google/wiki40b huggingface dataset:
Geeniterapia

Geeniterapia eli sairauden hoito tai ehkäiseminen geenien siirron avulla on nopeasti kasvava lääketieteen tutkimusala, jossa pyritään siirtämään haluttuja geenejä potilaiden somaattisiin soluihin. Geeniterapiassa siirretyt geenit eivät periydy. Pääkohteena geeniterapiassa on korjata tai korvata muuntuneita geenejä ja säädellä niiden ilmentymistä tai solun signaalin välitystä, säädellä immuunijärjestelmän toimintaa tai saada syöpäsoluja tuhoutumaan kontrolloidusti.

Historia

Geeniterapian mahdollisuuksista ja etiikasta on keskusteltu 1950-luvulta asti. 
Vuonna 1972 Science-lehdessä ilmestyi artikkeli, jossa kerrottiin geeniterapian periaatteista ja ensimmäisistä yrityksistä.  Sen kirjoittajat Theodore Friedmann ja Richard Roblin vastustivat elävillä potilailla tehtäviä kokeita, koska niiden pitkäaikaisia vaikutuksia ei vielä tunneta, ja ehdottivat eettisen koodiston luomista. Heidän mielestään geeniterapian tutkimus oli tärkeää mutta vaarallista. 
Vuonna 1990 ensimmäinen yhdysvaltalainen ryhmä sai luvan hoitaa neljävuotiaan tytön (Ashanti DeSilva) perinnöllistä vaikeaa immuunipuutosta (ADA-SCID) geeniterapialla. Hoito auttoi, mutta hän saa edelleen vähäistä etsyymikorvaushoitoa. Lääkärien mukaan hän voisi tulla toimeen kokonaan ilman entsyymikorvaushoitoa, mutta siihen liittyviä riskejä ei kannata ottaa.
Jesse Gelsinger on ensimmäinen geeniterapiahoitoon kuollut ihminen. Gelsinger kärsi ammoniakki-aineenvaihduntaan liittyvän geenin mutaatiosta. Mutaation parantamiseksi suunniteltu koe, geeniterapia adenoviruksella, aiheutti Gelsingerille kuolettavan immuunireaktion.
Ensimmäinen länsimaissa kaupalliseen myyntiin hyväksytty geeniterapiavalmiste, alipogeenitiparvoveekki, hyväksyttiin EU:ssa vuonna 2012.

Menetelmät

Jos geeni ruiskutetaan sellaisenaan soluun, se ei yleensä ala toimia. Siksi käytetään erilaisia muokattuja viruksia, jotka levittävät geeniä solusta toiseen. Viruksia muokataan tavallisesti niin että ne eivät aiheuta sitä tautia jonka muokkaamattomat virukset aiheuttaisivat. Jotkut virukset kuten retrovirukset liittävät oman geenistönsä ihmisen solun kromosomiin. Toiset, kuten adenovirus, vievät sen solun tumaan mutta eivät liitä sitä kromosomiin. Virusta voidaan antaa potilaalle ruiskeena tai tiputuksessa tai potilaan soluja voidaan altistaa koeputkessa ja palauttaa elimistöön. Jos hoito onnistuu, muokatut solut alkavat tuottaa haluttua proteiinia.
Geeniterapiassa käytettyjä vektoreita eli kuljettimia ovat yleisemmin virukset tai lipidit-pohjaiset vektorit. Viruksista tunnetuimpia ovat adeno-, herpes, AAV, retro-, Semliki forest, bakulo- ja lentivirukset.
Myös sellaisia menetelmiä, joissa ei käytetä viruksia, tutkitaan paljon.  Suoraviivaisin näistä on ”paljaan DNA:n menetelmä”, jossa DNA-molekyylin pinnalta poistetaan histonit ennen kuin se ruiskutetaan kudokseen.

Geeniterapia Suomessa

Yksi tunnetuimpia geeniterapia-tutkijoita Suomessa on Seppo Ylä-Herttuala, jonka ryhmä on johtavia kardiovaskulaarisen geeniterapian kehittäjiä maailmassa. Tunnetuin yritys Suomessa on Ark Therapeutics, joka valmistaa pahanlaatuisten aivokasvainten hoitoon käytettävää rekombinattista adenovirusta.
Valkokurkkukukastaja

Levinneisyys

Valkokurkkukukastajaa tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Molla Nəsrəddin

Molla Nəsrəddin oli vuosina 1906–1931 ilmestynyt azerinkielinen kuvitettu pilalehti. Sen nimi perustuu itämaisiin kansantarinoihin, joiden sankarina toimii samanniminen ovela ja sanavalmis mullah.
Lehden perustaja ja pitkäaikainen toimittaja oli kirjailija Cəlil Məmmədquluzadə. Se ilmestyi Tbilisissä kevääseen 1912 saakka sekä uudelleen vuosina 1913–1914 ja 1917. Vuonna 1921 Məmmədquluzadə julkaisi lehteä Täbrizissä. Vuodesta 1922 lähtien se ilmestyi Bakussa. Kahdeksansivuisen viikkolehden avustajina toimivat muun muassa runoilijat Sabir, Əli Nəzmi, Əliqulu Qəmküsar, näytelmäkirjailija Əbdürrəhim Haqverdiyev, säveltäjä Üzeyir Hacıbəyov ja romaanikirjailija Məmməd Səid Ordubadi. Taidokkaita pilakuvia piirsivät Tbilisissä asuneet saksalaiset Oscar Schimmerling ja Joseph Rotter sekä myöhemmin taiteilija Əzim Əzimzadə.
Voimakkaan uudistusmielinen Molla Nəsrəddin pyrki muuttamaan yhteiskuntaa satiirin keinoin. Sen vakioaiheita olivat Azerbaidžanin asema Venäjän ja Iranin puskurivyöhykkeenä, Iranin šaahien ja Venäjän tsaarien kolonialistiset asenteet, azerisivistyneistön halveksuva suhtautuminen kansallisuuteensa ja kieleensä, naisen asema patriarkaalisessa yhteiskunnassa, tavallisten ihmisten köyhyys, turvattomuus ja terveydenhoidon puute, muslimipapiston fanaattisuus ja tekopyhyys, virkamiesten korruptio, rahvaan takapajuisuus, lukutaidottomuus ja tietämättömyys. Poliittisen linjansa takia lehti joutui usein viranomaisten ja papiston vainon kohteeksi. Sillä oli suuri vaikutus Taka-Kaukasian, Iranin, Turkin ja Keski-Aasian lehdistön sekä yhteiskunnallisen ajattelun kehitykseen.
Bogdan von Knorring

Bogdan von Knorring (1744–1825) oli venäläinen kenraali, Baltian Knorringeja. Hän oli venäläisten joukkojen päällikkönä Suomessa joulukuusta 1808 huhtikuuhun 1809 Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin jälkeen. Hän valmisteli talvella 1809 Ruotsiin tehdyt hyökkäykset. Hän solmi maaliskuussa aselevon, jonka mukaan Venäjän joukot vetäytyivät Ruotsista Ahvenanmaalle. Hän osallistui Suomen hallinnollisten asioiden järjestelyyn.
Tanya Hope

Tanya Hope on intialainen näyttelijä, joka esiintyy eteläintialaisissa elokuvissa. Hope aloitti uransa mallina ja hänet valittiin Miss Intia Kolkataksi 2015. Hän oli finalisti Femina Miss Intia -kilpailussa 2015. Vuonna 2016 hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Appatlo Okadundevadu.
Ville Pankko

Ville Ignatius Pankko (vuoteen 1935 Bang, 17. joulukuuta 1883 Sääksmäki – 18. marraskuuta 1988 Malmö) oli suomalainen varatuomari, joka toimi Etsivän keskuspoliisin ja sen seuraajan Valtiollisen poliisin apulaispäällikkönä vuosina 1923–1944.  Hän oli sekä EK:n että Valpon kakkosmies, jonka vastuulla olivat tutkijatoiminta ja juridiset kysymykset. Pankko pakeni jatkosodan jälkeen Ruotsiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka.

Ura

Sääksmäen Kuurilassa syntyneen Pankon vanhemmat olivat talollinen Evert Wilhelm Bang ja Vilhelmina Juhontytär. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1904, ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1916 ja ylemmän hallintotutkinnon 1917. Varatuomarin arvon Pankko sai 1920. Sisällissodan jälkeen hän toimi valtiorikosoikeuden jäsenenä Riihimäellä, kunnes aloitti tuomarin viransijaisuuksia tehtyään Etsivän keskuspoliisin palveluksessa vuonna 1921. Pankko oli aluksi Terijoen Kellomäellä tutkijatoimiston päällikkönä ja 1923 lähtien Helsingissä vanhempana apulaispäällikkönä. EK:n muututtua Valtiolliseksi poliisiksi 1938 Pankko nimitettiin apulaispäälliköksi, jota tehtävää hän hoiti jatkosodan loppuun saakka.
1920–1930-luvuilla Pankko toimi tehtävässään muun muassa EK:n päällikön Esko Riekin lainopillisena neuvonantajana vasemmistolaisia järjestöjä lakkautettaessa. Vuonna 1936 Pankko laati pääministeri T. M. Kivimäen EK:lta tilaaman muistion Kominternin toiminnasta Suomessa. Kommunistien lisäksi se leimasi yhteiskunnallisesti vaarallisiksi myös muita vasemmistolaisia kansalaisjärjestöjä sekä jopa monia oikeistolaisia, mikä aiheutti poliittiseen kriisin ja kaatoi Kivimäen hallituksen.
Sotavuosina Pankolla oli EK:n muun johdon tapaan erittäin läheiset suhteet natsi-Saksan turvallisuuspoliisiin Sicherheitsdienstiin. Marraskuussa 1942 Valpo lähetti Tallinnan Gestapolle 27 Saksasta saapunutta pakolaista, vaikka Väinö Tanner oli hallituksen edustajana kieltänyt Pankkoa panemasta toimenpidettä käytäntöön. Pankko oli myös henkilökohtaisesti vahvistanut erään juutalaisnaisen luovutuksen, vaikka Riekki oli aikaisemmin omassa muistiossaan arvellut, ettei siihen ole laillista oikeutta.
Moskovan välirauhan jälkeen Pankko ja yksitoista muuta Valpon virkailijaa pakeni perheineen Ruotsiin matkustaen Raumalta virolaispakolaisten veneessä 24. syyskuuta 1944. Hän sai turvapaikan kerrottuaan pelkäävänsä Neuvostoliiton miehitystä ja suomalaisten kommunistien kostotoimia. Pankko ei maininnut ruotsalaisille mitään yhteistyöstään natsi-Saksan turvallisuuspoliisin kanssa. Pankon lisäsi Ruotsiin pakenivat EK:n henkilökunnasta muun muassa päällikkö Arno Anthoni, esittelijä Aarne Kauhanen, Kuopion osaston päällikkö Rusko Sihvonen, ylietsivä Arvid Ojasti ja etsivä Erik Jaarma.
Ruotsissa Pankko työskenteli Kalmarissa toimineessa panimossa, ja asui Malmössä, jossa hän kuoli 104-vuotiaana marraskuussa 1988.
Edith Roosevelt

Edith Roosevelt  (6. elokuuta 1861 – 30. syyskuuta 1948) oli Yhdysvaltojen presidentin Theodore Rooseveltin toinen vaimo. Hänen aikanaan presidentin vaimon ("First Lady", 'ensimmäinen nainen') roolista tuli julkinen valtiollinen tehtävä.
Edith Carow tunsi tulevan aviomiehensä lapsuudesta asti ja oli etenkin tämän sisaren Corinnen läheinen ystävä ja koulutoveri. Theodore Roosevelt ja hänen ensimmäinen vaimonsa Alice Lee Roosevelt olivat naimisissa vuodesta 1880 Alice Leen kuolemaan vuonna 1884 asti. Heille syntyi tytär, joka sai nimen Alice.
Theodore ja Edith Roosevelt menivät naimisiin vuonna 1886. Edith tuli raskaaksi häämatkalla ja keskittyi äidin rooliin. 
Kun Theodore Roosevelt pyrki varapresidentiksi vuonna 1900, Edith pysyi sivussa kampanjasta, mutta hänellä oli näkyvä rooli virkaanastujaisissa. Puoli vuotta myöhemmin presidentti William McKinley murhattiin, ja Roosevelteistä tuli presidenttipari.
Monet aikaisemmatkin presidenttiparit olivat valittaneet virka-asunnon ahtaudesta, mutta Rooseveltit rakennuttivat taloon länsisiiven ("West Wing"), johon toimistotilat siirtyivät niin että vanhan osan toinen kerros jäi kokonaan presidentin perheen asuinkäyttöön. Talo sai viralliseksi nimekseen "White House", Valkoinen talo. Edith Roosevelt muokkasi talon sisustusta ja huonejärjestelyä muutenkin. Hänen silmissään talo ei ollut vain perheen koti vaan myös valtion näyteikkuna, jonka julkisten tilojen sisustus muutettiin korostamaan Yhdysvaltojen uutta suurvalta-asemaa. Edith Roosevelt keksi laittaa kaikkien presidenttien puolisoiden muotokuvat ja aikaisempina vuosikymmeninä käytetyt juhla-astiastot esille sen niiden käytävien varrelle, joiden kautta vierailijat tulevat Valkoiseen taloon.
Edith Roosevelt palkkasi ensimmäisenä Valkoiseen taloon tiedottajan, joka vastasi kirjeenvaihdosta ja hoiti suhteita lehdistöön. Virkaa on jatkettu myöhempien presidenttikausien aikana. Hän itse ei pitänyt haastatteluista ja valokuvattavana olemisesta ja kielsi lehtiä kuvailemasta kovin tarkkaan, millaisia asuja oli käyttänyt missäkin tilaisuudessa. Useammin olivat kuvattavina Rooseveltien viisi yhteistä lasta ja Alice, jota lehdistö kutsui "Alice-prinsessaksi".
WatAgame

WatAgame on tanskalainen internetyhtiö. Se ylläpiti goSupermodel -sivustoa. GoSupermodelin ylläpitäjät työskentelevät watAgamessa, lukuun ottamatta Alankomaiden ylläpitäjää, joka työskentelee sikäläisessä mainostoimistossa.GoSupermodel lopetti toimintansa 24.toukokuuta 2016
WatAgame ylläpitää Momio-nimistä peliä mobiililaitteille. Nykyään Momiota voi pelata myös tietokoneilla.
Sož

Joen piirteitä

Sožin valuma-alue kattaa 42 100 km², josta runsas puolet (21 700 km²) on Valko-Venäjän alueella. 
Joki on 648 km pitkä, mistä ensimmäiset 155 kilometriä joki kulkee Venäjällä. Sitten Sož kulkee Venäjän ja Valko-Venäjän rajalla, jonka jälkeen virtaa Valko-Venäjän sisällä ja lopuksi Valko-Venäjän ja Ukrainan rajajokena. 
Joen leveys on suurimmillaan noin 230 m ja syvyys 5–6 m, virtausnopeus voi nousta yli 1,5 m/s:iin. Joen kevättulva, joka kestää 10–15 päivää yläjuoksulla ja 20–25 päivää alajuoksulla, alkaa yleensä maaliskuun lopussa.  Veden pinta nousee tällöin vuoden keskimääräisestä alimmasta tasostaan 4–5 metriä, enimmillään 6–7,5 metriä. Kesäsateet voivat nostaa muuten tuolloin varsin alhaalla olevaa joenpintaa 1–2 metriä. Joen keskivirtaama on Slauharadissa 105 m³/s, Homelissa 200 m³/s, ja suuaukolla 219 m³/s. Virtaama on Homelissa ollut pienimmillään 16,4 m³/s (vuonna 1900) ja suurimmillaan 6 600 m³/s (vuonna 1931). 
Jokiveden lämpötila on heinä-elokuussa tyypillisesti 19–21 °С, enimmillään se on kohonnut heinäkuussa 28 °С:een. Talvella jääpeite voi olla yli 60 cm paksu.
Joki on suhteellisen puhdasvetinen, mutta virtaa Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden aiheuttamasta radioaktiivisesta saastumisesta kärsivien alueiden läpi. Sožin liittymäkohta Dnepriin sijaitsee alle 80 kilometrin päässä Tšernobylin tuhoutuneesta voimalasta. 
Sožin pääuoma on navigoitavissa ainakin Vetkan kaupungin alapuolella.
Koivulahden lentoturma

Tapahtuman kulku ja syy

Aero O/Y:n (nyk. Finnair) aikataulunmukaisella reittilennolla AY311 olleen koneen aikataulunmukainen lähtöaika Kruununkylän lentoasemalta oli 7.00, mutta lähtö myöhästyi hieman. Lentokone syöksyi metsään noin kello 7.40 Koivulahden alueella, noin 10,5 kilometriä Vaasan lentoasemasta.
Tutkimuksissa ilmeni, että liian matalalla lentänyt kone oli joutunut jyrkän kaarron aikana ylivedettyyn tilaan ja alkavaan syöksykierteeseen. Oikeuslääketieteellisen tutkimuksen mukaan koneen kapteeni Lars Hattinen ja perämies Veikko Halme olivat onnettomuuden aikaan juovuksissa. Kapteenin veren alkoholipitoisuus oli ainakin kaksi promillea ja perämiehen 1,56. Halmeen velvollisuus olisi ollut estää Hattista lentämästä. Kukaan kenttähenkilökunnasta ei kuitenkaan ollut havainnut miesten käytöksessä mitään poikkeavaa. Molemmat lentäjät olivat entisiä taistelulentäjiä ja sodassa tottuneet ottamaan vaarallisiakin riskejä.
Koneen hylystä löydettiin ohjaamon ja matkustamon välisestä osasta miehen ruumis. Hänet tunnettiin tarpeen vaatiessa asioihin puuttuvana miehenä. On mahdollista, että hän oli ennen onnettomuutta siirtynyt ohjaamoon ottamaan selkoa matalasta lentokorkeudesta. Miehen mahdollisen toiminnan vaikutus onnettomuuteen jäi epäselväksi.

Reittinumero

Numero AY311 on edelleen vuonna 2017 käytössä Finnairin Helsinki–Vaasa-reitillä. Joidenkin lentoyhtiöiden käytäntönä on, että uhreja vaatineen lento-onnettomuuden jälkeen ao. reittinumero poistetaan käytöstä. Mikään määräys ei kuitenkaan tähän käytäntöön pakota.
Kalliojärvi (Kuhmoinen, Kylämä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 27 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,1 metriä mpy.
Myllylampi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiöjoen reitin alimpana lampena, joka laskee suoraan Kyrösjärveen. Lampi on pääasiassa läpivirtausjärvi, vaikka siihen laskee pohjoisesta Kyynärlammen laskuoja ja etelästä Äijänsuonvuorelta metsä- ja pelto-oja. Siihen putoaa koillisesta Huopionkoski, jonka luusuassa sijaitsee vanha mylly ja sen pato. Koskessa on kaksi saarta ja sen vesi putoaa vajaa viisi metriä ja lammen laskujoen osuudella vesi putoaa vajaa kaksi metriä noin 200 metrin matkalla Kyrösjärveen. Lammen luoteis- ja etelärantojen läheisyydessä sijaitsee peltoja sekä muutama maatila. Lammessa on 1-2 saarta. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Lammen pohjoispuolella kulkee yhdystie 2741 ja eteläpuolella pienempi yhdystie. Nämä yhtyvät Kyrösjärveä kiertävään seututiehen 276.

Virkistys

Lampi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Myllylampi– Kyrösjärvi.
Gardner Dozois

Gardner Dozois (23. heinäkuuta 1947 – 27. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja tieteiskirjallisuustoimittaja. Hän oli Asimov's Science Fiction -lehden päätoimittaja 1980-luvulta aina vuoteen 2004.
Dozoisin oma tuotanto koostuu suurimmilta osin novelleista. Hän on voittanut useita Hugo- ja Nebula-palkintoja. Hän loukkaantui vuonna 2004 pahoin liikenneonnettomuudessa ollessaan palaamassa taksilla Philadelphia Philliesin ottelusta. 
Dozois kasvoi Salemissa, Massachusettsissa, ja asui Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Dozoisin vanha yhteistyökumppani Michael Swanwick julkaisi vuonna 2001 hänen uraansa käsittelevän teoksen Being Gardner Dozois.
Mikaela Fabricius-Bjerre

Mikaela Fabricius-Bjerre (o.s. Lindh, s. 17. joulukuuta 1969 Turku) on  suomalainen kouluratsastaja. Hän edusti Suomea Lontoon 2012 kesäolympialaisissa.
Lindh voitti vuonna 2011 ruunallaan Skovlunds Más Guapo Pohjoismaiden mestaruuden sekä sijoittui EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa 24:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi.
Lindh muutti Tanskaan vuonna 2001 ja on vuodesta 2004 pitänyt Kööpenhaminan lähellä valmennuskeskusta nykyisen aviomiehensä, kouluratsastaja Poul Fabricius-Bjerren kanssa. Suomessa Lindh edustaa Turun Seudun Ratsastajia.
Song Dong-hwan

Seuraura

Dong-hwan kävi high schoolin Kyung Bock High'ssa. Hän pelasi vuodet 1998–2003 Etelä-Korean liigaa Korean yliopistojoukkueessa. Dong-hwan voitti kaudella 1999–2000 sarjan pistepörssin tehoilla 22+4=26 ja hänet valittiin Korean liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden 2001–2002 päätteeksi Dong-hwan voitti sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Dong-Wong Dreamsin joukkueeseen. Dong-hwan valittiin Etelä-Korean liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden jälkeen joukkue lopetti toimintansa.
Kaudeksi 2003–2004 Dong-hwan siirtyi alkavalle kaudelle perustetun kansainvälisen ammattilaissarjan, Aasian liigan Halla Winiaan. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 10+7=17, joilla Dong-hwan sijoittui liigan maalipörssissä viidenneksi ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan Nippon Paper Cranesin Masatoshi Iton ja Oji Eaglesin Greg Parksin kanssa. Hän pelasi kauden aikana ALIH:n tähdistöottelussa. Kaudella 2004–2005 Dong-hwan oli Anyang Hallan (ent. Halla Winia) toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+17=33. Kaudella 2005–2006 hän oli tehoilla 31+31=62 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Patrik Martinecin jälkeen. Dong-hwan voitti koko ALIH:n maalipörssin kaikkien aikojen ensimmäisenä eteläkorealaispelaajana ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Hän oli pudotuspeleissä kahdella osumallaan Anyang Hallan paras maalintekijä Kim Han-sungin kanssa. Dong-hwan valittiin kauden päätteeksi ALIH:n parhaaksi hyökkääjäksi.
Dong-hwan oli kaudet 2006–2008 kokonaan pelaamatta. Kaudella 2008–2009 hän palasi kaukaloihin Anyang Hallan paidassa ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+26=45. Dong-hwan jakoi koko ALIH:n pistepörssin neljännen sijan Seibu Prince Rabbitsin Takahito Suzukin ja Oji Eagles Kunihiko Sakurain kanssa. Pudotuspeleissä hän voitti Anyang Hallan sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudella 2009–2010 Dong-hwan oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Brock Radunsken kanssa ja he jakoivat ALIH:n maalipörssin seitsemännen sijan. Dong-hwan voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2010–2011 päätteeksi.
Kaudeksi 2011–2012 Dong-hwan siirtyi jatkamaan ALIH-uraansa japanilaisjoukkue Nikkō Ice Bucksin riveihin. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+28=45, joilla Dong-hwan sijoittui liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi eteläkorealaiseen High1:een. Dong-hwan teki ALIH:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 21+53=74, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies ja sijoittui koko liigan pistepörssissä neljänneksi. Dong-hwan voitti myös High1:n sisäisen tehotilaston lukemalla +48. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen paras syöttäjä David Brinen kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 14+35=49. Dong-hwan voitti myös High1:n sisäisen tehotilaston lukemalla +32. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Michael Swiftin jälkeen tehoilla 17+28=45.
Toukokuussa 2016 Dong-hwanin pelaajauran tiedotettiin päättyneen.
Battalion Wars 2

Pelaaminen

Battalion Wars 2:ssa on kolme verkkomoninpelimuotoa. "Assaultissa" yksi pelaaja puolustaa tukikohtaansa kun toinen pelaaja hyökkää ja yrittää vallata kyseisen tukikohdan. "Skirmish" on taktisempi muoto, jossa kummatkin pelaajat keräävät pisteitä  tuhoamalla vihollisen yksikköjä ja valloittamalla toistensa rakennuksia. Se jolla on enemmän pisteitä voittaa. "Co-op" on yhteispeli, jossa kaksi pelaajaa taistelee yhdessä tietokoneohjattua vihollista vastaan. Kummalakin on erilaiset yksiköt(esim. toisella on Anti-air yksikkö, kun taas toisella Heavy tank) joten he ovat riippuvaisia toistensa avusta.
Pelaaja pääsee ohjamaan pelin aikana ilma-, meri- ja maavoimia. Pelissä on kuusi erilaista kansakuntaa ja viisi uutta yksikköä. Kampanjassa pelataan vain viidellä kansakunnalla.
Peliä ohjataan kytkemällä Wii Remoteen nunchuk-lisäohjain kiinni. Nunchukin tatilla liikutaan ja heiluttamalla sitä ylöspäin ohjattava hahmo hyppää. Jalkaväki yksikköjä ohjattaessa voi heilauttaa Nunchukia vasemmalle tai oikealle, samalla pitäen ohjaustattia siinä suunnassa, jolloin hahmo kierähtää siihen suuntaan. Nunchukin Z-painikkeesta lukittaudutaan kohteisiin ja C-napilla vaihdetaan kuvakulmaa, joita on 3 erilaista. Wii Remotella ohjataan tähtäintä. A-painikkeesta komennetaan omat joukot seuraamaan, hyökkäämään, jäämään puolustusasemiin, valtaamaan vihollisten laitoksia tai menemään tykkipesäkkeeseen. B-painikkeesta ammutaan, + painikkeesta mennään taukovalikkoon, josta voit esimerkiksi katsoa ensisijaiset ja toissijaiset tehtävät tai aloittaa tehtävän alusta. - painikkeesta saa näkyviin pelialueen kartan ja ristiohjaimesta valitaan käskytettävät joukko-osastot.

Vastaanotto

Peliä kehutaan graafikoista, menettelevästä verkkomoninpelistä ja paremmasta yksinpelistä. Sitä kritisoidaan liian yksinkertaisesta tarinasta ja strategian puuttumisesta. Peli on saanut positiivisen vastaanoton ja yleisarvosana on 8/10.
Clavering

Clavering on kylä Essexin kunnassa, Englannissa. Kylän nimi tarkoittaa "paikkaa, jossa apila kasvaa". Claveringissa asui 1238 ihmistä vuonna 2011.