google/wiki40b huggingface dataset:
John Morrissey

John Morrissey (12. helmikuuta 1831 – 1. toukokuuta 1878), tunnettu myös nimellä Old Smoke, oli irlantilaissyntyinen Dead Rabbits -jengiin kuulunut katujengiläinen New Yorkin Manhattanilla. 
Morrisseystä tuli lopulta sekä demokraattien kongressiedustaja Yhdysvaltain kongressiin että senaattori New Yorkin osavaltion senaattiin. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä kaksi kautta vuosina 1867–1871 ja osavaltion senaatin jäsenenä vuodesta 1875 kuolemaansa asti.
Zeiss Ikon

Zeiss Ikon, Zeiss IKON AG, lyh. ZI, oli saksalainen vuonna 1926 perustettu kameravalmistaja.

Historia

Zeiss Ikon syntyi syksyllä 1926, kun  yhdistettiin saksalaiset kameravalmistajat Internationale Camera Actiengesellschaft ICA AG Dresden, Contessa-Nettel AG, Stuttgart ja Ernemann-Werke, Dresden. Seuraavina vuosina mukaan tulivat AG Hahn für Optik und Mechanik, Kassel (1927) ja C. P. Goerz AG Berliini. Yhdistymisen käynnistäjä ja Zeiss Ikonin omistaja oli Carl Zeiss. Tehtaat sijaitsivat Stuttgartissa ja Berliinissä, pääkonttori oli Dresdenissä.
Toisen maailmansodan jälkeen Itä-Saksan puolelle jääneistä yrityksen osista muodostui vähitellen VEB Pentacon Dresden, joka tuotti muun muassa länsimaissakin suosittuja Praktica-järjestelmäkameroita ja keskikoon Pentacon-kameroita.
Länsi-Saksassa toiminut Carl Zeiss -konserniin kuulunut Zeiss Ikon erikoistui puolestaan lukkoihin. Suomalainen Wärtsilä osti sen vuonna 1989 osaksi Security-liiketoimintaansa.
Rahastonhoitaja

Rahastonhoitaja on järjestönimike, jota käytetään järjestötoiminnassa kunkin yhteisön rahavarojen ja kirjanpidon hoitamiseen valitusta henkilöstä.  
Rahastonhoitaja valitaan yleensä kyseisen yhteisön keskuudesta.  Tehtävään pyritään saamaan mahdollisuuksien mukaan kirjanpidon ammattilainen tai esimerkiksi siviilityönään pankissa työskentelevä.  Tehtävä on pääsääntöisesti palkaton luottamustehtävä, joskin suurimmissa yhdistyksissä rahastonhoitajalle voidaan maksaa erillinen verollinen korvaus tehtävän hoitamisesta.  
Rahastonhoitajan on hoidettava haltuunsa uskottuja varoja ja kirjanpitoa täsmällisesti sekä tehtävä määräajoin selko toimistaan yhteisön johtokunnalle tai muulle hallintoelimelle.  
Rahastonhoitaja on vastuussa toimistaan hallitukselle ja yhteisön yleiskokoukselle. Hänen toimintaansa valvoo hallinnon ohella myös vähintään kerran vuodessa toimitettava tilintarkastus.
Monet yhteisöt ovat ulkoistaneet rahastonhoitajan tehtävän erityisille tilipalvelutoimistoille.
Jesper Mattsson

Ura

Mattsson valittiin kaudella 1990–1991 TV-Puckenin parhaaksi hyökkääjäksi. Hän on Malmö IF:n oma kasvatti, joka debytoi Elitserienissä kaudella 1991–1992, jolloin Mattsson pelasi 24 ottelun mittaisen kauden vain 16-vuotiaana. Juniorina erittäin lupaava Mattsson teki pelaamissaan otteluissa yhden syöttöpisteen ja voitti keväällä 1992 Ruotsin mestaruuden. Ensimmäisellä kokonaisella Elitserien-kaudellaan 1992–1993 hän teki 40 ottelussa tehot 9+9=18. Calgary Flames varasi Mattssonin ensimmäisellä kierroksella numerolla 18 NHL:n varaustilaisuudessa 1993. Hän jatkoi varauksensa jälkeen vielä kaksi kautta Malmössä. Mattsson voitti keväällä 1994 Ruotsin mestaruuden, joka on jäänyt joukkueen historian viimeisimmäksi.
Kaudeksi 1995–1996 Mattsson siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Calgary Flamesin organisaatioon. Varauskierroksesta huolimatta hän ei päässyt NHL:ään asti, vaan kaikki vuodet 1995–1998 kuluivat AHL-joukkue Saint John Flamesissa. Mattssonille pisteiden valossa paras kausi siellä oli 1996–1997, jolloin hän teki 72 ottelussa tehot 22+18=40. Mattsson palasi kesken kauden 1997–1998 kasvattajaseuraansa Malmöhön, jota hän edusti seuraavat kuusi kautta kevääseen 2004 asti. Mattsson teki Malmössä parhaimmillaan tehot 17+19=36 kaudella 1999–2000, jolloin hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Juha Riihijärven jälkeen. Kuudesta kaudestaan neljänä Mattsson teki vähintään 30 pistettä runkosarjassa ja sijoittui Malmön sisäisessä pistepörssissä kolmen parhaan joukkoon.
Mattsson siirtyi kaudeksi 2004–2005 Färjestads BK:n joukkueeseen. Hän voitti keväällä 2005 Elitserienin hopeaa. Kaudella 2005–2006 Mattsson oli tehoilla 19+13=32 Färjestadin toiseksi paras pistemies Jörgen Jönssonin jälkeen. Hän oli tehoilla 4+13=17 kevään 2006 pudotuspelien syöttöpörssin voittaja ja pistepörssin toinen Jönssonin jälkeen. Mattsson voitti kauden päätteeksi Ruotsin mestaruuden. Hän teki syyskuussa 2006 kolmivuotisen jatkosopimuksen Färjestadin kanssa. Mattsson teki kaudella 2008–2009 yhden kauden piste-ennätyksensä Elitserienissä tehoilla 17+21=38, joilla hän oli Färjestadin toiseksi paras pistemies Rickard Wallinin jälkeen. Mattsson voitti keväällä 2009 uransa neljännen Ruotsin mestaruuden. Helmikuussa 2009 hän jatkoi sopimustaan vielä vuodella kevääseen 2010 asti. Mattson toimi kaudella 2009–2010 Färjestadin varakapteenina.
Helmikuussa 2010 Mattsson teki 2+1-vuotisen sopimuksen kasvattajaseuransa Malmön kanssa ja siirtyi kaudeksi 2010–2011 pelaamaan sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskaniin. Hän toimi joukkueen kapteenina. Mattsson kuitenkin jätti Malmön jo joulukuussa 2010, palasi Elitserieniin ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Frölunda HC:hen.
Ruotsilan kahakka

Tapahtumat

Kokemäenjokilaaksoon oli syksyllä 1917 saapunut 3 000 miehen vahvuinen venäläinen jalkaväkirykmentti, josta Kiikkaan majoittui noin 600 sotilasta. Tapahtumien alkaessa tiistaina 22. tammikuuta 1918 he olivat jo jättämässä paikkakunnan. Venäläiset odottivat rautatieasemalla Turkuun lähtövalmiina olevaa junaa, kun Kiikan työväenkaartin edustajat pyysivät heitä tekemään tarkastuksen Ruotsilan kartanoon.
Muutaman kilometrin päässä Vakkalan kylässä asuneen seitsenvuotiaan Tuure Junnilan 13-vuotiaan veljen Viljo Junnilan päiväkirjamerkintöjen mukaan venäläiset piirittivät Ruotsilan kartanon, jonka jälkeen apuun kiirehtineiden suojeluskuntalaisten ja venäläisten välille syntyi kiivasta laukaustenvaihtoa. Paikalla oli tuolloin Kiikan lisäksi myös Porin, Nakkilan, Harjavallan, Kokemäen, Kauvatsan ja Huittisten suojeluskuntalaisia. Kello 18 mennessä tilanne oli rauennut, kun alivoimaiseksi jääneet venäläiset vetäytyivät paikalta. Välikohtauksen aikana haavoittui yksi punakaartilainen sekä 18-vuotias Kauvatsalta kotoisin ollut suojeluskuntalainen, joka menehtyi seuraavana päivänä. Lisäksi Ruotsilan talon koira ammuttiin.
Seuraavana iltapäivänä paikalle saapui ilmeisesti Kauvatsalta toinen venäläisten sotilaiden ryhmä, jotka hyökkäsivät kartanoon ryöstäen ja polttaen sen päärakennuksen. Kartanonomistaja Arno Rydmanin poika Tor (1896–1941) haavoittui välikohtauksen aikana jalkaansa. Hänen sisarensa, myöhemmin kuvataiteilijana tunnettu Leila Rydman-Kalervo onnistui saamaan Tor Rydmanin pois kartanosta ja kuljettamaan hänet reellä Peipohjan rautatieasemalle, josta he matkasivat junalla sairaalahoitoon Poriin. Venäläiset saivat Ruotsilasta vangeiksi 24 suojeluskuntalaista. Heidät kuljetettiin junalla Tampereelle, jossa Teknillisen opiston opiskelijoista koottu suojeluskuntakomppania miehitti rautatieaseman ympäristön valmistautuen vapauttamaan vangit. Tampereen miliisipäällikkönä toimineen Pekka Lönngrenin välityksellä käytyjen neuvottelujen tuloksena vangit kuitenkin pääsivät vapaaksi vielä saman illan aikana ja uudelta aseelliselta selkkaukselta vältyttiin.
Ilkka Kortesniemi

Ilkka Kortesniemi (2. marraskuuta 1936 Kontiolahti – 2. lokakuuta 1996 Helsinki)  oli suomalainen radiotoimittaja ja laulunsanoittaja, jonka kuuluisin suomennos on alkuaan virolainen ”Saarenmaan valssi”. Hän teki pitkän uran Yleisradiossa muun muassa pakinoiden, juontaen erilaisia ohjelmia (esimerkiksi Valoa ikkunassa, Maun mukaan ja Yöradio), toimien tuottajana Puhelinlangat laulaa -toivekonsertissa ja kooten äänilevykonsertteja. Hänellä on kolme lasta, tytär ja kaksi poikaa.
Nils Inkovaara

Nils (Nisse) Olav Alfred Inkovaara, vuoteen 1941 Ingberg (17. kesäkuuta 1907 Säkkijärvi – 9. toukokuuta 1986 Praia da Rocha, Portugali) oli maanviljelysneuvos, joka tuli tunnetuksi lammastalouden kehittäjänä.

Henkilöhistoria

Nils Inkovaaran vanhemmat olivat lääkäri Väinö Ingberg ja Ingrid Matilda Carpén ja puoliso vuodesta 1933 lastentarhanopettaja Irma Durchman. Inkovaara tuli ylioppilaaksi 1926 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1932. Hän toimi Ayshireyhdistyksen piirikonsulenttina 1932–1939 ja Lampaanjalostusyhdistyksen toiminnanjohtajana vuodesta 1939 aina vuoteen 1972 asti ja sitten vielä yhdistyksen puheenjohtajana 1972–1978.  Hän oli Lammastalous-lehden päätoimittaja 1943–1972, toimitusjohtaja Pirtin Kehräämö -yhtiössä 1949–1982 ja Lammaspalvelu-yhtiössä 1968–1982, samoin kuin useiden muiden lammastalousalan yhtiöiden sekä Lammastaloussäätiön hallitusten jäsen. Inkovaara myös julkaisi tietoteokset lammas- ja vuohitalouden alalta. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1968. Molempiin sotiin osallistunut Inkovaara oli sotilasarvoltaan yliluutnantti.
La Défensen asema

La Défense on Pariisin metron ensimmäisen linjan, RER:n ja Pariisin paikallisjunien asema. Se sijaitsee Puteaux'n kunnassa Hauts-de-Seinen departementissä. Se on linjan pääteasema. Sitä edeltää Esplanade de la Défensen metroasema. Asema avattiin 1. huhtikuuta 1992.
Thomas Jefferson Rusk

Thomas Jefferson Rusk (s. 5. joulukuuta 1803 – 29. heinäkuuta 1857 oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän oli Teksasin tasavallan sotaministeri maaliskuusta huhtikuuhun 1836 ja uudestaan lokakuusta 1836 marraskuuhun 1837 sekä Teksasin korkeimman oikeuden puheenjohtaja vuosina 1838–1840. Hän oli senaatin jäsen vuodesta 1846 kuolemaansa asti. Hän teki itsemurhan.
Jouko Saari

Jouko Saari (s. 1948) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Jouko ja Kosti -duosta, joka esiintyi 1960-, 1970-luvuilla ja satunnaisesti myös 1980-luvulla. 
Jouko ja Kosti -duon jälkeen Jouko soitteli eri yhtyeissä. Musiikkiuran jälkeen Jouko toimi pääkaupunkiseudulla linja-autonkuljettajana, ja jäi eläkkeelle vuonna 2012.
Biella

Nähtävyyksiä

Läheisellä Oropan pyhällä vuorella oleva Santuario di Oropa on alueen kuuluisin nähtävyys. Se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana Piemonten ja Lombardian pyhiä vuoria. Vuorella on myös kasvitieteellinen puutarha.
Kriittinen teoria

Kriittisellä teorialla tarkoitetaan monitieteellistä yhteiskunnan ja kulttuurin tutkimusta ja kritiikkiä. Käsitteellä on sosiologinen ja kirjallisuuskriittinen merkitys, joista molemmilla on oma alkuperänsä ja historiansa. Tämän seurauksena kriittinen teoria on sateenvarjokäsite, joka sisältää kaikki kritiikkiin perustuvat teoriat.
Aaro Korkeakivi

Aaro Juhani Korkeakivi (2. huhtikuuta 1924 Oulu – 28. kesäkuuta 2001 Oulu) oli Kirjapaino Osakeyhtiö Kalevan pitkäaikainen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen, joka vaikutti laajasti Pohjois-Suomen yhteiskunnalliseen ja elinkeinoelämään.
Korkeakiven vanhemmat olivat vuonna 1906 perustetun Kirjapaino Osakeyhtiö Kalevan toinen toimitusjohtaja (1908–1944) Kalle Juho Akseli Korkeakivi, aiemmin Högstén, ja talousopettaja Hilja Kreivilä ja puoliso vuodesta 1953 Inger Lindberg (s. 1930). Talvisodassa Korkeakivi toimi Hjalmar Siilasvuon esikunnassa, jatkosodassa hän oli tykistön tulenjohtaja Itä-Karjalan rintamalla.
Korkeakiven johdolla Kalevasta tuli sotien jälkeen Pohjois-Suomen johtava sanomalehti, jonka levikki kasvoi yli kolminkertaiseksi, lähes sataantuhanteen. Toimittuaan aluksi vuodesta 1950 yhtiön hallituksessa hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1953. Korkeakivi uudisti lehden tuotantotekniikkaa ja osallistui itsekin lehden toimittamiseen yhtenä Nuusku-Frekke -nimimerkin takana olleista kirjoittajista.
Korkeakivi vaikutti laajasti Oulun alueen ja Pohjois-Suomen  elinkeinoelämän kehittämiseen, kuten Typpi Oy:n sijoittumiseen Ouluun, Rautaruukin saamiseen Raaheen ja Outokummun terästehtaan perustamiseen Tornioon. Hän toimi lisäksi erittäin vahvasti Oulun yliopiston perustamiseksi ja sijoittamiseksi Oulun kaupungin alueelle.
Korkeakivi teki Kalevasta puolueista riippumattoman lehden mutta ajoi samalla lehden tukea kekkoslaiselle politiikalle, joskus vastoin päätoimittaja Valde Näsin tahtoa. Hän myös edisti Suomen ja Viron suhteita ja yhteistyötä Karjalan kanssa. Korkeakivi keräsi lehtitaloon mittavan taidekokoelman, hankki laajan yhteistyökumppaneiden ja lehden tukijoiden joukon ja oli mukana kymmenien eri järjestöjen, yhdistysten, seurojen ja yritysten toiminnassa. Kirjailija Paavo Rintala kuvasi ystäväänsä Korkeakiveä "Pohjois-Suomen herraksi". 
Oulun yliopisto myönsi Korkeakivelle filosofian kunniatohtorin arvon 1989. Hänelle myönnettiin myös muun muassa Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki, Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki sekä Pyhän Karitsan ritarikunnan komentajamerkki.
Stronghold (Magnumin albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin ellei toisin mainita.
Miss Earth

Miss Earth on vuosittain pidettävä, ympäristönsuojelun kunniaksi järjestettävä kauneuskilpailu. Miss Universumin ja Miss Maailman ohella se on osallistujamaiden määrässä mitattuna yksi kolmesta suurimmasta kauneuskilpailusta ja yksi mainostetuimmista. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Westheverin majakka

Westheverin majakka (saks. Leuchtturm Westerheversand) on Eiderstedtin niemimaalla Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Saksassa, sijaitseva majakka. Majakan rakennukset aloitettiin vuonna 1906 ja se otettiin käyttöön 26. toukokuuta 1908. Majakka kohoaa 41 metrin korkeuteen ja sen valo loistaa 40 metrin korkeudessa. Majakka on alueen tunnetuimpia maamerkkejä ja se ilmestyi vuonna 2005 postimerkissä.
Marc Sleen

Marcel Neels, taiteilijanimeltään Marc Sleen (30. joulukuuta 1922 – 6. marraskuuta 2016 Hoeilaart) oli belgialainen sarjakuvantekijä. Hän syntyi lähellä Ghentiä ja aloitti toisen maailmansodan jälkeen työnsä poliittisena pilapiirtäjänä De Standaard -lehdelle.
Sleenin tunnetuin ja pitkäaikaisin sarjakuva oli Nero, jota hän teki vuosina 1947–2002. Hän oli myös tunnettu seikkailija; hän vieraili uransa aikana lukuisia kertoja Afrikassa.
Vuosina 1992–2002 Sleeniä avusti Nerossa Dirk Stallaert, joka päätti olla jatkamatta sarjaa mestarin vetäydyttyä. Sleen oli maassaan suuri nimi; hän oli Brysselin kunniakansalainen, ja Albert II teki hänestä ritarin. Hän oli vuonna 2005 yhtenä 111 ehdokkaasta ”Suurimmaksi belgialaiseksi” ja sijoittui 48. sijalle.
EDIC 9091

Valmistus

Alus tilattiin Villeneuve la Garennesta Société finistérienne de construction navalelta (SFCN). Sen köli laskettiin 12. kesäkuuta 1957 ja alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1958. Alus otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 5. joulukuuta.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. marraskuuta 1988.
Hollming

Hollming Oy on suomalainen konepajayritys ja laivanvarustamo, joka perustettiin Rauman Korkeakariin laivanrakennustelakaksi vuonna 1945. Laivojen teko päättyi 1991, ja nykyisin Hollmingin konepajatuotteet liittyvät energia- ja ympäristötekniikkaan, laivojen komponentteihin, offshore-öljynporaukseen ja kaivosteollisuuteen. Konserniin kuuluvat nykyisellään Hollming Works Oy, BMH Technology Oy, Auramarine Oy, Simsotec Oy ja K. Räihä Oy.  Vuonna 2007 myi kemikaalitankkerivarustamo Crystal Poolin laivanvuokrausyhtiö Euroceanicalle.  Yhtiön perustaja ja ensimmäinen toimitusjohtaja vuoteen 1951 oli merikapteeni Filip Hollming.
F.W. Hollming Oy perustettiin vuonna 1945 rakentamaan Neuvostoliiton vaatimia sotakorvauskuunareita, puisia noin 44 metriä pitkiä purjealuksia, joita valmistettiin vuosina 1945–1952 yhteensä 34. Lisäksi sotakorvausurakkaan kuului 15 kalastustroolaria. Puulaivoista telakka kehittyi nopeasti merkittäväksi teräslaivanrakentajaksi. Pääosa aluksista tehtiin yhä neuvostoliittolaisille tilaajille niin, että ensimmäiset länsimaihin menevät alukset rakennettiin vasta 1970-luvun alussa. Hollming rakensi vuosina 1945–1991 yhteensä 295 laivaa ja joukon pienempiä aluksia. Hollming toimitti Neuvostoliittoon mm. 1970-luvulla useita ro-ro-aluksia ja 1980-luvulla erilaisia tutkimusaluksia sekä Merivoimille 1990-luvun alussa Rauma-luokan ohjusveneet. 
Vuonna 1991 ainoat länsimaiden 1970–1980-lukujen telakkakriisistä ehjin nahoin selvinneet suomalaistelakat, Hollmingin ja Rauma Oy:n (entisen Rauma-Repolan) Raumalla sijainneet telakat, yhdistettiin Finnyards Oy:ksi. Vuonna 1997 raumalainen laivanrakennus siirtyi norjalaisomistukseen nimellä Aker Finnyards Oy. Hollmingin 1960-luvulta alkaen kehittämästä laivojen Aquamaster-ruoripotkurista tuli menestys. Tätä liiketoimintaa jatkaa Raumalla Rolls-Royce. Entisen Hollmingin telakan alueella toimii nykyään muun muassa toinen ruoripotkurivalmistaja Steerprop.
Hollming rakensi 1980-luvulla 50 kappaletta Hollming-merkkisiä itsekantavia säiliöautoja. Auton edeltäjä oli vuonna 1978 valmistunut, sähköteknikko ja automyyjä Reijo Hirvosen johdolla toteutettu Kestotankki-prototyyppi. Hollming-säiliöautoja rakennettiin vuosina 1980–1982 yhteensä 47 kappaletta ja vuosina 1986–1987 vielä kolme autoa. Autoista 37 varustettiin ruotsalaisen Volvon ja muut saksalaisen MANin moottoreilla. Itsekantavan säilöauton etuina olivat suuri hyötykuorma, hyvät kuorman käsittelylaitteet ja erinomaiset ajo-ominaisuudet. Auton moottori oli sijoitettu säiliön alle, joten melutaso ohjaamossa oli alhainen. Ammattiautoilijat suhtautuivat uuteen autotyyppiin kuitenkin varsin ennakkoluuloisesti. Hollming oli suunniteltu ja tehty yksinomaan säiliöautoksi, joten se oli vaihtoautona käytännössä arvoton. Hollming-säiliöautoja oli vuoden 1999 lopussa rekisterissä vielä kahdeksan kappaletta.
Jumalharha

Sisältö

Dawkinsin mielestä on aika sanoa ääneen, että uskonto on hengenvaarallista. Hän esittää esimerkkejä uskonnollisesta väkivallasta. Dawkinsin mukaan vähemmän vaaralliset, suvaitsevaiset uskovaiset ovat osasyyllisiä fundamentalistisen uskonnon haittoihin, koska he toimivat eräänlaisena fundamentalismin suojakilpenä ja kieltäytyvät usein arvostelemasta fundamentalismia riittävästi, koska pelkäävät arvostelun osuvan myös omaan uskonnollisuuteensa.

Käännös

Kirjan ensisivuilla kohdassa, jossa tavallisesti kerrotaan käännöstyötä avustaneet tahot, kerrotaan että Suomen valtion tiedonjulkistamisen neuvottelukunta ”ei ole voinut tukea” teoksen suomentamista. Kirjan suomeksi kääntänyt Pietiläinen arvosteli yleisemminkin tietokirjojen tukien karsimista Helsingin Sanomissa kesällä 2007.
Pietiläinen sai uskontokriittisen kirjallisuuden suomentamisesta Vapaa-ajattelijain liiton Väinö Voipio -palkinnon vuonna 2007. Palkintoperusteluissa todettiin Pietiläisen kääntäneen kirjallisuutta, jota valtio ei ole halunnut tukea käännösapurahoin. Hänen kääntämänsä kirjat Jumalharha, Lumous murtuu (Daniel C. Dennett) ja Uskon loppu (Sam Harris) ovat herättäneet paljon keskustelua.
Tampereen vapaa-ajattelijat ry lahjoitti kirjan kaikille valtioneuvoston ministereille.

Kirja-arvioita

Helsingin Sanomien kirja-arvioijan Martti-Tapio Kuuskosken mukaan teos houkuttelee ateisteja tulemaan ulos kaapista. Arvioijan mukaan teos antaa löylytyksen myös maltillisille uskovaisille, vaikka kirja tuskin lopettaa uskontoja. Aamulehden arvostelijan Vesa Vanhalakka arvioi, että teos tuskin saa uskovaisia muuttumaan ateisteiksi. Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäisen mukaan Dawkinsin kirja on terveellinen muistutus siitä, että uskonto voi johtaa järjettömyyksiin.

Oikeudelliset seuraukset Turkissa

Jumalharhan turkkilaisen painoksen julkaissutta kustantajaa Erol Kraaslania uhkasi vuonna 2007 syyte ”uskovaisten loukkaamisesta” hänen myytyään kirjaa 6000 kappaletta. Yksi lukija teki valituksen ja vaati, että kirja poistetaan myynnistä. Erol Kraaslan olisi voinut saada jopa kuuden kuukauden pituisen vankeustuomion.
Huhtikuussa 2008 Kraaslan todettiin syyttömäksi. Oikeuskäsittelyä johtanut tuomari totesi kirjan kieltämis- ja takavarikoimisvaatimuksista, että kyseiset toimet rikkoisivat ajatuksenvapautta perustavalla tavalla. Pääsy Dawkinsin verkkosivustolle kuitenkin estettiin Turkissa myöhemmin samana vuonna kreationisti Adnan Oktarin valitusten johdosta.
Cranberry Portage

Cranberry Portage on asutuskeskus (virallisesti Local Urban District) Kelseyn maalaiskunnassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Athapapuskowjärven etelärannalla noin 90 kilometriä pohjoiseen The Pas'n kaupungista, ja noin 695 kilometriä luoteeseen Winnipegistä. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Cranberry Portagen asukasluku oli 615.
Ennen vuotta 1928 kaupunki oli nimensä mukaisesti vain paikka, jossa veneet vedettiin maitse kannaksen ylitse seuraavalle järvelle. Tuolloin alueella liikkuivat ainoastaan alkuperäisasukkaat ja turkiseläinten metsästäjät. Vuonna 1928 kaupunkiin rakennettiin rautatie joka yhdisti sen The Pasiin sekä Flin Floniin, ja paikalle muodostettiin asutuskeskus (tuolloin unincorporated village district).
4. kesäkuuta 1929 osa Cranberry Portagen kylästä tuhoutui, kun höyryveturin kipinästä alkunsa saanut metsäpalo pyyhkäisi puurakennusten muodostaman asutuskeskuksen lävitse. Tulipalo tuhosi asemarakennuksen sekä useita koteja ja muita rakennuksia, ja asukkaat joutuivat pakenemaan veneillä järvelle.
Vuonna 1965 avattiin Frontier Collegiate Residential School.
Mohammad Bagher Ghalibaf

Mohammad Bagher Ghalibaf (pers. ‏محمدباقر قالیباف‎; s. 23. elokuuta 1961) on iranilainen poliitikko, joka toimi Teheranin pormestarina 2005-2017. Hän on myös työskennellyt maan poliisi- ja asevoimissa. Hän on Irakin–Iranin sodan veteraani ja jatkoi armeijauraansa sodan jälkeenkin. Hän nousi myöhemmin maan poliisivoimien päälliköksi. Vuonna 2005 hän oli ehdolla Iranin presidentiksi vaaleissa, jotka voitti Mahmud Ahmadinežad. Samana vuonna Ghalibafista tuli kuitenkin Teheranin pormestari. Hän oli ehdolla jälleen vuonna 2013.
Ghalibaf opiskeli geopolitiikkaa, jota alkoi myöhemmin itse opettaa. Hän yritti erota pormestarin toimesta maaliskuussa 2009.
Konjak

Konjak (jap. 蒟蒻、菎蒻, kon'nyaku) on perinteinen aasialainen ruoka-aine. Sitä saadaan pökkövehkoihin kuuluvasta mukulapökkövehkasta (Amorphophallus konjac), joka kasvaa sekä luonnonvaraisena että viljeltynä Aasiassa. Kasvista tehdään konjak-jauhetta ja -hyytelöä. Sitä käytetään myös vegaaniruokavaliolle sopivana liivatteen korvikkeena. Siinä on runsaasti kuituja eikä lähes ollenkaan energiaa. Kasvin kuivattu mukula sisältää noin 40 prosenttia glukomannaanipolysakkaridia, joka tekee konjak-hyytelöstä todella sitkeää.
Konjakissa on myös kaliumia, kalsiumia, rautaa ja sinkkiä.
Konjak on myös painonhallintatuote, joka sisältää EU:n hyväksymän terveysväitteen mukaisen määrän laihduttavaa glukomannaanikuitua. Lisäksi konjak sisältää verensokeria tasapainottavaa kromia, josta voi olla laihduttajalle apua mielitekojen ja makeanhimon hallinnassa. Tieteellisen tutkimuksen perusteella Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA on hyväksynyt konjak-juuresta peräisin olevan glukomannaanikuidun laihduttavan vaikutuksen painonpudotuksessa yhdessä vähäenergisen ruokavalion kanssa. EFSA:n arviointi hyväksyttiin EU:n parlamentissa 25.5.2012, ja säädös astui voimaan 14.6.2012 kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
Aito (suunnittelualue)

Aito on Tampereen pohjoiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Aidon suunnittelualueeseen kuuluvat Nurmen, Sorilan ja Aitoniemen tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Kaitajärvi (Jyväskylä, Markkulanjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,8 metriä mpy.