google/wiki40b huggingface dataset:
Avatar (internet)

Avatar on hahmo, joka edustaa käyttäjää virtuaalimaailmassa, esimerkiksi tietokonepelissä tai Internetissä. Ensimmäisen kerran termiä on käytetty tässä tarkoituksessa Neal Stephensonin kirjassa Snow Crash (1992) käyttäjien hahmoista Metaverse-nimisessä keinotodellisuudessa.  Tästä termi levisi ensin kuvaamaan kolmiulotteisten maailmojen käyttäjien hahmoja ja siitä tarkoittamaan yleisesti käyttäjien hahmoja Internetissä. Keskustelualueilla avatar viittaa käyttäjän valitsemiin kuviin, jotka toistuvat kaikkien tämän kirjoitusten yhteydessä.
Sanan alkuperäinen merkitys on sanskritinkielinen hindulaisen jumaluuden inkarnaatiota tarkoittava avatāra, joka on perinteisesti suomennettu uskonnollisissa teksteissä muotoon avataara. Tietotekniikkaan avatar-termi kiersi englannin kielen kautta ja siitä on jäänyt kaksi a-kirjainta pois. Avatar-sanaa voi taivuttaa kahdella tavalla: joko vierassanana avatarin, avataria, avatariin tai suomalaisen sanan kuningatar tapaan avattaren, avatarta, avattareen.
Makaronilaatikko

Makaronilaatikko on makaronista valmistettu, uunissa kypsennettävä ruokalaji. Suomessa laatikon kanssa tarjotaan usein ketsuppia. Makaronilaatikkoon lisätään usein munamaitoa, joka hyytyy uunissa kiinteäksi. Yleisimmin se maustetaan suolalla, valkopippurilla ja paprikajauheella.
Makaronilaatikko on Suomen suosituimpia kotiruokia. Se oli Suomessa 1950-luvulle asti enimmäkseen juhlaruoka. Alun perin makaronilaatikkoon ei lisätty lihaa, ja sitä käytettiin usein perunoiden sijasta aterioiden hiilihydraattipitoisena osana, mutta myöhemmin jauhelihalla täydennetystä liha-makaronilaatikosta on tullut ruokalajin tunnetuin versio Suomessa. Vuonna 1892 makaronilaatikko kelpasi myös talouskoulun opinnäytetyöksi. Makaronilaatikkoon voidaan lisätä myös kalaa, kanaa, broilerin jauhelihaa tai suikaleita, soijarouhetta tai kasviksia, kuten kukka- tai parsakaalia.
Suomessa kaupoista on saatavilla myös useita einesmakaronilaatikkoja, joita voi lämmittää mikroaaltouunissa tai paistinpannulla.
Autobahn A8 (Sveitsi)

Reitti

A8 on osa kansallista valtatietä N8 (saks. Nationalstrasse), joka alkaa Thuninjärven länsirannalta, kulkee Brienzjärven ja Brünigpassin kautta Vierwaldstätterseen rannalle, Luzernin eteläpuolelle. A8 saa erkaantuu Spiezissä moottoritiestä A6 ja liittyy Hergiswilissä moottoritiehen A2.
A8:n reitti on vain pieneltä osin moottoritietä. Valtaosa reitistä on 2-kaistaista moottoriliikennetietä ja iso osa 2-kaistaista maantietä. Tie kulkee Bernin, Obwaldenin ja Nidwaldenin kantonien alueella.

Rakennushankkeet

N8-tiellä on menossa useita rakennushankkeita, erityisesti Obwaldenin alueella.
Anschluss

Anschluss (saks. liittäminen) tarkoittaa ensisijaisesti vuonna 1938 tapahtunutta Itävallan liittämistä natsi-Saksaan (Anschluss Österreichs). Yhdistäminen tapahtui 12. maaliskuuta 1938. Sanalla tarkoitetaan myös aatesuuntaa, joka 1800-luvulta alkaen pyrki Itävallan liittämiseen Saksan yhteyteen.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen suurvalta-asemansa menettäneessä Itävallassa oli haluja yhdistymiseen Saksan kanssa, mutta sitä eivät voittajavaltiot sallineet. Kun sitten natsit nousivat 1930-luvulla valtaan molemmissa maissa, johti se Anschlussiin. Saksaan liitettynä Itävallan nimi muutettiin Ostmarkiksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Itävalta oli Saksan tavoin liittoutuneiden miehittämä, ja vuonna 1955 se palasi itsenäiseksi valtioksi.
Brownin luku

Brownin luku on kahden luonnollisen luvun m ja n muodostama pari, jotka toteuttavat Brocardin ongelman . Brocardin ongelmalle tiedetään ainoastaan kolme ratkaisuparia

(m, n), jotka ovat (5, 4), (11, 5) ja (71, 7). Arvellaan, että muita ratkaisuja ei ole, mutta tätä ei ole todistettu.
Holmajärvi

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Siihen laskee kolme tulo-ojaa läheisltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkuunsa 1,6 metriä pitkä laskuoja Sävijokeen.
Järven rantaviiva on 520 metriä pitkä ja ranta on puoliksi metsäistä suota ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantoja ei ole rakennettu, mutta sen vierestä kulkee metsätie Taipaleen kylästä.
Heikki Kastemaa

Toiminta

Kastemaa on valmistunut kuvataideopettajaksi Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on toimittanut muun muassa kirjat Martti Mäestä, Einari Junttilasta ja Kimmo Kuismasen arkkitehtuurista. Lisäksi hän on tuonut esiin muuan muassa Eeli Aallon, Esko Männikön ja Veikko Törmäsen taidetta. 
Kriitikon työn ohella Kastemaa on opettanut kuvallista viestintää sekä kulttuuri- ja taidehistoriaa Oulun seudun ammattikorkeakoulussa ja toiminut taidenäyttelyiden kuraattorina. Hän oli vuosina 2012–2013 Suomen arvostelijain liiton varapuheenjohtaja. Kastemaa toimii vuosina 2015–2016 valtion kirjallisuustoimikunnan taidejournalismin jaostossa.
Kastemaa on arvostellut muun muassa taidemaalari Vilho Lammen hahmon ympärille syntynyttä myyttiä eristäytyneestä taiteilijasta, joka ei saanut arvostusta. Lampi ei todellisuudessa ollut ”unohdettu mestari” vaan melko hyvin toimeentuleva taiteilija, joka sai apurahoja ja tunnustuksia. Hän ei myöskään ollut niin eristäytynyt kuin väitetään, vaan osallistui ulkomailla järjestettyihin näyttelyihin ja tunsi kansainvälisen taiteen kentän.
Alajärven vapaaseurakunta

Alajärven Vapaaseurakunta on Suomen vapaakirkon jäsenseurakunta, joka toimii Alajärvellä ja sen ympäristössä.
Alajärvellä alkoi vapaakirkollinen kokoustoiminta 1920-luvulla, mutta varsinainen seurakunta perustettiin vuonna 1973.
Antti Tuuri

Nuoruus ja opinnot

Vuonna 1951 Tuuri aloitti kansakoulun Kauhavalla. Tuurin luokkatovereihin kuului muun muassa Jukka Kemppinen. Ylioppilaaksi hän valmistui Vimpelin yhteiskoulusta 1963. 
Tuuri valmistui graafisen alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Teekkareiden Äpy-lehti oli hänen ensimmäisiä julkaisualustojaan. Opiskeluaikanaan Tuuri työskenteli Saksassa. Tuuri toimi Suomen Talkin tutkimusinsinöörinä 1972–1973, oululaisen sanomalehti Kalevan kirjapainon teknisenä johtajana 1973–1978, Wärtsilän painokoneosaston myyntipäällikkönä 1978–1979 sekä Wihurin omistaman Sanduddin tapettitehtaan teknisenä johtajana 1979–1980. Hän oli Insinöörijärjestöjen koulutuskeskuksen toimitusjohtajana 1980–1982 ja Otavan kehitysjohtajana 1982–1983.  Vuonna 1983 hän ryhtyi kokopäiväiseksi kirjailijaksi.

Tuuri kertojana

Tuuri on sukupolvensa näkyvimpiä ja arvostetuimpia kertojia. Hänen varhaisessa tuotannossaan huomio kiinnittyi sanonnan tarkkuuteen ja niukkuuteen, joka toi joskus mieleen toisen diplomi-insinöörin, Antti Hyryn. Myöhemmin hänen tyylinsä tunnusmerkiksi on kohonnut pinnanalainen rikkaus, joka ilmenee joskus nasevina ”kirveen iskuina”, ja usein jonkin verran verhottuna huumorina tai satiirina. Tuurin tiedetään pohjustavan kaunokirjallisetkin teoksensa huolellisesti ja usein laajoin haastatteluin niin että hän yltää kerronnan kuivumatta yksityiskohtien tarkkuuteen ja uskottavuuteen.

Lukuisia filmatisointeja, lähes sata kuunnelmaa

Tuurin teoksista on filmatisoitu useita elokuvia. Pekka Parikka ohjasi vuonna 1988 hänen romaaniinsa perustuvan elokuvan Pohjanmaa, sekä vuonna 1989 saman nimiseen Tuurin romaaniin perustuvan elokuvan Talvisota. Lisäksi Lauri Törhönen teki vuonna 1990 elokuvan Ameriikan raitti, Ilkka Vanne vuonna 2000 Lakeuden kutsun, joka perustuu Pohjanmaa -sarjan viimeiseen teokseen Lakeuden kutsu, sekä viimeisimpänä AJ Annila vuonna 2017 Ikitien. Tuuri on myös itse useasti toiminut mukana filmattujen romaaniensa käsikirjoitustyössä (Talvisota, Pohjanmaa, Lakeuden kutsu, Rukajärven tie, Ikitie). Tämän lisäksi Tuuri on myös kirjoittanut Pekka Parikan ohjaaman TV-sarjan Hunajan maku (1993) sekä sotasyyllisyysoikeudenkäynneistä kertovan TV-sarjan Tuomitut (1995) ja lähes sata kuunnelmaa. Hänen kirjojaan on käännetty kuudelletoista kielelle.
Fokino (Primorjen aluepiiri)

Putjatin ja Askold

Kaupungin edustalla sijaitseville ja siihen hallinnollisesti kuuluville  Putjatinin ja  Askoldin saarille kuitenkin päästetään matkailijoita. Putjatinilla käykin vuosittain noin 2000 vierailijaa, joita houkuttaa saarta ympäröivän alueen ja vedenalaisen ympäristön ainutlaatuinen kasvi- ja eläinmaailma. Putjatinin saarella on Putjatinin kaupunkimainen taajama, jossa on noin  2 400 asukasta. Tärkeimmät elinkeinot ovat merenantimien pyynti ja jalostus sekä minkin ja aksiskauriin kasvatus. 
Ulompana sijaitsevalla Askoldilla puolestaan ei ole vakituista asutusta eikä sinne ole säännöllisiä yhteyksiä, joten turisteja käy harvoin. Askoldilla on huomattavia kultaesiintymiä.
Akoluutti

Akoluutti on alempi kirkollinen virka katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Jumalanpalveluksessa hänen tehtävänään on toimia avustavana alttaripalvelijana.
Nimitys tulee kreikan kielen sanasta ακολουθος (akolouthos), joka tarkoittaa kumppania tai seuraajaa.
Pelkistävä aminointi

Pelkistävä aminointi tai pelkistävä alkylointi on orgaaninen reaktio, jolla valmistetaan karbonyyliyhdisteistä kuten aldehydeistä tai ketoneista amiineja ammoniakin tai amiinien avulla. Välituotteena muodostuu imiini, joka pelkistetään amiiniksi. Pelkistävä aminointi on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa amiineja synteettisesti.

Mekanismi ja käytettävät reagenssit

Pelkistävän aminoinnin ensimmäinen vaihe on karbonyyliyhdisteen ja ammoniakin tai amiinin välinen happokatalysoitu kondensaatioreaktio muodostaen imiinin. Reaktiossa läsnä oleva pelkistin pelkistää reaktiossa syntyvän imiinin amiiniksi. Pelkistävissä aminoinneissa pelkistimen tulee olla riittävän heikko, jotta se pelkistäisi selektiivisesti imiinin eikä karbonyyliyhdistettä alkoholiksi. Käytettyjä pelkistimiä ovat muun muassa natriumboorihydridi ja natriumsyanoboorihydridi. Natriumsyanoboorihydridi saattaa kuitenkin happamissa olosuhteissa vapauttaa vetysyanidia, joten sen tilalla voidaan käyttää natriumtriasetoksiboorihydridiä tai α,β-tyydyttymättömiä karbonyyliyhdisteitä pelkistettäessä sinkkiboorihydridiä. Teollisuudessa pelkistimenä käytetään usein vetyä ja katalyyttinä palladiumia, nikkeliä tai kobolttia.
Reaktiossa typen lähteenä käytetään ammoniakkia tai amiineja. Ammoniakki muodostaa tuotteena primäärisiä amiineja, primääriset amiinit muodostavat sekundäärisiä amiineja ja sekundäärisistä amiineista saadaan pelkistävällä aminaatiolla tertiäärisiä amiineja. Sekundäärisiä amiineja voidaan valmistaa käyttämällä kaksinkertaista määrää ammoniakkia karbonyyliyhdisteen määrään verrattuna. Ammoniakin lähteenä voidaan käyttää myös ammoniumkloridia tai -asetaattia.
Varsinkin käytettäessä vetyä reaktio on hyvin eksoterminen, minkä vuoksi lämmönsiirto on prosessissa tärkeää. Pelkistävää aminointia voidaan suorittaa niin panosreaktoreissa kuin jatkuvatoimisena prosessina putkivirtaus- tai sekoitussäiliöreaktoreissa. Reaktiot suoritetaan tyypillisesti 50–180 °C:n lämpötilassa ja vedyn paine on 45–335 bar.
Lisa Ekdahl

Lisa Ekdahl (s. 29. heinäkuuta 1971) on ruotsalainen pop/jazz-laulaja ja muusikko. Hän on levyttänyt pääosin ruotsiksi, mutta on julkaissut myös muutamia englanninkielisiä albumeja.
Pattivälskäri

Koko ja ulkonäkö

Pattivälskäri kasvaa 50 cm pitkäksi. Sen vartalo on ruskea, kiduskannen yläpuolella on musta täplä. Pyrstö on hevosenkengän muotoinen. Suurten koiraiden otsaan kasvaa kyhmy, joka voi roikkua jopa kalan suun edessä.

Alkuperä

Pattiivälskäreitä elää  koralliriutoilla Mosambikistä Malediiveille ja muualla indopasifisella merialueella. Aikuiset pysyvät yleensä syvemmällä kuin 30 metrissä, lähes aina vähintään 15 metrissä. Poikasia on tavattu matalikoilta 0,5–2 metrin syvyydestä pehmytkorallien keskeltä.

Käyttäytyminen

Pattivälskäri on melko aggressiivinen lajitovereitaan ja muita välskäreitä kohtaan. Niitä pidetään joskus suurissa, vähintään 800 litran akvaarioissa.

Ravinto

Pattivälskäreiden pääasiallista ravintoa ovat kasvit.
KEVSOS-sopimus

KEVSOS-sopimukset olivat kahdenvälisiä vapaakauppasopimuksia, jollaisia Suomi solmi Puolan, Unkarin, Bulgarian, Saksan demokraattisen tasavallan ja Tšekkoslovakian kanssa 1970-luvun puolessavälissä. Sopimuksen mukaan teollisuustuotteiden kauppa oli pääosin tullitonta, ja maataloustuotteiden kauppa säännösteltyä. Euroopan unionin laajenemisen myötä erillissopimukset tulivat tarpeettomiksi ja purettiin asteittain.
Kevsos-sopimukset solmittiin aikana, jolloin Neuvostoliitto oli Suomen tärkein kauppakumppani. Niillä pyrittiin vähentämään kaupan esteitä muiden sosialistimaiden kanssa samaan aikaan kun länsikauppaa helpotettiin vapaakauppasopimuksella EEC:n kanssa.

Historiaa

Ennen toista maailmansotaa Kevsos-maiksi sittemmin muuttuneiden Puolan, Tšekkoslovakian ja Unkari osuus Suomen tuonnista oli viitisen prosenttia ja viennistä vain puolisen prosenttia. Vuodesta 1946 aina Suomen länsikaupan vapauttamiseen 1957 asti Itä-Euroopan teollistuneilla mailla oli suuri merkitys Suomen ulkomaankaupassa, mutta osuus laski 1960-luvun alkuun mennessä viiteen prosenttiin. Solmituista Kevsos-sopimuksista huolimatta osuus laski edelleen niin, että se oli 1980-luvulla enää kolmisen prosenttia. Laskun syinä olivat maiden valuuttapula, velkaongelmat ja muut talousvaikeudet.
Puolasta tuotiin Suomeen kivihiiltä niin paljon, että Kevsos-kauppa oli jatkuvasti alijäämäistä. Puolan ja Tšekkoslovakian kanssa käytyyn kauppaan Kevsos-sopimukset eivät juuri vaikuttaneet, mutta ne lisäsivät Itä-Saksan, Bulgarian ja Unkarin kanssa käytyä kauppaa. Kevsos-kauppaa käytiin kunkin maan perinteisillä vientituotteilla, mutta Suomessa niin sanotuiksi aroiksi aloiksi määriteltyjä toimialoja koskeneiden turvalausekkeiden takia tekstiilituotteiden ja teräksen tuontia Suomeen rajoitettiin.
Laskusiiveke

Laskusiiveke on lentokoneen siiven nostovoimaa lisäävistä laitteista merkittävin. Laskusiivekkeet sijaitsevat lentokoneen siiven jättöreunassa, yleensä siiven tyviosassa.

Tarve hillitä lentokoneen laskeutumisnopeutta

1930-luvulta lähtien lentokoneiden massan suureneminen ja niiden siipien suunnittelu suureneville matkalentonopeuksille johtivat lentokoneiden laskunopeuden  kasvuun. Sotilasilmailussa ongelma voitiin osin ratkaista pitemmillä kiitoteillä ja jarruvarjoilla.  Lentotukialuksille laskeutuvan lentokoneen vaakanopeus jarrutetaan jarruvaijerilla. Sivuluisu oli sotilasilmailussa ja purjelennossa sovelias menetelmä koneen vauhdin hidastamiseen ja nopeuden vähentämiseen. Laskunopeuden kasvu kuitenkin lisäsi laskussa tapahtuvia onnettomuuksia. Siviili-ilmailussa suurten kaupunkien lähellä suuri laskunopeus olisi vaatinut useita kilometrejä pitkiä ja kalliita kiitoteitä. Ongelma vaikeutui suihkukoneen alkukaudella 1940- ja 1950-luvuilla.
1930-luvulla kehitettiin laskusiivekkeet ja etureunasolakot, joilla lentokoneen lähetysmis- ja laskunopeudet saatiin pysymään riittävän alhaisina koneen maksiminopeuden kärsimättä. Laskusiivekkeet myös parantavat näkyvyyttä ulos ohjaamosta lähestymisen aikana, koska ne mahdollistavat nokan alhaisemman asennon horisonttiin nähden hitaalla ilmanopeudella lennettäessä. 
Laskusiiveketyyppejä ovat levysiiveke, taitesiiveke, solasiiveke, Fowler-siiveke ja kaksoissolasiiveke. 
Laskusiivekkeet liittyvät oleellisesti koneen sakkausominaisuuksiin. Siivekkeiden ulosottaminen lisää nostovoimaa, lisää vastusta, pienentää sakkauskohtauskulmaa ja pienentää sakkausnopeutta.
Laskusiivekkeiden virtauksen irtoamista voidaan hidastaa tai estää puhaltamalla kaasuturbiinilta ilmaa laskusiivekkeen yli. Näin tehtiin mm MiG-21bis-hävittäjässä.
Guy Bäckman

Guy Mikael Bäckman (s. 6. huhtikuuta 1940 Nauvo) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän oli Åbo Akademin sosiaalipolitiikan professori vuodesta 1976 ja tutki eritisesti sairaalapalvelusten käyttöä.
Kaukalopikaluistelun maailmancup

Kaukalopikaluistelun maailmancup on kansainvälisen luisteluliiton ISU:n järjestämä kaukalopikaluistelun kansainvälisten kilpailujen kiertue. Maailmancupin ensimmäinen kausi kisattiin kaudella 1997–1998.

Kilpailut

Maailmancup-kilpailutapahtuma koostuu sekä miehillä että naisilla kolmesta henkilökohtaisesta matkasta, jotka ovat 500, 1 000 ja 1 500 metriä, joista yhdessä järjestetään kaksi kilpailua, sekä viestistä, jonka pituus on miehillä 5 000 ja naisilla 3 000 metriä. Maailmancupin henkilökohtaisiin loppupisteisiin lasketaan kultakin luistelijalta kuusi parasta tulosta. Lisäksi järjestetään joukkuemaailmancup, jonka loppupisteisiin lasketaan kaksi parasta tulosta kaikilta henkilökohtaisilta matkoilta sekä viestistä. Kilpailujen määrä on vaihdellut kausittain. Kaudella 2009–2010 järjestetään kahdeksan kilpailua.
Sinilause

Sinilause on trigonometrian tulos, jonka avulla voi määrittää kolmion sivun pituuden tai kulman suuruuden silloin, kun kolmiosta tunnetaan jokin pari (sivu ja kulma) vastakkaisia osia.  
Jos kolmion  kulmat ovat , , , sivut ovat , , ja  ja kolmion ympäri piirretyn ympyrän säde on  , on voimassa
Sinilauseen todistamiseksi piirretään kolmion  ympäri ympyrä ja siihen halkaisija . Kehäkulmalauseen nojalla . Koska  on ympyrän halkaisija,  (Thaleen lause). Suorakulmaisesta kolmiosta  luetaan  eli 
Samoin saadaan kolmion kahta muuta sivua ja kulmaa koskeva yhtälö.
Sinilauseeseen perustuu kolmiomittaus. Jos pisteiden  ja  välinen etäisyys ja kulmat  sekä  on mitattu, kulma  voidaan laskea kolmion kulmasumman perusteella: . Pisteen  etäisyydet pisteistä  ja  ovat nyt 
Pallokolmioille sinilause pätee muodossa
 missä ,  ja  ovat pallokolmion kulmat ja ,  ja  sen (kulmamitoissa ilmaistut) sivut.
Ferra/Torr

Ferra/Torr on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo esiintyi ensi kertaa Mortal Kombat X -pelissä.

Taustaa

Ferra ja Torr ovat symbioottiset hahmot Ferran ollessa nuori naisratsastaja ja Torrin ollessa isokokoinen Brute. Ferra kulkee usein Torrin selässä. Kaksikko vaelteli Tarkatanien alueella ennen kuin ryhtyivät Kotal Kahnin palvelijoiksi ja henkivartijoiksi. Ferra ja Torr taistelivat ensin Kung Jinia vastaan, mutta hävisivät. Ferra ja Torr taistelivat myös Jacquita vastaan, mutta hävisivät.
Muumio (vuoden 1999 elokuva)

Juoni

Elokuvan alussa vuonna 1290 eaa. pääpappi Imphotep ja faaraon rakastajatar Anck-su-namun tappavat faarao Seti I:n. Anck-su-namun tekee itsemurhan, ja Imphotepin on tarkoitus herättää hänet kuolleista. Imphotepin aikomus kuitenkin paljastuu, ja hänet haudataan ikuiseen elämään kirottuna lukitussa sarkofagissa lihaa syövien skarabee-kuoriaisten kanssa kuolleiden kaupunkiin Hamunaptraan.
3 000 vuotta myöhemmin vuonna 1923 käydään samaisessa kaupungissa veristä kamppailua, jossa Ranskan muukalaislegioona ja Medjait (kaupungin vartijat) taistelevat. Ainoat legioonalaiset, jotka pelastuvat ovat yhdysvaltalainen Rick O’Connell ja pelkurimainen Benny Gabor. Kolme vuotta myöhemmin kauniin kirjastonhoitajan Evelynin veli, Jonathan, löytää Kuolleiden kirjan avaimen ja löytää avaimen sisältä kartan. Jonathan ei ole varma kartan kaupungista, mutta Evelyn yhdistää sen kadonneeseen Hamunaptran kaupunkiin. Evelyn ja hänen veljensä pelastavat kadonneen kaupungin sijainnin tietävän entisen muukalaislegioonan sotilaan Rick O’Connellin hirttäjäisistään. Evelyn kiistelee ennen Rickin pelastamista vankilanjohtajan kanssa hänen vapaudestaan, mutta pian vankilanjohtaja uskoo Evelyniä ja päästää Rick O’Connellin hirrestä. Kuitenkin neljäsosa saaliista pitää luovuttaa vankilanjohtajalle. Pian he ovat matkalla laivalla. He tapaavat siellä joukon amerikkalaisia, jotka yrittävät myös löytää kadonnutta kaupunkia. Heidän oppaanaan on Benny Gabor. Matkaa hidastavat jokirosvot, jotka yrittävät saada Hamunaptran kartan ja avaimen, jolla elokuvan edetessä on suuri merkitys.
Perillä kadonneessa kaupungissa he aloittavat kaivaukset. Amerikkalaiset yrittävät Anubisin patsaan juurelta ja Carnahanit O’Connellin ja vankilanjohtajan kanssa sen alapuolelta.
Amerikkalaiset löytävät kirotun arkun ja saavat kirouksen päällensä. Arkusta löytyy Kuolleiden kirja, jonka Evelyn varastaa amerikkalaisilta. Evelyn herättää vahingossa ylipappi Imhotepin henkiin lukemalla kirjaa.
Herätessään Imhotep tuo mukanaan Egyptin kymmenen vitsausta. O’Connell yrittää tappaa Imhotepin, mutta hän on ei onnistu, onhan Imhotep kuolematon. He palaavat Kairoon. Imhotep seuraa heitä sinne, apurinaan Beni. Imhotep haluaa Kuolleiden kirjan ja Evelynin herättääkseen Anck-su-namun henkiin. Evelyn keksii keinon tappaa Imhotep. Tarvitaan vain Kultainen kirja, joka löytyy Horuksen patsaan alta.
Jonkin ajan kuluttua Imhotep sopii Evelynin, Rickin, Jonathanin, Ardethin ja kirjastonhoitajan kanssa, että mikäli hän saa Evelynin, hän säästää muut. Imhotep kuitenkin pettää lupauksensa, nappaa Evelynin ja yrittää tappaa muut. Rick, Jonathan ja Ardeth lähtevät Imhotepin perään Hamunaptraan. He löytävät faaraon aarteen, mutta Imhotepin papit hyökkäävät heidän kimppuunsa. Lopulta he löytävät Horuksen patsaan ja kirjan. He selviytyvät juuri ja juuri, kun Jonathan onnistuu lukemaan Kultaisen kirjan alun. Papit kääntyvät Imhotepiä vastaan ja tämä muuttuu kuolevaiseksi. Lopulta O’Connell surmaa hänet. Rick, Evelyn ja Jonathan pakenevat tuhoutuvasta kaupungista, ja Hamunaptra tuhoutuu lopullisesti.
Kuusi Napoleonia

Kuusi Napoleonia (engl. The Adventure of the Six Napoleons) on yksi Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -tarinoista. Tarinan perusajatuksena on Napoleonin rintakuvien selittämättömältä vaikuttava tuhoaminen.

Juoni

Tarkastaja Lestrade Scotland Yardista saapuu tapansa mukaan vierailemaan iltaisin Sherlock Holmesin luona ja kertoo salapoliisiystävälleen paljon hänelle päänvaivaa tuottavasta mysteeristä. Muutama Napoleonia esittävää kipsistä rintavalosta on varastettu ja löydetty murskattuina, mutta murtovaras ei ole koskenut mihinkään muuhun. Aluksi poliisi pitää tekoja jonkun mielenvikaisen aikaansaannoksina ja harmittomana, mutta sitten tapahtuu murha. Holmes ryhtyy selvittämään tapausta ja saa selville, että erään Napoleonin kipsisen rintakuvan sisään oli kätketty hyvin arvokas ja varastettu musta helmi.
Martin Barre

Martin Lancelot Barre (s. 17. marraskuuta 1946) on englantilainen sähkökitaristi, joka tunnetaan parhaiten urastaan rockyhtye Jethro Tullin jäsenenä. Barre on laulaja-huilisti Ian Andersonin jälkeen Jethro Tullin pitkäaikaisin jäsen kuuluttuaan yhtyeeseen sen toiselta, vuonna 1969 julkaistulta Stand Up -albumilta lähtien. Barren soittotyyliä verrataan monesti Jeff Beckin ja Eric Claptonin tyyleihin.
Barren instrumentti oli aluksi saksofoni, jota hän soitti birminghamilaisessa The Moonrakers -yhtyeessä 1960-luvulla. Myöhemmin kokoonpano vaihtoi nimensä The Motivationiksi. Ryhmä esiintyi useita kertoja Lontoon maineikkaalla Marquee-klubilla ja lämmitteli kerran menestysyhtye Creamia. Hieman tämän jälkeen yhtye vaihtoi jälleen nimensä, tällä kertaa muotoon The Penny Peeps. Vuonna 1968 Barre vaihtoi soittimensa kitaraan, ja samana vuonna yhtye julkaisi kaksi singleä. Toinen single oli "Model Village", jolla Barre soittaa jo melko säväyttävän kitarasoolon. Yhtye vaihtoi taas nimensä, tällä kertaa Getshemaneksi.
Joulukuussa 1968 Barre kuuli huhuttavan, että eräs hänen suosikkiyhtyeistään, Jethro Tull, etsi sopivaa kitaristia. Barre meni koe-esiintymiseen ja sai paikan. Jethro Tullin johtohahmo Ian Anderson on myöhemmissä haastatteluissaan kertonut Barren olleen melko hermostunut koe-esiintymisessä. Hän oli hermostuksissaan jopa unohtanut sähkökitaransa vahvistinjohdon kotiin.
Barren kitarasoolo Jethro Tullin hittikappale Aqualungissa on äänestetty useaan otteeseen yhdeksi rockhistorian parhaista.