google/wiki40b huggingface dataset:
Tampereen tuomiokirkko

Maalaukset

Kirkkosalin kuuluisat freskot on maalannut taidemaalari Hugo Simberg. Alttarin kahta puolta ovat maalaukset Haavoittunut enkeli ja Kuoleman puutarha, jotka kuuluvat Simbergin tunnetuimpiin töihin ja joista hän teki myöhemmin useita uusia versioita. Lehterin kaidetta pitkin kirkkosalia kiertää fresko Köynnöksenkantajat, jossa Jeesuksen opetuslapsia symboloivat kaksitoista alastonta pikkupoikaa kannattelevat ruusuköynnöstä. Pääholvin kattoon on maalattu kiemurteleva paratiisikäärme, jonka suussa on hyvän ja pahan tiedon omena. Kirkon ikkunoita koristavat Simbergin loistavat raamatullisia aiheita esittävät lasimaalaukset. Suuren alttaritaulun Ylösnousemus ja kuorin ikkunasommitelman on tehnyt Magnus Enckell. Kirkon koristemaalaukset ovat Carl Slotten tekemiä. 
Maalaukset herättivät aikalaisissa äänekästä paheksuntaa, Simbergin Kuoleman puutarhan luurangot ja alastomat köynnöksenkantajat olivat monien mielestä sopimattomia kirkkoon, puhumattakaan siitä, että kirkkosalin kunniapaikalle oli maalattu käärme. Nykyään Simbergin ja Enckellin maalauksia pidetään suomalaisen symbolismin mestariteoksina.

Kirkon muu käyttö

Tampereen tuomiokirkko toimii varsinaisen kirkollisen käytön lisäksi usein myös erilaisten musiikkiesitysten järjestämispaikkana (urkukonsertit, oratoriot, kuoroesitykset jne.). Keväällä 2007 siellä esitettiin sisällisodasta kertova  Vihan päivät 1918 -kirkkonäytelmä, jonka tapahtumissa kirkkorakennuksella oli tärkeä rooli.
Wikipedia Zero

Lopettaminen

Helmikuussa 2018 Wikimedia Foundation ilmoitti, että Wikipedia Zero -ohjelma loppuu vuonna 2018 ja uudentyyppiset kumppanuusohjelmat jatkuvat eri puolilla maailmaa.
Cake

Cake on vuonna 1991 perustettu kalifornialainen indierockyhtye. Yhtyeen keulahahmo on John McCrea, joka on kerännyt huomiota lakonisilla sanoituksillaan ja äänenpainoillaan, vaatimattomalla tyylillään ja ekoteoillaan.
Marie Laforêt

Marie Laforêt, oikealta nimeltään Maïtèna Marie Brigitte Doumenach, (s. 5. lokakuuta 1939 Soulac-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen laulaja ja näyttelijä.
Laforêt syntyi Ranskassa armenialaistaustaiseen perheeseen. Hän osallistui vuonna 1959 kykyjenetsintäkilpailuun ja sai sitä kautta roolin ensimmäisessä elokuvassaan: René Clémentin ohjaamassa Patricia Highsmith -filmatisoinnissa Kuuma aurinko (1959), jossa hänen vastanäyttelijänään toimi Alain Delon. Laforêt’n laulajanura avautui hänen toisen elokuvansa Saint-Tropez Blues (1960) myötä hänen laulettuaan elokuvan tunnuskappaleen.
Laforêt meni naimisiin ohjaaja Jean-Gabriel Albicoccon kanssa 1960, mutta liitto päättyi myöhemmin eroon. Albicocco ohjasi vaimoaan ensimmäistä kertaa elokuvassa Kultasilmäinen tyttö (La Fille aux yeux d’or, 1961), jonka mukaan näyttelijä sai lempinimensä ”kultasilmäinen tyttö”. Sittemmin Laforêt on esiintynyt säännöllisesti valkokankaalla. Häntä ovat ohjanneet muun muassa Claude Chabrol (Punaiset rubiinit, 1965) ja Georges Lautner (Iso kala koukussa, 1990). Teatterissa hän on esittänyt esimerkiksi Maria Callasta Mestariluokassa (1999) Pariisissa.
Laulajana Laforêt on monipuolinen. Hän on esittänyt muun muassa folkia, rockia ja popia. ”Mon amour, mon ami” (1967) on muodostunut pieneksi popklassikoksi, jonka coverversion on levyttänyt esimerkiksi Carla Bruni. ”Je voudrais tant que tu comprennes” (1966) on Francis Lain sävellys. Laforêt’n suurimmaksi hitiksi lienee noussut ”Il a neigé sur Yesterday” (1977), jonka aiheena on Beatlesin hajoaminen.
Myös Laforêt’n monet coverkappaleet ovat kohonneet maineeseen. Esimerkiksi vuoden 1973 suosittu ”Viens, viens” on käännösiskelmä brittiläisen Simon Butterflyn kappaleesta ”Rain, Rain, Rain”. Laforêt on duetoinut ”Summer Winen” ranskankielisen version ”Le vin de l’été” (1969) Gérard Kleinin kanssa.
Laforêt muutti Geneveen 1978, minkä jälkeen hän on vähentänyt laulamistaan tuntuvasti. Hänellä on nykyään Sveitsin kansalaisuus.
Paavo Virtanen

Paavo Virtanen (s. 3. marraskuuta 1915) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Virtanen edusti koko uransa ajan Helsingin Palloseuraa vuosina 1934–1948. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1934 ja 1935. Kaikkiaan Virtanen pelasi 11 kauden aikana 102 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 18 maalia. 
Virtanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1935–1937 kolme maaottelua.
Päivi Tapola

Päivi Tuulikki Tapola (s. 8. lokakuuta 1953, Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Helsingin Oulunkylässä.  Hänen vanhempansa ovat rehtori Tuomas Tapola ja opettaja Tuulikki Schreck. Myös sisar Katri Tapola on kirjailija. Tapolan aviopuoliso on Ylen uutis- ja ajankohtaistuotannon päällikkö Mika Lavonen. 
Tapola on toiminut myös lehtikirjoittajana ja kirjoittanut yli 200 esseetä, novellia, kolumnia, lehtiartikkelia ja haastattelua eri julkaisuihin. Tapola on toiminut Uusi Nainen -lehden vakituisena avustajana vuosina 1985–2000. 
Yhteistyössä filosofi Sara Heinämaan kanssa syntyneissä teoksissa sekä omissa esseekokoelmissaan Tapola on keskittynyt naiskirjallisuuden perinteen esiintuomiseen. Naiskirjallisuuden lisäksi Tapola on käsitellyt henkilöhistorian ohella Suomen poliittista ja valtiollista historiaa sekä sotahistoriaa kirjoittamassaan isoisänsä Kustaa Tapolan elämäkerrassa Ajan paino – Jalkaväenkenraali K. A. Tapolan elämä sekä teoksissaan Kenraalien kirjeet, Marsalkan kotiinpaluu, Mannerheimin haastaja. Kenraali Harald Öhquist ja Sodista, suvusta, sotilaista.
Konekieli

Konekieli on tietokoneen suorittimen ymmärtämä formaali kieli, joka koostuu sarjasta konekielisiä käskyjä (käskysarja tai käskykanta, engl. Instruction set). Konekieli on sarja binäärisiä bittejä eli ykkösiä ja nollia, joita tietokone tulkitsee käskyiksi ja operandeiksi.
Kaikki, mitä tietokone lopulta tekee, muodostuu konekielisistä käskyistä. Konekieli, kuten kaikki mitä tietokone perimmiltään tekee, koostuu biteistä eli ykkösistä ja nollista. Konekieli on esitystapa tietokoneohjelmalle, joka on lähinnä bittitasoa.
Suorittimen käyttämä konekieli riippuu sen arkkitehtuurista, esimerkiksi x86-arkkitehtuurin suorittimella varustettu kone ajaa x86-konekieltä ja PowerPC-suorittimella PowerPC-konekieltä.

Symbolinen konekieli

Ensimmäiset tietokoneet 1940-luvulla ohjelmoitiin konekielellä. Myöhemmin kehitettiin ihmiselle havainnollisempia tapoja esittää konekieliset käskyt. Esimerkiksi symbolinen komento ADD voidaan tulkita konekieliseksi komennoksi 10110111. Syntyi symbolinen konekieli eli assembly. Havainnollisemmat ohjelmat oli sitten käännettävä erityisellä ohjelmalla, kääntäjällä, konekieliseksi koodiksi, joka voitiin syöttää tietokoneeseen sen ymmärtämässä muodossa, eli bitteinä.
Kullakin konekielellä on oma symbolinen vastineensa, esimerkiksi x86-arkkitehtuurin konekieltä vastaa x86-assembly.
Symbolisenkin konekielen käyttö on vaivalloista, joten yleensä ohjelmoinnissa käytetään korkean tason ohjelmointikieliä, esimerkiksi C:tä, joka käännetään konekieleksi tai tulkataan konekielisellä ohjelmalla. Korkean tason ohjelmointikielet mahdollistavat myös saman ohjelman käytön eri konekieltä käyttävissä tietokoneissa.

Käskykanta-arkkitehtuuri

Käskykanta-arkkitehtuuri (engl. instruction set architecture, ISA) sisältää osoittamismoodit, konekieliset käskyt, tietotyypit, rekisterit, muistiarkkitehtuurin, keskeytykset ja poikkeuskäsittelyn. Arkkitehtuuri voidaan toteuttaa myös erityislaatuisella mikrokoodilla, jolloin suoritin voidaan osioida aliosiin.

Käskykantalaajennus

Käskykantalaajennuksella tarkoitetaan suorittimen konekielen lisätoimintoja, jotka ovat valinnaisia suorittimen toteutuksessa tai muutoin eivät kuulu osana normaalia käskykantaa.
Yleisiä esimerkkitapauksia ovat SIMD-tyyppiset laajennukset kuten SSE tyypillisten suorittimien käskykantaan.
Jukka Huhtamella

Jukka Olavi Huhtamella (s. 5. toukokuuta 1970 Ivalo) on suomalainen harmonikansoittaja. Hän voitti vuonna 1988 Kultainen Harmonikka -kilpailun ja sijoittui toiseksi vuonna 1987 Pohjoiskalotin Harmonikkamestaruuskilpailuissa.

Tausta

Jukka Huhtamella sai ensimmäisen harmonikkansa 8-vuotiaana. Aluksi soitonopettajana toimi hänen isänsä Reino Huhtamella ja myöhemmin Seppo Leino. Kesäisin oppia haettiin mm. Kalajoella ja Pattijoella järjestetyiltä harmonikkaleireiltä.
M. E. Huumonen

Matti Eemeli (M. E.) Huumonen (8. maaliskuuta 1884 Kempele – 20. joulukuuta 1945 Kemi) oli suomalainen opettaja ja rehtori.
Huumosen kasvattivanhemmat olivat tilanomistaja Tuomas Ohukainen ja vaimonsa 
Liisa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Oulun klassillisesta lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1913.
Huumonen toimi vuosina 1914–1925 Kemin suomalaisessa yhteiskoulussa luonnonhistorian ja maantiedon opettajana ja sitten Kemin lyseossa luonnonhistorian ja maantiedon vanhempana lehtorina 1926–1945 sekä lyseon rehtorina 1926–1934. Hänen aikanaan Kemin lyseo pääsi muuttamaan vuonna 1930 uuteen koulurakennukseen. 
Huumonen oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1918–1921 ja 1924–1945 sekä kaupunginhallituksen jäsenenä 1933–1945 kansallisen kokoomuksen riveissä.
Huumonen oli naimisissa vuodesta 1915 filosofian kandidaatti Anna Waenerbergin kanssa.
John A. Gambling

John Alfred Gambling ( 5. helmikuuta 1930 Teaneck, New Jersey – 8. tammikuuta 2004) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka yli kolmen vuosikymmenen ajan teki newyorkilaiselle WOR-asemalle aamuohjelmaa Rambling with Gambling. Hän korvasi juontajana isänsä John B. Gamblingin vuonna 1959 ja hänet vuorostaan korvasi hänen poikansa John R. Gambling vuonna 1991. Ohjelmaa tehtiin kolmen sukupolven voimin vuodesta 1925 vuoteen 2000 ja se oli ennen lakkauttamistaan pisimpään jatkunut yhdysvaltalainen radio-ohjelma.
Opiskeluaikanaan Dartmouth Collegessa Gambling työskenteli yliopiston radioasemalla. Valmistuttuaan Gamblingista tuli isänsä tuotantoassistentti ja satunnainen korvaaja lähetyksissä, kunnes vuonna 1959 ohjelman vetovastuu siirtyi hänelle, isän jäätyä eläkkeelle. Gambling haastatteli ohjelmassaan julkisuuden henkilöitä ja poliitikkoja, mutta pyrki välttämään ristiriitoja ja jyrkkien mielipiteiden esilletuomista. Hänen aikanaan Rambling with Gambling oli jatkuvasti New Yorkin noin 50 radioaseman kolmen kuunnelluimman aamuohjelman joukossa. Gambling ansaitsi vuodessa noin miljoona dollaria, joka oli poikkeuksellisen korkea palkka radiotoimittajalle. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1991.
John A. Gambling nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2000.
Adam Burish

Ura

Burish pelasi kaudella 2001–2002 USHL-juniorisarjassa Green Bay Gamblersin joukkueessa. Chicago Blackhawks varasi Burishin vuoden 2002 varaustilaisuudessa kierroksella 9, varausvuorolla 282. Kaudet 2002–2006 Burish edusti Wisconsinin yliopiston joukkuetta WCHA-liigassa. Kaudella 2005–2006 hän toimi Wisconsinin kapteenina, kun joukkue voitti NCAA:n mestaruuden. Wisconsin kaatoi finaalissa Boston Collegen Robbie Earlin ja Tom Gilbertin maaleilla 2–1.
Burish pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä 14. lokakuuta 2006. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain yhdeksän ottelua NHL:ssä ja suurimmaksi osassa seuran farmijoukkueessa AHL:n Norfolk Admirals. Kaudella 2007–2008 Burish edusti jo koko kauden Chicagossa. Hän pelasi NHL:ssä 81 ottelua, joissa teki kahdeksan pistettä. Burish sai kauden aikana 214 jäähyminuuttia, eli eniten Chicagon pelaajista. Kauden jälkeen hän allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen Chicagon kanssa. Kausi 2009–2010 alkoi Burishilta huonosti, sillä hänen eturistisiteensä repeytyi harjoitusottelussa Minnesota Wildia vastaan. Polvi jouduttiin leikkaamaan, ja Burish palasi kaukaloon vasta maaliskuun alkupuolella Chicagon pelattua jo 65 runkosarjaottelua. Runkosarjassa Burish pelasi lopulta 13 ottelua ja pudotuspeleissä 17 ottelua, kun Chicago eteni aina Stanley Cupin voittoon.
Kesällä 2010 Burish teki kahden vuoden sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Toisella kaudellaan Starsissa hän teki piste-ennätyksensä 19 pistettä. San Jose Sharks solmi kesällä 2012 Burishin kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Burish on edustanut Yhdysvaltojen maajoukkuetta vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa. Burish teki turnauksessa tehopisteet 0+3 seitsemässä ottelussa.
Soilujärvi

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon pitkä ja kapea järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 53 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 118,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Laadunvuoren pohjoispuolella ja Hakalanvuoren ja Kirkkovuoren eteläpuolella olevassa painaumassa. Järven ympäristössä ei ole peltomaita eikä kovin paljon suota. Siihen laskee neljä hyvin lyhyttä metsäojaa, joista yksi tuo idästä Pehkusuon kuivatusvesiä. Järven laskuoja Soilunoja lähtee länsipäästä ja se putoaa noin kaksikymmentä metriä alemmaksi ennen yhtymistään Riehunojaam kuivatetun Kankurinjärven keskivaiheilla olevalla peltoaukealla. Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannoille on rakennettu vajaa 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Akaalta. Akaan ja Vesilahden välinen raja ylittää järven pituussuunnassa niin, että Akaan puolelle jää suurempi ala. Järven länsipäässä on hyvin pieni osa, joka kuuluu Urjalaan.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Soidunjärvi”. Se laski nykyistä ojaansa myöten ”Kangarijärveen”. Soilunjärvi oli tuolloin asumaton.
Vuoden peruskartassa järven, jonka nimi kirjoitettiin ”Soilujärvi”, etelärannan tuntumassa oli yksi maatila. Mökkirakentaminen alkoi kartan julkaisemisen jälkeen ja vuonna 1980 kartassa näkyi niitä jo paljon.
Hegesias Kyreneläinen

Hegesias Kuolemankannattaja (Peisithanatos, muinaiskreikaksi Ἡγησίας ὁ πεισιθάνατος, n. 320 - 280 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyreneläiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hänen opettajansa oli Paraibates, jota opetti Epitimides, jota opetti puolestaan Antipatros, joka oli Aristippoksen oppilas. Hän toimi erityisesti Aleksandriassa, Egyptissä, jossa hänellä oli oma koulunsa.
Hegesias sai lisänimensä, koska piti itsemurhaa varteenotettavana aseena elämän kärsimyksiä vastaan ja kirjoitti tästä mm. teoksessaan Apokarteron. Hegesias katsoi, että elämä oli täynnä pahaa ja että viisaan miehen oli turhaa tavoitella nautintoa, vaan kaikki mitä hän saattoi tehdä oli linnoittaa itsensä niin hyvin kuin mahdollista tuskaa vastaan. Onnellisuus on mahdotonta eikä sitä ole näin olemassa, koska ruumis joutuu kokemaan paljon kärsimyksiä ja sielu joutuu kärsimään sen kanssa, ja myös sattuma tekee hyvästä mahdotonta.
Jotkut Hegesiaan oppilaat todella suorittivat itsemurhan hänen luentojensa jälkeen, minkä vuoksi hänen koulunsa lopulta suljettiin ja hänet karkotettiin Aleksandriasta. Mikäli nykyaikaan säilyneet anekdootit pitävät paikkansa, hänen luentonsa ovat kuitenkin saattaneet olla enemmän mustaa huumoria, eikä hän todellisuudessa kannattanut aktiivista itsemurhaa vaan katsoi, että sekä elämä että kuolema ovat yhtä tavoiteltavia. Hegesias innoitti kuulijoitaan ajattelemaan elämää ja sen kärsimyksiä — ja yhtä lailla siihen liittyviä arvoja ja normeja — ja kyseenalaistamaan kaiken perustavalla tavalla.
CONMEBOL:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2010

Karsintajärjestelmä

Karsintaan osallistui kymmenen joukkuetta, jotka pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Sarjan neljä parasta joukkuetta eteni suoraan Etelä-Afrikassa pelattavaan lopputurnaukseen. Viidenneksi sijoittunut kohtasi jatkokarsinnassa Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Karibian liiton CONCACAF:n karsintojen neljänneksi sijoittuneen joukkueen.
Vammaisratsastus

Vammaisratsastus (paralympialajina pararatsastus) on ratsastusta, jossa ratsastaja oppii ratsastamaan vamman haitan asettemien rajoitusten puitteissa ja ne huomioiden.
Erityisryhmien ratsastuksella tarkoitetaan sellaisten henkilöiden liikuntaa, joilla on jonkin vamman, sairauden tai muun toimintakyvyn heikentymisen tai sosiaalisen tilanteen vuoksi vaikea osallistua yleisesti tarjolla oleville ratsastustunneille.
Vammaisratsastaja voi halutessaan kilpailla ja päästä hyvinkin pitkälle. Kilpaileminen aloitetaan omassa seurassa ja omalla tallilla, ja tavallisen käytännön mukaan edetään aluekilpailuihin ja kansallisiin kilpailuihin. Yleisten vkilpailujen lisäksi on joitakin kehitysvammaisten omia kilpailuja. Suomessa vammaisratsastajat kilpailevat kouluratsastuksessa ja Euroopassa myös valjakkoajossa. Laji (kouluratsastus yksilö- ja joukkuelajina) on kuulunut paralympialaisten ohjelmistoon vuodesta 1996. Vuonna 2000 Marita Tevali voitti pararatsastuksessa pronssimitalin Sydneyn paralympialaisissa, vuonna 2012 Katja Karjalainen puolestaan hopeamitalin Lontoon paralympialaisissa; Karjalainen voitti myös vuonna 2010 pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa Kentuckyssa.
Erityisryhmille sopivia ratsastuksen muotoja ovat kouluratsastus, matkaratsastus, lännenratsastus, vikellys, esteratsastus ja valjakkoajo. Esteratsastus on kuitenkin vaikeaa esimerkiksi näkövammaisille tai henkilöille, joilla on ongelmia vartalon hallinnassa. 
Vammaisratsastuksessa käytetään avustajia tarpeen mukaan. Vammaisratsastaja voi saada Kelalta korvausta, mikäli ratsastusta käytetään terapiamuotona. Suomessa useimmat tallit järjestävät vammaisratsastusta. 
Vammaisratsastuksen harrastajamäärä on kasvamaan päin. Suomen Ratsastajainliiton mukaan Suomessa on noin 3 000 vammaisratsastajaa.
Jean François de Saint-Lambert

Markiisi Jean François de Saint-Lambert (26. joulukuuta 1716 Nancy – 9. helmikuuta 1803 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja filosofi.
Saint-Lambert palveli armeijassa. Kun Stanisław Leszczyńskista tuli 1737 Lothringenin herttua, Saint-Lambertista tuli virkamies hänen Lunévillessa sijainneeseen hoviinsa. Hän siirtyi pois armeijasta seitsenvuotisen sodan aikana Hannoverin lähellä 1757 käydyn Hastenbeckin taistelun jälkeen ja omistautui kirjallisuudelle. Hän kirjoitti kuvailevan runoteoksen Les Saisons (1769), jota harvoin enää luetaan, useita artikkeleita Encyclopédie'hin sekä muita sekalaisia teoksia. Hänet valittiin Ranskan akatemian tuolille 10 vuonna 1770.
Hänen maineensa perustuu kuitenkin lähinnä hänen rakkaussuhteisiinsa. Hän oli Leszczynskin rakastajattaren markiisitar de Boufflers'n suosiossa, josta hän käytti runoissaan nimiä "Doris" ja "Thémire", kun Voltaire tuli 1748 Lunévilleen Émilie du Châtelet'n kanssa. Châtelet'n hullaantuminen runoilijaan ja sen kohtalokas päätös ovat tuttuja Voltairen elämäkerran lukijoille.
Saint-Lambertilla oli seuraavaksi suhde Jean-Jacques Rousseaun "Sophien", kreivitär d'Houdetot'n eli Sophie Lalive de Bellegarden kanssa, joka ei ollut yhtään vähemmän tuhoisa hänen kilpailijalleen, kesti 50 vuotta. Saint-Lambert keskittyi myöhempinä vuosinaan filosofiaan. Hän julkaisi 1798 teoksen Principe des mœurs chez toutes les nations ou catéchisme universel, ja kaksi vuotta ennen kuolemaansa, 1803, hän julkaisi Œuvres philosophiques. Madame d'Houdetot kuoli 28. tammikuuta 1813.
Heinrich Neuhaus

Heinrich Neuhaus [noi-] (ven. Генрих Густавович Нейгауз = Genrih Gustavovitš Neigauz, 12. huhtikuuta 1888 Jelisavetgrad, Ukraina – 10. lokakuuta 1964 Moskova) oli venäläinen, sittemmin neuvostoliittolainen pianisti ja pianonsoitonopettaja Moskovan konservatoriossa. Hänen oppilaitaan olivat mm. Emil Gilels, Radu Lupu, Svjatoslav Richter, Victor Eresko ja Erik Tawaststjerna.
Katie O’Brien

2008

O’Brienin kauden ensimmäinen turnaus oli Australian avoimet. Turnauksen karsinnassa hän voitti Darya Kustovan ja Yanina Wickmayerin. Karsintojen viimeisellä kierroksella hän kohtasi Yuan Mengin, jolle hän kuitenkin hävisi 4–6, 2–6 eikä selviytynyt pääsarjaan. Toukokuussa O’Brien osallistui Ranskan avointen karsintaan. Karsintojen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Melanie Southin, mutta hävisi toisella kierroksella Kristina Barroisille 4–6, 2–6. Wimbledonissa Shahar Peer voitti O’Brienin ensimmäisellä kierroksella. Yhdysvaltain avointen karsinnoissa hän pääsi toiselle kierrokselle asti, kunnes hän hävisi Alexa Glatchille.

2009

O’Brien joutui jälleen karsimaan Grand Slam -turnauksiin. Australian avointen karsinnoissa hän voitti Sandra Zahlavovan, Julie Dittyn ja Betina Jozamin, ja selviytyi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan. Hän kohtasi 1. kierroksella Monica Niculescu, mutta hävisi hänelle 4–6, 4–6. Toukokuussa Ranskan avointen karsinnoissa hän pääsi viimeiselle kierrokselle asti, mutta hävisi sen Arantxa Rusille 4–6, 6–7(6). Tästä huolimatta O'Brien pääsi Lucky loserina mukaan turnauksen pääsarjaan, kun kuudenneksi sijoitettu Vera Zvonarjova jätti turnauksen loukkaantumisen takia väliin. Ensimmäisellä kierroksella O’Brien hävisi Olga Govortsovalle 6–1, 6–1. Wimbledoniin hän sai villin kortin suoraan pääsarjaan. Hän kuitenkin hävisi 1. kierroksella Iveta Benesovalle 2–6, 7–5, 4–6. Elokuussa US Openissa O'Brien oli karsintojen kolmanneksi sijoitettu, mutta hän hävisi karsintojen toisella kierroksella Anna Tatishvilille. Syyskuussa hän pääsi finaaliin 75 000 dollarin ITF-turnauksessa Shrewsburyssa, jossa hän kohtasi toisen britin, Elena Baltachan. Baltacha vei ottelun voiton lukemin 3–6, 6–4, 3–6, mutta tämä tulos tarkoitti sitä, että molemmat finalistit pääsivät maailmanlistalla ensimmäistä kertaa sadan parhaan joukkoon.

2010

Australian avoimissa O’Brien pelasi pääsarjassa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Patricia Mayrin 6–3, 6–3. Toisella kierroksella hän kohtasi entisen maailmanlistan ykköspelaajan, Jelena Jankovicin ja hävisi hänelle 2–6, 2–6. Ranskan avoimissa hän jäi edellisen vuoden tapaan 1. kierrokselle. Tällä kertaa hän hävisi Jill Craybasille.
Kristian Kangas

Ura

Kangas on Oulun Kärppien kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Kiekko-Laserin B2-nuoriin. Kangas voitti koko B2-nuorten SM-sarjan piste- ja syöttöpörssin tehoilla 18+33=51, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 4+9=13. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia. Kangas debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun Suomi-sarjassa. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi Kärppien junioreihin. Kangas voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia.
Elokuussa 2013 Kangas siirtyi try-outille Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Noin kaksi viikkoa myöhemmin hän sai joukkueeseen kauden 2013–2014 kattavan jatkosopimuksen. Kankaan tulokaskausi toi 33 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Hän esiintyi kauden aikana myös lainalla Kärppien ja Pelicansin A-nuorissa. Kaudeksi 2014–2015 Kangas siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Kokkolan Hermekseen, jossa Kangas teki läpimurtonsa Mestiksessä. Hän jakoi tehoilla 17+24=41 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Miika Franssilan kanssa edellään vain Niklas Appelgren. He jakoivat koko Mestiksen pistepörssin yhdeksännen sijan. Pudotuspeleissä Kangas oli Hermeksen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+4=9.
Kaudeksi 2017–2018 Kangas siirtyi 1+1-vuotisella ja syyskuun loppuun asti kestävän try-outin sisältävällä sopimuksella kasvattajaseuransa Oulun Kärppien SM-liigajoukkueeseen. Hän ei mahtunut joukkueen kokoonpanoon runkosarjan avauskierroksilla, mutta Kankaalle vapautui paikka kokoonpanosta kauden kolmanteen otteluun 12. syyskuuta 2017 vieraissa JYPiä vastaan, kun Mikael Ruohomaa oli loukkaantunut ja Jari Sailio pelikiellossa. Hänet merkittiin Kärppien nelosketjun oikeaan laitaan Jasse Ikosen ja Aku Kestilän viereen. Kangas sai ottelussa jääaikaa kahdeksan minuuttia. Hän pelasi Kärpissä kolme ottelua, mutta Kangas ei kuitenkaan saanut hänen kehittymisensä kannalta sopivaa roolia, eikä Kangas saanut koejaksonsa päätteeksi jatkosopimusta. Kangas pelasi alkukaudella myös harjoitusottelun edellisen kauden seurassaan Hermeksessä, joka toimi Kärppien yhteistyöjoukkueena. Pari päivää sopimuksen purkamisensa jälkeen Kangas siirtyi loppukauden sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tino Metsävainion jälkeen tehoilla 14+21=35.
Kangas palasi kaudeksi 2018–2019 Kangas palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän oli 15 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Saku Kivisen kanssa. Pudotuspeleissä Kangas oli kolmella osumallaan Hermeksen paras maalintekijä.
Kaudeksi 2019–2010 Kangas siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC Stadion Litoměřiceen.