Al-Dukhan

Sūrat ad-Dukhān (Arab. سورة الدخان‎, suom.  "Savun suura") on Koraanin 44. suura, ja siinä on 59 jaetta. Theodor Nöldeken jaottelussa suura kuuluu mekkalaiseen ryhmään. Jae 15 on kuitenkin osoitettu irralliseksi ja muuta tekstiä myöhemmäksi.

Mystiset kirjaimet

Suuran ensimmäinen säe on niin sanottu "muqatta'at" eli mystinen kirjainyhdistelmä, joka esiintyy yhteensä 29 suuran alussa. Tässä tapauksessa kirjaimet ovat HM, jotka löytyvät myös suurien 40, 41, 42, 43, 45 ja 46 alusta. Muita yhdistelmiä ovat esimerkiksi ALR ja ALM. 
900-luvulla Tabari esitteli useita teorioita kirjainten HM  tulkinnasta. Hän luettelee seuraavia annettuja selityksiä: kirjaimet eivät liity tosiinsa, vaan viittaavat Jumalan kahteen nimeen; kyseessä on Jumalan esittämä kirous ja yksi hänen nimistään; kyseessä on yksi Koraanin nimistä; ne ovat aakkosten kirjaimia; se on suuran nimi.  Tabari itse ratkaisee kirjainten arvoituksen siten, että mystiset kirjaimet ovat toisistaan irrallisia ja tarkoittavat useita eri asioita, niiden joukossa Jumalan kaikki nimet ja hänen ominaisuutensa.  Jaakko Hämeen-Anttila puolestaan katsoo, että kirjainten tarkoituksena on vain luoda otollista tunnelmaa Koraanin sanoman vastaanottamiselle.  
Christoph Luxenberg on hakenut ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä jumalanpalvelustekstien esittämistapa. Lyhenteet viittasivat muun muassa siihen, millä sävelmällä aloituspsalmi kuului laulaa, mikä psalmi oli kyseessä tai oliko mukana vuorolaulua. Psalmit mainitaan Koraanissa yhdeksän kertaa, joten psalttari oli Koraanin tekstien kirjoittajille tuttu teos. Esimerkiksi suurat 57, 59, 61, 62 ja 64 alkavat lauseella: ”Kaikki mikä on taivaassa ja maassa, ylistää Jumalaa.” Lause on peräisin psalmista 69:35 ”Taivas ja maa ylistäkööt häntä.” Kirjaimet voisivat siten olla viittauksia tiettyyn aloituspsalmiin, ja suura itse olisi varhaiskristillinen hartausteksti.

Paratiisin neitsyet

Savun suurassa puhutaan myös Paratiisin neitsyeistä eli huureista. Jae 54 kuuluu Hämeen-Anttilan suomentamana seuraavasti:

»Me annamme heille puolisoiksi tummasilmäisiä neitoja» 
Suomennosta voi verrata joihinkin tärkeimpiin Koraanin käännöksiin. Arvostettu englantilainen Pickthallin käännös ilmaisee saman seuraavasti: "And We shall wed them unto fair ones with wide, lovely eyes." Saudi-Arabian hyväksymä Sahih International -käännös antaa seuraavan tulkinnan:  "And We will marry them to fair women with large, [beautiful] eyes".  Rudi Paretin arvostettu saksannos puhuu "suurisilmäisistä" puolisoista: "Und wir geben ihnen grossäugige Huris als Gattinnen".  Richard Bellin käännös kuuluu "and we have paired them with dark-, wide-eyed (maidens)". 
Tabarin tulkinnan mukaan jakeessa puhutaan naisista, joilla on suuret, rakastettavat silmät. Sana hūr  ei kuitenkaan tarkoita neitsyttä vaan on sanan hawrā' monikkomuoto ja tarkoittaa puhtaan valkoista. Tabarin mukaan sana tarkoittaa, että naiset ovat puhtaan valkoisia. Tabari torjuu siten tulkinnan, että sana hūr (valkoinen) tarkoittaisi sitä, neitsyet olisivat "valkosilmäisiä". Sen sijaan sana in merkitsee, että naisten silmät ovat suuria.

Christoph Luxenbergin tulkinta

Christoph Luxenberg toteaa, että jakeessa ei missään esiinny naista tarkoittavaa sanaa. Hän katsoo lisäksi, että avioitumista koskeva verbi on käännösvirhe, joka on syntynyt, kun Koraanin tekstiä on myöhemmin täydennetty lisäämällä siihen diakriittiset merkit, jotka täsmentävät kirjainten merkityksen. Luxenbergin mukaan tekstissä ei lue "annamme avioitua" vaan "annamme levätä". Preposition bi tulkinnassa Luxenberg siirtyy syyro-arameaan, sillä hän katsoo, että Koraanin kieli ei ole puhdasta arabiaa, kuten kirja itse väittää, vaan syyro-aramean ja arabian sekakieltä.       
Hän on samaa mieltä Tabarin kanssa siitä, että hūr ei viittaa neitsyeen silmien väriin, sillä valkoisista silmistä ei ole missään tapana puhua kauniina. Koska tulkitsijat ovat olettaneet jakeen puhuvan miespuolisten henkilöiden avioitumisesta, he ovat tulkinneet "valkoisen" (hūr) olevan metonyymi, joka tarkoittaa Paratiisin neitsyttä. Luxenberg löytää sanalle hūr myös merkityksen, joka tarkoittaa valkoisia viinirypäleitä.   Niinpä hän päätyy lopulta seuraavaan käännökseen: "Teemme olosi mukavaksi valkoisten kristallin(kirkkaiden)  (viinirypäleiden) alla. Kyse ei siten olisi neitsyistä, vaan Paratiisin viinirypäleistä, ja hedelmistä puhutaankin heti suuran seuraavassa jakeessa: "siellä heidän tarvitsee vain pyytää, niin he saavat kaikkia hedelmiä".      
Luxenbergin ratkaisua ei ole yleisesti hyväksytty, mutta keskustelu oikeasta käännöksestä osoittaa, millaisia kielitieteellisiä vaikeuksia Koraanin scripta defecta tuottaa sen tulkinnalle. Kyse ei ole vaikeudesta kääntää toiselle kielelle runomuotoista tekstiä,  vaan ongelmat ovat itse alkutekstin merkityksen tulkitsemisessa.     
Kirkkohistorian professori Jouko Martikainen on esitellyt Luxenbergin tulkintaa Paratiisin neitsyeistä Perusta-lehden artikkelissa vuonna 2016.