google/wiki40b huggingface dataset:
Kosta Runjaic

Ura

Kroatialaislähtöisten vanhempien lapsena Wienissä syntyneen Runjaicin pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän pelasi nuorena kotikaupungissaan Rüsselsheimissä sekä SV 07 Raunheimin ja FSV Frankfurtin joukkueissa. Runjaic aloitti valmennusuransa 1. FC Kaiserslauternin reservijoukkueen valmentajana ja luotsasi myös SV Wehen Wiesbadenin reservivalmentajana. Syyskuussa 2008 Runjaic siirtyi VfR Aalenin apuvalmentajaksi ja työskenteli seurassa Jürgen Kohlerin ja Petrik Sanderin aisaparina. Maaliskuussa 2010 Runjaicista tuli SV Darmstadtin päävalmentaja.
Runjaicin johdolla Darmstadt säilytti kaudella 2009/10 sarjapaikkansa Regionalligasa ja Runjaic sai jatkaa päävalmentajana. Kaudella 2010/11 hän luotsasi seuran Regionalliga Südin mestariksi ja nousuun sarjaporrasta ylemmäs. Kaudella 2011/12 Darmstadt säilytti Runjaicin johdolla sarjapaikkansa ollen 15:s. Syyskuussa 2012 Runjaic jätti seuran ja siirtyi MSV Duisburgin päävalmentajaksi. Runjaic ei hyvästä yrityksestä huolimatta onnistunut pelastamaan Duisburgia putoamiselta 2. Bundesliigasta ja erosi tehtävästään kauden jälkeen.
Syyskuussa 2013 Runjaic palasi 1. FC Kaiserslauternin palvelukseen päävalmentajaksi. Runjaic luotsasi Kaiserslauternin kahteen otteeseen 2. Bundesliigassa neljänneksi eli niukasti nousukarsintojen ulkopuolelle. Kehnosti alkaneen kauden 2015/16 vuoksi seura purki Runjaicin sopimuksen syyskuussa 2015.
Kesällä 2016 Runjaicista tuli TSV 1860 Münchenin päävalmentaja. Surkeasti alkaneen alkukauden jälkeen Runjaic sai potkut tehtävistään marraskuun lopussa 2016.
Marraskuun alussa 2017 Runjaicista tuli Puolan Ekstraklasan viimeisenä olleen Pogoń Szczecinin päävalmentaja.
Chandragupta I

Chandragupta I (305–335) oli Intian alueella sijainneen Gupta-valtakunnan perustaja ja ensimmäinen hallitsija. Chandragupta I kruunautti itsensä Pataliputrassa vuonna 320 kuninkaitten kuninkaaksi ja julisti rahoihinsa painetussa tekstissä Gupta-kauden alkaneen. Hän oli korkea-arvoisesta perheestä ja avioitui vauraimpiin klaaneihin kuuluneen Licchavin valtion prinsessan kanssa, mikä varmisti Chandraguptan aseman. Gupta-valtakunta laajeni hänen aikanaan koko Pohjois-Intian alueelle. Hän luopui vallasta 335, jolloin kuninkaaksi tuli hänen poikansa Samudragupta.
Marte, dio della guerra

Juoni

Talbian kuningas Cronos kukistaa kaupunkia piirittävän vihollisen Juppiterin lähettämän Mars-jumalan avulla. Tämä rakastuu kauniiseen Dafneen ja saa Juppiterilta luvan jäädä maan päälle tavallisena miehenä. Mars yrittää vapauttaa Venuksen temppeliin suljetun Dafnen, mutta Venuksen ja julman sotapäällikkö Anteroksen juonet estävät hänen aikeensa. Dafne tuomitaan uhrattavaksi puuhirviö Pergantille ja saa surmansa Anteroksen keihäästä. Myötätunnon liikuttama Juppiter herättää Dafnen henkiin ja sallii rakastavaisten nousta Olympokselle.

Tuotanto

Marte, dio della guerra on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on pienellä budjetilla toteutettu absurdi fantasiaseikkailu, jota on syystäkin verrattu samaan aikaan tehtyyn Vulcano, figlio di Gioveen. Marsia esittää molemmissa elokuvissa robocopmainen Roger Browne. Erikoistehosteiden tekijäksi mainitaan eräissä lähteissä nuori Carlo Rambaldi.

DVD-julkaisut

Elokuvan laajakangasversio on saatavilla italialaisen GG Home Videon DVD-julkaisuna, joka sisältää vain italiankielisen ääniraidan.
Morisyen

Fonologia

Morisyenin ääntäminen perustuu ranskaan niin kuin sen oikeinkirjoituskin, mutta varsinkin oikeinkirjoituksessa on pyritty yksinkertaisuuteen ja välttämään päällekkäisyyksiä .
Jotkin ranskan äänteet ovat sulautuneet yhteen muiden äänteiden kanssa morisyenissa. Vokaalien kohdalla [y] ja [ø] ovat muuttuneet äänteiksi [i] ja [e]. Konsonanteista [ʃ] sekä [ʒ] ovat sulautuneet äänteisiin [s] ja [z], koska ne eivät ole perinteisesti kuuluneet morisyeniin .

Kielioppi

Ranska kielioppi muodostaa pohjan morisyenin kieliopille, mutta kreolikielille ominaiseen tapaan suurin osa kieliopillisista kategorioista (esim. verbin aikamuodot) ranskalle ominaiset taivutusmuodot ovat korvautuneet erilaisilla partikkeleilla. Esim. partikkeli ti ilmaisee mennyttä aikaa: mo ti koze (minä puhuin).    
Substantiivien määräisyyden kategoriat ovat säilyneet eniten ranskan mallin mukaisena, sillä lukusanan enn käyttö epämääräisenä artikkelina on edelleen tavallista (esim. enn lakaz: talo). Määräinen artikkeli on pääte -la (lakaz-la).

Sanasto

Morisyenin sanasto pohjautuu ranskaan, mutta sanoja on myös tullut muun muassa englannista ja tamilista. 
Englantilaisia lainoja ovat esim. shopping (ostokset) tai map (kartta). Tamilista tulleita lainoja ovat esim. kali (kaktus: கள்ளி /kalli/), kotomili (korianteri: கொத்துமல்லி /kottumalli/) ja ayo! (oi voi!: ஐயோ! /ayyo/).

Lukusanat

1: enn, 2: de, 3: trwa, 4: kat, 5: sink, 6: sis, 7: set, 8: wit, 9: nef, 10: dis
Kuviteltu yhteisö

Kuviteltu yhteisö (engl. Imagined community) on ihmisryhmä, jota pitää koossa usko yhteisön olemassaoloon. Yhteisö ei perustu ihmisten päivittäiseen kanssakäymiseen tai henkilökohtaisiin siteisiin ja se on olemassa vain jos jäsenet samaistavat itsensä siihen niin tunnetasolla kuin henkisesti. Käsitteen on esittänyt yhdysvaltalainen politiikantutkija Benedict Anderson Kuvitellut yhteisöt. Nationalismin alkuperän ja leviämisen tarkastelua (suomennettu 2006), alun perin Imagined Communities. Reflections on the Origin and Spread of Nationalism (1983).
Kuvitteellisessa yhteisössä on keskeistä jäsenten suuri määrä, mikä tekee hankalaksi tavata henkilöitä kasvokkain, keskustella heidän kanssaan tai muutenkaan kommunikoida tehokkaasti. Esimerkiksi kansakunnat, etniset ryhmät ja osa suurista organisaatioista ovat kuviteltuja yhteisöjä. Olennaista on tällöin, että henkilö ei voi tuntea suurta määrää jäsenistä edes tuttuina.
Yhteisön sisällä tuttujen henkilöiden suurinta mahdollista määrää on tutkinut mm. Robin Dunbar, jonka mukaan nimetty ns. Dunbarin luku arvioi aivojen suorituskapasiteetin määräämää ihmisryhmien suurinta kokoa. Ihmisillä tämä luku on noin 150.
Arto Javanainen

Pelaajaura

Javanainen aloitti uransa 1975 Porin Ässien riveissä. Uraan mahtuu myös esiintymiset maajoukkueessa (82 A-maaottelua), NHL:ssä Pittsburgh Penguinsissa, TPS:ssä, Ässien mukana kausi 1. divisioonassa ja Tanskan Rungstedtissa, jossa Javanainen myös lopetti aktiiviuransa kauden 1994–1995 päätteeksi. 
Javanainen pelasi Suomen MM-kisoissa 1982 Leijonien kakkoskentässä seuratoverinsa Kari Makkosen ja Matti Forssin kanssa. Vuoden 1983 MM-kisoissa Javanainen ja Makkonen pelasivat jo Suomen ykköskentällisessä, jonka keskushyökkääjä oli Matti Hagman.
Javanainen saavutti 668 pääsarjaottelussa 792 tehopistettä (462 + 330), millä hän on SM-liigan kaikkien aikojen toiseksi paras pistemies Janne Ojasen jälkeen. Play-offs -pelien pisteet olivat 74 ottelussa 62 pistettä (38+24). Arto Javanaisella on hallussaan SM-liigan kaikkien aikojen maaliennätys 462 maalia, yhden kauden maaliennätys 47 maalia kaudelta 1987–1988 sekä hattutemppuja ennätykselliset 39 kappaletta. Viidesti hän on ollut liigan paras maalintekijä ja kerran paras pistemies. Javanaisen ammattilaisuran henkilökohtainen piste-ennätys on 36 ottelussa pisteet 59+39=98 (+79) Ässien I-divisioonakaudelta 1989–1990.
Javanainen kuoli 25. tammikuuta 2011 pitkän sairauden jälkeen sairaalassa Turussa. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta. Hänen poikansa Tomas Javanainen pelaa II-divisioonaa Turun Chiefsissä ja on Turun Palloseuran kasvatti.
Bangladeshin krikettimaajoukkue

Bangladeshin krikettimaajoukkue edustaa Bangladeshia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Bangladesh Cricket Board.

Test matchit

Bangladeshista tuli kymmenes viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 2000. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 95 test match -ottelua, joista se on voittanut kahdeksan, hävinnyt 72 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 15 ottelua. Bangladeshilla on Zimbabwea vastaan viisi voittoa ja kuusi tappiota, Länsi-Intian saaristoa vastaan kaksi voittoa, kahdeksan tappiota sekä Englantia vastaan yksi voitto ja yhdeksän tappiota. Se on hävinnyt kaikki ratkaisuun saakka pelatut test matchit Sri Lankaa (14 ottelua), Pakistania (yhdeksän), Etelä-Afrikkaa (kahdeksan), Uutta-Seelantia (kahdeksan), Intiaa (kuusi) ja Australiaa (neljä ottelua) vastaan.

Yhden päivän maaottelut

Bangladesh pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1986. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä kaikkiaan 370. Niistä se on voittanut 125, hävinnyt 238 ja ilman ratkaisua on päättynyt seitsemän ottelua. Sillä on "test match -tason" maista positiivinen ottelusaldo vain Zimbabwea vastaan: 44 voittoa, 28 tappiota. Huonoin tilasto Bangladeshilla on Australiaa (yksi voitto ja 19 tappiota), Pakistania (5–32), Intiaa (5–30) ja Sri Lankaa (7–36) vastaan.
Bangladesh on selviytynyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan puolivälieriin 2015.

Twenty20-maaottelut

Bangladesh pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 62 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 20 ja hävinnyt 40. "Test match -tason" maista sillä on positiivinen tilasto vain Zimbabwea vastaan: viisi voittoa ja neljä tappiota. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on kaksi voittoa ja kolme tappiota. Se on hävinnyt kaikki viisi peliään Intiaa sekä neljä otteluaan Australiaa, Etelä-Afrikkaa ja Uutta-Seelantia vastaan.

Henkilökohtaiset tilastot

Tamim Iqbal on lyönyt Bangladeshin pelaajista eniten juoksuja sekä test match -otteluissa, kaikkiaan 3 349, että yhden päivän maaotteluissa, 5 120. Shakib Al Hasan on puolestaan "polttanut" Bangladeshin pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 159, että yhden päivän maaotteluissa, 220.
Head Music

Head Music on brittiläisen Suede-nimisen yhtyeen neljäs levy. Se julkaistiin 3. toukokuuta 1999. Levy-yhtiö oli Nude Records ja levyn tuottajina olivat Steve Osborne ja Bruce Lampcov.
Iso Majajärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,3 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,5 metriä mpy.
Kaarlo Wilska

Kaarlo ”Kalle” Johannes Wilska (31. tammikuuta 1910 Viipuri – 15. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja SF:n järjestäjä.
Kaarlo Wilska toimi vuosikymmeniä Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa ja järjestelytöiden ohessa hän oli mukana useissa kotimaisissa elokuvissa. Vuonna 1964 hän tuli Yleisradioon tuotantojärjestelijäksi TV 1:n tuotantopalveluun, mistä hän jäi eläkkeelle vuoden 1975 lopulla. Wilskan elokuvaroolit olivat sivurooleja, joista tunnetuimpia olivat Tuntemattoman sotilaan jalaton sotilas (1955), Hän varasti elämän -elokuvan Mäenpää (1962) sekä Kahdeksan surmanluodin saarnamies.
Pauli Salonen

Paul Vilhelm "Pauli" Salonen (14. helmikuuta 1916 Hollola – 10. tammikuuta 2009 Lahti) oli suomalainen yhdistetyn kilpailija ja hiihtäjä. Hän edusti Lahden Hiihtoseuraa. Salonen osallistui Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 sekä yhdistetyn normaalikilpailuun että hiihdon 18 kilometrin kilpailuun. Hän sijoittui yhdistetyssä seitsemänneksi ja hiihdossa 24:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1938 hän sijoittui yhdistetyssä 32:nneksi kaaduttuaan mäessä. Cortina d'Ampezzon sittemmin epävirallisiksi julistetuissa MM-kilpailuissa 1941 hän saavutti hopeaa. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1945.
Salonen saavutti soudussa pariairokaksikon SM-hopeaa Pentti Heinosen kanssa vuonna 1954.
Pauli Salosen poika Timo Salonen on jalkapallon Suomen-mestari.
Joe Turkel

Joseph "Joe" Turkel (s. 15. heinäkuuta 1927) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Peli on menetetty (1956), Kunnian polut (1957), Hohto (1980) ja Blade Runner (1982).
World Series of Poker 2009

World Series of Poker 2009 oli 40. WSOP-tapahtuma. Se alkoi 27. toukokuuta 2009 ja kesän osuus turnauksesta päättyi 15. heinäkuuta 2009. Kaikki sen turnaukset pelattiin Rio All Suite Hotel and Casinolla Las Vegasissa. Toista kertaa WSOP:n pääturnauksen finaalipöytä pelattiin loppuun vasta myöhemmin syksyllä 7. - 10. marraskuuta 2009. Syys-lokakuun vaihteessa Lontoossa pelattiin erillinen World Series of Poker Europe -turnaussarja, jonka voittajat saivat myös WSOP-rannekkeen.
Vuonna 2009 pelattiin kaikkiaan 57 WSOP-rannekkeesta. Tämän vuoden WSOP:hen tuli useita uudistuksia aiempiin vuosiin verrattuna. Re-buy-turnauksia (eli turnauksia, joissa on mahdollisuus ostaa lisää pelimerkkejä) ei pelata (joissakin turnauksissa on add-on eli lisäostomahdollisuus). Pelaajien aloitusmerkkimäärät ovat kolminkertaisia aiempiin. WSOP:n 40-vuotisen historian kunniaksi järjestettiin 40 000 dollarin sisäänoston erikoisturnaus.
WSOP 2009 pääturnauksen voitti 21-vuotias yhdysvaltalainen Joe Cada. Hän sai voitosta 8,5 miljoonan dollarin palkinnon. Cadasta tuli WSOPin kaikkien aikojen nuorin voittaja.

Merkittäviä saavutuksia

WSOP:n kolmannen turnauksen, 1 500 dollarin sisäänoston omaha hi-low split-8 or betterin voitti yhdysvaltalainen Thang Luu. Luu oli voittanut ensimmäisen WSOP-rannekkeensa vuotta aiemmin samasta turnauksesta. Vuonna 2007 Luu oli vastaavan turnauksen kakkostilalla.
Yhdysvaltalainen Brock Parker voitti rannekkeen turnauksesta 14, joka oli 2 500 dollarin sisäänoston limit shorthanded texas hold'em -turnaus. Vain joitakin päiviä myöhemmin hän otti toisen rannekkeensa turnauksesta numero 19, joka on samansuuruinen shorthanded-turnaus, mutta no limit -muodossa. Myös kanadalainen Greg "FBT" Mueller ja Phil Ivey voittivat kaksi turnausta. Ivey pelaa lisäksi marraskuussa pääturnauksen finaalipöydässä.
Englannin Roland de Wolfe voitti uransa ensimmäisen WSOP-rannekkeen 5 000 dollarin pot limit omaha hi/lo 8-or-better -turnauksesta. Näin hänestä tuli kautta aikojen toinen pelaaja, jolla on sekä WSOP-, WPT- että EPT-voitto. Ensimmäisenä tähän pystyi Gavin Griffin.
Italialais-australialainen Jeff Lisandro voitti kolme ranneketta, kaikki eri avopokerimuodoista: seitsemän kortin avopokerista, saman pelin hi-low-muodosta ja razzista. Hänestä tuli ensimmäinen samana vuonna kolme ranneketta voittanut pelaaja sitten Phil Iveyn vuonna 2002. Lisandro on varmistanut Vuoden pelaajan -arvon ennen marraskuussa pelattavaa finaalia.
Marina Abramović

Opinnot ja varhaiset teokset

Abramovićin taiteilijanura alkoi 1960-luvulla Belgradissa, missä hän opiskeli taideakatemiassa vuosina 1965–70. Hän jatkoi opintojaan Zagrebin taideakatemiassa 1970–1972. Abramović alkoi suuntautua performanssitaiteeseen 1970-luvun alussa ja teki muun muassa ääni-installaatioita. 
Hänen merkittävimpiin varhaisiin teoksiinsa kuuluvat Rhythm-sarjan performanssit (1973–74) sekä Lips of Thomas (1975). Teoksessa Rhythm 0 (1974) pöydällä oli 72 esinettä, joita yleisö sai vapaasti käyttää taiteilijaan; joukossa ladattu ase. Teoksessa Lips of Thomas Abramović muun muassa viilsi vatsaansa partaterällä viisisakaraisen tähden, piiskasi itseään sekä makasi jääkimpaleiden päällä. Teos esitettiin uudelleen Guggenheim-museossa New Yorkissa vuonna 2005.

Yhteistyö Ulayn kanssa

Vuosina 1976–1988 Abramović työskenteli yhdessä silloisen kumppaninsa, saksalaistaiteilija Ulayn (Frank Uwe Laysiepen) kanssa. Heidän yhteiset performanssinsa perustuivat usein kaksijakoisuuteen, maskuliinisen ja feminiinisen energian kohtaamiseen tai jopa ajatukseen kahden egon yhteensulautumisesta. Parin yhteistyö päättyi vuonna 1988 performanssiin The Lovers, jossa taiteilijat lähestyivät toisiaan kävellen Kiinan muurin vastakkaisista päistä. Matka vei kolme kuukautta. Kun molemmat olivat kulkeneet 2500 kilometriä, he kohtasivat ja hyvästelivät toisensa.

Myöhemmät sooloteokset

Vuodesta 1989 alkaen Abramović on työskennellyt yksin. Tämän kauden huomattavimpia teoksia on vuonna 1997 Venetsian biennaalin pääpalkinnon voittanut Balkan Baroque, jossa taiteilija istui neljä päivää yleisön edessä pesemässä verisiä naudanluita. Myöhemmin pesemisperformanssi on esitetty videotaltiointina siten, että monitori on sijoitettu luukasaan. Lisäksi teokseen kuuluu videotriptyykki taiteilijasta ja hänen vanhemmistaan sekä puhdistautumiseen viittaavia kuparisia vesialtaita. Vuonna 2010 Abramović toteutti New Yorkin MoMAssa kaksi ja puoli kuukautta pitkän sooloteoksen The Artist is Present. Hän istui koko näyttelynsä ajan museon aukioloaikoina liikkumattomana ja puhumattomana tuolilla, jota vastapäätä museokävijät saivat istua niin pitkäksi aikaa kuin halusivat.

Suomessa ja Pohjoismaissa

Vuonna 1983 Marina Abramović ja Ulay osallistuivat Ateneumissa Helsingissä järjestettyyn Ars 83 -näyttelyyn. He esittivät teoksen Nightsea crossing (1982), jossa he istuivat hiljaa ja keskittyneinä seitsemän tuntia päivässä pöydän vastakkaisissa päissä, kasvot kohti toisiaan. Esitys oli osa kahdenkymmenenkahden samannimisen performanssin sarjaa, jota taiteilijapari toteutti sekä museoissa että muissa ympäristöissä.
Keväällä 2017 Abramovićilla oli retrospektiivinen näyttely Tukholman Moderna museetissa. Sen yhteydessä esitettiin uusi performanssi The Cleaner. Lisäksi näyttely (samoin kuin MoMAn vuoden 2010 näyttely) sisälsi toisten taiteilijoiden toteuttamia uudelleenesityksiä Abramovićin aiemmista performansseista. Tukholmasta näyttely siirtyi Tanskaan Louisianaan.
Johan Albert Edvard von Julin

Johan Albert Edvard von Julin (1846–1906) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.
Julin peri isältään Kosken tehtaan ja siihen kuuluvan maatilan. Vuodesta 1875 hän oli Fiskarsin toimitusjohtaja, ja hän pelasti vaikeuksiin ajautuneen yrityksen. Julin edusti sukua valtiopäivillä 1872–1906 lukuun ottamatta vuotta 1882. Hän oli mukana Suomen ja Venäjän välisissä tullineuvotteluissa puolustamassa Suomen etua.
Aarne Talasmo

Aarne Talasmo, sukunimi aik. Frilander, kirjailijanimi Antero Virkki (19. elokuuta 1899 Pieksämäki – 12. elokuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Talasmon vanhemmat olivat ylösottaja Abel Frilander ja Wilhelmiina Sihvonen. Hän kävi kansakoulun sekä kasvatuksellisen veistokoulun ja  valmistui kansakoulunopettajaksi seminaarista 1922. Talasmo toimi opettajana Lemillä Juvolan kansakoululla 1922–1923, Rantasalmella Kolkontaipaleen koululla 1923–1928 ja Haapajärven kirkonkylän kansakoulussa 1928–1939 sekä 1945–1958. Talasmo oli viimeksi Haapajärven kansalaiskoulun johtajana 1958–1962. 
Vapaussotaan vapaaehtoisena osallistunut Talasmo toimi 1930-luvulla Haapajärven suojeluskunnan paikallispäällikkönä sekä Raahen suojeluskuntapiirin VII alueen vt. aluepäällikkönä. Hän toimi myös Haapajärven kunnan ja osuuskassan tilintarkastajana ja oli Haapajärven opettajayhdistyksen sekä Ylivieskan opettajayhdistyspiirin puheenjohtajana. Lisäksi Talamo toimi 1930–1939 kouluhallituksen järjestämien veistonohjaajakurssien johtajana. Hän suunnitteli ja toteutti 1957 kouluille havaintovälineeksi tarkoitetun puulajikokoelman.
Talasmo kirjoitti 1940-luvulla poikien seikkailukirjoja nimimerkillä Antero Virkki.
William Vincent Legge

William Vincent Legge (2. syyskuuta 1841 Cullenswood, Tasmania – 2. maaliskuuta 1918 Cullenswood) oli australialainen lintutieteilijä.
Legge opiskeli etupäässä Englannissa, mutta myös Ranskassa ja Saksassa, ja hän kehittyi eteväksi kielitieteilijäksi. Hän opiskeli myös Royal Military Academyssa Woolwichissa. 1862 hän sai komennuksen tykistöön. Hän palveli ensin Bathissa Englannissa ja sen jälkeen useita vuosia Melbournessa, josta hänen patterinsa siirrettiin Colomboon Ceylonille, missä hän eli 1869–1877. Tämän komennuksen jälkeen hän työskenteli viisi vuotta Aberystwythissä Cardiganshiressä, josta hän muutti takaisin Tasmaniaan ja palveli 11 vuotta Tasmanian puolustusvoimien komentajana. Saavutettuaan eläkeiän hän vetäytyi virastaan everstiluutnantin arvoisena upseerina.
Legge oli aina kiinnostunut lintutieteestä. Ceylonilla hän kirjoitti kaksiosaisen teoksen History of the Birds of Ceylon, jonka värikuvat maalasi John Gerrard Keulemans. Teos julkaistiin kolmiosaisena Lontoossa vuosina 1878–1880. Teos käsitti yli 1 200 sivua ja 34 kuvataulua. Leggellä oli suuri linnunnahkakokoelma, josta osan hän lahjoitti Natural History Museumille ja osan Hobartin museoon.
Legge valittiin Royal Australasian Ornithologists Unionin (RAOU) ensimmäiseksi puheenjohtajaksi 1901. Hän palveli monissa seuran hallintotehtävissä kuolemaansa saakka. Hän oli myös British Ornithologists’ Unionin ja American Ornithologists’ Unionin kunniajäsen sekä Royal Geographical Societyn ja Zoological Society of Londonin jäsen. Hän toimi Royal Society of Tasmanian varapuheenjohtajana.
Legge nimesi linnuista muun muassa tasmaniansilkkimalurin suvun Acanthornis ja intianhuuhkajan (Bubo nipalensis) alalajin blighi.
Suomi-neito

Suomi-neito on Suomen henkilöitymä. Suomi-neito on nuori kaunis nainen, jolla on usein vaaleat hiukset ja siniset silmät ja joka pukeutuu kansallispukuun. Symboli on yleistynyt 1800-luvun lopulla. Alun perin Suomen symbolina käytettiin Aura-nimistä naista (Turun Aurajoen mukaan), mutta myöhemmin yleistyi Suomi-neito.
Suomi-neito voi myös tarkoittaa Suomen valtion rajoja, jotka kartalla muistuttavat naista käsivarsineen, päineen ja mekkoineen. ”Käsivarsia” oli kaksi vuosina 1921–1944, jolloin Petsamo kuului Suomeen. Nykyään on jäljellä vain läntinen käsivarsi, joka tunnetaan Käsivarren Lappina.
Monien valtioiden suojelijana ja tunnuksena on käytetty naishahmoa jo antiikin ajoista alkaen. Suomi-neito jäljitteleekin klassisia vartalon muotoja lisättynä Suomeen liityvillä vaaleilla hiuksilla ja kansallispuvulla.

Kuvanveiston Suomi-neidot

Suomen vanhimmassa henkilömonumentissa, kuvanveistäjä Carl Eneas Sjöstrandin tekemässä Henrik Gabriel Porthanin patsaassa (1864) Turussa on kuvattu Suomi-neidoksi tulkittu hahmo. Monumentin oikean puolen sivulla olevien medaljonkien vasemmanpuoleisessa reliefissä on kuvattu tieteen henki Genius valaisemassa soihdullaan maahan polvistunutta Tiedettä. Hänen edessään olevaa Porthanin uurnan edessä surevaa hahmoa on sanottu Suomi-neidoksi.
Suomi-neidoksi kutsutaan usein myös Walter Runebergin Helsinkiin tekemän kansallisrunoilija J. L. Runebergin muistomerkin (1885) jalustassa olevaa naishahmoa, joka valmistui vuonna 1883. Myös vuonna 1894 valmistuneen Walter Runebergin toteuttaman Aleksanteri II:n patsaan jalustahahmoihin kuuluu lakia kuvaava Lex-hahmo, joka on edellisen tavoin kuvattu karhuntaljaviittaan puettuna pitkähiuksisena naisena. Tämäkin hahmo mainitaan usein Suomi-neidoksi.
Patrick McNally (jääkiekkoilija)

Ura

McNally siirtyi Milton -akatemiaan juniorina ja pian hänestä tuli hyökkäävimmistä yliopistokiekkoilijoista. McNally nimettiin joukkueen varakapteeniksi kaudella 2010–2011.
McNally varattiin USHL-joukkue Indiana Iceen vuoden 2010 varautilaisuudessa, mutta hän päätti kuitenkin pelata Milton -akatemiassa kauden loppuun asti. Hänet varattiin neljännellä kierroksella Vancouver Canucksiin. Hän oli Vancouverin ensimmäinen varaus numerolla 115.
Viimeisenä vuotenaan Miltonissa McNally johdatti joukkueen 26-3-1 -tilastolla NEPSACin mestaruuteen.  McNally valittiin joukkueen parhaaksi pelaajaksi toisena vuotena peräkkäin. McNally oli NEPSACin puolustajien pistepörssin voittaja 51 pisteellään..
McNally siirtyi pelaamaan Harvardin yliopistoon syksyllä 2010.  Hän oli finalisti kilpailussa ECACin vuoden tulokkaan palkinnosta.
Viimeisenä vuotenaan Crimsonissa kaudella 2014–2015 McNally pelasi 21 piste per peli -tahdilla, kunnes joutui polvivamman vuoksi loppukaudeksi sivuun. Vancouver kauppasi McNallyn NHL-oikeudet San Jose Sharksiin vuoden 2015 varaustilaisuuden yhteydessä. 2. heinäkuuta 2015 McNally teki kahden vuoden tulokassopimuksen San Josen kanssa.