google/wiki40b huggingface dataset:
Ralph Terry

Ralph Willard Terry (s. 9. tammikuuta 1936) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä ja golfaaja. Hän pelasi edellä mainittua Major League -tasolla vuosina 1956–1967.
Terry pelasi pisimmän ajan New York Yankeesissa (1956–1957, 1959–1964). Muina joukkueina olivat Kansas City Athletics (1957–1959, 1966), Cleveland Indians (1965) ja New York Mets (1966–1967). 
Terry voitti vuoden 1962 Babe Ruth Awardin. Hän on baseballuransa jälkeen pelannut ammattitasolla golfia, joskaan ei siinä ole saavuttanut baseballvuosiin verrattavaa menestystä.
Sideshow

Sideshow on esittävän taiteen muoto, jonka juuret ovat amerikkalaisessa sirkus- ja karnevaaliperinteessä. Suomenkielessä sideshown käsitteelle ei ole vastaavaa sanaa, jolloin esimerkiksi mediassa sideshowsta saatetaan puhua friikkisirkuksena.
Vapaasti suomennettuna se on väliohjelma. Sirkusväen kielenkäytössä se on voinut alkuaan olla mikä tahansa pääohjelman väliaikoina tapahtuva esitys. Nykyään se vertautuu ten-in-one -esitystyyppiin, joka sisältää usein elementtejä, jotka ovat tavallisessa esitystaiteessa poikkeuksellisia: tulennielemistä, piikkimatolla makaamista tai miekan nielemistä. Sideshowtaiteilijoiden esitykset ovat joskus niin vaativia, että niiden tekeminen ilman perusteellista harjoittelua voi olla hengenvaarallista.
Kautta aikojen on pidetty maksusta näytteillä erilaisia luonnon harvinaisia erikoisuuksia, joita ihmisten odotetaan tulevan katsomaan.
Usein sideshow on koottu pysyvän tai liikkuvan gallerian- tai näyttelynomaiseksi omituisuuksien esittelyksi, joita voivat olla mm. merenneidot, kääpiöt tai jättiläiset. Toisinaan näyttelykohteet ovat keinotekoisia. Asiaan liittyy yleensä myös materiaalin myyntiä.
Sideshow'ta ei pidä sekoittaa elokuviin ja teatteriin, jotka kertovat todellisista tai kuvitteellisista, joskus kummallisistakin hahmoista.

Sideshow-taide

Working acts ovat sideshow-esityksiä, joissa tehdään erilaisia uskomattomia (ja usein myös hengenvaarallisia) temppuja. Tällaisia temppuja ovat esimerkiksi miekannieleminen, erilaiset fakiiritemput, joissa neuloja työnnetään kehoon, tulennieleminen ja -puhaltaminen sekä veitsenheitto. 
Sideshowbannerien maalaus on oma arvostettu lajinsa. Fred G. Johnsonia pidetään yhtenä maailman parhaimmista sideshowbannerien tekijöistä.

Moderni sideshow

Moderni sideshow yhdistelee erilaisia elementtejä, ja esitykset sisältävät usein vanhojen "working acts" -temppujen lisäksi myös kokonaan uudenlaista erityisosaamista. Moderni sideshow voi olla myös taiteen rajoja ylittävää ja siihen yhdistellään ryhmästä riippuen tanssia, teatteria, musiikkia, mimiikkaa sekä sirkusta.
XLR-liitin

XLR on erityisesti äänitekniikassa käytetty liitin, jossa on 3–7 napaa.
Äänitekniikassa käytetään useimmiten kolminapaista mallia muun muassa mikrofonien kytkemiseen äänipöytään sekä laitteiden välisiin kytkentöihin, kuten äänipöydän kytkemiseen päätevahvistimiin. Kolminapaisena XLR-liitin mahdollistaa balansoidun kytkennän.

Lisätietoja

Valotekniikassa yleisesti käytössä olevan DMX-standardin mukaiset liittimet ovat viisinapaisia XLR-liittimiä. DMX-linjan rakentamiseen voidaan käyttää myös kolmi- neli- tai kuusinapaisia XLR-liittimiä. Kolminapaisessa kulkee pelkkä DMX-signaali, neli- ja kuusinapaisissa voidaan signaalin lisäksi kuljettaa myös virtaa.
Arno Nordlund

Arno Nordlund (s. 2. syyskuuta 1935) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Nordlund edusti koko uransa ajan 1955–1966 Hangö IK:a. HIK pelasi tuolloin Suomensarjassa lukuun ottamatta kautta 1962, jonka se vietti mestaruussarjassa. Nordlund pelasi mestaruussarjassa 21 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Suomensarjassa Nordlund viimeisteli 99 maalia ja virallisia otteluita hän pelasi Hangö IK:ssa 427.
Nordlund pelasi myös Suomen maajoukkueessa kaksi A-maaottelua 1961.
Lautaskiista

Lautaskiista (tunnetaan myös nimillä edustuskiista ja valtaoikeuskiista) oli vuosien 1994-2009 ajan jatkunut epäselvyys Suomen edustuksesta EU:n huippukokouksissa. Lautaskiistan pääasiallinen kysymys liittyi siihen, vastaako Suomen edustuksesta pääministeri vai presidentti. Lautaskiistan nimi viittaa hieman leikillisesti huippukokousten illallisiin: tulisiko Suomea varten kattaa pöytään yksi vai kaksi lautasta.
Kiista sai alkunsa pääministeri Esko Ahon allekirjoitettua Suomen EU-jäsenyyssopimuksen Korfun huippukokouksessa 1994. Kysymys Suomen edustuksesta jäi avoimeksi, mutta asia nousi uudestaan esiin Euroopan unionia uudistaneen Lissabonin sopimuksen myötä. Silloinen Suomen hallitus tulkitsi tilannetta niin, että Eurooppa-neuvostojen, eli EU:n huippukokousten, roolin muuttuessa Suomen edustuksesta tulisi vastata vain pääministeri. Asian ollessa esillä presidentti Tarja Halonen ilmoitti vastustavansa edustuskäytäntöjen muutosta. Presidentti perusteli kantaansa sillä, että Suomen perustuslain mukaan presidentti johtaa ulkopolitiikkaa yhteistoiminnassa valtioneuvoston kanssa. 
Kiista ratkesi loppuvuodesta 2009, kun silloinen pääministeri Matti Vanhanen ja presidentti Halonen pääsivät yhteisymmärrykseen Suomen edustuksesta. Euroopan neuvostossa ja sen kokouksissa edustaa pääministeri, kun taas EU-huippukokouksten osalta osallistujat päätetään tilanteen mukaan silloin kun kutsuja on useampi kuin yksi.
Rôtanak Kiri

Rôtanak Kiri (khmeriksi រតនគិរី) on yksi Kambodžan 24:stä maakunnasta. Ratanakiri sijaitsee maan koillisosassa, pohjoisessa sitä reunustaa Laos, idässä Vietnam, etelässä Môndôl Kirin maakunta ja lännessä Stŏeng Trêngin maakunta. Maakunnan pinta-ala on 10 782 neliökilometriä ja sen alueella asui 149 997 ihmistä vuonna 2008. Maakunnan pääkaupunki on Banlung, jossa asuu noin 17 000 ihmistä. Erityisesti pääkaupungin lähettyvillä kasvatetaan munuais-, kahvi-, maapähkinä- ja kumipuita.
Alueella elää 12 eri heimoa, joita kutsutaan yhteisellä nimellä Khmer Loeu. Heimojen asukkaat muodostavat yli 80 prosenttia maakunnan väestöstä. Useat heimoista elävät vuorilla ja harjoittavat kaskiviljelyä ja metsästävät varsijousilla.
Synodaalikokous

Synodaalikokouksen nykyiset tehtävät

Nykyisen kirkkojärjestyksen mukaan (KJ 18:9) piispa kutsuu hiippakuntansa papit ja lehtorit vähintään joka kuudes vuosi synodaalikokoukseen. Kokouksen tehtävänä on käsitellä teologisia kysymyksiä, seurakuntien hoitoa, sekä muuta kirkon toimintaa ja hallintoa koskevia asioita.
Synodaalikokouksia varten on usein kirjoitettu niiden teemaa kuvaava synodaalikirja tai muu synodaalikirjoitus. Synodaalikirja toimii työskentelyn pohjana.
Synodaalikokouksella ei ole hallinnollista päätösvaltaa. Kirkolliskokous on pyytänyt synodaalikokouksilta ajoittain lausuntoja, viimeksi kirkollisten toimitusten kirjan ehdotuksesta.

Synodaalikokouksen historia

Synodaalikokouksella on ollut Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa merkittäviä hallinnollisia tehtäviä ennen nykymuotoisen kirkolliskokouksen perustamista 1869. 
Vuoden 1686 kirkkolaki sääti luvussa 25 "Pappein cocouxest". Kokous pidettiin kerran vuodessa tuomiokirkossa ja se kesti kolme päivää. Synodaalikokouksen kutsui piispa ja siihen osallistuivat kirkkoherrat ja kappalaiset. Kokous alkoi jumalanpalveluksella klo 7. Kokouksessa käsiteltiin consistoriumin eli tuomiokapitulin valmistelemia teesejä ja käytiin disputaatioita kahden päivän ajan. Kolmantena päivänä käsiteltiin seurakuntien tilaa. (Läänin)rovastit antoivat selontekonsa rovastikuntansa tilasta ja elämästä. Nämä aktit sidottiin yhteen ja säilytettiin tuomiokapitulissa. Kokouksessa käsiteltiin myös asioita, joita ei ollut voitu ratkaista paikallisesti. Kokouksen lopussa papisto antoi neliosaisen vakuutuksen piispalle. Seuraavaa kokousta varten valittiin puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme respondenttia sekä kolme opponenttia. Kokous päättyi virteen, rukoukseen ja Herran siunaukseen.
Disputaatioiden ja teesien kirjoittamisen myötä syntyi tapa kirjoittaa synodaalikokouksia varten synodaalikirja.
Schaumanin kirkkolaissa 1869 synodaalikokouksia määrättiin pidettävän vähintään viiden vuoden välein.
Lehtorin viran perustamisen jälkeen myös lehtorit ovat osallistuneet synodaalikokoukseen. Vuodesta 2016 lähtien Tampereen hiippakunnan synodaalikokoukseen osallistuvat myös diakonit. 
Vuoden 1994 uudistuneessa kirkkojärjestyksessä määrättiin, että synodaalikokous on pidettävä kuuden vuoden välein. Tarvittaessa niitä voitiin pitää useamminkin. Synodaalikokouksen puheenjohtaja oli piispa. Hallinnollisen toimielimen historiaa kantoi vielä määräys, että synodaalikokouksen tuli hyväksyä itselleen työjärjestys.
Hiippakuntahallintouudistuksen yhteydessä 2003 säännökset ovat saaneet nykyisen muotonsa. Kokoukset pidetään vähintään kuuden vuoden välein, mutta niiden muoto on vapaa.
Martti Mikkola

Martti Juhani Mikkola (s. 6. syyskuuta 1936 Oulainen) on suomalainen tekniikan tutkija ja Teknillisen korkeakoulun rakenteiden mekaniikan professori vuodesta 1971. Hän oli Suomen Akatemian tutkijaprofessori 1977–1980. Hän on tutkinut rakenteiden lujuuslaskelma- ja mitoitusmenetelmiä.
Haukkalammi (Tampere)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Kaletonjärven alueeseen (35.391) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,6 metriä mpy.
Kultasiipibulbuli

Levinneisyys

Kultasiipibulbulia tavataan laajalla alueella Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen ja paikallinen, mutta paikallisesti yleinen Thaimaan pohjoisosissa, Laosissa ja Vietnamissa. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin laaja ja kannankehitys vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Semanttinen rooli

Kielitieteessä semanttisen roolin tai theta-roolin käsitteellä kuvataan sitä, mitä kukin verbin argumentti "tekee" lauseessa. Argumenttien semanttiset roolit eivät muutu sen mukaan, minä syntaktisena roolina ne on lauseeseen koodattu. 
Eri tutkijat määrittelevät hieman erilaisen listan semanttisia rooleja. Semanttisia rooleja kuitenkin ovat mm. agentti, patientti, teema, kokija, stimulus,  vastaanottaja, hyötyjä, kärsijä, paikka, määränpää, maali ja aika.
Pikkarala

Liikenne

Pikkarala sijaitsee Oulujoen etelärannalla valtatien 22 sekä Oulu–Kontiomäki-rautatien varrella. Alueen pääväylä on valtatie 22. Asutus on keskittynyt valtatieltä haarautuvien yhdys- ja taajamateiden varsille. Kevyen liikenteen väyliä ei ole. Kylästä lähtee tieyhteys Kempeleen Juurussuon kylään sekä Tyrnävän Murtoon. 
Koskilinjojen paikallisliikenteen vuorot liikennöivät Pikkaralaan päivittäin. Pikkaralasta on myös lossiyhteys Oulujoen ylitse Lapinkankaan kaupunginosaan. Lähivuosina Pikkaralan lossina tunnettu lautta-alus korvattaneen kiinteällä siltayhteydellä. Rautatien henkilöliikenne on lakkautettu jo 1980-luvulla lättähattujen poistuessa liikenteestä.
Muhoksen ja Pikkaralan välinen pyörätie valmistui kesällä 2008.

Pikkaralan Asemakylä

Rautatien ja valtatien väliselle alueelle muodostunut Pikkaralan Asemakylä muodostaa pienen, noin sadan hengen kyläyhteisön. Kylä on muodostunut Asemakyläntien ja valtatien varrelle.

Pikkaraisenkylä

Kaupunginosan eteläosassa sijaitseva Pikkaraisenkylä on muodostunut pääasiassa valtatien ja Oulujoen väliselle harjannealueelle. Kylä sijaitsee peltomaiseman keskellä, ja sen rakennuskanta käsittää sekä uusia omakotitaloja että vanhoja maataloja.

Pukki

Pukin kyläalue on pääasiassa sijoittunut rinteille rantapeltojen yläpuoliselle alueelle Pukintien varrelle.

Vasankangas

Valtatien ja Oulujoen välillä sijaitseva Vasankankaan kyläalue on muodostunut pelto- ja metsämaisemaa halkovan Vasankankaantien ja sen sivutien varrelle. Vasankankaalla toimi koulun vieressä kyläkauppa 1930-luvulta lähtien. Kauppa lakkautettiin sotien jälkeen.
Fjodor Duz-Hotimirski

Fjodor Ivanovitš Duz–Hotimirski (Фёдор Иванович Дуз-Хотимирский (26. syyskuuta 1879 Tšernihiv,Ukraina– 6. marraskuuta 1965 Moskova) oli ukrainalainen ja neuvostoliittolainen shakinpelaaja. 
Nuoruudessaan Duz-Hotimirski voitti neljästi Kiovan mestaruuden (1900, 1902, 1903, 1906). Pietarin mestaruuden hän voitti 1910 ja 1911 (jaettu). Vuonna 1931 hän voitti shakin uzbekistaninmestaruuden. Vuonna 1950 hän sai kansainvälisen mestarin arvonimen.
Tigres de la UANL

Tigres de la UANL, toiselta nimeltään Itamar Batista da Silvan seura on Primera División de Méxicossa pelaava joukkue, joka on kotoisin Monterreysta. Joukkueen päävalmentaja on brasilialainen Ricardo Ferretti.
Pikkumerimetso

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 45–55 senttimetriä ja siivenkärkien väli 80–90 senttiä. Se on muita merimetsoja huomattavasti pienikokoisempi. Sen pyrstö on pitkä, nokka paksu ja lyhyt. Sen kaula on lyhyt ja paksu, mutta uidessa se voi olla venytettynä pitkäksi. Linnun väritys on mustahko, tummanvihreän- ja ruskeankiiltoinen.  
Vanhalla linnulla on pesimäpuvussaan valkoisia täpliä päässä, kaulassa ja alapuolella, kun vanhalta pesimättömältä linnulta ne puuttuvat ja tilalla on vaalea kurkku, vaaleampi rinta ja ruskeansävyisempi yleisväritys.  
Nuoren linnun höyhenpuku on kiillottomampi ja himmeämpi, sekä rinnassa ja päässä on heikkoa juovitusta.

Äänet

Pikkumerimetso yhdyskunnasta kuuluu kurnuttavia ja röhkiviä ääniä. Muuten se on hiljainen.

Levinneisyys

Lajin pesimäalueesta 75–94 % sijaitsee Euroopassa ja sen populaation kooksi on arvioitu 28 000–39 000 paria. Sen tärkeimmät populaatiot ovat Euroopassa Romanian 11 500–14 000 paria ja Aasiassa Azerbaidžanin 8 000–12 000 paria. Kyseisten populaatioiden koot ovat pysyneet vakaina tai nousseet.
Pikkumerimetso pesii Kaakkois-Euroopassa, Azerbaidžanissa, Venäjällä, Iranissa, Kazakstanissa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa. Talvet se viettää lähinnä Balkanilla, Turkissa, Kyproksella, Irakissa, Iranissa, Azerbaidžanissa, Israelissa, Romaniassa ja Syyriassa.
Laji on hävinnyt Algeriasta ja Jordaniasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Pikkumerimetso pesii huhti–heinäkuussa yhdykunnissa suistoalueilla ja rehevillä järvillä. Se rakentaa pesänsä oksista ja heinistä matalalle puuhun tai ruovikkoon, joskus myös haikarakoloniaan. Se jättää pesimäalueensa elokuussa ja palaa sinne maalis-huhtikuussa. Laji liikkuu vain vähän sen esiintymisalueilta. Se ruokailee yksin tai pienissä ryhmissä ympäri vuoden. Vedessä olon jälkeen kuivattelee siipiään auki levitettyinä.

Elinympäristö

Pikkumerimetso asuu alavilla mailla makeanveden alueilla, joissa on paljon kalaa ravinnoksi ja rehevää rantaa, jossa kasvaa pensaita, puita ja tiheää ruovikkoa, kuten esimerkiksi juoluailla, suistoissa, järvissä, tulvaniityillä ja luhdilla. Pikkumerimetsoa esiintyy talvisin myös murto- ja suolavesi kosteikoilla.

Uhat ja suojelu

Suojelutoimenpiteet Kaakkois-Euroopassa ovat parantaneet linnun asemaa, joskin sen talvehtimisalueita tuhoutuu ja sitä vainotaan siellä. Sen uhkia ovat: elinympäristöjen muutos; kosteikkojen kuivatus maataloudenkäyttöön ja ihmisen toiminnasta johtuvat hydrologiset muutokset; vesiviljelyteollisuuden aiheuttama vainoaminen; vapaa-ajan metsästäminen ja metsästäminen kaupallisiin tarkoituksiin, kuten myyminen ruoaksi Iranissa.
Hevinkelium

Historia

Kotisivujensa mukaan baarikeskustelusta alkunsa saanut yhtye perustettiin vuonna 1997, ja se julkaisi Mefisto Productions -levymerkillä albumin Varrella virren. Julkaistuaan esikoislevynsä Hevinkelium hankki mainetta soittamalla useita konsertteja vuodessa.
Vuonna 2003 laulaja Taage (Tapio Laiho) perusti heavy metal -yhtyeen Kilpi yhdessä kitaristi Petteri Kilven kanssa. Vuonna 2006 Taage osallistui Metallimessuun esilaulajana. Tämä metallimusiikin säestyksellä pidettävä jumalanpalvelus herätti konseptina huomiota lehdistössä, ja jotkut toimittajat olettivat Taagen olevan mukana juuri Hevinkelium-taustansa vuoksi.
Sakkeus/Sacce eli Sakke Koivula tunnetaan myös Peer Günt -yhtyeen rumpalina.
Hevinkelium teki paluun vuonna 2007, vaikka olikin ollut kasassa koko ajan, ja aloitti jälleen vuotuiset konserttiesiintymiset.
Hevinkelium soittaa Turussa joka vuosi joulun tietämillä jouluehtoollis-konsertin (tapahtuma on jo perinne vuodesta 1998).

Tyyli

Hevinkeliumin musiikki on perinteistä, melodista ja suoraviivaista heavy metalia. Laulu on korkeaa ja mahtipontista. Tempo vaihtelee keskinopeasta laahustavan hitaaseen tyyliin. Uruilla on kuuluva osuus yhtyeen äänimaisemassa, ja niitä soitetaan myös kirkkomusiikin tyylisesti. Yhtye nimittää musiikkiansa  "Beetleheviksi", ja metallisovitukset noudattavat vapaasti mukaillen alkuperäisiä virsisävellyksiä. Varhaisissa mainoskuvissaan yhtye käytti uskonnollisia asuja.

Vastaanotto

Yhtyeellä on parodinen maine, ja lehdistö ottaa Hevinkeliumin harvoin vakavasti. Vaikka Hevinkeliumia ei välttämättä voi nimittää "kristilliseksi yhtyeeksi", ryhmä mainitaan usein suomalaisissa metallimusiikkia käsittelevissä lehtiartikkeleissa, kun huomioidaan suuntauksen kristillisemmät edustajat tai puhutaan kristillisen metallimusiikin käsitteestä. Hevinkeliumin levyt eivät ole myyneet suuria määriä (joskin 1000 kpl ensimmäinen painos myytiin loppuun hetkessä), ja sen saamat arvostelut ovat vaihtelevia. Levystä on otettu ainakin kolme painosta. Hevinkelium on kuitenkin tunnettu Suomen metallipiireissä, ja yhtyeellä on huumorimaineestaan huolimatta kannattajia myös hengellisissä piireissä.
Vuonna 2011 internet-palvelu UGO listasi Hevinkeliumin promootiokuvan maailman 36. huonoimmaksi kautta aikojen.
Pudotusrinne

Pudotusrinne on kerroksittaisten sedimenttikivilajien eroosion tuloksena syntynyt geologinen muodostuma. Pudotusrinteet ovat kahden tasaisen alueen väliin syntyneitä jyrkkiä rinteitä.

Muodostuminen

Tietyt kivilajit (yleensä pehmeät) hajoavat muita nopeammin. Esimerkiksi savikivi hajoaa nopeammin kuin kalkkikivi. Tietyissä tilanteissa kokonainen kerros helposti hajoavaa kiviainesta voi eroosion tuloksena kulkeutua pois kovemman kivilajin päältä. Tämän seurauksena syntyy lähes tasainen pinta.
Leikkikieli

Leikkikieli on lasten joskus huvikseen puhuma kieli, jossa sananosia siirrellään ja sotketaan. Tunnetuimpia suomalaisia leikkikieliä on kontinkieli, jossa joka sanan tavut sekoitetaan kontti-sanan tavuihin (esimerkiksi minä > kona-mintti). Muita suomalaisia leikkikieliä ovat esimerkiksi vitikieli, vedekieli, lampaanlatina ja fikon-kieli. Yrjö Karilas mainitsee toimittamassaan Antero Vipusessa (1966) suomen kielen leikkikielet risakieli eli rastaankieli, punkakieli, raappakieli, lekkerikieli, hernekieli eli her-kieli, ver-kieli, pee-kieli, mullikkakieli, tiaisenkieli, varpusenkieli, tintakieli, rengonkieli ja inkerin kieli, joissa on samankaltaista logiikkaa.
Käsittämätöntä leikkikieltä voidaan kutsua siansaksaksi. Toisaalta siansaksa mainitaan yhtenä leikkikielenä Antero Vipusessa, jonka näyte siansaksasta kuuluu "Huiska lavonen keti verran kuolasuormaa sirven jävyitse." sekä "Raskalaisella ehoja on, vailla muin ratavata."
Ruotsissa tunnetaan "ryövärinkieli" Rövarspråket (rorövovarorsospoproråkoketot), jota on käytetty Astrid Lindgrenin Kalle Blomkvist -hahmoissa. Tanskalainen vastaava ryövärinkielinen nimitys ryövärinkielelle (röversprog) on rorövöverorsospoprorogog<ef name=Vipunen />.
Bitchūn provinssi

Bitchū (jap. 備中国, Bitchū no kuni) oli Japanin provinssi Honshūn saaren länsiosassa Seton sisämeren rannikolla. Se kattoi nykyisen Okayaman prefektuurin länsiosan. Se syntyi, kun aiempi Kibin provinssi hajotettiin Bizenin, Bitchūn ja Bingon provinsseihin. Se lakkautettiin muiden provinssien tavoin vuonna 1871 ja liitettiin lopulta vuonna 1875 Okayaman prefektuuriin.
Provinssi oli Muromachi-kaudella pääasiassa Shikokun Hosokawa-klaanin omistuksessa, mutta nautti siitä osittaista itsenäisyyttä. Sengoku-kaudella Oda Nobunaga ja Mori Terumoto taistelivat Bitchūsta, joka hajaantui osiin. Vuoden 1600 jälkeen provinssi jaettiin useisiin haneihin eli läänityksiin.
Aleksander Pell

Aleksander Pell (1875 Hämeenlinna – 14. helmikuuta 1920 Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin eli suomalaisiin upseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa. Pell syntyi Hämeenlinnassa, jossa hänen isänsä Aleksander K. Pell palveli upseerina. Ensimmäisen maailmansodan aikana Pell osallistui upseerina itärintaman taisteluihin ja hänet palkittiin ansioistaan Yrjönmiekalla. Sotilasarvoltaan Pell oli majuri.

Suomen sisällissota

Sisällissodan alkaessa kapteeni Pell vaikutti Sortavalassa, jossa hänen johdollaan riisuttiin kaupungin venäläiset sotilaat aseista. Hieman myöhemmin hän osallistui myös Värtsilän taisteluun. Helmikuun alussa Pell toimi Sortavalan suojeluskunnan päällikkönä Antrean rintaman taisteluissa Ahvolassa. Kuun lopulla valkoisten tekemä hyökkäys epäonnistui, ja 24. helmikuuta Pell määräsi kaikki Ahvolan joukot vetäytymään Antreaan. Lopulta hänet saatiin perumaan käskynsä, mutta valkoisen armeijan ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim siirsi Pellin sivuun tehtävistään ja lähetti hänet komppanianpäälliköksi vähemmän tärkeälle Satakunnan rintamalle. Hyökkäyksen epäonnistuminen laitettiin Pellin syyksi, mutta mahdollisesti Karjalan ryhmän komentaja Aarne Sihvo ja ratsumestari Oskar Kuula olivat tehneet Pellistä syntipukin, saadakseen hänet pois rintamalta. Satakunnan rintamalla Pell onnistui kuitenkin ylenemään majuriksi ja pataljoonankomentajaksi. Hän johti muun muassa maaliskuun lopussa Mannanmäen taistelun jälkeen tehtyä Kyröskosken paperitehtaan valtausta yhdessä majuri Walter von Gerichin kanssa.

Arkangelin rintamalla

Sisällissodan päätyttyä Suomen uusissa puolustusvoimissa taustansa takia syrjitty Pell värväytyi usean muun tsaarinupseerin tavoin vapaaehtoiseksi Venäjän sisällissotaan valkoisen armeijan joukkoihin. Kesäkuussa 1919 Pell matkusti Arkangelin rintamalle, jossa hänet määrättiin 7. Pohjois-Venäjän tarkka-ampujarykmentin pataljoonankomentajaksi. Valkoisten rintaman romahtaessa pataljoona joutui 14. helmikuuta 1920 bolševikkien saartamaksi, ja sen miehet ryhtyivät kapinoimaan. Pellin kerrottiin tämän jälkeen ampuneen itsensä joukkojensa edessä.
NFS@Home

NFS@Home on BOINC-alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti, joka on aloitettu Kalifornian valtionyliopisto, Fullertonissa. Projekti etsii yleinen lukukuntaseula periaatteella suuria alkulukuja. Luvut on valittu Cunninghamin projektista.
Painekammio

Painekammio saturaatiosukelluksessa

Saturaatiosukelluksessa kyse on siitä, että sukeltajan kudokset saavuttavat jonkin ajan jälkeen pisteen, jossa sukeltajantaudin aiheuttavaa typpeä (tai heliumia) ei enää liukene hengitettävästä kaasusta kudoksiin. Paineen alentamiseen tarvittava aika ei siis pitene samassa suhteessa paineen alaisena oleskellun ajan kanssa. Sukeltaja pidetään paineistettuna työsyvyyteen pidemmän ajan, esim. viikon kerrallaan. Sukeltaja viettää sukellusten välisen ajan painekammiossa ja on koko ajan paineistettuna. Sukeltajan hengittämä kaasuseos sisältää hapen lisäksi typpeä, heliumia tai molempia.