google/wiki40b huggingface dataset:
Johanna Raunio

Ura

Ylioppilaaksi valmistuttuaan Raunio aloitti kieliopinnot Turun yliopistossa syksyllä 1973 tavoitteenaan kieltenopettajan ammatti. Vuonna 1973 hän voitti Miss Cinema Europe -kilpailun ja oli aiemmin osallistunut myös Seura-lehden Aurinkotyttö-kisoihin. Miss Suomeksi hänet kruunattiin vuonna 1974. Raunio oli myös lehdistön ihannetyttö. Raunio sijoittui hyvin myös kansainvälisissä kauneuskilpailuissa. Hän sijoittui kolmanneksi Miss Universum-, Miss Eurooppa- ja Miss International Beauty -kilpailuissa.
Vuonna 1989 Raunio vieraili Turun Kesäteatterissa Lumikin roolissa, ja vuonna 2001 Heinolan kesäteatterin Piukoissa paikoissa Sugar Kanen roolissa, jonka Marilyn Monroe aikoinaan teki tunnetuksi. Raunio on näytellyt myös teattereissa, neljässä filippiiniläisessä elokuvassa (Kumander agimat, Lorelei, Postcards from China ja Balakyot) vuonna 1975, Spede Pasasen elokuvissa (esimerkiksi Uuno Turhapuro muuttaa maalle ja Hei kliffaa hei) ja esiintynyt televisiosarjoissa Painajainen ja Tähtitehdas.
Vuonna 1993 Raunio alkoi keikkailla Atlas-yhtyeen kanssa ja vuonna 1994 Audiovox julkaisi Raunion nimeä kantavan albumin.
Vuonna 2005 Raunio sai Tanja Jääskeläisen roolin MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät. Alun perin hänen tarkoituksenaan oli tehdä sarjaan seitsemän viikon mittainen vierailu, mutta rooli venyi lopulta neljän vuoden mittaiseksi. Raunio jätti sarjan kuvaukset toukokuussa 2009 ja hänen roolihahmonsa poistui sarjasta loppuvuonna 2009.
Sittemmin Raunio on työskennellyt kiinteistönvälittäjänä.

Yksityiselämä

Raunio on ollut naimisissa Erkki Hakkaraisen kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Hän asuu Vääksyssä.
Sawarabi (1923)

Palvelus

Alus tuhoutui myrskyssä 5. joulukuuta 1932.
Petri Pasanen

FC Lahti

Pasanen on FC Kuusysin kasvatti. Hän on pelannut myös FC Pallo-Lahden ja FC Hämeenlinnan riveissä. Veikkausliiga-uransa Pasanen aloitti Lahden riveissä vuonna 1999. Pasanen palasi takaisin FC Lahteen kesällä 2014. Pasanen päätti jalkapallouransa seurassa kauteen 2015.

Ajax

Kesällä 2000 Pasanen siirtyi Alankomaiden suurseuroihin lukeutuvan Ajaxin riveihin. Pasanen nousikin nopeasti Ajaxin avauskokoonpanoon ja saavutti seuran riveissä tuplamestaruuden vuonna 2002. Myöhemmin hän kuitenkin joutui Ajaxissa epäsuosioon ja vietti kevään 2004 lainalla Englannissa Portsmouthin joukkueessa.

Werder Bremen

Kesällä 2004 Pasanen siirtyi vastikään Saksan-mestaruuden voittaneeseen Werder Bremeniin. Ensimmäisellä kaudellaan Bremenin riveissä Pasanen sai keskuspuolustajana hyvin peliaikaa ja olikin avauskokoonpanossa 22 Bundesliiga-ottelussa. Seuraavina kausina Pasasen peliaika väheni, kunnes kaudella 2007–2008 hän palasi Werderin vakituiseen avauskokoonpanoon; tällä kertaa tosin oikeana tai vasempana laitapuolustajana. Kaudella 2008–2009 Pasasen edustama Werder Bremen selviytyi UEFA Cupin loppuotteluun, jossa se kohtasi ukrainalaisen Šah’tar Donetskin. Pasanen vaihdettiin kentälle pelin jatkoajalla, Bremen kuitenkin hävisi ottelun.

Red Bull Salzburg

Kesällä 2011 Pasanen siirtyi Itävallan Bundesliigassa pelaavaan Red Bull Salzburgiin.

Aarhus GF

Pasanen siirtyi heinäkuussa 2012 kaksivuotisella sopimuksella Tanskan Superligassa pelaavaan Aarhus GF:n riveihin.

Maajoukkue

Ensimmäisen A-maaottelunsa Pasanen pelasi 15. marraskuuta 2000 Irlantia vastaan. Ensimmäisen maalinsa A-maajoukkueessa hän teki 22. toukokuuta 2002 Latviaa vastaan. Pasanen kuului pitkään Suomen puolustuksen luottomiehiin. Pasanen toimi myös hetken aikaa Suomen A-maajoukkueen kapteenina.
Karsinnoissa vuoden 2014 MM-kisoihin hän on pelannut Niklas Moisanderin toppariparina. Pasanen on pelannut myös Suomen futsal-maajoukkueessa.
Xiaomi Redmi Note 5 Pro

Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 5 Pro -älypuhelimessa on 6-tuumainen näyttö Full HD 2:1-resoluutiolla. Näyttö on suojattu Corning Gorilla Glass -lasilla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 636 SDM636-prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 Megapikseliä ja toinen on 5 Megapikseliä. Etukameran tarkkuus on puolestaan 20 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutiolla.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 "Nougat".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.0 "Oreo" -versioon.
Molemmat versiot toimivat Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Belgianpaimenkoira laekenois

Ulkonäkö

Laekenoisin ulkonäkö tuo mieleen picardienpaimenkoiran ja ardennienkarjakoiran. Karkea, pörröinen ja hieman kihartuva, rungon alueella noin 6 cm pitkä karvapeite on rotumääritelmän mukaan aina punaruskea, mutta käytännössä sen sävy vaihtelee vaalean kellertävästä (fawn) punaiseen. Lisäksi ns. hiilikkoväriä (charbonné) eli mustia karvankärkiä - joka vastaa joidenkin muiden rotujen seesamia, soopelia ja riistanväriä eli agoutia - esiintyy hännässä ja kuonossa harmaan maskin muodossa, joka on paljon heikommin erotettavissa kuin malinoisin ja tervuerenin musta maski. Säkäkorkeus on sama kuin muillakin belgianpaimenkoirilla: uroksilla noin 60-66 cm ja nartuilla 56-62 cm. Urokset painavat keskimäärin 25-30 kg ja nartut noin 20-25 kg. Laekenoisin rotumääritelmä on yhteinen kaikkien kolmen muun belgianpaimenkoiran kanssa, joten ainoat poikkeamat koskevat karvanlaatua ja väritystä.

Luonne

Rodulla on saavutettu hyviä tuloksia muun muassa agility-kilpailuissa. Belgianpaimenkoira onkin palveluskoirana ehdottomasti onnellisin silloin kun sillä on jokin tehtävä, olkoon se sitten palveluskoiralaji, agility, vetoharrastus, pelastuskoiratoiminta tai mitä tahansa missä se saa toteuttaa itseään ja kuluttaa energiaansa ja käyttää älyään (aktivointi). Monipuolisena rotuna eri harrastusmahdollisuuksia belgianpaimenkoiran kanssa on runsaasti. Belgianpaimenkoiran kiintymys omaan perheeseen on suuri ja tämä on otettava huomioon koulutuksessa - omistajan pitää itse kouluttaa belgialaisensa.
Belgianpaimenkoira tarkkailee jatkuvasti mitä sen ympärillä tapahtuu ja on puolustaa tarvittaessa myös isäntäänsä. Se suhtautuu vieraisiin epäluuloisesti. Rodulla esiintyy kuitenkin myös heikkohermoisuutta, pehmeyttä sekä paukkuarkuutta.

Alkuperä

Laekenois on kotoisin Brysselin esikaupunkialueella sijaitsevasta Laekenin kunnasta, josta se on saanut nimensä. Se muistuttaa ulkonäöltään enemmän ardennienkarjakoiraa kuin muita belgianpaimenkoiria, ja koska Ardennit sijaitsevat juuri Brysselin eteläpuolella, nämä kaksi rotua voivat hyvinkin olla sukua toisilleen. Alun perin muunnoksesta tunnettiin myös tuhkanharmaa väritys, mutta se kuoli sittemmin sukupuuttoon. Kaikki belgianpaimenkoiran eri muunnokset yhdistettiin vuonna 1892 virallisesti samaan rotuun kuuluviksi, joista laekenois tunnettiin alussa nimellä karkeakarvainen belgianpaimenkoira.
Kaunissaaren tekojärvi

Maantietoa

Tekojärvi on muodostunut patoamalla Jägala jõen uoma 50 metriä pitkällä padolla. Myös järven pohjoisranta on korotettu reunavallilla, jotta varastoitava vesimäärä olisi suurempi ja vedenpinta korkeampi. Järven pinta-ala on 30 ha ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen itäpäässä on kaksi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,52 ha. Saaret ovat 100 metriä ja 85 metriä pitkät. Jägala jõgi on järven läpi virtaava joki, mutta siihen laskee myös myös Kõrgimäe kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 830,7 km².
Järvn keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys 5 metriä. Järvialtaan maksimitilavuudeksi on arvioitu 0,00160 km³ eli 1,60 miljoonaa m³, mutta annetulla keskisyvyydellä järven tilavuudeksi tulee vain 0,69 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Sen pohjoisrannat ovat metsämaata ja etelärannat peltoa, niittyjä ja asuinaluetta. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Kaunissaaren kylä ja luoteispuolella Jägala jõen länsirannoilla Lehtmetsän kylä.

Vesistöjärjestelyitä

Tekojärvi on muodostettu Tallinnan vesihuoltoa varten. Sen koillispäähän on johdettu luoteen suunnalta Aavoja-Kaunissaare kanal, joka johtaa 2,8 kilometrin päästä Aavojan tekojärvestä vettä Kaunissaaren tekojärveen. Järven lounaispäästä lähteen länteen Jägala-Pirita kanal, joka laskee vedet 25 kilometrin päähän Pirita jõgeen.
Patoaukon vasemmalla puolella sijaitsee Kaunissaaren voimalaitos (viroksi Kaunissaare hüdroelektrijaam), joka voi tuottaa kahdella turbiinilla 0,246 MW sähköenergiaa. Samalla puolella patoa on myös kalaportaat.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (viroksi makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Tuhkakerttuli

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan tuhkakerttuli on 12–13 cm. Nimialalaji C. c. cinereum on selästään lyijynharmaa ja päälaeltaan hieman tummempi. Rinnastaan lintu on vaaleamman harmaa ja vatsastaan kellertävämpi. C. c. fraseri -alalajin yksilöt ovat selästään ruskeampia ja C. c. littorale on selästään täysin oliivinruskea. Näiden alalajien vatsa on myös kellertävämpi. Kaikilla alalajeilla on siivissä L-mallinen valkoinen laikku.  Linnun nokka on melko pienikokoinen ja kartionmallinen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Tuhkakerttulia tavataan Kolumbiasta, Ecuadorista, Perusta, Boliviasta ja Chilen pohjoisosista. Linnun elinympäristöä ovat pensaikkoiset alueet, metsien reunamaat, puutarhat ja puoliavoimet maastot, joissa kasvaa yksittäisiä puita ja pensaita. Tuhkakerttulia tavataan sekä kuivissa että kosteissa ympäristöissä. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 2 500–4 000 metrin korkeudessa, toisin Perussa ja Chilessä tuhkakerttulia tavataan myös rannikon alankomailta.

Ravinto

Tuhkakerttulit etsivät ravintoa lehvästön joukosta yksin tai pareittain. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä ja hedelmistä. Lajin nokka soveltuu hyvin hyönteisten poimimiseen lehdiltä. Tuhkakerttulin on havaittu myös syövän mettä. Tässä ne käyttävät hyväkseen puhkojien (Diglossa) nokallaan kukkiin tekemiä reikiä.
Joystick

Joystick tai sauvaohjain on tietokoneen oheislaite, jota käytetään usein muun muassa tietokonepelien pelaamiseen, joskin niillä on myös useita hyötykäyttökohteita. Joystick koostuu kädessä pidettävästä tai sormella liikuteltavasta sauvasta ja jonkinlaisesta tukevasta pohjaosasta, tai se voi olla integroitu muihinkin laitteisiin. Laite lähettää tiedon sauvan kallistuskulmasta tietokoneelle. Lisäksi joystickeissä on myös yleensä painonäppäimiä (ns. ”tulitusnäppäimiä”), joita käytetään eri toimintojen laukaisemiseen.
Joystickejä on yleensä kahdenlaisia. Digitaaliset joystickit pystyvät havaitsemaan vain tietyt suunnat, yleensä lepotilan ja pysty- ja vaakatasolta äärisuunnat, mahdollistaen näin lepotilan lisäksi kahdeksan suunnan havaitsemisen. Monet digitaaliset joystickit pohjautuvat joko liuska- tai mikrokytkimiin. Analogiset joystickit pohjautuvat yleensä joko optiseen havainnointiin tai potentiometreihin, ja pystyvät kertomaan sauvan kallistuskulman lepokohtaan verrattuna hyvinkin tarkasti.
Näinä päivinä joystickeja tietokoneen ohjaimina on pääasiassa kahdenlaisia: varsinaiset joystickit, jotka koostuvat ohjainsauvasta ja jalustasta, ja pelikonsoleissa yleisemmät pad-ohjaimet, jotka sisältävät yleensä digitaalisen suuntaohjaimen (esimerkiksi ns. ristiohjaimen) sekä yhden tai useampia pieniä analogisia joystickejä.
Useissa 8-bittisen aikakauden kotitietokoneissa peliohjaimet liitettiin Atari 2600:n kanssa yhteensopivalla 9-piikkisellä D-liittimellä. IBM PC -yhteensopivissa tietokoneissa käytettiin aluksi 15-piikkistä joystick-porttia. Nykyisin ohjaimissa on siirrytty käyttämään USB-liittimiä.
Joystickeja löytyy myös koneista, kuten nosturista tai traktorin etukuormaajasta. Myös useissa lentokoneissa on samantyyppinen ohjain, jonka takia Joystickiä käytetään monesti lentokonesimulaattoreissa.
Kalastusneuvos

Kalastusneuvos on Suomessa valtionhallinnon virkanimike maa- ja metsätalousministeriön kalastusosaston virkamiehille tai suomalainen arvonimi.

Kalastus- ja maataloushallituksessa

Kalastusneuvos oli myös entisen kalastushallituksen korkeiden virkamiesten virkanimike 1920-luvun vaihteessa. Kalastushallituksen puheenjohtajana toimi ylijohtaja ja jäseninä kaksi kalastusneuvosta ja asessori. Viraston tultua yhdistetyksi maataloushallitukseen sen kalatalousosastolla oli virkamiehinä kalastusneuvoksia, kuten Don Wikström.
Arcade (internetsivusto)

Arcade oli Iltalehden ja Leopardi Median tarjoama suomalainen internetsivusto, joka tarjosi ilmaisia verkossa pelattavia pelejä. Arcadessa oli myös mahdollisuus arvostella ja kommentoida pelejä. Suomenkielisessä Arcadessa oli joulukuussa 2011 3 802 verkkopeliä, ja sinne tuli joka päivä uusia pelejä. Arcadella oli oma IRC-kanava Quakenetissä. Sivuston kumppaneina toimivat Pikavipit.net sekä Jonneweb.net.

Arcaden pelit

Arcaden peleihin kuului: toiminta- ja seikkailupelit, urheilupelit, tasohyppelypelit, aivopähkinäpelit, ammuntapelit, ajopelit, klassikkopelit, tappelupelit ym. Arcadessa oli myös animaatioita ja mahdollisuus pelata Taitopeliä.
Helsingin hallinto

Kunnallishallinto

Helsingin kaupunginvaltuustossa on 85 jäsentä, joista miehiä 43 ja naisia 42 nykyisellä kaudella (2013–2016). Muun Suomen poliittiseen kenttään verrattuna suurin ero on Suomen Keskustan pieni kannatus. Vihreät palasi vuoden 2008 vaaleissa toiseksi suurimmaksi valtuustoryhmäksi SDP:n jäädessä kolmanneksi.
Helsingin kaupunginjohtaja on Jussi Pajunen ja apulaiskaupunginjohtajia ovat Hannu Penttilä (kaupunkisuunnittelu- ja kiinteistötoimi), Tuula Haatainen (sivistys- ja henkilöstötoimi), Pekka Sauri (rakennus- ja ympäristötoimi) ja Paula Kokkonen (sosiaali- ja terveystoimi).
Vuonna 2011 Helsingin kaupungin organisaatio koostui 29 virastosta ja kuudesta kunnallisesta liikelaitoksesta. Virastojen ja laitosten lisäksi kaupunkikonserniin kuuluu tytäryhteisöinä 112 kaupungin omistamaa osakeyhtiötä  ja 11 säätiötä. Kaupungin palveluksessa oli vuonna 2011 noin 39 000 henkilöä, ja kaupunkikonserniin kuuluvien tytäryhteisöjen palveluksessa noin 4400.

Pormestarit

Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien Helsingissä otettiin käyttöön pormestarimalli. Puolueet asettivat omat pormestariehdokkaansa ennen vaaleja, vaikka kaupunkilaiset eivät päässeet itse valitsemaan pormestaria vaaleissa. Vaalien jälkeen käydyissä neuvotteluissa Helsingin pormestarin paikan sai vaalien suurin puolue Kokoomus. Kokoomuksen pormestariehdokkaana oli Jan Vapaavuori, joka valittiin Helsingin ensimmäiseksi pormestariksi. Samalla valittiin myös neljä apulaispormestaria, joilla on aiempien apulaiskaupunginjohtajien tapaan omat vastualueensa. Pormestarimallin käyttöönoton yhteydessä tehdyn organisaatiomuutoksen myötä, apulaispormestarit toimivat myös oman toimialansa lautakunnan puheenjohtajana.
Х

Ääntäminen

Х ääntyy tavallisesti joko soinnittomana velaarisena frikatiivina /x/, liudentuneena soinnittomana velaarisena frikatiivina /xʲ/, soinnittomana palataalisena frikatiivina /ç/ tai soinnittomana glottaalisena frikatiivina /h/. Sen äännearvo on bulgariassa /x/ tai /xʲ/, makedoniassa /x/, marissa /x/, serbiassa /h/, ukrainassa /x/, valkovenäjässä /x/ ja venäjässä /x/ tai /ç/.
Tuula Sandström

Tuula Sandström (s. 6. kesäkuuta 1942 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti, joksi hän valmistui Turun yliopistosta. Kirjailijan uran lisäksi Sandström toimi vuoteen 2006 asti Turun Lyseon lukion englannin kielen opettajana. Hänellä on kolme tytärtä.
Giovanni da Udine

Giovanni da Udine (1487–1546) oli italialainen renessanssimaalari. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Vatikaanin ja Villa Farnesinan ornamenttiosat.
Mihhail Korb

Elämäkerta

Korbin isä on keskustapuolueen poliitikko Valeri Korb, joka on poikansa tapaan ollut Riigikogun jäsen.
Korb on suorittanut kandidaatin tutkinnon liiketaloudessa ja maisterin tutkinnon taloustieteessä Tallinnan teknillisestä yliopistosta. Hän opiskelee samassa yliopistossa energiatekniikan kandidaatin tutkintoa varten.

Poliittinen ura

Korb on työskennellyt Kohtla-Järven kaupunginhallinnossa vuosina 2001–2004 ja sen jälkeen Mustamäen kaupunginosahallinnon palveluksessa 2004–2005. Hän oli vuosina 2005–2011 Tallinnan Kristiinen kaupunginosajohtaja ja sen jälkeen vuoteen 2014 saakka Tallinnan keskustan kaupunginosajohtaja. 
Tallinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä hän oli vuosina 2009 ja 2013. Riigikogun jäseneksi Korb nousi kesäkuussa 2014 Vilja Savisaar-Toomastin erottua tehtävästä.

Yksityiselämä

Korbin perheeseen kuuluu tytär.
Hertseg-Bosnia

Historia

Kroatian itsenäistyminen ja sitä seurannut Kroatian sota vuonna 1991 saivat Bosnian alueen äärikansalliset kroaatit perustamaan vuoden lopussa Bosnian valtiosta erillisen Hertseg-Bosnian kroaattialueen, jonka pääkaupungiksi valittiin Mostar. Hertseg-Bosnian itsehallintoalue perustettiin Mate Bobanin hallinnon alaisuudessa kesällä 1992, josta seurasivat kroaattien ja muslimien väliset aluekiistat Bosnian alueella. Kiistat liittyivät luultavimmin Kroatian presidentti Franjo Tuđmanin Suur-Kroatian politiikkaan, joka pyrki Kroatian aluelaajennuksiin sekä Bosnia-Hertsegovinan jakamiseen yhdessä serbien kanssa.
Talvella 1992 Boban oli siirtynyt Hertsegovinan kroaattien johtoon, minkä seurauksena bosniakit alkoivat poistua huhtikuussa Bosnian sodan aikana muodostetusta Bosnian kroaattiarmeijasta.
Alueesta käytettiin nimityksiä HZ-HB (Hertseg-Bosnian kroaattiyhteisö) ja HR-HB (Hertseg-Bosnian kroaattitasavalta). Hertseg-Bosnian perustaminen johti muun muassa siihen, että kroaatit alkoivat takavarikoida bosniakeille saapuvia aseita tarkastuspisteissään. Tarkastus saattoi usein takavarikoida itselleen suuren osan läpikulkevasta aselastista. Tämä johti kroaattien ja bosniakkien välisiin vihamielisyyksiin. Poliittiset jännitteet pysyivät vielä syksyllä 1992 pimennossa kansainväliseltä yhteisöltä.
Kroaattien ja bosniakkien välinen viha johti avoimeen taisteluun tammikuussa 1993 ja laajaan sotaan saman vuoden huhtikuussa. Yhdysvallat painosti Bobania siirtymään pois vallasta, mikä tapahtui vasta seuraavana vuonna. Taistelut Hertseg-Bosnian kroaattien ja bosniakkien välillä päättyivät tulitaukoon maaliskuussa 1994 allekirjoitetun Washingtonin sopimuksen myötä. Muut valtiot Kroatiaa lukuun ottamatta eivät tunnustaneet Hertseg-Bosnian aluetta itsenäiseksi, minkä seurauksena valtio lakkasi olemasta vuonna 1994 (Kroatian tuki poistui viimeistään vuonna 1996).
Iltatähti (musiikkiohjelma)

Iltatähti on Yleisradion vuosina 1973–1983 esitetty musiikkiaiheinen televisio-ohjelma. Ohjelmassa esiintyi laulajia, joita haastatellaan ja he esittävät kaksi kappaletta. Iltatähdessä esiintyneitä laulajia olivat muun muassa Juice Leskinen, Rauli Badding Somerjoki, Hector ja Freeman.
Aluksi Iltatähteä tehtiin mustavalkoisena. Ensimmäisen jakson juonsivat 5. kesäkuuta 1973 Jussi Raittinen ja Eija Mikkonen. Ensimmäinen vakituisempi juontaja oli jazztoimittaja Matti Poijärvi. Vuonna 1974 siirryttiin väritelevisiotuotantoon ja juontajaksi tuli Mikko Alatalo. Vuodesta 1977 Iltatähden pääjuontajaksi tuli Sinikka Hein, joka oli vieraillut ohjelman juontajana jo aiemminkin. Ohjelman juontajia tai taustatoimittajia olivat eri aikoina myös Matti Rosvall, Tommi Liuhala, Tapani Ripatti, Liisa Lääveri, Joke Linnamaa, Esko Riihelä ja Matti Kyllönen. Eniten ohjelman sisältöön vaikuttivat kuitenkin sen ohjaajat Jarmo Porola ja Esko Leimu.
Kirjosiipiapali

Levinneisyys

Kirjosiipiapalia tavataan Malawissa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Keniasta se on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan vain pienellä alueella ja koska sen kanta on pieni ja vähenemässä. Sen populaatioksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä.

Elinympäristö

Kirjosiipiapali suosii korkeita, kosteita ja reheviä metsiä, ja sitä tavataan yleensä alle 1 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Putkimiina

Putkimiina, jonka virallinen nimi Suomessa on PM 68 95, on jalkaväkimiina. Sen voi asentaa kiinnityslangoilla esimerkiksi puuhun tai kantoon. Sirpaleet ovat tappavia 15 metriin asti ja haavoittavat 30-50 metriin saakka. Putkimiina painaa 900 g, josta räjähdysainetta on 180 g. Putkimiinan laukaisimena käytetään Suomessa Vetosytytin 95:ttä. Kuori on yleensä valmistettu jousiteräksestä.
Putkimiina poistuu käytöstä Ottawan miinakieltosopimukseen liittymisen jälkeen.
Suomalaisten putkimiinavarastojen tuhoaminen alkoi vuonna 2012 Hukkakeron räjäytysalueella Kittilässä.
Iso-Pakonen

Maantiede

Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröivältä Pakosensuolta. Osa vedestä saattaa valua suo-ojien mukana Valijärveltä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 250 metriä pitkä laskuoja Kyynäräjärven Lammaslahteen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin ojitettua suometsää. Rannat ovat rakentamattomia ja läheiseltä metsäautotieltä kulkee 150 metriä pitkä polku pohjoisrantaan.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Pakkanen järvi".
Pistesiirtolaite

Pistesiirtolaite eli punkteerauslaite, myös pistemittauslaite, on mittalaite, jota käytetään kiven- ja puunveistossa.
Pistesiirtolaitteella merkitään kipsistä, vahasta tai savesta tehdyn luonnoksen tärkeimmät pisteet työtä aloitettaessa kivi- tai puukappaleeseen.
Laitteen avulla on mahdollista kopioida veistos tarkoin mallin mukaan. Laitteen keksi ranskalainen kuvanveistäjä Nicolas-Marie Gatteaux (1751–1832), ja Antonio Canova kehitti sitä edelleen.

Käyttö

Pistesiirtolaitteen avulla voidaan tehdä samankokoisia kopioita olemassaolevista veistoksista ja siirtää kipsistä, savesta tai vahasta tehtyjä veistoksia kiveen tai marmoriin. Veistosten suurentamiseen tai pienentämiseen se ei suoraan käy.
Kontrolloidakseen paremmin valmista veistosta kuvanveistäjät ovat tehneet yksityiskohtaisia malleja ja luonnoksia, ja tehneet sitten veistoksen joko samassa tai suurennetussa mittakaavassa luonnoksen mukaan. Varsinkin 1800-luvulla veistäjät työstivät ensin vaha- tai savimallin, josta otettiin kipsivalos. Valos toimi mallina, kun veistos siirrettiin pistesiirtolaitteen avulla kiveen. Menetelmää on kutsuttu epäsuoraksi veistämiseksi.
Epäsuoran menetelmän etuna oli, että lopputulosta voitiin hallita tarkemmin ja korjaamattomien vahinkojen mahdollisuus väheni huomattavasti. Toisin kuin voisi olettaa, menetelmä oli myös nopeampi veistettäessä monimutkaisia veistoksia. Veistoksen muoto oli valmiina ennen kiveen veistämistä, joten plastisia yksityiskohtia tarvitsi enää hioa ja täydentää. Lisäksi avustajat saattoivat nyt tehdä suuren osan työstä, joten tuottavuus lisääntyi. Pistesiirtomenetelmän haittana oli veistämisen välittömyyden ja ilmaisuvoiman väheneminen.
Pistesiirtomenetelmän ansiosta kuuluisat kuvanveistäjät käyttivät yhä enemmän apulaisia työssään. Veistäjällä saattoi olla laaja työpaja, jossa oli kymmeniä apulaisia ja oppilaita. Tuloksena kuvanveistosta tuli melko yhtenäistä ja akateemista taidetta.
Kuvanveistossa palattiin lopulta suorempiin ilmaisumuotoihin ja suoraan veistämiseen, joihin impressionismin ja ekspressionismin ohella Afrikan ja Oseanian primitiivinen taide antoi virikkeitä. Tämän kehityksen myötä pistesiirtolaitetta käytettiin yhä vähemmän, joskin asiaan vaikutti myös että perinteiset kuvanveiston taidot alkoivat kadota 1900-luvulla.

Tekniikka

Tavallisesti työ aloitetaan kolmen tärkeimmän pisteen avulla. Työssä käytetään nimenomaan kolmea pistettä, koska näin leveys, korkeus ja syvyys tulevat määritellyiksi. Samoja kolmea pistettä oli käytetty kuvanveistossa perinteisesti työntömitan ja pantografin avulla, mutta pistesiirtolaite yksinkertaisti työtä oleellisesti. Mittauspisteitä saattaa työtä jatkettaessa olla lopulta satoja.

Pistesiirtolaite tulevaisuudessa

Nykyisin on olemassa laserin avulla toimivia pistesiirtolaitteita. Niiden etuna on muun muassa se, että neula ei ole tiellä veistettäessä, ja laite antaa myös äänisignaalin, kun oikea syvyys on saavutettu.
Viime aikoina on kehitetty myös tietokoneen ohjaama puuntyöstölaite, joka skannaa mallin, jonka jälkeen siitä voidaan tehdä erikokoisia versioita eri materiaaleihin. Myös 3D-tulostinta voidaan käyttää.