google/wiki40b huggingface dataset:
Toursin raitiotieliikenne

Historia

Kaupungin raitiotieliikenne alkoi vuonna 1877, jolloin hevosraitiotie aloitti toimintansa. Radan sähköistäminen aloitettiin 1900-luvun alussa ja vuonna 1906 liikennöitiin ensimmäistä kertaa sähkövaunuilla. Toisen maailmansodan pommitukset vaurioittivat rataverkostoa merkittävästi ja raitiotieliikennöinti lopetettiinkin vuonna 1949.
2000-luvulla kaupunkiin päätettiin rakentaa nykyaikainen raitiotie, joka avattiin elokuussa 2013. Lisäksi kaupungissa on suunniteltu toisen raitiotielinjan rakentamista.
Blue October

Blue October on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka on alun perin kotoisin Houstonista, Texasista. Yhtye on perustettu vuonna 1995. Sen ensimmäinen albumi The Answers ilmestyi 1998. Yhtye solmi 1999 sopimuksen Universal Recordsin kanssa toisesta albumista Consent to Treatment. Levy-yhtiö antoi potkut yhtyeelle, mutta otti sen myöhemmin takaisin ja julkaisi uudestaan muualla julkaistun albumin History for Sale. Neljäs albumi Foiled ilmestyi huhtikuussa 2006.
Yhtye oli Rolling Stonesin lämppärinä syksyllä 2006. Sen oli tarkoitus lähteä Euroopan-kiertueelle keväällä 2007, mutta kiertuetta lykättiin syksylle, eikä aikataulusta ole toistaiseksi tarkempaa tietoa.
James DeGale

Ammattinyrkkeilyura

DeGale siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2009. Ensimmäisen tappionsa DeGale kärsi vuonna 2011 käydyssä ottelussa tuolloin voittamatonta George Grovesia vastaan hajaäänillä 12 eräisen ottelun päätteeksi. IBF liiton mestaruuden DeGale voitti Andre Dirrelliltä vuoden 2015 toukokuussa käydyssä ottelussa voittamalla kamppailun kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen DeGale on puolustanut mestaruuttaan kahdesti menestyksekkäästi.
Vurnon Anita

Vurnon Anita (s. 4. huhtikuuta 1989 Willemstad, Curaçao, Alankomaiden Antillit) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Newcastle Unitedia. 166 senttimetrin pituinen Anita on pelipaikaltaan puolustaja. Anita kuului Alankomaiden poikamaajoukkueiden vakiokalustoon. Aikuisten maajoukkueessa hän on pelannut kolme ottelua. Ennen Ajaxia Anita edusti VV Maarssenia. Ajaxista hän siirtyi elokuussa 2012 englantilaiseen Newcastle Unitediin.
Voikkaan koulu

Voikkaan koulu  on peruskoulun ala-aste Voikkaan kaupunginosassa Kouvolassa. Koulussa tarjotaan yleisopetusta ja siellä on noin 160 oppilasta luokilla 1-6. Koulun rehtori on Jouni Kuivalainen. Vuonna 2016 koulussa oli 165 oppilasta.
Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Voikkaalle rakennetaan uusi koulurakennus, mutta koulunkäynti jatkuu Voikkaalla nykyiseen tapaan.
Eurooppatie E69

Reitti ja tieyhteydet

Leipovuono (Olderfjord) – Smørfjord – Nordmannset – Skarvberget-tunneli – Repvåg – Kaivuono – Nordkappin tunneli – Honningsvåg – Nordkapp
Tie alkaa Leipovuonossa E6:n liittymästä. Smørfjordissa tiestä haarautuu Norjan valtatie 889 Moseijan keskustaajamaan Havøysundiin.

Tunnelit

Tiellä on kakkiaan viisi tunnelia, joiden yhteispituus on 15,5 kilometriä. Tunneleista pisin on vuonna 1999 valmistunut, meren alittava Nordkappin tunneli, joka on 6,9 kilometriä pitkä ja kulkee syvimmillään 212 metriä merenpinnan alapuolella. 
Nordmannsetin ja Repvågin välillä sijaitsevaa vajaat kolme kilometriä pitkää Skarvberget-tunnelia on moitittu vaaralliseksi. Tunneli on rakennettu 1960-luvulla, ja sen turvallisuus on puutteellinen: Tunneli on liian matala, ja siltä puuttuvat nykyvaatimusten mukaiset ilmastointi-, viestintä- ja sammutusjärjestelmät sekä pelastusliikenteen tarvitsemat kääntymisalueet. Myöskään matkapuhelimet eivät toimi tunnelissa. Lisäksi lähin palokunta sijaitsee niin kaukana, että onnettomuuden sattuessa se ehtisi paikalle vasta noin tunnin kuluttua hälytyksestä. Toisaalta tunnelin liikennemäärät ovat melko pienet, enimmilläänkin turistisesongin aikana noin 1 000–1 200 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Uuden tunnelin rakentamisen arvioidaan maksavan noin 200 miljoonaa Norjan kruunua. Vanhan tunnelin korjaaminen on hankalaa, ja sen arvioidaan maksavan suunnilleen yhtä paljon. Tunnelin korjaaminen tai uuden rakentaminen ei ole Norjan tielaitoksen lähiajan suunnitelmissa. Väliaikaisena ratkaisuna jaetaan pyöräilijöille ja jalankulkijoille heijastinliivejä tunnelissa kulkemisen ajaksi. Myös tunnelin muuttamista yksisuuntaiseksi, liikennevaloin ohjatuksi tunneliksi on esitetty.
Paavo Alku

Ura

Paavo Alku kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta vuonna 1979. valmistui TKK:lta diplomi-insinööriksi vuonna 1986, tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1988 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1992.
Hän toimi Nokialla atk-suunnittelijana vuosina 1984–1985 ja Teknillisen korkeakoulun tuntiopettaja ja yliassistentti vuosina 1984–1989. Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1989–1993 ja 1994–1996; ollen välillä vierailevana apulaisprofessorina Asian Institute of Technologyssä (AIT) Bangkokissa, Thaimaassa vuonna 1993. Alku oli Turun yliopistossa tietotekniikan ma/vs. apulaisprofessori vuosina 1994–1996, ja apulaisprofesori tai professori vuosina 1996–1999.
KSR2 (geeni)

KSR2 on nisäkkäiden geeni, joka ohjaa KSR2-proteiinin tuotantoa. Mutaatio geenissä aiheuttaa ylipainoisuutta, koska se vähentää ERK reseptorin signalisointia muihin reseptoreihin ja se aiheuttaa glukoosin ja rasvahappojen hapettumisen vähenemisen.
KSR2 mutaatio vähentää glukoosin ja rasvahappojen hapettumista, mutta nopeuttaa kasvuntekijän EGF prosessia mikä lisää solujen kasvua. KSR2 mutaatio myös säätelee miten elimistö käyttää energiaa ja se aiheuttaa myös insuliiniresistenssiä mikä aiheuttaa yleensä2:nen tyypin diabetesta. Mutta se voi myös aiheuttaa vain lihavuutta ja KSR2 mutaation vaikutteihin yleensä voivat myös vaikuttaa sen ns. "tytärgeenit" mitä ovat MRAP2 ja FTO geenit.
Heinkel He 219

Kehittely ja rakenne

Heinkel He 219:n kehittelyä vaikeutti heti alusta alkaen natsi-Saksan valtakunnanilmailuministeriön vastentahtoinen suhtautuminen siihen. Tämä Heinkelin oma projekti, jonka työnimi oli P.1060, ei juurikaan kerännyt mielenkiintoa ennen vuoden 1941 loppua, jolloin sen potentiaali yöhävittäjänä huomattiin.
Kone oli rakenteeltaan kokometallinen, kaksimoottorinen ja -paikkainen. Koneen miehistö istui selkä selkää vasten aivan koneen nokassa sijaitsevassa ohjaamossa. Ohjaamo oli suunniteltu miehistön, siis pilotin ja navigaattorin, mahdollisimman hyvää näkyvyyttä silmällä pitäen ja siten, että koneen tykkien suuliekit eivät häiritsisi pilottia. Heinkel He 219 oli maailman ensimmäinen heittoistuimilla ja paineistetulla ohjaamolla varustettu lentokone, sekä Luftwaffen ensimmäinen nokkapyörällisellä laskutelineellä varustettu kone.
He 219:n ensimmäinen prototyyppi lensi ensimmäisen kerran marraskuussa 1942 varustettuna 1750 hevosvoiman (1 305 kW) Daimler-Benz DB 603 A-moottoreilla. Aseistustestejä suoritettiin joulukuussa 1942 kuuluisassa Peenemünden tukikohdassa. Alkuperäinen aseistus käsitti kaksi 20 millimetrin MG 151-tykkiä sekä navigaattorin käyttämän 13 millimetrin MG 131-konekiväärin. Aseistusta päätettiin lisätä vaihtamalla MG 151-tykit neljään 30 millimetrin MK 108 -tykkiin. Kokeita tehtiin myös FuG220 Lichtenstein SN-2-tutkalla. He 219 onnistui viimein vakuuttamaan Luftwaffen päättäjät ja konetta tilattiin 300 kappaleen erä.

Käytössä

He 219 osoittautui alusta alkaen tehokkaaksi yötoiminnassa vaillinaisella hävittäjäsuojalla lentäviä Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien pommitusmuodostelmia vastaan. Jo konetyypin ensimmäisellä taistelulennolla Yöhävittäjärykmentti 1:n (saks. Nachtjagdgeschwader 1) majuri Werner Streibin onnistui ampua alas viisi Avro Lancaster -pommittajaa. Koko yksikön tulos kuudella ensimmäisellä taistelulennollaan oli 20 pudotettua viholliskonetta ilman omia tappioita. Pääasiassa koneet toimitettiin yöhävittäjärykmenttien (Nachtjagdgeschwader) NJG1 ja NJG10 käyttöön. Mainittakoon, että He 219 oli ainoa sodan ajan kaksimoottorinen, joka kykeni suorittamaan lentoonlähdön, vaikka toinen moottori pysähtyi kesken startin.
He 219:n pahin vika oli suuri siipikuormitus. Tästä syystä se ei ollut kovin ketterä, ja varsinkin käytettäessä Schräge Musik -tykkejä, koneella oli vaikeaa päästä pakoon alasammutun viholliskoneen hylyn alta. Monet lentäjät, kuten 65 ilmavoiton ässä Manfred Meurer, menettivät henkensä tästä syystä.
Kyösti Valfrid Kaukovalta

Kyösti Valfrid (K. V.) Kaukovalta (vuoteen 1905 Gustaf Walfrid Alitalo (30. tammikuuta 1885 Paattinen – 22. heinäkuuta 1943) oli Tampereella vaikuttanut opettaja ja historiantutkija.
Kaukovallan vanhemmat olivat talollinen August Alitalo ja Ida Pelttari. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian maisteriksi 1908 sekä opiskeli vielä Berliinissä 1908–1909. Kaukovalta toimi Tampereen suomalaisen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1910 sekä Tampereen kauppaoppilaitoksen rehtorina vuodesta 1918 ja oli Tampereen Sanomain päätoimittajana 1923–1926.
Kaukovalta oli naimisissa vuodesta 1910 Helga Maria Rosengrenin kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailijat Ilpo Kaukovalta, Eila Kaukovalta ja Soile Kaukovalta (Kaukovalta-Perttunen, myöh. Kaukovalta-Kaila). Soile Kaukovallan poika on kirjailija Kai Kyösti Kaukovalta (e. Perttunen).
Smaragdiara

Koko ja ulkonäkö

Smaragdiara kasvaa 70–80 senttimetrin kokoiseksi. Sen höyhenpuku on pääasiallisesti vihreä. Pää on hieman vaaleammansävyinen kuin selkä ja vatsa. Otsassa on punainen laikku. Silmien ympärillä on vaalea, paljas alue. Siivet ovat siniset. Pyrstö on punainen, mutta reunoiltaan sininen. Siipi- ja pyrstösulat ovat alapuolta keltaiset, vahva nokka on harmaanmusta ja silmät ovat keltaiset.
Smaragdiaroja on kolme alalajia: Ara m. militaris, Ara m. mexicana ja Ara m. boliviana. Erot ovat vähäisiä ja koskevat pieniä muutoksia koossa ja väreissä. Ara m. militaris on alalajeista pienin, suurin on Ara m. mexicana.

Levinneisyys

Smaragdiaraa tavataan laajalti mutta satunnaisesti alueella Meksikosta Argentiinaan.

Elinympäristö

Smaragdiara elää trooppisissa metsissä.

Lisääntyminen

Smaragdiara pesii puiden latvustoissa tai kallionseinämissä. Naaras munii yhdestä kolmeen munaa ja hautoo niitä noin kuukauden. Poikaset tulevat lentokykyisiksi noin sadan päivän ikäisinä ja sukukypsiksi 2–4 vuoden ikäisinä. Etelän yksilöillä pariutumisvaihe on joulukuussa ja pohjoisen yksilöillä muutamaa viikkoa myöhemmin.

Ravinto

Smaragdiarat syövät siemeniä, hedelmiä, pähkinöitä, marjoja ja muita kasveja. Niiden nokka on sopeutunut murtamaan helposti kovatkin kuoret.

Ääntely

Smaragdiarat ovat kovaäänisiä ja kirkuvat paljon.

Uhat

Smaragdiaran olemassaoloa uhkaavat pyydystys lemmikiksi ja elinympäristön tuhoutuminen. Niitä on luonnossa arviolta 10 000 yksilöä, eli laji luokitellaan vaarantuneeksi. Laji kuuluu Cites I -lajiliitteeseen ja sen luonnonvaraisten yksilöiden kauppa on valvottua.
Perheyritys

Perheyritys on yritys, jonka osakkeista pääosa on yhden perheen jäsenten tai läheisten sukulaisten hallussa. Myös listattu yritys voi olla perheyritys, jos yhden perheen tai suvun hallussa on äänivallasta vähintään 25 %. 
Suomen suurimmat perheyritykset liikevaihdolla mitaten ovat Kone, Cargotec, Sanoma, YIT, Onvest, Ahlstrom-Munksjö, Wihuri, Veho, Uponor, Fazer ja Kuusakoski Group.

Perheyritysten koko ja taloudellinen asema

Perheyritysten koko vaihtelee suuresti. Usein perheyritys mielletään pieneksi yritykseksi, mutta se ei ole synonyymi sanalle PK-yritys. Vaikka perheyritykset mielletään usein pieniksi yrityksiksi, niin liikevaihdolla tarkasteltuna viidennes suomalaisista TOP 500 yrityksistä oli perheyrityksiä. Norjassa 500 suurimman yrityksen joukossa vuonna 1997 oli 150 perheen omistamia yritystä eli 30 prosenttia suuryrityksistä. Vastaavasti Yhdysvalloissa Fortunen listan 500 suurimman yrityksen joukossa on 35 prosenttia suuria perheyrityksiä. 
Talouselämä-lehden tutkimuksen mukaan 100 suurimman suomalaisen perheyhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 49 prosenttia, kun muiden Talouselämä 500 -yhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 42 prosenttia.

Perheyritykset ja työllistäminen

Perheyritykset ovat niin länsieurooppalaisen kuin yhdysvaltalaisenkin talouden selkäranka. Yhdysvalloissa on 10 miljoonaa yksityistä yritystä, jotka työllistävät lähes 44 miljoonaa ihmistä. Perheyritykset työllistävät yli 50 prosenttia työvoimasta Yhdysvalloissa. Kanadassa perheyritykset työllistävät 50 prosenttia työvoimasta ja 70–85 prosenttia uusista työpaikoista Kanadassa. Perheyritykset saavat aikaan puolet Yhdysvaltojen maksetuista kokonaispalkoista. Käytetystä perheyrityksen määritelmästä riippuen voidaan sanoa, että perheyritykset työllistävät 15–59 prosenttia Yhdysvaltojen työvoimasta. Kanadassa perheyritykset työllistävät yli 6 miljoonaa kanadalaista. Länsi-Euroopassa perheyritykset työllistävät yli puolet työvoimasta . Suomessakin perheyrityksiä voidaan pitää talouselämän moottorina ja selkärankana, sillä yksityisen sektorin työvoimasta perheyritykset työllistävät enemmän kuin 2/3 ja 48 prosenttia työvoimasta.
Barrakudinat

Lajit ja anatomia

Barrakudinojen heimoon kuuluu 12 sukua ja 56 lajia. Eräissä lähteissä myös keihäskalat (Anotopteridae) katsutaan kuuluvaksi barrakudinoihin. Ruumiinrakenteeltaan barrakusinat ovat solakoita ja pitkänomaisia kaloja ja muistuttavat ulkonäöltään barrakudia. Suurimmat lajit voivat saavuttaa noin metrin pituuden, mutta tyypillisesti ne kasvavat 6–56 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkä kuono, ruumiin takaosassa sijaitsevat lyhyet selkä- ja rintaevät, sekä pitkähkö peräevä. Rasvaevä sijaitsee lähellä haarautunutta pyrstöä. Suu on suuri ja hampaat pienikokoiset. Barrakudinoilla ei ole uimarakkoa. Suurin osa heimon kaloista on hermafrodiitteja, mutta osalla lajeista on erilliset koiras- ja naarasyksilöt. Väriltään barrakudinalajit ovat  hopeanharmaita ja ruumiissa voi olla ruskeita tai mustia raitoja tai laikkuja.

Levinneisyys ja elintavat

Barrakudinoja tavataan niin kylmistä kuin lämpimistäkin valtameristä. Yleisimpiä ne ovat kuitenkin trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Ne elävät niin lähellä pintaa kuin syvissäkin vesissä, aina noin 2 000 metrin syvyyteen. Heimon kaloille on tyypillistä uida pystyasennossa pää ylöspäin. Barrakudinojen ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset ja eläinplankton.
Alakylä (Oulu)

Alakylän koulu

Alakylän koulu sijaitsee kylän keskipisteessä, seututien 848 ja Kuivasjärventien risteyksessä Kiiminkijoen etelärannalla. Koulu on perustettu vuonna 1920 ja sitä laajennettiin vuonna 1954 pihapiiriin rakennetulla toisella rakennuksella. Vuonna 1995 koulun yhteyteen valmistui myös liikuntasali. Koulun nykyinen oppilasmäärä on noin 130 oppilasta, mukaan lukien esikouluoppilaat. Alakylän koulussa annetaan opetusta luokka-asteille 0–6. Luokkien 7–9 oppilaat kuljetetaan linja-autoilla kirkonkylän Jokirannan koululle.
Itä-Suomen viestipataljoona

Historia

Itä-Suomen viestipataljoona vaalii Helsingissä 1. lokakuuta 1930 perustetun Viestipataljoona 2:n perinteitä.
Pataljoona perustettiin kesällä 1998, kun Keuruulla toiminut Keski-Suomen viestipataljoona lakkautettiin ja sen pääosat siirrettiin Vekaranjärvelle. K-SVP oli muodostettu yhdistämällä 4. erillinen viestikomppania ja 5. erillinen viestikomppania ja myöhemmin vielä 3. erillinen viestikomppania.

Toiminta

Itä-Suomen viestipataljoona kouluttaa kenttäviestitoimintaan yhtymän viestijärjestelmä 2 -kalustolla, joka on asennettu Patrian valmistamiin XA-202-sarjan panssaroituihin ajoneuvoihin (Viestipasi). 1. viestikomppaniassa käytetään CL600-laitesuojiin sijoitettuja viestiasemia, jotka vastaavat toiminnaltaan viestipasiin sijoitettua asemaa.
Pataljoona antaa viestijoukkojen koulutuksen lisäksi myös Karjalan prikaatin sotilaspoliisikoulutuksen Esikuntakomppaniassa.
Mirja Vesanen

Impi Mirja (Mirjam) Vesanen (s. 9. marraskuuta 1901 Merikarvia) oli suomalainen nuortenkirjailija.
Finnjolla

Finnjolla Suomessa

Nykyään luokan suosio Suomessa on jälleen kasvanut. Finnjollalla purjehditaan aktiivisesti kilpaa Suomessa. Suomen Finnjollapurjehtijat järjestää vuosittain leirejä ja suomenmestaruuskilpailut luokan aktiiveille purjehtijoille.
Menestyneimpiä suomalaisia finnjollailijoita ovat muiden muassa vuoden 1980 olympiavoittaja Esko Rechardt, Kim Weber, Jan Winqvist sekä Peter Tallberg. Tapio Nirkko on osallistunut luokassa vuosien 2008 ja 2012 olympialaisiin.
Oussama Assaidi

Seurajoukkueura

Assaidi pelasi kaudet 2006–2008 alankomaalaisessa Omniworldissa tehden 36 ottelussa kolme maalia. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi De Graafschapiin, jossa pelasi ensimmäisenä kautenaan 12 ottelua ja teki yhden maalin. Assaidi vaihtoi kesken seuraavan kauden Heerenveeniin tehtyään De Graafschapissa viisi maalia viidessä ottelussa. Hän pelasi Heerenveenissä loppukauden aikana 20 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavilla kausilla maaleja syntyi enemmän: kaudella 2010–2011 yhdeksän maalia 31 ottelussa ja kaudella 2011–2012 kymmenen maalia 27 ottelussa. Kaudella 2012–2013 Assaidi ehti pelaamaan Heerenveenissä vain yhden ottelun, kunnes siirtyi englantilaiseen Liverpooliin. Tammikuussa 2015, Liverpool ilmoitti päättäneen Assaidin lainapestin Stokeen. Alun perin oli sovittu, että nopea marokkolainen pelaisi kauden loppuun Stokessa, mutta sen sijaan hän siirtyi Dubailaisseura Al-Ahli Dubaiin vajaan viiden miljoonan punnan siirtosummalla.

Maajoukkueura

Assaidi on edustanut Marokkoa vuodesta 2011 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 9. helmikuuta 2011 Nigeriä vastaan saatuan kutsun Marokon silloiselta valmentajalta Eric Geretsiltä. Ensimmäisen maalinsa hän teki Marokolle 4. kesäkuuta 2011 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaottelussa Algeriaa vastaan.
Assaidi valittiin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi yhden ottelun avausottelussa Tunisiaa vastaan. Marokon kisat päättyivät alkulohkoon.
Brasilian laivasto

Laivasto tänään

Brasilian laivastoon kuuluu 2009 60 000 aktiivipalveluksessa olevaa henkilöä, 98 alusta ja 89 lentokonetta. Laivaston komentajana on amiraali Júlio Soares de Moura Neto.
Laivasto on jaettu kahteen pääosaan varsinaiseen laivastoon ja merijalkaväkeen.

Merijalkaväki

Laivastoon kuuluu myös Brasilian merijalkaväki (port. Corpo de Fuzileiros Navais), johon kuuluu valmiusprikaati sekä seremoniallisia pataljoonia. Kaikkiaan yksiköissä palvelee noin 14 000 henkeä.
Laivastoon kuuluu edelleen laivaston ilmavoimat, jossa palvelee noin 1 500 henkeä.

Ensimmäinen maailmansota

Brasilian talous oli riippuvainen merenkulusta johtuen kahvin ja kumin toimituksista Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Saksalaiset sukellusveneet upottivat useita brasilialaisia aluksia Atlantilla ja Yhdysvaltojen liityttyä sotaan Brasilia julisti sodan Keskusvalloille 24. lokakuuta 1917.
Brasilian laivaston osasto koostui risteilijöistä Rio Grande do Sul ja Bahia sekä hävittäjistä Paraiba, Rio Grande do Norte, Piaui ja Catharina. Osasto operoi Afrikan luoteisrannikolla. Alukset kerkesivät olla asemapaikallaan kolme kuukautta ennen sodan päättymistä.
Brasilian laivaston dreadnoughtit lähetettiin Yhdysvaltoihin huollettaviksi ennen niiden purjehdusta Scapa Flowhun ja liittymistä Kuninkaallisen laivaston Suureen laivastoon. Alukset eivät kuitenkaan palanneet palvelukseen telakalta ennen sodan päättymistä.
Brasilian laivasto sai Versailles'n rauhansopimuksen perusteella kaksi Saksan laivaston hävittäjää (V-105 ja V-106), jotka kuitenkin myytiin. Sotalaivojen lisäksi maalle määrättiin luovutettavaksi 43 saksalaista kauppalaivaa.

Sotien välinen aika

Sotien välinen aika oli sisäpoliittisesti rauhatonta ja ulkopolitiikka keskittyi lähinnä Argentiinan kanssa käytävään varustelukilpaan. Yhdysvaltain laivastolla oli merkittävä osuus Brasilian laivaston koulutuksessa ja varustamisessa vuodesta 1918 alkaen.

Toinen maailmansota

Toisessa maailmansodassa Brasilian laivasto oli osana Etelä-Atlanttia valvovaa laivasto-osastoa. Lisäksi Brasilian laivaston alukset osallistuivat muun muassa Afrikan ja Italian maihinnousuihin. Merkittävin laivaston kokema tappio sodan aikana oli risteilijä Bahian uppoaminen. Alus räjähti 1945 sen ollessa pelastamassa pudonneita amerikkalaisia lentäjiä.
Sodan aikan aloitettiin laivaston modernisointi. Laivastolle tilattiin kolme Marcilio Dias -luokan hävittäjää, kuusi Acre-luokan hävittäjää, kuusi Henrique Dias -luokan troolaria ja kuusi Carioca-luokan miinalaivaa. Alusten rakentamiseen kului paljon aikaa, mutta tilaukset loivat pohjan Brasilian telakkateollisuudelle.
Viitasieppo

Koko ja ulkonäkö

Viitasieppo on kooltaan noin 12 cm. Koiras- ja naarasviitasiepot muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin selkä on väritykseltään oliivinvihreä, päälaki on harmaa ja vatsa kirkkaan keltainen. Nuori lintu on väriltään vaaleampi niin selästä kuin vatsastakin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Viitasiepon levinneisyysalue ulottuu Intiasta Kaakkois-Aasian läpi Kiinaan. Viitasiepon elinympäristöä ovat avoimet metsät ja lisäksi lajia tavataan usein viljelyksiltä ja puistoista sekä puutarhoista.

Elintavat

Viitasieppojen ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta. Lajin yksilöitä on usein mukana sekaparvissa muiden lintulajien kanssa, mutta se liikkuu myös yksin tai pareittain. Viitasiepon pesä sijaitsee tuettuna puunrunkoon tai kallioon.
FC Legirus Inter

Historia

Venäläisrahoitteinen FC Legirus Inter perustettiin vuonna 2015, jolloin tavoitteeksi asetettiin paikka Veikkausliigassa kaudella 2019. Seura rakennutti jalkapallohallin Korsoon, sai ensimmäisen juniorijoukkueensa Korson Palloseurasta ja hankki ammattivalmentajia Espanjasta. Edustusjoukkueessa pelasi kaudella 2015 kaksitoista ulkomaalaispelaajaa, joista seitsemän oli kotoisin Venäjältä, neljä Espanjasta ja yksi Argentiinasta. 
Seura voitti Suomen Regions’ Cupin vuonna 2016. Vuoden lopulla seuraa rahallisesti tukeneen pietarilaisen miehen kiinnostus joukkueeseen hiipui, jolloin sikäläinen rahoitus päättyi.
Kakkosen kaudelle 2017 seura oli alun perin budjetoinut 400 000 euroa, mutta leikkasi menojaan antamalla potkut päätoimiselle espanjalaiselle valmennuskolmikolle ja kaikille ammattilaispelaajilleen. Legirus Inter selvitti kauden lopulta 60 000 eurolla ja sijoittui Kakkosen lohkossaan neljänneksi.

Talousongelmat ja lakkauttaminen

Vuoden 2017 lopulla Legirus Inter ajautui suuriin talousvaikeuksiin. Seuran kassasta puuttui noin 150 000 euroa, eikä joukkue pystynyt tekemään lainkaan pelaajasopimuksia. Ongelmia aiheutti esimerkiksi se, ettei seuraa tukeva halliyhtiö kyennyt taloudelliseen tukemiseen, koska lokakuun lopulla romahtaneen Legirus Interin kuplahallin korjausten arvioitiin kustantavan jopa 100 000 euroa. Legirus Interin puheenjohtaja Jari Kurittu totesi, ettei seura pysyisi sen hetkisellä rahoituksella pystyssä, joten se pyrki hankkimaan toiminnan jatkamiseen ”uskottavaa, päivänvalon kestävää rahoitusta”. Seuran toiminnan jatkamisesta aiottiin päättää marraskuun lopulla järjestettävässä vuosikokouksessa. Joukkueen uudeksi nimeksi kaavailtiin Inter Vantaata.
Seuran johto päätti 30. marraskuuta 2017 järjestetyssä sääntömääräisessä vuosikokouksessa päättää seuratoiminnan. Urheilutoimenjohtaja Jari Kurittu sanoi, ettei seuralla ole kuin velkaa samalla kun tilit ovat tyhjät. Legirus Interin kotikentän omistava halliyhtiö Peakfin Oy sen sijaan jatkoi toimintaansa normaalisti, koska kyseessä on erillinen yhtiö. Vantaan käräjäoikeus asetti helmikuussa 2018 FC Legirus Interin konkurssiin.

Rikosepäilyt

FC Legirus Interin entistä johtoa epäillään törkeästä kirjanpitorikoksesta. Syytettynä ovat viimeisten vuosien suomalainen puheenjohtaja sekä kaksi venäläistä hallituksen jäsentä. Tapauksen käsittely alkaa toukokuussa 2019 Vantaan käräjäoikeudessa.
American Pie 2

Tarina

Nadia on palaamasta New Yorkista Jimin luo, mutta Jim pelkää, ettei osaa käyttäytyä oikein Nadian kanssa sängyssä. Hän alkaa kysellä neuvoja Michelleltä, huilutytöltä. Jim, Kevin, Ozzy, Stifler ja Finch majoittautuvat rantataloon, jossa he järjestävät kunnon juhlat. Heidän rahansa eivät kuitenkaan riitä vuokraan, joten he hakevat kesätöitä ja löytävätkin itsensä tekemästä maalaustöitä lesboiksi luulemilleen naisille. Tyydyttäessään itseään Jim liimaa vahingossa kätensä penikseensä pikaliimalla ja joutuu sairaalaan. Nadia saapuu etuajassa, minkä takia Jim pelästyy, koska ei voi käyttää penistään ja pyytää apua Michelleltä. Michelle rupeaa esittämään Jimin uutta tyttöystävää. Lopulta juhlat lähestyvät. Jim ja Nadia kuitenkin eroavat, koska Jim pitää enemmän Michellestä.