google/wiki40b huggingface dataset:
Kenesjärvi

Kenespahdan jääurut

Kenesjärvi tunnetaan Kenespahdan 150m korkeaan jyrkänteeseen talvella syntyvistä vesiputousta muistuttavista ”jääuruista”. Tämä jäämuodostuma syntyy talvella, kun ylhäältä vettä valuttavan puron vesi jäätyy jyrkänteeseen. Jää sulaa huomattavasti hitaammin kuin ympäristön lumi ja järven jää. Jäätä säilyy yleensä yli juhannuksen, mutta joskus elokuun alkuun asti.
Harmaakallio

Harmaakallio on kalliomäki Espoossa. Siellä sijaitsee Espoon radio- ja televisioaseman 326 metriä korkea masto 44 metriä korkealla paikalla. Harmaakallio tuli julkisen keskustelun aiheeksi, kun sinne suunniteltiin Espoon jätevedenpuhdistamon laajennusta. Harmaakallion alue kuuluu Espoonjoen valuma-alueeseen.
Attiyat Al-Abnudi

Attiyat Al-Abnudi (muita kirjoitusmuotoja Atteyat Al Abnoudy, Attiyat El-Abnoudi, s. 1939, Al Simbillaween) on egyptiläinen dokumenttielokuvaohjaaja. Monet hänen elokuvistaan käsittelevät naisia, erityisesti Bihar al-Attash (1981), Al-Ahlam al-Mumkinna (1982), Rawya (1994), Nisa' Mas'ulat (1995) ja Ayam al-Dimuqratiyya ("Demokratian päivät", 1996). 
Attiyat Al-Abnudi on ollut naimisissa tunnetuin runoilijan Abdel Rahman el-Abnudin kanssa ja julkaisi suhteesta vuonna 1999 muistelmateoksen Ayyam Lam Takun Ma'ahu ("Päivät ilman häntä").
Lovebugs

Lovebugs on sveitsiläinen brittipop-yhtye. Lovebugs perustettiin vuonna 1992 ja sen perustivat Adrian Sieber, Sebastian "Baschi" Hausmann ja rumpali Julie. Yhtye on yksi Sveitsin menestyneimpiä. Yhtye edusti Sveitsiä vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "The Highest Heights", mutta ei päässyt semifinaalista finaaliin.
WPP

Historiaa

Ennen WPP:n perustamista Martin Sorrell toimi vuosina 1977–1985 mainostoimisto Saatchi & Saatchin talousjohtajana. Hän alkoi mieliä yrittäjäksi ja etsiä valmista pörssilistattua yhtiötä muuttaakseen sen holdingyhtiöksi, jonka omistukseen alkaisi hankkia markkinointiviestintäalan yrityksiä. Löytyi vuonna 1971 perustettu ostoskorien valmistaja Wire and Plastic Products (WPP), josta Sorrell ja yhtiökumppaninsa Preston Rabl ostivat määräävän 30 prosentin osuuden.
Vuonna 1987 WPP osti perinteikkään yhdysvaltalaisen mainostoimistoketjun J. Walter Thompsonin (kauppaan kuuluivat JWT, Hill & Knowlton ja MRB Group). WPP listautui NASDAQ-pörssiin 1988. Seuraavana vuonna Sorrell hankki WPP:lle Ogilvy Groupin ja vuonna 2000 Young & Rubicam -ketjun kaupassa, joka oli siihen asti suurin mainosalan yrityskauppa. Kauppa teki WPP:stä liikevaihdon perusteella suuremman mainosyrityksen kuin kilpailijansa Omnicom Group ja Interpublic. Vuonna 2008 WPP hankki markkinointitutkimusyritys Taylor Nelson Sofresin (nyk. Kantar TNS).
Vuonna 2000 ritariksi lyöty Sir Martin Sorrell oli Britannian parhaiten palkattuja yritysjohtajia, mutta joutui huhtikuussa 2018 väistymään WPP:n toimitusjohtajan paikalta taloudellisten epäselvyyksien takia 33 vuoden uran jälkeen. Uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin syyskuussa 2018 väliaikaisena toimitusjohtajana toiminut Mark Read.

WPP Suomessa

WPP:n Grey-ketju on vähemmistöomistajana eräissä Salomaa-yhtiöiden toimistoissa, joista erityisesti SEK & Greyllä on tiiviit yhteydet ketjun kanssa. Mainostoimisto Taivas kuuluu Ogilvy-ketjuun, ja lisäksi Suomessa toimivat Young & Rubicam Finland Oy, Wunderman Helsinki sekä Activeark JWT Oy. Young & Rubicam omisti 1980-luvun lopulta osan Taucher-toimistoryhmää, joka teki konkurssin 1993.
Viestintätoimistoista WPP:hen kuuluvat Pohjoisranta Burson-Marsteller sekä Hill+Knowlton Oy ja tutkimusyhtiöistä Kantar TNS. Mediatoimistoista WPP-ryhmän jäseniä ovat Virta ja MEC Finland Oy. Pohjoisranta ja mainostoimisto Wunderman Helsinki muuttivat syksyllä 2016 yhteisiin tiloihin Kalevankadulle.
Magnus Körner

Magnus Körner (1808–1864) oli ruotsalainen litografi ja piirtäjä. Körner oli ammattitaitoinen litografi ja siirsi suurimman osan piirroksistaan itse kivelle. Hän myös vedosti osan lehdistä itse. Körneristä tuli aikansa etevin eläinmaalari Ruotsissa, vaikka hänen luontainen piirustustaitonsa ei ollut huippuluokkaa.
Körner varttui Etelä-Ruotsin Skånessa. Hän aloitti piirtämisharrastuksensa lintukuvilla, mutta muutettuaan Lundiin hän laajensi aiheet kaikkiin luonnonilmiöihin. Eläintieteilijä Sven Nilssonin tuottama laaja pohjoismaiden eläimistöä käsittelevä teos, Illuminerade figurer till Skandinaviens Fauna, oli vaikeuksissa, koska kirjan kuvituksesta vastaavien Von Wrightin taiteilijaveljesten Magnus ei tullut toimeen Nillsonin kanssa jolloin he vetäytyivät koko kirjahankkeesta. Nuori Körner otti hankkeen kuvituksen vastuulleen ja teki jonkin verran myös yhteistyötä veljeksistä Wilhelmin kanssa.
Bert Blyleven

Rik Aalbert ”Bert” Blyleven (s. 6. huhtikuuta 1951) on alankomaalaissyntyinen baseballpelaaja (aloittava syöttäjä). Hän pelasi Yhdysvalloissa MLB-tasolla peräti 22 vuotta (1970–1992). 
Blyleven oli tähdistöottelijana kahdesti vuosina 1973 ja 1985. Hän kuuluu 3 701 strikeoutillaan MLB:n niin kutsuttuun 3 000 strikeoutin kerhoon. Blyleven valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 2011.
Heritage Plaza

Heritage Plaza on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Yhdysvaltain Texasissa. Noin 232 metriin yltävä 53-kerroksinen pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 1987. Sen suunnitteli houstonilainen arkkitehtitoimisto M. Nasr & Partners. Heritage Plaza oli viimeinen Houstonin keskustaan rakennettu suuri toimistorakennus 1980-luvulla, kun Texasia koetteli taloudelliset vaikeudet.
Lütschine

Alkulähteet

Lütschinen alkujoet Weisse Lütschine ja Schwarze Lütschine saavat alkunsa Bernin Alppien jäätiköiltä. Weisse Lütschine alkaa Lauterbrunnenin eteläpuolelta. Schwarze Lütschine alkaa Grindelwaldin kaakkoispuolen jäätiköiltä noin 2 000 metrin korkeudesta. Alkujoet yhdistyvät Zweilütschinenissä Lütschineksi. Joki laskee Brienzjärveen.
Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Grindelwald, Lauterbrunnen ja Matten bei Interlaken.

Virtaama

Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama Wilderswilin Gsteigissä – nelisen kilometriä ennen joen laskemista Brienzjärveen – on ollut 19 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1981 (23 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1976 (15 m³/s). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2005 elokuussa (254 m³/s) sekä pienin vuoden 1934 helmikuussa (1,4 m³/s).
Weisse Lütschinen virtaamaa mitataan Zweilütschinenissä juuri ennen alkujoen yhdistymistä. Weisse Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama on ollut 8 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (10 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1972 (6,5 m³/s). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 1933 elokuussa (110 m³/s) sekä pienin vuoden 1964 helmi-maaliskuussa (0,5 m³/s).
Saara Kanerva

Saara Kanerva (23. toukokuuta 1912 Kangasala – 15. syyskuuta 2019 Tornio) oli Suomen vanhimmaksi elänyt lotta. Hän toimi lottana talvisodassa muonitustehtävissä ja sittemmin jatkosodassa postikonttorissa. Lottatyttöjen johtajana Kanerva toimi vuosina 1942–1944.
Kanerva syntyi vuonna 1912 maanviljelijäperheeseen, jossa oli hänen lisäkseen 11 muuta lasta. Yksi hänen veljistään kaatui jatkosodassa 1941. Kanervan sisar menehtyi sisar jatkosodan jälkeen espanjantautiin. Saara Kanerva oli avioliitossa Teuvo Kanervan kanssa, ja he saivat neljä lasta. Yksi heidän lapsistaan on poliitikko, kommodori evp. Seppo Kanerva.
Saara Kanervan on mainittu olleen hyvin isänmaallinen. Hänet palkittiin useaan otteeseen pitkäaikaisesta ja ansiokkaasta toiminnastaan veteraanien ja maanpuolustuksen hyväksi. Lottamitalien ja sodan ajan muistomitalien lisäksi Kanervalle oli myönnetty 3. luokan Vapaudenristi, Suomen Leijonan ansioristi, Suomen Punaisen Ristin ansiomitali, Sotainvalidien ansioristi sekä Reserviläisliitto – Reservin Aliupseerien Liiton ansioristi. Vuonna 2017 hänelle myönnettiin Lapin Lottaperinneyhdistyksen ansiomerkki. Viimeisen tunnustuksensa hän sai joulukuussa 2018, kun hänelle luovutettiin Vapaussodan Perinneliiton Sininen risti miekan kera.
Siviiliammatiltaan Kanerva oli opettaja. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Heinolan opettajanvalmistuslaitoksesta vuonna 1934. Saman vuoden syksyllä hän aloitti työnsä Utsjoen kirkonkylän koulun opettajana. Vuosikymmenen edetessä hän muutti Ylivieskaan ja myöhemmin edelleen Köyliöön. Vuonna 1939 Kanerva siirtyi opettajaksi Tornioon, jossa hän työskenteli kymmenen vuoden ajan Tornion yhteislyseossa. Vuonna 1957 hän sai Tornion kaupungilta kansakoulunopettajan viran, jota hän hoiti eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoteen 1972.
Saara Kanerva kuoli 107-vuotiaana kaatuessaan saamiinsa vammoihin Tornion terveyskeskuksessa.
Rovaniemen Lappi

Rovaniemen Lappi (lyhenne RoLa) on vuonna 1932 perustettu urheiluseura. Alkuperäiseltä nimeltään seura oli Työväen Voimistelu- & urheiluseura Lappi ry. Seura on kuitenkin ihmisten keskuudessa tunnettu koko historiansa ajan paremmin nimellä Rovaniemen Lappi ja tämän vuoksi yleisessä käytössä ollut nimi vakiintui käyttöön myös virallisissa yhteyksissä.
Rovaniemen Lapin alkuperäiseen lajivalikoimaan kuuluivat voimistelu, hiihto, paini ja yleisurheilu. Seura tunnetaan vahvana yleisseurana, jonka riveissä on koko sen historian aikana urheiltu 22 eri lajissa ja mitaleita seura on saavuttanut SM-tasolla kahdeksassa eri lajissa.
Nykyisin seuraan kuuluu neljä jaostoa; suunnistus, yleisurheilu, hiihto ja veteraaniurheilu. Seura on keskittynyt vahvistamaan omaa junioritoimintaansa, mutta myös veteraanit ovat tuoneet seuralle mitaleita yleisurheilusta ja hiihdosta aina MM-kisoja myöten. Menestyneimpiä Lapin yleisurheilijoita ovat kestävyysuoksijat Johanna Peiponen ja Minna-Maria Kangas.
Jalkapallossa seuran miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan II divisioonaa kausina 1988 ja 1992. Kaudeksi 1993 seura yhdisti jalkapallotoimintansa Rovaniemen Reippaan kanssa, mistä muodostui edelleen toimiva FC Santa Claus.
Greg Zanon

Ura

Zanon pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta (1996–1999) juniorisarja BCHL:ssä, joukkueinaan Victoria Salsa ja South Surrey Eagles, sekä neljä kautta (1999–2003) yliopistosarja CCHA:ssa, joukkueenaan Nebraska–Omaha Mavericks. Hän toimi viimeisellä yliopistokaudellaan joukkueensa kapteenina.
Zanon sai NHL-varauksen, kun Ottawa Senators varasi hänet varaustilaisuuden 2000 viidennellä kierroksella, mutta aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Nashville Predatorsin farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Hän oli voittamassa vuonna 2004 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. NHL:ssä hän debytoi kaudella 2005–2006, jolla pelasi neljä runkosarjaottelua, ja vakiinnutti paikkansa Nashville Predatorsin NHL-kokoonpanossa kaudella 2006–2007, jolla pelasi 66 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua.
Heinäkuussa 2009 Zanon teki vapaana pelaajana sopimuksen Minnesota Wildin kanssa, jossa pelasi helmikuuhun 2012 asti. Hän pelasi loppukauden 2011–2012 Boston Bruinsissa, joka hankki hänet vaihdossa Steven Kampferiin. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi vapaana pelaajana Colorado Avalancheen.
Zanon oli pelannut kauden 2011–2012 loppuun mennessä NHL:ssä 449 runkosarja- ja 18 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän oli tehnyt runkosarjassa 56 (12 maalia ja 44 syöttöpistettä), eniten kaudella 2009–2010 (15 tehopistettä, kaksi maalia ja 13 syöttöpistettä), ja pudotuspeleissä viisi (kaikki syöttöpisteitä).
Torvenjärvi

Sijainti

Järvi sijaitsee Juorkunan Hamarinjärvestä kolmisen kilometriä etelään ja Sanginkylän Jokikylä-nimisen sivukylän pohjoisimmasta talosta Höpötistä neljä kilometriä pohjoiseen. Kiiminkijoki jakautuu Hamarinjärven eteläpäässä idän puoleiseen Putaanjokeen ja lännen puoleiseen Torvenjokeen, joka virtaa Torvenjärven läpi. Järven erottaa kapea maakannas heti sen pohjoispuolella olevasta Pienestä Torvenjärvestä.

Järven ympäristö

Torvenjärvi on erämainen vesistö, koska sen rannalla on vain yksi tätä nykyä asumaton talo, Seppälä. Järvelle asti ei ole jokireitin ohella tieyhteyttä, joskin Kiiminkijoen vartta seuraileva metsäautotie tulee vajaan kilometrin päähän Seppälän talosta, josta se jatkuu mönkijän urana järvelle saakka. Järven rannat ovat Seppälän talon kohdalla olevaa kangasta lukuun ottamatta suota ja rämettä, mutta Torvenjoen suulla ylävirran puolella on kapea kallioniemeke, Kaijanniemi, samoin kuin järven luoteisrannalla. Torvenjärven kalakantaan kuuluvat erityisesti hauki ja ahven, vaikka Torvenjoessa on myös harjusta. Järvessä kasvaa ulpukkaa ja kaislaa, se on tummavetinen ja melko matala. Kalastajien ohella metsästäjät käyvät järvellä etenkin vesilintujen pyyntiaikana.
Jim Bilba

Seurajoukkueet

Bilba aloitti ammattilaiskoripallon vuonna 1986 Cholet Basketissa. Hän edusti seuraa kuusi vuotta ennen siirtymistään CSP Limogesiin. Bilba voitti Limogesin kanssa Ranskan-mestaruuden kausina 1992–1993 ja 1993–1994, ja ensimmäisenä kautenaan hän voitti Euroliiga-mestaruuden. Lisäksi hän voitti cup-mestaruuden kaksi kertaa. Vuonna 1996 Bilba siirtyi ASVEL Villeurbanneen, jossa hän voitti jälleen kaksi cup-mestaruutta. Tämän lisäksi hänet valittiin vuosina 1998 ja 2001 Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudeksi 2001–2002 Bilba siirtyi ulkomaille kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Hän voitti seuran kanssa Kreikan-mestaruuden. Kauden 2002–2003 Bilba aloitti Saski Baskoniassa, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Cholet Basketiin, jota hän myös edusti loppu-uransa ajan.

Maajoukkue

Bilba edusti Ranskan maajoukkuetta ensimmäisen kerran vuonna 1989. Hän edusti maataan vuosien 1989, 1991, 1993, 1995, 1999 ja 2001 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Bilba saavutti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska sijoittui hopealle.
Ortamo Mattila

Ortamo Mattila (8. lokakuuta 1911 Hollola – 24. syyskuuta 1966 Lahti) oli lahtelainen taiteilija ja kuvaamataidon opettaja.
Ortamo Mattila on yksi sodanjälkeisen lahtelaisen kuvataiteen keskeisistä hahmoista. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa Helsingissä (Ateneum) graafisella osastolla. 1938 hän voitti ensimmäisen palkinnon Juhannuskeinu-julisteellaan Ateneumin julistekilpailussa. Taideteollisen korkeakoulun arkistossa on kaksi hänen opiskeluaikaista harjoitustyötään, puupiirros Savonlinna ja akvarelli Ornamentti. Sodasta palattuaan hän toimi vapaana taiteilijana Jyväskylässä ja Lahdessa.
Näyttelyissä hänen teoksensa saivat hyvän vastaanoton sekä arvostelijoilta että yleisöltä. Erityisesti hänen taitonsa akvarellistina ja rohkeana värien käyttäjänä sai tunnustusta. Jyväskylässä hänen 48 työtä sisältänyt näyttelynsä 1945 myytiin loppuun. Hänen työnsä sijoittuivat hyvin lahtelaisten taiteilijoiden sommittelukilpailussa 1948. Lahden taiteilijayhdistyksen kevätnäyttely 1949: Tuntureita IV palkinto. 
Jyväskylässä hän kuului 25.9.1945 taide-elämän yhdyssiteeksi perustettuun Jyväskylän taiteilijaseuraan. Vuonna 1947 hän oli perustamassa Lahden Kuvaamataiteilijain Kerhoa, joka 1954 muutettiin Lahden Taiteilijaseuraksi.
Maalaustaiteen ohella Mattila toimi myös graafikkona. Hän on laatinut kansikuvia Kustannusosakeyhtiö Mietteen julkaisemiin teoksiin.
1940-luvun lopulla Mattila kiinnostui Lapin maisemista, mikä vei hänet 1950 kansakoulunopettajaksi Kittilän Tepsaan. Opettaminen vei voiton taiteilijan urasta, ja hän toimi kuvaamataidon opettajana Suolahden, Leppävirran ja Kangasniemen yhteiskouluissa. Opettajantyönsä ohella hän talletti teoksiinsa Keiteleen, Leppävirran ja Puulaveden maisemia. Lahteen Mattila palasi 1961 ja opetti kuolemaansa asti 1966 kuvaamataitoa Lahden yhteiskoulussa ja graafikkona myös somistusta Lahden kauppaoppilaitoksessa.
Mattilan haastattelu ja toimittajan vierailu hänen ateljeessaan on kuvattu artikkelissa Taiteilijaidylliä Möysässä: Käynnillä Ortamo Mattilan ateljeessa.
Kodisjoki

Kylät

Ahteri, Heinilä, Isopuoli, Kodisjoki (kirkonkylä), Sahankulma, Saluksenkulma, Vuorela, Ylöjänpää

Ruokakulttuuri

Kodisjoen pitäjäruoiksi valittiin 1980-luvulla läskisoosi ja ruismarjapuuro.
Valintatalo

Historiaa

Valintatalon historia ulottuu vuoteen 1967, jolloin ensimmäinen liike avattiin Helsingissä, joten ketju oli vanhin alkuperäisellä nimellä toimiva kauppaketju Suomessa ketjun lakkauttamiseen asti. Yrityksen perustivat veljekset Olavi ja Yrjö Uitto sekä Jorma Ihatsu, joka oli yhtiön toimitusjohtajana 1966–1984. Silloisen osakeyhtiön osti E-osuuskunta Eka eli nykyinen Osuuskunta Tradeka-yhtymä vuonna 1986.
Ensimmäisessä Valintatalossa myytiin vaatteita ja taloustavaroita, mutta ei ruokaa. Elintarvikkeisiin keskittyviä Valintataloja alettiin avata Helsinkiin vuonna 1969.
Valintatalon uudempi, vihreä logo otettiin käyttöön kesäkuussa 1992 vanhan pinkkitaustaisen logon tilalle.
Vuosina 1994–2014 Valintatalo kuului Tradekan ja Elannon YkkösBonus-kanta-asiakasohjelmaan. Vuonna 2014 YkkösBonus-kanta-asiakasohjelma vaihtui Pins-kanta-asiakasohjelmaan.
Vuosina 1996–2003 ketjuun kuuluivat pääkaupunkiseudulla Elannon omistamat myymälät, joita oli yhteensä 28. HOK:n ja Osuusliike Elannon yhdistyttyä HOK-Elannoksi vuonna 2004 pääkaupunkiseudulla olleista Valintataloista 18 pienintä muutettiin Alepoiksi ja yhdeksän suurempaa (mukaan lukien neljä supermarket-kokoluokkaa edustanutta Valintatalo Plus -myymälää) S-marketeiksi. Helsingissä sijainneista Valintataloista vain yksi (Helsingin Hakaniemessä) siirtyi Tradekalle, joka myöhemmin avasi uusia Valintataloja myös pääkaupungin alueella. 
Valintatalojen määrä lisääntyi huomattavasti, kun Tradekan ja Wihurin Ruokamarkkinoiden vähittäiskauppaketjut yhdistettiin samaan yhtiöön vuonna 2005, minkä seurauksena 28 Ruokavarasto-lähikauppaa ja 11 Sesto-supermarketia muuttuivat Valintataloiksi. Seston perusti aikoinaan Stockmann vuonna 1962.
Maaliskuussa 2015 uutisoitiin, että Suomen Lähikaupalla oli tarkoitus muuttaa kaikki Valintatalot Siwoiksi vuoteen 2018 mennessä, koska Suomen Lähikauppa halusi siirtyä yhteen brändiin. Tätä ei kuitenkaan toteutettu, koska Kesko osti Suomen Lähikaupan marraskuussa 2015. Tämän seurauksena useimmat Valintatalot ja Siwat muutettiin K-Marketeiksi vuosina 2016 sekä 2017 ja loput myytiin kilpailijoille yrityskaupan ehtojen mukaan tai lakkautettiin kokonaan. Uudistuksen myötä Valintatalojen (ja Siwojen) tuotevalikoimaan lisättiin sata Pirkka-tuotetta huhtikuussa 2016. Valintatalon viimeinen myymälä sijaitsi Iissä, se muutettiin K-Marketiksi 27. huhtikuuta 2017.

Valintatalo populaarikulttuurissa

Valintatalo muistetaan myös Juha Vainion sepittämästä jinglestä Valintatalon kassissa on talous vatupassissa. Valintatalon entisen tunnetun pinkin kassin suunnitteli Salme Pentti.
Pelikaanimies

Juoni

Emilin vanhemmat eroavat ja hän muuttaa äitinsä kanssa kaupunkiin. Emilin uuden kodin naapurina asuu mekastava herra Lintu. Kaupungilla herra Lintu on tavallisen näköinen ihminen, joka kulkee puku päällä. Tosiasiassa herra Lintu on oikea lintu, pelikaani, jonka Emil näkee kirkon portailla ottamassa suullaan lokin pudottamaa kalaa kiinni. Emil ystävystyy herra Linnun kanssa. Myöhemmin Emil tutustuu myös Elsa-nimiseen tyttöön.
Emil saa isältään kirjeen ja lähtee kahdeksi viikoksi hänen luokse maalle. Sillä välin herra Lintu paljastuu ja hänet viedään eläintarhaan. Emil palaa takaisin Helsinkiin ja lähtee pelastamaan herra Lintua Elsan kanssa. Lapset vapauttavat herra Linnun, joka päättää lentää pois.
Kaakkolampi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lammen pituus on 400 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Kalajärven itäpuolella Paattiladonmäen takana olevalla ojitetulla suolla. Siihen on kaivettu yhdeksän suo-ojaa, joista lammen eteläpäässä länteen laskeva on samalla sen laskuoja. Oja laskee Iso Kalajärven itärantaan 800 metrin jälkeen. Rantaviiva on kilometrin pituinen ja rannat ovat kaikki suota. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Kaidankylälle johtavalta tieltä aivan Joutsenlammen länsipuolelta.
Reikätähtäin

Reikätähtäin eli diopteritähtäin on eräs tähtäintyyppi. Reikätähtäin ja avotähtäin kuuluvat rautatähtäimiin.
Reikätähtäin on käytössä muun muassa Suomen armeijan RK 62- ja RK 95 TP-rynnäkkökivääreissä. Sitä käytetäänkin tyypillisesti kilpa-ammunnassa ja sota-aseissa.

Reikätähtäimen käyttö

Rynnäkkökiväärillä tähdätään siten, että jyvän kärki näkyy maalin keskellä ja etutunneli pidetään keskellä takatähtäimen reikää. Katse kohdistetaan jyvään, jolloin jyvä näkyy taulua ja reikää tarkempana.
Tähtäyspiste valitaan vaistomaisesti maalin keskeltä eli siitä kohdasta, johon halutaan osua. Tähdättäessä on tärkeintä se, että jyvän ja maalin asema toisiinsa nähden on aina oikea. Lisäksi on tarkkailtava, että etutähtäin näkyy takatähtäimen reiän keskellä.
Java Database Connectivity

Java Database Connectivity (JDBC) on Javan ohjelmointirajapinta, joka hallinnoi yhteyttä tietokannan hallintajärjestelmään, välittää kyselyjä ja komentoja, sekä käsittelee saatavan tulosjoukon. JDBC on julkaistu JDK versio 1.1:n mukana vuonna 1997. JDBC toteutti alunperin vain asiakasrajapinnan ja JDBC versio 2.0:sta lähtien myös valinnaisen paketin palvelinpuolen toteutukseen.
JDBC on kehitetty vaihtoehtona ODBC-rajapinnalle.
Karl Reilin

Karl Henrik Lorenz Reilin (16. maaliskuuta 1874 Ulvila – 18. tammikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908 ja 1912.
Karl Reilin voitti SM-hopeaa ensimmäisen kerran järjestetyissä ammunnan Suomen-mestaruuskilpailuissa kesällä 1907. Maailmanmestaruuskilpailuissa Reilin edusti Suomea Viborgissa 1914, jolloin Suomen sijoitus vapaakiväärin joukkuekilpailussa oli viides.
Ryöstö seraljista

Oopperan synty

Ooppera tuotettiin Wienin Burgtheateriin keisari Joosef II:n käskystä ja sen kantaesitys 16. heinäkuuta 1782 oli menestys joka auttoi Salzburgista edellisenä vuonna muuttanutta Mozartia nousemaan maineeseen Wienissä.

Tapahtumapaikka ja -aika

Paššan palatsi (seralji) Turkissa, 1500-luvun puoliväli.

Edeltävät tapahtumat

Belmonten kihlattu Konstanze ja hänen palvelijansa Blonde ja Pedrillo ovat joutuneet merirosvojen ryöstämäksi ja heidät on myyty orjamarkkinoilla pašša Selimille. Pedrillo on voittanut paššan luottamuksen ja toimii hänen puutarhansa vartijana. Pedrillo onnistuu välittämään Belmontelle tiedon heidän olinpaikastaan.

Ensimmäinen näytös

Belmonte odottaa näkevänsä rakastettunsa, muttei tiedä kuinka pääsisi sisälle paššan palatsiin. Osmin estää hänen sisäänpääsynsä. Pedrillon avulla Belmonte pääsee palatsiin, sillä Pedrillo suosittelee Belmontea paššalle taitavana rakennusmestarina.

Toinen näytös

Pašša antaa Blonden lahjaksi Osminille. Osmin rakastuu Blondeen ja ahdistelee häntä karkealla tavalla. Blonde opettaa Osminia kuinka eurooppalaisneitojen kanssa tulee toimia. Konstanze on huolissaan; hän rakastaa edelleen Belmontea, mutta on myös oppinut arvostamaan paššaa. Konstanze torjuu paššan viettely-yritykset jolloin pašša sanoo voivansa turvautua jopa väkivaltaan. Pedrillo tainnuttaa Osminin unilääkkeellä ja kertoo Blondelle ja Konstanzelle ryöstösuunnitelmasta. Mustasukkaisuus herää Belmontessa ja hän kysyy onko Konstanze ollut hänelle uskollinen.

Kolmas näytös

Pedrillo ja naiset yrittävät paeta palatsista keskellä yötä tikapuita pitkin, mutta mykkä vartija huomaa heidät. Pakoyritys päättyy ja Osminin iloitessa heidät viedään paššan eteen. Belmonte tarjoaa lunnaita jolloin paljastuu että hän on paššan perivihollisen poika. Näyttää siltä että rakastavaiset surmattaisiin mutta jalomielisyys voittaa paššan sydämessä ja Belmonte saa paššalta anteeksiannon. Pašša päästää heidät vapaiksi ja kaikki paitsi raivoava Osmin ylistävät paššan armeliaisuutta ja jalomielisyyttä.

Triviaa

Osminin rooli on kenties yksi maailman vaativimpia bassorooleja, sillä libreton matalin sävel bassolla on suuri D. Matalan sävelen lisäksi roolissa lauletaan myös runsaasti korkeita nuotteja.
Sandra Nováková

Sandra Nováková (s. 15. huhtikuuta 1982 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen näyttelijä.
Kameruninparatiisimonarkki

Levinneisyys

Kameruninparatiisimonarkin alalajia batesi tavataan Etelä-Kamerunissa ja Gabonin itäosista Kongon demokraattisen tasavallan itäosiin ja alalajia bannermani Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisen tasavallan lounaisosissa ja Pohjois-Angolassa.