google/wiki40b huggingface dataset:
U103

Radio U103 oli pääkaupunkiseudulla vuosina 1995–1999 toiminut paikallisradio. Kanavan lähetin taajuudella 102,8 MHz toimi silloin Keski-Uudellamaalla Hyrylän varuskunnan alueella olevassa mastossa. U103:n musiikki koostui 1970–1990-lukujen pop- ja rock-musiikista. Kanavan sloganina toimi "Hyvän Tuulen Radioasema". Loppu aikoina U103:lta tuli vain tauotonta musiikkia ennen kuin kanavan nimeksi tuli Sävelradio. Myös kanavan kuuluvuusalue laajentui kanavan loppuaikoina, kun U103 yhdistyi Hyvinkäällä ja Riihimäellä toimivan Radio Voima Aseman kanssa, joka toimi taajuudella 90,1 MHz.

Ohjelmat

U103:n ohjelmia oli mm. Danny & Fredi Aamushow, U-Klubi, Jokebox, Terassiradio.
Kuntaosasto

Kuntaosasto on Suomessa sisäministeriön osasto, jonka tehtävänä on vastata valtionhallinnossa kunta-asioista. Kuntaosaston päällikkönä toimii Cay Sevón. Kuntaosaston vastuuministeri on kuntaministeri.
Kuntaosasto jakautuu kuntakehitysyksikköön, kuntatalousyksikköön ja hallintoyksikköön.
Giuseppe Chiaretti

Giuseppe Chiaretti (s. 19. huhtikuuta 1933 Leonessa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Ripatransone-San Benedetto del Tronton sekä Montalton (delle Marche) hiippakuntien johtoon 7. huhtikuuta 1983. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. toukokuuta Sebastiano Baggio, jota avustivat Ottorino Pietro Alberti ja Vincenzo Radicioni.
30. syyskuuta 1986 Montalto liitettiin Ripatransone-San Benedetto del Tronton hiippakuntaan, jonka uudeksi nimeksi tuli San Benedetto del Tronto-Ripatransone-Montalto. Chiaretti sai 9. joulukuuta 1995 siirron Perugia-Città della Pieven arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. tammikuuta 1996. Hän jäi eläkkeelle 16. heinäkuuta 2009.
Montepulciano d’Abruzzo

Montepulciano d’Abruzzo on italialainen pääosin tai kokonaan Montepulciano-rypäleestä valmistettu punaviini. Sitä tuotetaan Abruzzon alueella Keski-Italiassa. Montepulciano d’Abruzzo -viinit ovat olleet DOC-laatuluokiteltuja ja nimisuojattuja vuodesta 1968.
Montepulciano d’Abruzzon tuotantoalue on kaikkiaan 87 neliökilometriä (vuonna 2014) ja vuotuinen tuotantomäärä noin 86 miljoonaa litraa (vuonna 2015). Viini on italialaisista laatuviineistä (DOC tai DOCG) toiseksi eniten tuotettu.
Danny Federici

Daniel Paul "Danny" Federici (23. tammikuuta 1950 Flemington, New Jersey Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 2008, New York, New York) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän teki pitkän uran Bruce Springsteenin E Street Bandissa, jossa hän soitti urkuja, kellopeliä ja harmonikkaa. Lisäksi hän on tehnyt kaksi sooloalbumia.
Federici sairasti pitkään melanoomaa, johon hän kuoli 58-vuotiaana.
Vetoomusoikeus

Vetoomusoikeus tarkoittaa yksilölle kuuluvaa oikeutta vedota valtaapitäviin ilman rangaistusta tai sanktiota. Se turvaa yksilön mahdollisuuden esittää valitus tai pyyntö, jolla hän haluaa vaikuttaa esimerkiksi parlamentin päätöksentekoon. 
Euroopan unionin kansalaisten vetoomusoikeus perustuu Maastrichtin sopimukseen ja EU:n perusoikeuskirjan 44 artiklaan. EU:n kansalaisilla ja sen alueella asuvilla henkilöillä on oikeus esittää kannanottonsa unionin toimielimille. Vetoomuksien käsittelylle on EU:n parlamentissa oma valiokuntansa. Yhdysvalloissa oikeus vedota perustuu vuoden 1689 oikeuksien julistukseen, jota tukee perustuslain ensimmäinen lisäys vuodelta 1791.
Keisarikotka

Koko ja ulkonäkö

Pituus 72-80 cm, siipien kärkiväli 180-200 cm, paino 2.5 - 4.5 kg. Muistuttaa kooltaan ja muodoltaan lähinnä maakotkaa. Vanha lintu on erittäin tumma, lähes musta. Pää on vaaleampi. Nuoren linnun ruumis on hyvin vaaleanruskea ja pitkittäisviiruinen, siipi- ja pyrstösulat ovat tummat ja sisimmillä käsisulilla on vaalea "luukku".

Levinneisyys

Keisarikotkia tavataan Kaakkois-Euroopassa ja Länsi- ja Keski-Aasiassa. Se on kadonnut monin paikoin Keski-Euroopasta, mm. Unkarista ja Itävallasta. Se on muuttolintu ja talvehtii Afrikassa, Intiassa tai Kiinassa. Suomessa äärimmäisen harvinainen harhailija.

Elinympäristö

Keisarikotka pesii alangoilla ja vuorenrinteillä, joilla avoimet metsät vaihtelevat avointen kosteikkojen, puoliaavikoiden tai arojen ja joskus viljelystenkin kanssa. Keisarikotkan tavallisimpia pesäpaikkoja ovat korkeat tammi-,koivu-, ja haapametsiköt sekä jokilaakson lehdot. Erityisesti talvella laji viihtyy kosteikkojen äärellä.

Lisääntyminen

Maalis-huhtikuussa naaras munii 2-3 munaa.

Ravinto

Keisarikotka syö enimmäkseen jyrsijöitä.
I’ve Found a New Baby

”I’ve Found a New Baby” on jazzstandardi vuodelta 1926. Sen sävelsivät ja sanoittivat Spencer Williams ja Jack Palmer. Kappaleen äänitti ensimmäisenä Clarence Williams yhtyeensä Blue Fiven kanssa. Sen on nauhoittanut suuri määrä artisteja, mukaan lukien Mills Brothers, Harry James, Sidney Bechet, Lester Young ja Benny Goodman. Goodmanin nauhoitus vuodelta 1939 on erityisen tunnettu nuoren Charlie Christianin soittaman kitarasoolon ansiosta.
Suomeksi kappaleen on sanoittanut Sauvo Puhtila nimelle ”Neljä pientä kirjainta”. Suomenkielisen version ovat äänittäneet Helena Siltala ja Brita Koivunen.
Apollo et Hyacinthus

Apollo et Hyacinthus (KV 38) on Wolfgang Amadeus Mozartin vuonna 1767 säveltämä ooppera. Ooppera on Mozartin ensimmäinen, jos Die Schuldigkeit des ersten Gebotes katsotaan yksinkertaisesti draamalliseksi sakraalimusiikiksi.
Kolminäytöksinen ooppera perustuu antiikin Kreikan mytologiaan sellaisena kuin siitä kertoo roomalainen runoilija Ovidius teoksessaan Muodonmuutoksia.
Myytin mukaisesti Hyacinthus kuolee tapaturmaisesti Apollon viskaaman kiekon osuttua hänen päähänsä. Toisaalta myytti kertoo myös, että tuulen jumala Zephyrus olisi vastuussa nuorukaisen kuolemasta. Tämä näet ohjasi kiekon osumaan nuorukaiseen, koska oli itsekin rakastunut häneen. Hyacinthuksen kuoltua Apollo on surun murtama ja tekee nuorukaisesta kukan, hyasintin, jonka terälehdillä kimaltelee pisaroina nuori veri.
Libreton tehnyt Rufinus Widl oli pappi, minkä tähden tarina on muokattu melkoisen rajusti ja sen homoseksuaalinen luonne on muutettu Apollon rakkaudeksi Hyacinthuksen sisarta Meliaa kohtaan.
Riku Sarkola

Riku Jalmari Sarkola (24. maaliskuuta 1910 Helsinki – 8. heinäkuuta 1970) oli suomalainen kirjailija ja runoilija.

Henkilöhistoria

Sarkolan vanhemmat olivat maanmittari Jalmari Sarkola ja Tyyne Maria Liukkonen. Sarkola oli naimisissa kaksi kertaa; hänen ensimmäinen puolisonsa 1938–1948 oli puhelinvirkailija Elsa Linnea Sjöblom ja toinen vuodesta 1950 Eine Maria Alanko. Sarkolalla oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitosta; yksi heistä on näyttelijä ja teatterinjohtaja Asko Sarkola. Hän pääsi 1926 keskikoulusta ja toimi sitten  Tietoteos Oy:n kustannusvirkailijana 1933–1937, Sotainvaliidi-lehden toimitussihteerinä 1946–1952 sekä toimittajana Valojuova-lehdessä 1945–1946 ja Finlandia-kuvassa 1947–1948.

Keskeisiä teoksia

Sarkolan parhaimpina teoksina pidetään kolmea 1930-luvulla ilmestynyttä romaania, Tanssiaisten jälkeen (1931), Mies, joka rakasti elämää (1937) ja Mitään ei voi salata (1938). Viimeksi Sarkola julkaisi 1960 selvityksen säveltäjä Toivo Kuulan viimeisistä vaiheista Viipurin seurahuoneella 1918.
Resi Stiegler

Resi Stiegler (14. marraskuuta 1985 Jackson Hole, Wyoming) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Stiegler on kilpaillut kaudesta 2002–2003 lähtien. Hänen ensimmäinen kilpailunsa maailmancupissa oli 22. joulukuuta 2002 Sveitsin Lenzerheidessa käyty pujottelu, jossa hän sijoittui yhdenneksitoista. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan toinen Ofterschwangin pujottelussa maaliskuussa 2012. Sitä ennen hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli neljäs sija.
Nuorten MM-kisoista Stieglerillä on kaksi pronssia vuodelta 2005. Aikuisten MM-kilpailuissa Stieglerin paras sijoitus on pujottelun kuudes sija Santa Caterinan MM-kisoissa 2005. Torinon olympialaisissa 2006 Stiegler sijoittui alppiyhdistetyssä yhdenneksitoista ja pujottelussa kahdenneksitoista.
Resi Stieglerin isä on itävaltalaissyntyinen Josef Stiegler, joka on kolminkertainen alppihiihdon olympiamitalisti ja pujottelun olympiavoittaja Innsbruckin olympialaisista 1964.
Alkuvuosinaan Stieglerin tavaramerkki oli hänen kypärässään olevat tiikerinkorvat.
Resi Stieglerin kausi 2009-2010 päättyi jo marraskuussa, kun hän kaatui suurpujottelun harjoituksissa Coloradossa. Stiegler mursi kaksi vasemman jalan luuta.
Phoenix Pictures

Phoenix Pictures on vuonna 1995 perustettu yhdysvaltalainen elokuvayhtiö. Sen perustivat yhtiön nykyinen puheenjohtaja Mike Medavoy ja nykyinen johtaja Arnold Messer. Phoenix tekee yhteistyötä tuotantoyhtiöiden Sony Pictures Entertainmentin, Onexin, FremantleMedian and Showtimen kanssa. 
Yhtiön ensimmäiset tuotannot saivat ensi-iltansa 1996 lopulla. Ne olivat Barbra Streisandin ohjaama ja tähdittämä Tilaa rakkaudelle sekä Milos Formanin Larry Flynt – minulla on oikeus.
Carl Constantin Collin

Carl Constantin Collin (15. elokuuta 1863 Kärkölä – 3. marraskuuta 1941 Kärkölä) oli suomalainen insinööri ja tilanomistaja. Collin perusti Kärkölään englantilaistyylisen Huovilan maisemapuiston ja rakennutti Ranskaan Nizzaan Villa Huovilan nimellä tunnetun huvilansa.
Collinin vanhemmat olivat hovineuvos, ylimetsänhoitaja Carl Johan Collin (1815-1885) ja Ida Carolina Ammondt (k. 1889), Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1881 ja opiskeli sitten Pariisissa Ecole Centrale des Arts et Manufactures-opistossa valmistuen insinööriksi 1888.
Collin peri isältään Kärkölässä sijainneen Huovilan ratsutilan joka oli kooltaan 2 000 hehtaaria. Hän rakennutti tilalle sahan, suuren navetan ja meijerin sekä pani alulle 4 hehtaarin kokoisen maisemapuiston rakentamisen. Vuonna 1896 Collin hankki Huovilaan seitsemän tonnia painaneen amerikkalaisvalmisteisen Peerless-höyrytraktorin jonka vetämillä vaunuilla kuljetettiin maanteitse tavaroita Huovilasta Järvelän rautatieasemalle. Vuonna 1909 Collin aloitti uuden kaksikerroksisen tiilisen päärakennuksen rakentamisen Huovilaan mutta rakennustyö ei edennyt kivijalkaa pidemmälle kun se keskeytettiin 1912. Collin myi Huovilan vanhan päärakennuksen Kärkölän kunnalle ja korjautti meijeristä itselleen ranskalaisia linnoja muistuttaneen asuintalon.
Collin matkusteli paljon ulkomailla ja hänen kerrotaan matkustaneen kolme kertaa maailman ympäri. Hänellä oli ainakin yhdellä matkallaan mukana värivalokuvauskalustoa ja hänen kerrotaan lähettäneen suuren määrän matkoilla ottamiaan valokuvia Helsingin yliopiston maantieteen laitokselle professori Johan Evert Rosbergille. Collin siirtyi itse asumaan Nizzaan Ranskan Rivieralle jonne hän rakennutti vuonna 1911 Promenade des Anglais-rantabulevardin varrelle myöhäisjugendia ja art deco-tyyliä edustaneen Villa Huovila-nimisen huvilan jonka suunnitteli arkkitehti Marius Allinges. Collin myi huvilan vuonna 1919 autokauppias Sergei Nikolajeffille. Hän rakennutti sitten uuden huvilan itselleen Nizzan Fabroniin nykyisen Nizzan teknologian instituutin sijaintipaikalle.
Collinin omaisuus hupeni ajan kuluessa ja hän joutui myymään Huovilan maita 1890-luvulta alkaen niin että hänelle oli lopulta enää 64 hehtaaria omistuksessaan. Hänen arveltiin menettäneen rahojaan rakennusprojektien ohella Monte Carlon kasinolla ja mahdollisesti myös veljensä pelivelkoja taatessaan. Collin vietti viimeiset elinvuotensa Kärkölässä jossa hänellä oli loppuun asti asumisoikeus Huovilan puistotilaan.
Collinin veljistä Karl Oskar Collin (1857–1938) oli varatuomari joka omisti Pyhäniemen kartanon Hollolassa ja Malagassa kuollut Karl Axel Collin (1859–1898) oli filosofian maisteri.
Nuno Reis

Seurajoukkueura

Reis kuului portugalilaisen Sporting CP:n organisaatioon vuosina 2003–2015. Hän ei kuitenkaan pelannut seuran edustusjoukkueessa virallisia otteluita. Kausina 2010–2011 ja 2011–2012 Reis pelasi yhteensä 56 Belgian pääsarjan ottelua lainalla Cercle Bruggessä ja kaudella 2012–2013 lainalla Olhanensessa 21 Portugalin Primeira Ligan ottelua. Kaudella 2013–2014 Reis edusti Sporting CP:n kakkosjoukkuetta 23:ssa Segunda Ligan ottelussa. Tammikuussa hän lähti jälleen lainalle Cercle Bruggeen, jossa pelasi kevätkauden aikana 12 Belgian pääsarjan ottelua. Kauden 2014–2015 Reis edusti kokonaisuudessaan Sporting CP B:tä pelaten 31 ottelua Portugalin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Heinäkuussa 2015 Reis siirtyi Sporting CP:stä Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaan Metziin. Hän pelasi kauden 2015–2016 aikana 27 sarjaottelua. Heinäkuussa 2016 Reis siirtyi ilmaisella siirrolla Kreikan Superliigassa pelaavaan Panathinaikosiin.

Maajoukkueura

Reis pelasi Portugalin ikäkausimaajoukkueissa 61 ottelua. Hän oli saavuttamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 2011.
Joseph Lister

Joseph Lister (5. huhtikuuta 1827 – 10. helmikuuta 1912) oli englantilainen lääkäri ja antiseptiikan uranuurtaja. Hän kehitti ajatuksen steriilistä leikkaustekniikasta työskennellessään Glasgow Royal Infirmary -sairaalassa. Hän otti käyttöön karbolihapon eli fenolin kirurgisten välineiden steriloinnissa ja haavojen puhdistamisessa. Hän työskenteli Glasgow’n yliopistolla.
Listerin mukaan on nimetty listeriabakteeri.
Mattia Cassani

Seurajoukkueura

Cassani on Juventuksen kasvatti. Hän pelasi seurassa vuodet 2002-2003, muttei pelannut Serie A:ssa yhtäkään ottelua. Kevätpuoliskon kaudesta 2002-2003 Cassani oli lainalla Serie B:n Sampdoriassa, jossa hän pelasi kaksi ottelua.
Kesällä 2003 Cassani siirtyi Serie B:n Hellas Veronaan Juventuksen omistaessa yhä puolet Cassanin pelaajaoikeuksista. Cassani pelasi Veronan paidassa Serie B:ssä kolmen kauden ajan. Otteluita kertyi 118, mutta maaleja ei syntynyt.
Kesällä 2006 Serie A:n US Palermo osti Cassanin pelaajaoikeudet Juventukselta ja Cassani teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2006-2007. Cassani edusti Palermoa peräti viisi vuotta pelaten 161 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Cassanin 161 ottelua Palermon paidassa tekivät hänestä seuran eniten Serie A:ssa otteluita pelanneen pelaajan.
Palermosta Cassani siirtyi toiseen Serie A -seuraan, Fiorentinaan. Kausina 2011-2012 ja 2012-2013 hän pelasi seurassa 34 ottelua ja teki yhden maalin. Tammikuun 2013 siirtoikkunassa Cassani siirtyi lainalle Serie A:n Genoa CFC:hen, jossa hän pelasi kevätkauden aikana viisi ottelua. Kauden 2013-2014 hän vietti jälleen lainalla, nyt Serie A -seura Parma FC:n riveissä. Cassani edusti seuraa koko kauden pelaten 36 ottelua. Parma ostikin hänet omakseen kesän 2014 siirtoikkunassa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi 18 Serie A -ottelua Parman pudotessa Serie B:hen.
Kaudeksi 2015–2016 Cassani siirtyi vanhaan seuraansa Sampdoriaan.

Maajoukkueura

Cassani edusti vuonna 2003 Italian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta kuudessa maaottelussa. Italian jalkapallomaajoukkueessa Cassani debytoi 26-vuotiaana, marraskuussa 2009 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän oli mukana myös päävalmentaja Marcello Lippin alustavalla listalla vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta putosi lopullisesta joukkueesta. Viimeisimmän maaottelunsa Cassani on pelannut vuonna 2012. Hänelle on kertynyt 11 maaottelua ilman maaleja.
Aimo Hiltunen

Aimo Vesa Heikki Hiltunen (24. huhtikuuta 1929 Leppävirta – 27. toukokuuta 2002) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hiltunen toimi johtajana Lahden, Jyväskylän ja Kuopion kaupunginteattereissa.
Hiltunen ohjasi myös Pyynikin kesäteatterin esityksiä ja toimi näyttelijä-ohjaajana Suomen Kansallisteatterissa. Vaimonsa Sirkka-Liisa Wilénin tapaan hänkin toimi myös radioäänenä ja elokuvanäyttelijänä. Elokuvanäyttelijänä hänet tunnettiin parhaiten Tuntemattoman sotilaan Lampisena.
Viljo Suokas

Viljo Valter Suokas (31. tammikuuta 1920 Harlu – 4. lokakuuta 1943 Sekee) oli kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari n:o 44. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Viljo Suokas osallistui talvisotaan asevelvollisena ja kouliintui jo tuolloin partiotoimintaan palvellessaan sissiyksikössä. Jatkosodassa Suokas palveli Päämajan kaukopartiotehtävissä partiomiehenä ja partionjohtajana ErP 4:n osasto Kuismasessa (OsKu).

Eräs partiomatka

Elokuussa 1941 Suokas lähti johtamaan 17-miehistä partiota, jonka tehtävä oli mm. hankkia tietoja suomalaisten Säämäjärven eteläpuolelle pysähtyneen etenemisen saamiseksi uudelleen vauhtiin. Tämän lisäksi partion piti häiritä liikennettä Petroskoin tiellä sekä edetä vielä Muurmannin radalle miinoittamaan sitä. Petroskoin - Jessoilan tiellä partio tuhosi korkea-arvoisia upseereita kuljettaneen auton. Matkustajilta saadut erittäin arvokkaat asiakirjat oli toimitettava Päämajaan mitä pikimmin, joten suunnitelmat muuttuivat pikapaluuksi asiapaperien ja jo aiemmin saatujen vankien kera.

Ritariksi

Nimitys Mannerheim-ristin ritariksi tuli 13. joulukuuta 1941. Kaukopartioritarina hänen nimitysperustelunsa on kirjoitettu peitellymmin kuin yleensä. Niissä todetaan, että "kaikkea sitä, mitä vääpeli Suokas on näillä retkillään aikaansaanut ei voida vielä yksityiskohtaisesti selostaa."

Kuolema

Syyskuussa 1943 Maaselän kannakselle Sekeehen suunnattu vihollisen tukikohdan ja huoltokeskuksen tuhoamisretki koitui Viljo Suokkaan kohtaloksi. Varastorakennusta tuhottaessa hän sai vatsaosuman, johon menehtyi paluumatkalla. Hänet haudattiin maastoon. Suokkaan viimeiset sanat olivat: "Pojat, minä en enää jaksa. Ottakaa lakki päästä ja lukekaa Isä Meidän -rukous." Hänet siunattiin kentälle jääneenä Suojärven hautausmaalle. Suokkaan hautaa on sotien jälkeen etsitty kahteen kertaan tuloksetta.
Rogatien Vachon

Rogatien "Rogie" Vachon (s. 8. syyskuuta 1945 Palmarolle, Quebec, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti, jonka seuroja National Hockey League -sarjassa olivat Montreal Canadiens, Los Angeles Kings, Detroit Red Wings ja Boston Bruins.
Hän voitti kolme Stanley Cupia. 
Vachon oli Kanadan ykkösvahti vuoden 1976 Kanada Cupissa, jonka maa myös voitti.
Tero Nykänen

Tero Markus Nykänen (s. 10. marraskuuta 1981) on järvenpääläinen kamppailu-urheilija ja valmentaja. Hän on toiminut kasvattajaseurassaan Järvenpään Taekwondo Hwang ry:ssä valmentajana vuodesta 1997 ja vastannut seuran toiminnasta toiminnanjohtajana vuodesta 2003. Nykänen on kilpaillut vuosina 1996–2001 kansallisella tasolla taekwondossa, potkunyrkkeilyssä, nyrkkeilyssä, Sin Moo Hapkidossa sekä Hoi Jeon Moo Soolissa. Hän lopetti kilpailemisen vuonna 2001 kokonaan ja siirtyi valmentajaksi.
Oulun hautausmaa

Oulun hautausmaa on Oulun evankelisluterilaisten seurakuntien hautausmaa. Oulun hautausmaa sijaitsee Intiön kaupunginosassa noin kilometrin päässä tuomiokirkosta. 26,5 hehtaarin suuruisen hautausmaan pinta-ala on noin kolmannes kaupunginosan alueesta. Hautausmaa kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Oulun seurakuntien muodostamalla seurakuntayhtymällä on lisäksi neljä muuta hautausmaata: Oulujoen hautausmaa, Ylikiimingissä sijaitsevat Ylikiimingin kirkkotarhat I ja II, Kiviharjun hautausmaa ja Ylivuoton hautausmaa. Vainajia on lisäksi haudattu Oulun tuomiokirkon kirkkotarhaan.

Historia

Keskiajalta 1700-luvun lopulle Oulussa, kuten muuallakin Ruotsin valtakunnassa kuolleet haudattiin pääasiassa kirkkotarhaan, merkkihenkilöitä myös kirkon lattian alle. Valtakunnassa esitettiin kirkkoon hautaamisen kieltämistä vuonna 1779. Oulussa kirkkoon hautaamisesta luovuttiin jo seuraavalla vuosikymmenellä.
Oulun hautausmaan vihki käyttöön kirkkoherra Carl Henrik Ståhle 27. elokuuta 1781. Kirkkoherran mukaan uutta hautausmaata alettiin kutsua Ståhleborgiksi. Hautausmaa oli Oulun kaupunki- ja maaseurakuntien yhteinen, kunnes Oulujoen kunta sai oman hautausmaan vuonna 1908.
Nykyisen tuomiokirkon ympärillä olleelle vanhalle jo 1600-luvun alussa muodostuneelle hautausmaalle, kirkkotarhalle, ei haudattu uusia vainajia enää vuoden 1792 jälkeen.

Hautausmaan alue

Alue jakautuu luonnonmukaisesti rakentuneeseen vanhaan osaan ja 1930-luvun jälkeen käyttöön otettuun suunnitelmalliseen osaan. Lounaisosassa lähimpänä kaupunkia oleva kaikkein vanhin osa, vanha Ståhleborg, jonka aluetta hallitsee Oulun läänin maaherran Robert Wilhelm Lagerborgin kookas muistomerkki, niin sanottu Kuvernöörin muistomerkki, joka on sijoitettu alueen korkeimmalle paikalle.
Vanhan osan sisääntuloportin vieressä on arkkitehti Harald Andersinin piirtämä entinen vahtitupa ja haudankaivajan asunto vuodelta 1915. Vanhan alueen läpi kulkeva kävelytie vie Vanhalle kappelille, jonka suunnitteli lääninarkkitehti Otto F. Holm vuonna 1922. Kappeli valmistui marraskuussa 1923, ja Oulun hiippakunnan piispa Juho Koskimies vihki sen käyttöön 16. joulukuuta 1923.
Sotien 1939–1945 sankarihauta-alue sijaitsee hautausmaan vanhimman osan kupeessa Kajaanintien varressa. Alueelle on haudattu 456 kaatunutta. Sankaripatsaan Taistelu on päättynyt on veistänyt kuvanveistäjä Oskari Jauhiainen. Patsas paljastettiin 1952. Sankarihauta-alueen suunnittelivat Tarja Salmio-Toiviainen ja  Esko Toiviainen. 
Hautausmaan uusi alue sijaitsee vanhan osan itäpuolella. Alue on maisemaltaan ja hautakivien osalta yhdenmukaista. Alueen keskellä on professori, arkkitehti Seppo Valjuksen suunnittelema 1970-luvulla rakennettu Intiön kappeli, jonka yhteydessä on myös krematorio.
DIN

DIN on lyhenne saksankielisestä ilmauksesta Deutsches Institut für Normung, joka tarkoittaa saksalaista standardointi-instituuttia. DIN on yleinen keskieurooppalainen teollisuustavaroiden valmistusta koskeva standardi. DIN on voittoa tavoittelematon yhdistys, joka on perustettu Berliinissä vuonna 1917 ja joka edustaa Saksaa kansainvälisessä standardiorganisaatiossa ISO:ssa (International Organization for Standardization).
Tällä hetkellä DIN kattaa noin 30 000 standardia lähes jokaiselta teknologian alalta. Eräs tunnetuimmista DIN-standardeista on vuonna 1922 julkaistu DIN 467, joka määrää paperien standardikoot (A4 jne.). Tämä standardi hyväksyttiin kansainväliseksi ISO 216 -standardiksi vuonna 1975.
Wanderlust (vuoden 2012 elokuva)

Juoni

Jäätyään yllättäen vaille töitä newyorkilainen pariskunta joutuu suuntaamaan kaupungista kohti Atlantaa miehen veljen luokse. Matkan varrella pariskunta törmää kuitenkin hippiyhteisöön, jolla on erilainen tapa katsoa asioita.
Michel Hazanavicius

Michel Hazanavicius (s. 29. maaliskuuta 1967) on ranskalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hazanaviciusin tunnetuimpia teoksia ovat muun muassa vakoiluelokuvaparodiat Agentti 117: Tehtävä Kairossa ja Agentti 117: Tehtävä Riossa, joissa pääosassa näyttelee Jean Dujardin. Hazanaviciusin vuonna 2011 julkaistu mustavalkoinen mykkäelokuva The Artist sai muun muassa seitsemän BAFTA-palkintoa, kolme Golden Globe -palkintoa ja viisi Oscar-palkintoa.
Kultaranta Golf

Kultaranta Resort on vuoden 2007 kesällä avattu ympärivuotisesti toimiva golfkeskus Naantalin Luonnonmaalla.
Kultaranta Resortilla on täysimittainen 18 reiän par 72-kenttä, seitsemänreikäinen par 3-kenttä, 9-reikäinen par 3-kenttä sekä lyöntiharjoittelualue, lähipelialue ja golfsimulaattori. Se on Suomen ensimmäinen täysmittainen golfkenttä, joka toimii pay & play -periaatteella. Keskukseen kuuluu lisäksi hotelli ja lomahuoneistot. Vuonna 2012 Resortin yhteyteen valmistuu Marina. Kultaranta Resortin yhteydessä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on Kultaranta Golf Club Naantali (KGCN).
Golf Digestin suomalaisen version lukijaäänestyksessä vuonna 2007 Kultaranta Golfin palvelut äänestettiin parhaaksi.
Varsinainen Kiina

Varsinainen Kiina (engl. China proper) on länsimaissa ainakin aikaisemmin käytetty nimitys Kiinan historiallisesta ydin­alueesta. Tavallisesti siihen on luettu Kiinan nykyiset alueet Tiibetiä, Xinjiangia, Sisä-Mongoliaa ja Mantšuriaa lukuun ottamatta. Varsinaisen Kiinan pohjoisrajana on vanhastaan pidetty Kiinan muuria. Varsinainen Kiina vastaa käytännössä aluetta, joka kuului Kiinaan Ming-dynastian valtakauden loppuvaiheessa ennen vuotta 1644.
Varsinainen Kiina käsittää 18 historiallista maakuntaa. Se jakautuu kahteen pääosaan, Pohjois- ja Etelä-Kiinaan. Kiinan keisari­kunnan aikana sitä nimitettiin myös Sisemmäksi Kiinaksi ja sen ulkopuolisia alueita Ulommaksi Kiinaksi.