google/wiki40b huggingface dataset:
Xabi Prieto

Seurajoukkueura

Prieto on Real Sociedadin kasvatti, jonka edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä 8. lokakuuta 2003 ottelussa Osasunaa vastaan. Toisessa ottelussaan 23. huhtikuuta 2004 Real Madridia vastaan hän viimeisteli kaksi maalia, joista toisen rangaistuspotkusta.
Kaudella 2005–2006 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa ja pelasi lopulta kaikissa kauden 38 otteluissa. Hän teki kauden aikana myös yhdeksän maalia, joista kuusi syntyi rangaistuspotkuista. Seuraavalla kaudella 2006–2007 Prieto sai vastuuta lähes edellisen tapaan, pelaten 33 ottelua. Baskiseura ei kuitenkaan onnistunut säilyttämään pääsarjapaikkaansa vaan tippui Segunda Divisióniin kaudeksi 2007–2008.
Prieto pelasi kauden 2009–2010 aikana 35 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Kauden päätteeksi joukkue onnistui tekemään paluunsa pääsarjatasolle kolmen vuoden tauon jälkeen.
6. tammikuuta 2013 pelatussa vierasottelussa Real Madridia vastaan Prieto teki ammattilaisuransa ensimmäisen hattutempun, mutta tästä huolimatta Real Sociedad hävisi kuitenkin ottelun lopulta numeroin 3–4.
Petter Wetter

Petter Wetter (n. 1659–1741) oli Helsingin meritullintarkastaja. Wetter tarjosi lainoja velkaantuneille aatelisille, mm. Herttoniemen Jägerhornin (eli Jägerskiöld) ja Blåfieldin aatelissuvuille. Velanmaksuksi hän takavarikoi aatelisten kartanoita Herttoniemen alueella ja yhdisti ne Herttoniemen kartanoksi, vaikka lain mukaan vain aateli sai omistaa rälssitiloja. 
Wetter omisti myös krouvin sekä viinapolttimon, vaikkei hänellä niiden vaatimia porvarisoikeuksia ollutkaan. Hän kannatti raakapuun myyntiä englantilaisille, kunnes hankki omistukseensa sahan, jonka jälkeen vaati, että vain sahattua tavaraa sai myydä ulkomaille. Muutoinkin hän käytti häikäilemättömästi hyväkseen asemaansa meritullinhoitajana. 
Wetter pakeni Isovihan aikana venäläismiehitystä Tukholmaan, jossa asui 1712–1721. Sodan jälkeen hän palasi tullinhoitajaksi. Hän antoi Herttoniemen kartanon syytinkioikeutta vastaan pojalleen pormestari Abraham Wetterille, jonka kuoleman jälkeen hän yritti turhaan saada kartanoa takaisin Abrahamin perikunnalta. 
Wetter omisti Helsingin ensimmäisen kivitalon, Burgmanin talon, joka oli aikansa loistokkain koti Helsingissä. Helsingin Herttoniemenrannassa on Petter Wetterin tieksi nimetty katu.
Christina Milian

Yksityiselämä

Christina Milian tapasi näyttelijä-räppäri Nick Cannonin Rahalla ei rakkautta saa -elokuvan kuvauksissa ja he alkoivat seurustella vuonna 2003. Heidän suhteensa kesti kaksi ja puoli vuotta ja se päättyi, kun Cannon petti Miliania vuonna 2005.
4. syyskuuta 2009 Milian ja laulaja The-Dream menivät naimisiin Las Vegasissa. Vuonna 2010 heille syntyi tytär. Liitto päättyi eroon vuonna 2011. Nyt hän ei ole naimisissa.
Koskenkorvan rautatieasema

Historiaa

Suupohjan rata rakennettiin kylän läpi 1910–12. Asema nimettiin Koskenkorvaksi, koska se rakennettiin samannimisen tilan maille. Tämä vaikutti siihen, että koko kylän nimeksi vakiintui Koskenkorva.

Suomen ensimmäinen kaivinkone

Suupohjan rataa rakennettaessa tarvittiin paljon soraa, jota savisella Pohjanmaalla ei tahtonut löytyä kuin Koskenkorvan seudulta. Koskenkorvan aseman viereiseen hiekkaharjuun perustettiin sorakuoppa, jonne rakennettiin lastausraide. Aluksi soravaunut kuormattiin käsivoimin. Vuonna 1912 Tie- ja vesirakennusten Ylihallitus hankki soran lastaukseen Suomen ensimmäisen kaivinkoneen Bucyrus-yhtiöltä Wisconsinin osavaltion Milwaukeesta. Sittemmin Caterpillarin omistukseen siirtynyt amerikkalaistehdas toimitti höyrykäyttöisen kaivinkoneen Hangon satamaan ja luovutti sen kokoonpantuna. Mukana seurasi yhdysvaltalainen monttööri, joka ohjasi kokoonpanon sekä käyttöönoton. Esittelynäytös pidettiin Karjaalla. Koskenkorvan kokematon työporukka sai kuitenkin koneen kumoon melkein heti, kun se saapui työmaalle. Vauriot jäivät vähäisiksi, mutta nostoon meni lähes kolme viikkoa. Samanlaisia Bucyrus C70 -koneita kerrottiin käytetyn samoihin aikoihin Panaman kanavan kaivamisessa.

Kuvaus rautatieläisten elinoloista

Näin kuvailtiin työ- ja asumisoloja Koskenkorvan asemalla rautatievirkamiesten kalenterissa vuonna 1930:
»Kuukausittain myydään asemalla n. 1000 lippua eli n. 10.000 mk arvosta. Rahtikirjoja on 800 ja eniten lastataan soraa, puutavaraa, tiiliä ja maanviljelys- ja karjatuotteita. Vakinaisia junia kulkee 6 vuorokaudessa. Ensimmäinen 6.31 ja viimeinen 22.39. Ylimääräisiä junia vähän, korkeintaan 2 päivässä. Puhelimia on kaksi, Toinen on yleinen ja toinen valtion linjapuhelin. Sähkösanomia 200 kpl kuukaudessa. Vuokrataso on keskinkertainen, mutta asuntojen saantimahdollisuudet ovat huonot. Sähkövalo on ja kylässä on muutamia kauppoja. Ruokatavarain saanti on hyvää ja hinnat ovat halvat. Veroäyri vaihtelee 8-10 mk. Apteekki ja lääkäri sijaitsevat Ilmajoen kirkolla. Lähimpään kansakouluun ei ole kuin 0.5 km matka. Oppikoulu on Ilmajoella ja yhteiskoulu Seinäjoella. Lähistöllä sijaitsevat teollisuuslaitokset ovat: Saha, Tiilitehdas, Leipätehdas. Yhtään hotellia ei ole. Autobussiyhteydet Seinäjoelle, Poriin ja Vaasaan. Kalastusmahdollisuudet ovat paikkakunnalla huonot, mutta metsänriistaa on kohtuullisesti.»
Tuija Wetterstrand

Tuija Wetterstrand on suomalainen arkeologi ja historioitsija, joka on kirjoittanut tietokirjoja useista eri aihepiireistä. Hän on julkaissut teoksia muun muassa Suomen kalliomaalauksista sekä Santiago de Compostelan pyhiinvaelluksesta. Vuodesta 2004 lähtien Wetterstand on työskennellyt Kuurosokeiden liiton tiedottajana ja julkaissut myös tietokirjan kuurosokeutta aiheuttavasta Usherin oireyhtymästä. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa Siirtolaisuusinstituutissa sekä Suomen suurlähetystössä Vietnamissa.
Vuosina 1989–1990 Wetterstrand asui YK-tehtävissä olleen puolisonsa kanssa Somaliassa ja julkaisi myöhemmin kirjan perheelleen lähettämistä kirjeistä hajoavan valtion keskeltä. Vuonna 2005 ilmestynyt Kävellen Santiago de Compostelaan palkittiin Päätalo-instituutin kilpailussa parhaana omakustanteena julkaistuna dokumenttina. Vuonna 2017 ilmestyi Wetterstrandin isoäidin veljen Anton Vilénin muistelmiin pohjautuva teos, joka kertoo Suomen sisällissotaan osallistuneesta punaisten panssarijunasta.
Trini Kwan

Mighty Morphin Power Rangers

Kun viisas ja hyväntahtoinen tietäjä Zordon havaitsi vuosituhansia sitten vangitsemansa avaruusnoita Rita Repulsan karanneen hän valitsi Trinin yhdessä Jason Lee Scottin, Zack Taylorin, Billy Cranstonin ja Kimberly Hartin kanssa suojelemaan maailmaa. Zordon antoi viisikolle voimakolikot, joiden avulla he pystyivät muuttumaan Power Rangereiksi. Zordon antoi heille myös Dinozordit, jotka yhdistämällä he pystyivät muodostamaan Megazordin ja taistelemaan sen avulla Ritan suurentamia hirviöitä vastaan. Trini valittiin myötätuntonsa, nokkeluutensa ja taistelutaitojensa perusteella Keltaiseksi Power Rangeriksi ja sai ohjattavakseen Sapelihammastiikeri Dinozordin. Hänellä oli aseinaan kaksi voimatikaria. Toisella tuotantokaudella, kun rangerit siirtyivät käyttämään Thunderzordeja Dinozordien sijasta sai Trini uudeksi zordikseen Griffin Thunderzordin.
Ensimmäisen kerran Trini nähtiin Mighty Morphin Power Rangersin ensimmäisessä jaksossa tekemässä kata-harjoittelua. Trini oli hyvin taitava kungfussa. Hän oppi myöhemmin taistelutekniikan, jossa imitoitiin rukoilijasirkan liikkeitä. Trinin taistelutekniikka sisälsi salamannopeita liikkeitä ja voimakkaita korkeita potkuja. Hän pyrki voittamaan vihollisensa mahdollisimman vähäisellä voimankäytöllä. Trini oli yksi älykkäimmistä ryhmän jäsenistä ja hän joutui usein kääntämään Billyn teknologiapuheita muille rangereille.
Trini oli yleensä kohtelias, rauhallinen ja lämmin. Hän oli tunnettu omistautumisestaan maailman pelastamisessa ja toisten suojelemisessa. Trini oli myös luonnonsuojelija. Hänellä oli vahva käsitys kunniasta. Hän oli valmis ponnistelemaan ja asettamaan itsensä vaaroille alttiiksi läheistensä puolesta. Trini keräsi myös nukkeja. Toisella tuotantokaudella Trini oli ihastunut Richieen, joka oli uusi oppilas hänen koulussaan. Aluksi he molemmat olivat liian hermostuneita puhumaan toisilleen. Lopulta Richie sai kuitenkin kysyttyä Triniä opiskelemaan kanssaan.
Trinin vanhemmat nähtiin ensimmäisellä tuotantokaudella Angel Groven lukion vanhempainillassa. Hänellä tiedetään olleen myös ainakin serkku Sylvia, jonka kanssa rangerit kävivät huvipuistossa ja tiedettä harrastava setä Howard, joka oli myös taistelulajien taitaja.
Kun Thuy Trang (Trini), Austin St. John (Jason) ja Walter Jones (Zack) jättivät sarjan toisen tuotantokauden puolivälissä sopimuskiistojen takia heidän hahmonsa kirjoitettiin ulos sarjasta. Trini, Jason ja Zack valittiin osallistumaan Sveitsissä järjestettävään maailmanrauhankokoukseen ja heidän voimansa siirrettiin kolmelle uudelle teinille. Trinin voimat siirrettiin Aisha Campbellille. Ei tiedetä mitä Trini teki maailmanrauhankokouksen jälkeen, vaikka Jason palasi myöhemmin sarjassa Power Rangers Zeo, elokuvassa Power Rangers turbovaihteella ja sarjan kymmenvuotista taivalta juhlineessa Power Rangers Wild Forcen jaksossa "Forever Red".
Help (yhtye)

Help oli suomalainen vuosina 1968–1969 toiminut Eero Raittisen säestysyhtye, joka hajosi kun Eero lähti Kirkan ja Anki Lindqvistin Rock and Roll Circus -kesäshow’hun 1969, jossa oli jo oma taustayhtye.
Ethan Suplee

Lapsuus

Suplee syntyi Manhattanilla  Debbie ja Bill Supleen ainoaksi lapseksi. Ethanin isä oli näyttelijä, joka esiintyi myöhemmin satunnaisesti yksisilmäisenä postimiehenä Kovan onnen kundi-sarjassa. Myös Debbie oli näyttelijä ja näyttelemisen opettaja. Ethanin ollessa yksivuotias perhe muutti Los Angelesiin.

Ura

Suplee kiinnostui näyttelemisestä esiintyessään koulun näytelmissä. Kun Suplee täytti 16, myöhemmin Frendit-sarjassa Frank Jr:n roolissa esiintynyt näyttelijä Giovanni Ribisi alkoi opettaa hänelle näyttelemistä. Samaiselle kurssille ilmoittautui myös Jason Lee, joka myöhemmin näytteli pääroolia Kovan onnen kundissa. 18-vuotiaana Suplee lopetti opinnot ja teki ensimmäiset roolinsa videopelimainoksissa. Vuonna 1994 Suplee pääsi esiintymään Isojen poikien leikit-sarjaan Frankie Stechinona. Vuonna 1995 hän esiintyi komediaelokuvassa Häiriköt, jossa hänen roolinsa oli William Black. Seuraavana vuonna hän lähti Isojen poikien leikit -sarjasta ja näytteli sitten Jason Lee -elokuvassa Amyn jäljillä pikkuroolissa sarjakuvafanina. Vuonna 1998 Suplee nähtiin American History X -elokuvassa, jonka pääosaa näytteli Edward Furlong. Samana vuonna Suplee palasi yhden tuotantokauden ajaksi Isojen poikien leikit -sarjaan. Vuonna 1999 hän esiintyi esimerkiksi Amyn jäljillä -elokuvan jatko-osassa Dogma sekä elokuvassa Tyrone. Hänen 2000-luvun elokuvistaan tunnetuimmat ovat Road Trip ja Vulgar. Vuonna 2003 hän esiintyi draamaelokuvassa Päämääränä Cold Mountain, vuonna 2004 elokuvissa Perhosvaikutus ja Mela kateissa ja vuonna 2005 Neo Ned -elokuvassa. Myöhemmin hän esiintyi menestyssarjassa Kovan onnen kundi. Vuonna 2006 hän teki elokuvat Art School Confidential, The Fountain, Vuosi ilman joulupukkia ja Clerks 2. Vuonna 2007 hän esiintyi elokuvissa Mr. Woodcock ja American Pie Presents: Beta House ja vuonna 2009 komediassa Fanboys.

Yksityiselämä

Suplee on naimisissa Brandy Lewisin kanssa, joka on Geoffrey Lewisin tytär ja Juliette Lewisin sisar. Brandy Lewisillä on kaksi tytärtä edellisestä avioliitosta. Parilla on kaksi yhteistä lasta, Francis Clementine (s. 2005) ja Bill Grace (s. 2007). Naimisiin he menivät 2006. Kummatkin ovat skientologeja.
Hyönteishotelli

Hyönteishotelli tai ötökkähotelli on hyönteisille rakennettu pönttömäinen keinopesä. Hyönteishotelli tarjoaa eri hyönteisille paikan yöpyä, pesiä tai talvehtia. Ihminen hyödyntää hyönteishotelleja  pölyttäjähyönteisten houkuttelemiseksi hedelmäpuihin ja marjapensaisiin.
Hyönteishotelli voidaan valmistaa puusta, johon porataan reikiä hyönteisille pesäkoloiksi. Hyönteiset viihtyvät kuivasta lehtipuusta kuten koivusta sahatussa pöllissä, sillä havupuut ovat niille liian pihkaisia. Hyönteishotellin voi rakentaa myös korsista kuten koiranputkesta tai järviruo'osta. Pöntössä voidaan käyttää myös esimerkiksi käpyjä, hamppua ja kaarnaa. Pönttö ripustetaan ulos seinään tai puuhun kasvillisuuden yläpuolelle sellaiseen asentoon, että reikiin ei mene vettä. Etelän tai lännen suuntaan asetettu pönttö on lämmin ja hyönteisille parhaiten soveltuva. Pöntöissä voidaan käyttää metalliverkkoja suojaamaan koloja linnuilta. Ampiaisten pesintä estetään ahtamalla materiaalit tiiviisti pönttöön.
Tyypillisiä hyönteishotellin asukkaita ovat koloissa pesivät myrkkypistiäiset ja niiden loiset. Yleisimpiä lajeja Suomen hyönteishotelleissa ovat esimerkiksi rusomuurarimehiläinen, kantomehiläinen ja muut erakkomehiläiset, erakkoampiainen sekä hirsioksahukka ja muut petopistiäiset.
Hyönteishotellissa on asukkaita myös talvella, sillä hyönteiset talvehtivat siellä.
David Douglas

David Douglas (25. kesäkuuta 1799 Scone Skotlanti – 12. heinäkuuta 1834 Havaiji) oli skotlantilainen kasvitieteilijä.
Davidin isä oli kivenhakkaaja Sconen kylässä Perthin luoteispuolella. Hän kävi Kinnoul Schoolia ja sieltä päästyään hän pääsi puutarhaharjoittelijaksi Mansfieldin 3. jaarlin Scone Palaceen. Hän vietti tässä toimessa seitsemän vuotta, kunnes lähti opiskelemaan Perthin lukioon oppiakseen lisää kasvitieteestä. Työskenneltyään sitten jonkin aikaa Fifessä, missä hänellä oli oiva tilaisuus kasvi- ja eläintieteellisen kirjaston käyttöön, hän pääsi Glasgowin kasvitieteelliseen puutarhaan 1820 ja kävi kasvitieteen luennoilla Glasgowin yliopistossa. Kasvitieteen professori huomasi hänen kykynsä ja otti hänet mukaansa Ylämaille suuntautuneelle retkelle sekä suositteli häntä Lontoon Horticultural Societylle (myöhempi Royal Horticultural Society). 
RHS:n Sir William Jackson Hookerin aloitteesta Douglas otti osaa maineikkaalle kasvienkeräysmatkalle pohjoiselle Tyynellemerelle 1824. Hän saapui New Yorkiin, tutustui Lewisin ja Clarkin kasvikokoelmaan Philadelphiassa ja lähetti Lontooseen joukon näytteitä. Keväällä 1824 hän lähti Hudson's Bay Companyn laivalla tutkimaan Kanadan länsirannikkoa, muun muassa Columbiajoen valuma-alueen kasvillisuutta. Vuosien 1825 ja 1827 välillä hän taivalsi Kanadassa yli 16 000 kilometriä keräten kasvinäytteitä.
Hän aloitti vuonna 1829 toisen tutkimusmatkan, joka suuntautui Kaliforniaan, Columbiajoelle, Fraserjoelle sekä Stuartjärvelle ja päättyi Havaijille.
Vuonna 1827 hän esitti jalostettavaksi douglaskuusen, joka englanniksi (ja suomeksi) on nimetty hänen kunniakseen. Lajin tieteellinen nimi Pseudotsuga menziesii viittaa kuitenkin toiseen kasvitieteilijään, Archibald Menziesiin, joka tutki alueen kasvillisuutta joitakin vuosia aikaisemmin. Muita huomattavia Douglasin jalostukseen ottamia puita ovat muun muassa sitkankuusi, sokerimänty, lännenvalkomänty, keltamänty, kontortamänty, montereynmänty, jättipihta, aitopihta sekä lukuisat muut havupuulajit, joita istutettiin Britannian maaseudulle ja joita käytetään puunjalostusteollisuudessa. Lisäksi myös monet puutarhapensaat ja yrtit, esimerkiksi ruusuherukka, isosalali, lupiini, pipot (Penstemon) ja kaliforniantuliunikko. Kaiken kaikkiaan Douglas tuotti noin 240 kasvilajia Britanniaan.
Douglas kuoli hämärissä olosuhteissa Havaijilla – hän ilmeisesti putosi kuoppaan yhdessä härän kanssa, joka survoi hänet kuoliaaksi. Viimeksi hänet nähtiin elossa englantilaisen härkienmetsästäjän ja vankikarkurin Edward ”Ned” Gurneyn kotona. Douglas haudattiin tuntemattomaan paikkaan yleiselle hautausmaalle lähelle Mission Housea Honolulussa. Hänelle pystytettiin muistomerkki 1856 Kawaiaha'on kirkon ulkopuolelle.
Douglas tutki myös lintuja ja nimesi muun muassa vuoriviiriäisen (Oreortyx pictus) 1829. Hänen kunniakseen on nimetty pensastupsuviiriäinen (Callipepla douglasii).
Julkisselvitys

Julkisselvitys tarkoittaa konkurssimenettelyn jatkamista valtion varoilla. Julkisselvityksen tarkoitus on torjua harmaata taloutta ja talousrikollisuutta.
Julkisselvitys on vaihtoehto sille, että konkurssi muuten raukeaisi konkurssipesän varojen vähyyden vuoksi. Selvitys voidaan myös käynnistää silloin, kun pesän varat riittäisivät konkurssiin, mutta on tarpeen selvittää velallisen, pesänhoitajan tai velkojien toimia ja väärinkäytöksiä. Julkisselvityksellä pyritään siihen, että väärinkäytökset ja epäselvyydet eivät pääse hautautumaan selvittämättömiin konkurssipesiin. Yleisin julkisselvitykseen siirtymisen peruste on ollut talousrikosten selvittäminen.
Julkisselvityksessä konkurssimenettely siirtyy velkojien ja pesänhoitajan hallinnosta julkisselvittäjälle. Julkisselvityksestä päättää konkurssituomioistuin. Julkisselvittäjän määrää konkurssiasiamies. Selvitykseen siirryttäessä velkojien oikeus määrätä konkurssipesän omaisuudesta lakkaa ilman, että velallisen määräysvalta palautuisi. Konkurssimenettely jatkuu julkisselvityksenä ja konkurssin oikeusvaikutukset pysyvät katkeamattomina voimassa. Mahdollinen velkojaintoimikunta lakkaa. Päätösvalta ja hallinto kuuluvat julkisselvittäjälle, joka saa konkurssipesään kuuluvan omaisuuden haltuunsa.
Julkisselvittäjän tehtävät ovat lähtökohtaisesti samat kuin pesänhoitajalla. Julkisselvittäjä ei kuitenkaan tarvitse toimiinsa velkojien suostumusta, eikä velkojilla ole oikeutta osallistua päätöksentekoon. Velallisen asema julkisselvittäjän tulee ottaa huomioon samalla tavoin kuin konkurssipesän pesänhoitajankin, sillä sekä konkurssissa että julkisselvityksessä velallinen jää vastuuseen jäännösveloistaan.
Julkisselvitys perustuu 1.9.2004 voimaan tulleeseen konkurssilakiin (KonkL 120/2004). Julkisselvityksestä aiheutuvat konkurssimenettelyn kustannukset maksetaan valtion varoista siltä osin kuin konkurssipesän varat eivät niihin riitä. Ensisijaisesti kustannukset katetaan konkurssipesän varoista. Tavanomaisesti julkisselvittäjänä toimii siihen asti toiminut pesänhoitaja.
Julkisselvitys päättyy joko siihen, että julkisselvittäjä laatii konkurssipesän lopputilityksen, tai siihen, että pesänhallinto palautetaan ja siirrytään takaisin normaaliin konkurssimenettelyyn. Lopputilityksen yhteydessä jako-osuudet maksetaan velkojille, jos pesän varat siihen riittävät. Normaalimenettelyyn voidaan siirtyä, jos se on perusteltua ja konkurssipesän varat sittenkin riittävät konkurssin kustannuksiin. Syynä voi olla esimerkiksi se, että konkurssipesän toimintaa voidaan jatkaa tai se voidaan myydä kokonaisuutena. Siirtyminen on normaalimenettelyyn on kuitenkin harvinaista. Vuoteen 2013 mennessä näin oli käynyt kerran.
Talvivaara Sotkamo Oy:n julkisselvitys on Suomen tähänastisista suurin.
Intomies

Intomies eli myrrysmies on erään tyyppinen suomalainen velho ja tietäjä, joka on innoissaan ja raivon vallassa loitsiessaan. Myrrys tarkoittaa jotakuinkin myräkkää ja meteliä. Ollessaan innoissaan intomies on haltioissaan, eli uskoo, että haltiat vaikuttavat hänen tilaansa.
Intomies on usein silmittömän raivon vallassa. Hän ei välttämättä tunne kipua, vaan saattaa nostaa kuuman kiven kiukaalta tai käsitellä teräaseita terästä pitäen. Hän voi huutaa eläinten lailla, polkea jalkaa ja riehua. Katse voi olla raivokas ja mielipuolinen. Erään intomiehen kerrotaan ottaneen kirveen ja alkaneen lyödä sillä ilmaa uskoen lyövänsä pahaa henkeä. Saman intomiehen katsetta on kuvattu täysin poissa olevaksi.
Intomiehen tila on ilmeisesti jonkinlainen transsi, jonka hän saavuttaa itsesuggestion avulla. Intomiehiä on verrattu berserkkeihin, muinaisskandinaavisiin raivotilassa taistelleisiin sotureihin. Berserkkien arvellaan saavuttaneen raivotilansa jokseenkin intomiesten tapaan.
Kun eräältä intomieheltä kysyttiin, miten hän voi paljain käsin nostaa kuuman kiven kiukaalta, hän vastasi: ”Tuli ei polta tuttuansa”.

Nimitys kirjallisuudessa

Presidentti Kekkosen elämäkerran kirjoittaja, tutkija Juhani Suomi, nimesi elämäkertasarjan ensimmäisen teoksen nimellä Myrrysmies. Hän sanoo selitysosassa tarkoittavansa kirjan nimellä sitä "intomiesmäistä" peräksiantamatonta otetta, jolla nuori kainuulaismies kohosi nopeasti politiikassa uransa alkuvaiheessa.
Benoît Verdickt

Benoît Verdickt (27. syyskuuta 1884 Steenhuffel, Belgia – 28. huhtikuuta 1970 Ville St-Laurent, Montreal, Kanada) oli säveltäjä, kuoromestari ja pedagogi. Hän valmistui Mechlinin konservatoriosta ja saapui vuonna 1906 Kanadaan, jossa hän toimi urkurina vuosina 1906–1912 Québecin Victoriavillessä. Vuosina 1912–1913 hän työskenteli Rochesterissa, New Yorkissa. Vuosina 1913–1963 hän toimi Sts-Anges-kirkon kuoromestarina Lachinessa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Gustave Robitaille. 
Verdicktin sävellyksiä ovat Cantique de mariage solistille ja kuorolle (1918) ja Missa pro defunctis kuorolle ja uruille (1941). Lachinen museossa on Verdicktin mukaan nimetty paviljonki.
Reino Kurppa

Reino Olavi Kurppa (1. elokuuta 1915 Kanneljärvi – 17. tammikuuta 1979 Helsinki ) oli yli-insinööri, joka toimi kaivosjohtajana ja Outokumpu-yhtiön kaivostoiminnan johtajana.

Henkilöhistoria

Reino Kurpan vanhemmat olivat liikemies Ville Kurppa ja Ulla Nylander ja puoliso vuodesta 1942 Ines Katarina Autio. Kurppa tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi ensin Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolta 1942 ja sitten vuoriosastolta 1948. Kolosjoen kaivoksen geodeettina Kurppa toimi 1941–1945. Hän oli Outokummun kaivoksen kaivosinsinööri 1945–1953 ja kaivoksen johtaja 1969–1973, Ylöjärven kaivoksen isännöitsijä 1953–1959 ja Pyhäsalmen kaivoksen johtaja 1959–1969. Outokumpu-yhtiön kaivostoiminnan johtaja ja johtokunnan jäsen Kurppa oli 1973–1976. Sotilasarvoltaan hän oli reservin insinöörikapteeni (1963).
Japanin avaruusjärjestö

Japanin avaruusjärjestö, (jap. 独立行政法人宇宙航空研究開発機構, Dokuritsu-gyōsei-hōjin Uchū Kōkū Kenkyū Kaihatsu Kikō, engl. Japan Aerospace Exploration Agency, lyh. JAXA) muodostettiin 1. lokakuuta 2003, kun Japanin kolme avaruusjärjestöä, ISAS, NASDA ja NAL, yhdistettiin.
ISAS, The Institute of Space and Astronautical Science, rakensi avaruustutkimusluotaimia. SE on kehittänyt Mu-kantoraketin, jonka uusin versio on M-V. NAL, National Aerospace Laboratory of Japan, keskittyi ilmailututkimukseen. NASDA, National Space Development Agency of Japan, toteutti isoja kantoraketteja (muun muassa H-II) ja Japanin osuuden ISS-avaruusasemaan.
Syyskuussa 2010 Japanin avaruushallinto ilmaisi kiinnostusta yksityisen sektorin panostuksen lisäämiseen, toisaalta tuotiin ilmi, että QZSS-järjestelmän rahoitukseen oli yritetty 2000-luvulla saada yritysten rahaa ja tässä oli epäonnistuttu. JAXAn avaruusbudjetti on vuonna 2010 neljä miljardia dollaria, josta 2/3 tulee tiede- ja teknologiaministeriöltä ja loppu kahdeksalta muulta ministeriötä. Tätä rahoitusta ja takana olevia hallinnonalojen kiistoja on pyritty vähentämään luomalla Japanin avaruuspolitiikan strateginen keskus, jota johtaa Hiroshi Yamakawa. JAXA on lisännyt panostustaan: se aikoo ottaa Tanegashiman avaruuskeskuksen ympärivuotiseen laukaisukäyttöön ja kehittää pientä Epsilon-kantorakettia.

JAXAn raketit

ISAS kehitti 1950-luvun alusta alkaen pieniä luotainraketteja ja sittemmin mm. N-1-kantoraketin.
NASDA kehitti 1970-luvulta lähtien H-I ja H-II-kantoraketit.

JAXAn sukkulaprojekti

NASDA kehitti 1990-luvulla HOPE-nimistä japanilaista avaruussukkulaa. Se ei valmistunut.

JAXAn astronautit

Vuonna 1999 kolme japanilaista valittiin astronauttikoulutukseen. Helmikuussa 2009 valittiin kaksi astronauttia lisää. Ensimmäinen japanilainen avaruudessa oli kuitenkin televisiotoimittaja Toyohiro Akiyama.

Japani aktivoitumassa ulospäin?

Japanin avaruusohjelma linkittyi alkunsa jälkeen Yhdysvaltoihin ja 1990-luvulta lähtien ESAaan päin. Japanin kantoraketit eivät ole tulleet kansainvälisille markkinoille. Sillä on suhteellisen vähän avaruuslentoja, joissa länsimailla on pienehkö osanotto.
Japani on ollut mukana Itä-Aasian avaruusverkostoissa kouluttaen muita maita mm. kaukokartoituksen käyttöön. Rooli on kaventunut Kiinan ja Intian nousun jälkeen.
Vuonna 2011 JAXA neuvotteli Mongolian posti- ja vientintäviranomaisten kanssa japanilaisen tietoliikennesatelliitin myynnistä Mongolian käyttöön. Satelliitti laukaistaisiin vuonna 2015.