google/wiki40b huggingface dataset:
Athamania

Athamania (m.kreik. Ἀθαμανία) oli antiikin aikainen alue Epeiroksen maakunnassa luoteisessa Kreikassa. Se sijaitsi Epeiroksen kaakkoisosassa Pindos-vuoriston ja Arakhthos-joen välisellä alueella.

Maantiede

Athamania käsitti sen läpi virranneen Akheloos-joen ylemmän laakson. Alue oli vuoristoista. Sen pohjoispuolella sijaitsivat Molossia ja Tymfaia, itäpuolella Thessalian Histiaiotis ja Thessaliotis, kaakkoispuolella Dolopia, eteläpuolella Amfilokhia, lounaispuolella Ambrakia ja länsipuolella Thesprotia. Usein alue luettiin Epeiroksen sijasta osaksi Thessaliaa, ja alueiden välinen raja oli epäselvä. Plinius luki Athamanian virheellisesti osaksi Aitoliaa.
Athamanian pääkaupunki ja ainoa polis eli kaupunkivaltio oli Argethia (Argithea). Alueen muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa Krannon, Herakleia, Tetrafylia ja Theudoria, mutta niistä tiedetään vain vähän.

Historia

Athamaniaa asutti alun perin athamaanien (Athamanes, Αθαμάνες tai Athamantes, Ἀθάμαντες, yksikössä Athaman, Ἀθαμάν) heimo. Nämä kuvataan antiikin lähteissä puolibarbaarisiksi. Strabon luki athamaanit thessalialaisiksi, mutta epäili sitä, voidaanko näitä pitää helleeneinä eli kreikkalaisina.
Peloponnesolaissodan aikaan tai jälkeen heimo vaikuttaa olleen liitossa Spartan kanssa, mutta luopuneen siitä Korintin sodan aikaan vuonna 395 eaa. ja liittyneen toiselle puolelle. Vuonna 375 eaa. athamaanit liittoutuivat Ateenan kanssa. Kolmannen pyhän sodan aikaan 356–346 eaa. heimo oli Fokiin vastaisella puolella ja Lamian sodassa 323–322 eaa. Makedonian vastaisella puolella. Aristoteleen koulukunta kirjoitti 300-luvulla eaa. athamaanien valtiomuodosta oman tutkielman osaksi teosta 158 kaupungin valtiomuodot.
Athamanian nimi esiintyy ensimmäisen kerran alueen nimityksenä vasta 200-luvulla eaa. Molossikuninkaiden vallan päätyttyä kansa esiintyy itsenäisenä, ja näin heimo oli Epeiroksen heimoista viimeinen, joka sai poliittista valtaa alueella. Athamaanit ja aitolialaiset kukistivat yhdessä Oitaiaa asuttaneet ainiaanit, jonka seurauksena athamaanit levittivät alueensa Oita-vuorelle saakka. Heimo oli vahvimmillaan kuningas Amynandroksen aikaan noin 200 eaa. Tämän aikana athamaanit osallistuivat Rooman ja Makedonian välisiin niin kutsuttuihin makedonialaissotiin. Lopulta makedonialaiset alistivat kansan valtansa alle. Strabonin aikaan heimoa ei enää ollut olemassa erillisenä kansana, vaan se oli sulautunut thessalialaisiin.
Nykyinen Kentriká Tzoumérkan kunnan osa Athamanían kunnallisyksikkö on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta. Alueesta on saanut nykyisen nimensä myös siellä sijaitseva Athamaniká- eli Tzoumérka-vuori.
John Stuart Rowley

John Stuart Rowley (6. huhtikuuta 1907 Oakland, Kalifornia – 7. toukokuuta 1968 Oaxaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Rowley opiskeli Berkeleyssä ja Alhambrassa Kaliforniassa. Hän työskenteli Oaklandin museossa ja suoritti tutkimuksia Kalifornian tiedeakatemialle. Vuonna 1930 Rowley avioitui Estelle Peytonin kanssa. Myöhemmin hän tutki Kalifornian niemimaan linnustoa, kunnes muutti Los Angelesiin. 1958 hän asettui San Mateoon ja tutki Meksikon Morelosin ja Oaxacan linnustoa. American Museum of Natural History, Western Foundation of Vertebrate Zoology ja Kalifornian tiedeakatemia tukivat Rowleyn tutkimuksia taloudellisesti.
Rowley kuvaili uuden kolibrilajin, mustaotsakolibrin (Eupherusa cyanophrys), yhdessä Robert Thomas Orrin kanssa Oaxacasta vuonna 1964. Rowley kuoli onnettomuudessa Oaxacan Sierra Madre del Surilla 1968.
Jalkapalloseura Hercules

Historia

Kun joukkue pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa vuonna 1998, ei osa pelaajista ollut pelannut aiemmin missään joukkueessa. Muutamilla oli hieman jalkapallotaustaa paikallisissa juniorijoukkueissa tai puulaakisarjoissa. Joukkueen ydinryhmä muodostui pääasiassa Oulun yliopiston tekniikan opiskelijoista, jotka olivat yhdessä perustaneet seuran. Näistä pelaajista suurin osa on jo lopettanut ja muuttanut töiden perässä ympäri maata, mutta muutama jatkaa vielä pelaamista seuran reservijoukkueessa, Herkku-Papoissa tai on mukana toimihenkilöinä.

Kentän ulkopuolella

JS Hercules on järjestänyt useana vuonna FootCoop-tapahtuman, joka on tuonut yhteen joukkueita ja urheilun parissa toimivia henkilöitä ympäri pohjoista Fennoskandiaa. Vuoden 2012 seminaarissa oli puhujina mm. entinen Englannin maajoukkuepelaaja Brian Deane, Etiopian silloinen maajoukkuevalmentaja Tom Saintfiet, entinen maajoukkuevalmentaja Martti Kuusela, entinen maajoukkuepelaaja sekä HJK:n toimitusjohtaja Aki Riihilahti sekä NHL-seura Columbuksen toimitusjohtaja Jarmo Kekäläinen. Seminaarin jälkeiseen jalkapalloturnaukseen osallistuivat Alta IF Norjasta, AC Oulu, Rovaniemen Palloseura, Bodens BK Ruotsista ja järjestävä seura JS Hercules.

Ennätykset

Eniten kausia seurassa: Miska Visuri (18)
Eniten otteluita seurassa: Jani Kytöaho
Eniten maaleja seurassa: Tommi Päkkilä (44)
Eniten maaleja yhdellä kaudella: Tommi Siekkinen (31)
Kangasalan urkutehdas

Kangasalan urkutehdas oli Suomen ensimmäinen urkutehdas ja se hallitsi aikansa urkumarkkinoita Suomessa. Se oli neljässä sukupolvessa toiminut perheyritys, joka valmisti vuosina 1844–1983 yli tuhannet urut. Urkutehdas oli Kangasalan merkittävimpiä vaikuttajia ja useina vuosikymmeninä kunnan suurin teollinen työnantaja. Suurin osa suomalaisten kirkkojen uruista ja suuri osa Suomen koulujen harmoneista on valmistettu Kangasalla.

Historia

Kangasalan urkutehdas aloitti toimintansa vuonna 1844, jolloin senaatti antoi urkujen rakennusoikeuden Ruotsissa Västmanlandin Kilan pitäjässä syntyneelle Anders Thulélle, joka oli aikaisemmin työskennellyt työnjohtajana ruotsalaisen Gustaf Anderssonin urkurakentamolla. Thulén ensimmäiset omalla nimellä rakennetut urut valmistuivat vuonna 1844 Tammisaaren kirkkoon ja toiset vuonna 1845 Kangasalan kivikirkon ensimmäisiksi uruiksi. Thulén aikana yritys oli enemmän käsityöverstas kuin urkutehdas. Urkumestarin itsensä lisäksi tehtaalla työskenteli oppipoikia ja kisällejä.
Anders Thulén poika Bror Axel Thulé toimi tehtaan johtajana vuosina 1872–1911. Hän sai oppinsa isänsä rakentamossa, seurasi alan kehitystä ulkomailla ja teki useita keksintöjä ja parannuksia urkuihin. Bror Axel Thulén aikakaudella tehtaan tuotantokapasiteetti kasvoi, tuotantovälineistö koneellistui ja työntekijämäärä lisääntyi. Aikakauden huomattavimmat urut olivat silloiset Suomen suurimmat, vuonna 1885 valmistuneet Tampereen Aleksanterin kirkon 33-äänikertaiset urut.
Vuonna 1911 tehdas siirtyi Bror Axel Thulén pojalle Martti Tulenheimolle. Hänen aikanaan tehdas laajennettiin nykyiseen kokoonsa, ja tehtaaseen perustettiin myös harmoniosasto. Tulenheimon aikana rakennettiin Suomen suurimmat urut Lapuan tuomiokirkkoon, ja tehdas sai myös kansainvälistä arvostusta.
Aikanaan tehtaan toimintaa jatkoi Martti Tulenheimon poika, insinööri Pertti Tulenheimo. Hänen aikanaan tehdas oli Pohjoismaiden suurin, enimmillään tehtaassa oli sata työntekijää. Pertti Tulenheimon kaudella rakennettiin muun muassa Finlandia-talon konserttiurut.
Kangasalan urkutehdas teki konkurssin vuonna 1983. Tämän jälkeen urkujen rakentaminen jatkui paikkakunnalla (tosin eri tiloissa) Kangasalan Urkurakentamo Oy:ssä vuoteen 1995, jolloin rakentamo toimitti viimeiset urkunsa Pirkkalan uuteen kirkkoon.

Tehdas nykyään

Tehtaan tiloissa oli Hotelli Urku 1990-luvulta vuoteen 2011 asti. Nykyään siellä on toimistotiloja ja yksityisasuntoja. Kangasalla pidetään edelleenkin syksyisin Urkuperinnepäivät.
Qt Group

Historia

Eirik Chambe-Eng ja Haavard Nord perustivat Trolltechin Norjassa vuonna 1994. Qt:n kehitys oli alkanut jo 1991. Vuonna 2001 Trolltech julkaisi sulautettuihin Linux-järjestelmiin tarkoitetun Qtopia-sovellusalustan. Yhtiö listattiin Oslon pörssiin heinäkuussa 2006.
Matkapuhelinvalmistaja Nokia osti Trolltechin kesäkuussa 2008 noin 101 miljoonan euron kauppahinnalla. Trolltechin kautta Nokialle tullut Qt-ympäristö oli keskeisessä asemassa yhtiön strategiassa aina vuoteen 2011 saakka, kun Nokia päätti siirtyä älypuhelimissaan Windows Phone -käyttöjärjestelmään.
Ohjelmistoyhtiö Digia osti maaliskuussa 2012 Qt:n osittain Nokialta ja syyskuussa 2012 Qt siirtyi kokonaisuudessa Digialle. Kaupan myötä Digia vastaa kaikista Qt-teknologiaan liittyvistä toiminnoista. Näitä ovat muun muassa tuotekehitys, sekä kaupallisen ja avoimen lähdekoodin lisensointi- ja palveluliiketoiminta. Kaupan tavoitteena on parantaa Digian asemaa Qt-ekosysteemissä ja laajentaa Qt-teknologian saatavuutta yhä useammalle alustalle.
Syyskuussa 2014 Digia ilmoitti perustaneensa Qt Company -tytäryhtiön, johon kaikki Qt-liiketoiminta siirrettiin. Samassa yhteydessä avattiin qt.io -verkkosivusto, joka yhdisti aiemmin eri osoitteissa toimineet avoimen lähdekoodin qt:n kehittämisen (Qt project) ja muut qt:n toiminnot yhden kanavan alle.
Vuonna 2016 Digia jakautui entiseksi Digiaksi ja uudeksi Qt Groupiksi, joka sisältää Digian Qt-liiketoiminnat. Kaupankäynti Qt Groupin osakkeella alkoi Helsingin pörssin päälistalla 2. toukokuuta 2016.
Dufferin veljekset

Matt Duffer (s. 1984) ja Ross Duffer (s. 1984) eli Dufferin veljekset ovat yhdysvaltalaisia elokuvantekijöitä. Heidät tunnetaan muun muassa luomastaan Netflixin jännitystieteissarjasta Stranger Things, jonka he ovat myös ohjanneet, käsikirjoittaneet ja tuottaneet. Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin Netflixissä 15. heinäkuuta 2016. Sarjan toinen kausi ilmestyi lokakuussa 2017. Kolmas kausi julkaistiin heinäkuussa 2019.
Kentsi järv

Maantietoa

Järvi sijaitsee noin 25–30 metriä syvässä laaksossa, jonne järvi on padottu. Se alkaa pengertiestä, jonka alle on jätetty silta-aukko. Vedenpinnan taso on nykyään niin ylhäällä, että epävirallista järveä on yläjuoksullä vielä 800 metrin veran lisää. padon ja pengertien välisen osuuden pinta-ala on 58 hehtaaria. Siinä on 12 saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,89 hehtaaria. Osa saarista ovat pitkän muotoisia. Siihen laskee peltoalueelta muutama lyhyt oja. Kavilda jõgi, joka alkaa Elvan Verevin järvestä, virtaa järven läpi ja jatkaa laaksossa eteenpäin yhtyen Emajokeen Puhjassa. Järven valuma-alueen laajuus on 33,9 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi on arvioitu olevan 0,0015 kuutiokilometriä eli 1,5 miljoonaa kuutionetriä . Järven rantaviivan pituus on 8,0 kilometriä ja sen rannat ovat melko jyrkkiä. Ranta-alue on metsää, mutta rinteen yläpuolella aukeavat laajan peltoaukeat ja maatilojen rivistöt.

Historiaa

Kavilda ürgorg (suom. Kavilda muinaislaakso) on viimeisen jääkauden sulamisvaiheessa syntynyt mannerjäätikön alainen subglasiaalinen uoma. Kun jäätikkö suli alueelta pois, alkoi laakson pohjalla virrata joki. Kentsin patojärvi on syntynyt, kun Kavidlan joki on padottiin järvialtaaksi luontaiseen altaaseensa. 
Järvi kunnostettiin vuonna 2008. Silloin se tyhjennettiin lähes kokonaan ja sen patoa sekä patojen juoksutusaukkoja kohennettiin.
Artoisinbassetti

Ulkomuoto

Artoisinbassetti oli pieni, matalaraajainen, vankkarakenteinen ja rungoltaan pitkänomainen bassetti. Sen tiiviisti ihonmyötäinen, hieman karhea karvapeite oli väritykseltään joko kaksi- tai kolmivärinen (tricolour). Ensiksi mainitussa pohjavärin tuli olla valkoinen, ja siinä olleiden merkkien väri saattoi olla mm. ruskeaharmaa, mäyränharmaa tai oranssi. Säkäkorkeus oli 28–32 cm.

Luonne ja käyttäytyminen

Artoisinbassetti oli erittäin riistaviettinen ja innokas metsästäjä.

Alkuperä

Rotua käytettiin Artois'n alueella luolametsästykseen, ja sen pääasiallista riistaa olivat mäyrät ja ketut. Sitä alettiin kuitenkin risteyttää normandianbassetin kanssa, ja nämä risteytykset alkoivat olla puhdasrotuisia suositumpia. Tämän vuoksi 1800-luvun lopulla artoisinbassetti päätettiin yhdistää kokonaan normandianbassetin kanssa uudeksi roduksi nimeltä basset artésien normand.
Antskogin ruukki

Antskogin ruukki oli noin vuonna 1630 Anskunjoen varrelle perustettu rautaruukki, jonka ympärille syntyi Anskun ruukkiyhdyskunta. Pohjan pitäjästä muodostui vähitellen 1600-luvulla Suomen raudan valmistuksen keskus, kun sinne ja lähiympäristöön perustettiin Ruotsin raudantarpeen tyydyttämiseksi useita ruukkeja. Antskogin ruukin perusti turkulainen Jakob Wolle (Wulff).
Ruukin kultakautta oli 1600-luku. Sen jälkeen se vielä 1800-luvulla koki kaksi nousukautta, jolloin siellä tuotettiin kuparia. Kuparilaitoksen toiminta loppui kuitenkin 1880. Alueella oli jo aiemmin perustettu tekstiiliteollisuutta, ja se toiminta jatkui vuoteen 1959. Tilat myytiin huutokaupassa MAKO Oy:lle. Nykyisin ruukkialueella on asukkaita 120, ja varsinkin kesäaikaan siellä on vilkasta toimintaa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2016 – miesten pituushyppy

Ennakkoasetelmat

Lontoon kesäolympialaisissa 2012 kultaa voittanut Rutherford lähti kilpailuun hienoisena ennakkosuosikkina, vaikka moni urheilija oli hypännyt häntä paremmin vuonna 2016. Hänen ennakkosuosikin paikkansa hänelle toi viime vuosien menestyminen tärkeimmissä kilpailuissa. Vuoden aikana parhaiten hyväksytyissä olosuhteissa oli hypännyt yhdysvaltalainen Jarrion Lawson hypättyään parhaimmillaan 8,58 metriä.
Risto Kurkinen

Risto Kurkinen (s. 21. tammikuuta 1963 Jyväskylä) on entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan JypHT:n joukkueessa oikeana laitahyökkääjänä. Kurkinen valmensi aiemmin Ruotsin ykkösdivisioonassa pelaavaa Kristianstad IK:n joukkuetta mutta toimii tällä hetkellä Vasas HC:n päävalmentajana Unkarissa.

Pelaajaura

Risto Kurkinen aloitti kiekkoilijan uransa JypHT:n joukkueessa. Kaudella 1985–1986 hän pelasi tulokaskautensa jyväskyläläisjoukkueessa tehden tehot 47 pistettä (32 maalia, 15 syöttöä) vain 36 ottelussa. Kauden päätteeksi Kurkinen valittiin vuoden tulokkaaksi. Seuraavalla kaudella Risto jatkoi hyviä esityksiään tehden 44 ottelussa 41 maalia ja 19 syöttöpistettä. 41 maalillaan hän oli koko liigan paras maalintekijä voittaen SM-liigan maalipörssin. Kurkinen valittiin kahdella ensimmäisellä kaudellaan SM-liigan tähdistöjoukkueeseen. 
Kesällä 1987 Kurkinen varattiin NHL:ään Pittsburgh Penguinsin joukkueeseen varaustilaisuuden neljännellä kierroksella koko liigan 68:ntena. Kurkinen saikin jo kesällä sopimuksen Penguinsiin, mutta ei hyvin sujuneesta harjoituskaudesta huolimatta päässyt näyttämään taitojaan joukkueessa. Yhdessä ottelussa Risto istui vaihtopenkillä, muttei päässyt jäälle. Näin ollen Riston tilastoihin ei ole yhtään NHL-ottelua merkattu. Kurkinen oli joukkueessa mukana harjoituksissa sekä usein alkuverryttelyssä noin kuukauden ajan, kunnes hänet lähetettiin Pittsburghin farmijoukkueeseen IHL-liigan Muskegon Lumberjacksiin. Vaikka siellä pelit sujuivatkin mallikkaasti, ei hän päässyt enää taitojaan NHL-joukkueessa näyttämään. Kurkisella olisi ollut optio Penguinsin kanssa myös seuraavan kauden sopimuksesta, mutta hän ei sitä halunnut käyttää. Kurkinen päätti palata takaisin kasvattajaseuraansa Jyväskylään. Kevääseen 1990 asti Risto pelasi JyPHT:n riveissä, kunnes siirtyi kahdeksi kaudeksi Ruotsin Elitserienin HV71:n joukkueeseen. Sieltä Risto palasi taas kahden kauden jälkeen Jyväskylään toimien myös joukkueensa kapteenina. 
SM-liigauransa viimeisen kauden 1994–1995 Kurkinen pelasi TuTossa. Sieltä hänen tiensä vei Itävallan liigaan Lustenau EHC:n joukkueeseen kaudeksi 1995–1996. Viimeisen kautensa Kurkinen pelasi 1996–1997 Saksan 1. divisioonassa joukkueinaan Dortmund Westfalen EHC ja Hannover Turtles. 
Kurkinen oli voittamassa JyPHT:n riveissä SM-hopeaa keväällä 1989 ja pronssia 1993.

Valmentajaura

Kiekkoilijan uransa päätyttyä Kurkinen on toiminut valmentajana. Ruotsin ykkösdivisioonan Kristianstad IK:n valmentajana hän toimi kaudet 2003–2004 ja 2004–2005, kunnes siirtyi Jypin joukkueeseen Matti Alatalon apuvalmentajaksi. Keväällä 2007 Kurkinen joutui siirtymään kakkosvalmentajan paikalta Jyrki Ahon tullessa Risto Dufvan apumieheksi. Kurkinen päätti siirtyä takaisin Kristianstad IK:n valmentajaksi.  Kristianstadista Kurkisen tie vei kaudelle 2010–2011 Unkarin jääkiekon pääsarjaan Vasas HC:n riveihin Budapestiin päävalmentajaksi. Toisen kauden Unkarissa Kurkinen valmensi Miskolci Jegesmedvékia.
Jacques Laffitte

Jacques Laffitte (24. lokakuuta 1767 Bayonne – 26. toukokuuta 1844 Maisons-sur-Seine) oli ranskalainen pankkiiri ja poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1830–1831.
Laffitte oli puusepän poika, joka tultuaan vuonna 1788 Pariisiin pääsi töihin pankiiri Perregaux’n yritykseen. Hänestä tuli vuonna 1800 pankin osakas ja Perregaux’n kuoltua vuonna 1804 sen johtaja. Pankki tunnettiin sen jälkeen nimellä Perregaux, Laffitte et Cie, ja se kasvoi yhdeksi Euroopan suurimmista. Laffitte nimitettiin 1809 Ranskan pankin johtokuntaan ja huhtikuussa 1814 sen pääjohtajaksi sekä samana vuonna kauppakamarin puheenjohtajaksi. Hän tuki suurilla summilla Ranskan väliaikaista hallitusta ja Ludvig XVIII:ta satapäiväisen keisarikunnan aikana. Laffitte valittiin edustajainkamariin Pariisin edustajana vuonna 1816 ja hän liittyi liberaaliin oppositioon, jonka johtohahmojen joukkoon kohosi pian. Poliittisten mielipiteittensä vuoksi hän menetti virkansa keskuspankin pääjohtajna vuonna 1819.
Heinäkuun vallankumouksen aikana vuonna 1830 Laffitten koti Pariisissa muodostui vallankumouksellisten päämajaksi ja perustuslaillisen monarkian kannattajana hän auttoi Orléansin herttua Ludvig Filipiä pääsemään uudeksi kuninkaaksi. Hänet valittiin edustajainkamarin puhemieheksi ja nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ensimmäiseen vallankumouksen jälkeiseen hallitukseen. Ludvig Filip nimitti Laffitten pääministeriksi 3. marraskuuta 1830. Hän pyrki tukemaan vallankumousliikkeitä ulkomailla, varsinkin Italiassa, mutta vältti Ranskan sotilaallista väliintuloa, poikkeuksena itsenäistyneen Belgian tukeminen. Jouduttuaan arvostelun kohteeksi ja menetettyään kuninkaan luottamuksen Laffitte erosi 13. maaliskuuta 1831. Hän jatkoi edustajainkamarin jäsenenä kuolemaansa asti. Laffitte menetti suuren omaisuudestaan pörssiromahduksen yhteydessä.
Mississipin velho

Juoni

Ranskalle kuuluvalla Réunionin saarella tupakkaplantaasin omistajamiljonääri Louis (Belmondo) kutsuu luokseen kirjeenvaihtotoverinsa Julien, johon on rakastunut. Laivasta astuva nainen (Deneuve) onkin aivan eri henkilö kuin Julien lähettämässä kuvassa. Louis hyväksyy selityksen, että Julie on lähettänyt naapurinsa kuvan vakuuttuakseen Louis’n tunteiden aitoudesta. He menevät naimisiin, mutta pian Julie häipyy rahat mukanaan. Louis jäljittää hänet Ranskan Antibesiin, jossa nainen työskentelee tanssijana toisella nimellä. Louis matkustaa Antibesiin tappaakseen naisen, mutta heltyy sovintoon kuultuaan naisen selityksen, mutta siitä ongelmat vasta alkavatkin.

Tuotanto

Tuotantoyhtiö United Artists vaati Truffaut’ta ohjaamaan tappiolliseksi arvioimansa Kesyttömän lisäksi myös kaupallisemman elokuvaidean Mississipin velho. Sen pääosiin palkattiin Belmondo ja Deneuve, ja kuvaukset tehtiin suurelta osin Réunionin saarella. Toisin kävi: Kesytön tuotti paremmin kuin lähes nelinkertaisella budjetilla tehty Mississipin velho.
Mississipin velho kuvattiin lähes täysin käsikirjoituksen mukaisessa, kronologisessa järjestyksessä, koska Truffaut halusi pääparin suhteen kehittyvän elokuvassa mahdollisimman luonnollisesti.
Elokuvan puvustuksen suunnitteli Yves Saint-Laurent.

Vastaanotto ja jälkimaine

Elokuva sai hyvin ristiriitaisia arvioita, ja sitä syytettiin sekavuudesta sekä rakenteensa että tyylilajiensa suhteen. Se ei menestynyt myöskään teattereissa, mutta jälkikäteen elokuvan arvostus on parantunut.
Vuonna 2001 sai ensi-iltansa uusintaversio samasta tarinasta nimellä Original Sin – perisynti.
Röntgenfilmi ja filmikasetti

Röntgenfilmi ja filmikasetti ovat filmi ja suojakotelo, johon voidaan kuvata röntgentutkimuksia. Röntgenfilmi muistuttaa rakenteeltaan valokuvausfilmiä. Poikkeuksena on röntgenfilmin sietokyky pimiön punaiselle tai kellanruskealle suojavalolle. Lisäksi röntgenfilmissä on kaksinkertainen rakenne, eli röntgenfilmissä on säteilylle herkkä kerros molemmin puolin filmipohjaa. Filmikasetti on valotiivis rasia, johon filmi kuvaamista varten laitetaan. Kasetin sisäseiniin on liimattu vahvistuslevyt, jotka fluerensoivat röntgensäteilyn valoksi. Vahvistuslevyjen vuoksi röntgenfimi valottuu 95 %:sti valolla ja 5 %:sti suoralla säteilyllä Röntgenfilmeistä maailmanlaajuisesti siirrytty paljolti digitaalisen röntgenkuvaukseen lääketieteessä.
P

Historiaa

P-kirjain on kehittynyt kreikan kirjaimen pii varhaisesta muodosta.

P suomen kielessä

P-kirjaimella merkitään suomen kielessä konsonanttia [p], joka on soinniton bilabiaalinen tenuisklusiili.
P-konsonantti ei esiinny suomen yleiskielessä sanan lopussa. Kuitenkin jäännöslopukkeellisessa sanassa voi p-äänne ääntyä p-alkuisen sanan edellä. Esimerkiksi mene pois voi ääntyä menep pois. Murteissa p-konsonantti voi esiintyä sanan lopussa muutenkin: Useissa länsimurteissa loppu-t assimiloituu p:ksi, kun seuraava sana alkaa p:llä (suurep puut). Savolaismurteissa taas esiintyy p eräiden verbien yksikön kolmannen persoonan muodon lopussa, esim. juop (yleiskielessä juo).
Youth in Revolt

Youth in Revolt on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut elokuvaversio C. D. Paynen samannimisestä romaanista. Pääosissa nähdään Michael Cera ja Portia Doubleday.

Arvioita

Episodi-lehdessä viisi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 2,80.
Kansainvälinen diakonia

Kansainvälinen diakonia on lähinnä Pohjoismaissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kirkkojen tai kristillisten järjestöjen tekemää kansainvälistä avustustoimintaa. Tähän kuuluvat kehitysyhteistyö, humanitaarinen apu, rauhan- ja sovinnontyö sekä ihmisoikeuksien puolustaminen. Diakonisen periaatteen mukaisesti kansainvälinen diakonia toimii kaikkein köyhimpien ja syrjäytettyjen ihmisten, ihmisryhmien ja kansojen parissa. Siinä ei pyritä mielipiteen tai vakaumuksen muuttamiseen. Kansainvälinen diakonia on osa kirkon kansainvälistä vastuuta. Diakonian ohella kansainväliseen vastuuseen kuuluvat myös lähetystyö sekä ekumenia.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon keskeiset kansainvälisen diakonian toimijat ovat Kirkon Ulkomaanapu sekä kirkon virallisen lähetysjärjestöt.
Vaaranlampi (Utajärvi)

Järvimaisema

Järveä ympäröi pääosin suo, kaakkoislaidan Vaaransuo on järven rannalla upottavaa aapaa. Järven pohjoisranta on sen sijaan kalliota, Lamminvaaraa, joka on Utajärven laajimpia avokallioalueita. Vaaranlampi on hyvin matala ja tummavetinen eikä siinä ole juuri vesikasveja. Haukien, ahventen ja särkien ohella järvessä ei ole muuta kalaa.  Järven itärannalla kallion laidalla on karttaan merkitsemätön vanha metsäsauna, pohjoisrannalla kesämökkikäytössä oleva eräkämppä ja saunarakennus. Vakinaista asutusta järven rannalla ei ole ollut koskaan.