google/wiki40b huggingface dataset:
Chelsea Manning

Chelsea E. Manning (syntyjään  Bradley E. Manning, s. 17. joulukuuta 1987) on Yhdysvaltain maavoimien sotilas, jonka on epäilty vuotaneen Collateral Murder -videon ja noin 260 000 arkaluontoista diplomaattisähkettä Wikileaksiin. Hänet vangittiin toukokuussa 2010 ja hän kärsi tuomiotaan sotilasvankilassa Fort Leavenworthissa Kansasissa, kunnes vapautui 17. toukokuuta 2017.
Manning sai heinäkuussa 2010 syytteen salaiseksi luokitellun aineiston vuotamisesta. Mukana oli muun muassa Wikileaksin julkaisema video Yhdysvaltojen 12. heinäkuuta 2007 Bagdadiin tekemästä helikopteri-iskusta, jossa kuoli uutistoimisto Reutersin valokuvaaja ja hänen kuljettajansa. Maaliskuussa 2011 Manning sai 22 uutta syytettä. Häntä syytettiin muun muassa vihollisen auttamisesta.
Oikeudenkäynti alkoi kesäkuussa 2013. Elokuussa 2013 sotaoikeuden tuomari tuomitsi Manningin 35 vuodeksi vankeuteen ja määräsi hänet erotettavaksi Yhdysvaltain maavoimista. Syyttäjä oli vaatinut 60 vuoden vankeusrangaistusta. Raskain syyte, syyte vihollisen auttamisesta, hylättiin.
Elokuussa 2013 Manning ilmoitti, että hän on nainen ja haluaa sukupuolenkorjausprosessiin mahdollisimman pian. Hän käyttää nimeä Chelsea. Manning yritti itsemurhaa vankilassa heinäkuussa 2016 ja toisen kerran lokakuussa 2016. Yhdysvaltain armeija antoi syyskuussa 2016 Manningille luvan sukupuolenkorjausleikkaukseen.
Presidentti Barack Obaman lievensi vuonna 2017 Manningin tuomiota niin, että tämä pääsee vapaaksi 17. toukokuuta 2017.
Manning joutui uudestaan vankilaan kieltäydyttyään todistamasta Wikileaksia koskevassa asiassa. Hän vapautui 9. toukokuuta 2019, koska valamiehistön kausi päättyi, mutta hän joutunee uudestaan vankilaan noin viikon kuluttua siitä, koska hän on ilmoittanut ettei edelleenkään todista jutussa.
Maarten Stekelenburg

Ura

Stekelenburg aloitti uransa pienessä VV Schotenin joukkueessa, josta siirtyi AFC Ajaxiin 15-vuotiaana. Debyyttinsä Alankomaiden pääsarjassa hän teki 24. helmikuuta 2002 NAC Bredaa vastaan. Ajaxin ykkösmaalivahdiksi Stekelenburg nousi kaudella 2005–2006. Hän pelasi Ajaxissa kaikkiaan 280 ottelua, näistä 191 Eredivisiessä. Mestarien liigassa hän pelasi karsintapelit mukaan lukien 26 ottelua, UEFA Cupissa ja Eurooppa-liigassa karsintoineen yhteensä niin ikään 26. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden 2004 ja 2011, Alankomaiden cupin 2006, 2007 ja 2010 sekä Alankomaiden supercupin 2002, 2006 ja 2007.
Stekelenburg siirtyi elokuussa 2011 ensimmäisenä hollantilaisena pelaajana AS Romaan, arviolta kuuden miljoonan euron siirtosummalla. Debyyttinsä Italiassa hän teki 11. syyskuuta 2011 ottelussa Cagliaria vastaan. Hän pelasi Romassa kahden kauden aikana kaikkiaan 55 ottelua, näistä 48 Serie A:ssa.
Kesäkuussa 2013 Stekelenburg siirtyi Serie A:sta Englannin Valioliigaan ja Fulhamiin. Siirtosumma oli arviolta neljä miljoonaa puntaa. Hän pelasi kaudella 2013–2014 kaikkiaan 21 ottelua, joista 19 Valioliigassa. Kauden 2014–2015 hän oli lainalla Monacossa pelaten yhteensä kahdeksan ottelua, näistä vain yhden Ligue 1:ssä. Kauden 2015–2016 hän vietti lainalla Southamptonissa, jossa pelasi 17 valioliigaottelua, neljä Eurooppa-liigan karsintaottelua ja kaikkiaan 25 ottelua.
Kesällä 2016 Stekelenburg siirtyi Evertoniin, jossa pelasi ensimmäisellä kaudellaan 21 ottelua, joista 19 Valioliigassa.

Maajoukkue

Stekelenburg debytoi Alankomaiden maajoukkueessa 3. syyskuuta 2004 ottelussa Liechtensteinia vastaan. Stekelenburg pelasi ottelussa nollapelin ja Alankomaat voitti ottelun 3-0. Hänet valittiin myös Saksan vuoden 2006 MM-kisoihin, mutta hän ei päässyt pelaamaan kisoissa. Ensimmäisen arvoturnausottelunsa hän pelasi EM-kilpailuissa 2008 Romaniaa vastaan.
Stekelenburg nousi maajoukkueen kiistattomaksi ykkösmaalivahdiksi edellisen aloittajan Edwin van der Sarin lopetettua maajoukkueuransa 2008 EM-kisojen jälkeen. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua Alankomaiden saavuttaessa hopeaa MM-kilpailuissa 2010. Hän pelasi kaikki Alankomaiden kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012. Hän kuitenkin menetti ykkösmaalivahdin paikkansa saman vuoden lopulla ja pelasi lokakuun 2012 jälkeen seuraavan A-maaottelunsa vasta lokakuussa 2016.

Muuta

Stekelenburgin toinen korva on kuuro.
Ahvenanmaan sopimus

Ahvenanmaan sopimuksessa viitataan kahteen Ahvenanmaan demilitarisointia ja neutralointia koskevaan sopimukseen.
Ahvenanmaan konventio vuodelta 1856 allekirjoitettiin ensimmäinen sopimus 30. maaliskuuta 1856 Pariisissa, sen jälkeen Venäjä oli kärsinyt tappion Krimisodassa  Britanniaa ja Ranskaa vastaan. Venäjä ei hyväksynyt Ahvenanmaan militarisointia, mikä vahvistettiin Pariisin sopimuksella (1856). 
Venäjä militarisoi saaret vuonna 1916 ensimmäisen maailmansodan aikana, mikä sai Ruotsissa kriitisiä reaktioita. 
Ahvenanmaansaarten linnoittamattomuutta ja puolueettomuutta koskeva sopimus  allekirjoitettiin 19.10.1921 Genevessä Kansainliiton välityksellä Ruotsin, Suomen, Saksan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Italian, Tanskan, Puolan, Viron ja Latvian toimesta Ahvenanmaan kysymyksen aikana.
Timo Makkonen (koripalloilija)

Ura

Lahden NMKY:n kasvatti Makkonen, jonka vanhemmat olivat Anja ja lentopallovalmentaja Veikko Makkonen, aloitti koripallon Lahdessa 13-vuotiaana vuonna 1973, jolloin hän oli jo yli kaksi metriä pitkä. Hän pelasi Suomen miesten maajoukkueessa elokuussa 1982 kaksi maaottelua Saudi-Arabiaa vastaan tehden ensimmäisessä ottelussa kuusi ja jälkimmäisessä nolla pistettä. Suomen U18-maajoukkueessa Makkonen pelasi vuosina 1978 ja 1980.
Vuosina 1981–1984 Makkonen pelasi vähäisellä peliajalla Yhdysvalloissa yliopistosarja NCAA:ta Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) Tar Heels -joukkueessa. Keväällä 1982 Makkosen, Michael Jordanin, James Worthyn ja Sam Perkinsin edustama Tar Heels voitti NCAA:n mestaruuden, ja Makkosesta tuli ensimmäinen ja vuoteen 2016 mennessä ainoa arvostettuun mestaruuteen yltänyt suomalainen mieskoripalloilija. Keväällä 1984 Tar Heels selviytyi Sweet Sixteeniin. Makkosen peliminuutteja veivät joukkueen tähtisentterit Sam Perkins, joka pelasi mm. USA:n 1984 Olympiakultajoukkueessa ja sen jälkeen 18 vuoden uran NBA:ssa, ja Brad Daugherty, joka valittiin myöhemmin urallaan 5 kertaa NBA:n All-Star -joukkueeseen. Vaikka Makkonen pelasi keskimäärin alle kolme minuuttia ottelua kohden, ei Tar Heels hävinnyt yhtäkään 41 Makkosen pelaamasta ottelusta.
Makkonen lopetti koripalloilijanuransa yliopiston jälkeen. Hän on työskennellyt johtajana yrityksessä, joka hallinnoi muun muassa Jordanin ravintoloita.
Carl Johan Korsman

Carl Johan Korsman (14. kesäkuuta 1829 Pyhämaa – 24. toukokuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja ja suomalaisen talvimerenkulun uranuurtaja.
Korsmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Jacob Korsman ja Amalia Karolina Achander. Hän palveli 1. tarkkampujapataljoonassa 1846–1852, krenatööritarkkampujapataljoonassa 1852–1856 ja 1. ruotujakoisessa Turun tarkkampujapataljoonassa 1856–186S. Korsmanista tuli vänrikki 1848, aliluutnantti 1853, luutnantti 1855, alikapteeni 1863 ja kapteeni 1868.
20 vuotta kestäneen sotilasuran jälkeen Korsman toimi laivanvarustajana ensin Turussa 1868–1876 ja sitten Hangossa 1876–1894. Korsman perusti höyrylaivayhtiö Ahkeran 1868, Turun rannikkohöyryalusyhtiön 1870, laivayhtiö Åbon 1872 ja laivayhtiö Turun 1878. Korsman rakennutti 1868 Suomen ensimmäisen potkurirannikkohöyrylaivan S/S Ahkeran. 
Vuonna 1878 hän osti S/S Expressin ja ryhtyi harjoittamaan sillä talviliikennettä Hanko–Tukholma-linjalla kuljettaen kerran viikossa postia ja matkustajia. Korsmanilla oli Hangossa talo Bulevardin varrella siirtolaishotellia vastapäätä ja Villa Doris niminen kesäasunto Hangon Kylpyläpuistossa. Vuonna 1892 Korsman lahjoitti Hangon kirkkoon Kristus-patsaan. Korsman myi aluksensa 1894 ja muutti samalla pois Hangosta.
Korsman toimi myös Hangon kylpylaitoksen toimitusjohtajana 1880-1890 ja hän omisti Karunan kartanon 1857–1859. Vuonna 1874 Korsman perusti yhdessä turkulaisten liikemiesten kanssa Turun Konepaja Oy:n (Åbo Mekaniska Verkstads Ab) jolla oli telakka, valimo ja konepaja Aurajoen länsirannalla. Pääasiassa höyrylaivoja ja höyrysluuppeja valmistanut yritys toimi vuoteen 1898 saakka jolloin se tullittoman Venäjän-viennin päättymisen takia joutui lopettamaan toimintansa ja siirtyi uudelle Ab Vulcan-nimiselle yhtiölle.
Carl Johan Korsman oli naimisissa vuodesta 1854 Isabella Charlotta Ramsellin (1833–1907) kanssa.
Google Play -musiikki

Saatavuus

Google Play -musiikki on saatavilla seuraavissa maissa:

Alankomaat, Australia, Belgia, Bolivia, Chile, Costa Rica, Espanja, Irlanti, Iso-Britannia, Italia, Itävalta, Kanada, Kolumbia, Kreikka, Liechtenstein, Luxemburg, Meksiko, Norja, Peru, Portugali, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Suomi, Sveitsi, Tanska, Tšekin tasavalta, Ukraina, Unkari, Uusi-Seelanti, Venäjä, Yhdysvallat
Asetyylikoliini

Historia

Asetyylikoliini syntetisoitiin 1867, mutta tuolloin sen vaikutuksia elimistössä ei huomioitu. Aineen farmakologisiin ominaisuuksiin kiinnitti ensimmäisenä huomiota Henry Dale vuonna 1914. Hän nimitti ainetta parasympatomimeetiksi sen parasympaattisen hermoston stimulaatiota muistuttavan vaikutuksen vuoksi, sekä totesi aineen olevan nopean hajoamisensa vuoksi sopimaton kliiniseen käyttöön. Asetyylikoliini oli ensimmäinen havaittu hermoston välittäjäaine.

Farmakologia

Asetyylikoliini kiinnittyy hermostossa asetyylikoliinireseptoreihin. Se on parasympaattisen hermoston tärkein välittäjäaine. Koliiniasetyylitransferaasi syntetisoi asetyylikoliinia koliinista ja asetyylikoentsyymi-A:sta. Koliiniesteraasit, etenkin asetyylikoliiniesteraasi hajottavat asetyylikoliinia.
Asetyylikoliinia erittäviä tai sen välityksellä stimuloituvia neuroneita kutsutaan kolinergisiksi. Se voi tarkoittaa myös asetyylikoliinin tavoin vaikuttavia aineita, parasympatomimeettejä, joilla on monia lääketieteellisiä käyttötarkoituksia. Myös asetyylikoliinin kloridia (asetyylikoliinikloridi) voidaan käyttää parasympatomimeettinä.
Asetyylikoliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan parasympatomimeeteiksi, kolinomimeeteiksi tai kolinergisiksi ja vastavaikuttajia antikolinergeiksi, parasympatolyyteiksi tai kolinolyyteiksi. Aivoissa kolinergiset neuronit osallistuvat vireystilan ja unen säätelyyn sekä oppimiseen ja muistiin.
Asetyylikoliinia esiintyy myös eliöiden semiokemikaalina.
Sievert

Sievert (tunnus Sv, [si:vert]) on SI-järjestelmän mukainen (säteilyn) ekvivalenttiannoksen eli säteilyannoksen yksikkö. Sievert kuvaa ionisoivan säteilyn biologista vaikuttavuutta toisin kuin gray, joka on absorboituneen annoksen yksikkö. Sievert on nimetty ruotsalaisen säteilysuoja-asioiden asiantuntijan Rolf Sievertin mukaan.
Yhden sievertin henkilöannoksen arvioidaan aiheuttavan ihmisessä kuolemaan johtavan syövän tämän elinaikana noin 5 %:n todennäköisyydellä. Ekvivalenttiannos voidaan laskea absorboituneesta annoksesta säteilyn luonteesta riippuvien painotuskertoimien avulla.
Suomalaisen keskimääräinen säteilyannos on noin 3,7 mSv vuodessa.

Muita säteilyn yksiköitä

Rem on vanhentunut ekvivalenttiannoksen yksikkö, jonka sievert on korvannut. Yksi rem on sama kuin 0,01 Sv.
Aktiivisuuden yksikkö on becquerel. Aktiivisuuden suhde annokseen on ainekohtainen.
Annosnopeus ilmaisee säteilyannoksen määrän aikayksikköä kohden. Annosnopeuden yksikkö on sievertiä tunnissa (Sv/h).
Sahalahden vaakuna

Sahalahden vaakuna oli Sahalahden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kunnan nimeen, joskin vaakunassa on käytetty sudenhammaskoroa sahakoron sijaan selvyyden vuoksi.
Vaakunan selitys on ”kilpi sudenhammaskoron vastalohkoisesti jakama punaiseen ja hopeaan.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sahalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. huhtikuuta 1962.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Sahalahti liittyi Kangasalan kuntaan.
Säynätjärvi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109 metriä mpy.
Frans Wilhelm Gustaf Hjelt

Frans Wilhelm Gustaf Hjelt (22. toukokuuta 1819 Turku – 26. syyskuuta 1889 Turku) oli suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja lukion rehtori.
Hjeltin vanhemmat olivat filosofian maisteri, kirjanpainaja ja kirjakauppias Christian Ludvig Hjelt ja Hedvig Lovisa Chytræus. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1836 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1840. Hjelt opiskeli Uppsalassa 1842–1843. Hänet vihittiin papiksi 1847.
Hjelt toimi Helsingin yliopiston kreikan kirjallisuuden dosenttina 1844–1845. Hän oli Turun lukiossa vt. lehtorina 1840–1842 ja 1843–1845, roomalaisen kirjallisuuden lehtorina 1845–1872 sekä lukion rehtorina 1858–1872. Hjelt toimi Maarian seurakunnan prebendakirkkoherrana 1860–1886 ja Turun tuomiorovastina 1885–1889. Hän sai rovastin arvon 1860.
Hjelt osallistui säätyvaltiopäiville papiston edustajana 1867–1888. Hän oli valtiopäivien toimitusvaliokunnan puheenjohtaja 1882 ja talousvaliokunnan puheenjohtaja 1882. Hjelt oli Suomen Pankin tilintarkastajana 1863–1872 ja 1886–1888, pankkivaltuusmiehenä 1872–1885 sekä pankkivaltuusmiesten puheenjohtajana 1882–1885. Lisäksi Hjelt oli kirkollis– ja kouluvirkakunnan leski– ja orpokassan johtokunnan jäsen 1860–1872 (johtokunnan puheenjohtaja 1862–1872), Suomen talousseuran johtokunnan puheenjohtaja 1870–1889 sekä Maalaisten palovakuutusyhtiön johtokunnan jäsen 1875–1885 ja johtokunnan puheenjohtaja 1886–1889.
Hjelt oli naimisissa vuodesta 1846 Maria Johanna Teodora von Hellensin kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta joista kolme kuoli pieninä. Frans Hjelt oli arkkiatri Otto E. A. Hjeltin veli.
Awaji (1943)

Palvelus

Alus upposi 2. kesäkuuta 1944 torpedoituna Taiwanin itäpuolella ja se poistettiin alusluettelosta 10. heinäkuuta.
Ufo Mustonen

Ufo Mustonen (oik. Mikko Sakari Mustonen, s. 1968) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Mustonen tuli suurelle yleisölle tutuksi 1980-luvun loppupuolella helsinkiläisen rockyhtye Hearthillin sähköviulunsoittajana. Hearthillin lopetettua toimintansa 1990-luvun puolivälissä Mustonen alkoi tehdä erilaisia tausta- ja sessiomuusikon töitä muun muassa Riki Sorsan Leirinuotio-orkesterin riveissä aloittaen samalla soolouransa laulajan ominaisuudessa. Mustosen debyyttialbumin Ufo julkaisijana toimi Warner Music Finland ja tuottajana toimi Mats Hulden. Taustaytyeessä soittavat Markku Kanerva (kitara), Ulf Krokfors (basso), Anssi Nykänen (rummut) sekä Seppo Kantonen (koskettimet). Taustayhtyeen aiempi kokemus  jazzin parista heijastuu levylle tuoden vaikutelmia muun muassa Stingin tuotannosta.
Ufo Mustosen isoisä oli laulaja Henry Theel.
Zacky Vengeance

Elämäkerta

Zacky Vengeance on vasenkätinen. Hän opetteli soittamaan kitaraa 13-vuotiaana. Hän oppi tarkkailemalla suosikkiyhtyeitään ja opettelemalla näkemänsä perusteella. Hänen käyttämänsä kitara kuului hänen oikeakätiselle isälleen, minkä vuoksi hänen piti soittaa kitaraa ylösalaisin.
Ennen kuin Zacky Vengeance liittyi Avenged Sevenfoldiin, hän kuului punk-yhtyeeseen nimeltä MPA (Mad Porno Action). Hän kertoo Avenged Sevenfoldin DVD:llä All Excess, että yhtye ei ollut menestyvä ja että heidät oli useasti pidätetty keikkojen jälkeen mikkien varastamisesta.
Zacky Vengeancen tyyliin vaikuttavat muun muassa Rancid, Misfits ja Bad Religion. Hänen lempiyhtyeisiinsä kuuluu näiden lisäksi esimerkiksi Pantera, Metallica, Elixir ja Guns N’ Roses.
Jari Järvimaa

Jari ”Jallu” Järvimaa on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Tropic of Ice – Jään kääntöpiiri (1987), Pullahiiri (1988), Ameriikan raitti (1990), Kadunlakaisijat (1991), Kasvoton mies (1995), Hylätyt talot, autiot pihat (2000) ja Raja 1918 (2007).
Jari Järvimaa on viralliselta ammatiltaan taksinkuljettaja.
Jalkaväkirykmentti 17 (talvisota)

Jalkaväkirykmentti 17:n perusti Satakunta-Hämeen sotilaslääni 14. lokakuuta 1939 julistetun YH:n nimellä toteutetun Suomen puolustusvoimain tosiasiallisen liikekannallepanon yhteydessä. Yksikön perustaneeseen sotilaslääniin kuului Tampereen ja Porin sotilaspiirit.

Komentaja(t)

eversti Kaarlo Heiskanen

Keskittäminen

Rykmentti keskitettiin päämajan reserviksi 21. – 22. lokakuuta 1939 välisenä aikana Kaipiaisen alueelle lähelle muuta 6. divisioonaa. Joulukuun 5. päivänä divisioona sai käskyn siirtyä edelleen ylipäällikön reservinä Viipurin kaakkoispuolelle, josta alistettiin vasta 20. joulukuuta Kannaksen Armeijalle.
Rudy Sarzo

Rudy Sarzo (s. 1950 Kuuba) on yhdysvaltalainen rockmuusikko ja basisti, joka on toiminut uransa aikana useissa eri yhtyeissä.

Historia

Rudy Sarzo syntyi ja vietti varhaislapsuutensa Kuubassa, kunnes muutti Yhdysvaltoihin perheensä mukana. Hän soitteli 1970-luvulla pienemmissä klubiyhtyeissä kunnes vuonna 1978 hän liittyi Los Angelesilaiseen Quiet Riot-yhtyeeseen basistiksi. Quiet Riot oli jo tehnyt kaksi albumia, mutta ne olivat julkaistu vain Japanissa. Yhtye oli suosittu LA:n klubiympyröissä, mutta levytyssopimusta kotimaassa ei alkanut kuulua. Kitaristina yhtyeessä oli huippulahjakas Randy Rhoads, joka liittyikin Ozzy Osbournen sooloyhtyeeseen vuonna 1979, ja tämän jälkeen Quiet Riot hajosi.
Vuoden 1981 keväällä Ozzy Osbourne erotti yhtyeestään basisti Bob Daisleyn ja rumpali Lee Kerslaken. Kitaristi Randy Rhoads muisti Sarzon ja Sarzo pääsi basistiksi yhtyeeseen. Rumpuihin tuli Tommy Aldridge. Ozzy Osbourne nousi suosioon Pohjois-Amerikassa suurilla kiertueillaan ja kyseenalaisilla tempauksillaan, kuten puremalla elävää lepakkoa kesken konsertin. Myös Randy Rhoadsin kitarointi sai arvostusta. Vuoden 1982 maaliskuussa yhtyettä kohtasi tragedia kun Randy Rhoads kuoli lento-onnettomuudessa. Ystävänsä menettämisestä järkyttynyt Sarzo pysyi yhtyeessä aina vuoden 1982 syksyyn asti ja oli mukana Speak Of The Devil-livealbumilla sekä vuonna 1987 Rhoadsin muistoksi julkaistulla (vuosina 1980-1981 nauhoitetulla) Tribute-livealbumilla.
Seuraavaksi Sarzo palasi laulaja Kevin DuBrown uudelleenkasaamaan Quiet Riotiin. Vuonna 1983 julkaistu Metal Health nousi USA:n albumilistan ykköseksi ja singlenä julkaistu Slade-cover "Cum On Feel The Noize" ylsi top-5:een. Myös seuraavana vuonna julkaistu Condition Critical myi hyvin, joskaan ei edeltäjänsä tasoisesti. Toisen levyn jälkeen Sarzo jätti yhtyeen ja perusti Tommy Aldridgen, laulaja Rob Rockin ja kitaristi Tony MacAlpinen kanssa projektiyhtyeen M.A.R.S.. Se julkaisi vuonna 1987 Project: Driver-nimisen albumin.
Sarzo ja Aldridge liittyivät vuonna 1987 Whitesnaken kiertueyhtyeeseen promotoimaan miljoonamyyntiin yltänyttä 1987-albumia. Whitesnaken uusi, "MTV-ystävällinen" kaupallinen tyyli puri yleisöön ja yhtye soitti täysille saleille. Seuraava albumi Slip Of The Tongue julkaistiin vuonna 1989 ja sitä seuranneen kiertueen jälkeen keulahahmo David Coverdale laittoi yhtyeen telakalle. Vuonna 1994 Whitesnake-miehet kitaristi Adrian Vandenberg, Sarzo, Aldridge mukanaan laulaja Ron Young perustivat Manic Eden-yhtyeen joka julkaisi samannimisen albumin samana vuonna.
1990-luvun lopulla Quiet Riot kasattiin jälleen uudelleen ja Sarzo palasi yhtyeeseen basistiksi. Yhtye teki pari albumia ja kiertueita mutta Kevin DuBrown hankala persoona alkoi haitata yhtyeen kemiaa jonka seurauksena yhtye jälleen hajosi. Tämän jälkeen Sarzo oli mukana Yngwie Malmsteenin kiertuebändissä ja vuodesta 2004 eteenpäin Sarzo on ollut Dio-yhtyeen jäsen. Vuonna 2007 Ronnie James Dion ollessa Heaven And Hell-projektissa, Sarzo soittaa bassoa Blue Öyster Cultissa.
Jim Hughson

Jim Hughson (s. 1956 Fort St. John, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen urheiluselostaja. Hänet tunnetaan parhaiten jääkiekko- ja baseballselostuksistaan. Hughson on saanut viidesti Gemini-palkinnon. Hän on myös toiminut selostajana EA Sportsin NHL-peleissä.
Matthew Macfadyen

David Matthew Macfadyen (s. 17. lokakuuta 1974 Great Yarmouth, Norfolk, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on ollut SAG-palkintoehdokkaana. Macfadyen tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa Soturit (1998). Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Enigma (2001), In My Father's Den (2004), Ylpeys ja ennakkoluulo (2005), Arvoituksia arkussa (2007), Charlien salattu elämä (2007), Frost/Nixon (2008) ja Robin Hood (2010).
Macfadyen on näytellyt myös esimerkiksi televisiosarjoissa Pikku Dorrit, Erikoisjoukkue, Criminal Justice, Ashes to Ashes,  Nuremberg: Nazis on Trial ja Taivaan pilarit.

Yksityiselämä

Macfadyen on ollut naimisissa näyttelijä Keeley Hawesin kanssa vuodesta 2004 lähtien. Heillä on kaksi lasta, vuonna 2004 syntynyt tytär ja vuonna 2006 syntynyt poika.
Manuel Rosales

Manuel Antonio Rosales Guerrero (s. 12. joulukuuta 1952) on venezuelalainen oppositiopoliitikko. Hän toimi Maracaibon pormestarina vuosina 1996–2000 ja Zulian kuvernöörinä 2000–2008. Vuonna 2008 hän aloitti jälleen Maracaibon pormestarina, mutta kausi jäi kesken keväällä 2009. Rosales joutui pakenemaan maasta korruptiosyytösten johdosta.
Ennen Un Nuevo Tiempo -puolueen perustamista vuosituhannen vaihteessa Rosales vaikutti Acción Democráticassa. Vuonna 2006 hän oli Un Nuevo Tiempon presidenttiehdokkaana ja sai toiseksi eniten ääniä Hugo Chávezin jälkeen. Vuonna 2009 Rosales joutui kotimaassaan syytetyksi korruptiosta. Hän piti syytteitä poliittisina ja haki turvapaikkaa Perusta. Chávez oli jo aiemmin uhkaillut häntä, ja 27. huhtikuuta Peru ilmoittikin myöntäneensä Rosalesille turvapaikan. Al Jazeera julkaisi syyskuussa 2009 Kolumbian syyttäjänvirastosta saadun videonauhan, jossa kolumbialainen palkkasoturi kertoo Rosalesin tarjonneen 25 miljoonan dollarin palkkiota Chavezin murhaamisesta vuonna 1999.
Hôpital d’instruction des armées Percy

Hôpital d’instruction des armées Percy on sairaala Pariisin lounaisessa esikaupungissa Clamartissa. Sairaala on siviili- ja sotilassairaala. Sairaalassa on hyvin laaja hätäapukeskus. Sairaalassa hoidetaan vakavia palovammoja, säteilysairauksia sekä hematologiaa.
Sairaalassa on hoidettu monia kuuluisia ihmisiä. Palestiinalaishallinnon presidentti Jasser Arafat lennätettiin 29. lokakuuta 2004 Percyn sairaalaan hoidettavaksi. Hänen sairautensa laatua ei ole vielä kyetty selvittämään. Aluksi Arafatin huhuttiin sairastavan verisyöpää, mutta sairaala kiisti huhut. Sairaalan mukaan Arafat vajosi koomaan 3. marraskuuta. Arafat kuoli sairaalassa 11. marraskuuta 2004. Sambian presidentti Levy Mwanawasa joutui Percyn sairaalaan 29. kesäkuuta vuonna 2008 aivoverenkiertohäiriön takia. Hän kuoli sairaalassa 19. elokuuta.