google/wiki40b huggingface dataset:
Tulilintu (mytologia)

Tulilintu (ven. жар-птица) on venäläisen kansanperinteen taianomainen lintu. Se kuvataan poikkeuksetta suureksi linnuksi, jonka höyhenpuku loistaa punaisena, oranssina ja keltaisena nuotion tavoin. Yksi sulka voi valaista koko huoneen. Myöhemmässä ikonografiassa Tulilintu on tulenvärisen riikinkukon kaltainen töyhtöineen ja silmiä muistuttavine höyhenkuvioineen.
Tulilinnulla on keskeinen osa sadussa Ivan tsaarinpoika, Tulilintu ja harmaa susi. Tsaari lupasi valtakuntansa sille prinssille, joka onnistuisi pyydystämään Tulilinnun, jonka nähtiin poimivan joka yö tsaarin puutarhasta sinne kasvaneet kultaomenat. Prinssit eivät saaneet lintua kiinni, mutta yksi heistä sai siltä pyrstösulan. Lintu ei enää tullut puutarhaan. Prinssit lähtivät etsimään sitä. Nuorin prinssi kohtasi matkallaan harmaan suden, jonka taikakeinojen avulla Tulilintu saatiin kukistetuksi. Muut prinssit surmasivat tehtävässä onnistuneen veljensä, mutta susi palautti hänet henkiin.
Muissakin kansansaduissa Tulilinnun rooli on usein olla sankarin etsinnän kohde. Yleensä etsitään vain yhtä pyrstösulkaa. Igor Stravinski on luonut Tulilinnun legendan pohjalta baletin Tulilintu.
1,2,3-triklooribentseeni

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

1,2,3-triklooribentseeni ärsyttää silmiä ja hengitysteitä. Aine hajoaa palaessaan, jolloin muodostuu myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja sisältäen esimerkiksi kloorivetyä.  1,2,3-triklooribentseeni on erittäin myrkyllistä vesieliöille. Aine kertyy ihmisen ravintoketjussa, erityisesti kaloihin.
Keskinen Pirttijärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,6 metriä mpy.
Onni Laipio

Onni Laipio toimi Mikkelin maalaiskunnan kunnanjohtajana 1954–1957 ja Kauhavan kunnanjohtajana 1957–1983.
Hurrikaani Dean

Valmistautuminen

Yhdysvaltain avaruushallinto NASA lyhensi lähestyvän hurrikaani Deanin takia STS-118 -tehtävää. NASA määräsi Endeavourin miehistöineen palaamaan Maahan päivää suunniteltua aikaisemmin. Endeavour-avaruussukkula laskeutui Floridaan tiistaina 21. elokuuta kello 19.32 Suomen aikaa. (UTC).

Öljy-yhtiöt

Öljyfutuurien hinnat nousivat äkkinäisesti 15. elokuuta, kun tutkijat uskoivat hurrikaanin osuvan öljynporauslauttoihin Karibianmerellä.  20. elokuuta futuurit jälleen laskivat, kun ennustettiin, että Dean ohittaa öljynjalostuslautat.
Omsk

Nykyään

Öljy-yhtiö Sibneft on kaupungin suurin työnantaja. Vuoden 1990 jälkeen sotateollisuuden romahdus johti kuitenkin suureen työttömyyteen.
Omsk sijaitsee Irtyšjoen äärellä ja Siperian rautatien varrella. Kaupungissa on jokisatama. Omskin rautatieasema on tärkeä Venäjän rautateiden risteysasema, yksi Siperian radan pääasemista. Se sijaitsee rautateitse noin 2 700 kilometriä Moskovasta itään. Kaupungin kautta kulkee valtatie M51 (Tšeljabinskin kautta lännestä), ja sinne johtavat myös eurooppatiet E30 ja E127 (eli M38 Kazakstanin Pavlodariin). Kaupunkia palvelee myös kansainvälinen Omskin lentoasema.
Varjoaine

Varjoaine on radiologisissa kuvantamistutkimuksissa käytettävä aine, jonka avulla parannetaan elimistön rakenteiden tai nesteiden näkyvyyttä. Varjoaine on ominaisuuksiltaan sellainen, että röntgensäteet läpäisevät sen eri tavalla kuin ympäröivät rakenteet, jolloin se muodostaa havaittavan kontrastieron. Useat varjoaineet ovat röntgensäteitä läpäisemättömiä.
Varjoaineen tyyppi valitaan kuvauksen mukaan. Varjoaineet jaotellaan yleensä jodipitoisiin ja ei-jodipitoisiin aineisiin, joista jälkimmäiset sisältävät lähinnä bariumia. Jodipitoisia varjoaineita käytetään esimerkiksi verisuonten, virtsateiden, kohdun ja munanjohdinten kuvauksissa, kun taas bariumvarjoaineita käytetään suolistokuvauksissa. Gadolinium-varjoaine on käytössä magneettikuvausten tehostamiseksi.
Koska varjoaine poistuu elimistöstä munuaisten kautta, ennen kuvausta täytyy varmistaa, että potilaan munuaiset toimivat normaalisti. Allergia varjoaineelle on harvinainen, mutta mahdollinen. Varjoaine voi aiheuttaa päänsärkyä ja oksentelua, vaikkei olisikaan allerginen varjoaineelle.
Alan Hunter

Alan Hunter (25. kesäkuuta 1922 Hoveton, Norfolk – 26. helmikuuta 2005) oli brittiläinen rikoskirjailija.
Hunter oli alun perin maanviljelijä, mutta hän ryhtyi pitämään kirja-antikvariaattia ennen kuin kirjoitti ensimmäisen romaaninsa.

Life

Hunter kävi koulua River Buren toisella puolella Wroxhamissa. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja työskenteli isän maatilalla lähellä Norwichia. Hän harrasti purjehtimista jollalla Norfolk Broadsissa, kirjoitti luontojuttuja paikalliseen lehteen ja laati runoja, joita julkaistiin hänen palvellessaan toisessa maailmansodassa Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Hunter avioitui ensimmäisen kirjan ilmestymisvuonna Adelaide Cooperin kanssa, ja he saivat tyttären. Sodan päätyttyä hän vastasi norwichilaisen Charles Cubittin käytettyjen kirjojen osastosta. Neljän vuoden kuluttua vuonna 1950 hän perusti kirjakaupan Norwichiin Maddermarketille.
Vuosina 1955–1998 hän kirjoitti Gently-romaanin lähes joka vuosi. Eläkkeelle jäätyään hän asettui Brundall Norfolkiin, missä hän jatkoi paikallishistorian, luonto- ja purjehdusharrastuksiaan.

Televisiosarja

BBC on esittänyt Hunterin Gently-romaanien pohjalta tehtyä sarjaa George Gentlyn tutkimukset vuodesta 2007 alkaen. George Gentlya näyttelee Martin Shaw. Sarja poikkeaa hyvin paljon kirjoista. Tapahtumaympäristönä ei ole Norfolk vaan Northumberland ja Durham, ja kirjojen hahmoista sarjassa esiintyy vain Gently.
Hil Kabashi

Hil Kabashi (s. 19. helmikuuta 1941) on albanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 18. toukokuuta 1969 ja nimitettiin Etelä-Albanian apostolisen hallinnon johtoon sekä Turres in Byzacenan titulaaripiispaksi 3. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
Thimphu (piirikunta)

Punakha on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan luoteisosassa. Thimphun piirikunnan pinta-ala on 1 843 neliökilometriä, ja pääkaupunki Thimphu. Vuonna 2010 piirikunnassa oli 104 200 asukasta.
Pyhä Columba

Pyhä Columba (n. 530-597) oli irlantilainen munkki. Hänet tunnetaan myös nimillä Colmcille, Colum Cille ja Calum Cille. 
Vuonna 563 hän matkusti Skotlantiin Ionan saarelle ja perusti sinne luostarin, josta tuli tärkeä kirkollinen keskus. Hänet on haudattu Downpatrickiin Pohjois-Irlannissa.
Elämältä kaiken sain (elokuva)

Juoni

Alkukuvassa Tomi, Tiina ja Tomin tytär Emilia ajavat mustalla Volvolla Helsingin Ruoholahdesta Länsiväylälle ja suuntaavat kohti Turkua ja Tiinan lapsuudenmaisemia, joka on pikkukaupunki Turun puolessa.
Tiinan isä, huonokuntoinen Urho, elää leskenä kesähuvilassaan, joka on vanha puurakenteinen talo vehreän puutarhan syleilyssä. Tomi ja Tiina päättävät hetken emmittyään muuttaa Helsingistä Urhon luo, sillä Tiinan mielestä Urho tarvitsee omaishoitajaa. Myös Emilia muuttaa taloon. Pentti Saarikosken runoista pitävä goottityttö ystävystyy Urhon kanssa. Urho ei halua ottaa lääkkeitään, eikä ylipäätään pidä hoivattavana olemisesta, mistä kehittyy alituista riitaa hänen ja Tiinan välille. Lisäksi Tiina nostaa lapsuudentraumojaan esiin ja syyttää Urhoa siitä, että tämä kohteli hänen edesmennyttä äitiään kaltoin.
Tomi yrittää remontoida taloa, mutta huonoin tuloksin. Niinpä Tiina palkkaa eräästä baarista tapaamansa Kaken, vanhan YK-sotilaan, joka miehekkyydessään ja kädentaidoissaan on nahjusmaisen Tomin vastakohta. Kake tuo mukanaan nuoren apulaisen, Laurin. Pian Tiinan ja Kaken välille alkaa kehittyä orastavaa romanssia, mikä ei jää Tomilta huomaamatta. Tiina vakuuttaa Tomille, ettei hänen ja Kaken välillä ole mitään. Toisaalta Tiina avautuu Kakelle elämästään ja tilittää tunteitaan miehelle. Tiina ei ole varma, onko hän koskaan "rakastanut" ketään... Kaken luonteen negatiiviset piirteet käyvät alati ilmeisemmiksi Tomille, Urholle, Emilialle ja Laurille, mutta Tiina ei havaitse niitä.
Loppukuvassa Tomi, Tiina, Emilia, Urho ja Lauri viettävät kaunista kesäiltaa rantakalliolla musisoiden.

Vastaanotto

Aikalaiskritiikki otti Kaurismäen elokuvan jossain määrin nuivasti vastaan. Näyttelijät saivat kuitenkin pääosin positiivisia arvioita. Episodin Jouni Vikman piti Elämältä kaiken sain -elokuvaa Tie pohjoiseen -elokuvan toisintona. Vikmanin mielestä Elämältä kaiken sain hoipertelee liiaksi eri lajityyppien välillä: draamakomedia muuttuu välillä farssiksi ja lopulta psykopaattisekoiluksi. Hän antoi kiitosta näyttelijäsuorituksille, eritoten Franzénille. Filmaatikon Joonas Pikkarainen arvioi: "Sisällöllisestä päämäärättömyydestään huolimatta Elämältä kaiken sain tarjoaa pinnaltaan silti varsin harmitonta viihdettä." Myös Pikkarainen kehui Franzénin suoritusta.
Turun Sanomien Päivi Valotie piti elokuvaa Tie pohjoiseen -elokuvan sisarteoksena, ja antoi sille melko huonot arviot: "Elämältä kaiken sain kurottelee niin moneen suuntaan sekä tematiikassaan että useissa juonilinjoissaan, ettei lopputulos toimi erityisen hyvin. Kokonaisuus leviää käsiin, elokuva ei sanottavammin naurata komediana eikä kosketa draamana." Anna-Maija Tuokon näyttelemä sivurooli Tiinan ystävänä sai häneltä erityisesti huutia, hän piti teennäisesti Turun murretta puhuvaa hahmoa lähinnä kesäteatterimaisena subrettiroolina. 
Elämältä kaiken sain menestyi teatterikierroksellaan kohtalaisesti: se sai noin 84 200 katsojaa.

Julkaisut

Elämältä kaiken sain julkaistiin digitaalisena Blu-rayna ja DVD:nä joulukuussa 2015. Julkaisuilla on suomen- ja ruotsinkielinen tekstitys sekä lisämateriaalina elokuvan ennakkomainos.
Storsanden (Maalahti)

Laihialla oikeuksia saareen?

Sisämaakunta Laihia selvitti talven 2008–2009 aikana oikeuksiaan saareen. Toukokuussa 2008 sanomalehti Pohjalaisessa oli mielipidekirjoitus, jonka mukaan Storsanden kuuluisi Laihialle vanhojen maanmittauskarttojen mukaan. Laihialainen kunnallispoliitikko Jussi K. Niemistö sai kuntalaiselta mielipidekirjoituksen lehdestä leikattuna. Kuntalainen pyysi Niemistöä viemään asiaa eteenpäin. Laihian maanmittausteknikko Veli-Pekka Pouttu teki asiasta selvityksen, jonka mukaan virallisissa asiakirjoissa ei ole merkintöjä Laihian omistusoikeudesta saareen. Laihian kunnanhallitus esittikin maaliskuun alussa 2009 kunnanvaltuustolle, että asia olisi loppuunkäsitelty. Laihialaisilla on luultavasti ollut muinoin oikeuksia Storsandeniin, sillä Laihialta on käyty sielläpäin kalastelemassa. Laihialla on ollut oikeuksia aikoinaan myös merenrantaan. Tämä käy ilmi isojaon ajoilta peräisin olevista jakonumeroista.
Karen Steele

Karen Steele (20. maaliskuuta 1931 Honolulu, Havaiji – 12. maaliskuuta 1988 Kingman, Arizona) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän esiintyi uransa aikana yli 60 televisiosarjassa – kuten Star Trekissä vuonna 1966 – ja elokuvassa, kuten Marty (1955) ja Lainsuojattoman jäljillä (1959).
Steele syntyi, varttui ja opiskeli Havaijilla. Hän avioitui Maurice Boyd Rulandin kanssa vuonna 1973. Liitto kesti aina Steelen kuolemaan saakka. Heillä ei ollut lapsia.
Interpersoonallinen psykoterapia

Interpersoonallinen psykoterapia (IPT) on aikarajattu ja vaiheittain etenevä erityisesti masennuksen hoitoon kehitetty terapiamuoto. IPT:n on kehittivät Gerald L. Klerman ja Myrna M. Weissman, jotka tutkimusryhmänsä kanssa 1984 tekivät psykoterapiaohjeiston vaihtoehdoksi ja lisäksi masennustilan lääkehoidolle. Työ perustui jo käytössä olleisiin terapiakäytäntöihin ja depression lääketieteelliseen malliin. Ajatuksena oli erityisesti hoidon tehon tieteellinen todentaminen. IPT:n vaikuttavuutta on tutkittu laajalti ja siitä on tehty sovelluksia useiden psykiatristen sairauksien hoitoon (depressio, PTSD, paniikkihäiriö, sosiaalinen fobia, epävakaa persoonallisuushäiriö, syömishäiriöt (bulimia) ja kaksisuuntainen mielialahäiriö).
Suomeen IPT on rantautunut, koska masennuksen esiintyvyys on lisääntynyt ja on tarvittu erityisesti sitä varten kehitetty hoitomuoto. Suomessa IPT:tä käytetään polikliinisessä depression hoidossa monilla paikkakunnilla.
IPT:ta voidaan käyttää kunhan on tehty psykodiagnostinen tutkimus sekä kartoitettu ajankohtainen elämäntilanne haastattelun ja lähisuhteiden kartoituksen avulla. Tämän pohjalta voidaan fokusoida hoito keskeiselle ongelma-alueelle, rajata hoidon aika ja keskittyä potilaan nykyisiin ihmissuhteisiin, joka on selkein ero verrattuna aikuisten pitkään psykodynaamiseen terapiaan. IPT on lyhytkestoinen hoitomuoto, jonka kesto on ennakolta sovittu ja kestää vähintään 12 korkeintaan 16 viikoittaista ennalta sovittua istuntoa silloin, kun on kyse depression akuutista hoidosta. Viikoittaista harvajaksoisempaa hoitoa ei suositella.
IPT:ssa ajatellaan, että negatiiviset tapahtumat voivat johtaa mielialan laskuun. Tällä tavoin masentunut ihminen helposti vähentää sosiaalista toimintakykyään ja altistuu uudelleen negatiivisille tapahtumille. IPT-terapiassakävijä voi käyttää mainitun yhteyden ymmärtämistä ongelmiensa ratkaisussa. Yhteyden ymmärtäminen myös sinänsä lieventää masennusta. IPT:ssa ajatellaan lisäksi, että pelkkä ymmärtäminen ei takaa hoidon onnistumista, vaan on kyse myös elämän konkreettisesta muuttamisesta.
Kokeneelle psykoterapeutille IPT on hyvä työkalu depressiivisten potilaiden hoidossa, varsinkin hoidon alkuvaiheessa. IPT on etenemiseltään varsin nopeaa. Tavoitteena on, että potilaat hyötyisivät ajallisesti asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta. 
IPT:n toimintatapa on melko lähellä psykodynaamista terapiaa, mutta monet interventiot ovat yhteneväisiä kognitiivisten terapioiden kanssa.
Toisaalta pitkässä psykodynaamisessa terapiassa hoidon tavoitteena voidaan usein kuvata olevan pitkäaikaisten ongelmien ratkaiseminen ja persoonallisuuden rakenteiden aiheuttamat vaikeudet. Pidempi hoito tulee kysymykseen potilailla, jotka eivät ole hyötyneet IPT:sta, tai joilla on  persoonallisuushäiriöstä johtuvia ongelmia. Näissä tapauksissa terapiatyö voi jatkua joko saman psykoterapeutin ohjauksessa, mikäli hänellä on riittävä koulutus ja yhteistyön jatkaminen katsotaan tarpeelliseksi, tai potilas voidaan ohjata toiselle psykoterapeutille.
Kääresyltty

Kääresyltty eli rullasyltty on suomalainen  juhlava perinneruoka, joka valmistetaan käärimällä sianlihaa rullalle, sitomalla se narulla ja keittämällä se pippuroidussa suolavedessä. Kääresylttyyn käytetään sian mahanahkaa tai luutonta siansivua. Lisänä voidaan käyttää esimerkiksi vasikanlihaa. Erilaisten pippureiden lisäksi mausteena käytetään jauhettua muskotinkukkaa, laakerinlehtiä, mausteneilikkaa, sipulia ja porkkanaa. Keittämisen jälkeen kääresyltty jäähdytetään ja säilytetään kylmänä suolavedessä. Se myös nautitaan kylminä viipaleina.
Kun 1980-luvulla nimettiin kaikille Suomen silloisille kunnille omat pitäjäruoat, kääresyltty valittiin Liedon ja Karvian yhdeksi nimikkoruoaksi.
Vuoden nuori taiteilija

Vuoden nuori taiteilija on Tampereen taidemuseon ja Tampereen kaupungin järjestämä tapahtuma, jonka tarkoituksena on tuoda esiin lupaavia, alle 35-vuotiaita kuvataiteilijoita. Samalla pyritään kiinnittämään yleisön huomio uuteen suomalaiseen nykytaiteeseen. Vuoden nuoren taiteilijan valitsee asiantuntijaryhmä. Tapahtuman järjestämistä ehdotti alun perin Tampereen Nuorkauppakamari vuonna 1984.

Palkinto

Vuoden nuoreksi taiteilijaksi valittu saa nykyisin 20 000 euron stipendin Tampereen kaupungilta. Lisäksi hän saa Tampereen taidemuseoon yksityisnäyttelyn, josta tehdään myös näyttelyjulkaisu. Tampereen taidemuseon jälkeen palkintonäyttely siirtyy Turun Aboa Vetus & Ars Nova -museoon.
Suðurland

Suðurland on yksi Islannin kahdeksasta alueesta. Se sijaitsee Islannin eteläosassa ja on pinta-alaltaan maan suurin alue (24 526 km²). Sen asukasluku oli vuonna 2010 noin 23 000, ja se on väkiluvultaan Islannin kolmanneksi suurin alue. Alueen suurin kaupunki on noin 6 400 asukkaan Selfoss.
Etäkäyttö

Etäkäyttö tarkoittaa tietokoneen käyttöä kaukaa - verkon yli. Etäkäyttö voidaan suorittaa niin kutsutulla tyhmäpäätteellä tai hieman järeämmässä kunnon tietokoneessa olevalla pääteohjelmalla. Yleisimmät protokollat ovat tekstipohjaiset Telnet ja SSH sekä graafiset Windowsin RDP (Remote Display Protocol) ja useimmille käyttöjärjestelmille sopiva VNC. Unix pohjaisten järjestelmien X11 antaa jo sinällään mahdollisuuden etäkäyttöön.
Surveyor 1

Lento kohti Kuuta ja laskeutuminen

Surveyor 1 laukaistiin Atlas-Centaur 10 -kantoraketilla, Luotain lensi 63,6 tuntia määränpäähänsä.
Matkalla suoritettiin radankorjaus. Luotain säädettiin laskeutumisasentoon 83,7 km:n korkeudessa.
Luotaimen nopeus oli 9 500 km/h.
Luotain säädettiin oikeaan asentoon, ja noin 75 km:n korkeudessa käynnistettiin kiinteäpolttoaineinen pääjarruraketti. Sen avulla luotaimen nopeus pieneni 70 m/s:iin. Jarruraketti paloi 40 sekuntia. Loppuun poltettu jarruraketti irtautui 11,7 km:n korkeudessa.
Lennonjohto seurasi automaattista laskeutumista Maan pinnalta. Eräs mukana olleista arvioi Surveyorin laskeutumismahdollisuuksiksi korkeintaan 10 %.
Kolme pienempää rakettia hidastivat luotaimen nopeuden lähes nollaan kun tultiin 4,27 m:n päähän Kuun pinnasta, jolloin luotain putosi enää 5,6 km/h nopeudella. Tämän jälkeen moottorit sammuivat, ja luotain tipahti Kuun pinnalle. Iskunvaimentimella varustetut jalat vaiensivat törmäyksen Kuun heikossa painovoimassa.
Luotain laskeutui Oceanus Procellarumiin Flamsteed-kraatterin lähelle 14 km:n päähän aiotusta laskeutumispaikasta. Luotain osui Kuun pintaan noin nopeudella 12,9 km/h (3 m/s), ja pompahti aluksi takaisin ylös noin 6 cm.
Luotaimen ottamissa hyvälaatuisissa kuvissa näkyi muun muassa kivien ympäröimä 30 metrin läpimittainen kraatteri, jota ympäröivät pienemmät kraatterit.
Luotain lähetti maahan 11 237 kuvaa. 102 732 kuvaa otettiin ennen Kuun puolen kuukauden kestävän yön alkua. Kuussa on yöllä 160 celsiusasteen pakkanen, ja luotaimen ajateltiin sammuvan. Mutta tutkijoille tuli yllätyksenä, kun luotain heräsi taas henkiin, vaikka kylmyys oli vahingoittanut joitain sen laitteita. Luotain lähetti Maahan vielä 618 kuvaa, mutta seuraavan yön jälkeen kuvia ei enää tullut.
Yhteys säilyi silti 7. tammikuuta 1967 asti, ja näin ollen luotain selvisi kuudesta Kuun yöstä.
Petrus Puputti

Petrus Puputti (s. 28. tammikuuta 1991 Haapajärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2017 Koskenkorvan Urheilijoita. Puputti on edustanut Koskenkorvan Urheilijoita kaudesta 2017 alkaen. Puputin kasvattajaseura on Haapajärven Pesä-Kiilat. Puputin edellisiä seuroja ovat Haapajärven Pesä-Kiilat, Sotkamon Jymy, Oulun Lippo ja Alajärven Ankkurit. Sisäpelissä Puputin rooli on etenijä ja ulkopelissä pesävahti.

Superpesisura

Puputin Superpesisura alkoi kaudella 2015 Alajärven Ankkureissa, johon Puputti siirtyi edustettuaan kolme edellistä kautta Oulun Lippoa. Tulokaskaudellaan etenijän roolissa pelaava Puputti löi yhden ja toi 29 juoksua. Samalla kaudella Puputti valittiin myös vuoden tulokkaaksi.
Kaudeksi 2017 Puputti siirtyi Koskenkorvan Urheilijoihin. Samalla kaudella Puputti valittiin myös ensimmäisen kerran urallaan miesten Itä-Länsi-otteluun.
Leo Pärnänen

Leo Pärnänen on Kansallisteatterin näytelmän Pikkujättiläinen lapsinäyttelijä. Hän esittää näytelmässä 9-vuotiasta Eino-poikaa.
Ojalaki

Ojalaki tarkoittaa lakia yhteisten teiden ja valtaojien sekä niihin verrattavien alueiden lakkaamisesta yhteisinä alueina. Lain numero Suomen asetuskokoelmassa on 983/1976 ja siitä käytetään myös lyhennettä YTVLL. Laki tuli voimaan 1. maaliskuuta 1977.
Tilojen yhteisiksi alueiksi on maanjakotoimituksissa erotettu teitä jo 1700-luvulla suoritetuista isojaoista lähtien. Myöhemmin alettiin erottaa tilojen yhteisiksi myös tiluksia, joita tarvittiin valtaojia varten. Seuraavaksi alettiin tämän käytännön rinnalla perustaa kulkuoikeus- ja vedenjohtamisrasitteita. Tällöin tien tai valtaojan paikaksi tarvittava alue jäi asianomaiseen tilaan, mutta tietä tai valtaojaa tarvitsevat tilat saivat rasitteena alueeseen pysyvän käyttöoikeuden.
Kun 1970-luvulla alettiin suunnitella maarekisterin ja tonttikirjan pitämistä atk-järjestelmän avulla, havaittiin, ettei maarekisterissä ole merkintöjä oikeudesta yhteisiin alueisiin kaikkien osakastilojen kohdalla. Paikkansapitävää atk-järjestelmää varten jokaisesta tilojen yhteisestä alueesta olisi tarvittu tieto sen pinta-alasta ja osakastiloista. Tietojen hankinta oli yhteisten teiden ja valtaojien suuren lukumäärän vuoksi käytännössä ylivoimaista toteuttaa. Sen sijaan yhteisiä soranottoalueita ja yhteisiä vesialueita oli huomattavasti vähemmän, joten niiden tietojen siirto atk-järjestelmään oli mahdollista.
Teiden ja valtaojien osalta helpoimmaksi menettelyksi havaittiin lainsäädännön muuttaminen. Ojalailla tilojen yhteisiksi erotettujen teiden ja valtaojien alueet määrättiin lakkaamaan yhteisinä alueina. Samassa yhteydessä muutettiin muutakin lainsäädäntöä niin, että tällaisten yhteisten alueiden erottaminen maanmittaustoimituksissa kiellettiin. Ojalain mukaan lakannut yhteinen alue siirrettiin joko alueeseen rajoittuvaan kiinteistöön, kaupungin omistukseen (asemakaava-alueen katualueella ollut yhteinen alue) tai kunnan omistukseen (maalaiskunnan asemakaavan mukaiseen katualueeseen sisältynyt lakannut yhteinen alue).
Lakanneen yhteisen tien ja valtaojan osakastilat saivat korvauksetta pysyvän rasiteoikeuden alueeseen, jos niiden omistajat käyttivät lain voimaantullessa aluetta sen alkuperäiseen tai siihen verrattavaan tarkoitukseen. Ojalaiksi kutsuttu lainsäädäntötoimi vähensi myös työmäärää sellaisissa maanmittaustoimituksissa, joissa kauan aikaisemmin perustettu tie tai valtaoja olisi saatava siirretyksi uuteen paikkaan tai lakkautetuksi. Tie- tai vedenjohtamisrasitteen siirto tai poistaminen oli maanjakoteknisesti selvästi yksinkertaisempaa.
Punajalkahaukka

Koko ja ulkonäkö

Pituus 28-34 cm, siipien kärkiväli 65-75 cm. Muistuttaa muodoltaan muita pieniä jalohaukkoja, kuten nuolihaukkaa ja tuulihaukkaa. Siivet ovat pitkähköt ja pyöreäpäiset, pyrstö pitkä. Ei yhtä jäntevän ja voimakkaan oloinen kuin nuolihaukka.
Vanha koiras on kokonaan tummanharmaa, mutta jalat ja alaperä ovat tummanpunaiset. Käsisiiven yläpuoli erottuu hyvässä valossa vaaleamman hopeanharmaana. 
Naaras on alta selkeän oranssi, päältä ruskean. Silmillä on "rosvonaamari" ja päälaki on vaalea, vrt. nuolihaukka. Nuori lintu muistuttaa paljon nuorta nuolihaukkaa, mutta pyrstösulat ovat poikittaisviiruiset, päälaki ja niska vaaleat, naamakuviot erilaiset ja yläpuoli on ruskeampi.

Levinneisyys

Punajalkahaukka pesii Itä-Euroopassa ja Aasiassa ja talvehtii Afrikassa. Elää aroilla ja muilla avomailla, soilla ja viljelysalueilla. Pesinyt Suomessa jokusen kerran satunnaisena yksittäispesijänä. Muuttoaikoina levähtää viljelysseuduilla. Suomessa pesivän kannan suuruudeksi arvioidaan 0–5 paria, silti esim. vuoden 2005 syysmuutossa niitä nähtiin maassamme noin 350 yksilöä.

Ravinto

Syö pääosin isoja hyönteisiä ja joskus pikkunisäkkäitä.
Lower Kalskag

Historiaa

Lower Kalskag oli alun perin Upper Kalskagin perheiden käyttämä kalastusleiri. Vuonna 1930 he alkoivat rakentaa ympärivuotisia koteja. Upper Kalskagin ortodoksiperheet muuttivat Loweriin, koska Upper oli suurimmaksi osaksi katolinen kylä. St. Seraphimin ortodoksikappeli rakennettiin vuonna 1940. Koulu rakennettiin 1959, postitoimisto 1962, saha 1965 ja voimalaitos 1969. Lower Kalskag sai kaupunkioikeudet 1969.
Kawasaki Ki-61

Käyttö

Ki-61 oli Japanin parhaita hävittäjiä ja sitä käytettiin kaikkialla Tyynenmeren sotanäyttämöllä. Konetta käytettiin erityisesti amerikkalaisten pommittajien tuhoamiseen. "Hien" oli ulkomuodoltaan ja ominaisuuksiltaan niin lähellä Bf 109:ää, että liittoutuneiden lentäjät raportoivat japanilaisten käyttävän saksalaishävittäjiä. "Hien" oli riittävän nopea ja tulivoimainen, sekä kykeni saavuttamaan tarpeeksi suuren lakikorkeuden (11 500 m) torjuakseen korkealla lentäviä yhdysvaltalaisia pommikoneita.