google/wiki40b huggingface dataset:
Liikuntatapaturma

Liikuntatapaturma on ohjattua tai vapaamuotoista liikuntaa harrastettaessa sattunut tapaturma. Liikuntatapaturmien seuraukset ovat tuoreeltaan harvoin vakavia, mutta saattavat altistaa myöhemmin erityisesti alaraajojen nivelrikkomuutoksille. Myös vanhojen vammojen uusiutumiset ovat yleisiä, ja neljännes kaikista vammoista onkin uusiutuneita. 
Suomalaisille aiheutuu vuosittain lähes 350 000 fyysistä vammaa liikuntatapaturmissa. Liikuntatapaturmat ovat yleisin tapaturmatyyppi länsimaisissa yhteiskunnissa: Suomessa noin kolmannes lievistä tapaturmista sattuu nimenomaan liikunnan parissa. Joka vuosi keskimäärin 6,9 % 15 vuotta täyttäneistä suomalaisista joutuu liikuntatapaturmaan. 
Eri liikuntamuotojen välillä on selviä eroja tapaturmariskissä. Yleisimmin liikuntavammat syntyvät voimistelu- tai palloiluhalleissa, ja tapaturmariski kasvaa, kun kontaktit toisiin liikkujoihin lisääntyvät. Hyöty- ja harrasteliikunta on yleensä melko turvallista: asiointi- ja työmatkaliikunnassa riski on 0,3 ja harrasteliikunnassa 0,7 vammaa tuhatta harrastetuntia kohden. Tapaturmariski on huomattavan paljon suurempi kunto- ja kilpaurheilussa, noin 3,1 vammaa tuhatta harrastetuntia kohden. 
Lajeista erityisen riskialttiita ovat esimerkiksi squash, suunnistus, salibandy sekä tietyt kamppailulajit. Määrällisesti eniten urheiluvammoja aiheuttavat jalkapallo, lenkkeily, kuntokävely ja salibandy, joita harrastetaan laajalti Suomessa. 
Väestöryhmien välillä on eroja siinä, kuinka paljon ja millaisia liikuntatapaturmia sattuu. Nuoret miehet ovat selvästi useimmin alttiina liikuntatapaturmille. Riskit ovat suurimmat 15−34-vuotiailla, joilla liikunta on intensiivisimmillään.
Bunyavirukset

Bunyavirukset (Bunyaviridae) ovat vaipallisia yksisäikeisiä 100–120 nm:n läpimittaisia RNA-viruksia, jotka ovat saaneet nimensä Ugandassa sijaitsevan Bunyamweran kaupungin mukaan. Suomessa yleisin bunyavirus on Inkoo-virus, ja se on eristetty hyttysestä.  
Bunyavirus heimoon kuuluu useita eri virusryhmiä mm. hantavirus, joka ainoana virusryhmässä ei leviä niveljalkaisten avulla, toisin kuin muut ryhmään kuuluvat virukset, joita tavataan ympäri maailmaa.
Viruksen isäntäeläiminä pidetään suurnisäkkäitä ja se leviää hyttysten välityksellä.  
Suomessa ja varsinkin Lapissa, missä on paljon hyönteisiä, väestön vastustuskyky on 70 % ja ylikin, etelämpänä vastustuskyky on 20 %. Suomessa esiintyvä Inkoo-virus aiheuttaa aivotulehdusta, enkefaliittia, mutta tätä tavataan kuitenkin harvoin.  Yleensä oireet ovat lieviä tai piileviä, subkliinisia. Toisessa ääripäässä Inkoo-virus saattaa aiheuttaa lyhyen, mutta rajun aivotulehduksen. Tällaista muotoa on tavattu lähinnä lapsilla ja nuorilla. Koska virusta levittää hyttynen, tartuntoja ei tapaa yleensä muulloin kuin kesäaikaan.

Bunyavirukset

Inkoo (Kalifornian enkef. ryhmä) Esiintymisalue  Fennoskandia, entinen NL.  Levittäjä Hyttynen
Uukuniemi  Esiintymisalue  Fennoskandia, Itä-Eurooppa  
Levittäjä  Puutiainen
Krimin-Kongon verenvuotokuume  Esiintymisalue  Afrikka, Aasia, Itä-Eurooppa  Levittäjä  Puutiainen, ja leviää myös suoraan eläimestä tai potilaasta
Rift Valley Fever  Esiintymisalue  Afrikka  Levittäjä  Hyttynen
Hietasääskikuume  Esiintymisalue  Välimeren maat  Levittäjä  Hietasääski
Sifonkikakku

Sifonkikakku on makea kasviöljypohjainen leivonnainen. Se valmistetaan sekoittamalla vatkatut kanamunat kasviöljyn, vehnäjauhon, sokerin ja leivinjauhon kanssa. Munien valkuaiset ja keltuaiset vatkataan yleensä erikseen. Valmiina kakku on hyvin kevyt ja ilmava. Se on myös suhteellisen kostea suuren öljypitoisuutensa vuoksi. Sifonkikakku voidaan maustaa ja koristella monin tavoin, lisäksi se voidaan myös täyttää.
Sifonkikakku keksittiin Yhdysvalloissa vuonna 1927. Reseptin keksinyt Harry Baker piti sitä pitkään omana salaisuutenaan, mutta vuonna 1948 elintarvikeyhtiö General Mills osti reseptin häneltä ja sittemmin julkaisi sen laajalevikkisessä yhdysvaltalaisessa Better Homes and Gardens -lehdessä.
Eero Hakkarainen

Eero Hakkarainen (s. 1955) on kuopiolainen raviohjastaja. Hän on ajanut syyskuuhun 2010 mennessä lähes 11 000 lähdössä ja voittanut 1383. Voittorahoja on kertynyt yli 3,7 miljoonaa euroa. Hän on valmentanut Einari Vidgrénin hevosia. Vuonna 2000 hän palkittiin Vuoden Valmentaja -tittelillä.
Hakkarainen oli vuoden 2010 ravikuninkaan A. T. Ekon valmentaja ja ohjastaja.
Kokand

Historia

Kokand on ollut olemassa ainakin jo 900-luvulla, jolloin se tunnettiin nimellä Khavakend. Kaupungin kautta kulki tuolloin karavaanireitti Intiasta Kiinaan. Mongolit tuhosivat kaupungin 1200-luvulla. Kaupunki alkoi kehittyä uudelleen, kun sen paikalle perustettiin linnoitus 1732. Kokandista tuli Kokandin kaanikunnan pääkaupunki 1740, joka oli myös tärkeä uskonnollinen keskus. Kaupungissa oli parhaimmillaan yli 300 moskeijaa. Venäjän keisarikunta valloitti kaupungin 1876. Sittemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se tuli kuulumaan Uzbekistanin neuvostotasavaltaan vuodesta 1924.

Talous

Kokand on lannoitteiden, koneiden, puuvillan ja kemikaalien valmistuksen keskuspaikka. Viime vuosikymmeninä kaupunkiin on ilmestynyt uusia asuinalueita, kauppoja, kahviloita ja muita yksityisen sektorin juttuja. Kokand on myös koulutuskeskus, sillä siellä sijaitsee 2 instituuttia, 9 lukiota, 40 peruskoulua ja 5 musiikkikoulua ja 20 kirjastoa.
Lehmo

Lehmo on taajama Kontiolahden kunnassa. Se sijaitsee Kontiolahden ja Joensuun rajalla. Suurin osa asukkaista käy työssä, ostoksilla ja vapaa-ajanvietossa Joensuussa. Keskusta sijaitsee Kajaanintien eli valtatie 6:n ja Vanhan Nurmeksentien välissä. Taajama rajoittuu Kajaanintiehen ja Pielisjokeen. Lehmon läpi kulkee Joensuu–Kontiomäki-rata. Asukkaita oli noin 5398 lokakuussa 2014.

Palveluja

Taajamassa on kaksi alakoulua, erityisopetuskoulu ja terveyskeskus. Hotelli Julie sijaitsee Lehmonharjulla. Ravintola Lehmo Cuisine sijaitsee joen rannassa. Yhteen Perloksen entisistä tuotantorakennuksista on siirtynyt Pohjois-Karjalan poliisilaitoksen Joensuun pääpoliisiasema väliaikaisesti vuonna 2009. Lehmon Kylmäojantien varrella samassa rakennuksessa Lehmon kirjaston ja terveysaseman kanssa sijaitsee myös Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen Lehmon toimipiste sekä Lehmon VPK. Paloasemalla sijaitsevat pelastustoimen yksiköt RPK351-sammutusauto sekä RPK357-miehistönkuljetusauto. S-marketin yhteydessä on sivuapteekki ja asiamiesposti. Toukokuussa 2011 Peltolantielle avattiin uusi K-supermarket. Jaamankankaantien varrella on pieneläinhautausmaa.

Elinkeinot

Lehmon taajaman tuntumassa valtatie 6:n toisella puolella on teollisuusalue, jossa on useita pienyrityksiä. Perlos Oy:n tyhjiin halleihin Lehmonharjulle on tullut uusia yrityksiä sekä Pohjois-Karjalan poliisilaitoksen Joensuun pääpoliisiasema, joka muutti Joensuun puolelle kesällä 2017. Perlokseen kuulunut astmalääketehdas toimii edelleen Lehmossa. Lehmonharjulla on suuria, alati laajenevia soranottopaikkoja.

Urheilu ja liikunta

Lehmossa on monipuoliset ulkoilu- ja virkistysmahdollisuudet. Keskellä taajamaa, Ukonharjun maastossa, sijaitsee valaistu lenkkipolku. Lehmon urheilukenttä on suuri ruohokenttä, jossa talvisin on hiihtostadion. Mäkihyppytorni purettiin vuonna 2013 huonokuntoisena. Lähiseudulla ovat muun muassa Jaamankankaan metsät ja Lehmonharjun polku- ja latureitit, jotka ulottuvat Utranharjuille saakka. Matkaa Kontiolahden ampumahiihtokeskukseen on muutama kilometri.
Urheiluseuroja ovat Lehmon Pallo, jonka päälaji on jalkapallo ja Lehmo Balls '96, jonka päälaji on salibandy.

Kulttuuri

Lehmon nuorisoseuralla on oma nuorisoseurantalo. Hupituutti-kuoro on Lehmon koulun suuri kuoro. Lehmon koululla on myös monia steelpannuorkestereita. 
Lehmon liikenneympyrässä on jaloteräksinen uittomiespatsas, jonka on toteuttanut Anne Hirvonen vuonna 2005.
Mount Redoubt

Vuosien 1989–1990 purkaus

Vuoden 1989 purkaus on ensimmäinen onnistuneesti ennustettu tulivuorenpurkaus. Sveitsiläis-amerikkalainen tulivuoritutkija Bernard Chouetin oli löytänyt pitkän aikavälin seismisten mittausten ja alkavan tulivuorenpurkauksen välisen yhteyden. 
Tulivuori purkautui 14. joulukuuta 1989 ja purkaukset jatkuivat yli kuusi kuukautta. Pyroklastinen tuhkapilvi aiheutti vuorenhuipun jään ja lumen sulamista ja mutavyöryjä.  
Vuoden 1989 purkaus syöksi vulkaanista tuhkaa 14 km:n korkeuteen. 15. joulukuuta 1989 KLM:n lento 867:n Boeing 747 lentokone osui purkauksen tuhkapilveen. Koneen kaikki moottorit sammuivat 25 000 jalassa mutta lentokoneen miehistö sai toistuvien yritysten jälkeen moottorit uudelleenkäynnistettyä kahdeksan minuutin jälkeen 12 000 jalan korkeudessa ja laskeutumaan turvallisesti Anchorageen.  Tuhkasta koitui 80 miljoonan dollarin menetykset koneelle.Tuhka peitti noin 7 700 km² alueen. 
Purkauksesta aiheutuneet vahingot arvioitiin 160 miljoonaksi dollariksi, toiseksi eniten kustannuksia aihettaneeksi tulivuorenpurkaukseksi Yhdysvaltain historiassa.

Vuoden 2009 purkaus

Mount Redoubt purkautui viisi kertaa maanantain 23. maaliskuuta vastaisena yönä. Tuhkapilvi levisi yhdeksän kilometrin päähän tulivuoresta. Sunnuntaina alkaneissa purkauksissa tuhkaa nousi yli 14 kilometrin korkeuteen. Tutkijat varoittivat jo tammikuussa 2009 tulossa olevasta purkauksesta. Purkaus jatkuu edelleen.
Ritva Åberg

Ritva Mirjami Åberg (myös Ritva-Leena ja Pikku Ritva, s. 16. elokuuta 1936) on suomalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1940-luvulla Suomen Filmiteollisuuden palkattuna lapsinäyttelijänä. Edvin Laine etsi tuolloin Suomisen Ollin menestyksen innostamana 9–10-vuotiaita esiintymiskykyisiä poikia ja tyttöjä esiintymään elokuvissaan, joissa päärooleja tähdittäisivät lapset.
Ritva Åberg nähtiin ensimmäisen kerran valkokankaalla 9-vuotiaana elokuvassa Nokea ja kultaa (1945), jossa hänellä oli Liisan osa. Hänen nimensä oli alkuteksteissä "Pikku Ritva". Elokuvan pääparina nähtiin Ansa Ikonen sekä ohjaaja Edvin Laine. Åbergin ensimmäinen pääosa oli Salme-niminen tyttö lastenseikkailussa Pikku-Matti maailmalla (1947). Hänen vastanäyttelijänään oli muissakin samoissa elokuvissa esiintynyt, toinen ajan suosittu lapsitähti Veli-Matti Kaitala. Alkuteksteissä heidät tunnettiin nimillä "Veli-Matti" ja "Ritva-Leena".
Suosittu lapsitähtipari palasi valkokankaille seuraavan vuoden kesäisessä maalaiskomediassa Onnen-Pekka, jossa Veli-Matti nähtiin Pekka Aallon roolissa ja Åberg hänen luokkatoverinaan Raijana. Arvostelijat sivuuttivat lastenelokuvan varsin vähin äänin ja ilman jyrkkiä kommentteja, mutta sen arvioitiin täyttävän paikkansa "pirteänä ja hyväntuulisena koko perheen kesähupina". Onnen-Pekan Raijan rooli oli Åbergin elokuvauran suurin tehtävä.
Vuonna 1949 Åberg esiintyi vielä kahdessa filmituotannossa. Hänellä oli pieni sivuosa Edvin Laineen satuelokuvassa Prinsessa Ruusunen ja viimeinen iso rooli kolmannessa Veli-Matti -elokuvassa Aaltoska orkaniseeraa.
Tetramelaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat puita, joilla on rauhas- tai suomukarvoitus. Kasvit ovat kaksikotisia: yksineuvoiset kukat sijaitsevat eri yksilöissä. Kukinto on tähkämäinen, ja kukissa on neljästä kahdeksaan verholehteä. Hedekukat ovat teriöttömiä (Tetrameles) tai terälehtiä on kuudesta kahdeksaan ja heteet sijaitsevat niiden kanssa kohdakkain (Octomeles). Emikukissa ei ole terälehtiä, ja sikiäin on kolmesta kahdeksaan emilehden yhteenkasvettuma. Sikiäimessä on aksiletyyppinen istukka. Luotit ovat johteisia tai nuijamaisia. Hedelmä on liiteluomainen kota.

Levinneisyys ja luokittelu

Heimon kaksi lajia kasvaa Intian niemimaan itäosista Pohjois-Australiaan ulottuvalla alueella. Lajit ovat Tetrameles nudiflora ja Octomeles sumatrana.
Heimon lähimmät sukulaiset ovat Datiscaceae ja begoniakasvit (Begoniaceae).
Marco Sportiello

Uran alkuvaiheet

Sportiellon kasvattajaseura on Atalanta BC, josta hän siirtyi alasarjaseura Seregnoon heinäkuussa 2010. Puolet Sportiellon pelaajaoikeuksista pysyi yhä Atalantalla. Kauden 2010–2011 aikana hän pelasi 28 ottelua. 
Kauden 2011–2012 Sportiello pelasi niin ikään alasarjoissa, nyt Poggibonsin riveissä. Edelleen puolet hänen pelaajaoikeuksistaan kuului Atalantalle. Kauden aikana Sportiello pelasi Poggibonsin riveissä 34 ottelussa.

Atalanta

Kesäkuussa 2012 Sportiello palasi Atalantaan. Hän siirtyi kuitenkin vielä saman vuoden heinäkuussa lainalle Serie B:n Carpi FC:hen, jossa hän pelasi kauden aikana 30 ottelua. Kauden 2012–2013 jälkeen Sportiello palasi Carpista Atalantan joukkueeseen. Hänen debyyttinsä Serie A:ssa tapahtui tammikuussa 2014 Calcio Cataniaa vastaan. Hän pelasi kauden 2013–2014 aikana kolmessa ottelussa. Kaudella 2014–2015 Sportiello otti Atalantan ykkösmaalivahdin roolin.
Huppukäpinkäinen

Levinneisyys

Huppukäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Renault Kangoo

Renault Kangoo on Renault’n vuodesta 1997 valmistama pakettiautomalli, josta ovat olleet aiemmin saatavilla myös lava- ja tila-automallit. Ensimmäisen sukupolven Kangoon sisarmalli on Nissan Kubistar. Renault Kangoo esiteltiin vuonna 1997 Renault Expressin seuraajaksi sekä PSA-konsernin Citroën Berlingon ja Peugeot Partnerin kilpailijaksi.
Renault Kangoon nelivetoinen malli tunnetaan nimellä Renault Kangoo Trekka, jossa on etuvetoiseen malliin verrattuna korkeampi maavara ja erilaiset puskurit. Renault Kangoon pakettiautomalli tunnetaan nimellä Renault Kangoo Express.

Yleistä

Aluksi mallissa oli takasivuovi vain oikealla kyljellä, mutta uranuurtajana toisellekin puolelle ilmestyi ovi 1999. Autoa valmistetaan henkilö-, paketti-, neliveto- sekä lavaversiona, myös pidennettyinä versioina. Suomessa ei ole saatavilla lava- eikä pidennettyä versiota. Suomessa myydään vuosittain noin sata Kangoota. PSA-konsernin pakettiautomalleilla on selkeä etumatka kahden-kolmen sadan myyntiluvuilla.
Mallivuodeksi 2007 esitellyn Renault Kangoon suurimmat muutokset kohdistuvat lähinnä sisustukseen ja materiaaleihin. Varustetasoja on tarjolla kaksi: Expression ja Privilège. Moottoreita on tarjolla yhteensä neljä: kaksi Common rail -dieseliä (1.5 dCi 68 ja 84 hv) ja kaksi bensiinimoottoria (1.2 16V ja 1.6 16V). Suurempaan bensiinimoottoriin voi yhdistää myös automaattivaihteiston.
Toisen sukupolven Renault Kangoo tuli markkinoille vuonna 2008, joka on ulkoisilta ääriviivoiltaan ensimmäisen sukupolven kaltainen, mutta muuten täysin uudistunut.
Tina Majorino

Ura

Tina Majorino aloitti uransa lapsinäyttelijänä. Hän esiintyi televisiosarjassa Camp Wilder vuosina 1992–1993. Majorino näytteli elokuvissa Andre, Corrina – rakkauden laulu, Kun mies löytää naisen ja Waterworld. Hän oli kolmesti ehdolla Young Artist Award -palkinnon saajaksi. Vuonna 1999 Majorino esiintyi pääosassa televisioelokuvassa Liisa ihmemaassa. Elokuvan ilmestyttyä hän jätti elokuvauransa.
Majorino palasi näyttelijäntyöhön vuonna 2004 ja esiintyi Cindy ”Mac” Mackenzien roolissa televisiosarjassa Veronica Mars vuoteen 2007. Hän esitti Debiä elokuvassa Dynamiitti Napoleon. Majorino oli mukana sarjassa Big Love vuosina 2006–2011. Vuonna 2010 hän esiintyi pääosassa Pinkin musiikkivideossa "Fuckin' Perfect". Vuonna 2012 hän esitti vampyyria True Blood -sarjassa ja palasi Debin rooliin Dynamiitti Napoleon -elokuvan animoidussa televisioversiossa Napoleon Dynamite.
Nykyään Majorino näyttelee harjoittelija Heather Brooksia sairaalasarjassa Greyn anatomia. Majorino näytteli vuonna 2014 yhtä pääroolia rikossarjassa Legends. Hän on vieraillut televisiosarjoissa Bones, Castle ja Ilman johtolankaa.
Lila Kedrova

Lila Kedrova (ven. Ли́ля Кедро́ва, alk. Jelizaveta Nikolajevna Kedrova (Елизавета Николаевна Кедрова); 9. lokakuuta 1918 Petrograd, Venäjän SFNT – 16. helmikuuta 2000 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada) oli näyttelijä. Hän syntyi Pietarissa mutta työskenteli pitkään ranskalaisissa elokuvissa.
Kedrova voitti vuonna 1964 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Kerro minulle, Zorbas. Hänelle myönnettiin vielä vuonna 1984 Tony-palkinto esiintymisestä Zorba-musikaalissa.
Kedrova kuoli 81-vuotiaana Kanadan Ontariossa kärsittyään viimeisinä vuosinaan  Alzheimerin taudista.
Psycon

Psycon on Green Office

Psycon Oy aloitti Green Office kokeilun maaliskuussa 2009 ja heille myönnettiin maaliskuussa 2010 WWF Suomen Green Office -merkki.
The Outward Urge

Juoni

Vuonna 1994 ”Ticker” Troon tuhoaa Neuvostoliiton avaruusjoukkojen brittiläistä avaruusasemaa kohti laukaiseman ohjuksen, mutta saa samalla itse surmansa. Hänelle myönnetään teostaan postuumi Viktorian risti.
Vuonna 2044 ”Ticker” Troonin poika Michael Troon on nimitetty Yhdistyneen kuningaskunnan kuuaseman päälliköksi. Hän ja hänen alaisensa seuraavat avuttomina, kuinka Maan suurvallat tuhoavat toisensa ydinsodassa.
Vuonna 2094 Michael Troonin pojanpojanpoika Geoffrey Montgomery Trunho menehtyy Brasilian avaruusjoukkojen Mars-lennolla.
Vuonna 2144 Geoffrey Montgomery Trunhon pojanpoika George Montgomery Troon on osallisena ensimmäisellä miehitetyllä lennolla Venukseen.
Likainen pommi

Likaiset pommit ovat radiologisia aseita, joissa tavanomainen räjähdysaine räjähtäessään levittää radioaktiivista ainetta ympäristöön. Vaikutus riippuu käytetystä radioaktiivisesta aineesta ja käytännössä pommista aiheutuva todellinen säteilyvaara rajoittuu enimmilläänkin muutamien kilometrien etäisyydelle. Likainen pommi soveltuukin hyvin terroristiaseeksi, sillä säteily lisää pommin kauhuvaikutusta. Tyypillisesti pommin aiheuttama räjähdys onkin vaarallisempi kuin mukana olevan radioaktiivisen aineen säteily. Likainen pommi ei sovellu sotilaskäyttöön, vaan sitä pidetään yleisesti terroristien aseena. Myös Geneven sopimus kieltää likaisen pommin sotilaskäytön. Likaista pommia ei myöskään pidetä varsinaisena joukkotuhoaseena, koska sellaisen räjäyttäminen ei todennäköisesti surmaa montaakaan ihmistä. Likainen pommi aiheuttaa pikemminkin psykologista tuhoa kuin fyysistä. Useat asiantuntijat pitävät sitä ”talousaseena”, koska paniikki häiritsisi nimenomaan talouselämää. Esimerkiksi pernarutto olisi joukkotuhoaseena kuolettavampi, sekä paljon helpompi hankkia ja kuljettaa.
Likaisen pommin rakentaminen ei ole periaatteessa juurikaan vaikeampaa kuin tavanomaisen pommin. Aseessa tavallinen räjähdysaine levittää likaiseen pommiin pakattua radioaktiivista ainetta ympäristöön. Pommin rakentamisessa vaikeinta on hankkia sopivaa radioaktiivista ainetta, joka käytännössä vaikeuttaa säteilyvaikutukseltaan merkittävän pommin rakentamista huomattavasti. Pommissa tarvitaan riittävä määrä radioaktiivista ainetta, jolla on sopivat säteilyominaisuudet ja puoliintumisaika. Säteilyn vaikutukset pienenevät voimakkaasti etäisyyden kasvaessa säteilylähteestä, joten pommissa olevan radioaktiivisen aineen määrän on kasvettava myös haluttaessa laajentaa vaikutusaluetta. Muita valintaan vaikuttavia asioita ovat radioaktiivisen aineen saatavuus, puhdistamisen vaikeus haluttaessa kontaminoida ympäristöä ja kuinka helposti ne ovat levitettävissä ja käsiteltävissä. Kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n mukaan likaisen pommin rakentamiseen tarvittavia radioaktiivisia aineita on saatavilla lähes jokaisessa maassa. 
Teoriassa likainen pommi räjähtäessään voi saastuttaa lähialueen pitkäksikin aikaa ja aina puhdistaminen ei ole taloudellisesti järkevää. Likaisen pommin räjähtäessä vaikuttavat sen aiheuttamiin seurauksiin useat muuttujat, kuten sääolosuhteet, isotooppi ja sen aktiivisuus sekä hiukkasten koko räjäytyksen jälkeen. Kaasuna, nesteenä tai jauheena oleva aine leviää räjähdyspisteestä ilmavirtojen mukana tehokkaimmin ympäristöön.
Henrik Solberg

Seuraura

Solberg debytoi Lillehammer IK:n miesten joukkueessa kaudella 2005–2006, jolloin hän opiskeli viimeistä vuottaan Norges Toppidrettsgymnasissa. Solberg pelasi UPC-ligaenissa kaksi runkosarjaottelua. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi kotikaupunkiinsa Trondheimiin ja siirtyi Trondheim Black Panthersin joukkueeseen. Solbergin varsinainen tulokaskausi GET-ligaenissa (ent. UPC-ligaen) toi 41 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 hän oli Trondheimin tehokkain puolustaja tehoilla 3+9=12. Kauden päätteeksi seura ajautui kuitenkin konkurssiin ja lopetti toimintansa.
Kaudeksi 2008–2009 Solberg siirtyi Stavanger Oilersiin. Kaudella 2009–2010 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Kaudet 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014 päättyivät jälleen mestaruuteen. Viimeisimpänä mainittuna kautena hän edusti Oilersia myös Continental Cupissa, jossa Solberg jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dan Kisselin kanssa lukemalla +7. Turnaus päättyi Oilersin voittoon. Kaudella 2014–2015 hän voitti koko GET-ligaenin pudotuspelien tehotilaston lukemalla +16. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.
Solberg toimi kaudella 2015–2016 Oilersin varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Solberg voitti jo uransa seitsemännen Norjan-mestaruuden, mikä oli lisäksi Oilersin kuudes peräkkäinen.

Maajoukkueura

Solberg edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2012 ja 2013. Yhteensä hän on pelannut 54 A-maaottelua tehopistein 2+7=9.
Solberg pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin hän jakoi Norjan sisäisen tehotilaston voiton Brede Frettem Csiszarin kanssa lukemalla +2. Solberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa ja oli nostamassa Norjaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.
Nännilävistys

Nännilävistys on lävistys, joka tehdään nänniin. Nännilävistys sijaitsee yleensä nännin juuressa ja voi kulkea missä tahansa kulmassa; yleisin on vaakasuora lävistys ja toiseksi yleisin pystysuora. Samaan nänniin voi olla mahdollista tehdä useampia lävistyksiä henkilön anatomiasta riippuen. Nännilävistyksessä voi käyttää joko tappia tai renkaan muotoista korua.
Nännilävistys on yksi hitaimmin parantuvista lävistyksistä: sen paranemisaika on keskimäärin noin 5–12 kuukautta, mutta paraneminen saattaa joillakin henkilöillä kestää pidempäänkin.

Lävistyksen riskit

Nännilävistyksen vakava, joskin harvinainen komplikaatio on rintatulehdus eli mastiitti. Rintatulehdus johtuu bakteereista, jotka pääsevät rintaan lävistyksen kautta. Tulehdus hoidetaan antibiooteilla, mutta se voi vaatia joskus kirurgisen avauksen ja puhdistuksen. Nännilävistys saattaa kasvaa nännistä ulos ja muodostaa arpikudosta.
Imetystä nännilävistyksen kanssa ei suositella, koska jos nännikoru irtoaa, vauvalla on riski tukehtua siihen (jos lävistystä ei tahdota poistaa imetyksen ajaksi, on rengas paljon suositeltavampi, koska siitä pallo ei irtoa, toisin kuin barbellin kierteellä kiinnitettävät pallot). Lisäksi lävistys erittää irronnutta kudosta, joka sisältää bakteereja. Jos nännilävistys otetaan pois ja haava on kunnolla parantunut, imetyksen pitäisi onnistua normaalisti. Komplikaatiot, kuten arpikasvu ja tulehdus, saattavat kuitenkin arpeuttaa rinnan maitotiehyet umpeen ja haitata myöhempää imetystä. Kiinni arpeutuneita maitotiehyitä ei pystytä luotettavasti avaamaan kirurgisella toimenpiteellä, sillä arpikudos on kovaa ja pienet maitotiehyet jopa mikroskooppisen pieniä. Riskinä on siis entistä pahempi arpeutuminen.
Sidewise-palkinto

Sidewise-palkinto vaihtoehtoiselle historialle on 1995 perustettu palkinto tunnustuksena vuoden parhaille vaihtoehtoisen historian teoksille.
Palkinto on nimetty Murray Leinsterin 1934 tarinan Sidewise in Time mukaan.
Jacques Offenbach

Jacques Offenbach (20. kesäkuuta 1819 Köln – 5. lokakuuta 1880 Pariisi) oli Saksassa syntynyt ja Ranskassa uransa tehnyt säveltäjä ja sellisti. Offenbachin kuuluisin sävellys lienee Can-can operetista Orfeus Manalassa.
14-vuotiaana Offenbach muutti Pariisiin opiskelemaan sellon soittoa. Siellä hänestä tuli myöhemmin Opéra-Comiquen orkesterin sellisti. Vuonna 1844 Offenbach meni naimisiin Herminie de Alcainin kanssa. Vuonna 1850 hänestä tuli Theatre Françaisin kapellimestari.
Offenbachin tuotantoon kuuluu 102 näyttämöteosta, muiden muassa ooppera Hoffmannin kertomukset, jonka soitinnusta täydensi Offenbachin kuoleman jälkeen Ernest Guiraud, sekä parodisia operetteja, esim. Orfeus manalassa, Kaunis Helena ja Pariisilaiselämää. Offenbach teki yhteistyötä H. Meilhachin ja L. Halévyn kanssa.