google/wiki40b huggingface dataset:
Marja Pirttivaara

Marja Pirttivaara (s. 1958 Keikyä) on suomalainen fysiikan tohtori ja MBA (sosiaali- ja terveysjohtaminen), Suomen itsenäisyyden juhlarahasto  Sitran johtava asiantuntija sekä  geneettisen sukututkimuksen asiantuntija ja tietokirjailija.

Toiminta

Pirttivaara on tehnyt  geneettistä sukututkimusta tunnetuksi ja kansantajuiseksi. Hän tekee vapaaehtoistyötä geneettisen sukututkimuksen ja genomitiedon parissa, muun muassa hallinnoi Family Tree DNA (FTDNA) Suomi DNA -projektissa, Suomi DNA-Facebook-ryhmää sekä kirjoittaa  SNPediaan. Pirttivaara on mukana International Society of Genetic Genealogy ISOGGin toiminnassa ja kansainvälisessä fylogeneettisessä haploryhmä-työssä, erityisesti Haploryhmä N (Y-DNA) -työhön liittyen. Hän on kirjoittanut  blogeja  Suomen Sukututkimusseuran sivuilla ja DNAguru-sivuilla.
Tieteellisen kehityksen konsepti

Tieteellisen kehityksen konsepti (科学发展观 Kēxué Fāzhǎn Guān), suomennettu myös tieteellinen näkemys kehitykseen tai tieteellinen kehitys, on osa Kiinan kommunistisen puolueen virallista ideologiaa. Puoluekaanonissa se asettuu historialliseen jatkumoon marxismi-leninismin, Mao Zedongin ajattelun, Deng Xiaopingin teorian sekä Jiang Zeminin kolmen edustuksen kanssa.
Tieteellisen kehityksen konsepti oli harmonisen sosiaalistisen kehityksen ohella Hu Jintaon politiikan ydinkäsite. Sisällöllisesti tieteellisen kehityksen konsepti on suurpiirteinen. Hu määritteli tieteellinen kehityksen lähtökohdaksi ihmiskeskeisyyden sekä kokonaisvaltaisen ja kestävän kehityksen . Hu viljeli tieteellisen kehityksen konseptia puheissaan ahkerasti ja kehotti puoluekaadereita mm. tasoittamaan tuloeroja ja alueellisia eroja, ratkaisemaan ympäristönsuojeluun liittyviä ongelmia sekä vähentämään talouskasvun riippuvuutta halvasta työvoimasta ja resursseista .  
Hu pyrki lisäämään lisäämään puolueen kannatusta uudistuksista vähiten hyötyneiden parissa. Siinä missä Deng oli luonut taloukasvua ja Jiang oli avannut puolueen ovet keskiluokalle ja rikkaille, Hu pyrki tuomaan puolueen yhteiskunnan vauhdista pudonneiden luo . Nopea talouskasvu oli luonut Kiinaan joukon yhteiskunnallisia ongelmia, jotka heikensivät puolueen legitimiteettiä. Puolueen valta-asemaa kansan parissa uhkasivat erityisesti taloudellinen epätasa-arvo, ympäristön saastuminen sekä korruptio.
Bukit Merah

Bukit Merah (kiin. 红山, tamiliksi புக்கிட் மேரா) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Keskisellä suuralueella Etelä-Singaporessa. Bukit Merah rajoittuu lännessä Queenstowniin, pohjoisessa Tangliniin, koillisessa Singapore Riveriin, idässä Outramiin ja Downtown Coreen ja etelässä Singaporensalmeen. Bukit Merah tarkoittaa malaijikielellä punaista kukkulaa. Alueella on Singaporen keskussairaala. Alueella on paljon asuinrakennuksia.
Bukit Merahin asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa oli 157 122 ja vuoden 2015 ennusteessa 155 840. Alueen pinta-ala on 14,34 km².
Cole Porter

Cole Albert Porter (9. kesäkuuta 1891 Peru, Indiana – 15. lokakuuta 1964 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hän on käsikirjoittanut lukuisia musikaaleja ja suuri osa hänen kuuluisimmista kappaleista on hänen musikaaleistaan. Cole Porter on saanut musiikistaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Porterin tunnetuimpia kappaleita ovat What Is This Thing Called Love? (1929), Love for Sale (1930), Night and Day (1932), I Get a Kick out of You (1934), Begin the Beguine (1935) ja I’ve Got You Under My Skin (1936).
Vuonna 1946 hänen elämästään tehtiin elokuva Yö ja päivä, jossa Porteria esitti Cary Grant. Vuonna 2004 Porterista tehty elokuva De-Lovely (pääosassa Kevin Kline) käsittelee myös Porterin homoseksuaalisuutta.
Finnish Business & Society

Finnish Business & Society (FiBS) on vuonna 2000 perustettu vastuullisen yritystoiminnan verkosto, voittoa tavoittelematon yhteiskuntavastuualan toimija, jonka tarkoituksena on edistää taloudellisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti vastuullista yritystoimintaa Suomessa.
FiBSin näkökulma yhteiskuntavastuuseen on liiketoiminnallinen: vastuullisuus edistää yritysten innovatiivisuutta, kilpailukykyä, riskienhallintaa ja maineenrakennusta, mahdollistaa kestävän kehityksen mukaisen kasvun ja tukee näin yritysten kannattavuutta pitkällä aikavälillä.
Keskeinen osa FiBSin toimintaa ovat erilaiset tilaisuudet, joissa jaetaan tietoa alan parhaista käytännöistä, tutkimuksista ja työkaluista. FiBSin julkaisema Vastuullinen Vaikuttaja on Suomen ainoa yritysvastuuseen keskittyvä lehti.
FiBSin jäseneksi voivat liittyä kaikki yritykset ja yhteisöt, jotka pyrkivät edistämään yhteiskuntavastuuta toiminnassaan. Jäsenistön monimuotoisuus tekee FiBSistä ainutlaatuisen yritysverkoston.
FiBS on mukana yhteiskuntavastuualan virallisissa ja epävirallisissa verkostoissa ja työ- ja ohjausryhmissä ja tekee aktiivisesti yhteistyötä myös alan kansainvälisten järjestöjen kanssa. FiBS on CSR Europe, CSR 360 Global Partner Network sekä Global Reporting Initiative -järjestöjen jäsen.
Vaate

Vaate on yksittäinen vaatekappale, päälle puettavien vaatteiden eli vaatetuksen osa. Vaatteiden tavallisimmat valmistusmateriaalit ovat nahka, kasvi- ja eläinkuidut sekä erilaiset tekokuidut. Tavallisimmat ylävartaloon puettavat vaatteet ovat paita, liivi ja takki. Vastaavasti alavartalossa eli jaloissa käytetään housuja tai hameita. Jalkaterien peittona pidetään sukkia ja jalkineita. Koko vartaloa peittäviä vaatteita tai vaatekokonaisuuksia ovat muun muassa puku, mekko ja kaapu. Käsissä pidettävien vaatekappaleiden yleisnimitys on käsine ja päässä pidettävien päähine.

Koot

Vaatekokoja ilmaisemaan on kehitetty useita eri koodistoja, joista käytetyimpiä ovat erilaiset numerokoodit. Yleisessä käytössä ovat myös kirjainlyhenteet XS–S–M–L–XL, jotka vastaavat englannin kielen sanoja extra small, small, medium, large ja extra large (suom. erittäin pieni, pieni, keskikoko, suuri, erittäin suuri). Monissa mallistoissa XL:ää suuremmat koot ilmoitetaan useiden X-kirjainten avulla, esimerkiksi XXXL (tai 3XL), ja XS:ää pienemmät koot vastaavasti esimerkiksi XXS (tai 2XS). Kokokoodin vastaavuus vaatteen todelliseen kokoon vaihtelee paitsi valmistajittain myös maittain, ja siksi kokovertailu eri maista tuotujen vaatteiden välillä voi olla vaikeaa.

Kokomerkinnät Suomessa

Suomessa yleisimmin käytössä olevat naisten kokonumerot ovat väliltä 32–46. Isokokoisimmille naisille suunnatuissa mallistoissa kokonumerot voivat jatkua kokoon 56 asti tai pidemmälle.

Erityisiä kokomerkintöjä

Rintaliivien koot ilmoitetaan numeron (rinnanympärys) ja kirjaimen (kuppikoko) yhdistelmänä.
Kauluspaidoissa koko ilmoitetaan kaulan ympärysmitan ja hihan pituuden avulla.
Miesten puvuissa numerokoodiin liitetään ruumiinrakennetta osoittava kirjain. Lasten vaatteissa koot ilmoitetaan useimmiten lapsen pituuden mukaan. Jotkin mallistot ilmoittavat lasten vaatteiden koon iän mukaan.

Valmistus

Vaatteiden valmistajan perinteinen nimitys on ollut räätäli. Erityisesti kenkien valmistamiseen keskittynyt henkilö on suutari. Vaatteiden ja kenkien valmistamisen muuttuminen pääosin teolliseksi on siirtänyt näiden ammattien toimenkuvan enemmän korjaajiksi. Valmistuksessa voidaan käyttää myös mallinukkeja.
Bromibentseeni

Myrkyllisyys

Bromibentseeni on ihoa ärsyttävä yhdiste. Se on myös maksalle myrkyllinen aine. Ihmisen elimistössä se metaboloituu sytokromi P450 -ryhmään kuuluvien entsyymien vaikutuksesta epoksideiksi bromibentseeni-1,2-epoksidiksi ja bromibentseeni-3,4-epoksidiksi. Nämä ovat voimakkaasti alkyloivia yhdisteitä. Bromibentseeni voi metaboloitua myös myrkyllisiksi katekoli- ja kinonijohdannaisiksi.
Professori Ivy

Felina Ivy on Orange-saariston Pokémon-professori. Hän esiintyy animen toisella kaudella jota Suomessa ei nähty. Ivy on kaunis nuori nainen, jolla on violetit hiukset. Hän on Professori Oakin hyvä ystävä. Brock rakastuu Ivyyn ja asuu tämän luona koko toisen kauden ajan. Ivy esiintyy elokuvassa Yhden Voimalla sivuosassa.
Jari Koponen

Toiminta

Jari Koponen johti 1970-luvulla Kriittisen tutkimusryhmän julkaisemaa Alfa-pienlehteä, joka tarjosi skeptistä näkökulmaa esiin nousseille rajatiedon ilmiöille. Ryhmä ilmoitti päämääräkseen ”tieteen raja-alueiden ja ongelmien tutkimisen sekä eri tieteenalojen välisten yhteyksien etsimisen”. Lehden ensimmäisessä numerossa Koponen tarttui ”kvasitieteellisyyden hyökyaaltoon”, kuten ufoilmiöihin ja Erich von Dänikenin ajatuksiin muinaisista astronauteista.
Koponen toimitti vuonna 1980 alkanutta Ursan science fiction -sarjaa ja toimi vuosina 1981–86 Ursan julkaiseman Aikakone-tieteislehden päätoimittajana.
Gunnar Elfgren

Karl Gunnar Elfgren (s. 24. lokakuuta 1896 Helsinki – 30. elokuuta 1976 Porvoo) oli suomalainen kuvanveistäjä ja jääkäri.

Nuoruus ja jääkäriaika

Elfgren syntyi Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat faktori Gunnar Fredrik Elfgren ja Naema Matilda Berglund. Karl Gunnar Elfgren kävi kansakoulun ja ammatti- ja teollisuuskoulun Helsingissä.
Elfgren liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. helmikuuta 1916, mutta hänet vapautettiin palveluksesta Ruotsin kansalaisena 26. helmikuuta 1916. Hän matkusti Suomeen, mutta palasi takaisin pataljoonaan 9. marraskuuta 1916 ja palveli 25. marraskuuta 1917 asti, jonka jälkeen oleskeli Saksassa. Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen elokuussa 1919.

Ura taiteilijana ja perhe

Elfgren jatkoi opintojaan taideteollisuuskoulussa vuosina 1919–1920 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1920–1921, jonka jälkeen hän toimi kuvanveistäjänä. Hänen töitään on ollut esillä useissa Euroopan maissa vuosina 1929–1937. Hän sai useita stipendejä ja apurahoja vuosina 1930–1934. Elfgren oli muun muassa Suomalaisen taiteilijaseuran ja Suomen kuvanveistäjäliiton jäsen. Luottamustehtävissä hän oli Taideakatemian palkinto- ja stipendilautakunnan jäsenenä vuosina 1933–1935. Opintomatkoja Elfgren suoritti Lontooseen ja Pariisiin.
Karl Elfgren vihittiin ensimmäisen kerran avioliittoon vuonna 1928 Liv Tegengrenin kanssa, josta hän erosi vuonna 1935. Hän avioitui vuonna 1938 Alli Sisko Ant-Vuorisen kanssa.

Veistoksia

Elfgrenin töitä ovat muun muassa Karjaan sankarimuistomerkki, Tammisaaren sankarimuistomerkki (1952), Eurydike-suihkukaivoveistos Karjaan torilla (1953), Fredrika Runebergin rintakuva Porvoossa (1957), Mikael Lybeckin muistopatsas Uudessakaarlepyyssä (1966) ja Helsingin ammattikoulun jousiampujapatsas. Hänen töitään löytyy Ateneumin ja Tampereen taidemuseon kokoelmissa.
Pyhän Katariinan kirkko (Visby)

Pyhän Katariinan kirkon (ruots. Sankta Katarina kyrkoruin) rauniot sijaitsevat Gotlannissa, Ruotsissa, Visbyn kaupungissa, aivan Suurtorin kupeessa.
Kirkon rakentaminen alkoi jo 1250-luvulla ja rakentamista jatkettiin koko 1300-luvun. Valmiiksi kirkko ei tullut koskaan. 1540-luvulla osa kirkon holveista romahti kesken kirkonmenojen. Kirkon holvien tukirakenteet ovat edelleen vaikuttavan näköiset.
Kurtwood Smith

Elämäkerta

Smith syntyi New Lisbonissa, Wisconsinissa. Valmistuttuaan Los Angelesin Canoga Park High Schoolista hän hakeutui opiskelemaan teatterialaa. Hän on ollut avioliitossa kahdesti, ja hänellä on kaksi lasta. 
Smithillä on hyvin harvinainen etunimi. Näyttelijä onkin julkisuudessa arvioinut itsensä maailman ainoaksi Kurtwoodiksi. Nimi syntyi äidin tahdosta nimetä poika Kurtiksi, mutta koska ”Kurt Smith” oli hänestä liian lyhyt, tuli käyttöön ”-wood”-pääte.
Giacomo Bonaventura

Seurajoukkueura

Bonaventura on bergamolaisen Atalanta BC:n kasvatti. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa toukokuussa 2008 AS Livorno Calciota vastaan. Vuonna 2009 hän oli lainalla Pergocremassa ja vuotta myöhemmin Calcio Padovassa. Kaudeksi 2010-11 Bonaventura palasi Serie B:hen pudonneeseen Atalantaan. Hänestä tuli pian yksi joukkueen avainpelaajista, kun Atalanta palasi vain vuoden tauon jälkeen takaisin pääsarjaan. Syyskuun 2014 alussa, siirtoikkunan viimeisenä päivänä Bonaventura siirtyi Milanon suurseuraan AC Milaniin, jossa ensimmäinen maali syntyi pari viikkoa myöhemmin Parma FC:tä vastaan.

Maajoukkueura

Bonaventura on pelannut Italian nuorten maajoukkueissa. Italian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä toukokuussa 2013 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan.
Florian Henckel von Donnersmarck

Florian Graf Henckel von Donnersmarck (koko nimeltään Florian Maria Georg Christian Graf Henckel von Donnersmarck, s. 2. toukokuuta 1973 Köln) on saksalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän kuuluu sleesialaiseen Henckel von Donnersmarckin aatelissukuun, ja Saksan kansalaisuuden lisäksi hänellä on myös Itävallan kansalaisuus. Vuonna 2007 hänen elokuvansa Muiden elämä (Das Leben der Anderen) palkittiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla.
Donnersmarck syntyi Kölnissä, mutta eli lapsuudestaan ja nuoruudestaan kuusi vuotta New Yorkissa, kolme vuotta Berliinissä, neljä vuotta Frankfurt am Mainissa ja neljä vuotta myös Brysselissä. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon hän opiskeli kaksi vuotta Pietarissa ja työskenteli sen jälkeen lyhyen aikaa venäjän kielen opettajana. Vuodesta 1993 vuoteen 1996 Donnersmarck opiskeli filosofiaa, politiikkaa ja kansantaloutta Oxfordin yliopiston New Collegessa.
Elokuva-alalle Donnersmarck päätyi harjoiteltuaan ohjausta Richard Attenborough'lle. Myöhemmin hän siirtyi müncheniläiseen HFF München -televisio- ja elokuvakorkeakouluun (Hochschule für Fernsehen und Film München), jossa hän ohjasi lyhytelokuvat Dobermann (1998) ja Der Templer (2002). Oscar-palkittu Muiden elämä oli Donnersmarckin ensimmäinen kokopitkä elokuva.
Ukki (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Kirkkoharjun itäpäässä sen koillisrinteen juurella Vesijärven ranta-alueella. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat asuinalueeksi muutettua metsämaata. Harjun ja järven välistä kulkee yhdystie 3400. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,3 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu avo-ojia ja sen laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja laskee Vesijärveen 150 metrin päässä. Ojalla on pudotusta alle puoli metriä.

Historiaa

Järven historia on suomalaisittain varsin lyhyt. Suur-Längelmävedeksi kutsuttun järven vedenpinnan korkeus oli useita metrejä nykyistä korkeampi. Silloin silaitsi rantaviiva koreammalla Kirkkoharjun rinteellä eikä Ukkia ollut olemassa. Järvelle aukesi vuonna 1604 uusi lasku-uoma, jonka vakiinnuttua oli suurjärven vedenpinta laskenut useita metriä. Uusi tilanne jätti Sarsanvirran kuivilleen ja Vesijärvi alkoi laske Längelmäveteen Vääkynjokea pitkin. Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa on Ukki piirretty vielä Vesijärven lahtena, mutta myöhemmin on järven vedenpintaa ilmeisesti laskettu hieman, koska järvien väliin on syntynyt 150 metriä leveä kannas.
Vuoden 1953 peruskartassa oli tienvierustat rakekennettuja ja uusia asuintalojen tontteja oli merkitty karttaan järvien väliseltä kannakselta, missä oli aiemmin peltomaata. Niille ilmaantukin harvakseltaan taloja, mutta kaikille tonteille ei olla edelläänkään rakennettu. Vuoden 1987 karttaan oli ojan ympäristöön merkitty luonnonsuojelualue.
Nigardsbreen

Nigardsbreen on jäätikkö Lusterin kunnassa, Länsi-Norjassa. Jäätikkö on osa suurempaa Jostedalsbreen-jäätikköä.
Málaga

Urheilu

Málagan jalkapallojoukkue Málaga CF pelaa Espanjan toisiksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisionissa. Koripallojoukkue CB Málaga on 
Euroopan huippukastia.
Oskari Paatela

Elämäkerta

Paatela kirjoitti ylioppilaaksi 1907 ja aloitti opinnot Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä osastossa. Samaan aikaan hän oli myös yliopiston piirustuslaitoksella Eero Järnefeltin oppilaana. Kiinnostus kuvataiteisiin syrjäytti opiskelun yliopistossa ja Paatela opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1908–1910. Vuonna 1910 hän matkusti taidemaalari Eero Snellmanin kanssa Pariisiin, jossa haki oppia Académie Colarossista ja Académie de la Grande Chaumièresta. Paatela palasi 1913 Pariisiin ja opiskeli Académie Libressä.
Paatelan tyyli vaihteli Anders Zorn -vaikutteisesta realismista eleganttiin koristeellisuuteen. Hän maalasi muun muassa alttaritaulut Virolahden kirkkoon (1914), Alavuden kirkkoon (1914) ja Helsingin vapaakirkkoon (1929). Hänen muita töitään ovat Helsingin NMKY:n juhlasalin fresko (1915) ja Kallion kirjaston lasimaalaus (1923).
Paatela avioitui 1917 Anna Bromsin kanssa ja he pitivät yhdessä kehysliikettä. Se piti kuitenkin lopettaa ja Paatela sai vuoden viransijaisuuden Taideyhdistyksen piirustuskoulusta. Paatela toimi koulun johtajaopettajana 1921–1923, mutta hänen oli vaikea työskennellä kellon mukaan.
Paatelan vaimo kuoli 1927, minkä jälkeen Paatela alkoholisoitui ja kadotti elämänhallintansa. Paatela avioitui uudelleen Marja Laina Eskolan kanssa ja heille syntyi vuonna 1931 tytär Marianne, josta tuli lastentauteihin erikoistunut lääkäri. Uusi avioliitto kesti vuodet 1930–1933. Paatela maalasi edelleen muotokuvia, mutta vähitellen työskentely hiipui. Elämänsä loppuajan hän oli ystäviensä hoidossa Vaasassa.
Oskari Paatelan veljet Jussi Paatela ja Toivo Paatela olivat tunnettuja arkkitehteja.
Richard Faltin

Richard Wilhelm Gottlieb Faltin (28. lokakuuta 1867 Viipuri – 23. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirurgi ja eräs keskeisimpiä suomalaisen kirurgian kehittäjiä. Hän teki elämäntyönsä Kirurgisessa sairaalassa ja Suomen Punaisen Ristin johtotehtävissä. 
Vuonna 1904 vuotta aiemmin Kirurgisen sairaalan alilääkäriksi nimitetty Faltin yritti leikkauksellaan pelastaa Eugen Schaumanin ampuman kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin hengen tässä kuitenkaan onnistumatta.
Faltin toimi kirurgian dosenttina 1902–1917 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina Helsingissä vuosina 1917−1935 johtaen niin sanottua propedeuttisen kirurgian osastoa, joka vastasi kirurgian valmistavasta opetuksesta lääketieteen opiskelijoille. Tähän Faltinin osastoon keskittyi hiljalleen hänen intressiensä mukainen potilasaines, se oli pitkään muun muassa maan ainoa plastiikkakirurginen hoitopaikka. Kirurgina Faltin oli ajan tapaan hyvin laaja-alainen, mutta harrasti erityisesti plastiikkakirurgiaa, traumatologiaa ja leukakirurgiaa. Hän oli Suomen Kirurgiyhdistyksen perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1926−1930. Faltinille tarjottiin 1930-luvun alussa ylilääkärin virkaa uudessa Suomen Punaisen Ristin sairaalassa, jota hän oli ollut suunnittelemassa, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta mm. ikäänsä ja terveydentilaansa vedoten. Tätä päätöstä hän kuvailee muistelmissaan myöhemmin katuneensa.
Faltin työskenteli Suomen Punaisen Ristin sotakirurgina Venäjän−Japanin sodan aikana Mantšuriassa, ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjällä sekä Etiopiassa vuosina 1935−1936. Näillä sotakomennuksillaan hän keskittyi erityisesti vaikeiden raajavammojen ja leuka- ja kasvovammojen kirurgiaan. Vielä viime sotienkin aikana, aina vuoteen 1947 asti, Faltin toimi sotasairaalan leukakirurgisen osaston esimiehenä, alkuun Vaasassa ja sittemmin Helsingissä, Punaisen Ristin Sotasairaalassa, josta jatkosodassa muodostettiin 54. Sotasairaala ja edelleen 54. Sotavammasairaala. Kesän 1944 aikana leukakirurginen osasto oli siirrettynä 30. Sotasairaalaan Keski-Suomen parantolan tiloihin Kinkomaalla. Faltin toimi niin ikään armeijan neuvoa-antavana kirurgina, suorittaen etenkin vuoden 1941 aikana useita tarkastusmatkoja kenttä- ja sotasairaaloihin ja kirjoittaen käytännöllisiä sotakirurgian oppaita ja artikkeleita. Hän oli marsalkka Mannerheimin ikä- ja koulutoveri ja kuului tämän lähimpiin ystäviin. Seitsemään sotaan lääkintätehtävissä osallistunut Faltin oli sotilasarvoltaan lääkintäeversti (1941), ja hänen sanottiin olevan Suomen armeijan vanhin sotilas.
Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1990 sen olevan selvästi oman aikansa tuote. Swift ohjasi myös Broadway-version, ja niinpä Fräntistä hänen ohjauksensa tahtoo olla filmattua teatteria ilman suurempia elokuvallisia vaihteluita tai kekseliäisyyttä.
Työlki ellää

Muut versiot

Kappaleesta on esitetty muitakin tulkintoja, muun muassa YouTubessa. Esimerkiksi slovakialaisen Timur-pojan tulkinnasta on tullut erityisen suosittu.
François-Antoine de Boissy d’Anglas

François-Antoine de Boissy d'Anglas (8. joulukuuta 1756 Saint-Jean-Chambre – 20. lokakuuta 1826 Pariisi) oli Boissy d'Anglasin kreivi, ranskalainen kirjailija, asianajaja ja poliitikko.
Hän oli Ardècheistä kotoisin olevan protestanttisen lääkärin poika ja opiskeli lakitiedettä ja siirtyi Pariisiin, jossa hän toimi asianajajana Pariisin parlamentissa. Hän osti viran Provencen kreivin, tulevan Ranskan kuningas Ludvig XVIII:n kansliapäällikkönä. Hän tuli tunnetuksi erityisesti itsevaltiuteen kohdistamastaan kritiikistä ja taistelustaan protestanttien puolustajana.
Boissy d'Anglas oli perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen. Hän edusti siellä, kuten konventissakin maltillista suuntausta. Hän toimi konventin puhemiehenä jakobiinimellakan aikaan 20. toukokuuta 1795.
Hän asettui viidensadan neuvoston oppositiossa direktoriota vastaan ja sai Barrasin kaappauksen yhteydessä 1797 karkotustuomion. Napoleonin kutsumana hän palasi Ranskaan, jossa toimi keisarin virkamiehenä ja kohosi pääriksi restauraation aikana ja edusti liberaalilinjaa.
Hood film

Hood film on 1980-luvulla Yhdysvalloissa alkunsa saanut elokuvagenre, jolle tyypillisiä piirteitä ovat afroamerikkalaisten elämä ghetoissa köyhissä oloissa, rotusyrjintä, katujengit, hip hop ja päihteet. Genre oli suosituimmillaan 1990-luvulla, jolloin julkaistiin muun muassa elokuvat Väkivallan kierre ja Boyz n the Hood.
Yhdysvaltojen ulkopuolella julkaistuja hood film -elokuvia ovat esimerkiksi brittiläinen Kidulthood ja sen jatko-osat. Suomessa on joskus käytetty termiä lähiöelokuva, kuten syrjäytyneistä lähiönuorista kertovan Pahan kukat -elokuvan osalla.
Dalton Prout

Ura

Prout pelasi ennen ammattilaisuraansa viisi kautta (2006–2011) juniorisarja OHL:ssä, joukkueinaan Sarnia Sting, Barrie Colts ja Saginaw Spirit. Hän toimi viimeisellä juniorikaudellaan Coltsin kapteenina ennen tammikuussa 2011 tapahtunutta siirtoa Spiritiin.
Columbus Blue Jackets varasi Proutin NHL:n varaustilaisuuden 2010 kuudennella kierroksella, vuorolla 154. Hän aloitti juniorivuosiensa jälkeen vuonna 2011 farmijoukkue Springfield Falconsissa AHL:ssä, jossa pelasi lähes koko ensimmäisen ammattilaiskautensa, yli 60 ottelua. Hän pääsi pelaamaan kaudella 2011–2012 myös viisi NHL-ottelua, ensimmäisen 30. maaliskuuta 2012 Florida Panthersia vastaan. Prout aloitti myös seuraavan kauden AHL:ssä ja pelasi siellä 40 ottelua, kunnes nousi maaliskuussa 2013 Blue Jacketsin NHL-kokoonpanoon. Hän pelasi työsulun lyhentämällä NHL-kaudella 2012–2013 28 ottelua ja teki seitsemän tehopistettä, maalin ja kuusi syöttöpistettä.   
Prout on saanut kehuja fyysisestä pelityylistään.
Hiekan peitossa

Juoni

Marie opettaa englanninkielistä kirjallisuutta pariisilaisessa yliopistossa ja on ollut 25 vuotta onnellisesti naimisissa Jeanin kanssa. Kesälomalla Etelä-Ranskassa Jean yhtäkkiä katoaa uidessaan, eikä häntä löydetä. Marie jatkaa elämäänsä Pariisissa ikään kuin mies olisi yhä elossa ja läsnä, mutta hänen mielenterveytensä alkaa järkkyä.