google/wiki40b huggingface dataset:
Villi länsi

Villi länsi (engl. Wild West) on osaksi todellisuuteen, osaksi historian romantisointiin perustuva käsite, joka tarkoittaa nykyisten Yhdysvaltojen länsiosassa sijainnutta aluetta 1800-luvulla, jolloin siellä vallitsivat laittomat ja seikkailulliset olosuhteet. Villiin länteen on sijoitettu hyvin monia seikkailukirjoja ja -elokuvia sekä videopelejä.

Määritelmä

Yleensä villillä lännellä viitataan ”rajaseudun” (frontier) uudisasuttajien elämään ajanjaksolla, joka ulottui Yhdysvaltain sisällissodasta 1861–1865 vuoteen 1890. Rajaseudulla tarkoitettiin kiinteästi asutetun alueen ”rajan” länsipuolista aluetta, josta kuka tahansa saattoi ilmaiseksi vallata itselleen tietyn kokoisen vapaan maa-alueen. Rajaseutuun kuului nykyisiä Texasin, Kansasin, Oklahoman, Nebraskan sekä Pohjois- ja Etelä-Dakotan osavaltioita vastaava alue.

Eurooppalaisasutuksen leviäminen

1700-luvulla britit asuttivat Pohjois-Amerikan itärannikkoa, mutta jo Appalakkien takana alkoi intiaanien asuttama alue. Alue tuli Yhdysvaltojen omistukseen 1803, kun silloin Louisianaksi kutsuttu alue ostettiin Ranskalta. Mississipin ja Tyynen valtameren välinen alue oli eurooppalaisille täysin tuntematon ja kartoittamaton joitain hajanaisia kertomuksia lukuun ottamatta. Ensimmäisenä tutkimusretkikuntana aluetta lähti keväällä 1804 tutkimaan kahdeksi vuodeksi Lewisin ja Clarkin retkikunta. Merkittävää oli myös ensimmäisen uudisasukkaan Daniel Boonen (1734–1820) toiminta alueen tutkimisessa.

Rauhattomuus

Lain valvonta tällä harvaan asutulla alueella oli hankalaa. Niinpä väkivaltarikollisuutta ja sen seurauksena myös oman käden oikeutta esiintyi suhteellisen paljon. Riitoja ja erimielisyyksiä ratkaistiin kaksintaisteluin, joita kuvataan usein elokuvissa, mutta väijytys oli yleisempi tapa tappaa vastustaja. Alueella käytiin myös viimeiset intiaanisodat. Nimitys ”villi länsi” viittaa tähän rauhattomuuteen.

Rajaseudun sulkeminen

Hallitus julisti rajaseudun suljetuksi 1890, kun väestönlaskennan perusteella todettiin, ettei selvää kiinteän asutuksen rajaa enää ollut olemassa. Uusi rajaseutu (the last frontier) tosin avattiin Klondiken kultalöydön myötä Alaskaan vuonna 1896, ja sekin on toisinaan liitetty villin lännen käsitteeseen.

Jälkimaine

Villin lännen historia rikollisineen, revolverisankareineen, intiaaneineen ja karjapaimenineen on osa americanaa eli yhdysvaltalaista kansallisromantiikkaa. Villin lännen kuvaus eli western on kehittynyt kokonaiseksi elokuvan (”lännenelokuva”), kirjallisuuden ja sarjakuvan lajityypiksi. Westernien tapa kuvata villiä länttä on perustaltaan historiallinen, mutta usein mukana on runsaasti liioittelua, romantisointia ja muita kuvitteellisia aineksia.
Tyypillisiä villin lännen tarinoiden hahmoja ovat karjapaimenet, intiaanit, kullankaivajat, seriffit ja lainsuojattomat. Tapahtumapaikka on yleensä tomuinen kylä tai pikkukaupunki aavikolla, missä vesi, hevoset, karja, öljy tai kulta aiheuttavat kiistoja. Usein hahmot käyvät saluunassa, jossa kiistoja ratkotaan revolvereilla.
FS Champlain (1872)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 11. elokuuta 1893.
Kulosaaren kartano

Kulosaaren kartano (ruots. Brändö gård) on kartanomainen rakennus Helsingissä, Naurissalmen rannalla, vastapäätä nykyisen Kulosaaren aluetta. Kartano oli yksityisomistuksessa vuoteen 1919 ja sen jälkeen Brändö Gård Ab:n omistuksessa vuoteen 1927, jolloin sen osti Helsingin kaupunki. Kartanon nykyisen uusklassisen päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel, ja se on peräisin 1810-luvulta, jolloin kartano oli Jägerhorn af Storby -suvun omistuksessa. Päärakennuksen runkona pidetään paikalla aiemmin sijainnutta Augustin Ehrensvärdin rakennuttamaa rakennusta. Itse kartanolla on historiaa jo 1500-luvulta lähtien. Tilan vanhin tunnettu omistaja on Erik Filpusson, jonka omistuksessa kartano oli vuosina 1540–1587.
Kartano on nykyisin vuokrattu Julkisten ja hyvinvointialojen liitto:n Helsingin yhteisjärjestölle. Nykyinen vuokrasopimus jatkuu vuoden 2020 loppuun asti.
HMS Umeå (T137)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 5. marraskuuta 1998.
Denso

Moottoriurheilu

Toyota TS030 Hybrid käyttää Denson valmistamaa KERS-järjestelmää.
Germundsvidja

Germundsvidja on kylä Perniö]ssä Salossa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee meren rannalla Strömman ja Falkin kylien välissä entisen Perniön kunnan lounaislaidalla. Vuoteen 1961 kylä oli osa Kemiötä mutta siirrettiin silloin yhdessä viereisen Strömman kylän kanssa Kemiöstä Perniöön.
Germundsvidjan kyläalue on valtaosin asumatonta metsää. Alue ulottuu mereltä kiilamaisesti aina Makarlanjärvelle saakka. Kylän keskus on entisen kantatilan ympäristöön rakennettu hoitolaitos. Kylän ranta-alueilla on hieman kesäasutusta.
Germundsvidjan kantatilasta on lähteitä 1400-luvulta. Tilasta tuli luutnantin virkatalo 1700-luvulla. Kylään perustettiin vuonna 1938 alkoholistien parantola ja kantatilasta tuli parantolan päärakennus. Parantola sulki ovensa vuonna 1990 ja seuraavana vuonna sen tiloihin tuli vastaanottokeskus, joka lakkautettiin 2002. Nykyisin tiloissa toimii mielenterveyskuntoutujien hoitolaitos.
Äidinkieli ja kirjallisuus

Äidinkieli ja kirjallisuus on oppiaine suomalaisessa koulujärjestelmässä. Siinä perehdytään oppilaan äidinkielen suulliseen ja kirjalliseen käyttöön sekä ihmiskielen olemukseen ja käyttöön yleensä. Tavoitteena on saada oppija huomaamaan, miten olennainen osa kieli on jokapäiväistä elämää ja kaikkea toimintaa.
Äidinkielen ja kirjallisuuden oppiaine on laaja, sillä se on tieto-, taito- ja taideaine. Kirjallisuuden kautta käsitellään moninaisia aiheita. Myös mediakasvatus on nähty osana äidinkielen opetusta. Opetussuunnitelman lisäksi opettaja määrää paljon sitä, mitä tunneilla opetetaan.

Peruskoulussa

Äidinkieltä ja kirjallisuutta opetetaan peruskoulussa 42 vuosiviikkotuntia (vuosiviikkotunti vastaa 38 oppituntia). Opetus vähenee asteittain siten, että 14 vuosiviikkotuntia jaetaan ensin 1–2 vuosiluokalle, sitten luokille 3–5 ja lopulta luokille 6–9.
Ensimmäisillä luokilla äidinkielen tunteja käytetään lähinnä kirjoittamisen ja lukemisen opetteluun. Toisella luokalla opetellaan yleensä kaunokirjaimet.
Peruskoulussa olennaiseksi jää usein sen varmistaminen, että kaikki oppilaat osaavat lukea ja kirjoittaa riittävän hyvin selviytyäkseen tietoyhteiskunnan arkipäivässä.
Äidinkielen ja kirjallisuuden tunneilla opiskellaan perinteisesti esimerkiksi kielioppia, mutta hyvin keskeisiä ovat myös 1990-luvulla oppiaineen nimeenkin tulleet kirjallisuus ja medialukutaito. Kirjallisuuden opiskelu keskittyy peruskoulussa nuorten- ja kotimaiseen kirjallisuuteen.
Katsura (1915)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Tilapiat

Tilapiat on kirjoahventen ryhmä, joka on vuosien varrella luokiteltu monella eri tavalla. 2000-luvun fylogeneettiset tutkimukset ovat viitanneet siihen, että kaikki tilapiat eivät kuulu samaan monofyleettiseen ryhmään.
Aikaisemmin tilapiat muodostivat tribuksen Tilapiinae (Trewavas,1982), ja siihen kuului neljä sukua Tilapia, Sarotherodon, Oreochromis ja Danakilia.

Esiintyminen ja viljely

Tilapioita esiintyy koko Afrikassa, Välimeren itäosassa, Israelissa ja Iranissa. Kalanviljelyn myötä ne ovat levinneet lähes kaikkialle tropiikkiin, usein syrjäyttäen alkuperäislajeja.
Monia tilapialajeja kasvatetaan ruokakaloiksi, ja ne ovat tärkeä proteiinin ja tulojen lähde kehitysmaiden maaseudulla. Tärkein viljelty laji on niilintilapia. Muita paljon viljeltyjä lajeja ovat kultatilapia Oreochromis aureus ja valkoleukatilapia (Oreochromis mossambicus) sekä oliivitilapia Oreochromis urolepis hornorum
Musliini

Musliini (< ransk. mousseline) on alkujaan itämailla käsin kudottua hienoa, ohutta ja pehmeää palttinasidoksista puuvillakangasta, joka on kuvioitu painamalla. Nykyään materiaalina on myös muun muassa kampavilla, jolloin puhutaan villamusliinista.
Zhu Jianqiang

Zhu Jianqiang (kiin. 猪坚强) (suomeksi Voimakastahtoinen Sika) on Sìchuānin maanjäristyksestä 2008 hengissä selvinnyt porsas. Porsas syntyi ilman takajalkoja ja se joutui elämään vedellä ja puuhiilellä 36 päivää 12. toukokuuta – 17. kesäkuuta 2008, minä aikana se menetti kaksi kolmasosaa elopainostaan, kun sen paino väheni 150 kilogrammasta 50 kilogrammaan.
Porsaan osti Dayissa sijaitsevan Jianchuanin museon kuraattori Fan Jianchuan 3 008 yuanilla, ja hän antoi porsaalle nimen "Zhu Jianqiang". Zhu Jianqiangia kutsutaan englanniksi myös nimellä Baby 36. (kiinaksi kiin. 36娃儿, sānshíliù wár)
Zhu Jianqiangista on tullut 5 miljoonaa ihmistä kodittomiksi tehneestä maanjäristyksestä selvinneiden kiinalaisen kestävyyden vertauskuva. Porsas sai kodin Jianchuanin museosta.
Kiinalaiset äänesivät Zhu Jianqiangin Kiinan suosituimmaksi eläimeksi, ja sen selviäminen on ilmoitettu Guinnessin ennätystenkirjaan.
Myöhemmin vuonna 2011 sika kloonattiin ja syntyi kuusi DNA:ltaan identtistä porsasta. Sika oli kuohittu jo ennen maanjäristystä.
Noble House

Juoni

Noble House sijoittuu vuoden 1963 Hongkongiin, missä tai-pan Ian Dunross yrittää pelastaa johtamansa yrityksen edeltäjänsä jättämiltä talousvaikeuksilta. Tehdäkseen tämän, hän hakee kaupunkiin saapuneesta Yhdysvaltalaisesta liikemiehestä itselleen liikekumppania ja kamppailee samalla arkkivihollisensa Quillan Gorntin kanssa, joka pyrkii tuhoamaan Noble Housen lopullisesti. Samalla kiinalaiset kommunistit, taiwanilaiset nationalistit ja neuvostoliittolaiset vakoojat kilpailevat vaikutusvallasta Hongkongissa brittien yrittäessä torjua heidän toimet. Samalla kaikki hakevat omalle puolelleen tukea Hongkongin alamaailmasta.
Kaisa Sere

Kaisa Sere (1954 Kokkola – 5. joulukuuta 2012) oli suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Sere valmistui filosofian tohtoriksi Åbo Akademista vuonna 1990. Professori tietojenkäsittelytieteessä vuonna 1998. Vuosina 2010–2011 Sere toimi myös vanhempana tutkijana Suomen Akatemiassa ja vararehtorina Åbo Akademissa.
FireWire

FireWire (IEEE-standardi numero 1394) tai i.Link on tietokoneen ulkoisten oheislaitteiden liitäntästandardi, joka mahdollistaa nopean tiedonsiirron. FireWire on Applen tavaramerkki ja i.Link Sonyn.
Väylän pääarkkitehti oli Michael Johas Teener.
FireWire 400 (IEEE 1394) mahdollistaa tiedonsiirron maksimissaan 400 megabittiä sekunnissa. FireWire 800:n (IEEE 1394b) maksimitiedonsiirtonopeus on noin 800 megabittiä sekunnissa.
Samaan FireWire-porttiin voi liittää 63 laitetta samaan aikaan.
SBP-2 (Serial Bus Protocol 2) on protokolla, jonka avulla FireWire-laitteet osaavat kommunikoida keskenään; esimerkiksi tietokoneen videoeditointiohjelmalla voi ohjata digitaalivideokameraa.
Theon Aleksandrialainen

Theon Aleksandrialainen (n. 335 – n. 405) oli Aleksandrian Museionissa toiminut matemaatikko. Theon toimitti Eukleideen Alkeiden version, johon hän lisäsi joukon selvennyksiä ja kommentaareja. Theonin versio oli pitkään ainoa Alkeista säilynyt alkukielinen versio. Sittemmin löytyneet Theonia aikaisemmat kreikankieliset Alkeiden käsikirjoituskopiot osoittavat, että Theonin tavoitteena oli muodostaa Alkeista paremmin oppikirjaksi käyvä laitos.
Theon toimitti myös Ptolemaioksen Almagestin kommentoidun laitoksen. Vaikka Theonilta ei ole säilynyt omaperäisiä matemaattisia tuloksia, hänen merkityksensä opettajana ja historiallisena tietolähteenä on kiistaton.
Theonin tytär Hypatia oli myös matemaatikko, sekä astronomi. Hän ilmeisesti avusti isäänsä ainakin Ptolemaios-editioden valmistamisessa.
Trimeniaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat puita tai liaaneja, joiden lehtiasento on vastakkainen. Lehdet ovat hammas- tai ehytlaitaisia, ja niissä on usein kuultavia rauhaspilkkuja. Sivusuonet suuntautuvat jyrkästi sivulle ja sijaitsevat melko lähekkäin. Kasvit ovat yksikotisia ja kukat yksineuvoisia tai kukat ovat kaksineuvoisia. Tuulipölytteiset kukat sijaitsevat haarovissa, tavallisesti lehtihankaisissa, harvoin terminaalisissa kukinnoissa ja ovat pieniä, ja niissä on kaksi tai useampia kehälehtiä, joista uloimmat sijaitsevat parittain, muut kierteisesti. Heteitä on 6–25; niiden ponnet avautuvat milloin mihinkin suuntaan ja lokeroside eli konnektiivi on hieman pidentynyt. Siitepölyhiukkaset ovat yksittäin tai neljän ryhmissä (tetradeina). Kukassa on tavallisesti vain yksi emilehti, joka kätkee sisäänsä yhden riippuvan siemenaiheen; toisinaan emejä on kaksi. Emeissä ei ole vartaloita, luotti on enemmän tai vähemmän pensselimäinen. Emistä kehittyy pieni marja ja sen sisältämässä siemenessä on lakkimainen muodostuma. Kromosomiluku on n = 9.
Suomen ympäristöhallinto

Suomen ympäristöhallinto muodostuu ympäristöministeriöstä ja TEM:n hallinnonalalla toimivien alueellisten elinkeino,- liikenne- ja ympäristökeskusten ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualueista, aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueista, Suomen ympäristökeskuksesta sekä Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksesta. Ympäristöministeriö ohjaa Metsähallitusta ja Metsäntutkimuslaitosta luonnonsuojeluasioissa. Maa- ja metsätalousministeriö ohjaa alueellisia ELY:jä sekä Suomen ympäristökeskusta vesivarojen käytön ja hoidon asioissa.
Ympäristöhallinto toimii hyvän elinympäristön aikaansaamiseksi, luonnon toimintakyvyn turvaamiseksi ja asunto-olojen parantamiseksi.

Ympäristöhallinnon osat ja niiden tehtävät

Ympäristöhallinnon tehtävänä on edistää kestävää kehitystä ja kansalaisten hyvinvointia.
Linnun nimi

Kirjoittamisen vaiheet

Häkkisen tutkimus suomen kirjakielen linnun­nimistön historiasta sai alkunsa, kun hän sai kutsun esitelmöimään suomalaisten linnunnimien etymologiasta pohjoista lintuperinnettä käsittelevään symposiumiin, joka järjestettiin Kilpisjärven biologisella tutkimusasemalla vuonna 1997 Pekka Laaksosen ja Antero Järvisen johdolla. Tilaisuuden innoittamana Häkkinen kirjoitti lyhyen artikkelin Hiidenkivi-lehteen linnunnimien etymologiasta ja aloitti lisäksi linnunnimistön kehitysvaiheiden tutkimisen suomen kirjakielessä. Häkkinen piti aiheesta esitelmän vanhaa kirjakieltä käsittelevässä kielitieteellisessä seminaarissa ja julkaisi sen pohjalta artikkelin, joka julkaistiin Juha Laaksosen pyynnöstä lyhennettynä Tringa-lehdessä.
Tringa-lehdessä julkaistun artikkelin jälkeen lintuharrastajat kiinnostuivat projektista ja Turun yliopiston ekologian dosentti Esa Lehikoinen ryhmineen kertoi Häkkiselle tutkivansa Suomen linnuston historiaa. Koska Häkkisen ja Lehikoisen tutkimukset täydensivät toisiaan, tekivät he yhteistyötä. Lehikoisen tutkimusryhmän työ vaikutti ratkaisevasti Häkkisen työn rakenteeseen ja sisältöön, antaen muun muassa julkaisematonta tutkimusaineistoa, tietoja vaikeasti tavoitettavista lähteistä, sekä kommentteja ja korjauksia käsikirjoitukseen.
Suomen Akatemia myönsi Häkkiselle varttuneen tutkijan palkkauksen lukuvuodeksi 2001–2002, joka mahdollisti Häkkisen päätoimisen työskentelyn tutkimusprojektin parissa ja tutkimusapulaisen palkkaamisen. Tutkimusapulainen Heidi Merimaa teki mittavan työn tutkimukseen sisältyvän sana-aineiston tarkistamisessa ja järjestämisessä. Kirjailija Kai Linnilä auttoi kuvituksen valinnassa ja hankinnassa. Kirjan ovat toimittaneet Kai Innilä ja Sari Savikko. Graaffisen suunnittelun on tehnyt Lauri Innilä.
Jouttijärvi (Orivesi, Myllykylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee matalien mäkien välisessä painanteessa kallioisen Kirkkovuoren lounaispuolella. Kirkkovuori kohoaa 35 metriä järven yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannalla on vain yksi vapaa-ajan asunto. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,4 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu metsäojia, mutta sille on kaivettu laskuojan alku koneellisesti ja ojan jatkoa kutsutaan Jouttiojaksi. Jouttioja laskee 1,7 kilometrin päässä Myllyjärven luoteisrantaan saarta vastapäätä. Myllyojan laskujoki Taipaleenjoki laskee Nihuanjärveen.
Lauri Huuha

Lauri Viktor Huuha (31. maaliskuuta 1898 Multia – 30. lokakuuta 1937) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Otto Autonen ja Amanda Huuha. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Aune Elisabeth Orraeuksen kanssa, josta hän erosi vuonna 1935.

Opinnot

Huuha kävi kansakoulun ja puolitoista vuotta Tampereen kauppakoulua vuosina 1914–1915.

Jääkärikausi

Huuha liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Tim – erilainen rakkaustarina

Vastaanotto

Gibson sai roolistaan Australian Film Instituten jakaman parhaan näyttelijän palkinnon.
Helsingin Sanomien Helena Ylänen ei pitänyt Timiä aivan 1970-luvun parhaisiin australialaiselokuviin kuuluvana, mutta sanoi sen olevan ”lemmenviihteenä ihan hyvää laatua” ja toimivan paljolti Gibsonin roolityön ansiosta.
Ursula Pohjolan-Pirhonen

Henkilöhistoria

Pohjolan-Pirhosen vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Matti Iisakki Orkomies (ent. Wallenius) ja tämän ensimmäinen puoliso Ines Maria Bergroth (k. 1931). Pohjolan-Pirhonen oli naimisissa historioitsija ja kirjailija Helge Pohjolan-Pirhosen kanssa. Ursula ja Helge Pohjolan-Pirhonen kuolivat liikenneonnettomuudessa Sulkavalla heinäkuussa 1984.
Jon Faukstad

Koulutus

Faukstad on opiskellut valtiotieteitä, historiaa ja musiikkitiedettä Oslon yliopistossa sekä harmonikansoittoa Mogens Ellegaardin johdolla Kööpenhaminan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa.

Ura

Faukstad on johtanut Norjan musiikkikorkeakoulun harmonikkakoulutusta vuodesta 1972. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten norjalaisten säveltäjien kanssa ja kantaesittänyt harmonikalle sävellettyä taidemusiikkia. Faukstad on myös konsertoinut kotimaassaan ja ulkomailla, sekä esiintynyt televisio- ja radio-ohjelmissa.
Taidemusiikin ohella myös kansanmusiikki ja tanssimusiikki on hänen sydäntään lähellä. Hän on soittanut tanssiorkesterissa jo rippikouluajoistaan asti kotiseudullaan Gudbrandsdalenissa. Hän on tehnyt yhteistyötä viulisti Hans W. Brimin kanssa 25 vuoden ajan, sisältäen kaksi konserttikiertuetta Norjassa, kaksi pitkää konserttimatkaa Yhdysvaltoihin. Hän on myös tehnyt Brimin ja norjalaisen nokkahuiluvariantin, tussefløyten, soittajan Mary Barthelemyn kanssa kaksi levyä.
Viime vuosina Faukstad on työskennellyt televisio-, radio- ja levytuotantonsa suhteen yhdessä erityisesti Per Sæmund Bjørkumin kanssa, kiertäen myös konsertoimassa kotimaassaan ja ulkomailla. Faukstadilla on monipuolinen kokemus televisio- ja radiotyöstä ja hän oli mukana tekemässä muun muassa radiosarjaa Gammaldansen i Noreg.
Killisnoo

Killisnoo on kylä Alaskassa Killisnoosaarella (Killisnoo Island) lähellä Admiraltysaarta (Admiralty Island), jolla sijaitsee Angoonin kaupunki.

Historiaa

Tlingitit ovat asuttaneet Killisnoosaarta pitkään. 1800-luvun lopussa Northwest Trading Company rakensi kalankäsittelytehtaan Killisnoohon ja monet tlingitit muuttivat Angoonilta ja muilta lähialueilta työskentelemään tehtaassa. Tulipalo tuhosi tehtaan 1928 ja useimmat asukkaat jättivät Killisnoon.
Kuten Angoon, Killisnoo on vähäsateisempaa aluetta kuin suurin osa Kaakkois-Alaskaa, mistä syystä nykyään Killisnoolla on kesäasuntoja ja joitakin hotelleja vapaa-ajankalastajia ja turisteja varten.
Tyreoglobuliini

Tyreoglobuliini eli tyroglobuliini (TG) on 132 tyrosiinimolekyylistä ja noin 40-kertaisesta määrästä muita aminohappoja muodostunut proteiini, jota esiintyy elimistössä ainoastaan kilpirauhasessa. Tyreoglobuliini toimii kilpirauhashormonien, tyroksiinin ja trijodityroniinin, varastona ja lähtöaineena.
Kilpirauhasen follikulaarisolut syntetisoivat tyreoglobuliinin, joka kuljetetaan ulos solusta kilpirauhasfollikkeliin. Siihen liitetään jodia.  Tätä reaktiota katalysoi tyroperoksidaasi, joka muuttaa jodidi-ionit jodiatomeiksi vetyperoksidin avulla ja liittää ne tyrosiinitähteisiin. 
Kun kilpirauhashormoneja tarvitaan verenkierrossa, siirretään tyreoglobuliini takaisin kilpirauhasen soluihin endosytoosilla. Solussa endosomi fuusioituu lysosomin kanssa ja lysosomaaliset entsyymit pilkkovat tyroglobuliinista tyroksiini- ja trijodityroniinmolekyylejä, jotka siirtyvät verenkiertoon.
Kolloidiin varastoituneet tyreoglobuliinit kattavat muutaman kuukauden kilpirauhashormonien tarpeen.
Napoleonin kuolema

Napoleon I, entinen Ranskan keisari, kuoli 5. toukokuuta 1821 Saint Helenan saarella. Virallisen selityksen mukaan hän kuoli vatsasyöpään, mutta tämä on kyseenalaistettu ja joidenkin tutkijoiden mukaan Napoleon myrkytettiin.

Sairastumisesta kuolemaan

Napoleon sairastui Saint Helenalla heinäkuussa 1820. Sitä ennen hänen terveytensä oli ollut kohtalaisen hyvä. Aluksi lääkärit pitivät sairautta lähinnä psyykkisenä, mutta Napoleon itse uskoi alusta alkaen sairastavansa vatsasyöpää. Napoleonin tila parani, mutta saman vuoden syyskuussa hänen tilansa puolestaan huononi. Napoleon pyysi päästä johonkin eurooppalaiseen terveyskylpylään, mutta hänen pyyntönsä evättiin. Saint Helenan saarelle tosin tuotiin sotilaslääkäri, mutta tämä ei osannut puhua ranskaa tai italiaa. 
3. toukokuuta 1821 Napoleon menetti täysin muistinsa. Hoitovirheen takia hän sai vakavan vatsaverenvuodon. 5. toukokuuta aamulla kello kaksi hän lausui viimeiset sanansa ennen kuolemaansa: "Ranska, armeija, armeijan johto, Joséphine". Kello 17.49 Napoleon oli kuollut.

Kuolinsyy

Kuolinsyyksi todettiin vatsasyöpä. Napoleon itse oli ennen kuolemaansa epäillyt vatsasyövän lisäksi myös murhayrityksen mahdollisuutta ja olikin toivonut, että hänelle tehdään ruumiinavaus, johon britit eivät saisi osallistua. Napoleonin ruumis avattiin biljardipöydällä. Ruumiinavausta todisti seitsemäntoista henkilöä, joista seitsemän oli britannialaisia lääkäreitä. Britit julistivat Napoleonin kuolleen vatsasyöpään, mutta useat nykypäivän tutkijat pitävät kuolinsyynä myrkytystä arsenikilla tai sitten sitä, että Napoleonin huoneen tapetit alkoivat kosteassa Saint Helenan ympäristössä tuottaa arsenikkia. Napoleonin testamentin viidennessä pykälässä lukee:

»Minun kuolemani tulee liian varhain, Englannin oligarkia ja heidän palkkamurhaajansa ovat surmanneet minut» 
(Osa viidettä pykälää Napoleonin testamentissa)
Vuosia myöhemmin eräs ruotsalainen kuolinsyy-tutkija pyrki todistamaan, että Napoleon olisi myrkytetty. Yksi Napoleonin palvelijoista olisi hänen mukaansa laittanut Napoleonin viiniin arsenikkia.

Ekshumaatio

Melkein kaksikymmentä vuotta kuoleman jälkeen 18.10.1840 Napoleonin St. Helenalla ollut hauta avattiin entisen keisarin maallisten jäännösten siirtämiseksi Pariisiin Invalidikirkkoon (Retour des cendres). Arkku avattiin haudasta poistamisen jälkeen ja tällöin havaittiin Napoleonin ruumiin säilyneen lähes muuttumattomana, mikä järkytti kaikkia paikallaolleita. Arsenikki on voimakas säilytysaine, mikä tukisi myrkytyshypoteesia.
Arsenikkia käytettiin kuitenkin tuolloin yleisesti tapeteissa, maaleissa ja jopa lääkkeissä ennen antibioottien keksimistä.