google/wiki40b huggingface dataset:
Cindy Sherman

Cynthia ”Cindy” Morris Sherman (s. 19. tammikuuta 1954) on yhdysvaltalainen nykytaiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti valokuvistaan, joilla hän pyrkii herättämään keskustelua naisen asemasta yhteiskunnassa ja mediassa.

Varhaiset vuodet

Cindy Sherman syntyi 19. tammikuuta 1954 Glen Ridgessä, New Jerseyn osavaltiossa viisilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Pian hänen syntymänsä jälkeen perhe muutti Huntingtoniin New Yorkin Long Islandille. 
Sherman kiinnostui kuvataiteesta Buffalo State Collegessa, jossa hän aluksi opiskeli maalausta, mutta vaihtoi pian pääaineekseen valokuvauksen.
Buffalossa oli vireä taidekenttä 1970-luvulla, ja opintojensa aikana Sherman tutustui monta kautta käsitteelliseen nykytaiteeseen sekä eri medioiden välisiin taidekokeiluihin.

Taide

Sherman kuvaa tyypillisimmin itseään erilaisissa asuissa, ja hänen kuvansa ovat voimakkaasti intertekstuaalisia viitaten esimerkiksi popkulttuuriin tai elokuviin. Hänen tunnetuimmat teossarjansa ovat Untitled Film Stills (1977–1980), jossa Sherman pyrkii imitoimaan 1940–1960-lukujen amerikkalaisten film noir -elokuvien kuvastoa tuoden esiin siihen kuuluvia kliseitä, sekä Sex Pictures (1997), jossa esiintyy mallinukkeja voimakkaasti seksuaalisissa asennoissa peilaten naisen passiivista asemaa pornografisessa kuvastossa. 
Sherman on myös työskennellyt muotikuvaajana ja elokuvaohjaajana.
Finnish B

Sisältö

Finnish B:ssä käsitellään kahden vuoden aikana erilaisia aihealueita, jotka kehittävät opiskelijan puhumis- ja kirjoittamistaitoja. Käsiteltäviä aiheita ovat sosiaaliset suhteet, media, kommunikaatio ja maailmanlaajuiset ongelmat. Opiskelijat voivat lisäksi valita kaksi vapaaehtoista aihetta. Ne voivat olla esimerkiksi terveys, tieteet ja teknologia tai vapaa-aika. Lisäksi HL-tason opiskelijat käsittelevät kaksi kaunokirjallista teosta.

Arviointi

Internal assessment (suomennettuna "sisäinen arviointi" tarkoittaa koulun opettajien arvioitavaa työtä, joka mittaa oppilaan pätevyyttä taidossa joita on vaikea määritellä kirjoitetuiden tehtävien perusteella, kuten esimerkiksi puhumistaito tai laboratioriotyöskentely) on 30% loppuarvosanasta. Finnish B:issä Internal assessment sisältää opiskelijan suullisen esitelmän ja luokan yhteisen keskustelun. Opiskelijan suullinen esitelmä ja keskustelu ovat opettajan kanssa. Opettaja antaa kaikille arvosanat, ja näistä osa lähetetään arvioitavaksi eteenpäin IB:n arvostelijalle. Puhe liittyy vapaaehtoiseen aiheiseen ja kesto on 8-10 minuuttia. Ryhmäkeskustelussa opettaja antaa kolme aihetta pakollisista aineista. Molemmat tasot kirjoittavat written assignmentin. SL-opiskelijat kirjoittavat 250-450 sanan työn ja sen lisäksi 150-200 sanan perustelutekstin. HL-opiskelijat kirjoittavat 450-600 sanan luovan kirjoitelman ja sen lisäksi 150-250 sanan perustelutekstin. Kirjoitelmassa pitää kirjoittaa yhdestä tai kahdesta kaunokirjallisesta teoksesta.

External assessment on 70% arvosanasta. Paper 1 sisältää 4-5 luetun ymmärtämistä riippuen tasosta. Paper 2-tehtävänä on kirjoittaa SL-tasolla 250-450 sanan teksti ja HL-tasolla 450-600 sanan teksti, esimerkiksi uutinen, blogiteksti tai sähköposti.
OIRT FM

OIRT FM on nimitys radioaaltojen taajuusalueelle 65,84 MHz - 74,00 MHz, jota käytetään  Venäjällä ja muissa entisen OIRT-järjestön jäsenmaissa Itä-Euroopassa yleisradio-ohjelman lähettämiseen  taajuusmoduloituna (FM).
OIRT:in liityttyä EBUun vuonna 1992 monet itä-Euroopan maat ovat ottaneet käyttöön taajuusalueen VHF Band II taajuusalueen 87,5 MHz - 108,0 MHz.
OIRT FM on edelleen käytössä Venäjällä, Ukrainassa, Moldovassa ja Valko-Venäjällä.
Taajuusalue on osittain päälleikkäinen nykyisin lupavapaiden RHA68-radiopuhelinten kanssa.
Maailmanuskonnot

Maailmanuskonnoiksi kutsutaan laajalle levinneitä uskontoja.
J-rock

J-rockin vaiheita

Ensimmäisiä kansainvälistä julkisuutta saaneita japanilaisia rockmuusikkoja oli bassokitaristi Tetsu Yamauchi, joka soitti 1970-luvulla suosituissa brittiläisissä yhtyeissä Free ja The Faces. 1980-luvulta lähtien japanilaisesta rock- ja metallimusiikista alkoi tulla kultti-ilmiö Yhdysvalloissa ja Euroopassa. 1990-luvun lopulta lähtien J-rockin suosio on kasvanut voimakkaasti Suomessakin. Monilla japanilaisilla yhtyeillä on nykyisin oma vakiintunut ihailijakuntansa kotimaansa ulkopuolella.
Fabian Wrede (1641–1712)

Fabian Wrede (1641–1712) oli ruotsalainen valtiomies. Hän oli Viipurin läänin maaherra 1675 ja oli vuoden 1680 valtiopäivillä Kaarle XI:n luottamusmies, toimi suuren komission jäsenenä ja oli vuodesta 1681 Uplannin maaherra.
Kimmo Pallonen

Kimmo Kaarlo Juhani Pallonen (s. 17. tammikuuta 1959 Jyväskylän maalaiskunta) on entinen suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Raahen Vesaa ja häntä valmensi Auvo Pehkoranta.
Pallonen sijoittui viidenneksi Los Angelesin olympialaisissa 1984 tuloksella 545 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui 12:nneksi Wienissä 1979 hypättyään 520 ja 14:nneksi Lievinissä 1987 tuloksella 540. Pariisin MM-hallikisoissa 1985 hän oli kahdeksas hypättyään 540.
Pallonen voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Helsingissä 1979, Oulussa 1981, Kajaanissa 1984 ja Lahdessa 1985. SM-pronssia hän sai Kouvolassa 1982. Hallikisoissa hän voitti Suomen mestaruuden Turussa 1984.
Pallonen hyppäsi ennätyksensä 556 cm Raahessa 11. heinäkuuta 1982. Hallissa hän ylitti parhaimmillaan 550 Taivalkoskella 1983.
Dekooderi

Dekooderi on laite, ohjelma tai niiden yhdistelmä, joka purkaa tai erottelee jonkin algoritmin mukaan pakattua, salattua, yhdistettyä tai kätkettyä informaatiota alkuperäiseen muotoon käsittelyä tai esittämistä varten.
Dekooderin vastakohta on enkooderi, joka muuttaa signaalin helpommin siirrettävään tai tallennettavaan muotoon.
Francesca Bertini

Francesca Bertini (syntyjään Elena Seracini Vitiello, 5. tammikuuta 1892 Firenze – 13. lokakuuta 1985 Rooma) oli yksi italialaisen mykkäelokuvan suurimmista naistähdistä.

Elokuvaura

Bertinin elokuvaura alkoi vuonna 1910 Film d’Arte Italianan klassikkosovituksista. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Cinesille ja Celio Filmille esiintyen lähinnä kepeissä komedioissa ja melodraamoissa. Bertinin ensimmäinen menestysrooli on Pierrot Baldassarre Negronin ohjaamassa pantomiimissä Histoire d’un Pierrot (”Pierrot’n tarina”, 1913). Sitä seurasi joukko tunteellisia melodraamoja kuten Sangue bleu (1914), Odette (1915) ja La signora delle camelie (”Kamelianainen”, 1915). Erityistä kiitosta Bertini sai pyykkärinroolistaan elokuvassa Assunta Spina (1915), jota pidetään yhtenä neorealismin edeltäjistä.
Vuonna 1918 näyttelijä perusti oman tuotantoyhtiön Bertini Filmin. Vuonna 1919 se liittyi Unione Cinematografica Italianaan, joka teki pian konkurssin. Vuonna 1921 Bertini purki Foxin kanssa tekemänsä sopimuksen Hollywood-elokuvista, meni naimisiin sveitsiläisen kreivin Paul Cartierin kanssa ja vetäytyi elokuva-alalta lyhyttä 1920-luvun lopun comeback-yritystä lukuun ottamatta. Toisen maailmansodan jälkeen hän esiintyi toisinaan pienissä sivurooleissa, joista merkittävin lienee sisar Desolatan osa Bernardo Bertoluccin elokuvassa 1900 (1976). Vuonna 1973 Bertini julkaisi toisen laitoksen omaelämäkerrastaan Il resto non conta (”Lopulla ei ole väliä”). Ennen kuolemaansa hän esiintyi Gianfranco Mingozzin tv-dokumentissa L’ultima diva: Francesca Bertini (”Viimeinen diiva”, 1982).
Cactus

Juoni

Colo (Isabelle Huppert) on ranskalaisnainen, joka matkustaa Australiaan jätettyään aviomiehensä. Hän loukkaantuu auto-onnettomuudessa, jossa hän menettää lähes kokonaan näkönsä. Hän tapaa sokean nuoren Robert-nimisen lääkärin (Robert Menzies), joka omistaa kasvihuoneen täynnä kaktuksia.

Tuotanto

Paul Cox sai inspiraation elokuvaan lapsuudestaan, jolloin hänen äitinsä sokeutui väliaikaisesti. Cox työsti elokuvan tarinaa muutaman vuoden ajan ja kun päätti haluavansa työskennellä Isabelle Huppertin kanssa, hän kirjoitti käsikirjoituksen Huppert mielessään.
Cactuksen kuvaukset alkoivat lokakuussa 1985, ja sen kuvauspaikkana oli Victorian osavaltio Australiassa. Elokuvan budjettina oli 1,5 miljoonaa Australian dollaria ja tuotantoyhtiöinä olivat Australian Film Commission, Dofine Productions ja Film Victoria.

Julkaisu ja vastaanotto

Cactus sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa toukokuussa 1986, ja elokuvan Australian ensi-ilta oli 4. syyskuuta 1986. Cactuksen teatterilevittäjänä oli Australiassa Roadshow Film Distributors. Elokuva esitettiin myös vuoden 1986 Montrealin ja Toronton elokuvajuhlilla.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. 309 käyttäjästä 67% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4/5 keskiarvolla.
Giurgiu

Maantiede

Kaupungin pinta-ala on 5233,31 hehtaaria. Se sijaitsee E70 ja E85 teiden varrella noin 64 kilometrin etäisyydellä Romanian pääkaupungista Bukarestista.

Historia

Aluetta kansoitti daakialaiset ja hallitsija Burebista rakennutti alueelle pääkaupunkinsa. Rooman valtakunnan aikana Justinianus I rakennutti alueelle useita linnoituksia. Kirjoituksissa kaupunki mainitaan nimellä "Zorio" vuonna 1396. Mircea I vanha aloitti aikakaudellaan kaupungin linnoitustyöt ja kaupunki eli kukoistusaikaansa. Vuosien varrella kaupunki on tuhottu useita kertoja, sen sijaitessa Osmanien valtakunnan vaikutuspiirissä. Vuonna 1462 Vlad III määräsi kaupungin poltettavaksi, ettei se jäisi osmaanien haltuun. Venäjän-Turkin sotien aikana kaupungin hallinnasta käytiin useita taisteluita. Kaupungin strateginen sijainti on edesauttanut sen nopeaa kehitystä; yksi Romanian ensimmäisistä lennättimistä ja rautateistä rakennettiin vuonna 1869 Bukarestin ja -Giurgiun välille. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 keskusvallat pommittivat kaupungin lähes maantasalle .
Lindorff

Lindorff Suomessa

Suomessa Lindorff toimi yli 50 vuotta, vuodesta 1966 vuoteen 2005 Contant Oy:nä. Fuusion yhteydessä vuonna 2004 osaksi Lindorffia tulivat myös Contantin Baltian toiminnot.
Vuonna 2017 Suomen Lindorffin liiketoiminta myytiin eurooppalaiselle Lowell Groupille. 
Lindorffilla oli Suomessa kolme yhtiötä, joiden liikevaihto oli vuonna 2014 79 miljoonaa euroa. Lindorff Invest Oy oli keskittynyt rahoituspalveluihin ja saatavien ostoon Suomessa. Muut tytäryhtiöt olivat Lindorff Oy ja Lindorff Finland Oy. Lindorffin palveluksessa Suomessa oli 500 työntekijää Helsingissä, Lahdessa ja Tampereella sekä Suomen-pääkonttorissa Turussa. Toimitusjohtajana toimi aluksi Tuukka Kuusisto, jonka tilalle tuli myöhemmin Tuija Keronen. Lindorffin pitkäaikainen varatoimitusjohtaja oli Seppo Lahtinen. Talousjohtajana toimi Juha Alftan.

Palvelut

Lindorff toimii yritysten ja yhteisöjen luotonannon palvelukumppanina huolehtimalla luottopäätöksistä, laskutuksesta, saatavien perinnästä sekä asiakkaiden palvelemisesta lasku- ja maksuasioissa. Yritys tarjoaa myös lasku- ja erämaksupalvelua kuluttajille.  
Kuluttaja voi saada Lindorffista tavallisen laskun, maksuhuomautuksen, perintäkirjeen tai ostoksen yhteydessä haetun kertaluoton.

Historiaa

Lindorffin edeltäjä Norjassa, Norwegian National Creditreform, perustettiin Oslossa vuonna 1898.

Kritiikki

On esitetty kritiikkiä siitä, että Lindorff Oy maksaa veroina Suomeen vain alle 1 % liikevoitostaan ja että verojen minimointiin käytetään mm. Jerseyn saaren veroparatiisia sekä korkokikkailua. Lindorffin niukasti julkisuudessa esiintyneen johtoportaan mukaan "Lindorff noudattaa Suomen lainsäädäntöä ja maksaa veronsa sen mukaisesti".
Tommy Eriksson

Ura

Vuonna 1995 Erikssonin aloitteesta perustettiin Suomen ainoa progressiiviseen rockiin erikoistunut yhdistys, joka sai nimekseen Colossus. Yhdistyksen tavoitteena oli tehdä progea tunnetuksi Suomessa ja viedä tietoa suomalaisesta musiikista ja yhtyeistä ulkomailla. Yhdistyksen jäsenlehteä tilattiin myös ulkomaille. Vuodesta 1997 Eriksson oli vastuuhenkilönä nuorempien muusikoiden treenikompleksissa ja auttoi näin muusikoita uranlla alkuun.
Arcángel Castillo Olivari

Arcángel Castillo Olivari (s. 1959 Mérida) on venezuelalainen säveltäjä. Hän opiskeli Caracasissa sävellystä ja orkesterinjohtoa Alfredo Rugelesin johdolla ja sai siellä musiikin kandidaatin arvon sävellyksessä. Sitten hän pääsi Fulbright-stipendillä Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musiciin, jossa hänelle opettivat sävellystä Joel Hoffman ja Ricardo Zohn-Muldoon sekä tietokonemusiikkia Mara Helmuth. Siellä hän sai sävellyksessä musiikin maisterin arvon (1996) ja tohtorin (Doctor of Musical Arts) arvon (2006).
Castillo Olivari on toiminut myös kapellimestarina ja kuoronjohtajana; hän johti muun muassa Méridan osavaltionsinfoniaorkesteria ja Venezuelan kansallista nuoriso-orkesteria (molempia 1992–94). Hän oli vuosina 1990–92 Venezuelan kansalliskirjaston audiovisuaalisen arkiston johtaja. Hän asuu nykyisin sekä Venezuelassa että Yhdysvalloissa, jossa hän on tehnyt opetustyötä.
Kahvileipä

Kahvileipä on makea leipomovalmiste, joka kohotetaan pääasiassa hiivalla. Muita nostatustapoja ovat kemiallisten kohotusaineiden, esimerkiksi leivinjauheen tai soodan käyttäminen, sekä taikinan laminoiminen eli rasvan kauliminen taikinaan ohuiksi kerroksiksi (esimerkiksi voitaikina). Kahvileipiä on esimerkiksi viinerit, munkit, pullat, korvapuustit, donitsit, voi- ja vesirinkelit ja korput.
Kahvileivän taikinan valmistusaineina käytetään jauhojen lisäksi sokeria, kananmunia, rasvaa, mausteita sekä maitoa tai maitojauhetta. Myös kuivattuja tai tuoreita hedelmiä, marjoja ja kasviksia voidaan käyttää valmistuksessa. Kahvileipien täytteenä voidaan käyttää marmeladeja ja täytemassoja. Koristeena käytetään usein manteleita, pähkinöitä, sokereita, sokerikuorrutteita, marmeladeja tai hyytelöitä.
Pierre-Alexandre Parenteau

Ura

Parenteau varattiin NHL:ään vuoden 2001 varaustilaisuudessa yhdeksännellä kierroksella numerolla 264 Mighty Ducks of Anaheimin toimesta. 28. joulukuuta 2006 Parenteau vaihdettiin Ducksista joukkuetoverinsa Bruno St. Jacquesin kanssa Chicago Blackhawksiin.
Parenteau teki NHL-debyyttinsä kaudella 2006–2007 Blackhawksin paidassa. Hän pelasi viisi ottelua ennen kauden loppua saalistaen yhden syöttöpisteen. 11. lokakuuta 2007 Parenteau kaupattiin New York Rangersiin, josta Blackhawks sai Rangersin seitsemännen kierroksen varauksen vuoden 2008 varaustilaisuuteen. 
Parenteau pelasi melkein kolme kautta AHL:ssä Hartford Wolf Packissa, kunnes kaudella 2009–2010 hän nousi Rangersin kokoonpanoon ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa New York Islandersia vastaan 28. lokakuuta 2009. Hän pelasi koko kaudella 22 ottelua tehden tehot 3+5=8. 
Kaudella 2010–2011 Parenteau siirtyi Islandersiin ja oli yksi joukkueensa tärkeimpiä pelaajia tehoillaan 20+33=53. Seuraavalla kaudella hänen tehonsa nousivat entisestään, ja hän teki kauden aikana 67 pistettä. Kesällä 2012 Paranteau solmi Colorado Avalanchen kanssa neljävuotisen ja 16 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Kauden 2014-2015 Parenteau pelasi Montreal Canadiensissa ja kauden 2015-2016 Torontossa. Kesällä 2016 hän siirtyi New York Islandersin organisaatioon.
Heinäkuussa 2018 Parenteau ilmoitti lopettavansa uransa.

Muuta

Parenteaun serkut Pierre-Marc Bouchard ja François Bouchard ovat myös jääkiekkoilijoita.
Karekin II

Karekin II, viralliselta kutsumanimeltään Hänen Pyhyytensä katolikos Karekin II, on Armenian apostolisen kirkon johtaja vuodesta 1999.
Hän syntyi 21. elokuuta 1951 Voskehatissa Armeniassa ja oli nimeltään Krtich Nersessian. Hän liittyi seminaariin vuonna 1965 ja valmistui vuonna 1971, mitä ennen hänet oli vihitty diakoniksi vuonna 1970. Myöhemmin hänestä tuli munkki ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1972. Hän opiskeli 1970-luvun lopulla myös ulkomailla Wienissä, Bonnin yliopistossa ja Zagorskissa Venäjällä. 23. lokakuuta 1983 hänestä tuli Vagharšapatin piispa ja vuonna 1992 arkkipiispa.
Hän osallistui aktiivisesti vuoden 1988 maanjäristyksen uhrien auttamiseen. Hän oli myös innokas hankkimaan modernia teknologiaa kirkon elämän helpottamiseen.
Vuonna 1999 hänet valittiin Armenian katolikokseksi, missä virassa hän seurasi Hänen Pyhyyttään Karekin I:stä.
Noitanirkko

Koko ja ulkonäkö

Naaras on koirasta kookkaampi ja sävyltään ruskeampi. Etusiivet ovat harmaat tai ruskeanharmaat. Niiden tyvi on vaalean kellanharmaa kuten myös siiven poikki mutkitellen kulkeva ulompi poikkiviiru. Siiven keskiosa on sävyltään muuta siipeä ruskeampi. Siiven kärjen ja ulomman poikkiviirun välissä on rivi musta-kellertäviä täpliä. Etusiiven takareuna on punertavanruskea. Takasiivet seuraavat etusiipien sävyä, mutta ovat etureunastaan tummemmat. Ruumis ja jalat ovat harmaat tai rusehtavat ja hyvin karvaiset. Koiraan tuntosarvet ovat leveän kaksoiskampamaiset lukuun ottamatta kapeaa kärkiosaa. Naaraan tuntosarvet ovat rihmamaiset. Lepäävän perhosen siivet ovat kattolaskuisesti ruumiin sivuilla ja takasiiven etureuna työntyy esiin etusiiven alta rikkoen perhosen hahmoa. Siipiväli on koiraalla 48–59 mm ja naaraalla 56–70 mm.
Toukka on pienenä mustan ja ruskean kirjava ja muistuttaa hieman muurahaista. Vanhempana toukka on harmahtavan ruskea, ja selkäpuolella on kuusi paria sarvimaisia ulokkeita, joista kolme ensimmäistä paria on muita pitempiä. Pää on soikea ja erottuu selvästi muusta ruumiista. Ruumiin sivuilla on mustat rauhasaukot, joista toukka voi uhattuna erittää happoa. Rintajalat ovat pitkät ja ohuet. Samoin peräjalat, jotka muodostavat toukan perään kaksi ”häntää”. Toukka pitää takaruumiinsa kärkeä aina kohollaan ja lepoasennossa sen molemmat päät ovat irti alustasta. Täysikasvuinen toukka on 60–65 mm pitkä

Levinneisyys ja lentoaika

Noitanirkkoa tavataan Pohjois-Espanjasta ja Etelä-Englannista Euroopan ja Keski-Aasian poikki Kiinaan ja Japaniin. Suomessa se on eteläinen ja lajin levinneisyys ulottuu Ahvenanmaalta Lounais- ja Etelä-Suomen poikki Pohjois-Karjalaan. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun loppuun.

Elinympäristö ja elintavat

Noitanirkkoa tavataan etenkin jaloja lehtipuita kasvavissa metsissä, mutta myös puistoissa tai muissa lehtimetsissä ja joskus avoimemmillakin paikoilla. Vuotuiset vaihtelut perhosten lukumäärässä ovat suuria. Päivisin perhoset lepäävät suojavärinsä turvin puiden rungoilla ja lähtevät lentoon illan pimentyessä. Lento jatkuu joskus aamuyölle saakka. Koiraat lentävät valolle, naaraat erittäin harvoin.
Naaras munii 150–275 munaa yksittäin tai pareittain, ja toukat kuoriutuvat parin viikon kuluttua. Nuoret toukat ovat liikkuvia ja muistuttavat muurahaisia sekä ulkonäöltään että liikkumiseltaan. Vanhemmat toukat muistuttavat enemmän kuihtunutta lehteä. Häirittynä toukka asettuu hyvin tyypilliseen asentoon, joka saattaa olla jäljitelmä rukoilijasirkasta ja tarvittaessa ojentaa ja heiluttaa nopeasti rintajalkojaan. Toukka on täysikasvuinen elo-syyskuun vaihteessa, jolloin se muuttuu pinnastaan rasvaiseksi ja tekee maanpinnalle lehtien sekaan kotelokopan. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla lehtipuilla, pääasiassa tammella (Quercus robur), pyökeillä (Fagus), koivuilla (Betula) ja lehmuksilla (Tilia).
Messukylän seurakunta

Historia

Messukylän seurakunta on perustettiin Pirkkalan kappeliseurakuntana viimeistään vuonna 1540, ja itsenäinen seurakunta siitä tuli vuonna 1636. Tamperekin kuului siihen vuoteen 1904 asti. Messukylän kunta liittyi Tampereeseen 1947 ja seuraavana vuonna myös seurakunta palasi Tampereen yhteyteen. Hervannan seurakunta erotettiin omaksi seurakunnakseen Messukylästä vuonna 1980. Messukylän seurakunta muodostaa 7. tammikuuta 2014 alkaen Aitolahden ja Teiskon seurakuntien kanssa uuden Tampereen Messukylän seurakunta -nimisen seurakunnan.

Kirkot ja muut tilat

Aitolahden kirkko 
Aitolahden vanha kirkko 
Messukylän kirkko 
Messukylän vanha kirkko .
Teiskon kirkko 
Messukylän seurakuntakoti 
Kaukajärven seurakuntatalo 
Levonmäen seurakuntakoti 
Linnainmaan seurakuntakeskus .
Lukonmäen seurakuntakoti
Takahuhdin seurakuntatalo eli "Pappila" 
Uudenkylän seurakuntatalo 
Vehmaisten seurakuntatalo  Vehmaisten kirkontupa toimii seurakuntatalolla.
Juurtoseitikki

Ulkonäkö

Lakki on aluksi puolpallomainen ja vanhemmiten laakeneva. Lakin väri on aluksi lähes valkoinen ja myöhemmin kellanruskea. Heltat ovat aluksi kokonaan vaaleita ja
myöhemmin pääosin ruskeita, reunasta vaaleita.

Elinympäristö

Juurtosientä esiintyy eniten lehdoissa ja sen tapaisissa metsissä sekä lähellä ihmisasutusta sijaitsevissa metsissä.
Eskatologia

Eskatologia on uskontoihin liittyvä oppi maailman viimeisistä tapahtumista. Viimeisillä tapahtumilla tarkoitetaan yleensä nykyisen maailman päättymistä ja uuden maailman syntymistä. Termi on muodostettu kreikan sanoista eskatos ’äärimmäinen’ ja logos ’tieto’.

Kristinuskon näkemys

Raamatun mukaan maallisten valtakuntien jälkeen on tulossa Jumalan valtakunta (1000-vuotinen valtakunta jonka jälkeen uusi maa uusine taivaineen). Raamatussa monissa kirjoissa käsitellään eskatologisia kysymyksiä, erityisen runsaasti lopun ajan tapahtumiin ovat kuitenkin keskittyneet Ilmestyskirja ja Danielin kirja.

Islaminuskon näkemys

Islamilaisessa eskatologiassa käydään taistelu hyvän ja pahan voimien kesken. Hyvän puolelta taistelua johtaa Mahdi, joka tuo oikeudenmukaisuuden ja ajaa vääryyden pois. Häntä avustaa Jeesus, joka palaa maan päälle ja kuolee ennen viimeistä tuomiota.
Jeesuksen roolille ei löydy perusteita Koraanista, vaan se on myöhempää perimätietoa. Tämä käsitys on periytynyt islaminuskoon kääntyneiltä kristityiltä, mutta se on juurtunut islamilaiseen ajatteluun. Jeesuksen asema on vahvistunut myös islamin sisäisten kiistojen vuoksi. Šiialaisten uskonnollinen kokemus keskittyy odottamaan Mahdin paluuta. Vastaavasti sunnalaiset rajoittavat Mahdin merkitystä tuomalla hänen rinnalleen Jeesuksen toisena messiaanisena hahmona.
Boris Hagelin

Boris Caesar Wilhelm Hagelin (2. heinäkuuta 1892 – 7. syyskuuta 1983) oli ruotsalainen liikemies ja salauslaitteiden keksijä.

Elämä

Boris Hagelin syntyi ruotsalaisille vanhemille Azerbaidžanissa. Hänen isänsä oli Karl Wilhelm Hagelin. Koulunsa hän kävi Ruotsissa ja valmistui insinööriksi 1914 Tukholman Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta. Valmistumisen jälkeen hän työskentelin niin Ruotsissa kuin Yhdysvalloissa. Vuonna 1925 Hagelin otti johtaakseen perheen yrityksen, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Aktiebolaget Cryptoteknik. Toisen maailmansodan alettua Hagelin muutti Ruotsista Sveitsiin ja perusti sinne yrityksen Crypto Ag. Hän valmisti siellä pienen, halvan ja keskinkertaisen salauslaitteen. Salauslaite otettiin Yhdysvaltojen armeijan käyttöön, ja niitä myytiin kymmeniätuhansia kappaleita.
Gabriel Erik von Haartman

Gabriel Erik von Haartman (vuoteen 1810 pelkkä Haartman, 9. maaliskuuta 1757 Nauvo – 2. elokuuta 1815 Turku) oli Turun akatemian rehtori ja lääketieteen professori. Hartman toimi yliopiston edustajana myös Pietariin matkanneessa suomalaisessa lähetyskunnassa 1808. Hartman aateloitiin vuonna 1810.
Haartman sai vuonna 1782 viran Turun kaupunginlääkärinä, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Turun akatemiaan anatomian, kirurgian ja obstetriikan professoriksi. Vuonna 1789 hän siirtyi lääketieteen professoriksi. Syksyllä 1808 Haartman nimettiin akatemian rehtoriksi. Venäjän valloitettua maan Suomen sodassa Haartman aktivoitui myös valtakunnanpolitiikassa.
Vuonna 1785 Haartman oli avioitunut viisitoistavuotiaan apteekkarintyttären Fredrika Lovisa von Mellin kanssa. Pariskunnan esikoinen, tytär Lovisa Dorothea, syntyi vuonna 1788. Häntä seurasi Lars Gabriel 1789 ja Hedvig Margaretha 1790. Fredrika kuoli kuitenkin lapsivuodekuumeeseen vuonna 1792 pian neljännen lapsensa Carl Danielin syntymän jälkeen. Haartmanin sisar Jeanne huolehti lapsista, kunnes neljä vuotta myöhemmin Haartman avioitui uudestaan Fredrika Sofia Fockin kanssa. Tästä avioliitosta syntyi kaikkiaan kahdeksan lasta, muun muassa pojat Gustaf Reinhold ja Johan Robert.