google/wiki40b huggingface dataset:
Garry Monk

Ura pelaajana

Garry Monk on Torquay Unitedin kasvatti. Seuraa hän edusti vuodet 1995–1996. Tuolloin se pelasi Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Englannin Kakkosliigassa. Vuodet 1996–2004 Monk edusti Southampton FC:tä, mutta pelasi ykkösjoukkueessa noiden vuosien aikana vain yksitoista ottelua. Pääosan Southampton-urastaan Monk olikin lainalla alemman sarjatason seuroissa. Vuonna 2004 hän teki sopimuksen Barnsley FC:n kanssa. Sopimus kesti vain muutaman kuukauden ja Monk siirtyi tuolloin Kakkosliigassa pelanneeseen Swansea Cityyn. Heti Monkin ensimmäisellä kaudella seurassa Swansea nousi Englannin Ykkösliigaan. Vuonna 2006 Monk valittiin seuran kapteeniksi. Kauden 2007–2008 jälkeen Monkin kipparoima Swansea nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Englannin Mestaruussarjaan. Swansea City pelasi loistavan kauden Mestaruussarjassa kaudella 2011–2012 ja näin Monkin kipparoima seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Valioliigaan. Kaudella 2012–13 Monk voitti seuran kanssa Englannin liigacupin. Heinäkuussa 2013 Monk päätti lopettaa uransa 34-vuotiaana. Hän oli pelannut kymmenen vuotta Swanseassa, nostanut sen neljänneksi korkeimmalta sarjatasolta pääsarjaan ja toiminut seitsemän vuotta seuran kapteenina. Uudeksi kapteeniksi nimettiin Ashley Williams.

Ura valmentajana

Helmikuussa 2014 Swansean pelattua alkukauden huonosti, sai tanskalaisvalmentaja Michael Laudrup kenkää. Swansean uudeksi manageriksi nimettiin Monk, jolle pesti oli valmentajauran ensimmäinen. Hänen ensimmäinen ottelunsa valmentajana oli Walesin derby Cardiff Cityä vastaan. Swansea voitti ottelun 3–0 ja vältti lopulta putoamisen pienellä erolla. Kaudella 2014–15 Monk jatkoi Swansean managerina. Swansean kauden alku oli hieno, joukkue voitti muun muassa Manchester Unitedin ja Monk valittiin elokuun kuukauden manageriksi. Hän oli Valioliigan toiseksi nuorin manageri ennen kuin sai Swanseasta potkut kaudella 2015–2016
Kaudeksi 2016–2017 Monk siirtyi mestaruussarjassa pelaavan Leeds United FC:n manageriksi. Leeds sijoittui sarjassa seitsemänneksi ja Monk erosi kauden jälkeen managerin tehtävistä.
Kesäkuussa 2017 Monk palkattiin Valioliigasta pudonneen Middlesbrough FC:n uudeksi manageriksi. Monkin johdolla Middlesbrough aloitti Mestaruussarja-kautensa vaihtelevalla menestyksellä. Seurajohto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen joukkueen esityksiin Monkin alaisuudessa ja hän sai potkut jouluaatonaattona. Monkin viimeisessä ottelussa Boro oli voittanut Sheffield Wednesdayn 2–1.
Maaliskuun alussa 2018 Monkista tuli Mestaruussarjan putoamiskamppailuun juuttuneen Birmingham Cityn päävalmentaja. Monkin johdolla Birmingham voitti viisi sarjaottelua kauden 11 viimeisestään ja nousi sijalle 19 säilyttäen sarjapaikkansa viiden pisteen turvin. Kaudella 2018/19 Birmingham joutui jälleen taistelemaan sarjapaikastaan ja sijoitus parani edelliskaudesta vain yhdellä pykälällä. Birmingham erotti Monkin tehtävistään kauden jälkeen 18. kesäkuuta 2019.
Syyskuussa 2019 Monkista tuli Mestaruussarjan Sheffield Wednesdayn päävalmentaja.
Tiheikköruohomaluri

Levinneisyys

Tiheikköruohomaluria tavataan Australiassa. Sen kannaksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä. Lajin kannakehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paavo Hukkinen

Paavo Hukkinen (oik. Paul Hukkinen, 27. lokakuuta 1911 Hannover, Saksa – 7. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden järjestäjä.
Hän syntyi Saksassa asuneen toimittaja Eino I. Hukkisen perheeseen, joka muutti Suomeen 1914. Hukkinen näytteli suunnilleen sadassa elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa monista sivurooleistaan Armand Lohikosken ohjaamissa Pekka ja Pätkä -elokuvissa. Varttuneemmalla iällä hän näytteli myös muutamassa Spede Pasasen elokuvassa. Televisionäytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet (1978) Hukkinen esitti neuvostopoliitikko Andrei Ždanovia.
QuickBASIC

Tyypit

QuickBASIC:illa on mahdollista määrittää tyyppejä. Esimerkiksi peliohjelmoinnissa kannattaa tehdä muuttuja ukko ja sille tyyppi ukkoType, jossa on muuttujat X ja Y, jotka kertovat ukon sijainnin. Esimerkki:
TYPE ukkoType X AS INTEGER Y AS INTEGEREND TYPEDIM ukko AS ukkoTypeukko.X = 32ukko.Y = 178PRINT "Ukko on koordinaateissa"; ukko.X; ","; ukko.Y

Kirjastot

QuickBASIC osaa luoda ja käsitellä kirjastoja, jotka voivat sisältää funktioita ja aliohjelmia. Kirjastot ladataan käytettäviksi, kun QuickBASIC käynnistetään. Kirjastotiedostojen pääte on .LIB. QuickBASIC:in mukana tulee myös joitakin kirjastoja.

Kääntäjä

QuickBASIC sisältää kääntäjän, joka kääntää ohjelmat EXE-tiedostoiksi. Tällöin ohjelmia voidaan myöhemmin ajaa ilman QuickBASIC:ia. QuickBASIC 4.5:llä tehtyjen ohjelmien ajamiseen tarvitaan tosin BRUN45.EXE -niminen ohjelma, mutta PDS:llä tehdyissä ei tarvita sitäkään.
Aarne Koskenalho

Aarne Koskenalho ent. Forssell (14. marraskuuta 1888 Helsinki – 4. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärikapteeni ja Helsingin kaupunginviskaali.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat agronomi, maanviljelyshallituksen sihteeri Adolf Theodor Koskenalho (ent. Forssell) ja Anna Vendla Augusta Bonsdorff.

Opinnot

Koskenalho kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Eteläsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1911 sekä suoritti oikeustutkinnon vuonna 1911 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1914.

Jääkärikausi

Korte työskenteli asianajajana ja Helsingin kaupunginviskaalina ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 6. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Koskenalho saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana kapteeniksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 8. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä hän kaatui taistelussa 4. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Helsingin hautausmaalle.
Yhdysvaltain kansallisorkesteri

Yhdysvaltain kansallisorkesteri (engl. National Symphony Orchestra, tunnetaan myös lyhenteellä NSO) perustettiin vuonna 1931. Sen kotipaikka on Yhdysvaltojen pääkaupunki Washington ja kotisali John F. Kennedy Center for the Performing Arts. Orkesterin musiikillinen johtaja on vuodesta 2017 ollut italialainen kapellimestari Gianandrea Noseda.
Mustakonnanmarja

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen mustakonnanmarja kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Juurakko on lyhyt, viisto ja puutunut. Pystyt varret ovat kaljuja ja niiden tyvellä on kolme tai neljä suomua. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Tummahkonvihreä lehtilapa on kolmiomainen, jopa 40 cm leveä ja tavallisesti kolmekertaa sormilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat leveänpuikeita ja lyhyehköhampaisia, päättölehdykkä on kookas, tavallisesti hertta- tai tylppätyvinen. Keskiliuska on hieman sivuliuskoja pitempi, kärkihammas hieman laidan hampaita pitempi. Varsilehtiä on yhdestä kolmeen ja ne ovat aluslehtiä pienempiä, vähemmän kerrannaisia ja lyhytruotisia. Kukinto on tiheä, pysty terttu, jonka alapuolella on usein muutamia yksittäisiä kukkia. Joskus kukkaterttuja saattaa olla kaksi tai kolmekin kappaletta. Heikosti tuoksuvat pienet kukat ovat väriltään valkoisia tai punertavia. Verholehtiä on 3–5, terälehtiä tavallisesti neljä kappaletta. Sekä verho- että terälehdet ovat heteitä lyhyempiä ja varisevat varhain. Suomessa mustakonnanmarja kukkii kesäkuussa. Hieman mustikkaa (Vaccinium myrtillus) muistuttavat monisiemeniset marjat ovat 12–14 mm pitkiä ja kypsinä kiiltävän mustia. Marja on myrkyllinen. Marjat sisältävät ainakin protoanemoniinia(C₅H₄O₂) ja trans-akoniittihappoa (C₆H₆O₆).
Suomessa esiintyvä harvinainen punakonnanmarja (A. erythrocarpa) on muistuttaa suuresti mustakonnanmarjaa, mutta on vaaleampi ja marjat ovat kypsinä punaisia. Lajien yhteisillä kasvupaikoilla saattaa syntyä risteymiä (A. erythrocarpa x spicata). Risteymäyksilöiden marjat ovat mustanpunaisia ja epämuodostuneita.

Levinneisyys

Mustakonnanmarjaa tavataan lähinnä Euroopassa. Sen päälevinneisyysalue ulottuu Keski-Ranskasta ja Alpeilta Uralille saakka. Eteläisimmät esiintymät ovat Etelä-Italiassa, Albaniassa, Pohjois-Kreikassa, Bulgariassa ja Kaukasuksen alueella. Pohjoisessa sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisosissa ja Pohjois-Venäjällä arktisimpia alueita lukuun ottamatta. Lisäksi lajia kasvaa paikoitellen myös Britteinsaarilla, Espanjassa ja Turkissa. 
Suomessa mustakonnanmarjaa kasvaa jokseenkin yleisenä mutta paikoittaisena Etelä-Lappiin saakka. Runsaimmillaan laji on Etelä- ja Itä-Suomessa. Pohjoisimmat yksittäiset havainnot siitä on Keski-Lapista.

Elinympäristö

Mustakonnanmarja viihtyy tuoreissa ja kuivahkoissa lehdoissa etenkin kallionalusilla ja rinteillä. Pohjoisessa laji on kalkinsuosija.

Käyttö

Mustakonnanmarjan marjoista on yhdessä alunan kanssa keitetty mustetta. Kasvia on käytetty myös rohtona kansanlääkinnässä. Esimerkiksi juurista keitettyä puuroa on käytetty ihotautien hoitoon. Juurista keitettyä väkevää lientä  on käytetty luteiden karkottamiseen.

Myrkyllisyys

Mustakonnanmarja on kokonaan myrkyllinen kasvi. Pienen lasten tiedetään kuolleen syötyään kasvin marjoja. Myös juuren syömisestä saa myrkytyksen. Joutuessaan ihon kanssa kosketuksiin marjat aiheuttavat punoitusta ja rakkoja, syötäessä seurauksena on pahoinvointia, vatsakipuja ja ripulia, myöhemmin myös huimausta ja hengenahdistusta. Kuolettava annos marjoja aiheuttaa hengityshalvauksen ja verenkierron pysähtymisen. Mustakonnanmarjasta aiheutunut myrkytys vaatii pikaista lääkärinhoitoa.
Paranormaali ilmiö

Paranormaaleilla ilmiöillä tarkoitetaan luonnontieteellistä selitystä vailla olevia outoja ilmiöitä.

Paranormaalin määritelmä

”Paranormaalin ilmiön” määritelmät vaihtelevat. Joskus niillä saatetaan tarkoittaa jopa kaikkia arkipäiväisistä poikkeavia, tiedemaailmassa epänormaaleiksi kutsuttuja ilmiöitä.
Oletetut paranormaalit ilmiöt ovat epäilemättä sukua sellaisille ilmiöille, joita sanotaan epätavallisiksi. Tieteessä esiintyy tapauksia, joita kutsutaan anomalioiksi (Antiikin Kreikkalaisesta sanasta anomalos, a + omalos joka tarkoittaa poikkeava) eli poikkeavuuksiksi: jokin hyvin toimineen selitysjärjestelmän ennusteet eivät jossakin tapauksessa pidäkään paikkaansa, vaan esille tulee havainto, joka on vastoin selitysjärjestelmän ennustuksia. Näitä ilmiöitä ei kuitenkaan sanota paranormaaleiksi.
Yhdysvaltalainen filosofian professori Stephen Braude katsoo teoksessaan ESP and Psychokinesis (1979), että paranormaalit ilmiöt ovat anomalioita eli poikkeavuuksia sekä tieteen että arkikokemuksen piirissä. Brauden määritelmän mukaan ilmiö on paranormaali, jos ja vain jos se täyttää seuraavat ehdot: 1) Se on selittämätön vallitsevan tutkimuksen valossa. 2) Sitä ei voi selittää tekemättä tieteeseen suuria muutoksia. 3) Se kumoaa arkiajattelun oletukset siitä, mitä siihen liittyville olioille voi tapahtua.
Paranormaalien ilmiöiden osajoukoksi Braude määrittelee parapsykologiset ilmiöt. Ne ovat hänen mukaansa ilmiöitä, jotka ovat paranormaaleja ja joissa ilmenee jonkinlaisia tietoisuuden piirteitä. Braude määrittelee myös ihmeen tai vahvasti paranormaalin ilmiön: se on ilmiö, joka on paranormaali, mutta joka ei ole periaatteessakaan selitettävissä.
Brauden määritelmässä paranormaalilta ilmiöltä siis vaaditaan, että se on vallitsevan tieteen puitteissa selittämätön ja toisaalta ristiriidassa arkiajattelun odotusten kanssa. Jälkimmäinen tunnusmerkki sulkee pois tieteen (esimerkiksi fysiikan) poikkeusilmiöt, joita koskevia arkiajattelun odotuksia meillä ei ole.

Usko paranormaaliin

Dosentti Marjaana Lindemanin johtaman tutkimuksen ”Taikauskon vetovoima” mukaan käsitykset, joita on nimitetty joko paranormaaliksi, taikauskoksi, yliluonnolliseksi tai maagiseksi eli taikuudeksi, ovat kaikki yksi ja sama asia. Paranormaaleja uskomuksia voidaan parhaiten selittää yksilön taipumuksella nojautua lapsuudenaikaisiin, eritytymättömiin käsityksiin todellisuudesta. Näissä käsityksissä sekoitetaan elottomien, elollisten ja mielellisten asioiden keskeiset ominaisuudet. Aikuisilla nämä sekaannukset voivat toimia tieteellisen tiedon rinnalla. Voidaan puhua yleisestä taipumuksesta uskoa paranormaaliin.
Tutkimukseen osallistui suuri määrä eri koulutustasojen opiskelijoita ympäri Suomea. Tutkimuksen mukaan yliopisto-opiskelijoilla on vain vähän paranormaaleja uskomuksia, vähemmän kuin alemman asteen koulutuksen opiskelijoilla. Jos yliopisto-opiskelijoilla on paranormaaleja uskomuksia, koulutustaso ei vähennä niitä.
Baltika

Historia

Vuonna 1992 Baltika yksityistettiin osakeyhtiöksi ja omistajiksi tuli 28 organisaatiota ja yli 2 000 yksityishenkilöä. Baltic Beverages Holding AB:sta tuli yhtiön suurin omistaja.
Baltic Beverages Holding AB oli alun perin suomalaisen Hartwallin ja norjalaisen Orklan yhteisyritys. Orklan osuus siirtyi sittemmin Carlsbergille ja Hartwall myytiin vuonna 2002 skotlantilaiselle Scottish & Newcastle -panimoyritykselle. Heineken ja Carlsberg ostivat yhdessä Scottish & Newcastlen vuonna 2008 ja jakoivat sen tytäryhtiöt keskenään. Tällöin Baltic Beverages Holding siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen.
Carlsberg omisti panimosta 85 % Baltic Beverages Holdingin kautta vuoteen 2012 asti, kunnes yhtiö päätti hankkia koko Baltikan itselleen ja vetää sen pois pörssistä.
Tanskalainen Lars Lehmann on toiminut Baltikan toimitusjohtajana ja Carlsbergin Itä-Euroopan liiketoimintojen johdossa vuodesta 2019.
Paavo Kerosuo

Muut työt

Kerosuo on useana vuonna juontanut Helsingin Juhlaviikkojen aikana Helsingin kaupunginorkesterin lastenkonsertin ja toiminut juontajana monissa muissa tilaisuuksissa ja Radio Extremissä. Ennen teatteria Kerosuo on opiskellut kognitiotieteitä Helsingin yliopistossa.
Pekka ja Pätkä ketjukolarissa

Juoni

Justiina patistaa jälleen Pekkaa töihin. Pekka ottaa itselleen henkivakuutuksen ja yrittää järjestää onnettomuuden korvausrahojen toivossa. Ennen vakuutuksen ottoa kaveruksille sattuu monta onnettomuutta, mutta sen jälkeen tahallisestikaan aiheutetut vahingot eivät ota onnistuakseen. Lopulta Pekka ja Pätkä liukastuvatkin banaaninkuoreen ja hourekuvitelmissaan vierailevat Afrikassa ihmissyöjien padassa, luutakomppaniassa ja Villissä lännessä. Kaverusten maatessa näissä houreunissaan lääkäri vaihtaa heille uudet sahajauhot päähän. Elokuvan lopussa Justiina heittää kurinpidossa käyttämänsä kaulimen ikkunasta, jolloin putoava kaulin osuu talonmies Pikkaraista päähän.

Arviot

Aikalaisarviossaan Valma Kivitie ei ymmärrä elokuvan huumoria vaan toteaa: "Pekka ja Pätkä -sarja jatkuu ja tekisi mieli sanoa: huononee." Leo Nordberg (Uusi Suomi) näkee villin lännen kohtauksessa ansioita.
Eräiden myöhempien kriitikoiden mukaan hurttia huumoria sisältävä elokuva on sarjan parhaimpia . TV-maailman Henri Waltter Rehnströmin mielestä elokuva on Puupää -sarjan absurdein teos, ja kirjoittaa, että Pekan ja Pätkän "pään sisäinen maailma on kuin aste asteelta syvenevä helvetin kehä, jossa kaverukset joutuvat tekemisiin eri hahmoissa esiintyvien riivaajiensa (Justiina, talonmies Pikkarainen) kanssa".  Ilja Rautsi (Helsingin Sanomat) puolestaan toteaa toteaa, että elokuva "menee siitä, missä aitaa ei ole lainkaan".
Protoklorofyllidi

Biosynteesi ja biologinen rooli

Protoklorofyllidin biosynteesin esiaste on monille porfyriineille tyypillisesti protoporfyriini IX. Tämä yhdiste sitoutuu koordinaatiosidoksilla magnesiumioniin ja tätä reaktiota katalysoi magnesiumkelataasi. Seuraavassa vaiheessa tästä kompleksista muodostuu monometyyliesteri. Seuraavia protoklorofyllidin biosynteesin vaiheita katalysoi eräs hapettava syklaasientsyymi. Protoporfyriini IX:n magnesiumkompleksin monometyyliesteri hapettuu hapen vaikutuksesta ensin hydroksiesteriksi ja tämän jälkeen ketoesteriksi. Viimeisessä hapettavassa vaiheessa tämä ketoesteri syklitoituu, jolloin muodostuu klorofylleille tyypillinen viides isosyklinen rengas. Tämä tuote on divinyyliprotoklorofyllidi, joka pelkistetään protoklorofyllidiksi.
Klorofyllin biosynteesin seuraavassa vaiheessa eräs protoklorofyllidin pyrrolirenkaiden kaksoissidoksista pelkistetään ja tuotteeksi muodostuu klorofyllidiä. Pelkistimenä reaktiossa toimii NADPH-molekyyli. Suurimmalla osilla kasveista tähän tarvitaan protoklorofyllidirduktaasi, joka aktivoituu valon vaikutuksesta. Sen sijaan monet levät, bakteerit, jäkälät ja eräät itiökasvit sisältävän valoaktivoidun entsyymin lisäksi myös pimeässä toimivaa entsyymiä. Protoklorofyllidi esiintyy osittain vapaana soluissa ja osittain sitoutuneena entsyymeihin. Vapaana olevan protoklorofyllidi voi katalysoida muun muassa soluja vahingoittavien happiradikaalien muodostumista. Kasvimutanttien, jotka tuottavat suuria määriä protoklorofyllidiä pimeässä on havaittu kuihtuvan, kun ne tuodaan valoon johtuen happiradikaalien muodostumisesta.
Mukutus

Mukutus on kajaanilainen yhtye, joka perustettiin 1985.
Kaj Tiel Plu

Kaj Tiel Plu (Ja niin edelleen) on espanjalainen musiikkiryhmä, joka esittää katalonialaista kansanmusiikkia esperantoksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi Sojle de la klara temp' ilmestyi vuonna 2000 ja toinen albumi Plaĉas al mi vuonna 2004. Kuitenkin jo vuonna 1989 he julkaisivat kirjasen Fajreroj, joka sisälsi katalonialaisia lauluja esperantoksi.
Yhtye esiintyy useimmiten erilaisissa esperantotapahtumissa ympäri Eurooppaa.
Yksin Marsissa (elokuva)

Juoni

Kuvitteelliset tapahtumat sijoittuvat 2030-luvulle, jolloin Nasan miehitetty Mars-lento Ares 3 joudutaan evakuoimaan voimakkaan myrskyn vuoksi. Myrskyssä yksi kuudesta astronautista Mark Watney katoaa, ja hänen luullaan kuolleen. 
Palatessaan asemalle Watney huomaa muun miehistön lähteneen Hermes-aluksella, jättäen tämän yksin planeetta Marsille. Aseman antenni oli rikkoutunut myrskyssä, joten Watneyn täytyy löytää uusi keino saada yhteys Nasaan. Hän tietää, että seuraava miehitetty lento Ares 4 tulisi vasta neljän vuoden päästä Schiaparelin kraatterille, joka sijaitsee 3 200 kilometrin päässä. Watney ryhtyy kasvattamaan perunoita selvitäkseen hengissä seuraavat neljä vuotta. Hänen kaikki kasvinsa kuitenkin kuolevat, kun aseman ilmalukko pettää. Watney saa yhteyden maahan löytämänsä Pathfinderin avulla. Kun hän saa Maahan yhteyden, järjestetään nopeasti pelastusoperaatio, jonka ensimmäinen yritys kuitenkin epäonnistuu. 
Lopulta Hermeksen miehistö päättää lähteä luvatta takaisin pelastamaan Watneyn. Hermes kulkee Maan linkoradan avulla takaisin Marsin lähelle, mutta ei pääse laskeutumaan planeetan pinnalle, joten Watney on saatava kyytiin ohilennon aikana.

Tuotanto

Suurin osa Marsiin sijoittuvista osioista kuvattiin Wadi Rumissa, eteläisessä Jordaniassa.

Vastaanotto

Yksin Marsissa sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta. Kerääjäsivusto Rotten Tomatoesin keräämistä arvosteluista 94 prosenttia oli myönteisiä. Sivuston julkaisemassa yhteenvedossa lukee: ”Fiksu, jännittävä ja yllättävän hauska Yksin Marsissa tarjoaa uskollisen sovituksen menestyskirjasta, ja tuo parhaat puolet esiin sen pääosanäyttelijä Matt Damonista ja ohjaaja Ridley Scottista.”
Tulymski Kamen

Tulymski Kamen (ven. Тулы́мский Ка́мень) on Uralvuoristoon kuuluva harjanne ja sen korkein vuori Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Krasnovišerskin piirin koillisosassa Višeran luonnonpuiston alueella. Pohjois-eteläsuunnassa kulkevan vuorijonon pituus on 24 kilometriä ja suurin leveys 7 kilometriä. Korkeimmat kohdat ovat Tulymski Kamen -vuori (1469 metriä) ja Ostraja (1420 metriä). Rinteillä kasvaa kuusi- ja pihtametsää, jossa on myös sembramäntyjä. Suurin osa harjanteesta sijaitsee metsärajan yläpuolella.
Nimitys perustuu tataarin murteiden ja Jazvan komin sanaan tulym, jonka merkitys on ’joesta kohoava kivi, koski’. Mansin kielessä harjanteella on kaksi nimeä: Jaktyl-Ja-Njor ”Koskijoen vuori” ja Luv-Njor (”Hevosvuori”). Jälkimmäinen perustuu harjanteen hevosen lautasta muistuttavaan muotoon ja liittyy mansilaiseen hevoskulttiin. ”Koskijoki” on vuorijonon länsipuolitse virtaavan Višeran mansinkielinen nimi.
Tulymski Kamen on Permin aluepiirin korkein kohta.
Lemniskaatta

Lemniskaatta on algebrallisessa geometriassa käytetty nimitys muutamasta suljetusta, kahden silmukan muodostamasta käyrästä, jotka muodoltaan muistuttavat numeroa 8 tai äärettömän merkkiä ∞.  Termi johtuu latinan sanasta ”lēmniscātus”, joka tarkoittaa ”riippuvin nauhoin koristettua”, joka vuorostaan johtuu kreikan kielen nauhaa tarkoittavasta sanasta λημνίσκος tai viittaa mahdollisesti villaan, josta nauhoja tehtiin.

Geronon lemniskaatta

Toinen tunnettu lemniskaatta on Geronon lemniskaatta eli Huygensin lemniskaatta, joka on neljännen asteen yhtälön  kuvaaja. Vivianin käyrä, joka on pallopinnan ja lieriön kolmiulotteinen leikkausviiva, projisoituu tasolle Geronon lemniskaatan muotoiseksi käyräksi.
La Voix humaine

La Voix humaine (suom. Ihmisääni) on Francis Poulencin viimeinen ooppera, joka sai ensiesityksensä Milanon Piccolo Scala -oopperassa. Pariisissa se esitettiin Opéra-Comique'issa 6. helmikuuta 1959. Lyhyt, yksinäytöksinen teos perustuu Jean Cocteaun näytelmään. Oopperassa on vain yksi roolihahmo, nimetön nainen, joka keskustelee puhelimessa rakastettunsa kanssa. Oopperan aikana selviää, että suhde on kariutumassa ja ooppera päättyy epätoivoisen naisen kuiskatessa puhelimeen "rakastan sinua". Rooli sävellettiin alun perin sopraano Denise Duvalille.
Exos Aerospace

SARGE

Exosin SARGE luotainraketti  (Suborbital Autonomous Rocket with Guidance eli SARGE) perustuu Armdillon STIG B:hen. Sen kapasiteetti on 50 kg.
Elokuussa 2018 Exos laukaisi "Pathfinder" -lennon.
2. maaliskuuta Exos laukaisi "Mission 1" -lennon. Siinä laukaistiin toisen kerran aiemmin jo lentänyt raketti (lennolta "Pathfinder" vuonna 2018). Rahtina oli erilaisia pieniä tutkimuslaitteistoja. Lennon oli tarkoitus yltää 80 kilometrin korkeuteen, mutta raketti nousi vain 20 kilometriin, koska moottori sammui turvamekanismin toimittua suunnitellusti. Raketti oli ajautunut tuulen  myötä ulos ennalta määrätystä alueesta, joka määrittyy sallitusta laskeutumisalueesta; 7 kilometrin säde laukaisualustasta. Raketti laskeutui 1,2 kilometrin päähän alukaisualustasta.
Bellaria-Igea Marina

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta oleva Torre Saracena, joka on turkkilaisia merirosvoja vastaan rakennettu puolustustorni. Kirkkovaltio rakensi puolustustorneja pitkin rannikkoaan suojelemaan asukkaitaan. Tornissa on nykyään museo, Museo delle Conchiglie, jossa on nähtävillä erilaisia simpukankuoria, nilviäisiä, meren eliöiden luurankoja, koralleja, piikkinahkaisia, äyriäisiä sekä kilpikonnan kuoria. 
Kunnan keskustassa oleva 40 hehtaarin laajuinen puisto, Parco del Gelso, on suosittu vapaa-ajanviettopaikka. Puiston 3 hehtaarin kokoinen järvi on vanha käytöstä poistettu louhos.
Arvo Koskimaa

Arvo Alvi Kalervo Koskimaa, salanimi A. Koski, (24. maaliskuuta 1912 Helsinki – 13. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, muusikko ja sanoittaja. 
Koskimaa tunnetaan lähinnä iskelmien säveltäjänä, mutta hän myös soitti Fox-yhtyeessä 1930-luvulla ja johti omaa AK-orkesteriaan. Koskimaan tuotannon pääosa ovat 1930- ja 1940-luvuilta . Koskimaan tunnetuimmat tangot, "Syyspihlajan alla" ja "Virvaliekkejä", levytti alun perin Henry Theel sota-aikana. Olavi Virran levytysuran alkuvaiheessa yhdessä Bruno Laakon ja Lepakoiden (=Dallapé) kanssa laulamista kappaleista oli Koskimaa säveltämiä peräti 22.
Elokuvan 2 hauskaa vekkulia pääsävelmän hankkimiseksi järjestettiin sävellyskilpailu, jossa toiseksi tuli Koskimaan kilpailutyö "Lumpeenkukka". Kappaleen sanoitti Lauri Jauhiainen. Sen esittivät elokuvassa playbackina Veikko Tuomi ja Finlandia-orkesteri, joiden esitys julkaistiin myös äänilevynä.
Koskimaa käytti säveltäjänä ja sanoittajana myös salanimeä A. Koski.