google/wiki40b huggingface dataset:
Passio (ravintola)

Passio Keittiö ja Baari on helsinkiläinen laaturavintola, joka sijaitsee Kalevankadulla Kampissa. Ravintolan keittiömestarina toimii Jesse Vottonen Ravintolan perusti Panimoravintola Huvilan toimitusjohtaja ja olutmestari Jussi Hukkanen kahden muun osakkaan kanssa keväällä 2014.
Ravintola on saanut erinomainen arvion esimerkiksi TripAdvisorin runsaalta 300 arvioijalta sijoittuen 2. sijalle runsaasta tuhannesta palvelussa arvioidussa helsinkiläisestä ravintolasta. Myös talouslehti Kauppalehden Optio luokitteli Passion Helsingin kärkiravintoiden joukkoon.
Passio tarjoaa kotimaisten pientuottajien antimia höystettynä maailman mausteilla. Juomissa panostetaan käsityöläisyyteen ja laatuun. Oluet toimitti vuoden 2017 alkuun asti Panimoravintola Huvila ja viinit tulevat eurooppalaisilta pientiloilta. Nyttemmin oluet toimittaa Helsinkiläinen Ohrana Krouvi Panimo Korkeavuorenkatu 27:stä.
Afrikan Mestarien liiga

Historia

Turnausta pelattiin ensi kerran vuonna 1964, joilloin turnauksessa oli mukana 14 joukkuetta. Alkusarjat pelattiin alueellisesti neljässä lohkossa. Alkulohkojen voittajat pääsivät välieriin, joista voittajat selviytyivät yksiosaiseen finaaliin.
Seuraavana vuonna turnausta ei pidetty, mutta vuonna 1966 turnaus jälleen pelattiin uudistettuna. Siinä pelasi nyt 12 joukkuetta, jotka tällä kertaa pelasivat sekaisin, eikä maita eroteltu alueiden mukaisesti. Edellisen turnauksen voittaja pääsi suoraan välierävaiheeseen. Turnauksen pelijärjestelmä säilyi samana aina vuoteen 1996 asti sillä erotuksella, että edellisen turnauksen voittaja ei enää selvinnyt suoraan välieriin. Myös joukkueiden määrä nousi aluksi 20:stä yli 30:een. Vuonna 1997 Mestarien liigaa uudistettiin, johon otettiin hieman vaikutteita eurooppalaisesta Mestarien liigasta. Joukkueet pelaavat yhden karsintakierroksen, jonka jälkeen pelaa 32 parasta joukkuetta. Tuolloin tulevat mukaan parhaiten Afrikan Mestarien liigassa pärjänneen maan seurat. Voittajat menevät 16 parhaan joukkoon, joista kaikki kahdeksan voittajaa jaetaan kahteen lohkoon. Vuosina 1997-2000 ainoastaan lohkovoittajat selvisivät loppuotteluun. Vuodesta 2001 alkaen systeemiä muutettiin, että lohkon kaksi parasta pääsivät välieriin, joista voittajat selvisivät loppuotteluun.
Turnauksen nimi muutettiin "African Cup of Champions Clubsista" nykyiseen muotoon "CAF Champions League".
Jaskonys

Jaskonys on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 131 asukasta.
Kakslauttanen

Kakslauttanen Arctic Resort Oy on lasi-igluistaan tunnettu lomakylä Sodankylän Saariselällä. Lasi-iglut ovat kupolimaisella lasikatolla varustettuja, osin maan alle kaivettuja hotellihuoneita tai lomamökkejä, jotka soveltuvat erittäin hyvin revontulien katseluun talvisin.
Kakslauttasen perusti yrittäjä Jussi Eiramo vuonna 1973 turvekattoiseksi tienvarsikahvilaksi. Ensimmäinen lasi-iglu rakennettiin vuonna 2001. Nyt alueella on lasi-iglujen ohella hirsimökkejä, hirsimökin ja lasi-iglun yhdistelmiä sekä ravintola. Talvisin alueelle rakennetaan myös tilapäisiä lumi-igluja. Kakslauttasen liikevaihto on kasvanut nopeasti: vuonna 2012 se oli 3,6 miljoonaa ja vuonna 2016 jo 13,3 miljoonaa euroa.
Lasi-iglut ovat saaneet paljon huomiota kansainvälisissä matkailupiireissä ja mediassa. Niitä on käytetty kuvauspaikkana muun muassa helmikuussa 2017 julkaistun Sports Illustrated -⁠lehden vuosittaisen uimapukunumeron kuvauksissa. Toisaalta yritys on ollut huomion kohteena alipalkattujen ulkomaisten työntekijöiden ja heikkona pidetyn hinta-laatusuhteen takia.
Suomalaisessa tapahtumamarkkinointialan Evento Awards -⁠gaalassa Kakslauttanen palkittiin huhtikuussa 2017 yhdellä 13 tunnustuspalkinnosta.
Talvella 2015–2016 yhtiö osti työvoimaa liettualaisyhtiöltä, joka maksoi työntekijöilleen vähimmillään vain kahden euron tuntipalkkaa.  Yhtiö on sittemmin kertonut korjanneensa virheen. 
Syksyllä 2016 uutisoitiin Kakslauttasen rakennustyömaalla tapahtuneesta ympäristörikoksesta. Rakennusjätteitä poltettiin lainvastaisesti hotellin tontilla.
Kesäolympialaiset 2016

Tapahtumapaikat

Kisojen avajais- ja päättäjäisnäyttämönä toimi Maracanã, jolla pelattiin myös jalkapalloturnausten loppuottelut. Yleisurheilukilpailut käytiin Estadio Olimpico Nílton Santósilla, joka katon romahdusvaaran vuoksi suljettiin etuajassa, keväällä 2013 avautuakseen laajennustöiden jälkeen syksyllä 2015. Jalkapallo-otteluita pelattiin Maracanan ja Estadio Olimpicon lisäksi viidellä vuoden 2014 MM-kilpailuiden stadionilla. Järjestäjiä olivat siis Rio de Janeiron lisäksi Belo Horizonte, Brasília, Manaus, Salvador ja São Paulo.

Kisoista pois suljetut maat lajeittain

Venäjä suljettiin pois kisojen yleisurheilusta ja painonnostosta toistuvien dopingsyytösten vuoksi. Samoin Bulgaria, Kazakstan ja Valko-Venäjä olivat suljettu pois kisojen painonnostosta. Venäjän olympiakomitea ja 68 yksittäistä yleisurheilijaa kuitenkin valittivat Urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASiin saadakseen poikkeusluvan Rioon, jos olisivat pystyneet todistamaan, etteivät olleet mukana Venäjän laajamittaisessa dopingohjelmassa. Valitus kuitenkin hylättiin 21. heinäkuuta CASissa ja alkuperäinen päätös jäi voimaan. Samalla viikolla mietittiin jopa koko Venäjän joukkueen sulkemista olympialaisista järjestelmällisestä dopingin käytöstä, mutta KOK päätti 24. heinäkuuta sulkea ne venäläiset, joilla on mitä tahansa historiaa dopingin kanssa.

Dopingkäryt

Päätöspäivään 21. elokuuta 2016 mennessä kisoissa oli paljastunut seitsemän dopingkäryä. Dopingista jäivät kiinni muun muassa brasilialainen maantiepyöräilijä Kleber Ramos, kiinalainen uimari Chen Xinyi, moldovalainen meloja Sergei Tarnovtshi ja mongolialainen painonnostaja Chagnaadorj Usukhbayar.
Creepy Crawlie

Creepy Crawlie on suomalainen punkyhtye, joka toimi aktiivisesti vuosina 2001–2008. Yhtye on suomalaisen feministisen hardcoren edelläkävijä, joka on herättänyt runsaasti keskustelua alan harrastajien keskuudessa. Yhtye julkaisi CD-R-julkaisun vuonna 2002, split-7":n Wörm-yhtyeen kanssa vuonna 2004 sekä pitkäsoiton vuonna 2008.
Renhuvud

Renhuvud on keskiaikainen suomalainen suku, jonka vaakunassa oli poronpää. Suvun toinen nimi on Finne (suom. saamelainen).

Historia

Suvun vanhin tunnettu jäsen on Sten Henriksson, joka alun perin toimi raatimiehenä Turussa. Kirjallisten mainintojen mukaan hän oli 1447 ja 1450 alivoutina Hämeen linnassa, 1454 voutina Norrbottenissa ja 1456 voutina Mustasaaressa. Sinä aikana 2. lokakuuta 1455 hän sai Aateliskirjeen kuningas Kaarle VIII Knuutinpoika Bondelta. Hän avioitui ennen vuotta 1456 Anna Fincken kanssa, joka oli Katarina Nilsdotterin (Tavast) tytär. Vaimo Anna kuoli ennen vuotta 1473, jolloin hänen vanhempansa perintöä jaettiin. Sten Henriksson avioitui uudestaan 10. elokuuta 1480 Anna Jakobsdotterin kanssa, joka oli Karin Klasdotterin tytär. Sten Henriksson oli yhä elossa 21. joulukuuta 1490.
Sten Henrikssonin poika Henrik Stensson oli voutina Pohjois-Suomessa vuonna 1490 sekä Hämeen linnassa vuonna 1498 ja vielä 1505. Kristian II:n käskystä hänet teloitettiin Turun linnassa tammikuussa 1522. Ennen 1. elokuuta 1503 hän avioitui Valborg Jakobsdotterin kanssa. Valborg oli Jeppe Perssonin ja Martha Olofsdotterin (Tavast) tytär. Henrik Stenssonin lasten nimet eivät ole tiedossa.
KNM Vidar (1878)

Palvelus

Alus muutettiin vuosina 1911-1912 hieman ennen ensimmäistä maailmansotaa miinalaivaksi, jolloin sen aseistusta kevennettiin korvaamalla raskas 10,6 tuuman suustaladattava tykki 150 millimetrin perästä ladattavalla tykillä. Lisäksi yksi aluksen yhden naulan tykeistä korvattiin tehokkaammalla 47 millimetrin tykillä. Kevenemisen seurauksena alus kykeni vastaanottamaan 50 miinaa ja samalla miehistön tarve väheni kymmenellä.
Saksan hyökätessä Norjaan Vidar makasi palveluskelvottomana laivaston varastona Melsomvikissa Oslovuonossa, jossa se vallattiin 9. huhtikuuta 1940. Saksan antauduttua ja Euroopan sotatoimien päätyttyä alus palautettiin toukokuussa 1945 Norjalle, joka myi sen vuonna 1947.
Siniukonkorento

Ulkonäkö ja koko

Siniukonkorento on ulkonäöltään erityisesti suo-, iso- ja rannikkoukonkorennon kaltainen. Eniten näistä siniukonkorento muistuttaa suoukonkorentoa ja vähiten rannikkoukonkorentoa. Lajeja ei välttämättä erota selkeästi yksittäisen tuntomerkin perusteella.
Korennon tumman keskiruumiin sivuilla on kaksi vaaleaa viivaa. Viivojen yhteenlaskettu leveys on tavallisesti niiden välisen alueen leveyttä pienempi. Useimmiten viivoista etummainen kapenee ylöspäin. Lajin päässä silmien taustapuolella on yleensä pienet keltaiset pilkut. Suoukonkorennolla ei ole näitä pilkkuja. Koiraalla on pieni ja teräväreunainen vaalea kuviointi takaruumiin kolmannessa jaokkeessa lähellä keskiruumista. Lajin naaras eroaa lähisukuisista lajeista myös perälisäkkeidensä perusteella. Ne ovat päältä katsoen kapeammat ja sivulta katsoen leveämmät kuin suoukonkorennon vastaavat.
Lajilla on 48–59 mm pitkä takaruumis, ja takasiipi on 41–50 mm pitkä. Koko erottaa lajin suurikokoisemmista iso- ja rannikkoukonkorennosta.

Elintavat

Suomessa siniukonkorennon aikuisia yksilöitä tavataan kesäkuun puolivälistä lokakuun puoliväliin. Päälentoaika on heinäkuun alkupuolelta syyskuun alkuun.
Lajin yksilöillä on tapana saalistaa myöhäänkin iltaisin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Siniukonkorentoa elää laajalla alueella holarktisella alueella. Levinneisyysalue ulottuu Britanniasta Pohjois-Amerikkaan, jossa elää erillinen alalaji. Laji on Pohjois-Euroopassa, Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa yleinen ja laajalle levinnyt. Keski- ja Etelä-Euroopassa se on harvinaisempi ja elää lähinnä vuoristoissa. Siniukonkorentoa tavataan hyvin yleisenä koko Suomessa.
Laji elää miltei minkälaisissa vesistöissä hyvänsä. Suomessa tavallisimpia elinympäristöjä ovat järvenlahdet ja suolammet, joilla on paljon kasvillisuutta.
Gruyère (juusto)

Gruyère on lehmänmaidosta valmistettava kova, kypsytetty juusto. Se on saanut nimensä nykyisessä Sveitsissä sijaitsevan Gruyèresin alueen mukaan. Juustoa valmistetaan Länsi-Sveitsissä ja Ranskan itäisissä, Sveitsiin rajoittuvissa osissa.

Sveitsiläinen gruyère

Sveitsissä valmistettava gruyèrejuusto on alkuperäsuojattu juusto nimellä Le Gruyère AOP. Sitä valmistetaan Fribourgin, Vaud’n, Neuchâtelin ja Juran kantonien alueella sekä muutamassa Bernin kantonin kunnassa. Gruyèrea on valmistettu Gruyèresin ympäristössä ainakin vuodesta 1115 saakka.

Ranskalainen gruyère

Myös Ranskassa valmistetaan gruyère-nimistä juustoa. Ranskalainen gruyère on maantieteellisesti suojattu nimi merkinnällä IGP (Indication Géographique Protégée) eli SMM (suom. Suojattu maantieteellinen merkintä).

Valmistus

Yhden 35 kilon painoisen juustokiekon valmistamiseen tarvitaan 400 litraa pastöroimatonta lehmänmaitoa. Sen valmistamisessa ei saa käyttää mitään lisäaineita. Juustoa kypsytetään kuusi kuukautta, jona aikana kiekkoa käännetään säännöllisesti ja samalla harjataan suolavedellä.
Gruyère on kevyesti murukoloista, ja siinä on usein pieniä halkeamia. Se sopii ruoanlaittoon, ennen kaikkea fondue-juustosekoitukseen, mutta myös juustoisiin piirakoihin, kuten quicheen.
Skópelos

Maantiede

Skópelos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se sijaitsee Skiáthoksen ja Alónnisoksen saarten välissä Skiáthoksen itä- ja Alónnisoksen länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Délfi (681 metriä).

Historia

Arkeologisten löydösten perusteella Skópelos on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kaudella. 1600-luvulla eaa. saaren asuttivat minolaiset. Myöhemmin saari oli osa mykeneläistä kulttuuripiiriä. Sen jälkeen saarta asuttivat ensin dolopialaiset ja sitten euboialaiset.
Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä Peparethos (Πεπάρηθος). Nimi esiintyy muun muassa Thukydideellä. Saarella oli kolme kaupunkia, jotka olivat Panormos, joka sijaitsi nykyisen Glóssan kylän paikalla; Seleinus (Seleinous), joka sijaitsi nykyisen Loutrákin kylän paikalla; sekä Peparethos, joka sijaitsi nykyisen Skópeloksen kaupungin paikalla.
Persialaissodissa saari oli puolueeton. Sodan jälkeen se liittyi Deloksen meriliittoon ja siitä tuli demokratia. Peloponnesolaissodan jälkeen spartalaiset pystyttivät saarelle oligarkian. Klaudios Ptolemaios 100-luvulla jaa. on ensimmäinen, joka käytti saaresta nimeä Skópelos, mikä viittasi mahdollisesti saarta ympäröiviin riuttoihin.
Vuonna 1207 saaren valtasivat venetsialaiset. Vuosisadan loppupuolella saari päätyi kuitenkin lähinnä merirosvojen tukikohdaksi. Saari oli venetsialaisten hallussa jälleen vuosina 1453–1538. Vuonna 1538 Barbarossa hyökkäsi saarelle ja lähes koko sen väestö surmattiin, mikä aloitti osmanivallan ajan. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuoden 1821 jälkeen.

Nähtävyydet

Eräs Skópeloksen nähtävyys on Ágios Ioánnis Kastrín kirkko, joka esiintyy elokuvassa Mamma Mia!
Rob Cavallo

Rob Cavallo on yhdysvaltalainen tuottaja, joka toimii tällä hetkellä Warner Bros. Recordsin puheenjohtajana. Hän on tuottanut monen kuuluisan artistin ja yhtyeiden albumeita, kuten Green Dayn.

Historia

Rob Cavallo syntyi Washington (DC):ssä, mutta muutti kymmenenvuotiaana Kaliforniaan. Teininä hän soitti paikallisissa bändeissä ja valmistuttuaan lukiosta hän alkoi työskennellä äänitysteknikkona. Cavallo valmistui lopulta Etelä-Californian yliopistosta.
1980 luvun lähestyessä Cavallo työskenteli tuottajana ns. tukkaheviyhtyeiden kanssa ympäri Hollywoodia. Metallimusiikin jälkeen hän siirtyi työskentelemään vaihtoehto/rock - yhtyeiden kanssa ja niiden parissa hän työskentelee edelleenkin.
Carl Magnus Gripenberg

Carl Magnus Gripenberg (25. joulukuuta 1754 Turku – 27. tammikuuta 1818 Pietari, Venäjä) oli suomalainen upseeri. Hän toimi Suomen sodan aikana vuonna 1808 Svartholman merilinnoituksen komentajana ja antautui venäläisille lyhyen piirityksen jälkeen.
Gripenbergin vanhemmat olivat Kymin laamanni Magnus Vilhelm Gripenberg ja Johanna Margareta Blume. Hänen serkkunsa oli kenraalimajuri Hans Henrik Gripenberg. Gripenberg tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1767, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna sotilasuralle värväytymällä vapaaehtoiseksi Uudenmaan ja Hämeen läänin rakuunarykmenttiin. Hänestä tuli Suomen kevyen jääkäriosaston korpraali 1771. Hän yleni lipunkantajaksi 1772, vänrikiksi 1774, luutnantiksi 1780, 2. luokan kapteeniksi 1786 ja majuriksi 1796.
Suomen sodan puhjetessa majuri Gripenberg oli Loviisan edustalla sijainneen Svartholman merilinnoituksen komendanttina. Venäläiset alkoivat piirittää rajan läheisyydessä sijainnutta linnoitusta jo sodan ensimmäisenä päivänä 21. helmikuuta 1808. Linnoituksessa oli 700 miehen varuskunta, mutta sitä ei oltu ehditty varustaa pitkäaikaista piiritystä varten, joten muonavarat alkoivat pian ehtyä ja tautiepidemia levisi. Venäläisten tulitettua Svartholmaa muutaman kerran aiheuttamatta mainittavaa vahinkoa Gripenberg aloitti aseleponeuvotelut. Hän antautui ja luovutti linnoituksen venäläisille jo 18. maaliskuuta, mitä pidettiin häpeällisenä. Kyseessä vaikutti olevan Ruotsin sota-artiklojen vastainen linnoituksen luovuttaminen ennen pakkotilaa, ja monet pitivät Gripenbergiä siksi petturina samoin kuin Viaporin linnoituksen myöhemmin luovuttanutta amiraali Carl Olof Cronstedtia. Gripenbergin mainetta ei parantanut se, että hänet otettiin majurina Venäjän armeijaan jo hyvän aikaa ennen sodan päättymistä, 30. elokuuta 1808.
Siirryttyään Venäjän palvelukseen Gripenberg toimi Suomen kenraalikuvernööriksi nimitetyn kreivi Georg Magnus Sprengtportenin adjutanttina. Hän erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1809 ja osallistui samana vuonna aatelissukunsa edustajana Porvoon valtiopäiville. Hän toimi myöhemmin venäläisessä siviilivirassa ja asui Pietarissa.
Enojärvi (Sysmä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 54 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 8 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 6,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,2 metriä mpy.
Lentosotakoulu

Historia

Ammattisotilaslentäjien koulutus annettiin Suomen itsenäisyyden alussa Helsingin Santahaminassa, jossa niin kutsuttu Saharan alue toimi maalentokenttänä. 1920-luvulla koulutus kuitenkin annettiin pääosin vesikoneilla. Lentokoulutus siirtyi Kauhavalle vuonna 1929, jolloin alkoi reserviläisten koulutus.

Toinen maailmansota

Talvisodassa Neuvostoliiton ilmavoimat aiheuttivat Kauhavalla 16 ilmahälytystä. Ilmahälytyksessä lentokoneet siirrettiin sirpalesuojiin tai lennettiin väistökentille ja lentokenttä naamioitiin asettamalla kiitotielle keveitä ”latoja”. Ainoastaan kerran 29. tammikuuta 1940 viisitoista pommikonetta lensi pilvien yllä lentokentän yli, minkä jälkeen ne pudottivat 53 pommia Alajärvelle menevän tien eteläpuolelle Lapuan Hirvijoelle metsään.

Lakkautuksen jälkeen

Lentosotakoulun oli luovutettava vapautuneet tilat ja maa-alueet puolustusministeriölle vuoden 2015 aikana. Henkilöstöstä osalle ilmoitettiin löytyvän tehtäviä Ilmasotakoulusta (IlmaSK) Jyväskylän Tikkakoskelta. Irtisanottaville tarjottiin 12 kuukauden palkkaa irtisanomispakettina, mikäli yhtäjaksoisia palvelusvuosia oli takana vähintään 12.
Koulun tilat myytiin alkukesästä 2014 LSK Business Park -nimiselle yritykselle, jonka taustalla on joukko pohjalaisia yrittäjiä. Syksyllä 2015 tiloissa avattiin Suomen Punaisen Ristin ylläpitämä 350-paikkainen vastaanottokeskus.

Muuta

Joukko-osaston palveluksessa oli 230–240 henkilöä ja lentävänä joukkoyksikkönä oli Hävittäjälentolaivue 41 (HävLLv 41), joka operoi Hawk-kalustolla. Laivueen viimeisin komentaja oli everstiluutnantti Jussi Virtanen. Laivue jakautui lentueisiin. Varuskunnan kulttuurihistoriallisesti arvokkain rakennus on linnanpihalla varustettu Linnarakennus (1928).
Kálmán

Kálmán oli Unkarin kuningas vuosina 1095–1116. Hänen isänsä, kuningas Géza I:n jälkeen valtaan nousi setä Ladislaus. Tämän kuoltua lapsettomana Gézan pojat jakoivat vallan niin, että Kálmánista tuli kuningas ja Almos sai saman herttuakunnan, joka oli ollut veljesten isän ja isoisän hallinnassa. Almos pyrki toistuvasti syrjäyttämään veljensä, minkä johdosta Kálmán lakkautti herttuakunnan vuonna 1107 ja määräsi vuonna 1115 veljensä ja veljenpoikansa sokaistaviksi. 
Kálmán pyrki jatkamaan setänsä aloittamaa laajentumispolitiikkaa. Unkari alkoi kilpailla Dalmatian rantakaupunkien hallinnasta Bysantin ja Venetsian kanssa.
Kálmán otti kirkon edeltäjiäänsä tarkemmin valtansa alle: esimerkiksi säädätti lakeja kirkon omaisuudesta ja määräsi myös piipat asevelvollisiksi. Hän otti itselleen piispojen nimitysoikeuden, mutta luopui siitä myöhemmin.
Ayda Field

Ayda Field (s. 17. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi turkkilaiselle isälle ja amerikkalaiselle äidille, Gwen Fieldille.  Ayda Field on näytellyt muun muassa saippuaoopperassa Päivien viemää ja Studio 60:ssa.
Ayda Field valmistui Harvard-Westlake Schoolista vuonna 1997 ja opiskeli Duke Universityssä. Hän työskenteli australialaisessa Complete Ute -yrityksessä. Hän puhuu ranskaa ja italiaa erittäin hyvin.
Field on naimisissa brittilaulaja Robbie Williamsin kanssa. Pari avioitui elokuussa 2010 kotonaan Beverly Hillsissä. Heillä on kolme lasta.
Rusokärpässieni

Koko ja ulkonäkö

Rusokärpässieni muistuttaa ulkonäöltään muita kärpässieniä, joista osa on tappavan myrkyllisiä. Rusokärpässieniellä on harmaan- tai punaruskea kupera lakki, halkaisijaltaan jopa 15 cm. Sen päällä on paljon pieniä harmahtavia tai kermanvärisiä läikkiä, jotka ovat nuoren sienen suojuksen jätteitä. Sade voi kuitenkin joskus huuhtoa nämä pilkut pois. Joskus lakin päällä on myös okrankeltaista limaa, jonka voi huuhtoa pois vedellä.
Sienen heltat ovat nuorena vaaleat, mutta vanhemmiten niihin ilmestyy punaisia pilkkuja. Jalka on valkoinen, joskin siinä on jäänteitä lakin väristä, ja se on jopa 15 cm korkea. Jalan kalvomainen rengas on reunoiltaan siisti ja selvästi uurteinen. Itiöt ovat valkoisia, munanmuotoisia ja suunnilleen 5–8 µm:n kokoisia.

Samankaltaiset lajit

Rusokärpässieni voi joskus muistuttaa yleistä punakärpässientä (Amanita muscaria), mutta rusokärpässienen väri on yleensä haaleampi ja sieni on kooltaan pienempi. Myös erittäin myrkyllinen ja Suomessa harvinainen kavalakärpässieni (Amanita phalloides) on rusokärpässienen kaltainen. Molemmilla lajeilla on jalassaan pitkittäisuurteinen rengas, mutta kavalakärpässienen uurteet ovat hennommat. Kavalakärpässienen lakki ei myöskään koskaan ole punertava. Erotukseksi myrkyllisestä pantterikärpässienestä (Amanita pantherina) paras tuntomerkki on puolestaan se, että rusokärpässienen malto muuttuu pinkiksi kosketuksesta tai ilmalle altistumisesta.

Kasvuaika ja -paikka

Rusokärpässieni on yleinen kautta Euroopan ja Pohjois-Amerikan itäosissa. Se kasvaa niin surkeilla mailla kuin lehti- ja havumetsissäkin.

Käyttö ravinnoksi

Rusokärpässieni on syötävä oikein keitettyinä tai paistettuna. Laji sisältää pienen määrän hemolyyttistä myrkkyä raakana, mutta se tuhoutuu kypsentäessä. Eräät asiantuntijat suosittelevat kuitenkin välttämään kaikkia kärpässienilajeja. Rusokärpässienen maku on mieto, mutta sillä saattaa olla hienoinen kitkerä tai multamainen sivumaku. Sienen haju ei ole voimakas.
Automaalaamo

Automaalaamo on paikka jossa, maalataan henkilöautoja ja yleensä myös pakettiautoja. Raskaan kaluston maalaamot taas ovat erikoistuneet kuorma-autojen ja muiden työkoneiden maalaamiseen. Automaalaamossa on usein myös peltikorjaamo, jolloin yritystä tulisikin kutsua kolarikorjaamo- tai vauriokorjaamo-nimellä.
Suomessa on noin 600 automaalaamoa.
Hydroksitsiini

Lääkkeen annostelumuodot ja lääkeainevahvuudet

Suomessa lääkettä on ollut saatavilla 10, 25 ja 100 mg vahvuisina tabletteina, joista käytössä on enää 25 mg:n tabletit. Lääkeainesiirapissa on vaikuttavaa ainetta 2 mg/ml. Lääkeaineampulli sisälsi 50 mg vaikuttavaa ainetta, lisäksi siinä oli 1 ml steriiliä vettä. Ampullin sisältämä lääkeaine ruiskutettiin lihakseen (im.).
Omassa teoksessaan Ilmari Vartiainen suositteli aikuisten oireenmukaisen ahdistuneisuuden, jännitystilojen ja neuroosien hoidossa annettavaksi normaalisti 3 x 25 mg/vrk, joka vuorokausiannoksena on 75 mg/vrk.

Yhdistelmävalmisteet

Sedatiivisten ja antihistamiiniominaisuuksiensa vuoksi hydroksitsiinia käytettiin ainakin 1970-luvulla useissa yhdistelmälääkkeissä. Näitä olivat Marax (Pfizer), Staranox (Star) sekä edellä mainittu Vesparax. Pharmaca Fennica 1976:n mukaan aine esiintyy joissain pahoinvoinnin hoitoon arkoitetuissa lääkeyhdistelmissä, joissa on kaksi taikka kolme hoitokomponenttia eli vaikuttavaa lääkeainetta.

Kontraindikaatiot eli vasta-aiheet lääkitykselle

Hydroksitsiinia ei pitänyt käyttää näissä sairauksissa: endogeeninen depressio, psykoottisuus, kiihtymystilat eli agitaatio joissa esipsykoottisia piirteitä. Lisäksi esteenä oli varhaisraskaus, joka tavallisesti tarkoitti alkukolmannesta eli ensimmäiset 3 kk.

Lääkkeen haittavaikutukset

Hydroksitsiinistä saattaa tulla joitakin haittavaikutuksia. Yleisimmät haittavaikutukset ovat uneliaisuus, päänsärky, väsymys, keskittymiskyvyn heikkeneminen, suun kuivuminen ja uupumus. Antikoagulanttien vaikutus on saattanut lisääntyä. Koska lääke on trankvilloiva atarakti - siis sedatiivisesti vaikuttava, niin sen vaikutus potentoi eli lisää muiden sedatiivien vaikutusta. Hydroksitsiini saattaa heikentää autonajokykyä sekä tarkkaavaisuutta niin liikenteessä kuin teknisiä laitteita käytettäessä.

Myöhempi kehitys

UCB Pharma oli kehittämässä tämän lääkeaineen johdannaisia: setiritsiinin ja levosetiritsiinin.
Rhyton

Rhyton oli alun perin sarvesta tehty juoma-astia, mutta myöhemmin niitä alettiin tehdä myös terrakotasta ja metallista. Se on muodoltaan sarvimainen, mutta siihen on usein lisätty myös jonkin eläimen hahmo.
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2006

Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Japanissa 17. marraskuuta - 3. joulukuuta 2006. Maailmanmestaruuden voitti Brasilia.