google/wiki40b huggingface dataset:
Pertti Seppälä

Pertti Tapani Seppälä (s. 23. lokakuuta 1951 Viitasaari) on sinologi, kirjailija, suomentaja, luennoitsija, antikvaarinen kirjakauppias ja kustantaja.

Henkilöhistoria

Seppälä tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1971 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1977. Hän opiskeli siellä myös kiinan kieltä 1974–1977 ja jatkoi kiinan kielen ja kirjallisuuden opintoja Pekingissä 1977–1978 (Beijing yuyan xueyuan eli Pekingin kieli-instituutti) ja Shanghaissa 1978–1980 (Fudan daxue eli Fudanin yliopisto). Hän opiskeli Pekingin kieli-instituutissa lähinnä kiinan kieltä, Fudanin yliopistossa Kiinan klassista ja modernia kirjallisuutta.  
Rabindranath Tagoren innoittamana hän opiskeli Helsingissä bengalin kieltä  Bertil Tikkasen johdolla 1991–1993. Seppälä on opiskellut myös muinaisegyptiä ja japania. Vuodesta 2015 lähtien hän on opiskellut Helsingin kesäyliopistossa espanjaa ja latinaa.  
Suomi-Kiina -seuran Kiina sanoin ja kuvin -lehden päätoimittajana Seppälä työskenteli 1982–1985. Seppälä perusti vanhoja kirjoja myyvän antikvaarisen kirjakaupan, Antikvariaatti Syvän unen, 1988 veljensä Matti Seppälän kanssa, samoin Memfis Books -kustantamon 2001. Antikvariaatti Syvä uni lopetti toimintansa kivijalkakauppana Fredrikinkatu 55:ssä kesäkuun lopussa 2015. Sittemmin liike on toiminut netissä osana antikvaarista sivustoa www.antikvaari.fi. Seppälä on toiminut myös tuntiopettajana Helsingin yliopistossa sekä kirjallisuuskriitikkona. Hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut radiodokumentteja Yleisradiolle. Seppälä kävi Ylen järjestämän freelancer-kurssin 1976. Radio Yle 1:n Radioateljeelle hän käsikirjoitti ja ohjasi vuosina 1986-2016  noin 40 tunnin mittaista radiodokumenttia ja featurea. Radio Yle 1:n Kolmannen maailman puheevuoroihin Seppälä teki lähes 20 radioesseetä, joista useimmissa kritisoitiin vahvasti Kiinan diktatuuria. Radioateljeen toiminta Ylessä loppui vuonna 2017. Seppälä käsikirjoittaa nykyisin sen jatkajalle, Radio Yle 1:n Radiogallerialle.
Seppälä on toiminut koko ajan kirjailijana ja suomentajana. Suomennoksensa hän on tehnyt valtaosin kiinan kielestä.
Amiga 4000

Amiga 4000T

Amiga 4000:n torniversio oli ainoa Amiga, joka sisälsi sekä SCSI- että IDE-väylät sisäänrakennettuna. Molempien ajureiden sisällyttäminen ROMiin vaati osan käyttöjärjestelmän siirtämistä ja siten A4000T onkin ainoa kone, jolla on workbench.library-tiedosto varastoituina levyllä. Se on myös Amigoista ainoa, joka käytti PC-tyylistä emolevymuotoilua ja ensimmäinen (ja ainut) joka käytti litium-ioni-varmennusparistoa nikkeli-kadmiumin sijasta. Varmennusparisto on myös samalla yksi yleisimmistä ongelmista ikääntyvien A4000-koneiden parissa: sillä on tapana ajan myötä vuotaa. Vuotava aines on jossain määrin syövyttävää ja voi mahdollisesti vahingoittaa emolevyä.
Tämä oli Commodoren viimeisin isossa kotelossa myytävä kone. Vain muutamia satoja kappaleita 4000T-mallia valmistettiin ennen kuin Commodore ajautui konkurssiin. 4000T-mallin tuotanto aloitettiin uudelleen, kun Escom osti Commodoren rippeet. Escomin valmistamissa koneissa oli pieniä eroja vanhempaan malliin verrattuna, muun muassa HD-levykeaseman korvaaminen DD-mallilla.
Mauri Heinonen

Mauri Raimo Sulevi Heinonen (30. huhtikuuta 1926 Ilmajoki – 15. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Tyylisuunnaltaan hän edusti realismia.  
Työläisperheestä kotoisin olleen Heinosen tuotanto oli kantaa ottavaa ja aatteellista. Hän vuokrasi 1950-luvulla Brondan vintin ateljeen yhdessä Ahti Lavosen ja Veikko Mäkisen kanssa. 1950-luvulla syntyivät myös Heinosen julistavat läpimurtomaalaukset Skootteriairut, Haitariasetelma ja Säilöttyä energiaa. Vuonna 1976 Heinosen työväenliikkeen aatemaailmaan liittyvä maalaus Yhtenäisyyden puolesta, sai valtionpalkinnon.
1960-luvulla Heinonen keskittyi maisemiin, henkilösommitelmiin ja asetelmiin julistavan taiteen jäädessä vähemmälle. Hän otti vaikutteita kubismista, impressionismista, fauvismista ja ekspressionismista kehittäen niiden pohjalta oman tyylinsä.
Heinonen piti viimeisen näyttelynsä 75-vuotiaana 2001 Art-Ilmajoki -tapahtumassa. 
Heinonen kuului Kanta-ryhmään, Taiteilijaliitto -58:aan, sekä vasemmistolaiseen taiteilija- ja kirjailijaryhmä Kiilaan. Hän oli Kiilan kunniajäsen. Heinosen töitä on muun muassa Ateneumin taidemuseossa. Heinonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1986.
Puhelinverkko

Perinteinen puhelinverkko (Public switched telephone network - PSTN) muodostuu useista piirikytkentäisistä puhelinverkoista ympäri maailmaa. Alun perin järjestelmä muodostui analogisesta verkosta, jossa käsivälitteisesti ohjattiin keskuksien kautta puheluita tilaajien välillä. Nykyään verkon toiminnot on pääasiallisesti digitalisoitu ja automatisoitu.
Puhelinverkkojen toiminta on hyvin pitkälle säädeltyä ja standardisoitua, tätä toimintaa ohjaa Kansainvälinen televiestintäliitto ITU ja paikalliset regulaattorit, Suomessa Viestintävirasto.

Historia

Ensimmäiset puhelinverkot muodostuivat puhelinlaitteiden välille vedetyistä johtimista, jolloin käyttö oli vielä varsin rajattua. Ajan myötä puhelimet yhdistettiin alueellisiin puhelinkeskuksiin ja keskuksia kytkettiin toisiinsa. Ajan mittaan järjestelmä kattoi kokonaisia kaupunkeja, maita ja maanosia. Ensimmäisiä automatisoinnin vaiheita oli puhelimen lähettämä pulssivalinta, katkomalla linjalla kulkevaa taajuutta laite kertoi keskukselle valittavan numeron. Tietotekniikan kehityksen myötä tietokoneet valjastettiin ohjaamaan puheluliikennettä, joka johti siirtymiseen pois sähkömekaanisesta relekytkentäisestä välityksestä täysin digitaalisiin keskuksiin.
Suomessa tätä kehitystä luotsasi 1970-luvulla eteenpäin tuolloisen Televan Keijo Olkkola, jonka menestystarinaksi muodostui Euroopassa ensimmäinen täysin digitaalinen puhelinkeskus DX200.

Toimintatapa

Puhelinverkon toiminta rakentuu yksinkertaisimmillaan päätelaitteesta (puhelin), joka on yhdistetty johtimella tilaajaverkon kautta puhelinkeskukseen, josta liikenne ohjataan haluttuun pisteeseen. Puheluliikennettä keskusten välillä ohjataan tavallisesti SS7-protokollan avulla.
Käytännössä nykyaikainen puhelinverkko ei ole enää täysin piirikytkentäinen, vaan välitysliikenteessä hyödynnetään nykyään myös lähiverkoista ja Internetistä tuttua pakettivälitteistä verkkoa. Pakettivälitteisessä verkossa tilaajan ja vastaanottajan välille ei muodostu piiriä, vaan paketit voivat kulkea useita eri reittejä. Samalla reitillä voi myös kulkea samaan aikaan usean eri yhteyden paketteja.
E. Ahlström

Historiaa

Einar Ahlströmillä oli vuodesta 1913 lasi- ja posliinimyymälä Helsingin Roobertinkadulla. Vuonna 1920 Porista Helsinkiin siirtynyt Idman Oy:n perustaja Hjalmar Idman tuli Ahlströmin yhtiökumppaniksi. He rekisteröivät Oy E. Ahlström & Co Ab:n, joka myi puristelasituotteita kun taas Idman Oy myi kristallilasia. Kun Hjalmar Idman kuoli 1924, hänen leskensä Astrid Idman myi myös Idman Oy:n Einar Ahlströmille.
Vuonna 1960 E. Ahlström Oy laajensi toimialaansa kodintarvikkeista ammattikäyttöön tarkoitettuihin astioihin ja muihin ravintoloiden keittiöissä ja saleissa tarvittaviin tuotteisiin. Ravintolatarvikkeista tuli pian yrityksen päätoimiala.
Nauvon merivartioasema

Nauvon merivartioasema on Länsi-Suomen merivartioston merivartioasema Paraisten Nauvon Pärnäisissä. Sillä on Nauvon lisäksi kaksi muuta johdettavaa merivartioasemaa: Hiittisten ja Susiluodon merivartioasemat Kemiönsaaren Hiittisissä ja Kustavissa. 
Nauvon merivartioasemalla Nauvossa on mm. ilmatyynyalus meripelastusta varten.   ja yleisaluksena PV-08 -luokkaan kuuluva partiovene PV-101.
HMS Lioness (J377)

Palvelus

Alus romutettiin 1956 Rosythissä.
Gösta af Geijerstam

Gösta af Geijerstam (22. elokuuta 1888 Tukholma – 20. elokuuta 1954) oli Norjan kansalainen ja jääkäri suomalaisissa jääkärijoukoissa sekä taidemaalari ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat ruotsalainen kirjailija Gustaf af Geijerstam ja suomalaissyntyinen Eugenie Sophie Hortence Valenkamph. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1915 Astri Smithin kanssa. Hänet on haudattu Bergeniin Norjaan.
Useat hänen teoksistaan on julkaistu myös englannin-, saksan- ja hollanin kielillä.

Opinnot

Geijerstam opiskeli aluksi Göteborgin taidekoulussa (Valands målarskola), sen jälkeen Académie Colarossissa Pariisissa sekä Münchenissä taidemaalari von Berlepsch-Walendasin ja Berliinissä Hermann Struckin johdolla.

Jääkärikausi

Geijerstam liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 24. elokuuta 1915, mutta erosi pataljoonasta kevättalvella vuonna 1916 ja matkusti Sönsjordiin Norjaan suorittamaan asevelvollisuuttaan Norjan armeijassa.
Emäntäkoulu

Emäntäkoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka antoi naisille opetusta maalaiskotien hoidossa.

Koulun tarkoitus ja omistaminen

Emäntäkoulujen tarkoituksena oli vuonna 1929 annetun asetuksen mukaan antaa naisille opetusta maalaiskotien hoitajille kuuluvissa tehtävissä sekä muutenkin edistää kotitalouden kohottamista tarkoittavaa toimintaa.
Emäntäkoulut olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia. Koulun toimintaa valvoi kolmihenkinen johtokunta.

Opetus

Emäntäkoulukurssin lisäksi voitiin emäntäkouluun järjestää kotitalouskoulukurssi joko koulun vakinaisena jokavuotisena oppikurssina tai maataloushallituksen suostumuksella ajoittaisena kurssina. Muita erikoiskursseja voitiin järjestää maataloushallituksen suostumuksella. Erikoiskurssit kestivät vähintään kaksi ja enintään kahdeksan viikkoa. 1950-luvulla myös lastenhoito tuli emäntäkoulujen opetusohjelmaan, ja vuosikymmenen lopulla useimmissa Suomen 25 emäntäkoulusta toimi tarkoitusta varten lastentarha. Lastenhoidon opetuksesta vastasivat yleensä terveyssisar ja lastenhoitaja.
Emäntäkoulun muita opettajia olivat yleensä maatalous- ja kodinhoitoaineiden opettaja, talousopettaja, puutarhaopettaja ja käsityönopettaja.

Emäntäkoulukurssi

Emäntäkoulukurssi kesti yhden vuoden, ja se alkoi vuodenvaihteesta ja päättyi jouluun. Emäntäkoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, maatalousaineet, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kasvatusoppi, laskento, kirjanpito ja asioimiskirjoitus. Vuoden mittaan opetus noudatti maatalon vuodenkiertoa: keväällä opiskeltiin puutarhanhoitoa, syksyllä sadonkorjuuta, säilöntää ja teurastusta, talvella karjanhoitoa, kudontaa ja ompelua.

Kotitalouskoulukurssi

Kotitalouskoulukurssi kesti joko viisi kuukautta, jolloin se alkoi toukokuun alussa ja päättyi lokakuun alkupuolella, tai seitsemän kuukautta, jolloin se alkoi huhtikuun alussa ja päättyi lokakuun lopussa. Kotitalouskoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, pienkarjanhoito, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kirjanpito ja asioimiskirjoitus.

Pääsyvaatimukset

Päästäkseen oppilaaksi emäntäkouluun hakijan tuli olla täyttänyt 17 vuotta sekä esittää todistukset siitä, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän tai että hänellä oli vastaavat tiedot, että hän oli hyvämaineinen, että hänellä oli terve ruumiinrakenne, ettei hän sairastanut tarttuvaa tautia ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli alaikäinen.
Lumene

Historia

Lääketeollisuusyhtiö Orion perusti vuonna 1948 Noiro Oy -nimisen yrityksen valmistamaan teknokemian tuotteita. Yritys toi markkinoille Lumene-kosmetiikkasarjan vuonna 1970. Siitä tuli muutamassa vuodessa eniten myyty kosmetiikkasarja Suomessa.
Orion myi Noiro Oy:n vuonna 2003 ostajaryhmälle, jonka muodostivat CapManin hallitsemat rahastot, pääomasijoitusyhtiö Langholm Capital LLP ja yhtiön toimiva johto. Yhtiön nimeksi muutettiin vuonna 2005 Lumene Oy, ja samalla otettiin käyttöön markkinointinimi Lumene Group. Tätä nimeä käytettiin alkuvuoteen 2009 saakka, jolloin otettiin jälleen käyttöön Lumene Oy. CapManin rahastot myivät 12 prosentin osuuden yhtiöstä kesällä 2014 yhtiön johdolle ja Langholm Captalille, joka jo ennestään oli yhtiön pääomistaja. Lumene Group on edelleen rekisteröity yhtiön aputoiminimeksi, mutta sitä käytetään ainoastaan yritysjohdon harjoittamassa talousviestinnässä, kun viitataan koko konserniin tytäryhtiöt mukaan lukien (esim. konsernitilinpäätös).

Liiketoiminta

Lumene Oy toimii kansainvälisillä markkinoilla kahdella tuotemerkillä: Lumene (ihonhoito- ja värikosmetiikkatuotteet) ja Cutrin (hiuskosmetiikka). Yrityksen liikevaihdosta 90 % tulee yhtiön päämarkkinoilta Suomesta ja muista Pohjoismaista sekä Venäjältä ja USA:sta. Noin 50 % liikevaihdosta tulee kansainvälisiltä markkinoilta. Lumene Oy:llä on tytäryhtiöt Venäjällä ja Yhdysvalloissa. 
Lumene- ja Cutrin-tuotteet kehitetään ja valmistetaan Suomessa, Espoon Kauklahdessa.
Multimediakonsultit

Multimediakonsultit oli turkulainen rockyhtye, joka toimi 2000-luvun alkuvuosista noin vuoteen 2011 ja levytti kolme albumia.
Multimediakonsulttien jäsenet työskentelivät it- ja media-alalla ja yhtyeen laulut kertovatkin nykyajan työelämästä: koodaajista, pätkätyöstä, turhista palavereista ja vieraantumisesta. Desibeli.netin Tero Lyytikäisen ja Mika Rothin mukaan heidän musiikkinsa on ”omituinen yhdistelmä Alivaltiosihteerin virallista jäyhyyttä ja Lapinlahden Lintujen luovaa hulluutta”. Yhtyeen tuotantoa kuvailtiin myös ”moderniksi työväenmusiikiksi” tai ”valkokauluspunkiksi”.
Yhtyeen kokoonpano oli melkein sama kuin 1990-luvun alussa toimineessa ryhmässä Jyrki Kuri & Kommunistit. Siihen kuuluivat alun perin Manne Santala (basso, ammatiltaan lomakesuunnittelija), Mikko Kuusto (kitara, mikrotukihenkilö), Riku Ahlsten (kitara, äänittäjä), Jura Sivonen (rummut, mediainsinööri) ja Jarmo Lundgren (laulu ja rytmikitara, multimediasuunnittelija)  Sanoituksia yhtyeelle teki myös muun muassa Miska Rantanen. Yhtyeen tulkinnassa Rauno Lehtisen Georg Otsille säveltämästä ”Kun päättyy työ”-laulusta vieraili laulusolistina Helge Kontio, ja kakkosalbumin yhdellä raidalla lauloi Tuula Amberla.
Yhtyeen jäsenet olivat haastateltavina Ylen Voimala-kulttuuriohjelmassa elokuussa 2005. Jakson esittelyteksti kuului ”Saame-rapia, pätkätyöläisjumppaa ja Multimediakonsulttien toimistorockia. Kaksi-kolmekymppiset virittelevät vastarannan verkostoja riistoyhteiskunnalle”.
Yhtye tuotti lauluistaan myös monia musiikkivideoita, usein mustavalkoisia. Vierailevan solistin Helge Kontion laulama cover-versio Rauno Lehtisen ja Juha Vainion laulusta ”Kun päättyy työ” sekä sen 1970-luvun työläisrealismia henkivä video saivat kehuja Levyraadissa toukokuussa 2005 ja sijoittuivat jakson kakkossijalle.
Sergei Samsonov

Ura

Samsonov aloitti uransa Venäjän superliigassa. Ennen NHL-uraansa Samsonov saavutti Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa MM-pronssia 1996 ja 1997. Hyvien esitysten vuoksi Boston Bruins varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1997 kahdeksannella vuorolla. Bruins varasi Samsonovin lisäksi ensimmäisellä kierroksella Joe Thorntonin. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Samsonov voitti vuoden tulokkaan Calder Memorial Trophyn. Samsonov pelasi NHL:n tähdistöottelussa 2001. Hän voitti Venäjän paidassa olympiapronssia Salt Lake Cityssä 2002.
Vaikka Samsonov pelasi hyvin Bostonissa, hänet myytiin kaudella 2005–2006 Edmonton Oilersiin Marty Reasoneria ja Yan Stastnya vastaan. Samsonov solmi vuonna 2006 vapaa agenttina sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Yhden Montreal-kauden jälkeen Samsonov siirtyi kesällä 2007 Chicago Blackhawksiin vaihdossa puolustaja Jassen Cullimoreen ja hyökkääjä Tony Salmelaiseen . Chicagossa kausi ei sujunut kovinkaan hyvin ja venäläispelaaja laitettiin siirtolistalle 2. tammikuuta 2008 ja lähetettiin farmijoukkueeseen. Maaleitta kauden 23 ensimmäistä peliä pelannut Samsonov siirtyi Carolina Hurricanesiin, kun joukkue nappasi miehen ns. re-entry waivers -listalta. Tämä merkitsee sitä, että Chicago maksaa vielä puolet Samsonovin palkasta. Samsonov pelasi Hurricanesissa kauteen 2010–2011, jolloin hänet myytiin Florida Panthersiin vaihdossa Bryan Alleniin. Samsonov pelasi Panthersissa tehokkaan loppukauden, muttei saanut sopimusta kaudeksi 2011–2012. Elokuussa 2012 uutisoitiin Samsonovin neuvotelleen sopimuksesta NHL-seura San Jose Sharksin kanssa.
Oskari Frösén

Tommi Oskari Frösén (s. 24. tammikuuta 1976 Kristiinankaupunki) on suomalainen entinen korkeushyppääjä. Hän edusti IF Länkeniä ja häntä valmensi Reijo Jokela vuosina 1994–1995 ja 2005–2009. Vuosina 1996–2005 häntä valmensivat Mikko Levola ja Antti Haapalahti.
Frösén sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lissabonissa 1994. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Nyíregyházassa 1995 tuloksella 219. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997 hän sijoittui kymmenenneksi.
Frösén sijoittui kuudenneksi Gentin EM-hallikilpailuissa 2000 tuloksella 224. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän oli yhdeksäs ja Helsingin MM-kilpailuissa 2005 yhdestoista. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 227. Birminghamin EM-hallikisoissa 2007 hän oli kahdeksas. Frösén on karsiutunut loppukilpailusta Ateenan olympialaisissa 2004, Pariisin 2003, Osakan 2007 ja Berliinin 2009 MM-kilpailuissa, Budapestin EM-kilpailuissa 1998 sekä samassa kaupungissa järjestetyissä sisäratojen MM-kilpailuissa 2004.
Frösén edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran vuonna 1996. Hän on voittanut hallimaaottelun korkeuskilpailun Tampereella 2000 ja ulkoratamaaottelussa Helsingissä 2003. Hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Dublinissa 1997.
Kalevan Kisoista Frösénillä on kahdeksan kultaa eli eniten mieskorkeushyppääjistä. SM-hallikilpailuista hänellä on seitsemän kultaa. Hänen ulkoratojen ennätyksensä on 230 cm (2001) ja sisäratojen ennätys 231 cm (2004).
Frösén avioitui 3. toukokuuta 2008 korkeushyppääjä Niina Masalinin kanssa.
Theon Antiokialainen

Theon Antiokialainen (ensimmäinen vuosisata) oli antiikin kreikkalainen stoalainen filosofi. Hän oli kotoisin Antiokiasta, Kilikiasta.
Theonista tiedetään vain vähän. Hänet mainitaan Sudassa stoalaisena, joka kirjoitti Sokrateen puolustuspuheen, vaikka hänen oli täytynyt elää merkittävästi Sokrateen ja Platonin jälkeen.
Ahveniston hyppyrimäet

Ahveniston hyppyrimäki

1950-luvun lopulla Hämeenlinna hyväksyi alustavan suunnitelman 70 metrin hyppyrimäen rakentamisesta. Ahveniston hyppyrimäki valmistui vuonna 1968 ja mäessä järjestettiin vuoden 1968 normaalimäen SM-kilpailut. Viimeiset hypyt mäestä hypättiin vuonna 1995, jonka jälkeen hyppyritorni on ollut seinäkiipeilijöiden käytössä. Tornin huipulla on myös muun muassa puolustusvoimien sekä radioamatöörien antenneja. 
Hämeenlinnan Hiihtoseura järjesti mäessä muutaman kerran mäkihypyn ja yhdistetyn SM-kilpailut sekä yleisessä, että nuorten sarjoissa. Vuosittain mäessä järjestettiin kansalliset mäkikilpailut ja 1970-luvulla kansainväliset kilpailut Salpausselän kisoja edeltävällä viikolla iltakilpailuina, joissa oli usein mukana sen aikaisia maailman huippuhyppääjiä.
Mäkihypyn tyyli- ja välinekehityksen myötä Ahveniston hyppyrimäen profiili kävi vanhanaikaiseksi, eikä siitä ole hypätty talven 1995 jälkeen. Mäkeä on esitetty purettavaksi muutaman kerran, mutta ehdotukset eivät ole menneet Hämeenlinnan kaupungin budjettikäsittelyssä vielä läpi.

K20

Neljä kuukautta Hämeenlinnan Hiihtoseuran perustamisesta valmistui ensimmäinen Ahveniston hyppyrimäki ja ensimmäiset hypyt hypättiin mäessä 17. maaliskuuta 1925. Avajaisissa herra Palmroos hyppäsi mäkiennätykseksi 22,5 metriä. Loppiaisena 1926 pidettiin mäen vihkiäiskilpailu. Katsojia vihkiäiskilpailuissa oli 2 000.
RN Francesco Nullo

Palvelus

Alus upotettiin 21. huhtikuuta 1940.
The Jade

Historia

The Jade äänitti vuoden 2004 marraskuussa Heatwave-EP:n ja talvella yhtye soitti ensimmäisen keikkansa Factoryssä, Helsingissä.
Yhtyeen seuraava julkaisu, Slow Motions On The Fast Lanes, ilmestyi vuoden 2006 lopussa ja sai huomiota myös ulkomailla. Levyä soitettiin nettiradiossa sekä virallisissa radioissa muun muassa Saksassa ja Yhdysvalloissa. Yhtye oli saanut jo huomiota myös esimerkiksi MySpace-sivuston kautta, kannattajien perustaessa fanisivustoja, sekä street teameja.
Joulukuussa 2007 tamperelainen indieyhtiö North & South kiinnostui yhtyeestä. The Jade soitti keikan Tampereen Klubilla ja pian tämän jälkeen solmittiin levytyssopimus. Ensimmäinen single, Drowning, äänitettiin Tampereella Deerhouse-studiolla tuottaja Jari Latomaan (mm. Yö ja Uniklubi) ja Anthonin (White Flame) johdolla.
Drowning päätyi Suomen virallisen singlelistan yhdeksännelle sijalle.
Singlen äänitysten jälkeen The Jade suuntasi ensimmäiselle Saksan-kiertueelleen huhtikuussa 2008. Saman vuoden lokakuussa yhtye teki seuraavan Saksan-kiertueen, joka ulottui tällä kertaa myös Sveitsiin. Kiertue sisälsi valtaosan Saksan suurimmista kaupungeista.
Marraskuussa 2008 yhtye suuntasi Helsingin Suomenlinnassa sijaitsevalle Seawolf Studiolle äänittämään seuraavan singlensä, It’s a Sin, Petri Majurin toimiessa tuottajana. The Jaden versiointi Pet Shop Boysin hitistä ylsi listasijalle neljä ja pysytteli singlelistalla viisi peräkkäistä viikkoa. Kappaleesta tehtiin myös promovideo, jolla esiintyy näyttelijä Ismo Kallio.
Kesäkuun 2009 alussa The Jade palasi Seawolf Studiolle äänittämään debyyttialbumiaan Petri Majurin ja Hannu Leidenin toimiessa tuottajina ja äänittäjinä. MajorLeiden-tiimi on tuottanut aiemmin muun muassa rocklegenda Hanoi Rocksia. Muusikkoina Leiden ja Majuri tunnetaan Havana Black -yhtyeestä. Albumin kolmantena äänittäjänä toimi Tomi Taskinen, joka soitti lisäksi kosketinsoittimia.
Ensimmäinen albumin äänitysten jälkeen ilmestynyt single oli promo-single King’s Cross. Seconds Away From Salvation -albumi ilmestyi 28. lokakuuta 2009 Suomessa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Ranskassa, Belgiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa ja Britanniassa. Euroopassa julkaisijana toimi Twilight-Vertrieb ja jakelijana Sony. Japanissa levy julkaistiin 27. tammikuuta 2010 SomeEchoesin kautta. Japanin julkaisun johdosta julkaistiin samaan aikaan promo-single Yesterday’s Rain.
The Jade koki miehistönvaihdoksen elokuussa 2010, jolloin bändin laulaja Wille Rosen lähti orkesterista. Tämän jälkeen bändi toimi lyhyen ajan Pekko Mantzin vokalistinaan. Bändi lopetti toimintansa tammikuussa 2011.
Vuoden 2011 syksyllä The Jaden rumpali Sirpa Immonen, sekä kitaristi-laulaja Pekko Mantzin perustivat yhtyeen nimeltä Daggerplay. Molemmat vaikuttavat myös GabbaGabbaHey! – The Helsinki Ramones Tribute kokoonpanossa, jonka lisäksi Pekko Mantzin soittaa kitaraa helsinkiläisessä Damian Cullen Bandissa.
Pauli Partanen

Pauli Tapani Partanen (s. 9. lokakuuta 1949 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja kuvataiteilija, joka tunnetaan uniikeista lasitöistä, keramiikasta, veistoksista sekä valaisimista.
Partanen kävi Helsingin ranskalaista koulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1974 ja Taideteollisesta korkeakoulusta 1977. Hän opiskeli vielä vuoden verran Pariisin École Nationale Supérieure des Arts Décoratifs -korkeakoulussa (ENSAD). Hän aloitti työuransa Arabian tehtailla 1979–1984, kunnes viiden vuoden jälkeen perusti oman yrityksen, jossa hän keskittyi aluksi lasituotantoon. Partasen muotoilussa painottuu taiteellisten arvojen ja käytännöllisyyden harmonia. Hän käyttää paljon orgaanisia luonnonmuotoja, pehmeitä kaaria ja elävää viivaa.