä.
Pelissä kohdataan sarjakuvista ja videopelistä tuttuja hahmoja ja yhteisöjä kuin myös peliä varten luotuja.

Pelaaminen

Pelissä tulee kehittää kaupunkia sekä tiimiä, sekä pelaajan tasoa. Kaupunkiin voi lisätä esimerkiksi varastoja, farmeja sekä verstaita. 
Pelaajalla on käytössään luettelo, jossa tämän hahmot näkyvät. Hahmoja on saatavilla yhdestä tähdestä kuuteen olevilla luokituksilla, ja jokaisella hahmolla on oma persoonansa ja erikoiskykynsä. Niitä voi itse "viljellä", voittaa, löytää tai saada lahjaksi. Viljelemiseen pelaaja tarvitsee eri tarvikkeita kuten t-paitoja, kumisaappaita ja hansikkaita. Uusimmissa päivityksissä pelaaja voi kehitetyillä hahmoillaan muuntaa ne yhdeksi, parhaimmillaan kuuden tähden hahmoksi. Tehtäviä voi tehdä enintään kuuden hengen tiimillä.
Pelaaja voi viljellä tarvikkeita jotka auttavat taisteluissa, esimerkiksi kranaatteja, kulkijan sisälmyksiä ja energiajuomaa. Survival Road, Wars ja Raids-moodeissa tarvikkeita ei voi käyttää.
Pelaaja voi liittyä halutessaan puolueryhmään, jossa on mahdollista kamppailla yhdessä muita ryhmiä vastaan. Kamppailun eri muotoja ovat ryöstöt, hahmojen kehitys, sodat sekä selviytyminen. Pelaaja voi halutessaan liittää tiimiinsä jonkin tehtävän ajaksi kuudennen hahmon, joka on toisen ryhmän jäsenen kehittämä.
Pelissä on tarinamoodi uusilla sekä sarjakuvasta ja Telltale Gamesin pelistä tutuilla hahmoilla. Pelaajan on mahdollista ryöstää toisia pelaajia (engl. Raids). Tehtävänä on myös tietyn ajan välein vaihtuvia tehtäviä (engl. Roadmaps) joista voi saada harvinaisia palkintoja kuten tarvikkeita ja hahmoja.
Pelissä voi saada eri poletteja, joita tarpeeksi kerättynä voi käyttää mm. viiden tähden, neljän tähden hahmojen ja aseiden aukaisuun. Peliin on mahdollista myös ostaa kaikkia yllämainittuja tarvikkeita ja muita vastaavia.
Yliarkkitehti

Yliarkkitehti on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 9. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 4 250 euroa tai 1 100 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919 arkkitehti Hugo Lindbergille. Vuosien 1918–2013 aikana yliarkkitehdin arvonimi on myönnetty 29 henkilölle. 
Arvonimen saajat ovat poikkeuksetta olleet ammatiltaan arkkitehteja.
Krjašenit

Krjašenit eli kristityt tataarit (tataariksi керәшен, keräšen) ovat Venäjällä Volgan keskijuoksulla asuva uskonnollinen ja kansatieteellinen tataariryhmä.
Krjašenit asuvat pääosin Tatarstanissa. Pieniä ryhmiä on Udmurtiassa ja Baškortostanissa. Kristittyjä tataareja ovat myös Tšeljabinskin alueella elävät nagaibakit. Vuonna 1926, jolloin krjašenit rekisteröitiin erillisenä kansallisuutena, heitä oli 120 700 henkeä. Myöhemmin heidät laskettiin tataareiksi. Vuoden 2002 väestönlaskennassa krjašeneina piti itseään 24 700 henkeä.
Ryhmään kuuluu eri aikoina ortodokseiksi käännytettyjä islaminuskoisia tataareja sekä ilmeisesti myös perinteistä uskontoa harjottaneita suomalais-ugrilaisten kansojen edustajia. Krjašenien ytimen muodostavat 1500-luvun lopussa ja 1600-luvulla käännytetyt tataarit, joita 1700-luvun alussa oli noin 17 000 henkeä. Kristittyjen osuus saavutti huippunsa 1760-luvulla, jolloin heitä oli 7,6 % Volgan-Uralin alueen tataareista. Kokonaisuutena käännytysyritykset kuitenkin epäonnistuivat, ja 1700-luvun aikana ne herättivät suuria talonpoikaiskapinoita.
Varsinkin 1860-luvulta lähtien äskettäin kristityksi kääntyneet tataarit alkoivat palata muslimeiksi. 1900-luvun alussa islamiin siirtyi noin 40 % krjašeneista. Tataarien kansallisen heräämisen ja Tatarstanin autonomisen tasavallan perustamisen seurauksena syntyi 1920-luvulla ns. ”krjašenikysymys”, jota yritettiin ratkaista kulttuuriautonomian sekä muslimien ja kristittyjen välisten erojen tasoittamisen avulla. Myöhemmin Neuvostoliiton ateistinen ideologia teki krjašenikulttuurin vaalimisen käytännössä mahdottomaksi. Ryhmän uskonnollista ja etnistä identiteettiä on yritetty elvyttää 1990-luvulta lähtien.
Krjašenien perinteiseen kulttuuriin sisältyy sekä yleistataarilaisia että kristinuskon synnyttämiä aineksia. Muista tataareista eristäytynyt ryhmä on säilyttänyt myös eräitä vanhakantaisia piirteitä. Erot kristittyjen ja muslimien välillä näkyvät mm. pukeutumisessa ja ruokavaliossa. Nykyään monet vanhat kulttuuri-ilmiöt ovat kadonneet.
Martin Balsam

Yksityiselämä

Balsam oli naimisissa kolme kertaa, Pearl Sommerin, Joyce Van Pattenin ja kuolemaansa asti Irene Millerin kanssa. Hänellä oli kolme lasta, yksi Joyce Van Pattenin ja kaksi Irene Millerin kanssa. Myös hänen tyttärensä Talia Balsam on näyttelijä. Balsam kuoli sydänkohtaukseen 76-vuotiaana.
Herb Lubalin

Herb Lubalin (17. maaliskuuta 1918 Brooklyn, New York – 24. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka tunnetaan erityisesti typografian uudistajana ja monien logojen ja aikakauslehtien ulkoasun suunnittelijana. Hän suunnitteli myös  kirjasintyypit Avant Garde Gothic, Lubalin Graph ja Serif Gothic.
Lubalin valmistui 1939 New Yorkin Cooper Union -taideoppilaitoksesta, jossa hän herätti huomiota jurona, vasenkätisenä ja värisokeana kalligrafian taiturina. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen työpaikan art directorina lääkemarkkinointiin erikoistuneessa Sudler & Hennessey -mainostoimistossa ja eteni sen osakkaaksi. 46-vuotiaana ja noin 25 vuoden mainostoimistouran jälkeen vuonna 1964 Lubalin perusti oman graafisen muotoilun studionsa, jonka nimi muuttui kulloistenkin yhtiökumppanien myötä. Heitä olivat Aaron Burns, Tom Carnese, Tony DiSpigna, Ernie Smith, Roger Ferriter ja Alan Peckolick.
1960-luvulta alkaen Herb Lubalin tuli tunnetuksi lukuisista logoista, lomakkeistoista, vuosikertomuksista, julisteista ja  kirjasintyypeistä, joita hän suunnitteli New Yorkissa toimivalle International Typeface Corporationille. Hän oli yksi tuon yhtiön perustajista ja myös toimitti ja taittoi ITC:n typografialle omistautunutta asiakaslehteä U&lc (”Upper and lower case”).
Lubalin taittoi myös kolmea aikanaan edistyksellistä, Ralph Ginzburgin kustantamaa aikakauslehteä Eros (1962), fact: (1964–1967) ja Avant Garde (1968–1971), jotka yhdistivät uutta eroottista sallivuutta ja tutkivaa journalismia. Hänen suosituimmaksi muodostunut kirjasintyyppi ITC Avant Garde kehitettiin 1970 sille nimensä antaneen lehden käyttöön.
Lubalin sai uransa aikana monia palkintoja, kuten Art Director of the Year 1962 -nimityksen ja vuonna 1981 Institute of Graphic Arts -järjestön mitalin. Hän luennoi entisessä opinahjossaan Cooper Unionissa ja monissa muissa taideoppilaitoksissa. Vuonna 1979 hänen töistään järjestettiin näyttely Pompidoun kulttuurikeskuksessa Pariisissa. Hänen töitään on tallennettuna myös Kongressin kirjastoon ja moniin museoihin, kuten Whitney, Smithsonian ja National Gallery of Art. Vuonna 1977 Lubalin otettiin Art Directors Club Hall of Famen jäseneksi.
Samsung Galaxy Tab 3 10.1

Samsung Galaxy Tab 3 10.1 on Samsungin kesäkuussa 2013 julkaisema tabletti. Siinä on Android 4.2.2 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä. Siinä on 10,1 tuuman näyttö ja kaksiydinprosessori. Keskusmuistia on 1 gigatavu ja tallennustilaa on  16 tai 32 gigatavua. Laite tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja. Akkua on 6 800 milliampeerituntia. Takakamera on 3,15 megapikseliä ja etukamera on 1,3 megapikseliä.
Lohikäärme (Ilmestyskirja)

Lohikäärme on Raamatun Ilmestyskirjassa esiintyvä hahmo. Se on suuri, tulipunainen ja seitsenpäinen. Sillä on kymmenen sarvea ja seitsemän kruunua päissään. Ilmestyskirjan 12:ssa luvussa lohikäärmeen kerrotaan pudottavan kolmanneksen tähdistä maahan, yrittävän tappaa taivaan kappaleisiin pukeutuneen naisen lapsen ja sotivan enkelien kanssa, minkä seurauksena lohikäärme "syöstiin maahan". Seuraavassa luvussa (ilm. 13) lohikäärmeen kerrotaan olevan itse Saatana, joka on antanut voimansa merestä tulleelle pedolle, joka pakottaa ihmiset palvomaan lohikäärmettä.

Tulkintoja

Antiikin ajan kristityt tulkitsivat useimmiten lohikäärmeen tarkoittavan joko paholaista tai Roomaa, joka alkujaan rakennettiin seitsemälle kukkulalle. Rooman hajottua näkemys lohikäärmeestä paholaisena muuttui huomattavasti yleisemmäksi. Tulkinta lohikäärmeestä Roomana on kuitenkin vielä muun muassa preteristisen ja historiallisen tulkinnan kannattajien käytössä. Myös kirjaimellisessa tulkinnassa yleensä lohikäärmeen katsotaan olevan symbolinen olento, viitaten yleensä paholaiseen.
Chubutin maakunta

Chubutin maakunta (esp. Provincia del Chubut, kymriksi Talaith Chubutis) on maakunta eteläisessä Argentiinassa. Maakunnan pinta-ala on 224 686 km². Maakunnan asukasluku oli 413 237 vuonna 2001.
Chubutiin muutti tuhansia walesilaisia siirtolaisia vuosina 1865–1912. Maakunnassa on yhä walesilaisyhteisö.
Kiinteä olomuoto

Kiinteä olomuoto on aineen olomuoto, jossa sillä on määrätty tilavuus ja muoto, ja se vastustaa voiman aiheuttamia muodonmuutoksia. Tässä tilassa aineen molekyylit tai atomit ovat lähellä toisiaan ja sitoutuneet kemiallisin sidoksin. Kiinteälle aineelle on tyypillistä kiderakenne, jolloin atomit ovat järjestyneet jonkin toistuvan kaavan mukaan. Aineen lämmetessä sulamispisteeseen, molekyylien lämpöliike tulee niin voimakkaaksi, että kiderakenne rikkoutuu. Jos aineella ei ole kiderakennetta, sen sanotaan olevan amorfista, eikä selkeää sulamispistettä ole havaittavissa. Kiteisellä aineella, joka on toinen kiinteän aineen muodoista, on terävä sulamispiste ja pitkän kantaman kiderakenne. Sulamispisteen yläpuolella aine muuttuu nestemäiseksi. Jossain tilanteessa kiinteä aine muuttuu suoraan kaasuksi, tällöin kyseessä on sublimoituminen.
Fysiikassa kiinteän olomuodon fysiikka tutkii kiderakenteita ja niiden energiatiloja, tähän kuuluvat myös puolijohteet ja suprajohtavuus.
Materiaalitiede käsittelee suunnilleen samoja asioita, lisäksi siihen kuuluvat materiaalien lujuus, kovuus ja faasimuutokset.
Chasqui

Chasquit (myös chaskit) olivat ketteriä ja hyväkuntoisia sanansaattajia, joiden vastuulla oli quipujen, viestien ja lahjojen kuljettaminen läpi Inkavaltakunnan. Välitysasemien (tambo) avulla viestit pystyivät kulkemaan jopa 240 km päivässä. Chasquit eivät olleet vain pelkkiä sanansaattajia (sitä virkaa hoitivat nuoret pojat), vaan heidät oli koulutettu lukemaan ja tulkkaamaan quipuja sekä toisilleen että ylemmille virkamiehille. Chaskien tehtävä ei myöskään ollut pelkästään suullisten viestien välittäminen, vaan he auttoivat ylitarkastajana toiminutta Sapa Inkan veljeä ylläpitämään laskelmia ihmisten liikkeistä koko Inkavaltakunnan alueella.

Toimintatavat

Chaskeja lähetettiin tuhansien kilometrien pituisille matkoille hyödyntäen laajaa inkojen tieverkostoa ja köysisiltoja, jotka olivat levittäytyneet ympäri Andeja, Perun ja Ecuadorin tienoille. Rannikolla, nykyisen Perun alueella chaskien reitit kulkivat Nazcasta Tumbesiin. Myöhemmin chasqui-reitit laajenivat myös nykyisen Kolumbian, Bolivian, Argentiinan ja Chilen alueille.
Chasquit käyttivät tamboja eli välitysasemia pysähdys- ja viestinvälityspaikkoina. Tamboja oli erikokoisia ja -tasoisia, ja jokaisella oli oma käyttötarkoituksensa. Käyttö riippui siitä, millä reitillä tambo sijaitsi ja kenen sitä sallittiin käyttää, mutta suurin osa niistä oli kuitenkin tarkoitettu pelkiksi viestinvälitysasemiksi, sillä chaskeille oli erilliset rakennukset, chaskiwasit, joissa he lepäsivät ja majoittuivat. Chasquit lähtivät matkaan yhdestä tambosta ja juoksivat viestin kanssa seuraavaan, missä odotti levännyt chasqui valmiina jatkamaan viestin kuljettamista eteenpäin.

Kantamukset

Jokaisella chasquilla oli kaksi vakiotavaraa mukanaan: quipu ja pututu. Quipuja käytettiin tiedon säilömiseen ja välittämiseen erityisen solmujärjestelmän avulla, ja niihin merkittiin muun muassa lukuihin liittyvää informaatiota. Tiedonantajien lisäksi vain chaskeilla oli oikeus ja taito lukea, tulkata ja kääntää tietoa quipujen solmuista. Koska chasquit saivat quipujen vastaanottamisen yhteydessä myös suullista lisätietoa, ei quipuja pystynyt tulkitsemaan ilman, että chasqui oli paikalla. Toinen chaskien kantama esine oli pututu-torvi, joka oli tehty simpukankuoresta (joskus myös panhuilu). Pututua soittamalla chasqui ilmoitti tambossa odottavalle toiselle chaskille tulostaan, jolloin tämä osasi valmistautua viestinvälitystehtävään.

Nykyään

Vielä tänäkin päivänä inkojen alueella on löydettävissä chaskien käyttämiä polkuja ja tamboja. Polkujen avulla nykypäivän turistit voivat kulkea chaskien jalanjälkiä ja kokea maasto, missä nämä muinaiset sanansaattajat aikanaan kulkivat. Useimmat poluista on tiedetysti inkojen käyttämiä, mutta on myös muita polkuja, joiden yhteyttä inkavaltakuntaan ei ole pystytty todistamaan tai kiistämään. Suurin osa poluista sisältää osia, joissa kulku tapahtuu köysisiltoja pitkin. Sillat ovat taidokkaasti kasvillisuutta, puuta ja kiviä hyödyntämällä rakennettu. Varmuudella inkojen rakentamista köysisilloista ainakin yksi, Q'iswa Chakan silta, on edelleen tukevasti paikallaan ja käyttökelpoisena.