google/wiki40b huggingface dataset:
Munkkikurki

Koko ja ulkonäkö

Munkkikurjen ruumiinpituus on 100 senttiä ja paino noin 3,75 kiloa. Se on suunnilleen tavallisen kurjen kokoinen. Koiraat ovat hieman naaraita suurempia, mutta muutoin sukupuolet ovat jokseenkin samannäköiset. Ruumis on pääosin liuskeenharmaa. Pyrstö ja osa siipisulista ovat mustat. Pää ja kaulan yläosa ovat valkoiset. Laji voi näyttää kaukaa katsottuna miltei mustalta. Siipien ollessa lepoasennossa pitkät kiharaiset olkasulat roikkuvat takaruumiin yli. Silmien väritys vaihtelee pähkinänoranssista oranssinruskeaan. Jalat ovat miltei mustat. Aikuisilla linnuilla on punainen, lähes kalju päälaki, josta sojottaa muutamia mustia haivenia. Nuorten päälaki on ensimmäisen elinvuoden ajan musta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Munkkikurjen levinneisyys käsittää Venäjän kaakkoisosan ja Kiinan pohjoisosan. Sen uskotaan pesivän myös Mongolian pohjoisosissa. Maailman populaatio on kooltaan noin 11 500 yksilöä. Munkkikurki on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Japanin eteläosissa ja vähäisessä määrin myös Etelä-Koreassa ja Kiinan keski- ja itäosissa. Yli 80 % maailman munkkikurjista talvehtii Izumin ruokinta-asemalla Kyūshūn saarella.
Munkkikurjet pesivät ja ruokailevat Kaakkois-Venäjän ja Kiinan taigalla sijaitsevilla rahkasammalsoilla, metsäisillä kosteikoilla ja vuoristolaaksoissa. Pesintäkauden ulkopuolella ne liikkuvat Etelä-Siperian ja Koillis-Mongolian alavilla, avoimilla kosteikoilla, luonnollisilla ruohotasangoilla ja pelloilla. Talvella ne elävät kosteikoilla, marskimailla, rannikon vuorovesialueilla ja maatalousalueilla.

Ravinto

Munkkikurki on kaikkiruokainen. Sen ravintoa ovat vesikasvit, marjat, juuret, versot, maavarret, silmut, ruohot, hyönteiset, sammakkoeläimet ja muut pikkueläimet. Korean ja Japanin ruokinta-asemilla kurjille tarjotaan riisiä, vehnää ja muuta viljaa.

Lisääntyminen

Munkkikurjet palaavat pesimäalueilleen pareittain tai pieninä parvina huhti-toukokuussa. Lajin pesä on hankala löytää. Munat ovat oliivinvihreät ja tummemmat kuin muilla kurkilajeilla. Molemmat vanhemmat hautovat munia. Haudonta-aika kestää 27–30 päivää. Koiras puolustaa pesää aina silloin kun se ei itse ole hautomassa. Poikasista tulee lentokykyisiä noin 75 päivän jälkeen. Munkkikurkiperhe jättää pesintäalueen elokuussa. Laji voi joillakin alueilla risteytyä tavallisen kurjen kanssa.
Iso-Hurmusti

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,0 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pitkäjärven–Virman valuma-alueeseen (14.176) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy.
Ruokolammi (Padasjoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Padasjoen alueeseen (14.251) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,3 metriä mpy.
Lapinverkkoperhonen

Koko ja ulkonäkö

Lapinverkkoperhosen siipien kärkiväli on noin 32–46 mm. Naaraat ovat koiraita suurempia. Siipien yläpinnan pääväri on vaaleankeltainen tai valkoinen, jossa kirjaukset ovat oranssinruskeita ja mustia. Siipien yläpinnan keskisarassa on kaksi leveää oranssinruskeata täplää ja ulkoreunassa oranssinruskea reunajuova. Siipien alapinnan kirjaukset ovat samantyyppisiä, mutta niissä on vähemmän mustaa kehnää.

Levinneisyys

Lapinverkkoperhonen on subarktinen laji. Sitä esiintyy hajanaisin kannoin Fennoskandian pohjoisosissa ja sen lisäksi Kaukasus-, Altai-, ja Sajan-vuoristoissa. Suomessa sitä esiintyy pohjoisimmassa Lapissa.

Elinympäristö

Lapinverkkoperhosen elinympäristöä ovat tunturialueen koivuvyöhykkeet, suomaasto koivuvyöhykkeessä tai hieman sen yläpuolella, vuorenrinteet ja jokivarsien pensaikkoisten niittyjen reunat.

Lentoaika ja elintavat

Lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen säistä. Toukka talvehtii seittisuojuksessa. Perhoset kuoriutuvat kesän saapuessa.

Ravintokasvi

Lapinverkkoperhosen toukan ravintokasveja ovat tunturitädyke (Veronica alpina), varputädyke (Veronica fruticans), juolukka (Vaccinium uliginosum), mustikka (Vaccinium myrtillus), pajut (Salix) ja punakko (Bartsia alpina).
C. S. Lewis

Elämä

Lewis syntyi Belfastissa, Irlannissa. Ystävät ja tuttavat kutsuivat häntä Jackiksi, minkä nimen hän oli omaksunut. Nelivuotiaana Clive oli ilmoittanut itseään osoittaen: ”Hän on Jacksie.” Ja siitä lähtien hän kieltäytyi tottelemasta mitään muuta nimeä.
Lewis kuului The Inklings -nimiseen epämuodolliseen kirjallisuuspiiriin, johon kuuluivat myös muun muassa J. R. R. Tolkien, Hugo Dyson, Owen Barfield sekä Lewisin veli Warren Lewis. The Inklings kokoontui 1930-luvulta alkaen usein oxfordilaisessa The Eagle and Child -pubissa. Toisen maailmansodan alussa seuraan liittyi omintakeista fantasiaa ja realistista kirjallisuutta yhdistänyt Charles Williams. Kokoontumisissa vierailivat myös runoilija Roy Campbell ja fantasiakirjailija E. R. Eddison.
Lewis toimi Oxfordin yliopiston Magdalen Collegen opettajana vuosina 1925–1954 ja siirtyi sitten Magdalene Collegeen Cambridgen yliopistoon, jossa hän toimi keskiajan ja renessanssin kirjallisuuden professorina vuodesta 1954 alkaen.
Ro-57 (1921)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-57:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945.
Trandolapriili

Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet

Trandolapriili on aihiolääke, joka metaboloituu maksassa aktiiviseksi dikarboksyylihapoksi trandolaprilaatiksi. Trandolaprilaatti sitoutuu angiotensiinikonvertaasiin ja on sen inhibiittori. Verenpainetta laskeva vaikutus perustuu siihen, että inhibitoitunut entsyymi ei hydrolysoi angiotensiinia pienimmiksi verisuonia supistaviksi ja siten verenpainetta kohottaviksi peptideiksi. Entsyymin toiminnan estyessä myös verenpainetta verisuonia laajentamalla laentavan bradykiniinin pilkkoutuminen pienemiksi tehottomiksi peptideiksi vähenee.
Trandolapriilia käytetään tyypillisimmin lievästi koholla olevan verenpaineenhoitoon muun muassa diabetestä ja sydämen vajaatoimintaa sairastavilla potilailla. Lääkeaineen on todettu vähentävän aikuistyypin diabetekseen usein liittyvää mikroalbuminuriaa. Trandolapriilia voidaan käyttää yhdistelmälääkkeenä verapamiilin kanssa.

Haittavaikutukset

Trandolapriilin haittavaikutukset ovat ACE-estäjille tyypillisiä. Näitä ovat esimerkiksi kuiva yskä, vatsakivut, huonovointisuus, huimaus ja lievä ihon kutina tai ihottuma.
Kromosomi 16

Kromosomi 16 on yksi ihmisen 23 eri kromosomista. Ihmisillä on kaksi kappaletta kromosomi 16:ta. Kromosomissa 16 on noin 90 miljoonaa emäsparia ja noin 1 300 geeniä.
Messapia

Messapia oli antiikin aikaan Apulian eteläosan nimitys. Messapialaiset olivat illyrialainen heimo. He tulivat Adrianmeren yli noin vuonna 1300 eaa. Roomalaiset kukistivat heidät 266 eaa ja tekivät alueen satamapaikasta Brundisiumista (nykyisin Brindisi) roomalaisen siirtokunnan.
Metyyli-isoeugenoli

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet

Metyyli-isoeugenolia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä muun muassa sitrusheiniin (Cymbopogon) kuuluvista lajeista jäkkisitrusheinä (C. nardus) ja C. microstachys ja tuberosasta (Polianthes tuberosus). Huoneenlämpötilassa metyyli-isoeugenoli on väritöntä tai kellertävää nestettä ja sillä on heikko neilikankaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee muun muassa etanoliin. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Valmistus ja käyttö

Metyyli-isoeugenolia valmistetaan metyloimalla isoeugenolia emäksisissä olosuhteissa dimetyylisulfaatilla. Yhdistettä käytetään hajusteissa tuomaan niihin neilikan hajua.
Keidasteoria

Keidasteoria on näkemys, jonka mukaan maanviljely alkoi Lähi-idässä ensiksi kuivilla alueilla sijaitsevissa keitaissa, jotka olivat jokien tai lähteiden kastelemia. Keidasteorian esitti 1900-luvun alussa arkeologi Raphael Pumpelly. Hän oli käynyt katsomassa muinaisia keitaiden lähelle rakennettuja Turkmenistanin asuinpaikkoja.
Keidasteoriaa tuki myöhemmin 1900-luvun alkupuolella tunnettu arkeologi Gordon Childe. Vuonna 1948 eräs tutkija esitti kaivauksiinsa vedoten tulokset, jonka mukaan maanviljely ei alkanutkaan keitaissa, vaan sadeviljelynä riittävän kosteilla aroalueilla ja vuorilla. Tämä niin sanottu vuorenrinneteoria hyväksyttiin laajalti tutkijoiden parissa.
Sittemmin on taas saatu keidasteoriaa tukevaa näyttöä. Esimerkiksi muinainen Jeriko jonka asukkaat keräilivät villiviljaa ja siirtyivät ehkä viljelyyn, on luonnonlähteen ja vuoristosta virtaavan joen lähellä. Tell Aswad oli soiden ympäröimällä järven rannalla. Muut varhaiset maanviljelypaikat olivat tulvatasangoilla (Gesher, Mundata Genesaretinjärvestä etelään) tai vuorten juurilta virtaavien jokien "tulvasuistojen" lähellä.
Monet varhaiset maanviljelykylät, niin sanotut esikeraamiset neoliittiset kylät, sijaitsevat joko sadeviljelylle sopivan rajan kohdalla tai sen kuivemmalla puolella. Selvästi liian kuivia esikeraamisia neoliittisia keskuksia ovat Etelä-Levantin Baidha ja Basta sekä Nahal Hamar, ja Pohjois-Mesopotamian Bougras. Juuri 300 mm rajan kuivemmalla puolella sijaitsevat Tell Abu Hureyra ja Tell Mureybat sekä Jeriko. Juuri 300 mm rajan kostealla puolella sijaitsivat Ain Ghazal Jerf al Ahmar ja Ali Kosh. Mutta esimerkiksi Hureyra ja Mureybat jäävät 200 mm:n sademäärärajan sisään.
Seafight

Kehittyminen

Aluksi pelaajalla on huono laiva, ja tämä voi liikkua vain 1-tason kartoilla. Kun tekee tehtäviä, saa kokemuspisteitä, ja kun niitä on riittävästi, voi tehdä merirosvotestin. Merirosvotestin jälkeen pääsee aina yhden kartan ylemmäksi. Yhteensä tasoja on 20.
Eliittilaivan ostettuaan pelaaja saa eliittikuulia (admiraalikanuunoilla myös muita kuulia) ampumalla eliittipisteitä. Kun on saanut tietyn määrän eliittipisteitä, pelaaja saa 2. tason eliittilaivan. Tasoja on yhteensä 27, joista viimeisten saaminen vaatii huomattavasti enemmän eliittipisteitä kuin ensimmäisten.

Alukset

Pelissä on 18 alusta, jotka voi ostaa kullalla. On myös valittavana 2 helmillä ostettavaa laivamallia. 18 kultalaivaa ovat tavallisia (eri kokoisia ja näköisiä) ja niiden saavuttamiseksi vaaditaan aina tiettyjä asioita tai tasoja, mutta helmimallit saa ostettua vaikka heti jos on vain tarpeeksi helmiä niiden ostamiseen.

Jackpot-taistelu

Jackpot-taistelussa pelaaja voi voittaa kimalteista keräämänsä jättipottieurot aidoksi rahaksi.

Miten Jackpot-taistelu toimii?

Päävoittoeurot, joita voit kerätä kartalta menee ns. päävoittoon. Joka kuukausi käydään Päävoittotaistelu. Tämä järjestetään jokaisen kuukauden viimeisenä viikonloppuna.
Kun ilmoittaudut Päävoittotaisteluun, sinulta kysytään tiettyjä tietoja - täytä kaikki tarvittavat tiedot, tämä helpottaa palkinnon maksamista jos voitat kyseisen taistelun. Päävoittotaisteluun osallistuvat kokoontuvat Päävoittokartalla ja taistelevat toisiaan vastaan. Normaalisti taistelu kestää klo 15.00–21.00 välisen ajan. Jos päävoittotaistelukartalla on useampi kuin yksi pelaaja klo 21.00 jälkeen niin voittaja valitaan arvalla.
Huomaa: Päävoittoeuroilla (€) ei ole muuta käyttöä, eikä sitä voi käyttää pelissä.

Helmet

Helmiä voi hankkia keräämällä kimalteita ja hylkyjä. Jos sinulla ei ole tarpeeksi kultaa laivasi varustukseen niin pystyt vaihtamaan helmiä kullaksi jos pakottava tarve tulee.
Helmien ostaminen
Helmiä voi ostaa esim. matkapuhelimella. 5000 helmeä maksaa 2 euroa. Maksuvaihtoehtoina on tilisiirto, luottokortti, soittaminen, tekstiviestit, nordean solo, paypal jne. Pelissä voi myös ostaa tuplaajan, joka tuplaa saatavan määrän, muttei hintaa. Pelissä on myös Happy Hour (x2) ja Mega Happy Hour (x3). Jalkapallopelistä tulee myös mahdollisesti lisää pelivaluuttaa tilauksista.

Kilta

Pelissä voit liittyä jonkun toisen omistamaan kiltaan tai tehdä oman killan. Killassa on yksi johtaja ja kaksi neuvonantajaa, jotka huolehtivat killasta. Jokaisella killalla on oma keskusteluhuone pelissä. Killassa on yleensä veroprosentti, jossa jäsenet joutuvat maksamaan esim. 3 prosenttia kullastaan killalle. Killanjohtaja pystyy antamaan jokaiselle jäsenelle aina tarvittaessa killan kassasta kultaa.
Suomi orgasmin partaalla

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kansan Uutiset.
Silitysrauta

Silitysrauta on kuumennettava laite, jolla silitetään ryppyjä ja epätasaisuuksia vaatteista ja muista tekstiileistä.
Silitysraudan silittävä vaikutus perustuu siihen, että kuumuus löysentää otetta pitkissä polymeerimolekyyliketjuissa materiaalin kuiduissa. Kun molekyylit ovat kuumia, kuidut suoristuvat silitysraudan painon ansiosta ja ne säilyttävät suoruuden viilennyttyään. Tietyt materiaalit, kuten puuvilla, vaativat lisäksi vettä molekyylien välisten sidosten otteen löysentämiseksi. Monet uudet, 1900-luvun jälkipuolella kehitettyjä materiaaleja mainostetaan itsesiliäväksi, jolloin silitysraudan tarve niiden osalta vähenee.

Historiaa

Ensimmäiset silitysraudat 1400- ja 1500-lukujen vaihteen paikkeilla olivat onttoja ja täytettiin kuumilla hiilillä. Myöhemmät silitysraudat olivat kiilamaisiksi muotoiltuja 2,2–4,5 kg painavia rautakappaleita, jotka kuumennettiin puuhellan päällä usein ruoanlaiton yhteydessä. Niissä saattoi olla irrotettava kahva, joka laitettiin paikoilleen vasta raudan kuumennuttua ja silitystyötä aloitettaessa. Hellan päällä silitysraudan pohja saattoi helposti likaantua ja tahrata sitten vaatteita; ratkaisu tähän ongelmaan oli erikseen kuumennettava silitysraudan sisäosa eli luoti, joka sujautettiin kylmän ja onton raudan sisäosaan silitystä aloitettaessa.
Ensimmäinen sähkösilitysrauta keksittiin 1820-luvun alussa. 1950-luvun lopulla alkoi Suomen markkinoille tulla säädettävällä lämpötilalla ja termostaatilla varustettuja sähkösilitysrautoja. Höyrysilitysrauta nimensä mukaisesti tuottaa höyryä silityksen yhteydessä ja yhdistelmä tehostaa erityisesti luonnonkuitutekstiilien silitystä.
Katajanokan upseerikerho

Katajanokan upseerikerho ry on suomalainen valtakunnallinen upseerikerho.
Kerho johtaa Katajanokan Kasinolla tapahtuvaa kerho- ja muuta maanpuolustusaatteellista toimintaa. Rakennuksena Katajanokan Kasino täyttää 100 vuotta 2013.
Aatteellisena, yleishyödyllisenä yhdistyksenä kerho tarjoaa upseeriperinteitä vaalien upseeristolle tilaisuuksia kokoontumiseen ja yhdessäoloon sekä kehittää ja ylläpitää jäsenistönsä yhteenkuuluvuutta sekä maanpuolustus- ja upseerihenkeä. Lisäksi kerho tarjoaa tilojaan muuhun maanpuolustusaatteelliseen toimintaan.
Kerhon perustajajäseniä ovat: Upseeri­liitto ry, Suomen Reservi­upseeri­liitto ry ja Helsingin Reservi­upseeri­piiri ry. Kerhon puheenjohtajana on toiminut vuorovuosin Upseeriliiton ja Suomen Reserviupseeriliiton puheenjohtaja.
Ravintolatoimintaa Katajanokan Kasinolla harjoittaa Royal Ravintolat Oy, jonka kautta tilat varataan.
Marcus Minucius Felix

Marcus Minucius Felix (noin 100-luvun loppu – 200-luvun alku) oli roomalainen kristitty apologeetta, yksi varhaisimpia latinaksi kirjoittaneita kristinuskon puolustajia.

Elämä ja teokset

Minucius Felixin omasta elämästä ei tiedetä kovin paljon. Hänet on voitu ajoittaa vain suunnilleen vuosiin 150–200. Hieronymus mainitsee hänet joitakin kertoja teoksessaan De Viris Illustribus, samoin Lactantius teoksessaan Institionum divinarum. Heidän tietonsa ovat kuitenkin ilmeisesti peräisin Minucius Felixin omista teoksista. Niistä hänen voidaan päätellä olleen Roomassa toiminut asianajaja, joka oli ollut pakana ja kääntynyt sitten kristityksi. Hänen on arveltu olleen afrikkalaista alkuperää.
Minucius Felix tunnetaan nykyään lähes pelkästään teoksestaan Octavius. Teos on kristinuskoa käsittelevä dialogi, jossa keskustelevat pakanallinen Caecilius Natalis ja kristitty Octavius Januarius. Teos on varhaisempi kuin Cyprianuksen Quod idola dei non sint, jossa on siitä lainauksia, mutta kuinka paljon varhaisempi, riippuu siitä, mikä on sen suhde Tertullianuksen teokseen Apologeticum. Yleisesti Minucius Felixin on katsottu olleen näistä kolmesta varhaisin latinaksi kirjoittanut apologeetta.
Apinat

Symboliikka

Jo antiikin aikoina näyttelijät käyttivät Afrikasta ja Aasian eteläosista tuotuja apinoita esityksissään. Niitä pidettiin myös kotieläiminä. Apina on ollut haukkumasana, jolla on viitattu toisen ihmisen rumaan ulkonäköön ja luonteen nurjaan puoleen. Kansanuskomusten mukaan apinan silmän hankkinut saattoi tulla näkymättömäksi ja vihamiehen oveen sivelty apinan virtsa ilmaisi toisten vihaa häntä kohtaan.
Egyptissä kunnioitettiin etenkin marakatteja ja vaippapaviaaneja. Nuubialaisten piti hankkia niitä verojen maksuksi. Viisauden jumala Thot (jolla tavallisesti toki oli kuvissa ibis-linnun pää) esitettiin vanhana ja viisaana vaippapaviaanina, joka istui tärkeitä tekstejä kirjoittavan byrokraatin selän takana työtä valvoen  - valmiina tarvittaessa antamaan tälle opettavaisen selkäsaunan.
Intiassakin apina oli pyhä. Ramayana-eepoksessa Hanuman on voiman, uskollisuuden ja uhrautuvaisuuden vertauskuva. Intian maanviljelijöille apinat olivat usein vitsaus, mutta he viettivät kuitenkin Hanuman-Dschayanti-juhlaa (Hanumanin syntymäpäivää).
Myös Kiinassa apinoita arvostettiin. Perheet etelä-Kiinassa ja Tiibetissä väittivät ylpeinä sukunsa polveutuvan apinaesi-isistä, jotka olivat ottaneet vaimoikseen ihmisnaisia. Sun Wu-k'ung -apina seurasi buddhalaista pyhiinvaeltajaa Hsüan-tsangia Intiaan ja teki siellä sekä sankaritekoja että kepposia. Usein apina esitettiin "pitkän elämän persikka" käsissään.  Samankaltaisilta kuulostavien tavujen vuoksi apinat männyn oksilla tai hevosen selässä kuvasivat ihmisten haavetta nousta huipulle yhteiskunnan arvoasteikossa. Kiinalaisessa eläinradassa apina on yhdeksäs merkki.
Apina on kalenterisymboli myös vanhoissa meksikolaisissa kulttuureissa. Se oli myös tanssin jumala, ja sen merkin aikaan syntyneistä uskottiin tulevan silmänkääntäjiä, ilveilijöitä, tanssijoita tai laulajia. Sikäläisessä myytissä toistuvista maailmanlopuista toinen päättyy kaiken hävittävään pyörremyrskyyn ja ihmiset muuttuvat apinoiksi.
Kristillisessä symboliikassa apinaa on pidetty ihmisen pilakuvana sekä turhamaisuuden (kädessään peili), ahneuden, saituuden ja siveettömyyden vertauskuvana. Kahlehdittu apina kuvaa nujerrettua paholaista. Varhaiskristillinen luonnontieteellinen kirjoitus Physiologus piti apinaa luonteeltaan pahantapaisena, matkivana sekä helposti kiinni houkuteltavana, ja siten "suuri metsästäjä paholainen samalla tavalla saa helposti meidät saaliikseen. Se ottaa synnin liimaa, sokaisee silmät, saattaa ihmisen hengen näkökyvyttömäksi, tekee suuren silmukan ja vie sillä ihmisen ruumiin ja sielun turmioon."
Syvyyspsykologiassa apina ajatellaan joko merkiksi ihmisen epävarmuudesta omasta roolistaan tai häpeän puutteen ja julkeuden symboliksi. Apinan unessa tulkitaan ilmaisevan kaikkea inhimilliseltä näyttävää, mikä ei sitä ole mutta haluaisi tämän tason saavuttaa. "Joka toivoo sitä, lähestyy sen mahdollisuutta yleisesti halveksittavana pidetyn puolelta" (Aeppli).
Hartola (Asikkala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alue (Päijänne)ella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,9 metriä mpy.
Edward Livingston

Edward Livingston (28. toukokuuta 1764 Clermont, New York – 23. toukokuuta 1836 Hudson River, Barrytown, New York) oli yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko.
Livingston valmistui juristiksi College of New Jerseystä (nykyisestä Princetonin yliopistosta) vuonna 1781. Vuosina 1795–1801 hän istui New Yorkin edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa, minkä jälkeen hän toimi vuosina 1801–03 New Yorkin pormestarina. 1804 Livingston muutti Louisianan New Orleansiin. Livingston palasi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuosiksi 1823–29 edustaen tällä kertaa Louisianaa. Vuosina 1829–31 Livingston toimi Louisianan senaattorina, mutta hän erosi kesken kauden, kun presidentti Andrew Jackson nimitti hänet ulkoministeriksi vuosiksi 1831–1833. Tämän jälkeen Livingston toimi vielä vuosina 1833–35 Yhdysvaltain lähettiläänä (minister plenipotentiary) Ranskassa.
Hänen vanhempi veljensä oli Yhdysvaltain ensimmäinen ulkoministeri Robert R. Livingston.
Isabel dos Santos

Perhe

Santosin isä on Angolan pitkäaikainen presidentti José Eduardo dos Santos ja äiti venäläissyntyinen. He tapasivat toisensa opiskeluaikoinaan Neuvostoliiton Bakussa. Hän on ollut naimisissa vuodesta 2002 lähtien kongolaisen liikemiehen Sindika Dokolon kanssa.

Varallisuus

Talouslehti Forbes arvoi Santosin omaisuuden arvoksi vuonna 2013 noin kolme miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hän on samalla myös Afrikan ensimmäinen naismiljardööri. Santosilla on suuria sijoituksia Angolan lisäksi maan entisessä emämaassa Portugalissa. Angolalaiset sijoittajat ovat hänen johdollaan nousseet viime vuosien aikana Portugalin merkittävimpien pörssiyhtiöiden suurimmiksi omistajiksi.
Liikemiesuransa Santos aloitti vuonna 1997 avaamalla ravintolan Angolan pääkaupungissa Luandassa.
Presidenttinä ollessaan Santosin isä nimitti tyttärensä Angolan kansallisen öljy-yhtiö Sonangolin johtajaksi kesäkuussa 2016, mutta Angolan seuraava presidentti erotti hänet tästä tehtävästä jo joulukuussa 2017. Forbesin mukaan presidenttikautenaan Santosin isä myös siirsi tyttärelleen useiden angolalaisten yritysten - kuten pankkien ja tietoliikenneyritysten - osakkeita. Santos osti itse portugalilaisten yhtiöiden osakkeita, esimerkiksi tietoliikenne- ja kaapelitv-yhtiötä Nos SGPS.
Väestötiheys

Väestötiheys tai väestöntiheys eli asukastiheys on suure, joka kuvaa väestön alueellista jakaantumista. Tyypillisesti väestötiheys ilmoitetaan asukkaita per neliökilometri (as./km² tai hlö/km²). Alueen väestötiheys saadaan seuraavasti:
Pinta-alaksi voidaan katsoa alueen kokonaispinta-ala, tai asumiskelpoista alaa voidaan pyrkiä rajaamaan jättämällä laskennasta vesistöt pois, jolloin huomioidaan pelkkä maapinta-ala. Silti laskettu väestötiheys saattaa olla harhaanjohtava, jos käytetty pinta-ala sisältää esimerkiksi asumiskelvotonta vuoristoa tai aavikkoa.
Itsenäisten valtioiden väestötiheys vaihtelee kaupunkivaltio Monacon lähes 16 500 asukkaasta neliökilometrillä Mongolian 1,6 asukkaaseen neliökilometrillä.
HMS Birmingham (D86)

Palvelus

Falklandin sodan jälkeen alus partioi Etelä-Atlantilla ja valvoi alueen tapahtumia. Se oli muun muassa 1984 valvomassa aluetta HMS Broadswordin ja HMS Ajaxin kanssa. Alus oli 1985 osa Välimerelle sijoitettua Naton pysyvää Välimerelle sijoitettua laivasto-osastoa (engl. Standing Naval Force Mediterranean, StanNavForMed), ja sen aikana se vieraili Gibraltarilla, Palma de Mallorcalla, Napolissa ja Messinassa.
Aluksen ampumatarvikkeet poistettiin Rosythissa, minkä jälkeen se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Ennen paluutaan palvelukseen alus oli 1988 Portsmouthissa koeajoissa ja testeissä. Alus teki päällikkönsä Roy Claren, joka sittemmin oli Lontoon merimuseon johtajana, alaisuudessa ensimmäisen purjehduksensa Persianlahdelle ja palasi kotimaahan maaliskuussa 1989.
Alus poistettiin palveluksesta 10. joulukuuta 1999 Portsmouthissa. Tammikuun alussa 2000 alus purjehti Devonportiin, jossa parin seuraavaan kuukauden aikana sen käyttökelpoinen materiaali poistettiin. Alus hinattiin takaisin Portsmouthiin toukokuussa ja myytiin romutettavaksi. Alus lähti 20. lokakuuta hinattuna Espanjaan.