google/wiki40b huggingface dataset:
Taloudellinen ylijäämä

Ylijäämä-käsitettä käytetään kansantaloustieteessä useassa yhteydessä.
Kuluttajan ylijäämä on se summa, jonka kuluttaja hyötyy ostaessaan hyödykkeen maksuhalukkuuttaan alhaisemmalla hinnalla. Tuottajan ylijäämä on se määrä rahaa, joka jää myyntihinnan ja tuottajalle sopivan matalimman mahdollisen hinnan väliin. Aikaisemmin käytettiin myös termejä kuluttajan korko ja tuottajan korko. Täydellisessä kilpailussa yritys tekee nollavoittoa, joten tuottajan ylijäämä valuu tuotannontekijöiden omistajille.
Jos valtio puuttuu markkinoihin veron tai tukiaisen muodossa, syntyy myös valtion ylijäämä.
Ylijäämä voi tarkoittaa myös voittoa, joka syntyy tuottojen ylittäessä kulut.

Kuluttajan ylijäämä 100 %

Taloustieteilijä Brad DeLongin mukaan kuluttajan ylijäämä on tavallisissa (smithiläisissä) hyödykkeissä yleensä noin 100 % hinnan päälle mutta "andreesseniläisissä" (informaatiotalouden) tuotteissa se on arviolta ainakin 500 - 1000 %, koska vain aputuote myydään (ja lasketaan kansantuotteeseen). Tim Worstall arvioikin, että kun laskennallisesti (reaalinen) Bkt on rikkaissa maissa 8-kertaistunut 1900-luvulla, oikeasti elintaso on 100-kertaistunut. Esimerkiksi Uberin tuotteen kuluttajan ylijäämä onkin 160 % eli kyydin arvo kuluttajalle on keskimäärin 260 % hinnasta.
Brynjolfsson ym. (2018) saivat tulokseksi, että yhdysvaltalaisille kuluttajille hakukoneiden arvo on vuodessa 17 000 dollaria, sähköpostin 8 400, digikarttojen 3 600, videostriimauksen 1 100 ja Facebookin vain 40-50 dollaria vuodessa. Luvut ovat mediaaneja, eli puolelle väestöä ne ovat tuotta arvokkaampia. Tulos perustui etenkin kyselytutkimuksiin, mutta robustiutta tutkittiin todellisella kokeella, jossa käyttäjä luopui Facebookista tilapäisesti korvausta vastaan. Tuloksen mukaan digitaalihyödykkeet tuottavat valtavan kuluttajan ylijäämän. Tämä luku pitäisi lisätä kansantuotteeseen, jotta nähtäisiin todellisen hyvinvoinnin määrä.
Kankari (Sastamala)

Maantiede

Järven pinta-ala on 17,8 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 500 metriä. Järveen laskee viisi suo- tai pelto-ojaa, joista yksi on Vähäjärven laskuoja. Kankarin luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 3,2 kilometriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja. Itärannalla on luonnonsuojelualue.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kangasjärvi". Nimi on kartassa voinut sekoittua Jylhäjärven kanssa.
Lauren Reed

Hahmon tarina

Lauren Reed tulee sarjaan kolmannella tuotantokaudella. Hänen vanhempansa ovat senaattori George ja Olivia Reed. Lauren työskentelee NSC:lle ja tekee yhteistyötä CIA:n kanssa. Hän halusi kenttäagentiksi, mutta ei omannut tarpeeksi pätevyyttä siihen. Sydney Bristow'n lavastetun kuoleman jälkeen hänen poikaystävänsä Michael Vaughn jatkoi elämäänsä eteenpäin ja meni naimisiin töiden kautta tapaamansa Laurenin kanssa.
Kun Sydney kaksi vuotta ”kuolemansa” jälkeen palaa takaisin kuvioihin, naiset eivät tule toimeen. Lauren epäilee entisellä pariskunnalla olevan vielä tunteita toisiaan kohtaan. Myöhemmin paljastuu, että Sydney oli kahden vuoden poissaolonsa aikana tappanut diplomaatti Andrian Lazareyn, mikä oli todellisuudessa lavastus. Lauren antaa Sydneyn ilmi ja Sydneyltä kidutetaan tietoja NSC:n vankilassa. Myöhemmin Lauren päättää kuitenkin auttaa pelastamaan Sydneyn. Naiset alkavat vähitellen hyväksyä toisensa ja tekevät tiivistä yhteistyötä jahdatessaan terroristijärjestö Liittoa.
Myöhemmin Lauren paljastuu Liiton vakoojaksi. Hän murhaa Lazareyn ja myöhemmin häntä käsketään murhaamaan isänsä, joka sai tietää totuuden tyttärensä toimista. Lauren ei itse kyennyt suorittamaan tehtävää, joten hänen äitinsä Olivia surmasi miehensä, paljastaen itse olevansa myös Liiton leivissä. Lauren myös rakastuu kollegaansa Julian Sarkiin. Hänen pelinsä paljastuu CIA:ssa, minkä jälkeen hän pakenee. Petetty Vaughn janoaa kostoa ja alkaa pakkomielteisesti etsiä vaimoaan. Sydney jäljittää Laurenin ja joutuu alakynteen taisteltuaan hänen kanssaan, mutta Vaughn ehtii väliin ja ampuu Laurenin.
Xbox Game Studios

Historia

Alun perin Microsoft Game Studios toimi pelkän Microsoft-toiminimen takana, mutta vuonna 1999 se muutti nimekseen Microsoft Game Divisioniksi. Vuonna 2001 Microsoft Studios julkaisi ensimmäisen Microsoftin pelikonsolin Xboxin ja muutti nimekseen vuoteen 2011 käytössä olleen Microsoft Game Studios. Vuonna 2011 pelitalo vaihtoi nimekseen Microsoft Studios.
Elokuussa 2002 Microsoft Studios osti Raren Nintendolta ja Stamper-veljeksiltä jotka omistivat Raresta 49 ja 51 prosenttia. Kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2004, Ed Fries, jonka johdolla julkaistiin muun muassa Halo- ja Age of Empires -pelisarjat, jätti Microsoft Studiosin.
Vuonna 2005 Final Fantasy -pelisarjan luoja Hironobu Sakaguchi liittyi Microsoft Studiosin kehittämään Xbox 360:lle uutta tietokoneroolipeliä. Samana vuonna liittyivät myös Yoshiki Okamoto (Game Republicista) ja Tetsuya Mizuguchi (Q Entertainmentistä) Microsoft Studiosiin.
Microsoft Studios osti vuonna 2006 Lionhead Studiosin ja panostivat julkaisuiden määrään Xbox 360:llä. Microsoft Studios osti myös Massive Incin, joka keskittyy mainostamiseen peleissä.
Buda

Buda on Tonavan halkoman Budapestin läntinen puoli, joka sai nimensä hunni Attilan veljen mukaan. Buda käsittää noin kolmasosan Budapestistä ja on maastostaan mäkistä. Budan merkittävin maamerkki on Budan linna.

Historia

Buda oli Unkarin pääkaupunki vuodesta 1361 vuoteen 1541 asti, kun Osmanien valtakunta valtasi kaupungin. Vuonna 1686 Itävalta valtasi Budan, mutta kaupunki oli lähes tuhoutunut ja lukuisat saksalaiset tuotiin rakentamaan kaupunkia uudestaan. Budasta tuli vapaa kuninkaallinen kaupunki vuonna 1703, ja nousi Unkarin pääkaupungiksi uudestaan vuonna 1784. Vuonna 1873 Buda sekä Óbudan ja Pestin kaupungit yhdistyivät Budapestiksi.
Heather Hogan

Biografia

Hogan kiinnostui näyttelemisestä oltuaan usein katsomassa vanhemman veljensä Jeremyn koe-esiintymisiä. Hän ryhtyi esiintymään teattereissa 5-vuotiaana Los Angelesissa ja Orangen piirikunnassa. Tämän myötä Hogan myöhemmin ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä, musiikkia ja tanssimista Orange County High Schoolissa.

Ääninäyttelijänä

Ensimmäisen ääniroolinsa Hogan teki jo 9-vuotiaana elokuvassa Maa aikojen alussa 2 ja jatkoi samaa rooliaan elokuvien jatko-osissa Maa aikojen alussa 3 sekä Maa aikojen alussa 4. Seuraavan kerran hän teki äänirooleja videopeleihin, joista ensimmäinen oli vuonna 2003 Tales of Symphonia. Nykyisin Hogan toimii Aavetytön äänenä animaatiosarjassa Legion of Super Heroes.
Hentokatkero

Ulkonäkö ja koko

Hentokatkero on 5–15 cm korkea, tyvestä haarova hentovartinen kasvi. Varren nivelvälit ovat pitkiä. Aluslehdet ovat vastapuikeita, ylemmät lehdet puikeita. Lehdet ovat pienikokoisia. Hyvin pitkäperäiset kukat ovat yksittäin varren ja haarojen latvassa. Kukan verhiö on lähes tyveen asti erilehtinen, neljäliuskainen ja pullea. Verhiön liuskat ovat puikeita, ulommat sisempiä hiukan leveämpiä. Teriön nielun suu on ripsiliuskainen. Hentokatkero kukkii himmeän sinipunaisiln kukin heinä-elokuussa. Laji tuottaa mitä ilmeisimmin siemenpankin, sillä sitä ei tavata joka vuosi samoilla kasvupaikoilla.
Samoilla kasvupaikoilla tavattava tunturikatkero (Gentiana nivalis) muistuttaa hentokatkeroa, mutta sen kukka on tummemman sininen ja verhiö viisiliuskainen.

Levinneisyys

Hentokatkeroa tavataan sekä vuoristoseuduilla että pohjoisilla arktisilla alueilla. Euroopassa sitä tavataan Fennoskandian tuntureilta, Islannista, Pyreneiltä, Alpeilta ja Karpaateilta. Se on levinnyt laajalle myös Keski-Aasian vuoristoseuduilla ja pohjois-Siperian arktisissa osissa. Pohjois-Amerikassa hentokatkeroa kasvaa Alaskassa, Pohjois-Kanadassa sekä Kalliovuorten eteläosassa. Suomessa hentokatkeroa tavataan vain Enontekiöllä Kilpisjärven alueella, erityisesti Saanalla.

Elinympäristö

Hentokatkero suosii avoimia kasvupaikkoja. Suomessa sitä tavataan ala- ja keskipaljakalla kalkkipitoisilta tunturiniityiltä ja -kankailta.
Daniel Passarella

Ura pelaajana

Pelaajaurallaan puolustuksessa viihtynyt Passarella edusti seuratasolla River Platea sekä italialaisia Fiorentinaa ja Inter Milanoa. Argentiinan maajoukkuetta hän edusti MM-kisoissa vuosina 1978, 1982 ja 1986. Passarella toimi kapteenina Argentiinan voittaessa ensimmäisen maailmanmestaruutensa vuoden 1978 kotikisoissa. Toisen maailmanmestaruutensa hän voitti vuonna 1986. Passarella menetti kapteeninnauhansa kaikkien aikojen parhaalle argentiinalaispelaajalle, Diego Maradonalle.
Passarella pelasi 70 maaottelua ja teki niissä 22 maalia vuosina 1976–1986.

Ura valmentajana

Passarella on valmentanut Argentiinan ja Uruguayn maajoukkueita sekä seuratasolla Argentiinan lisäksi Italiassa, Meksikossa ja Brasiliassa. Argentiinan maajoukkuetta valmentaessaan Passarella sai osakseen kyseenalaista kunniaa kieltämällä maajoukkueen pelaajilta pitkät hiukset. Tästä syystä hän riitautui joidenkin tähtipelaajien, muun muassa Fernando Redondon kanssa.
Vuosina 2006–2007 Passarella valmensi River Platea kotimaansa pääsarjassa, mutta erosi tehtävästä marraskuun puolivälissä 2007, kun River Plate oli hävinnyt Copa Sudamericanan semifinaaleissa.
Progressiivinen vero

Progressiivinen vero (asteittain kasvava vero) on vero, jossa veroprosentti nousee veron perusteena olevan rahasumman kasvaessa. Tuloverotuksessa progressiivinen vero tarkoittaa, että suurituloisilla on korkeampi veroprosentti kuin pienituloisilla. 
Progressiivisen verotuksen keskeisenä ajatuksena on sovittaa verot veronmaksajien maksukykyyn. Progressiivista verotusta puolustetaan usein sen tulonjakoa tasaavan ominaisuutensa vuoksi sekä hyvinvointitaloustieteeseen nojaavilla argumenteilla.

Määritelmiä

Vero on progressiivinen, jos verokanta on köyhille pienempi kuin rikkaille. Rikkailla tarkoitetaan tuloveron tapauksessa eniten ansaitsevia, pääomaveron tapauksessa eniten pääomaa omistavia ja kulutusveron tapauksessa eniten kuluttavia.
Progressiivisen veron vastakohta on regressiivinen vero, jolloin tulonsaajan veroprosentti pienenee verotettavan summan noustessa. Jos veroprosentti ei riipu verotettavasta summasta, kyseessä on suhteellinen eli tasavero. Tasasummavero on kysymyksessä, kun kaikki verovelvolliset maksavat yhtä suuren summan.

Progressiivinen verotus Suomessa

Progressiivista veroasteikkoa noudatetaan Suomen henkilöverotuksessa mm. ansiotulo- ja pääomatuloverotuksessa, perintö- ja lahjaverotuksessa ja aiemmin myös varallisuusverotuksessa.
Valtion tuloverot peritään Suomessa progressiivisten veroasteikkojen mukaisesti. Tulot jaetaan pääoma- ja ansiotuloihin, joille määrätään erilliset, progressiiviset verot. Pääomatulojen veroprosentti vaihtelee 30:n ja 34:n välillä vuonna 2017. Ansiotuloista peritään vero valtiolle, kunnalle ja seurakunnalle. Ansiotulojen valtionvero vaihtelee verotettavien tulojen mukaan 0 ja 31,75 prosentin välillä. Tämän lisäksi ansiotuloista peritään kunnallis- ja mahdollinen kirkollisvero, joita progressiivinen veroasteikko ei koske.
Veronmaksajien keskusliiton laskelmien mukaan myös kunnallisverotus on käytännössä progressiivista. Tämä johtuu järjestön mukaan verovähennyksistä, joiden vuoksi kunnallisveron osuus nousee ansioiden kasvaessa.

Historiaa

Progressiivinen tulo- ja omaisuusvero otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1920.
Progressiivisen tuloveron osuus kaikista Suomessa kannetuista veroista on laskenut jyrkästi viimeisten vuosikymmenten aikana ja on enää vajaa viidennes (18,6 prosenttia vuonna 2005). Myös progressiivisen tuloverotuksen piirissä olevien veronmaksajien määrä on vähentynyt. Kun 2,8 miljoonaa veronmaksajaa maksoi osan veroistaan progressiivisena tuloverona vuonna 1989, vuonna 2009 määrä oli pudonnut 1,75 miljoonaan. Kokonaisverotuksen progressiota on vähentänyt käytännössä myös se, että työttömyys-, sairaus- ja äitiyspäivärahoista alettiin 1980-luvulla periä veroa.
Pääomatuloverotus muutettiin progressiivisesta tasaveroksi vuonna 1993. Vuodesta 2012 alkaen pääomatulojen verotus on lievästi progressiivinen.
Varallisuusvero (aiemmin omaisuusvero) lakkautettiin vuoden 2006 alussa. Henkilöverotuksessa varallisuusvero määrättiin progressiivisen varallisuusveroasteikon mukaisesti. Progressiivisessa veroasteikossa oli ennen veron lakkautusta ainoastaan yksi porras, jonka alittavasta varallisuudesta veroa ei peritty.
Wormsin konkordaatti

Wormsin konkordaatti (tai Pactum Calixtinum) oli paavi Calixtus II:n ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Henrik V:n välinen sopimus, joka solmittiin 23. syyskuuta 1122 Wormsin lähellä.
Lamberto Scannabecchin (myöhemmin paavi Honorius II) ponnistelujen ja Würzburgin kokouksen (1121) jälkeen Calixtus II ja Henrik V päättivät lopettaa investituurariidan. Sopimuksen mukaan keisari takasi lahjomattomat piispojen ja apottien vaalit ja luopui oikeudesta antaa heille kirkollisen vallan tunnusmerkit. Paavi takasi Henrikille oikeuden olla läsnä vaaleissa ja myöntää valituille heidän maallisen valtansa.
Pronomini

Pronominit eli asemosanat on sanaluokka, joka kuuluu nomineihin. Pronomineja käytetään jonkin substantiivin tai adjektiivin sijasta. Usein pronominilla viitataan johonkin, mikä on edellä mainittu, ja sanaa, johon se täten viittaa, sanotaan pronominin korrelaatiksi. Suomen kielessä pronominia taivutetaan sijan ja luvun mukaan. Indoeurooppalaisissa kielissä sitä voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvun eli genuksen mukaan.
Sintel

Juoni

Elokuva kertoo nuoresta naisesta nimeltä Sintel. Hän löytää kotikaupungistaan haavoittuneen lohikäärmeen poikasen, jolle hän antaa nimen Scales. Ajan myötä Scalesin siipivamma paranee, ja Sintel kiintyy Scalesiin. Yllättäen isompi lohikäärme kuitenkin nappaa Scalesin lennosta ja vie sen mukanaan. Sintel lähtee etsimään Scalesia ja aloittaa vaarallisen, pitkän matkan. Saavuttuaan erään vuoren laelle Sintel joutuu hyökkäyksen kohteeksi, ja myöhemmin shamaani löytää hänet. Sintel luulee kadottaneensa Scalesin, mutta shamaani antaa Sintelille vihjeen mistä etsiä. Sintel löytää lohikäärmeen luolan, mutta iso lohikäärme hyökkää hänen kimppuunsa. Sintel haavoittaa lohikäärmettä kuolettavasti, mutta huomaa liian myöhään, että lohikäärme onkin itse asiassa isoksi kasvanut Scales; etsiessään Scalesia Sintel ei huomannut ollenkaan ajan kulumista, ja huomaa itsekin vanhenneensa. Sintel lähtee pois pettyneenä ja surullisena; Scalesin poikanen, jota Sintel luuli luolassa Scalesiksi, lähtee hänen peräänsä.
Brett Bulmer

Ura

Kelowna Rockets varasi Bulmerin 223. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän pelasi kaksi seuraavaa kautta lähinnä Brittiläisen Kolumbian paikallista BCMML-juniorisarjaa Cariboo Cougarsissa. Kaudella 2008–2009 Bulmer sijoittui tehoilla 28+35=63 koko sarjan pistepörssissä toiseksi edellään vain Vancouver NW Giantsin Ryan Nugent-Hopkins. Hän debytoi samalla kaudella myös WHL:ssä, jossa Bulmer pelasi kolme ottelua. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2009–2010 hän teki siellä 65 runkosarjaottelussa tehot 13+27=40 ja 12 playoff-ottelussa tehot 3+2=5.
Minnesota Wild varasi Bulmerin toisella kierroksella 39. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010. WHL-kauden 2010–2011 päätteeksi, huhtikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen seuran kanssa. Bulmer siirtyi samalla loppukevääksi AHL-joukkue Houston Aerosin vahvuuteen. Hän pelasi siellä kahdeksan playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Syksyn 2011 harjoitusleirin päätteeksi Bulmer otti paikan Minnesota Wildin NHL-joukkueen vahvuudesta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä runkosarjan 2011–2012 avauskierroksella 8. lokakuuta 2011 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Bulmer sai ottelussa jääaikaa 11.06 minuuttia. Hän pelasi Wildissa yhdeksän ottelua tehden kolme syöttöpistettä, kunnes Bulmer palasi Rocketsin WHL-joukkueen vahvuuteen. Hän oli tehoilla 34+28=62 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Shane McColganin jälkeen. Bulmer voitti myös Rocketsin sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+4=5. WHL-kauden päätyttyä Bulmer palasi Houston Aerosin AHL-joukkueen vahvuuteen.
Kauden 2011–2012 Bulmer pelasi kokonaan AHL:ssä ja hän teki Aerosissa 43 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+3=7. Kaudeksi 2013–2014 Minnesota Wildin farmijoukkueeksi vaihtui Iowa Wild, jossa Bulmer vietti suurimman osan kaudestaan, mutta hän pelasi myös viisi NHL-ottelua. Kauden 2014–2015 Bulmer pelasi kokonaan farmissa. Elokuussa 2015 hän teki Wildin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Bulmer sai tililleen kolme NHL-ottelua. Hän kärsi Wildin organisaatiossa pelatessaan myös useista loukkaantumisista.
Syksyllä 2016 Bulmer liittyi try-outille AHL-joukkue Toronto Marliesin harjoitusleirille. Hän jäi kuitenkin noin viikkoa myöhemmin lokakuussa ilman jatkosopimusta. Saman kuun lopulla Bulmer siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän teki 23 runkosarjaottelussa vain tehot 2+3=5, kunnes Bulmerin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä helmikuussa 2017. Hän siirtyi loppukaudeksi Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin.
Lehtovähämittari

Koko ja ulkonäkö

Lehovähämittari on siipiväliltään pieni ja siipien pohjaväri on sammaleenvihreä. Siiven poikkiviirut ovat enimmäkseen vaaleita, mutta ulommassa poikkiviirussa on siiven etureunan puolella musta, hyvin erottuva v-kirjaimen muotoinen kuvio, mistä laji on saanut myös tieteellisen nimensä. Jyrkän mutkan jälkeen poikkiviiru tekee kaarevan mutkan ulkospäin ja siiven takareunaa kohti poikkiviiru häviää jokseenkin täysin. Takasiivet ovat tasaisen vaaleat ja niiden kaareva viiru erottuu vain heikosti. Siipiväli 13–14 mm.
Suvussa Pasiphila on muutamia muita samannäköisiä mittareita.

Levinneisyys ja lentoaika

Keskieurooppalainen laji, jonka levinneistyys ulottuu idässä Venäjän poikki Japaniin asti. Suomessa lehtovähämittaria on tavattu vuodesta 1985 alkaen ja laji on vähitellen leviämässä etelä- ja lounaisrannikolta sisämaahan päin. Lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuuhun.

Elinympäristö ja elintavat

Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle. Suomessa yksilöitä on löydetty pääasiassa ajamalla ne lentoon lepopaikoistaan.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla eri ravintokasveilla, erityisesti niiden kukinnoissa.

Suomenlehtovähämittari

Suomenlehtovähämittari (Chloroclystis v-ata ssp. relicta) on lehtovähämittarin endeemisesti Suomessa tavattava alalaji. Se on luokiteltu vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa vaarantuneeksi (VU). Alalaji oli aikaisemmin rauhoitettu, mutta rauhoitus päättyi 1. heinäkuuta 2013. Se on kuitenkin edelleen erityisesti suojeltavien lajien listalla.
Suomenlehtovähämittari on atlanttisen lämpökauden jälkeinen relikti, joka on elänyt kantalajista täysin eristyneenä populaationa tuhansia vuosia. Alalaji syntyi noin kolme tuhatta vuotta sitten kun Oulun korkeudelle saakka levittäytyneet lehmusmetsät pirstoutuivat ilmaston kylmenemisen seurauksena, ja osa lehtovähämittareista jäi pysyvästi eristyksiin pääpopulaatiosta. Nykyisin suomenlehtovähämittaria tavataan ainoastaan Karjalohjalla sijaitsevassa Karkalin luonnonpuistossa, jonka alueella sijaitsee Suomen suurin sisämaan lehmusmetsä.
Suomenlehtovähämittari eroaa päälajista sekä elintavoiltaan että geneettisesti. Populaatio on elinvoimainen, mutta kantalajin vähittäinen leviäminen suomenlehtovähämittarin esiintymisalueelle voi johtaa alalajin häviämiseen.
Kantatie 91

Historiaa

Nykyisestä kantatiestä 91 Ivalon ja Akujärven välinen osuus oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa tuolloin Petsamoon johtanutta valtatie 4:ää. Sodanjälkeisten alueluovutusten seurauksena Nelostien linjausta muutettiin.
Ensimmäinen tie Ivalon ja Raja-Joosepin välille on rakennettu 1950-luvulla. Raja-Joosepin rajanylityspaikka avattiin 1967, ja kansainväliseksi se muuttui vuonna 1989.
Ennen vuoden 1996 tienumerouudistusta Ivalon ja Raja-Joosepin välinen tie oli maantie 968. Tuolloin kantatieksi muutettu tie oli kuitenkin tieluokkaansa nähden kunnoltaan ala-arvoinen: sorapintainen, kapea, mutkainen ja mäkinen. Parannustyöt aloitettiin vuonna 1997, ja ne valmistuivat vuonna 2002. Rakennuskustannukset olivat hieman alle 12 miljoonaa euroa. Uusittu tie on kokonaisuudessaan kestopäällysteinen, ja ajoradan leveys on seitsemän metriä. Venäläinen osapuoli on ilmoittanut saavansa rajalta Murmanskiin jatkuvan tieyhteyden päällystettyä kokonaisuudessaan vuonna 2006.
Jeet Thayil

Jeet Thayil (s. 1959 Kerala) on intialainen runoilija ja kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa neljä kokoelmaa: These Errors Are Correct (Tranquebar, 2008), English (2004, Penguin India, Rattapallax Press, New York, 2004), Apocalypso (Ark, 1997) ja Gemini (Viking Penguin, 1992). Thayilin ensimmäinen romaani, Narcopolis (Faber & Faber, 2012), oli ehdolla vuoden 2012 Booker-palkinnon saajaksi.
Ángel Dealbert

Ura

Dealbert on Castellónin kasvatti. Käytyään läpi eri juniori-ikäluokat hän nousi kaudella 2001–2002 tuolloin Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneeseen seuran edustusjoukkueeseen, jossa hän debytoi 20. huhtikuuta 2002 ottelussa Benidormia vastaan. Hän vakiinnutti paikkansa joukkueessa kaudella 2003–2004 ja oli avainpelaajia, kun se seuraavalla kaudella nousi Segunda Divisióniin. Neljän Segundassa pelaamansa kauden aikana hänestä kasvoi yksi sarjan parhaista puolustajista, ja hän toimi myös Castellónin kapteenina.
Dealbertin sopimus Castellónin päättyi kesäkuussa 2009, ja kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi korkeimman sarjatason Valenciaan, jonka kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen. Hän debytoi Valenciassa 20. elokuuta 2009 Eurooppa-liigan karsintaottelussa Stabækia vastaan ja Primera Divisiónissa kymmenen päivää myöhemmin kauden avauskierroksen ottelussa Sevillaa vastaan.
Hanneriina Moisseinen

Ura

Hanneriina Moisseisen tausta sarjakuvataiteilijana on kuvataiteessa. Hän valmistui 2017 taiteen maisteriksi Aalto-Yliopistosta. Moisseisen teoksia on ollut esillä taidegallerioissa ja museoissa yli viidessätoista eri maassa, Suomessa esimerkiksi Kiasmassa ja Mäntän kuvataideviikoilla. Hän on julkaissut tähän mennessä neljä sarjakuvateosta, sekä ohjannut animaatioelokuvat Syntymäpäivä (2014) ja Kulkuri, joka rakasti kirjoja (2017) 
Moisseisen ensimmäinen sarjakuvateos oli vuonna 2005 ilmestynyt Sen synty ja muita Vienan hävyttömiä ja hulvattomia starinoita jossa oli Vienan Karjalasta kerättyjä kansantarinoita. Setit ja partituurit – Häpeällisiä tarinoita (2010) oli jatkumoa sille, mutta siinä tarinat olivat nykyaikaan sijoittuvia tapahtumia. Vuonna 2013 ilmestynyt Isä kertoo tarinan isästä, joka katoaa selittämättömästi eikä palaa enää takaisin.
Moisseisen neljäs sarjakuvateos Kannas ilmestyi vuonna 2016. Se kertoo toisen maailmansodan ulkopuolisista: eksyneestä sotilaasta, kotiseutunsa menettävästä naisesta ja eläimistä. Saman vuoden lopulla Moisseiselle myönnettiin sarjakuvataiteen valtionpalkinto.
K-Wagen

Piirteet

K-Wagenin rakennus hyväksyttiin sotaministeriössä 28. kesäkuuta 1917. Tulevalle vaunulle asetettiin ehtoja, kuten kyky ylittää neljän metrin levyinen juoksuhauta ja 3 sentin paksuinen panssarointi. Aseistukseksi suunniteltiin yhtä tai kahta tykkiä sekä neljää konekivääriä ja kahta liekinheitintä. Alun perin vaunun voimanlähteeksi suunniteltiin kahta 200 hevosvoiman moottoria. Vaunu oli tarkoitus tuoda taistelukentälle kahdessa osassa ja koota se vain muutaman kilometrin päässä etulinjasta. Vaunut oli tarkoitus aseistaa Idsteinin linnoituksen 7,7-senttisillä tykeillä. Moottori havaittiin pian liian heikoksi ja se muutettiin kahdeksi Daimlerin 650 hevosvoiman moottoriksi. K-Wagenin rakennushanke herätti vastustusta. Kaikki eivät uskoneet valtavan 13-metrisen ja 120-tonnisen vaunun selviävän taistelukentän tykistötulituksesta. Hanke kärsi myös valmistajien aikatauluongelmista. Vastustuksesta huolimatta tilattiin viisi K-Wagenia, joista kaksi saatiin osaksi valmiiksi ennen sodan päättymistä. Vain yksi niistä oli kokonaan valmis ja toisesta puuttui vielä moottorit.