google/wiki40b huggingface dataset:
Marek Zagrapan

Ura

Zagrapan aloitti uransa jääkiekkoilijana Tšekissä PSG Zlínin juniorijoukkueissa. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa Extraligassa kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi 13 ottelua tehoin 1+1=2. Kaudella 2003–2004 hän pelasi Extraligan voittaneessa Zlínissä viisi ottelua, mutta pääosa kaudesta kului junioreissa. Zagrapan käväisi kaudella myös kakkostasolla HC Kometa Brnossa.
Tämän jälkeen Zagrapan siirtyi Pohjois-Amerikan junioriliigaan QMJHL:ään Chicoutimi Saguenéensin joukkueeseen. Hän teki kaudella 59 ottelussa tehot 32+50=82 ja jatkoi vakuuttavaa tahtiaan pudotuspeleissä, jossa hän oli toiseksi tehokkain maalintekijä Sidney Crosbyn jälkeen. Kauden päätteeksi NHL-seura Buffalo Sabres varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana kesällä 2005. Hän pelasi korkeasta varausvuorosta huolimatta kauden 2005–2006 QMJHL:ssä. Zagrapan siirtyi kaudeksi 2006–2007 Buffalon organisaatioon tulokassopimuksella, mutta pelasi koko kauden AHL:ssä farmiseurassa Rochester Americansissa, jossa hän teki 71 ottelussa 38 tehopistettä. Kahden seuraavan kauden tehopistelukemat olivat 40 ja 49, mutta tästä huolimatta hän ei saanut tililleen yhtään ottelua NHL:ssä. Kaudeksi 2008–2009 Rochester muutti nimensä Portland Pirateksiksi.
Pohjois-Amerikan vuosien jälkeen Zagrapan siirtyi Eurooppaan, Venäjän KHL-liigassa pelaavaan Severstal Tšerepovetsiin kaudeksi 2009–2010 kolmivuotisella sopimuksella. Seuraavan kauden hän aloitti KHL-tulokkaassa Jugra Hanty-Mansijskissa, josta hän kuitenkin palasi loppukaudeksi Tšekkiin ja HC Ocelaři Třineciin. Kesäkuussa 2011 Zagrapan teki yksivuotisen sopimuksen SM-liigaseura HPK:n kanssa. Zagrapan pelasi vain yhden kauden HPK:ssa ja palasi sen jälkeen HC Třineciin.
Pitovoima

Pitovoima eli downforce on ajoneuvoon alaspäin kohdistuva aerodynaaminen voima. Downforce saadaan aikaan erilaisilla ilmanohjaimilla; korin muodolla, erilaisilla siivillä ja spoilereilla sekä niin sanotulla diffuusorilla. Diffuusoriksi kutsutaan kilpa-auton pohjan peräosan muotoilua ylöspäin, jolloin auton peräosaan syntyy ajettaessa alipaine, joka vetää pohjaa rataa kohti.
Downforcen suuruus riippuu yleensä auton nopeudesta, ja se vaikuttaa erittäin paljon kilpa-auton ajokäyttäytymiseen. Downforce lisää auton renkaiden kitkaa ja esimerkiksi loivissa kaarteissa, joissa nopeudet ovat suuria, downforce lisää nopeutta huomattavasti.
Downforce pienenee, kun auto hidastuu, esim. ennen kaarretta tai sen aikana. Diffuusorilla ja takasiivellä saavutettu downforce lakkaa painamasta autoa maahan, jolloin auton renkaat menettävät pitoaan. Jos takarenkaissa ei ole riittävää pitoa, auto yliohjautuu ja pyrkii pyörähtämään. Jos taas eturenkaissa ei ole riittävää pitoa, auto aliohjautuu eli ei käänny renkaiden osoittamaan suuntaan. Jos downforcea pyritään tavoittelemaan liikaa, voi suoranopeus kärsiä.
Yleensä kilpa-autoilun säännöt eivät salli ajon aikana säädettäviä ilmanohjaimia, joista olisi paljon hyötyä, mutta kuitenkin esimerkiksi Formula 1 -autoissa käytetään säädettäviä etusiipiä. Etusiivessä on mekanismi, jolla saadaan mutteria kääntämällä siivekkeiden kulmaa säädettyä. Säätäminen tehdään varikkopysähdyksen aikana.
Liikuteltava takasiipi tuli uudistuksena sallituksi Formula 1 kaudella 2011.
Laura Ramsey

Varhaisvaiheet

Ramsey syntyi Brandonissa, Wisconsinissa, missä hän kävi koulua nimeltä Laconia High School ja heti tämän jälkeen muutti Los Angelesiin tavoitteenaan luoda itselleen näyttelijän uraa. Hänet löydettiin Los Angelesin Sunset Boulevardin varrella olevassa ravintolassa, jossa hän oli tarjoilijana.

Ura

Ramseyn ensirooli oli reality-elokuvassa The Real Cancun (2003). Hänellä oli pieni rooli Natalie Day -nimisenä tyttönä TV-sarjassa The Days vuonna 2004.
Vuonna 2005 Ramsey oli mukana Catherine Hardwicken ohjaamassa elokuvassa Lords of Dogtown. Elokuvan on käsikirjoittanut Stacy Peralta, ja elokuvassa nähtiin muita suuria nimiä, kuten Emile Hirsch, Heath Ledger, Nikki Reed, Rebecca De Mornay sekä lukuisia muita. Ramsey esitti elokuvassa Gabrielle-nimistä tyttöä. Samana vuonna hän esiintyi vielä kolmessa eri elokuvassa: Inside Out, Cruel World sekä Venom.
Vuonna 2008 Ramsey vieraili TV-sarjassa Mad Men roolissa nimeltään Joy. Hän esiintyi yhdessä jaksossa nimeltään "The Jet Set". Seuraavana vuonna hän esiintyi neljässä elokuvassa: Shrink Middle Men, Street ja Catch .44.
Šeremetevin palatsi

Šeremetevin palatsi (ven. Шереме́тевский дворе́ц, Šeremetevski dvorets) on barokkityyliä edustava rakennustaiteen muistomerkki Pietarin keskustassa Venäjällä. Kesäpuiston suihkulähteiden mukaan nimensä saaneen Fontankan rannalla sijaitseva rakennus tunnetaan myös nimellä Suihkulähdetalo (Фонта́нный дом, Fontannyi dom).
Pietari I lahjoitti tontin vuonna 1712 sotamarsalkka Boris Šeremeteville. Nykyisen verrattain hyvin säilyneen palatsin rakensivat 1740–1750-luvuilla Grigori Dmitrijev ja Savva Tševakinski. Sisätilat viimeisteli Šeremetevien maaorja Fjodor Argunov. Kartanomaisesti etupihan perällä sijaitseva rakennus edustaa koristelultaan siirtymävaihetta varhaisen pietarilaisen barokin ja täysbarokin välillä. Moneen kertaan uudistettujen sisätilojen suunnitteluun ovat osallistuneet Ivan Starov, Giacomo Quarenghi, Andrei Voronihin sekä Ijeronim Korsini, joka vuonna 1838 loi näyttävän rauta-aidan. Vuonna 1867 rakennetun pohjoissiiven on suunnitellut Nicholas Benois.
Šeremetevien kreivisuvun palatsi oli aikoinaan yksi Pietarin kulttuurielämän keskuksista. Vuonna 1918 viimeinen omistaja luovutti sen taidekokoelmineen neuvostoviranomaisille. Vuoteen 1931 saakka rakennuksessa toimi museo ja 1940-luvulta lähtien Arktiksen ja Antarktiksen instituutti. Vuonna 1990 palatsi annettiin Teatteri- ja musiikkitaiteen museon käyttöön.
Runoilija Anna Ahmatova asui 1920–1930-luvuilla ja Leningradin piirityksen jälkeen palatsin sisäpihan sivurakennuksessa. Vuonna 1989 tiloihin avattiin hänelle omistettu museo.
Šeremetevin palatsin osoite on Fontankan rantakatu 34. Käynti Ahmatova-museoon on Liteinyi prospekt 53:n kautta.
Sulho Leppä

Sulho Richard Leppä (aiemmin Leppänen) (7. helmikuuta 1878 Pori – kuolinaika tuntematon, kuolinpaikka luutavasti ulkomaat) oli rakennusmies ja Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustaja.
Lepän vanhemmat olivat sahatyöläinen Anselm Leppänen ja Serafina Loukkaja. Hän työskenteli maalarina ja kirvesmiehenä ja toimi politiikassa SDP:n Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteerinä sekä Suomen Ammattijärjestön puhujana.
Leppä valittiin kansanedustajaksi vaaleissa 1917 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Lepän myöhemmistä elämänvaiheista ei ole tietoa; hänen otaksutaan siirtyneen ulkomaille. Erään tiedon mukaan Sulho Leppä -niminen henkilö toimi Suomen kommunistisen puolueen keskuskomitean agitaatio- ja propagandaosaston agitoijana Inkerin Tuprovassa (Dubrovka) ja Keltossa syyskuussa 1918. 
Leppä oli naimisissa vuodesta 1904 Maria Vilhelmina Virtasen kanssa.
Antti Meurman

Antti Agathon Meurman (s. 31. tammikuuta 1955 Valkeakoski) on suomalainen viulutaiteilija ja Suomen kulttuurirahaston Pohjois-Savon rahaston asiamies.
Meurman valmistui Sibelius-Akatemiasta 1984. Hän on toiminut Kuopion konservatoriossa rehtorina ja viulunsoiton lehtorina. Nykyään hän on konservatorion kamari- ja orkesterimusiikin lehtori. Marraskuusta 2007 lähtien Meurman on toiminut myös Suomen kulttuurirahaston Pohjois-Savon rahaston asiamiehenä.
Hr. Ms. Evertsen (F805)

Palvelus

Alus vieraili 23. syyskuuta 2013 alkaen Helsingissä ja se oli edelleen palveluksessa kesällä 2016.
Svaabilaissota

Svaabilaissota vuonna 1499 oli viimeinen yhteenotto Sveitsin vanhan valaliiton ja Habsburgien hallitsijasuvun välillä. Se alkoi paikallisena konfliktina Graubündenissa, mutta laajeni kun kumpikin osapuoli kutsui liittolaisiaan avukseen: Habsburgit Schwabenin liiton ja graubundenilaiset tovereitaan valaliitosta. Selkkaus levisi pian Reinin laaksoon, Bodenjärvelle ja jopa Elsassiin, joka oli Habsburgien valtakunnan läntisin osa.
Baselin ja Schaffhausenin kaupungit asettuivat sveitsiläisen puolelle ja otettiin valaliiton jäseniksi. Kun Appenzellin kantoni liittyi mukaan vuonna 1513, kolmentoista jäsenen liitto oli valmis.
Sähköjohto

Historia

Ensimmäisenä sähkön johtuvuusominaisuuden havaitsi saksalainen Otto von Guericke 1600-luvulla. Hän ei kuitenkaan ymmärtänyt löytönsä merkitystä. Gray huomasi sähkönjohtavuuden hankaussähköä tuottavan lasiputken kanssa tehtyjen kokeidensa yhteydessä. Hän yhdisti lasiputken pellavalankoihin ja myöhemmin silkkilankoihin, joita pitkin sähköä voitiin siirtää. Gray kokeili monia aineita ja huomasi toisten esineiden kelpaavan johtimiksi ja toisten eristeiksi. Eristeet osoittautuvat samoiksi kuin aiemmin William Gilbertin määrittelemät sähköiset aineet, joita hankaamalla syntyi sähköisiä ilmiöitä.
With or Without You

Kappaleen säveltäminen ja äänittäminen

Bono sävelsi ”With or Without Youn” varhaisen version vuonna 1985 rumpali Larry Mullen Jr.:n kotitalossa, jonne yhtye oli kokoontunut perehtymään The Unforgettable Fire Tour -kiertueen aikana kirjoitettuun kappalemateriaaliin. U2 jatkoi kappaleen työstämistä STS Studios -äänitysstudiolla The Joshua Treen äänittämisen alkaessa, mutta yrityksistä huolimatta yhtye ei saanut taltioitua kappaletta haluamallaan tavalla. Kappale koostui Yamahan rumpukoneella tuotetusta rytmistä ja basisti Adam Claytonin lyhytskaalaisella Ibanez -bassolla soittamasta kuviosta. Kitaristi The Edge on sanonut kappaleen varhaisen version olleen ”hirveä”, ja Adam Clayton on todennut version kuulostaneen yhtyeen mielestä ”liian tunteelliselta” ja ”perinteiseltä, koska sointukulku vain jatkui muuttumattomana.”
The Joshua Treen äänitysten aikana muu yhtye halusi viedä kappaletta musiikillisesti toiseen suuntaan, mihin Bono suhtautui vastahakoisesti. Albumin tuottaneiden Daniel Lanoisin ja Brian Enon ohjeistuksesta The Edge muutti kitarasoundiaan voimakkaammaksi, Clayton lisäsi bassonsa äänenvoimakkuutta, ja Mullen soitti sähkörumpusetillä. Kappale ei edelleenkään löytänyt yhtyeelle mieleistä muotoa, ja U2 harkitsi jopa sen hylkäämistä kokonaan.
Daniel Lanois ja Brian Eno eivät enää halunneet jatkaa kappaleen työstämistä, joten Bono jatkoi ”With or Without Youn” parissa tuttavansa Gavin Fridayn kanssa. Bono on sanonut ”With or Without Youn” hittipotentiaaliin uskoneen Fridayn pelastaneen kappaleen. Brian Eno lisäsi sävellykseen kosketinsoittimilla soitetun arpeggio -osan, mutta kappaleen kohtalo oli yhä vaakalaudalla. Tällöin The Edgelle toimitettiin varhainen prototyyppi kanadalaisen kitaristi Michael Brookin kehittämästä Infinite Guitarista, joka mahdollisti pidennettyjen nuottien soittamisen samalla tavalla kuten E-Bow.
Bono ja Gavin Friday kuuntelivat studiolla ”With or Without Youn” pohjaraitaa kuullessaan The Edgen toisessa huoneessa Infinite Guitarilla soittaman efektimelodian soivan kappaleen päälle. Bono ja Friday vaikuttuivat kuulemastaan efektin ja kappaleen yhdistelmästä suuresti, ja The Edge äänitti kappaleeseen Infinite Guitar -efektinsä välittömästi kahdella otolla.
Bono kirjoitti kappaleen sanoituksen vuonna 1986 vieraillessaan Ranskan Rivieralla. Hänellä oli sanoitusta kirjoittaessaan vaikeuksia sovittaa yhteen rooliaan aviomiehenä ja muusikkona.

Musiikki

”With or Without You” kulkee 4/4 -tahtiosoituksessa ja sen tempo on 110 iskua minuutissa.
Sierra Club

Sierra Club on yhdysvaltalainen ympäristöjärjestö. Luonnonsuojelija John Muir perusti järjestön San Franciscossa 28. toukokuuta 1892. Muir oli myös järjestön ensimmäinen puheenjohtaja. Nykyään järjestöön kuuluu Yhdysvalloissa yli miljoona jäsentä. Se on taistellut historiansa aikana useasti kansallispuistojen ja erämaa-alueiden suojelun puolesta.
Sierra Club sai alkunsa 1890-luvulla, kun The Century Magazine -lehden toimittaja Robert Underwood Johnson matkusti Yhdysvaltojen länsiosiin tapaamaan John Muiria. Johnsonin tavoittena oli vakuuttaa Muir jatkamaan erämaa-aiheisten artikkelien kirjoittamista. Johnson lupasi julkaista Muirin artikkeleita lehdessään. Vastapalveluna Muir pyysi Johnsonia käyttämään lehteään vaikuttamaan päättäjiä Yosemiten kansallispuiston perustamiseen. Kansallispuisto perustettiinkin vuonna 1890. Yhdysvalloissa ei ollut vielä tuolloin kansallista organisaatiota, joka olisi huolehtinut kansallispuistojen suojelusta. Johnson ehdottikin "puolustusjärjestön" perustamista, ja joukko kalifornialaisia perusti Sierra Clubin vuonna 1892. Muirista tuli järjestön ensimmäinen puheenjohtaja.
Ensimmäisenä vuosinaan Sierra Club oli suuresti vaikuttamassa Mount Rainierin (1899) ja Glacierin kansallispuistojen (1910) perustamiseen. Sierra Club koki ensimmäisen suuren haasteensa vuoden 1906 San Franciscon maanjäristyksen jälkeen. San franciscolaiset etsivät uusia vesilähteitä kaupungilleen. He halusivatkin rakentaa padon Yosemitessa sijaitsevan Tuolumnejoen Hetch Hetchyn laaksoon. Suurin osa järjestöstä vastusti padon rakentamista. Kuitenkin esimerkiksi luonnonsuojelija Gifford Pinchot tuki patohanketta. Ristiriitojen seurauksena osa patohankkeen tukijoista lähti Sierra Clubista. Järjestö taisteli padon rakentamista vastaan seitsemän vuotta, mutta presidentti Woodrow Wilson hyväksyi hankkeen vuonna 1913.
Järjestö jatkoi kansallispuistojen tukemista. Se painosti Yhdysvaltain kongressia perustamaan elimen kansallispuistojen hallinoimiseen. Painostus tuotti tulosta 1916, kun National Park Service perustettiin. Järjestön jäsenmäärät kasvoivat tasaisesti. Vuonna 1908 Sierra Clubiin kuului tuhat jäsentä – 1950-luvun puolivälissä jo 10 000. Vuonna 1952 järjestö nimesi ensimmäisen palkatun johtajansa, kun David Brower sai paikan järjestön johdosta. Browerin aikana Sierra Clubista tuli poliittisesti aktiivisempi. Tästä syystä verohallitus poisti järjestöltä oikeuden verovähennyksiin. Brower joutui kiistoihin järjestön hallituksen kanssa, ja hän erosi vuonna 1969.
Kanadaan perustettiin vuonna 1972 Sierra Clubin ensimmäinen osasto Yhdysvaltain ulkopuolella. Samana vuonna järjestö voitti oikeusjutun, joka kielsi DDT:n käytön tuholaismyrkkynä Yhdysvalloissa. Vuonna 1984 Sierra Club voitti puolestaan oikeuskamppailun, minkä seurauksena Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto joutui jatkossa valvomaan radioaktiivisia saasteita. Nykyään Sierra Clubissa on jo 1,3 miljoonaa jäsentä.
Valkut

Valkut Suomessa

Suomessa kasvaa kaksi valkkulajia, jotka ovat molemmat harvinaisia ja rauhoitettuja kalkkipitoista kasvupaikkaa vaativia kasveja. Valkokukkaista miekkavalkkua esiintyy Ahvenanmaalla ja punakukkaista punavalkkua vain Lohjan seudulla.
Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta

Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta (Turovin ja Pinskin r., ven. Турово-Пинское княжество, Turovo-Pinskoje knjažestvo) tai Turaun ruhtinaskunta (Turovin r., ven. Туровское княжество, Turovskoje knjažestvo) oli nykyisen Valko-Venäjän eteläosissa ja osin nyky-Ukrainan pohjoisosissa Dneprin purjehduskelpoisen sivuhaaran Pripetin vesistöalueella sijainnut itäslaavilainen, pohjoisosiltaan erityisesti dregovitšien feodaalinen ruhtinaskunta 900-1300-luvuilla. Sillä oli merkittävä rooli Kiovan Rusin, Puolan ja Liettuan alueen silloisten heimojen välillä. Alueen kautta kulki kauppareitti. 
Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Turau. Keskiaikaisista kroniikoista löytyy ensimaininta ruhtinaskunnan kaupungeista seuraavasti: Turau (vuonna 980), Brest (1019), Pinsk (1097), Staryi Tšortoryisk (1110), Kletsk (1128), Slutsk (1116) ja Mazyr (1155).  Bysantin kristilliset vaikutteet levisivät 1100-luvulla voimakkaasti ja käsityötaidot kehittyivät. Tuolta ajalta ovat peräisin filosofi ja piispa Kirill Turovilaisen kristilliset kirjoitukset, jotka on löydetty kaupunkiarkeologisissa kaivauksissa.
1300-luvun alkupuolella ruhtinaskunnan alue liitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Myöhemmin siitä tuli osa Puolaa ja 1700-luvun lopulla osa Venäjän keisarikuntaa.
Paavo Rauskanen

Paavo Rauskanen (s. 1955 Kuorevesi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut kirjat Selvä lentoonlähtöön (1987), Pudonneen purjekoneen tapaus (1988), Lunta Kilimanjarolla (1989), Valeseinä (2009), Pakomatka (2010), Syyllinen (2019) ja Lento Elämään (2019).
Paavo Rauskanen on koulutukseltaan peruskoulunopettaja ja on työskennellyt vuosikausia Mänttä-Vilppulassa Savosenmäen ja Länsi-Koskelan kouluissa sekä mm. Kenian suomalaisen koulun johtajana (1985–1987) sekä Thaimaan suomalaisen koulun rehtorina (1994–1996 ja 2002–2004).
Rauskanen on työskennellyt freelance-toimittajana vuosien mittaan seuraavissa radioissa: IBRA Radio, Yle/Pirkanmaa, Lehiradio, Radio Keurusselkä, Radio Gospel ja Radio Dei.
Paavo Rauskanen on toiminut useita kausia Mäntän kaupunginvaltuustossa.
Zalman Schachter-Shalomi

Zalman M. Schachter-Shalomi (28. elokuuta 1924 Puola – 3. heinäkuuta 2014 Boulder, Colorado, Yhdysvallat), Reb Zalman, oli rabbi ja yksi Jewish Renewal -liikkeen johtohahmoista. Hän syntyi Puolassa, kasvoi Wienissä, pakeni vuonna 1941 Yhdysvaltoihin ja kouluttautui Chabad-Lubavitchin hasidisen yhteisön ortodoksijuutalaiseksi rabbiksi.
Schachter-Shalomi alkoi irtautua puhtaasti ortodoksijuutalaisista arvoista 1960-luvun alussa. Hän julkaisi lukuisia juutalaisuutta käsitteleviä kirjoja ja tutki antaumuksella muun muassa paradigmanvaihdoksia juutalaisuuden sisällä.
Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli  Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 31. tammikuuta 1952. Lipussa on keskellä vihreä raita, jonka ylä- ja alapuolella on punainen raita. Lipun vihreä raita kuvasi Moldavian vehreää luontoa, sen metsiä, niittyjä ja viini-istutuksia. Lipun vasemmassa yläkulmassa on kommunismin symboli sirppi ja vasara. Niiden yläpuolella oleva tähti kuvaa edistymistä. Lippu jätettiin pois käytöstä Moldovan itsenäistyttyä, ja nykyään Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan lippu on Transnistriassa käytössä.
Espoon Moottorilentäjät

Toiminta

Pääasiallinen toiminta on yksityislentämistä kerhon lentokoneilla. Lennot ovat luonteeltaan yleisilmailua (ei siis ansiolentoa). Kerhossa harrastetaan paljon matkalentoa kotimaassa ja ulkomailla. Lentäminen tapahtuu, joko näkölentosäännöillä (VFR) tai mittarilentosäännöillä (IFR). Usealla esmolaisella on mittarilentokelpuutus.
Kerholla on lentokoulutuslupa, jonka puitteissa koulutetaan uusia yksityislentäjiä. Koulutuksen edellytyksenä on kerhon jäsenyys. Kerho antaa jäsenilleen myös jatkokoulutusta esimerkiksi yölentokelpuutusta varten. Lentämisen lisäksi kerho järjestää jäsenilleen erilaisia tapahtumia ja koulutustilaisuuksia.

Lentokoneet

Kerholla on kaksi amerikkalaisvalmisteista Piper-merkkistä lentokonetta. Nelipaikkainen Piper Archer PA28-181 rekisteritunnus OH-PYW ja nelipaikkainen Piper Arrow PA28R-200 rekisteritunnus OH-PAM. Piper Archer toimii kerhon lentokoulutuskoneena. Molemmat koneet ovat mittarilentovarusteisia.
Pekka Kurvinen (juristi)

Kunto Pietari (Pekka) Kurvinen (11. joulukuuta 1921 Karkku – 11. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos vuodesta 1969.
Hänen sisarensa oli professori Auvo Kurvinen.
Peter Renaday

Ura

Hänen uransa alkoi televisiossa vuonna 1965, jonka jälkeen Renaday teki useimmiten cameorooleja niin televisiosarjoihin kuin elokuviin. Vuonna 1970 hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvaan Aristokatit. Tämän jälkeen Renaday on päätoimisesti tehnyt ääninäyttelijän töitä ja on ollut mukana animaatioissa kuten Action Force, The Transformers, Ankronikka, Pilipalipilotit, Varjoankka, Animaaniset, Gargoyles, Scooby-Doo ja noidan haamu, Samurai Jack ja Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys. Hän on toiminut ääninäyttelijänä myös monissa videopeleissä kuten Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty ja Assassin's Creed.
Harmaapäärastas

Levinneisyys

Harmaapäärastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Şabranin piirikunta

Şabranin piirikunta (azeriksi Şabran rayonu, ven. Шабранский район, Šabranski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1088 neliökilometriä. Asukkaita on 52 000 henkeä (vuonna 2010). Vuoteen 2010 saakka nimenä oli Dəvəçin piirikunta (azeriksi Dəvəçi rayonu, ven. Дивичинский район, Divitšinski raion).
Şabranin piiri sijaitsee Azerbaidžanin koillisosassa Kaspianmeren rannalla. Se rajoittuu kaakossa Siyəzənin, etelässä Xızın, lännessä Quban ja pohjoisessa Xaçmazin piireihin.
Piirin keskus on Şabranin kaupunki (vuoteen 2010 saakka Dəvəçi), josta on 120 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 33 ja kyliä 68. Kaupunkiväestön osuus on 43,5 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 93,6 % on azereja, 3,4 % tateja ja 2,7 % turkkilaisia.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, vihannesten ja hedelmien kasvatukseen sekä karjanhoitoon. Teollisuus on keskittynyt maataloustuotteiden jalostukseen. Piirin kautta kulkee Donin Rostovin ja Bakun välinen maantie sekä Moskovan ja Bakun välinen rautatie.
Nähtävyyksistä huomattavimpia ovat 400–500-luvuilla rakennettu Çıraqqalan linnoitus sekä keskiaikaisen Şabranin kaupungin rauniot.
Paikallislehtenä ilmestyy Şabran.
Final Fantasy VII Remake

Pelaaminen

Vuoden 2019 E3-messuilla Square Enix paljasti pelin taistelusysteemin tarkemmin. Pelin taistelusyysteemi on reaaliaikainen, johon on sisällytetty klassisia Active Time Battle-elementtejä. Kun pelaaja hyökkää, hahmojen ATB-mittarit täyttyvät, jolloin he voivat tehdä erikoisliikkeitä tai käyttää taikoja. Pelaaja voi valita, käyttääkö hän pikanäppäinkomentoja vai käyttääkö hän odotustilaa, jolloin hän voi valita ATB-komennon valikoista. Taistelusysteemi muistuttaa aika paljon Final Fantasy XV:n taistelusysteemiä. Pelissä on mahdollista aiheuttaa vihollisille murtotila, jolloin he ottavat enemmän vahinkoa, kuten Final Fantasy XIII:ssä. Pelaaja voi hallita kolmea hahmoa siten, että yksi hahmo on koko ajan hänen komennossaan ja muut toimivat itsenäisesti. Pelaaja voi vaihtaa hallittavaa hahmoa lennosta näppäinkomennolla.
Alkuperäisestä Final Fantasy VII:stä tutut materiat tekevät paluun. Materioiden avulla pelaaja voi määrittää hahmojen kykyjä ja taikoja.

Tarina

Pelin tarina seuraa alkuperäisen Final Fantasy VII:n tarinaa tarkasti, mutta tarinaan on tulossa lisää tapahtumia, joita ei alkuperäisessä ollut.

Kehitys

Final Fantasy VII:stä on toivottu uusintaversiota jo pitkään. Ensimmäiset merkit uusimisesta ilmestyivät jo vuonna 2006, kun Sony julkaisi PlayStation 3:n. Tuolloin Square Enix loi joitakin teknisiä demoja aiheeseen liittyen, mutta mitään varsinaista projektia pelistä ei ollut. Vuonna 2014, tuottaja Shinji Hashimoto otti asian esille Yoshinori Kitasen, Tetsuya Nomuran ja Kazushige Nojiman kanssa, ja kolmikko tuli siihen tulokseen, että he "alkoivat olla siinä iässä, että nyt on viimeinen hetki tehdä Final Fantasy VII uudestaan". Alkuperäinen tuotantotiimi haluttiin pitää, koska projektin siirtäminen seuraavalle sukupolvelle ei tuntunut oikealta.
Tuotantotiimi päätti jo heti alusta tehdä kokonaan uudenlaisen pelin, sillä he ajattelivat, että jos alkuperäinen peli vain päivitettäisiin nykypäivän grafiikoille, peli olisi sama vanha. Tiimi halusi pitää kaiken sisällön alkuperäisestä pelistä ja lisätä uutta sisältöä. Tästä syystä Square Enix päätti, että peli julkaistaan osissa. Koko pelin ujuttaminen vain yhteen osaan olisi vaatinut suuren määrän leikkauksia alkuperäisestä sisällöstä. Tiimi arvioi, että jokainen osa on kooltaan samantasoinen kuin Final Fantasy XIII-trilogian osat. Ensimmäinen osa julkaistaan 3. maaliskuuta 2020, ja osa käsittelee Midgarin tapahtumat. Yoshinori Kitase totesi myöhemmin, ettei Square Enix vielä tiedä, kuinka monta osaa projekti tulee käsittämään.
Poikkeuksellista kehityksessä on ollut, että Square Enix ei käytä itse kehitettyä pelimoottoria pelissä. Pelin moottorina toimii Unreal Engine 4, joka on Epic Gamesin kehittämä. Tältä osin Epic Games on ollut mukana projektissa optimoimassa pelimoottoria peliin sopivaksi.