Kansakunnan synty

Juoni

Alun perin elokuva esitettiin kahdessa osassa. Ensimmäisessä osassa tapahtumat käsittelevät aikaa ennen sisällissotaa. Alussa esitellään kaksi perhettä, pohjoisosassa asuva Stonemanin perhe ja eteläosassa Cameronien perhe. Stonemanin perheeseen kuuluvat rotuerottelua vastustava kongressinedustaja Austin Stone sekä hänen kaksi poikaansa ja tyttärensä Elsie. Cameronin perheeseen kuuluvat kaksi tytärtä, Margaret ja Flora, ja kolme poikaa.
Stonemanin perheen pojat vierailevat etelässä Piedmontissa Cameronien luona ja Stonemanin vanhin poika rakastuu Margaretiin. Cameronin perheen poika Ben puolestaan on iskenyt silmänsä Elsieen. Kuvissa onnelliset neekeriorjat tekevät työtä ja tanssivat todellisen plantaasi-idyllin vallitessa. Sisällissodan sytyttyä kaikki pojat värväytyvät armeijaan. Ryhmä mustia miliisejä aikoo ryöstää Cameronien talon ja raiskata kaikki talon naiset, mutta etelävaltioiden sotilaat ehtivät väliin. Samaan aikaan Stonemanin nuorin poika ja kaksi Cameronin veljestä saavat surmansa sodassa. Ben haavoittuu Petersburgin taistelussa, ja hänet viedään sairaalaan. Siellä hän tapaa hoitajana työskentelevän Elsien. Ben Cameron saa kuulla, että hänet on tuomittu kuolemaan, ja Cameronin äiti on valmis käyttämään kaikkia keinoja tuomion kumoamiseksi. Hän onnistuu tapaamaan Abraham Lincolnin, joka armahtaa Benin.
Alkaa jälleenrakennuksen aika, ja Phil ja Elsie Stoneman ovat Washingtonissa katsomassa teatteriesitystä. Esityksen aikana John Wilkes Booth ampuu Lincolnin ja huutaa: "Sic semper tyrannis!" (Näin käy aina tyranneille). Phil ja Elsie kyselevät toisiltaan kuinka heidän mahtaa nyt käydä?
Toisessa osassa hyvää tarkoittava mutta harhaanjohdettu Pohjoisen poliitikko Austin Stoneman lähettää mulatti Silas Lynchin hoitamaan asioitaan Piedmontiin. Korruptio ja työnkiertäminen ovat saaneet laajat mittasuhteet orjuuden lakkauttamisen jälkeen. Poliittisissa kokouksissa mustat juovat suoraan pullon suusta ja pitävät jalkoja pöydällä. Laki sallii roturajan ylittävät avioliitot.
Ben keksii keinon voittaa sodan voittaneiden Pohjoisvaltioiden lähettämien vallananastajien ja näiden tukemien vapautettujen mustien ylivalta valkoisia kohtaan perustamalla Ku Klux Klanin, vaikka Elsie ei ajatuksesta innostu. Myöhemmin murhanhimoinen entinen orja Gus kosii Floraa, joka pakenee metsään Gus perässään. Flora heittäytyy jyrkänteeltä alas, koska ei halua joutua mustan miehen raiskaamaksi. Tämän seurauksensa Ku Klux Klan ottaa Gusin kiinni, ja lynkkaa hänet.
Samaan aikaan Silas Lynch yrittää pakottaa Elsien naimaan hänet. Naamioituneet Ku Klux Klanin jäsenet huomaavat tämän ja menevät hakemaan apuvoimia. Vahvistettu klaani ryntää pelastamaan Elsien ja samalla he häätävät kaikki mustat. Lynchin miliisijoukko hyökkää Cameronien piilopaikkaan, mutta klaani pelastaa perheen viime hetkellä. Voiton kunniaksi klaani juhlii kaduilla. Järjestetään uudet, valkoisten dominoimat vaalit. Kansakunnan yhdistyminen saa sinettinsä, kun Cameronien ja Stonemanien kaksinkertaiset perhehäät pidetään.

Tuotanto

D. W. Griffith alkoi vuonna 1914 suunnitella laajaa elokuvaa Yhdysvaltojen sisällissodasta, mitä kukaan ei aikaisemmin ollut tehnyt. Hänen lähtökohtansa oli Thomas Dixonin suosittu romaani The Clansman, josta oli tehty myös näytelmäsovitus. The Clansman kuitenkin käsitteli vain jälleenrakennuksen vaiheita, joten Griffith joutui kirjoittamaan elokuvan ensimmäisen osan kokonaan itse.
Elokuvan kuvaukset alkoivat viimeisenä ensimmäistä maailmansotaa edeltävänä itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta 1914, ja Griffith hyödynsi kuvausten aikana sekä omia lapsuuden kokemuksiaan että sisällissodan myyttejä ja sen sankareita. Griffith vannotti näyttelijöitään pysymään hiljaa elokuvan työstämisestä, mutta toisaalta hän itse kulki joka paikassa muistiinpanot ja lähdemateriaalit mukanaan. Ohjaajalla ja hänen avustajillaan oli taistelukohtauksissa enimmillään ohjattavinaan 300–400 avustajaa, mutta Griffithillä oli kyky luoda vaikutelma paljon suuremman statistien joukon käytöstä.
Apulaisohjaajina toimivat muun muassa tulevaisuuden merkittävät elokuvantekijät Erich von Stroheim ja Raoul Walsh sekä heidän lisäkseen Jack Conway ja George Siegman. John Fordilla on rooli yhtenä Ku Klux Klanin ratsastajista. Mustien ja mulattien rooleja esittivät ajan teatterista tutun "blackface"-tradition mukaisesti valkoiset näyttelijät.
Griffithin elokuva maksoi tuolloin ennätykselliset 125 000 dollaria.

Vastaanotto

Elokuvasta tuli valtava menestys, jonka suosion ohitti vasta elokuva Tuulen viemää vuonna 1939. Elokuva tuotti jo ensi-iltakierroksella yli 60 miljoonaa dollaria voittoa, ja menestys nosti Griffithin koko elokuva-alan merkittävimmäksi ohjaajaksi. Ohjaaja käytti oman palkkionsa seuraavaan suurelokuvaansa Suvaitsemattomuus. Yhdysvaltojen silloinen presidentti Woodrow Wilson ihaili elokuvaa, ja Kansakunnan synnystä tuli ensimmäinen Valkoisessa talossa esitetty elokuva.
Useat ihmiset kokivat elokuvan katsomisen kansalaisvelvollisuudeksi, ja jos vanhemmat eivät vieneet lapsiaan katsomaan sitä, heitä syytettiin laiminlyönnistä. Kansakunnan synnyn olisi arvioiden mukaan nähnyt 1950-luvun puoliväliin mennessä lähes 200 miljoonaa katsojaa.
Elokuva herätti myös voimakkaita kielteisiä tunteita. Kritiikkiä saivat sekä virheelliset historialliset tapahtumat että tummaihoisten leimaaminen pahoiksi. Griffith loukkaantui kritiikistä ja kiisti olevansa rasisti. Griffith julkaisi elokuvasta vuonna 1921 lyhyemmän ja uudelleen leikatun version, josta puuttuivat viittaukset Ku Klux Klaniin.

Yhteiskunnalliset vaikutukset

Kansakunnan synnyn ensi-illan jälkeen puhkesi mielenosoituksia muun muassa Bostonissa ja Philadelphiassa, ja jotkut vaativat elokuvan sensuroimista. Heistä elokuvassa esiintyvät mustat ja mulatit sekä Etelän näkemyksiä vastustaneet poliitikot olivat karkeita karikatyyrejä. Mustien oikeuksia puolustava NAACP puolestaan yritti tuloksettomasti estää elokuvan levittämisen.
Elokuvan esittäminen kiellettiin monissa kaupungeissa, kuten Chicagossa, Ohiossa ja Pittsburghissa. Elokuvan ensi-illan jälkeen kerrottiin syntyneen noin viisisataa mellakkaa, ja myös Ku Klux Klanin toiminnan todettiin aktivoituneen uudelleen. Järjestö aloitti valtavat rekrytointikampanjat, joiden ansiosta Ku Klux Klaniin liittyi miljoonia ihmisiä.
Elokuvaa käytettiin argumenttina mustien kansalaisoikeuksien rajoittamiseen. Tummaihoisia lynkattiin yleisesti, samoin heitä vastaan suunnattiin mellakoita. Yhdysvaltojen eteläosissa tummaihoisilta evättiin pääsy valkoisten kouluihin, hotelleihin ja ravintoloihin. He menettivät myös äänioikeuden.
Griffith pahoitteli tapahtumia, joita hänen elokuvansa edesauttoi. Hän yritti hälventää syntyneitä ennakkoluuloja elokuvassaan Suvaitsemattomuus, jossa paheksuttiin rasismia. Uusi elokuva ei kuitenkaan saavuttanut samanlaista suosiota kuin Kansakunnan synty.