google/wiki40b huggingface dataset:
Tietokone-etiikka

Ammattietiikka

Tietotekniikan ammattilaisen ammattietiikkaan voi tutustua esimerkiksi Tietotekniikan liiton etiikan työryhmän sivustolta.
Myös IFIPin (International Federation for Information Processing)] SIG (Special Interest Group) 9.2.2 on a Framework for Ethics of Computing on pyrkinyt kehittämään kansainvälisen tietotekniikan ammattilaisen eettisen ohjeen. Koska tässä ei ole onnistuttu, on sen sijaan tuotettu ohje kansallisen ammattietiikan ohjeen kirjoittamista varten.
Wittenbergplatz

Wittenbergplatz on aukio Berliinin läntisessä keskustassa, Tauentzienstraßen itäpäässä. Se syntyi vuosina 1889–1892.
Aukiota ympäröineestä alkuperäisestä rakennuskannasta ei ole säilynyt paljoa, mutta aukion keskellä sijaitsee edelleen arkkitehtuuristaan tunnettu, vuonna 1913 nykyisen muotonsa saanut Wittenbergplatzin metroasema. Molemmin puolin asemaa kulkee autotie. Aukion pohjois- ja eteläpäädyt ovat puistomaisempia ja kummallakin sijaitsee suihkulähde.
Berliinin kuuluisin tavaratalo KaDeWe sijaitsee aukion laidalla.
Kaapelimodeemi

Kaapelimodeemi on kaksisuuntaisessa kaapelitelevisioverkossa toimiva päätelaite (modeemi). Yleisin kaapelimodeemin avulla toteutettava palvelu on laajakaistainen Internet-yhteys. Tällöin kaapelimodeemi kytketään palvelun tilaajan kotona kaapelitelevisioverkon antennirasiaan. Kaapelimodeemi muuntaa antennista tulevan signaalin tietokoneiden ja muiden oheislaitteiden käyttämään muotoon. Kaapelimodeemissa voi olla Ethernet-liitin ja langaton tukiasema muuntamaan kaapeliverkon tietoliikenteen yhteyskäytäntö Ethernet-yhteyskäytännöksi ja päinvastoin. Verrattuna esimerkiksi DSL-yhteyteen, kaapelimodeemiliittymä aktivoidaan asiakkaan verkkoalueelle heti ostovaiheessa. Myöskin nopeuden vaihto onnistuu poikkeuksetta välittömästi. Operaattorin palvelin tunnistaa kaapelimodeemin sen MAC-osoitteen perusteella ja antaa oikean määrän kaistaa.
Suomessa kaapelimodeemiverkossa käytettäviä standardeja ovat euroDOCSIS 1.1, 2.0 ja 3.0 (engl. Data Over Cable Service Interface Specification). 100Mbit/s ja sen ylittäviä liittymiä tarjoavat suurimmat kaapelimodeemioperaattorit Kaisanet, Elisa, Telia ja DNA. Pienemmät operaattorit tuottavat yhteyksiä pääasiassa muilla tekniikoilla. Kaapelimodeemiliittymän nopeus on yleensä asymmetrinen. Paluusuunnan nopeus on yleensä merkittävästi hitaampi kuin latausnopeus. DNA:lla on 2013 vuodesta lähtien ollut nopein liittymä, 350/20Mbit/s.  Nykyisin keskiluokan yhteyksillä on yleensä 10Mbit/s lähetyskaistaa . Käytännössä näin suuriin nopeuksiin päästään vain tehokkaalla laitteistokokoonpanolla ja Ethernet-kaapelilla suoraan modeemiin. Vaikka käytettävät verkkokortit ja mahdolliset kuluttajahintaiset kytkimet ja reitittimet tukisivatkin 1 Gbit/s nopeuksia, ei niiden suorituskyky välttämättä riitä 200 Mbit/s nopeuteen. Langattomalla verkolla huippunopeudet jäävät saavuttamatta, sillä nopeimmallakin 802.11n-standardilla ylletään käytännössä 100 Mbit/s nopeuteen. Uusimmilla 802.11ac-tekniikkaa tukevilla laitteilla voidaan päästä jopa 500Mbit/s nopeuteen.
CMTS (Cable Modem Termination System) on kaapelitelevisioverkon laitetilassa oleva koaksiaali- ja kuitukaapelit päättävä keskitin. Yhteys kotoa Internetiin toteutetaan yhdellä paluusuuntaisella taajuuskaistalla ja yhteydet koteihin toisella myötäsuuntaisella kaapelimodeemikäyttöön varatulla taajuuskaistalla, joka vastaa yhden televisiokanavan käyttämää taajuuskaistaa. Samassa verkon haarassa on internet-liikennettä varten varattu yleensä useita myötä- ja paluusuunnan taajuuskanavia, joiden tarjoamaa tiedonsiirtokapasiteettia kaapelimodeemit jakavat.

Standardit

Aikaisemmin USA:ssa käytettiin standardia DOCSIS (nyt versio 2.0) ja Euroopassa standardia DAVIC. Eurooppalainen versio on kuitenkin saanut väistyä amerikkalaisen standardin eurooppalaistetun euroDOCSIS-version tieltä.
euroDOCSIS-standardissa kehysrakenne on DVB-standardin mukainen, kanavanvarausmenetelmä on TDMA ja modulointimenetelmä kaapelissa on QPSK ja QAM.
euroDOCSIS-määrittelyt ovat saatavissa (englanniksi) tComLabs-sertifiointiyrityksen sivuilta. DOCSIS-määrittelyn ovat saatavissa DOCSIS-sivustolta.
Dekeleia

Maantiede

Dekeleia sijaitsi Parnesvuoren itäpään juurella noin 120 stadioninmittaa tai noin 20 kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen. Paikka oli Parnesvuoren ja Pentelikonvuoren välisen, Attikan tasangolta Oropokseen ja Boiotiaan päin johtavan solan suulla. Solan läpi kulki Ateenan ja Theban välinen tie, joka yhdisti Ateenan myös muun muassa sen vallassa olleeseen Euboiaan. Kaupunki oli sen verran korkealla, että sieltä kerrotaan näkyneen Pireuksen satamaan saakka.

Historia

Perinteen mukaan Dekeleia oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kylästä (kōmē) tai kaupungista (polis), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (synoikismos) Ateenaksi. Dekeleia oli alun perin pieni kaupunki. Myöhemmin se kuului Ateenan valtapiiriin yhtenä sen demoksista. Dekeleian demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin neljä edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kuusi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Dekeleus (Δεκελεύς) tai Dekeleeus (Δεκελεεύς).
Dekeleia oli vanhastaan hyvissä väleissä Spartan kanssa. Peloponnesolaissodan aikana vuonna 413 eaa. spartalaiset valloittivat kaupungin ja sijoittivat sinne varuskunnan kuninkaansa Agiin johdolla ja Alkibiadeen kehotuksesta. Tarkoituksena oli saartaa Ateena maalta käsin ja katkaista sen Euboialta tuleva ruokahuolto. Tämän jälkeen Ateenaan pystyttiin kuljettamaan ruokaa vain meriteitse. Peloponnesolaissodan loppuvaihetta kutsutaan joskus Dekeleian sodaksi juuri tämän takia.

Rakennukset ja löydökset

Kaupungin linnoitusrakennelmien raunioita on löydetty muun muassa Tatóista entisen kuninkaallisen kesäpalatsin puiston alueelta. Paikalta on löydetty muun muassa muureja, keramiikkaa, veistoksia ja piirtokirjoituksia. Tatóissa oleva Palaiókastrona tunnettu kukkula, jolla nykyisin ovat Kreikan kuningassuvun haudat, on todennäköisesti Dekeleian akropolis eli linnavuori ja/tai Agiin rakennuttama linnoitus. Se oli ympäröity noin 800 metrin pituisella muurilla.
Håkan Smeds

Håkan Gilbert Markus Smeds (s. 3. syyskuuta 1928 Vaasa) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on ollut Oy Wiik & Höglund Ab:n toimitusjohtaja 1971–1987. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1984. Hän on koulutukseltaan diplomiekonomi.
August Förster (näyttelijä)

Johann August Förster (3. kesäkuuta 1828 Bad Lauchstädt, Saksa – 22. joulukuuta 1889 Semmering, Itävalta) oli saksalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Elämä

Förster aloitti opintonsa Merseburgissa 1838, jatkoi Donndorfin luostarikoulussa ja edelleen Schulpfortessa Naumburgissa vuodesta 1841. Myöhemmin hän opiskeli filologiaa Hallessa ja hänet promotoitiin 1851 Jenassa. Samana vuonna Förster debytoi Seckendorfin roolissa Karl Gutzkowin näytelmässä Zopf und Schwert. Ura jatkui Stettinissä, Danzigissa ja Breslaussa, kunnes hänet kiinnitettiin Wienin Burgtheateriin vuonna 1858, jossa hän toimi näyttelijänä vuoteen 1875, ohjaajana vuodesta 1870 ja johtajana vuodesta 1888. Vuosina 1875–1882 Förster työskenteli Leipzigin Kaupunginteatterin johtajana, ja houkutteli teatterin riveihin aikansa lahjakkuuksia, kuten Josef Kainzin, Josephine Wesselyn ja Maria Geistingerin. Vuosina 1883–1888 hän toimi Deutsches Theaterin ohjaajana ja varajohtajana Berliinissä. Försterin päärooleihin kuului muun muassa Galottin rooli Lessingin draamassa Emilia Galotti ja vanha Miller Schillerin draamassa Kabale und Liebe.
Förster käänsi lukuisia ranskalaisia näytelmiä saksaksi. Hänet on haudattu Matzleinsdorfin evankeliselle hautausmaalle Wieniin.
Kauko Hjerppe

Kauko Kustaa Hjerppe (19. toukokuuta 1926 Savitaipale – 20. kesäkuuta 1996 Kuopio) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana (1966–1971 ja 1975–1978), Oulun kaupunginvaltuuston puheenjohtajana (1968 ja 1973–1974), Miettusen II hallituksen liikenneministerinä (1975–1976) ja Kuopion läänin maaherrana (1978–1993).
Hjerppe suoritti Sirola-opiston 1948–1949. Suomen demokraattisessa nuorisoliitossa uransa aloittanut Hjerppe toimi ennen eduskuntauraansa SKDL:n Oulun piirisihteerinä (1954–1959) ja Suomen kommunistisen puolueen Oulun piirisihteerinä (1959–1966). Hjerppe oli 1960-luvulla yksi SKP:n uudistajista ja hän arvosteli vanhaa puoluejohtoa avoimesti vuoden 1964 puoluekeskustelussa. Hjerpen johdolla SKP:n Oulun piirikomitea kannatti esimerkiksi SKP:n ja SKDL:n yhdistämistä.
Hjerppe kuului Oulun kaupunginvaltuustoon yli 25 vuotta (1951–1978). Hän oli myös kahdesti presidentin valitsijamies (1968 ja 1978).
Tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti Hjerppen 26. toukokuuta 1978 Kuopion läänin maaherraksi. Hän aloitti virassa saman vuoden elokuun alussa.
Rikkiplasmalamppu

Rikkiplasmalamppu on valaisin, jossa mikroaaltoja suunnataan rikki- ja argontäytteiseen polttimoon. Rikkiplasmalamppujen valmistusta on jatkettu vuodesta 2005 eteenpäin.
Vuonna 1998 julkaistussa yksittäistutkimuksessa kurkut saatiin kasvamaan kasvuvaiheessa yhdellä 1000 W:n rikkiplasmalampulla nopeammin kuin kuudella 400 W:n monimetallivalaisimella kasvatetut kasvit.
Quintus Smyrnaeus

Quintus Smyrnaeus (m.kreik. Κόιντος Σμυρναίος, Kointos Smyrnaios, Kointos Smyrnalainen) oli myöhäisantiikin aikana vaikuttanut kreikkalainen runoilija, joka kirjoitti latinankielisellä nimellä Posthomerica (kreikaksi Τὰ καθ' Ὅμηρον, Ta kath' Homēron) tunnetun 14 kirjaa käsittävän eepoksen. Se on kirjoitettu heksametri-muodossa ja kuvaa tapahtumia Homeroksen Iliaan ja Odysseian välissä, alkaen Hektorin kuolemasta aina Troijan valtaukseen asti. Tyylillisesti Quintus Smyrnaeuksen on käyttänyt esikuvanaan Homerosta, ja hän on käyttänyt lähteinään samoja hellenistisiä syklisiä runoja kuin Vergiliuskin.
Quintus Smyrnaeuksen oletetaan eläneen myöhäisellä 300-luvulla hänen teoksessaan mainittujen tapahtumien perusteella, mutta on esitetty myös arvailuja siitä, että hän olisi vaikuttanut jo kolmannella, ehkä jopa toisella vuosisadalla. Aikaisempaa ajankohtaa puoltaa hänen teoksestaan näkyvä toisen sofistiikan vaikutus, joka kukoisti tänä aikakautena.
Lisänimi Smyrnaeus ('Smyrnalainen') on peräisin itse eepoksesta, jossa kirjoittaja kertoo aloittaneensa runojen tekemisen oltuaan kaitsemassa lampaita lähellä Smyrnaa.
Shadow of the Tomb Raider

Pelaaminen

Kuten edeltäjänsäkin, peli on kolmannen persoonan näkökulmasta pelattava toimintaseikkailupeli. Uiminen on täysin uudistettu, sillä Lara pystyy nyt pitämään hengitystään veden alla pidemmän aikaa ilmataskujen tuomisen vuoksi. Lara myös kykenee menemään kallioita alas köyden avulla. Viekkaus on tärkeä osa peliä, sillä Lara pystyy irtautumaan taistelusta, kun hän poistuu vihollisten näkökentästä. Edeltäjiensä tapaan peli antaa pelaajille mahdollisuuden metsästää villieläimiä, tehdä käsityömateriaaleja kerätyistä resursseista, ratkaista pulmia ja tutkia valinnaisia hautoja.
Gregory House

Gregory ”Greg” House on Hugh Laurien näyttelemä fiktiivinen lääkäri yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa House. Gregory House on lääketieteellinen nero, joka on erikoistunut tartuntatauteihin ja munuaisia tutkivaan nefrologiaan. House johtaa diagnostiikkaosastoa fiktiivisessä Princeton-Plainsboron opetussairaalassa.
Housen omalaatuinen ja suorasanainen persoona, sekä hänen erikoinen lähestymistapansa potilastapauksiin aiheuttaa Housen ja tämän kollegojen välillä paljon erimielisyyksiä. Hahmo on saanut paljon vaikutteita fiktiivisestä salapoliisista Sherlock Holmesista.
House joutuu käyttämään kävelykeppiä, sillä hän kärsii väärin diagnosoidun valtimotukoksen aiheuttamasta jalan lihasten rappeutumasta ja on tämän takia riippuvainen hydrokodonista (Vicodin) jatkuvan kroonisen kivun vuoksi. Hahmon inspiraatiolähde Sherlock Holmes on puolestaan riippuvainen kokaiinista.
Hahmon näyttelijä Hugh Laurie on voittanut roolistaan useita palkintoja, mukaan lukien kaksi Golden Globe -palkintoa parhaasta miespääosasta draamasarjassa ja SAG-palkinnon parhaana miesnäyttelijänä draamasarjassa. Laurie oli myös Primetime Emmy -ehdokkaana vuosina 2005, 2007, 2008, 2009 ja 2010. TV Guide -lehti on puolestaan valinnut Gregory Housen kaikkien aikojen parhaaksi televisiohahmoksi.
HMS Defence (1763)

Palvelus

Alus haaksirikkoutui 24. joulukuuta 1811.
Channa ornatipinnis

Ulkonäkö ja koko

C. ornatipinnis-kalan pohjaväritys on tumma. Kyljissä on mustia laikkuja. Pisin tavattu yksilö oli 20,5 senttimetrin mittainen.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, yli 23 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sitä tavataan ainoastaan Aasian Myanmarissa.
Alte Donau

Historia

Aikaisemmin Tonava jakautui Wienin alueella useisiin haaroihin, joiden väliin ja ympärille jäi laajoja luonnon­tilaisia alueita. Pääuoma vaihtoi usein tulvien yhteydessä kulku­suuntaansa, minkä vuoksi kiinteiden siltojen rakentaminen oli mahdotonta, sillä jäiden lähtiessä syntyvät tulvat olisivat tuhonneet sen. Nykyinen Alte Donau, jota silloin nimitettiin Floridsdorfin haaraksi (saks. Flodidsdorfer Arm), muodostui 1700-luvulla suurten tulvien jälkeen selvästi joen pääuomaksi. Kaupungin suojelemiseksi tulvilta suoritettiin vuosina 1870–1875 laajoja vesirakennustöitä. Niiden yhteydessä kaivettiin Wienin läpi kulkeva Tonavan nykyinen pääuoma, ja samalla Alte Donau jäi siitä erilleen eräänlaiseksi padotuksi tekojärveksi, jonka pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja syvyys keskimäärin 2,5 metriä, enimmillään 6,8 metriä. Tonavasta ei vettä pääse virtaamaan Alte Donauhun, vaan se saa vettä ainoastaan alueen pohjavesistä. Nykyisen Alte Donaun alueella oli aikoinaan useita vesimyllyjä.
Myöhemmin rakennettiin Alte Donaun rannalle Itävallan ensimmäinen Tonavalla liikennöinyt höyrylaiva, Karl I, ja siellä rakennettiin myös Lohnerin vesilentokoneet.

Vapaa-ajan käyttö

Nykyisin Alte Donaun rannat ovat merkittäviä ja suosittuja vapaa-ajan vietto­paikkoja. Siellä on useita suosittuja yleisiä uimarantoja, joista vanhin on Gänsehäufel. Nykyisin ehkä tunnetuin kuitenkin on Angelibad Alte Donaun pohjoispäässä.
Alte Donaulla harrastetaan myös soutua, purjehdusta ja lainelautailua. Veneen tai kanootin voi myös vuokrata sen rannalta. Alue sopii hyvin aloittelevien purjehtijoiden harjoittelu­paikaksi, joskin varsin voimakkaatkin tuulet voivat puhaltaa sinne lähellä olevien Donau Cityn ja UNO-Cityn korkeiden rakennusten välitse.
Myös muutamat soutukerhot käyttävät Alte Donauta harjoittelu­paikkana. Kesäisin siellä pidetään soutu­kilpailujakin, kuten Vienna Nightrow.
Iskelmä Oulu

Iskelmä Oulu on vuonna 2002 Iskelmä-ketjuun liittynyt, Pohjois-Pohjanmaalla toimiva paikallisradio, jonka omistaa Bauer Media Oy:n omistama Kaimax Media Oy. Ennen Iskelmä-ketjuun liittymistä aseman nimi oli Radioasema Q. Iskelmä Oulun toimitus sijaitsee Oulun Isokadulla Iskelmä Ankkurin, Radio Pookin ja Radio City Oulun kanssa samassa rakennuksessa.
Kanavalla on yhteinen mediamyynti ja markkinointi Iskelmä Ankkurin kanssa.
Kanavaa voi kuunella Oulun alueella myös Telian Kaapeli-TV-verkossa taajuudella 89,4 MHz sekä DNA:n kaapelissa taajuudella 95,5 MHz).
20.6.2012 Iskelmä Oulun lähetykset aloitettiin Digitan Kiimingin radio- ja tv-asemalta ja samalla aseman lähettimen voimakkuutta nostettiin yhdestä kilowatista kolmeen kilowattiin. Näin ollen kanavan kuuluvuusalue laajentui Oulun alueella merkittävästi ja vanhat lähetykset Digitan Oulun Nokelan radioasemalla päättyivät.
Roy Wood

Roy Wood (s. 8. marraskuuta 1946, Birmingham) on englantilainen multi-instrumentalisti, laulaja ja lauluntekijä. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Mike Sheridan and The Nightriders. Vuonna 1966 hän perusti The Move -yhtyeen ja 1971 oli vuorossa Jeff Lynnen kanssa koottu sinfonista rockia soittanut Electric Light Orchestra. Wood erosi siitä kuitenkin jo ensimmäisen albumin jälkeen ja perusti Wizzard-yhtyeen. Wizzardin musiikin tyylilaji sai vaikutteita 1950-luvun rock and rollista, ja sama linja jatkui myös soolotuotannossa.
Roy Wood's Wizzard on esiintynyt Suomessa ainakin Ruisrockissa 1973. Tosin Roy Wood oli lavalla vain minuutin verran, kun hän oli suuttunut äänentoistolaitteisiin ja ennen kaikkea Status Quon menestykseen. Yleisö nimittäin kaatoi aidat ja juoksi esiintymislavan eteen. Tästä Roy Wood ei pitänyt.
Woodin musiikki vetosi suomalaiseen kuulijakuntaan, sillä esimerkiksi MUSA-lehden lukijakunta äänesti Wizzardin singlen "Angel Fingers" vuoden 1973 neljänneksi parhaaksi ja saman yhtyeen kappaleen "See My Baby Jive" sijalle 11. Samassa lehdessä alkoi myös artikkelisarja muusikon urasta.
Malmöhusin linna

Malmöhusin linna (ruots. Malmöhus slott, tansk. Malmøhus) on Malmön Centrum-alueella sijaitseva linna. Malmöhusin linna on Skandinavian vanhin säilynyt renessanssilinna. Linna toimi Tanskan vallan aikana, vuoteen 1658 asti, Malmöhusin läänin lääninherran asuinpaikkana. Linnan kuuluisiin asukkaisiin kuuluu myös Tanskan Fredrik II, joka kruununprinssiaikanaan asui linnassa ja järjesti siellä ylenpalttisia juhlia. 
Ensimmäisen puolustusraknnelman rakentamisen aloitti Tanskan ja Ruotsin kuningas Eerik XIII Pommerilainen vuonna 1434. Rakennusta käytettiin keskiajalla Tanskan kolikoiden painopaikkana. 1500-luvulla rakennuksen puolustusta vahvisti ensin Fredrik I ja nykyisen muotonsa linna sai Kristian III:n määräämien suurten uudstustöiden jälkeen, jotka toteutettiin vuosina 1537-1540. Rakentamiseen saatiin kivimateriaalia uskonpuhdistuksen yhteydessä puretuista kirkoista ja luostareista. Linna suunniteltiin lääniherran pysyväksi asuinpaikaksi ja lisäksi samalla Tanskan kuninkaan väliaikaiseksi asunnoksi. Molemmille rakennettiin erilliset asuintilat. Puolustuskäyttöön linnaan rakennettiin muun muassa vallihauta ja kanuunatornit lisättiin rakennuksen jokaiseen neljään kulmaan. Vuonna 1658 alue siirtyi Roskilden rauhassa Ruotsin vallan alle ja ruotsalaiset rakennuttivat linnan ympärille vielä ajanmukaisen bastionijärjestelmän. Skånen sodassa (1675-1679) ruotsalaiset onnistuivatkin pitämään Malmön hallinnassaan, vaikka Tanska valtasi lähes koko ympäröivän Skånen alueen. Linnan menetettyä merkityksensä sotilaallisissa tarkoituksissa 1700-luvulla, se toimi vankilana aina 1900-luvun alkuun saakka. Museona linna on toiminut vuodesta 1937.
Damen Schelde Naval Shipbuilding

Historia

Yhtiö perustettiin 8. lokakuuta 1875 nimellä NV Koninklijke Maatschappij De Schelde, kun laivanrakentajat Arie Smita oli ottanut valvontaansa laivaston Marine Etablissement -telakan. Laivanrakennuksen ja korjaamisen lisäksi yhtiö valmisti propulsiojärjestelmiä, moottoreita, höyryturbiineita, lentokoneita ja erilaisia kevytmetallituotteita.
Vuonna 1965 telakka yhdistyi Rotterdamsche Droogdok Maatschappij (RDM) ja Motorenfabriek Thomassen of De Steeg kanssa, joka loi 4. maaliskuuta 1966 Rijn-Schelde Machinefabrieken en Scheepswerven NV:n (RSMS). Alankomaiden hallituksen painostamana yhtiöön liitettiin Verolme Verenigde Scheepswerven NV, jolloin yhtiön nimeksi tuli Rijn-Schelde-Verolme Machinefabrieken en Scheepswerven NV (RSV). Uusi ajautui vaikeuksiin ja se osakekanta jaettiin, jolloin hallitus ja Zeelandin provinssi ottivat yrityksen valvontaansa.
Nimi vaihdettiin vuonna 1991 Koninklijke Schelde Groep BV:ksi (KSG). Vuonna 2000 hallitus ja Zeelandin provinssi myivät osuutensa yrityksestä Damen Groupille, jolloin siitä tuli konsernin osa. Yrityksen vastuulle siirtyi suurempien alusten valmistus laivastoille ja rannikkovartiostoille.
Konvehti

Valmistus

Suklaakonvehteja valmistetaan usein niin, että kiinteät täytteet viedään kuljetinhihnalla rivissä kuorrutuskoneeseen ja niiden päälle valutetaan suklaakerros. Liköörikonvehdin teossa kuuma sokeriliuos valutetaan maissitärkkelyspuuterissa oleviin syvennyksiin. Liuokseen muodostuu jäähtyessään kuori, jonka päälle suklaa valutetaan.

Historia

Sveitsiläisen apteekkarin poika Jean Neuhaus keksi suklaakonvehdin eli pralinen Brysselissä vuonna 1912. Suklaata myytiin tuolloin apteekeissa, koska sillä katsottiin olevan terveydellisiä vaikutuksia. Neuhaus halusi tehdä suklaasta houkuttelevamman, ja konvehdin keksimisen jälkeen hänen yrityksestään tuli kuuluisa ja menestyvä. Neuhaus on edelleen menestyvä konvehtien valmistaja Brysselissä.
Stari Ras

Stari Ras (serb. Стари Рас, "vanha Ras") oli keskiaikainen kaupunki Serbiassa, silloisen Raškan valtion eli Župan pääkaupunki. Se perustettiin 800- tai 900-luvuilla ja hylättiin 1200-luvulla. Nykyisin siitä on jäljellä linnoituksia, kirkkoja ja luostareita lähellä Novi Pazarin kaupunkia. Kaupungin rauniot ja läheinen Sopoćanin luostari kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Iša Krejčí

Iša Krejčí (10. heinäkuuta 1904 Praha – 6. maaliskuuta 1968 Praha) oli tšekkiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen isänsä oli filosofi František Krejčí.
Krejčí opiskeli historiaa sekä musiikkitiedettä Kaarlen yliopistossa ja sai lisäksi opetusta Prahan konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat sävellyksessä Karel Boleslav Jirák ja Vítězslav Novák sekä orkesterinjohdossa Václav Talich. Krejčí opiskeli myös pianonsoittoa. Hän työskenteli muun muassa Prahan ja Slovakian kansallisteattereissa.
Orkesteri- ja kamarimusiikkiteosten lisäksi Krejčín sävellystuotantoon kuuluu esimerkiksi ooppera Pozdvižení v Efesu (1939–1943).
Puukala

Puukala (jap. 木魚, mokugyo) on japanilainen lyömäsoitin, jota käytetään usein buddhalaisessa perinteessä ja rituaaleissa. Puukala on kokopuuta, ja sitä soitetaan puisella nuijalla tai kartulla.
Alun perin puukala on ollut oikeasti kalan muotoinen lyömäsoitin. Sittemmin se on tyylitelty pienemmäksi, ja sitä säilytetään omalla tyynyllään.
Kuolonkylmyys

Kuolonkylmyys (lat. algor mortis algor: kylmä; mors: kuolema > gen. mortis) tarkoittaa ruumiinlämmön alenemista kuoleman jälkeen. Kylmeneminen tapahtuu tasaisella eksponentiaalisen hajoamisen nopeudella, kunnes ruumiin lämpötila vastaa ympäristön lämpötilaa. Ulkoiset tekijät vaikuttavat nopeuteen. Toisaalta, jos ympäristön lämpötila on korkeampi kuin kehon lämpötila, kuollut ruumis lämpenee, kunnes se saavuttaa ympäristön lämpötilan.
Ruumiin mätänemisen alettua lämpötila nousee jälleen joksikin aikaa.

Kuoleman ajankohdan määritys lämpötilan avulla

Rektaalisen lämmön mittaus antaa jonkinlaisen arvion kuoleman ajankohdasta. Sääntönä voidaan pitää 2 °C ensimmäisen tunnin aikana ja 1 °C tuntia kohden, kunnes ruumiin ja ympäristön lämpötilat ovat samat. 
Glaisterin yhtälön avulla voidaan arvioida, kuinka kauan kuolemasta on tunteina kulunut:
missä  on rektaalin lämpötila celsiusasteina.