google/wiki40b huggingface dataset:
Caroline Veyre

Ura

Veyre kävi Kanadan Montrealissa ensimmäisen kerran vuonna 2000 ja muutti sinne vuonna 2003. Hän aloitti nyrkkeilyn harrastamisen 18-vuotiaana ja osallistui ensimmäisiin Kanadan-mestaruuskilpailuihinsa 20-vuotiaana. Hän voitti tuolloin, vuonna 2009, pronssia, vuonna 2012 hopeaa ja vuonna 2013 ensimmäisen kerran kultaa. Hän uusi mestaruutensa vuonna 2014 ja on voittanut myöhemmin kultaa myös vuonna 2017.
Vuonna 2015 Veyre voitti kultaa Torontossa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa. Hän voitti turnauksen loppuottelussa argentiinalaisen Dayana Sánchezin hajaäänituomiolla. 
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuihin Veyre osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2014, jolloin ne järjestettiin Jejussa. Hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella walesilaiselle Charlene Jonesille. Vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Astanassa, Veyre voitti kaksi ottelua, mutta hävisi neljännesvälierissä ranskalaiselle Estelle Mosselylle. Samalla hän menetti mahdollisuuden päästä mukaan Rio de Janeiron olympialaisiin. 
Kansainyhteisön kisoihin Veyre osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2018, jolloin ne järjestettiin Gold Coastissa. Hän otteli turnauksessa yhden ottelun, puolivälieräottelun nigerialaista Yetunde Odunugaa vastaan, jonka hän hävisi.

Yksityiselämä

Veyrella on kaksi sisarusta, kaksoissisar Isabelle ja nuorempi veli François. Hänen äitinsä on kotoisin Brasiliasta.
Veyre on suorittanut käännöstieteen tutkinnon Université de Montréalissa.
Apotti-hanke

Valitus markkinaoikeuteen

It-palveluyhtiöt CGI Suomi ja Tieto valittivat Apotti-hankkeen kilpailutuksesta markkinaoikeuteen. CGI Suomi jätti valituksen tammikuussa 2015 ja Tieto huhtikuussa 2015. Molemmat valitukset hylättiin.
Yhtiöiden mukaan kilpailutuksen vaatimuksiin on prosessin aikana tehty myönnytyksiä, jotka suosivat kilpailutuksessa mukana olevaa Epic Systemsiä. Apotti-hankkeen viimeisellä tarjouskierroksella olivat mukana CGI Suomi ja Epic Systems.

Logo

Apotti-hankkeen logoa on myös kritisoitu. Logo oli hanketoimiston itse suunnittelema. Mainos- ja markkinointialalla logoa pidettiin amatöörimäisenä ja sen on sanottu mm. olevan karmivin logo vuosikymmeniin. Sittemmin logo on kaikessa hiljaisuudessa vaihdettu uuteen.

Apotin laajentaminen

Laajasta kritiikistä ja kalliista hinnasta huolimatta myös Keski-Uusimaa on kiinnostunut liittymään Apottiin.
John Erwin

Ura

Erwin aloitti näyttelemisen 1960-luvulla, mutta pian televisiosarjan Lännen tien jälkeen hän siirtyi ääninäyttelijäksi ja toimi aluksi kertojaäänenä televisiosarjoissa. Animaatiossa Erwin on ääninäyttellyt vuodesta 1968 lähtien ja usein Filmationin tuottamissa animaatioissa. Vuonna 1983 hän sai uransa merkittävämmän roolin He-Manina, kun Filmation sai tehtäväkseen siirtää Mattelin suositun sankarin animaatioksi. Erwin teki äänirooleja animaatioihin aktiivisesti aina 1980-luvun loppuun asti ja 1990-luvulla lainasi ääntään enimmäkseen televisiomainoksiin.
Hän uusi He-Manin ääniroolinsa vuonna 2005 televisiosarjassa Family Guy.
Special Operations Executive

Special Operations Executive (SOE) oli brittiläinen vapaaehtoisista koostunut salainen agenttiyksikkö, jonka oli määrä taistella saksalaisia vastaan sabotaasein ja kommandoiskuin. Yksikkö perustettiin vuonna 1940 ja hajotettiin 1946.
Agentit hyödynsivät tehtävissään erilaisia erikoisvarusteita, esimerkiksi kuulakärkikynäksi tai sikariksi naamioituja kertalaukauspistooleita. Agenttien odotettu elinikä oli todella lyhyt, sillä kiinni jääneet agentit joutuivat yleensä SS:n tai Gestapon kuulusteltaviksi ja heitä yleensä kidutettiin paljastamaan tietoja muista agenteista. Brittien sodanjohto myös uhrasi häikäilemättömästi tuoreita agenttejansa vuonna 1944 lähettämällä näitä jäämään kiinni muun muassa Pohjois-Ranskassa mukanaan vääriä tietoja vastarinta-operaatioista tulevan maihinnousun suhteen. 
SOE:n agenttien merkittävimmistä saavutuksista ensimmäinen oli kesällä 1941, jolloin he räjäyttivät ranskalaisen Pessacin voimalaitoksen. Sähkönjakelun häiriintyminen aiheutti Bordeaux'n sukellusvenetukikohdan sekä lähistön sähköisen junaliikenteen lamaantumisen. 
Vuonna 1942 agentit surmasivat Tšekkoslovakiassa Böömin ja Määrin protektoraatin käskynhaltijan Obergruppenführer (kenraali) Reinhard Heydrichin. Tämän SS kosti murhaamalla lähistöllä sijaitsevan Lidicen kylän asukkaat ja polttamalla kylän. 
Agentit estivät myös saksalaisten ydinaseaikeet, sabotoimalla operaatio Gunnersidessa raskaan veden tuotantoa Vemorkin vesivoimalassa Telemarkin läänissä Norjassa vuonna 1943. SOE:n menestyksekkäin ja mahdollisesti merkittävin saavutus oli SS-divisioona Das Reichin kuljetuksen sabotointi vuonna 1944, jonka takia divisioonan siirtymä Normandiaan myöhästyi ratkaisevasti. 
SOE sai ansaitsemansa tunnustuksen sodan päätyttyä, kun yhdysvaltalainen kenraali Eisenhower kirjoitti vastarintamiesten ja erikoisagenttien toiminnan vaikuttaneen olennaisesti liittoutuneiden etenemiseen Ranskassa.
Jude Saint-Antoine

Jude Saint-Antoine (s. 29. lokakuuta 1930 Montreal) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Montréalin arkkihiippakuntaan 31. toukokuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Scardonan titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Grégoire, jota avustivat Leonard James Crowley ja Adrien André Maria Cimichella.
Saint-Antoine toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 2006.
Tukkimiehen kirjanpito

Tukkimiehen kirjanpito on lukumäärän merkitsemistapa. Jokaista laskettua asiaa tai esinettä merkitään yhdellä pystyviivalla, joita piirretään (tai vaikkapa kaiverretaan) vierekkäin. Joka viides viiva piirretään neljän edellisen yli ristiin jaotellen näin merkinnät viiden ryhmiin. Koska jokainen vinoviivan sitoma ryhmä merkitsee aina viittä laskettua asiaa, kokonaismäärä on helppo laskea. Sitä käytetään usein tavaroiden laskemiseen.
Schanzenanlage im Kanzlersgrund

Historia

Hans-Renner-Schanze (vuoteen 1998 asti "Rennsteig-Schanze") oli suurin hyppyrimäki Itä-Saksassa, K-piste sijaitsi 90 metrissä. Sitä rakennettiin vuosina 1959-1961. Alkuperäiset hyppyritorni ja 7 kerrosta korkea tuomareiden torni ovat edelleenkin käytössä. Mäki avattiin 9. tammikuuta 1962, avajaishypyn suoritti Alfred Brettschneider.
Ensimmäisen virallisen mäkiennätyksen hyppäsivät vuonna 1964 Dieter Neuendorf ja Dieter Bokeloh, hypyt olivat 111,5 metriä pitkiä. Vuodesta 1965 vuoteen 1989 asti järjestettiin "International Ski Games of Oberhof"-kilpailut joka toinen vuosi, kilpailuihin osallistui maailman parhaita mäkihyppääjiä. Kesällä 1979 mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Ensimmäisen hypyn muovitetussa mäessä hyppäsi Holger Greiner-Petter 7. elokuuta 1979, hyppy kantoi 97 metriä. Vuoden 1986 remontissa K-pistettä siirrettiin 90 metristä 110 metriin.
Ensimmäinen maailmancup kilpailu järjestettiin vuonna 1989, katsojia oli 35 000, mutta sääolosuhteiden takia kilpailu jouduttiin siirtämään K90-mäkeen. Vuosien 1994-1995 remontissa mäen keula ja alastulorinne remontoitiin ja alastulorinteeseen vaihdettiin muovitus, K-piste siirrettiin 110 metristä 120 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 133 meriä. Sittemmin mäistä on hypätty kesä-GP:tä sekä yhdistetyn maailmancupia.
Vuonna 1998 mäki nimettiin entisen DDR:n mäkimaajoukkueen valmentajan ja -hyppääjän Hans Rennerin mukaan. Vuonna 1999 FIS perui mäkisertifikaatin, koska mäen alastulorinne oli liian jyrkkä (39,2°). Alastulorinne remontoitiin vuonna 2000 vastaamaan FIS:n vaatimuksia, samalla HS-pistettä siirrettiin 133 metristä 140 metriin.
Vuoden 2010 jälkeen kilpailutoiminta loppui vaarallisen mäkiprofiilin takia, keväällä 2013 alkaneessa remontissa mäkiprofiili muutetaan nykyisiä vaatimuksia vastaaviksi. Remontti valmistui heinäkuussa 2015. Avajaishypyn suoritti Juliane Seyfarth, hyppy kantoi 114 metriä.

Historia

Mäen rakennustyöt aloitettiin 1984 ja vuonna 1987 uusi muovitettu K90 HS96-mäki valmistui. Mäessä oli ensimmäisenä maailmassa keraaminen latu kesäkäyttöä varten ja jäädytettävä jäälatu talvikäyttöä varten. Mäki korvasi vanhentuneen Thüringenschanzen. Vuonna 1998 mäki nimettiin Rennsteig-Schanzeksi, kun suurmäki nimettiin Hans-Renner-Schanzeksi.
Mäen uudelleen rakentaminen alkoi keväällä 2013, uuden mäen piti valmistua seuraavaksi talveksi, mutta rakennustöiden viivästyttyä mäki avattiin 13. elokuuta 2014. Avajaishypyn suoritti Philipp Blaurock, hyppy kantoi 101 metriä.
Screen Actors Guild Awards 2011

Screen Actors Guild Awards 2011 oli järjestyksessään 17. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksistaan vuoden 2010 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 30. tammikuuta 2011.

Voittajat ja ehdokkaat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Cedric Mabwati

Seurajoukkueura

Cedric muutti perheensä kanssa Kamerunista Espanjaan olleessaan teini-ikäinen, jossa hän liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan. Kolme vuotta myöhemmin hän nousi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
6. tammikuuta 2010 Cedric teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan. Kesällä hän siirtyi kauden 2010–2011 kestävällä lainasopimuksella Numanciaan.
Lainakauden aikana hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon ja viimeisteli lopulta 40 pelaamassaan ottelussa yhdeksän (9) maalia. Lainasopimuksen jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä.
10. kesäkuuta 2013 sevillaisseura Real Betis osti Cedricin ulos sopimuksestaan vain 1,20 euron siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 18. elokuuta 2013 Real Madridia vastaan.
Nicole Ramalalanirina

Ura

Ramalalanirina pelasi nuorena koripalloa, mutta siirtyi 1990-luvun vaihteessa yleisurheilun pariin liikunnanopettajansa kehottamana. Hän edusti Madagaskaria vuoteen 1998 saakka ja voitti kultaa Afrikan-mestaruuskilpailuista 1993 sekä pronssia Afrikan kisoissa 1991. Ramalalanirina voitti Madagaskarin kansalaisena myös kaksi kultamitalia ranskaa puhuvien kisoissa, yhden kulta- ja yhden pronssimitalin universiadeista sekä kaksi kultamitalia Intian valtameren saarten kisoista. Hän osallistui Madagaskarin edustajana olympialaisiin kahdesti, vuosina 1992 ja 1996. Ramalalanirina oli molemmilla kerroilla mukana 100 metrin aitajuoksussa, ja Atlantan kisoissa 1996 hän oli myös yksi maansa pikaviestijoukkueen jäsenistä. Hän ei kuitenkaan selviytynyt finaaliin yhdessäkään kilpailussa. Hän edusti Afrikkaa maailmancupissa 1994 sijoittuen 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi.
Ramalalanirina kilpaili Ranskan kansalaisena vuoteen 2006 asti. Ramalalanirina sai maan kansalaisuuden helmikuussa 1998. Samana vuonna hän osallistui Budapestin EM-kisoihin, joissa sijoittui neljänneksi. Myöhemmin syyskuussa hän edusti Eurooppaa maailmancupissa, jossa kuitenkin joutui keskeyttämään kaaduttuaan juoksun aikana. Hän voitti Ranskan edustajana pronssia 60 metrin aitajuoksusta sisäratojen MM-kisoissa 2001 ajallaan 7,96. Ramalalanirina sijoittui neljänneksi sisäratojen EM-kisoissa 2002 ja sisäratojen MM-kisoissa kahdeksanneksi vuonna 2004. Hän osallistui Ranskan edustajana olympialaisiin kaksissa kisoissa, vuosina 2000 ja 2004. Ramalalanirina osallistui molemmilla kerroilla sadan metrin aitajuoksuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi Sydneyn kisoissa 2000 juostuaan matkan 12,91 sekunnissa. Hän karsiutui samassa lajissa vuoden 2004 kisoissa ajallaan 13,07. Ramalalanirina menestyi myös kansallisella tasolla; hän voitti maansa mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1998 ja 2000, jonka lisäksi hän voitti kilpailun Madagaskarin edustajana vuonna 1996. Ramalalanirina voitti Ranskan sisäratojen mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuosina 2004 ja 2006. Hän lopetti yleisurheilu-uransa vuonna 2006.
Villeroy & Boch

Historia

Yrityksen perusti alun perin François Boch Ranskassa kolmen poikansa kanssa 1748. Yritys siirtyi myöhemmin Luxemburgiin ja Saksaan.
Metyyliasetaatti

Valmistus ja käyttö

Metyyliasetaattia valmistetaan esteröimällä metanolia ja etikkahappoa happoakatalyytin läsnä ollessa. Metyyliasetaatin tärkein käyttökohde on liuottimena käyttäminen. Se liuottaa rasvoja, hartseja ja selluloosaa ja selluloosajohdannaisia. Sitä käytetään myös keinotekoisen nahan valmistuksessa ja nahan pehmentimenä kenkien valmistuksessa. Metyyliasetaatista voidaan valmistaa karbonylaatiolla eli reaktiolla hiilimonoksidin kanssa etikkahappoanhydridiä.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen metyyliasetaatille ärsyttää silmiä ja hengitysteitä sekä voi aiheuttaa vaikutuksia keskushermostossa. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen aineelle voi kuivattaa ihoa sekä aiheuttaa vaikutuksia näköhermoon, johtaen heikentyneeseen näkökykyyn.
Artjärvi (järvi Sysmässä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,7 metriä mpy.
Diego Causero

Diego Causero (s. 13. tammikuuta 1940 Moimacco) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Udinen arkkihiippakuntaan Giuseppe Zaffonato 7. huhtikuuta 1963. Hänet nimitettiin Metan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Tšadiin 15. joulukuuta 1992. Vuonna 1993 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Keski-Afrikan tasavaltaan ja Kongon tasavaltaan, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 6. tammikuuta 1993 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Justin Francis Rigali.
Causero erosi vuonna 1995 nuntiuksen tehtävistä Kongoon ja vuonna 1999 Keski-Afrikkaan. 31. maaliskuuta 1999 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Syyriaan ja 24. helmikuuta 2001 lisäksi Gradumin titulaariarkkipiispaksi. 10. tammikuuta 2004 Causero sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Tšekkiin ja 28. toukokuuta 2011 Sveitsiin ja Liechtensteiniin.
Caroline Hansen

Caroline Graham Hansen (s. 18. helmikuuta 1995) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 77 maaottelua ja tehnyt niissä 26 maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2011.
Hansen edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 ja teki turnauksessa kaksi maalia. Vuonna 2013 hän saavutti hopeaa naisten EM-kilpailuissa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin rangaistuspotkusta alkulohko-ottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Seuratasolla Hansen edusti vuosina 2014–2019 saksalaista Wolfsburgia, jonne hän siirtyi kotimaansa Stabækista vuonna 2014. Toukokuussa 2019 hän teki sopimuksen espanjalaisseura FC Barcelonan kanssa.
August Koskinen

August Koskinen (17. marraskuuta 1878 Laukaa – 24. lokakuuta 1949 Suolahti) oli suomalainen puuseppä, yrittäjä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Koskinen syntyi Laukaassa vuonna 1878 torppari Abel Jeremiaanpojan ja Karolina Kauton lapsena. Hän suoritti kiertokoulun, jonka jälkeen hän työskenteli puuseppänä Laukaassa, Äänekoskella ja Suolahdessa. Myöhemmin hän toimi veneveistämön omistajana aina kuolemaansa asti.
Kansanedustajana Koskinen toimi vuosina 1919–1922 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Sivistyskunnassa ja Suuressa valiokunnassa. Lisäksi hän oli jäsenenä Äänekosken kunnanvaltuustossa ja myöhemmin puheenjohtajana Suolahden kauppalanvaltuustossa.
Koskinen oli naimisissa vuodesta 1905 lähtien Saima Pulkkisen kanssa.
Justin Welby

Justin Welby (s. 1956 Lontoo) on toiminut Canterburyn arkkipiispana eli anglikaanisen kirkon johtajana vuodesta 2013.
Welby opiskeli Eton Collegessa ja Trinity Collegessa, Cambridgessa aineinaan historia ja oikeustiede. Ennen pappisuraansa hän työskenteli öljyteollisuudessa viisi vuotta Pariisissa ja kuusi vuotta Lontoossa. Welby jätti öljyteollisuuden vuonna 1989 lukeakseen papiksi. Hän sai oppiarvon teologiassa St John's Collegesta, Durhamin yliopistosta. Vuonna 2011 hänet nimitettiin Durhamin piispaksi, jonka tehtävissä hän seurasi Tom Wrightia. 9. marraskuuta 2012 Welbyn ilmoitettiin seuraavan vuonna 2013 Rowan Williamsia Canterburyn arkkipiispana.
Welby on Kenian ja Nigerian politiikan ja historian asiantuntija. Hänen mielenkiinnon kohteisiinsa lukeutuvat ranskalainen kulttuuri, purjehdus ja politiikka. Hänellä on puoliso Caroline. Parilla on kaksi poikaa ja kolme tytärtä; pari menetti vuonna 1983 7-kuukautisen tyttären auto-onnettomuudessa Ranskassa.
Welby hyväksyy naispiispuuden. Hän kuitenkin vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoja.
Fred Frith

Fred Frith (s. 17. helmikuuta 1949 Heathfield, Englanti) on brittiläinen muusikko ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi kitaristina Henry Cow -yhtyeessä, jota hän oli perustamassa vuonna 1968. 1970-luvulla alkaneella soolourallaan hän on kehittänyt improvisaatioon, itse rakentamiinsa kitaraefekteihin ja muokattuihin kitaroihin perustuvaa soittotekniikkaa. 1980-luvulta alkaen hän on myös säveltänyt musiikkia teatteri- ja tanssiesityksiin sekä elokuviin. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Derek Baileyn, John Zornin, Jad Fairin, Bill Laswellin, Brian Enon ja The Residentsin kanssa. Hän toimii nykyään sävellyksen professorina Mills Collegessa Oaklandissa, Kaliforniassa.
Tom Clancy’s Rainbow Six: Rogue Spear

Pelaaminen

Rogue Spearissa on painotettu realismiin ja taktikointiin. Ennen tehtävää valitaan yhdestä kahdeksaan erilaista erikoisjoukon sotilasta ja tarvittavat varusteet. Sotilaat sijoitetaan yhdestä neljään ryhmään, jossa ryhmän maksimikoko on neljä miestä. Tämän jalkeen kullekin ryhmälle tehdään toimintasuunnitelmat alueen pohjapiirustukseen ja pelaajan valittua oman ryhmänsä peli alkaa. Tasot ovat graafisesti hyvin sileitä, sillä ruohonkorsianimaatioita tai reunanpehmennyksiä ei tuon ajan koneilla pystynyt tekemään.
Rainbow Six on maailmanlaajuinen terrorisminvastainen erikoisjoukko, jonka tehtävänä on estää terroristien toiminta ja pelastaa panttivankeja ympäri maailmaa. Pelissä on 18 erilaista tasoa, jotka sisältävät esimerkiksi panttivankien pelastamista, terroristien neutralisointia, hiiviskelyä, pommien purkamista ja henkilöiden kaappaamista. Yhtenäistä juonta peliin ei liity, ei myöskään päähenkilöä, vaan peli läpäistään tehtävä kerrallaan. Tehtävät sijoittuvat Venäjän järjestäytyneen rikollisuuden ympärille, vaikka tehtävät sinänsä ovat aivan erillisiä toisistaan. Lisäksi tehtävän läpäistyään tasoja voi suorittaa erilaisilla tyyleillä. Harjoitus- ja moninpelitasoja löytyy myös muutamia.
Irmeli Niemi

Helmi Irma (Irmeli) Kaarina Niemi (o.s. Kuusisto; 3. helmikuuta 1931 Helsinki – 27. toukokuuta 2008 Sauvo) oli suomalainen teatterin- ja kirjallisuudentutkija ja kirjallisuustieteen professori Turun yliopistossa. Niemi oli erityisesti teatterintutkimuksen uranuurtaja.
Niemi oli mukana, kun Suomeen luotiin uusi alueteatterijärjestelmä, ja hänen johtamansa komitea rakensi teattereiden, museoiden ja orkesterien valtionosuusjärjestelmän. Myös vapaat teatteriryhmät alkoivat saada julkista rahoitusta. Hän oli taiteen keskustoimikunnan puheenjohtaja ja opetusministeriön kulttuuriosaston ylijohtaja. Hän toimi Finland Festivalsin puheenjohtajana ja oli sen neuvottelukunnan jäsen. 
Maria Jotuni oli Niemen erityisen mielenkiinnon kohde, ja Niemen tutkimusten tulokset loivat Jotunista uutta kuvaa. Jotunista Niemi teki myös väitöskirjansa.
Vuonna 1996 Irmeli Niemelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.
Irmeli Niemen isä oli säveltäjä Taneli Kuusisto ja hänen veljensä on Ilkka Kuusisto. Hän avioitui vuonna 1953 lääkäri Mikko Niemen kanssa.
Vilmos Kondor

Elämäkerta

Vilmos Kondor opiskeli ensin Szegedin yliopistossa ja myöhemmin Pariisissa. Suoritettuaan Sorbonnessa kemian diplomi-insinöörin tutkinnon hän palasi Unkariin ja asuu tätä nykyä pienessä länsiunkarilaisessa kylässä lähellä Sopronia ja opettaa lukiossa matematiikkaa ja fysiikkaa. Hän välttelee julkisuutta, antaa harvoin haastatteluja, ja niitäkin vain sähköpostilla. Onkin esitetty epäilyksiä, että Kondor ei olisi todellinen henkilö.
Kondor on kirjoittanut jo pitkään: ennen Budapestin varjoja (Budapest noir 2008) hän sai valmiiksi kolme romaania, joita hän ei kuitenkaan halua julkaista. Kondorin sanotaan ottaneen vaikutteita muun muassa Jim Thompsonin, Charles Willefordin ja Dashiell Hammettin tuotannosta. Kondor antaa teksteissään suuren roolin tunnelmaa luoville elementeille ja uskottavalle epookin ja paikkojen kuvaukselle. Hän hyödyntää teksteissään myös todellisia historian henkilöitä.

Tunnustukset

Suomen dekkariseura ry palkitsi Vilmos Kondorin Budapest Noir -sarjasta 27. helmikuuta 2018 ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirjalla.

Suhde aikakauteen

Népszabadság-lehti julkaisi 4. heinäkuuta 2009 kirjailijan koko sivun haastattelun otsikolla ”30-luvun Budapest Noir”. Siinä kirjailija vastasi kysymykseen, miksi hän aikanaan valitsi romaaniensa ”tapahtumapaikaksi” juuri kyseisen aikakauden:
»Tänään me katselemme maailmansotien välistä Unkaria kuin se olisi joku tyystin toinen maa, jonka kanssa meillä ei ole juuri mitään tekemistä. Olemme nostaneet tuolta ajalta jalustalle muutamia nimiä, sellaisia kuin Béla Bartók tai kirjailijoista Karinthy tai Móricz – ja todenneet: no niin, heissä meillä on tuon ajan perintö. Kaikki muut on yksinkertaisesti pyyhitty pois: poliitikot, keskinkertaiset kirjailijat, revisionistit (…), tavalliset ihmiset. Meillä ei ole enää mitään käsitystä siitä, kuinka tuohon aikaan todella elettiin. Aivan kuin Horthyn Unkari ei olisi omaa historiaamme vaan jonkin aivan toisen maan menneisyyttä (…) Mutta kuitenkin mennyt aika on meidän kaikkien yhteistä omaisuutta, samoin kuin oma nykyisyytemme on sitä. Emme ole muuttuneet yhtään – ja tämän saa ymmärtää niin positiivisesti kuin negatiivisestikin. Tulee varmasti aika, jolloin joudumme kohtaamaan oman aikamme, tapahtuu se sitten historiankirjoituksen tasolla, yksilön tasolla tai kollektiivisella tasolla. Oma pyrkimykseni on vain todistaa, että noita mekin olimme ja olemme.»
Osmo Lahdenperä

Osmo Lahdenperä (s. 1939) on suomalainen toimittaja.
Lahdenperä toimi 1970-luvulla tamperelaisen Hymy-lehden erikoistoimittajana. Hän kirjoitti myös toimittaja Veikko Ennalan elämäkerran Neron heikkoudet.
Kasvihuonekirva

Koko ja ulkonäkö

Kasvihuonekirva on helposti tunnistettava kirvalaji. Siivettömät yksilöt ovat päärynänmuotoisia, hyvin kiiltäväpintaisia ja väriltään vaaleankeltaisesta tai lähes valkeasta kirkkaan vihreään. Keskiruumiin selkäpuolella on mustia poikkijuovia ja takaruumiin selkäpuolella on musta, eteenpäin avautuvan U-kirjaimen muotoinen kuvio. Raajat ovat vaaleat, nivelkohdista ja nilkoista tummat. Tuntosarvet ovat ruumista pidemmät. Takaruumiin kärjen cauda on lyhyt ja vaharauhasputket ruskehtavat, kärjestään tummat ja noin kaksi kertaa caudan pituiset. Ruumiin pituus 1,2–2,6 mm.
Kromosomiluku 2n=8.

Levinneisyys

Kasvihuonekirvan alkuperäistä levinneisyysaluetta ei tunneta, mutta laji saattaa olla peräisin Itä-Aasiasta. Se on levinnyt ihmisen mukana kaikkialle maailmaan ja on nykyisin levinneisyydeltään täysin kosmopoliitti. Suomessa laji elää luultavasti ainoastaan sisätiloissa.

Elinympäristö ja elintavat

Kasvihuonekirva elää erittäin monilla erilaisilla kasvilajeilla. Viileämmän ilmanalan alueilla laji elää pääasiassa kasvihuoneissa kukilla ja vihanneksilla tai asunnoissa huonekasveilla. Laji on lisääntymiseltään täysin anholosyklinen eli naaraat lisääntyvät neitseellisesti synnyttäen eläviä poikasia. Koiraita tai munivia naaraita ei ole löydetty.
Kasvinesteiden imemisen aiheuttaman haitan lisäksi kirvan arvellaan levittävän yli 31 kasvien virustautia. Suomessa kasvihuonekirva on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi.

Ravintokasvit

Laji on äärimmäisen polyfagi ja ravintokasvivalikoima on kirvalajiston laajimpia kattaen lajeja yli 80 eri kasviheimosta. Se kelpuuttaa ravinnokseen paitsi tavanomaiset kukkakasvit, myös esimerkiksi havupuut ja jopa sanikkaiset.