google/wiki40b huggingface dataset:
Ognjen Kuzmić

Seurajoukkueet

Kuzmić aloitti uransa Bosnia ja Hertsegovinassa, Borac Banja Lukassa ja ensimmäiset koripallovaiheet alkoivat Findo Doboj'ssa suomalaisvalmennuksessa. Kuzmić tuli Suomeen vuonna 2008 ja pelasi Korihaiden A-junioreissa sekä edustusjoukkueessa. Tämän vuoksi hän ei kuluttanut joukkueensa ulkomaalaiskiintiötä. Huhtikuussa 2009 Korihait ja Kuzmić tekivät jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2011 saakka. Tammikuussa 2010 Kuzmić siirtyi Lapuan Korikobriin vuokralle, koska halusi saada suurempia peliminuutteja. Korihaiden ja Kuzmićin välinen sopimus purettiin ja hän siirtyi loppuvuonna 2010 bosnialaiseen KK Celikiin, joka pelasi maan pääsarjassa.
Kesällä 2011 hän siirtyi Unicaja Málagaan, jossa hän pelasi seuran farmijoukkueessa, Clinicas Rinconissa. Rincon pelasi Espanjan toisella sarjatasolla. Kuzmić osallistui NBA:n vuoden 2012 varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet 52. pelaajana. Kesällä 2012 Málaga vuokrasi hänet Joventut Badalonalle. Yhden Badalona-kauden jälkeen Kuzmić siirtyi NBA-seura Golden State Warriorsiin.
Kaudella 2014–2015 Kuzmić pelasi NBA:ta Warriorsissa 16 ottelua. Kauden päätteksi Warriors voitti ensimmäisen NBA-mestaruutensa 40 vuoteen.
Heinäkuussa 2015 Kuzmić siirtyi kreikkalaiseen Panathinaikosiin kaksivuotisella sopimuksella. Huhtikuussa 2016 hän lähti seurasta ehdittyään voittaa Kreikan cup-mestaruuden.
Heinäkuussa 2016 Kuzmić teki kolmen vuoden sopimuksen serbialaiseen KK Crvena Zvezdaan, joka pelasi maan pääsarjan ohella Euroliigaa ja Adrianmeren liigaa. Kuzmić palkittiin tammikuussa 2017 Euroliigan kuukauden pelaajana. Kuzmić voitti KK Crvena Zvezdan kanssa Serbian ja Adrianmeren liigan mestaruuden.
Heinäkuussa 2017 Kuzmić teki kahden vuoden sopimuksen Real Madridin kanssa. Kuzmićin kausi päättyi jo lokakuussa 2017 loukkaantumiseen, mutta oli joukkueen mukana voittamassa Euroliigan mestaruuden toukokuussa 2018.

Maajoukkue

Serbian miesten maajoukkueessa Kuzmić on saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2017.
Johan Christopher Frenckell (1789–1844)

Johan Christopher Frenckell (22. kesäkuuta 1789 Turku – 16. huhtikuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen kirjanpainaja, kirjankustantaja ja paperitehtailija. Hän oli vuodesta 1814 isänsä yhtiötoveri yritysnimellä J. C. Frenckell & Poika. Hän laajensi kirjapainon toiminnan Helsinkiin ja kustansi muun muassa Kalevalan ja muita Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäisiä julkaisuja.
Frenckellin vanhemmat olivat kirjanpainaja ja kirjankustantaja Johan Christopher Frenckell vanhempi ja Margareta Elisabet Björman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1804. Frenckell oli vuodesta 1814 yhtiömiehenä isänsä kirjapaino- ja kirjakauppaliikkeessä  ja yliopiston kirjanpainajana vuodesta 1825. Turun palon 1827 jälkeen Frenckell muutti Helsinkiin ja siirsi myös yritystoimintansa sinne. Jo Turun kaudella hän perusti Suomen ensimmäisen kirjasinvalimon 1823. Hän kustansi Suomalaisen kirjallisuuden Seuran ensimmäiset julkaisut. Hän omisti Turun lähellä Auran pitäjän Järvenojalta Kakskerran Mölnbyhyn vuonna 1820 siirretyn paperitehtaan sekä vuodesta 1832 Tampereella paperitehtaan, jossa vuonna 1841 käynnistyi Suomen ensimmäinen paperikone.
Frenckell oli naimisissa vuodesta 1815 Amalia Ulrika Tillmanin (k. 1844) kanssa. Heidän poikiaan olivat turkulainen kirjakauppias, filosofian maisteri Johan Christopher Frenckell (1819–1856), kauppaneuvos Frans Wilhelm Frenckell, aateloituna vuodesta 1868 von Frenckell (1821–1878) ja valtiokonttorin ylitirehtööri Otto Reinhold Frenckell (1823–1880).
Harvinainen Maa -olettamus

Harvinainen Maa -olettamus on väite, jonka mukaan Maan tyyppiset elinkelpoiset planeetat ovat harvinaisia maailmankaikkeudessa. Erään tulkinnan mukaan harvinainen Maa selittää usein esitetyn mutta kiistellyn Fermin paradoksin, jonka mukaan vierasta älyelämää ei ole kiistatta havaittu, vaikka sen pitäisi olla maailmankaikkeudessa yleistä.

Perustelu

Maan tyyppisen planeetan harvinaisuuden mahdolliseksi syyksi on väitetty muun muassa oletettua kapeaa galaktista elinkelpoista vyöhykettä, keskustähden oikeaa laatua, arvioitua kapeaa elinkelpoista vyöhykettä keskustähden ympärillä, väitettä, jonka mukaan elinkelpoisen planeetan aurinkokunnan on muistutettava ainakin jossain määrin omaa aurinkokuntaamme, planeetan oikeaa kokoa, vaatimusta suurelle kuulle ja vaatimusta laattatektoniikalle.
Kummakivi

Kummakivi on Ruokolahdella sijaitseva seitsemän metriä pitkä siirtolohkare, joka lepää kuperalla kallioalustalla niin, että kosketuspintaa on hyvin vähän. Kivi ei kuitenkaan liiku, toisin kuin ihmisvoimin liikuteltavissa olevat kiikkuvat lohkareet.

Kuvaus ja sijainti

Kummakivi on seitsemän metriä leveä, viisi metriä korkea ja sen on arvioitu painavan noin 500 000 kg. Kallio kiven alla on poikkeuksellisen sileää, ja sen pinta koostuu kivestä sadeveden mukana valuneista mineraaleista. Kiven päällä kasvaa noin 30-vuotias kaksilatvainen mänty. 
Kummakivi sijaitsee Ruokolahden länsiosassa lähellä Puumalan kunnanrajaa. Sen lähelle johtaa Kummakiventie, jonka varrelta oikealle noin 500 metriä kääntyy kapea hiekkatie. Hiekkatien päässä noin 200 metrin päässä on autojen kääntöpaikka. Kääntöpaikan päässä on polku, joka on merkitty nauhalla. Seuraamalla polkua runsaat 500 metriä päätyy Kummakiven äärelle.

Historia

Geologi Aimo Kejonen arvioi jäämassojen kuljettaneen kiven nykyiselle paikalleen noin 11 000–12 000 vuotta sitten. Lähistöllä on muitakin ilmeisesti samaa alkuperää olevia siirtolohkareita.
Kerrotaan, että venäläiset turistit kävivät ihmettelemässä kiveä jo 1800-luvulla. 1900-luvun alkupuolella kiven päälle kerrotaan vieneen tikapuut ja nuorison viettäneen siellä aikaansa. Kummakivi rauhoitettiin vuonna 1962 metsäneuvos Väinö Lagerstedtin aloitteesta.
Kummakiven lähistöllä sijaitsee myös 1930-luvulla alueella liikkuneiden metsätyömiesten sammalmättäistä rakentamia sammalsiltoja, joita pitkin pääsee järvessä olevaan saareen.
Xiaomi Mi 9 SE

Muotoilu

Xiaomi Mi 9 SE -älypuhelimessa on 6-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,3 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kolme takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 13 megapikseliä ja kolmas 8 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 20 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps ja 1080p (Full HD) -resoluutioilla 120fps, 720p (HD) -resoluutiolla voidaan videokuvata 960fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Celeste Bonin

Uran alku

Bonin teki kehokuntoilun debyyttinsä vuonna 2006 19 vuoden ikäisenä. Vuonna 2007 Bonin voitti NPC John Sherman Classic Bodybuilding Figuren ja Fitness -mestaruuden ja tuli viidenneksi Arnoldi Classicissa. Hän oli myös viiden parhaan joukossa MuscleMania Superbodyssa vuonna 2007. Vuonna 2008 hänet nimettiin "Miss Novemberiksi" Hardfitness Calendarissa, ja hän sijoittui 16. Junior Nationaleissa samana vuonna. Vuonna 2009 Bonin valittiin Flex-lehdessä "Hottie of the Dayksi".

Florida Championship Wrestling

Heinäkuussa 2010 World Wrestling Entertainment (WWE) allekirjoitti sopimuksen Bonin kanssa, ja hänet siirrettiin Florida Championship Wrestlingiin (FCW). Hän debytoi nimellä Celeste kilpaillen bikinikisassa. Bonin nimi vaihtui pian Ricki Vaughniksi. Hän ei kuitenkaan ikinä debytoinut tällä nimellä, sillä hän vaihtoi sen NXT-nimeensä Kaitlyniin. 22. elokuuta 2010 Bonin teki TV-debyyttinsä FCW:n jaksossa lumberjillinä AJ Leen ja Naomi Knightin välisessä Queen of FCW/FCW Divas -mestaruusottelussa.

NXT

7. syyskuuta ilmoitettiin, että Kaitlyn liittyisi 3. kauden WWE NXT:hen mentorinaan Vickie Guerrero. Kaitlyn paikkasi Guerreron alkuperäisen rookien, Aloisian, jonka Guerrero erotti. Samalla viikolla Bonin kilpaili epäonnistuneesti tanssikisassa ja 'nappaa lippu'-kisassa. Seuraavalla viikolla Kaitlyn teki kehädebyyttinsä, kun hän ja Vickien poikaystävä Dolph Ziggler voittivat A.J:n ja Primon miksatussa tag team-ottelussa. Hän voitti myös esteratahaasteen. 21. syyskuuta Kaitlyn ja LayCool (Layla ja Michelle McCool) hävisivät NXT:ssä Kelly Kellylle, Naomille ja Jamielle kuuden diivan joukkueottelussa, jonka aikana Kaitlyn selätettiin. Ottelun jälkeen Lay-Cool hyökkäsi Kaitlynin kimppuun, kun Vickie läksytti häntä. Saman viikon SmackDownissa 24. syyskuuta Kaitlyn ja Guerrero saattelivat Zigglerin kehään. Kun Guerrero käski Kaitlynin häipyä, tämä tönäisi Guerreroa ja lähti. Kaitlyn voitti ensimmäisen 1 vs. 1-ottelunsa Vickieta vastaan 5. lokakuuta NXT:ssä. 2. marraskuuta Kaitlyn ja Ziggler yllätettiin NXT:ssä suutelemasta toisiaan seinän takaa. Kun Vickie kävi Kaitlynin kimppuun, Kaitlyn heitti Vickien päälle hääkakun, joka oli tarkoitettu Goldustille ja Aksanalle. 5. marraskuuta Kaitlyn ja Vickie kohtasivat SmackDownissa uusintaottelussa, jonka Vickie voitti käyttäen hyväkseen köysiä. 30. marraskuuta Kaitlyn voitti NXT:n 3. kauden kukistaen Naomin finaalissa.
Uusromantiikka

Uusromantiikan ajaksi kutsutaan 1800-luvun ja 1900-luvun vaihdetta, jolloin taiteessa ja kirjallisuudessa nousivat uudelleen esiin romantiikan aiheet. Suomessa uusromantiikka ilmeni etenkin kansallisromantiikkana. Venäläistäminen oli tuona aikana ajankohtaista Suomessa. Tämä synnytti suomalaisissa tarpeen korostaa ja säilyttää oma kieli ja kulttuuri. Uusromantiikka sai vaikutteita symbolismilta, ja suomalaiset kirjailijat ja taiteilijat esittivätkin esimerkiksi venäläistämispolitiikan vastaista kamppailua vertauskuvin.
Dorabellan salakirjoitus

Dorabellan salakirjoitus on yksi tunnetuimpia avaamattomia salakirjoituksia, jonka on kirjoittanut englantilainen säveltäjä Edward Elgar. Viesti oli kirjoitettu hänen vaimolleen Dora Pennylle (josta salakirjoituksen nimi tulee). Viestin päivämäärä on 14. heinäkuuta 1897. Säveltäjänurasta johtuen on arveltu, ettei viesti sisällä mitään viestiä, vaan sävellyksen.
Viesti on pituudeltaan 87 merkkiä, joita on 24 erilaista (englannin kielessä on käytössä 25 kirjainta, A-Z). Jokaisessa merkissä on yhdestä neljään puoliympyrää. Merkki voi olla kääntyneenä 8 eri suuntaan. Viimeisen rivin viidennen merkin jälkeen nähdään pieni piste. Sen merkitys ei ole selvä.
Toistaiseksi viestiin ei ole saatu järkevää ratkaisua, vaikka monia hyviä ratkaisuja on esitetty.
Michael E. DeBakey

Michael Ellis DeBakey (s. Michel Dabaghi, 7. syyskuuta 1908 Lake Charles, Louisiana – 11. heinäkuuta 2008 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen sydänlääkäri sekä sydänkirurgian ja -tutkimuksen uranuurtajia. Hän kuului varhaisimpiin sepelvaltimon ohitusleikkauksen antajiin ja toteutti vuonna 1953 ensimmäisen karotisendarterektomian. Hänen vanhempansa Shaker Morris DeBakey ja Raheehja Zorba olivat libanonilaisia maahanmuuttajia. Hän valmistui Tulane Universitystä.
DeBakey sai vuonna 1963 Albert Lasker -palkinnon kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä. Tohtori sijoitettiin vuonna 1971 Richard Nixonin Master list of Nixon political opponents -listalle. Hän työskenteli jonkin aikaa yhdessä Denton Cooleyn kanssa, joka kuitenkin antoi potilaalle ensimmäisen keinosydämen ilman DeBakeytä vuonna 1969. 
DeBakeylle myönnettiin Presidential Medal of Freedom vuonna 1969 ja National Medal of Science vuonna 1987. Hän jatkoi töitään poikkeuksellisen korkeaan ikään saakka, ja vuonna[1996 hän organisoi Boris Jeltsinin sydänleikkauksen. Houstonissa, Teksasissa sijaitsevat hänen mukaansa nimetyt DeBakey High School for Health Professions ja Michael E. DeBakey Veterans Affairs Medical Center.
DeBakey sai 31. joulukuuta 2005 itse aortan repeämän. Hän joutui sairaalaan, ja hänet leikattiin helmikuussa 2006 mutta kotiutettiin vasta saman vuoden syyskuussa. Hän toipui kohtauksestaan. Hän sai 99-vuotiaana, 2. lokakuuta 2007, Yhdysvaltain kongressin kultamitalin. DeBakey kuoli 11. heinäkuuta 2008 Houstonin metodistisairaalassa.
Gavotti

Gavotti on ranskalainen kansantanssi Pays de Gapin alueelta. Se on keskinopea, tahtilajiltaan 4/4 tai 2/2. Tanssin musiikille on ominaista, että melodian fraasit alkavat tahdin keskeltä. Gavotti on barokkisarjan lisätansseja.
Gavotista tuli suosittu Ludvig XIV:n hovissa, jossa Jean-Baptiste Lully toimi hovisäveltäjänä.
Nerthus

Nerthus oli pohjoisten germaaniheimojen hedelmällisyyden, rauhan ja vaurauden jumalatar, joka saattoi olla hermafrodiitti. Häntä palvottiin pyhässä lehdossa joko Pohjanmerellä tai Itämerellä sijainneella saarella. Nerthuksen palvonnan keskus oli joka tapauksessa Tanskassa. Kevään saapuessa jumalattaren kuvapatsasta kuljetettiin eri heimojen keskuudessa härkien vetämissä vaunuissa. Kun vaunut olivat tehneet kierroksensa lähiseuduilla, orjat pesivät vaunut ja patsaan pyhän lehdon lammessa. Sen jälkeen orjat hukutettiin lampeen.
Roomalainen historioitsija Tacitus kutsui teoksessaan Germania Nerthusta Äiti Maaksi ja kertoi, että seitsemän germaaniheimoa – reudignit, avionit, anglit, varinit, eudosit, svardonit ja nuitonit – palvoi jumalatarta. Nerthus on myös yhdistetty skandinaaviseen Njord-jumalaan.
Nariño (departementti)

Nariño on yksi Kolumbian 32 departementista. Se on nimetty kolumbialaisen poliitikon Antonio Nariñon mukaan. Se sijaitsee Ecuadorin rajalla Tyynenmeren rannikolla. Departementin pääkaupunki on Pasto. Departementin pinta-ala on 33 268 km², ja asukkaita siellä on 1 531 777.
Chucrallah Harb

Chucrallah Harb (s. 5. toukokuuta 1923) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin Baalbekin eparkian johtoon 15. maaliskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Paul Méouchi, jota avustivat Elie Farah ja Joseph Khoury.
Harb sai 4. elokuuta 1977 nimityksen Jouniehin eparkian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. kesäkuuta 1999.
Sanna-Reeta Meilahti

Sanna-Reeta Meilahti (s. 1974) on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa markkinoinnissa ja Gummeruksella. Sittemmin hän on tehnyt muun muassa kirjankansia vapaana suunnittelijana.
Meilahti on suunnitellut teoksen Kalevala ja opas sen lukemiseen (SKS) ulkoasun, ja teos valittiin vuoden 2015 kauneimmaksi kirjaksi.
Team Ghinzani

Team Ghinzani on italialainen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 1992 entinen F1-kuljettaja Piercarlo Ghinzani. Talli on kilpaillut mm Italian F3000 sarjassa vuosina 1999-2002, Saksan F3-sarjassa vuosina 2000-2002, Formula 3 Euroseries-sarjassa vuosina 2003-04, A1 Grand Prix-sarjassa vuosina 2005-09 edustaen italiaa ja Italian F3-sarjassa yhtäjaksoisesti vuodesta 2002 lähtien. Talli on sijoittunut kerran toiseksi Italian F3-sarjassa vuonna 2005 ja kerran kolmanneksi Saksan F3-sarjassa vuonna 2000.
Clemenceau-juttu

Juoni

Vaimonsa murhasta syytetty Pierre Clémenceau kirjoittaa vankilassa muistelmiaan. Hän kertoo rakastumisestaan kreivitär Iza Dubronowskaan, joka tätinsä vaikutuksesta unelmoi ylellisestä elämästä ja rikkauksista. Täti vie Izan Puolaan, jossa tämä rakastuu nuoreen ruhtinas Sergeihin. Ruhtinas karkoitetaan Kaukasiaan ja Iza joutuu tätinsä kanssa maaseudun köyhyyteen. Sillä välin Pierrestä on tullut kuuluisa kuvanveistäjä ja hän kutsuu Izan Pariisiin, jossa he menevät naimisiin. Pian sinne saapuu myös Sergei, ja Izasta tulee hänen rakastajatterensa. Vietettyään viimeisen yön vaimonsa kanssa Pierre surmaa hänet.

Tuotanto ja vastaanotto

Roomalaisen Caesar Film tuottama Clemenceau-juttu jakautui alun perin kahteen erilliseen jaksoon, ”Iza lapsena” ja ”Iza naisena”. Sensuuri poisti elokuvan lopusta kohdan, jossa Pierre iskee vaimoaan tikarilla. Vittorio De Sica nähdään ensimmäisessä elokuvaroolissaan nuorena kuvanveistäjänä.
Francesca Bertini oli Clemenceau-jutun aikaan uransa huipulla. Elokuvan ensi-ilta keräsi niin paljon halukkaita katsojia, että paikalla tarvittiin poliisin osanottoa. Aikalaiskriitikot kiittivät elokuvan näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota Bertinin maneereihin. Nykykatsojalle Clemenceau-juttu näyttäytyy pitkänä, raskaana ja vaikeasti tulkittavana. Suomessa sitä esitettiin keväällä 1919.

Restaurointi

Valencian ja Zaragozan elokuva-arkistoissa säilynyt Clemenceau-juttu on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1993. Alkuperäisestä 2433 metrin pituudesta on jäljellä 2150 metriä. Elokuva on nähtävissä Bolognan arkiston sivustolla.
Pedro Lamy

Ura

Kartingin jälkeen Lamy voitti Portugalin Formula Ford -sarjan mestaruuden debyyttikaudellaan 1989 17 vuoden iässä. Domingos Piedadesta tuli Lamyn manageri, ja Lamy siirtyi Formula Opel Lotus -sarjaan ja voitti mestaruuden toisella yrittämällään kaudella 1991. Piedaden avulla Lamy siirtyi Saksaan kilpailemaan paikallisiin Formula 3 -sarjoihin. Hän liittyi Willi Weberin talliin ja voitti mestaruuden vuonna 1992. Kyseisellä kaudella hän voitti Zandvoortissa järjestetyn Marlboro Masters -kilpailun ja sijoittui toiseksi Macaun Grand Prix'ssa. Vuonna 1993 Lamy kilpaili Crypton Engineerin -tallissa Formula 3000 -sarjassa ja sijoittui loppupisteissä toiseksi yhden pisteen päähän mestarista Olivier Panisista.
Samana vuonna Lamy sai mahdollisuuden kilpailla Formula 1 -sarjan kauden neljässä viimeisessä kilpailussa korvaten loukkaantunutta Alessandro Zanardia Lotus-tallissa. Hän ei kerännyt yhtään pisteitä, mutta allekirjoitti tallin kanssa sopimuksen kaudeksi 1994. Lamylta kuitenkin murtuivat molemmat jalat Silverstonen radalla ajetuissa testeissä, ja hän joutui olemaan sivussa kilpailuista yli vuoden. San Marinon (Imola) kilpailun startissa Lamy ajoi Lotus Mugenilla lähtöruutuun jääneen JJ Lehdon Benettonin vasempaan takakulmaan joutuen keskeyttämään kilpailun alkuunsa. Kuntoutuksen jälkeen hän onnistui allekirjoittamaan sopimuksen Minardi-tallin kanssa kauden 1995 jälkimmäisen puoliskon kilpailuihin korvaten Pierluigi Martinia. Lamy onnistui keräämään tallin kauden ainoan pisteen kauden päättävässä Australian Grand Prix'ssa. Piste jäi Lamyn ainoaksi. Hän jäi Minardille kaudeksi 1996, mutta talli ei ollut kovinkaan kilpailukykyinen. Kauden jälkeen Lamy lopetti F1-uransa.
Lamy siirtyi FIA GT Championship -sarjaan, jossa hän voitti GT2-luokan mestaruuden vuonna 1998 Oreca Dodge Viperilla. Sittemmin Lamy kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa ja DTM-sarjassa. DTM:ssä ollessaan hän ajoi Mercedesillä, mutta ei ollut tyytyväinen talliin, joten hän vaihtoi Zakspeed-talliin. Kyseisessä tallissa ollessaan hän onnistui voittamaan Nürburgringin 24 tunnin ajon kaksi kertaa putkeen (2002 ja 2003). Lamy voitti V8STAR-tittelin vuonna 2003. Vuonna 2004 hän kilpaili BMW Motorsportissa muutamissa tapahtumissa ja voitti GTS-luokan Le Mans Endurance Series -sarjassa.
Nykyisin Lamy kilpailee Aston Martinin GT-autolla FIA World Endurance Championship -kestävyysluokassa.
Nils Wikberg (shakinpelaaja)

Nils Wikberg (10. joulukuuta 1919 – 25. helmikuuta 2006) oli suomalainen shakinpelaaja ja shakkimestari.

Shakillinen ura

Nils Wikberg oppi shakin säännöt noin 22-vuotiaana jatkosodan aikana (1941). Hän edusti koko uransa eli noin 60 vuotta samaa kerhoa. Uransa hän aloitti Helsingfors Schackvännerin jäsenenä. Erilaisten seurafuusioiden seurauksena kerho muuttui Gambiitiksi (nimi 'Gambiitti' oli Jörn Elfvingin mukaan Wikbergin keksimä). Myöhemmin kerho muutti myöhemmin nimensä Gardeksi.
Vuodesta 1951 alkaen Wikberg osallistui useita kertoja Helsingin mestaruusturnauksiin. Hänen paras sijoituksensa kisoissa oli vuodenvaihteessa 1960/61, kun hän oli Helsingin Shakkiklubia edustaneen Bo Nyrénin jälkeen toisella sijalla.
Wikbergin ensimmäinen merkittävä saavutus oli Suomen Shakkiliiton mestaruusturnauksessa 1954, kun hän voitti I luokassa oman ryhmänsä tuloksella 8,5/11. Ryhmien voittajat (Wikberg, Harry Kahra ja Bertel Lönnblad) kävivät kaksinkertaisen jatko-ottelun luokan voitosta ja shakkimestarin arvosta. Jatko-otteluiden jälkeen Wikberg oli 3. sijalla. Kisan voiton vei ja shakkimestarin arvon saavutti Harry Kahra.
Suomen Shakkiliiton mestaruudesta pelattiin jälleen pääsiäisenä 1958. Nils Wikberg osallistui kisaan mestariehdokasluokan ryhmässä ja voitti sen pistein 6,5/8. Suorituksensa ansiosta hän sai 39-vuotiaana kansallisen shakkimestarin arvon järjestyksessään 68. pelaajana Suomessa.
Wikberg osallistui suomenmestaruusturnaukseen viisi kertaa (1958, 1961, 1965, 1968 ja 1969), mutta sijoitus oli joka kerralla vaatimaton. Hänen paras sijoituksensa on jaettu 10. sija vuonna 1965.
Parhaimman tuloksensa Wikberg saavutti, kun hän jakoi 1968 Erkki Havansin kanssa voittoa Suomen Shakkiliiton mestaruusturnauksessa. Havansilla oli kuitenkin parempi vertailu ja hän voitti mestaruuden.
Wikberg jatkoi pelaamista aivan viimeisiin vuosiinsa asti. Vuonna 2000 hän voitti Hyrylän varuskunnassa pelatun sotaveteraanien Suomen mestaruusturnauksen vain puolen pisteen turvin ennen shakkimestari Tapio Ketosta. Wikberg löi Ketosen heidän keskinäisessä pelissään. Vuonna 2004 mestaruuden voitti Ketonen ja Wikberg oli kisassa 2. sijalla. Kisa pelattiin tuolloin Haminassa.
Wikberg pelasi vielä 85-vuotiaana keväällä 2005 shakkikerho Garden SM-liigajoukkueessa. Saman vuoden syksyllä hän sai sotaveteraanien SM-kisoissa hopeaa.
Shakillisista ansioistaan Wikberg sai Suomen Shakkiliiton tunnustusmerkin vuonna 2005.
Rancho Mirage

Rancho Mirage on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki perustettiin 1973 ja se sijaitsee noin 180 kilometriä Los Angelesista itään. Rancho Miragen asukasluku vuonna 2009 oli 16 799.
Aatu Kivimäki

Pelaajaura

Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki pelasi KaU:n nuorisojoukkueissa. Kauden 2015–2016 KaU pelasi pronssimitalien arvoisesti A-poikien SM-sarjaa, jossa Kivimäki oli korisyötöissä, pisteissä ja pallonriistoissa sarjan kärkipelaajia. Aikuisten valtakunnallisissa sarjoissa Kivimäki debytoi I-divisioonassa kaudella 2012–2013. Seuraavat kolme kautta KaU ja Kivimäki pelasivat M1DB:ssä.
Huhtikuussa 2016 Kivimäki siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneeseen Salon Vilppaaseen. Kivimäki suoritti ensimmäisen Vilppaan-kautensa aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi myös M1DB:tä Perniön Urheilijoissa. Vaikka Kivimäki pelasi kauden aikana vain keskimäärin 10,5 minuuttia ottelua kohden, hänet valittiin kauden päätteeksi Korisliigan vuoden tulokkaaksi. Vilpas saavutti historiansa ensimmäisen miesten SM-mitalin, hopean, hävittyään loppuotteluissa Joensuun Katajalle.
Lokakuussa 2017 Kivimäki teki Vilppaan kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Vilpas eteni jälleen loppuotteluihin, joissa se hävisi Kauhajoen Karhulle.
Kivimäki pelasi kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui 13:nneksi.