google/wiki40b huggingface dataset:
Selkäranka

Selkäranka (lat. columna vertebralis, spina vertebralis) tukee vartaloa ja suojaa selkäydintä. Selkäranka koostuu nikamista. Ihmisellä on seitsemän kaulanikamaa (yksikössä vertebra cervicalis); 12 rintanikamaa (vertebra thoracica); viisi lannenikamaa (vertebra lumbalis); viisi ristinikamaa (vertebra sacralis), jotka ovat sulautuneet ristiluuksi (os sacrum); ja neljä (joskus kolme tai viisi) häntänikamaa (vertebra coccygea), jotka ovat yhdistyneet häntäluuksi (os coccygis). Kukin kahdestatoista kylkiluusta kiinnittyy kahteen rintanikamaan paitsi ensimmäinen, joka kiinnittyy vain ensimmäiseen rintanikamaan.
Nikamien välissä on nikamavälilevy (discus intervertebralis). Välilevyn osat ovat kehämäinen annulus fibrosus, joka on muodostunut syyrustosta, ja sen ympäröimä geelimäinen nucleus pulposus. Nikamien dorsaalipuolella on nikamien kaaret (arcus vertebrae), joiden keskellä on aukko (foramen vertebralis). Nikamien aukkojen kautta kulkee selkärangankanava (canalis vertebralis). Selkäytimen lisäksi selkärangankanavassa on verisuonia, hermoja, likvoria eli aivoselkäydinnestettä ja selkäydinkalvot. Poikkeuksia lukuun ottamatta jokaisen nikamaparin välistä lähtee pari selkäydinhermoja, jotka hermottavat ruumiin eri osia.
Kylkiluiden määrä vastaa kullakin eläinlajilla rintanikamien määrää.

Selkärangan muoto

Ihmisen selkäranka on normaalisti sivulta katsoen mutkalla: rintarangan kohdalla on kyfoosi eli mutka, joka tekee selkärangan taaksepäin kuperaksi. Kaularangan ja lannerangan alueella taas on tavallisesti lordoosi eli mutka, joka tekee selkärangasta takaa nähden koveran.  Lannerangan alapuolella ristiluu ja häntäluu muodostavat yhdessä pienen kyfoosin.
Skolioosi on mediaanitasosta poikkeava (sivusuuntainen) mutka selkärangassa. Pysyvä skolioosi on epänormaali löydös.

Diagnostiikka

Selkärangan murtumien tavallisin oire on kipu vaurioituneen nikamarakenteen kohdalla. Mikäli murtuma aiheuttaa hermorakenteiden pinnettä, oireina on myös mahdollisesti kipua ja toimintahäiriötä ko. hermorakenteiden hermottamissa kehonosissa, kuten ylä-, tai alaraajoissa. Tärkeää diagnostiikassa on ottaa huomioon myös virtsaamis- ja ulostamisrefleksien toimintaedellytykset. Murtuman tavallisin diagnostiikkaväline on tavallinen röntgenkuva, mutta tarkempi diagnostinen osuvuus saadaan tietokonetomografiatutkimuksella, josta on myös suuri apu arvioidessa murtuman stabiliteettia ja hoitolinjan tekoa. Oireet voi olla myös epänormaalia enemmän lämpöä eli kuume.

Hoito

Selkärankamurtumien hoidossa on otettava huomioon potilaan yleisen terveydentilan ja vaatimustason lisäksi murtuman stabiliteetti ja neurologiset oireet. Murtumia voidaan hoitaa konservatiivisesti esimerkiksi istumis- tai kumararajoituksin tai erilaisilla ortooseilla, tai sitten leikkaushoidolla stabiloimalla selkäranka teräksisin tai titaanisin instrumentein. Osteoporoottisia murtumia voidaan tukea myös lääketieteellisellä sementillä.
Yleensä murtumat alkavat stabiloitua parissa kolmessa kuukaudessa, mutta varsinainen luutuminen voi kestää puoli vuotta tai kauemminkin.
Gregory Mertens

Seurajoukkueura

Mertens aloitti ammattilaisuransa Jupiler Pro Leaguen Cercle Bruggessa. Hän edusti seuraa vuodet 2011-2014 onnistuen maalinteossa viidesti pelaamassaan 73 ottelussa. Tammikuussa 2014 Mertens siirtyi KSC Lokereniin. Hän pelasi seuran paidassa 28 ottelua Jupiler Pro Leaguessa tekemättä yhtään maalia. Kaudella 2014-2015 hän debytoi seuran paidassa myös Eurooppa-liigassa, jossa otteluita kertyi kaksi kappaletta.

Maajoukkueura

Mertens edusti Belgiaa sekä alle 19-vuotiaissa että alle 21-vuotiaissa. Alle 19-vuotiaissa hän teki viidessä ottelussa yhden maalin ja alle 21-vuotiaissa hän onnistui seitsemässä ottelussa niin ikään kerran.

Kuolema

Mertens sai sydänkohtauksen 27. huhtikuuta 2015 pelatussa reservijoukkueiden ottelussa 15 minuutin pelin jälkeen. Häntä hoidettiin jonkin aikaa kentällä ja lopulta hänet vietiin sairaalaan, jossa hänet vaivutettiin koomaan. Mertens kuoli lopulta kolme päivää sydänkohtauksen jälkeen. Hänellä ei ollut todettu sydänongelmia ja Mertensiä pidettiinkin yhtenä seuran kovakuntoisimmista pelaajista.
Eurico dos Santos Veloso

Eurico dos Santos Veloso (s. 13. huhtikuuta 1933) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Juiz de Fora arkkihiippakuntaan 22. syyskuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Selian titulaaripiispaksi 12. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juvenal Roriz, jota avustivat Antônio Carlos Mesquita, Sebastião Roque Rabelo Mendes, Hélio Gonçalves Heleno ja Lélis Lara.
22. toukokuuta 1991 Veloso sai nimityksen Luzin koadjuuttoripiispaksi, ja 18. toukokuuta 1994 hänestä tuli sen piispa. 28. marraskuuta 2001 hän sai nimityksen Juiz de Foran arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2009.
Tampereen seurakuntayhtymä

Tampereen seurakuntayhtymä on viiden Tampereen alueen itsenäisen evankelis-luterilaisen seurakunnan muodostama yhtymä, jonka perussäännön yhteinen kirkkovaltuusto hyväksyi 12. kesäkuuta 2014. Yhtymään kuuluvat 7. tammikuuta 2014 alkaen Tampereen Eteläinen seurakunta, Harjun seurakunta, Tampereen Messukylän seurakunta, Svenska församlingen ja Tampereen Tuomiokirkkoseurakunta. Samassa yhteydessä lakkautettiin Aitolahden seurakunta, Hervannan seurakunta, Härmälän seurakunta, Kalevan seurakunta, Messukylän seurakunta, Pyynikin seurakunta, Teiskon seurakunta ja Viinikan seurakunta ja Tuomiokirkkoseurakunta. Seurakuntayhtymän seurakunnissa on 31.12.2018 yhteensä 146 572 jäsentä ja kirkkoon kuuluu 62,3 % tamperelaisista.
Tampereen kaikki 5 seurakuntaa ovat toiminnallisesti itsenäisiä yksiköitä, joita kutakin johtaa kirkkoherra yhdessä joka neljäs vuosi yleisillä vaaleilla valittavan seurakuntaneuvoston kanssa. Yhdessä seurakunnat muodostavat Tampereen ev.lut. seurakuntayhtymän. Yhtymässä huolehditaan seurakuntien taloudesta kokonaisuudessaan, henkilöstöhallinnosta, yhtymän yhteisestä hallinnosta, kiinteistöistä, hautausmaista, kirkonkirjojen pidosta, viestinnästä ja tietohallinnosta. Seurakunnilla on myös yhteisiä toimintamuotoja: perheneuvonta, sairaalasielunhoito, diakonia-, nuoriso- ja oppilaitostyö, varhaiskasvatus ja yhteiskunnallinen työ.

Hallinto

Seurakuntayhtymän ylin päättävä elin on yhteinen kirkkovaltuusto (YKV), jonka 51 jäsentä edustavat seurakuntia. Jokaisesta seurakunnasta valitaan vaaleissa edustajia suhteessa sen jäsenmäärään. Seurakuntayhtymän yhteisessä kirkkoneuvostossa (YKN) on puheenjohtaja, jonka Tampereen hiippakunnan tuomiokapituli valitsee yhtymän kirkkoherroista, sekä 9 yhteisen kirkkovaltuuston valitsemaa jäsentä. Yhteinen kirkkoneuvosto on yhteisen kirkkovaltuuston alainen valmistelu-, toimeenpano- ja hallintoelin.
Sadko (ooppera)

Sadko (ven. Садко) on Nikolai Rimski-Korsakovin ooppera. Se kantaesitettiin Moskovassa 7. tammikuuta 1898. Sadko on seitsenkohtauksinen ja pohjautuu Sadko-nimiseen kansantaruun. Teoksen libretto on venäjänkielinen ja pääosin säveltäjän itsensä kirjoittama.  Rimski-Korsakov työsti Sadko-nimistä sävelrunoa jo vuonna 1867. Dramaattinen teos alkoi kehittyä vasta 1890-luvulla.
Maailman lääkäriliitto

Maailman lääkäriliitto (engl. World Medical Association, WMA) on kansainvälinen lääkäreitä edustava organisaatio, joka perustettiin Pariisin kokouksessa 17.9.1947. Maailman lääkäriliiton tavoitteina on lääkäreiden itsenäisyys ja korkea ammattimoraali. Suomen lääkäriliitto on eräs WMA:n jäsenjärjestö.
Lisa Kay

Lisa Kay (s. 1977) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Sydämen asialla, jossa hän näytteli sairaanhoitaja Carol Cassidya vuosina 2006-2010.
Hänen vanhempansa ovat Jane Hazel Kay ja Peter Kay. Hän on kasvanut Levishamissa, joka on lähellä Goathlandia, missä Sydämen asialla kuvattiin. Perheeseen kuuluu myös hänen kolme siskoaan Caroline, Samantha ja Sara.
HMS Britannia (1820)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1823 ja se oli Välimeren laivastossa vuoden vaihteesta 1830-1831  aina vuoteen 1841. Alus poistettiin palveluksesta 1843, kunnes se palautettiin palvelukseen amiraali Sir James Deans Dundasin, joka johti Välimerellä ja Mustallamerellä ollutta kuninkaallista laivastoa 1851-1854, lippulaivana Krimin sodan puhjettua. Alus palasi Britteinsaarille alkuvuodesta 1855 ja se muutettiin sairaalalaivaksi Portsmouthiin vielä samana vuonna. Alus muutettiin kadettien koululaivaksi 1859 ja se siirrettiin Portlandiin 1862 ja edelleen Dartmouthiin 1863 kadettien majoitustiloiksi.
Alus myytiin romutettavaksi 1869, jolloin sen korvasi Dartmouthissa HMS Britanniaksi nimetty HMS Prince of Wales.
HMS Egmont (1768)

Valmistus

Sir Thomas Sladen suunnittelema alus tilattiin 6. kesäkuuta 1765 Deptfordin telakalta, jossa sen rakentamisesta vastasi Adam Hayes. Sen köli laskettiin lokakuussa 1766 ja alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1768. Se valmistui 16. lokakuuta, jolloin aluksen valmistuskustannukset varustettuna olivat 31 097 puntaa kaksitoista shillinkiä ja yhdeksän pennyä.
Aluksen aseistuksena oli 28 tykkiä kummallakin tykkikannella, joista alemmalla oli 32 naulan ja ylemmällä 18 naulan tykit. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä. Vuosina 1782-1792 aluksella oli tykkikansilla 28 karronadia siten, että alemmalla 68 naulan ja ylemmällä 42 naulan. Lisäksi puoli- ja etukansilla oli yhteensä kaksitoista 24 naulan karronadia.

Palvelus

Alus osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun.
Alus romutettiin Chathamissa vuonna 1799.
Poikamiesilta (elokuva)

Poikamiesilta (engl. The Bachelor Party) on Paddy Chayefskyn käsikirjoittama ja Delbert Mannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1957. Se perustuu Chayefskyn käsikirjoittamaan televisionäytelmään vuodelta 1953. Pääosaa elokuvassa näytteli Don Murray ja muita keskeisiä rooleja E. G. Marshall, Jack Warden ja Carolyn Jones. Jones sai roolistaan Parhaan naissivuosan Oscar-palkintoehdokkuuden.
Salem’s Lot – kauhujen kaupunki

Juoni

Elokuva kertoo pienestä Salem’s Lot -kaupungista, jonne eräänä päivänä saapuu siellä lapsuutensa viettänyt kirjailija Ben Mears. Tarkoituksena olisi ollut kirjoittaa pahamaineisesta Marstenin talosta, joka on ollut vuosia tyhjillään sen edellisten asukkaiden tehtyään itsemurhan. Hänen oli tarkoitus yöpyä siellä, mutta hänen hämmästyksekseen taloon onkin muuttanut uusia asukkaita, joista yksi on antiikkikauppias Straker ja toinen tämän kumppani Barlow, jota ei kukaan ole tuntunut näkevän. Tämä kaikki käynnistää oudon tapahtumalinjan, kun Ralph Glick -niminen pikkupoika katoaa jäljettömiin, ja hänen isoveljensä Danny jouduttuaan tapahtuman myötä sairaalaan kuolee mystisesti. Myöhemmin ihmisiä alkaa katoilla ja kuolla samalla tavalla, mutta heti pimeyden laskeuduttua kaikki kadonneet ja keskuudesta poistuneet ovatkin taas palanneet saalistaakseen eläviä.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Salem’s Lotia ”modernin vampyrologian merkkipaaluksi” ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Shōgō-arvo

Shōgō-arvo (jap. 称号) on nykyaikaisissa budōlajeissa annettava opettaja-arvo. Shōgō-arvo on harmonisoitu nykyaikaiseen kyū-dan-järjestelmään, eikä sillä ole historiallista yhteyttä vanhojen taistelulajikoulujen hierarkioihin. Shōgō-arvo voidaan myöntää vähintään 6. danin arvoiselle budōkalle mutta jotkut lajiliitot vaativat, että se on suoritettava raadille kuten dan-arvo.

Renshi

(jap. 錬士 , Renshi) tarkoittaa ohjaajaa. Dan-arvo yleensä 6-7. dan.

Kyōshi

(jap. 教士 , Kyōshi) tarkoittaa opettajaa. Dan-arvo yleensä 7-8. dan.

Hanshi

(jap. 範士 , Hanshi) tarkoittaa mestari-opettajaa. Dan-arvo vähintään 8. dan.
Sielun pitkä pimeä teehetki

Vastaanotto

Helsingin sanomien arvostelijan Toni Jerrmanin mukaan Dirk Gently -kirjat kuuluvat Adamsin tuotannossa kakkossarjaan, ja Sielun pitkä pimeä teehetki on vielä edeltäjäänsä heikompi. Jerrmanin mielestä Adams sortuu hyvien ideoiden laiskaan hyödyntämiseen ja tyhjäkäyntiin. Myös huumoria ja satiiria on liian vähän. Vesa Sisättö kirjoitti teoksessa Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2, että väsyneestä romaanista puuttuu Adamsin Linnunrata-teosten älyllinen ilotulitus.
Denis Kang

Vapaaottelu

Kangin ensimmäinen vapaaottelu oli Ultimate Warrior Challengessa elokuussa 1998. Hän voitti ottelun Eric Harcrowta vastaan luovutuksella, joka tuli ensimmäisessä erässä viidentoista sekunnin jälkeen. Kang otteli Kanadassa ja Yhdysvalloissa aina vuoteen 2000 saakka, kunnes päätti kokeilla menestystä Japanissa.

Pancrase

Kang otteli Pancrasessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2000, jolloin hän kohtasi Minoru Suzukin. Kang voitti ottelun luovutuksella. Toinen ottelu meni vähemmän menestyksekkäämmin, kun Kang hävisi tuomariäänin Keiichiro Yamamiyalle. Kangin viimeiseksi Pancrase otteluksi jäi Marty Armendarezia vastaan käyty kamppailu, jonka hän hävisi kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä.

Pride

Kang otteli menestyksekkäästi Spirit MC -organisaatiossa ja herätti kiinnostusta Pride-organisaatiossa. Hän otteli ensimmäisen kerran PRIDE Bushido 6 -tapahtumassa huhtikuussa 2005 Takahiro Obaa vastaan. Kang voitti ottelun käsilukolla ensimmäisessä erässä. Vain kolme kuukautta myöhemmin Kang otteli toisen Pride ottelunsa Andrei Semenovia vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin. Kang kävi välissä ottelemassa Spirit MC ja AFC organisaatioissa yhden ottelun, jonka jälkeen palasi Prideen huhtikuussa 2006 PRIDE Bushido 10 -tapahtuman myötä. Kang voitti ottelu luovutuksella Mark Weiriä vastaan ensimmäisessä erässä.
Vakuuttavien otteiden myötä Kang pääsi osallistumaan Priden välisarjan Grand Prix -turnaukseen, joka käytiin kolmessa tapahtumassa. Ensimmäisellä kierroksella hän sai vastaansa Murilo Ruan. Kang voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä viidentoista sekunnin jälkeen. Turnauksen toisella kierroksella Kang sai vastaansa Amar Suloevin, jonka hän voitti puolestaan yhden käden kuristuksella myöskin ensimmäisessä erässä. Kang eteni voiton myötä välieriin saakka, jossa vastaan asettui Akihiro Gono. Kang voitti ottelun tuomariäänin ja eteni turnauksen loppuotteluun. PRIDE Bushido 13 -tapahtumassa käyty loppuottelu Kazuo Misakia vastaan päättyi lopulta Kangin tappioon hajaäänin.

UFC

Kang otteli ensimmäisen kerran UFC:ssä UFC 93 tapahtumassa tammikuussa 2009 Adam Belcheriä vastaan. Kang hävisi ottelun toisessa erässä luovutuksella. Hän otteli toisen kerran Xavier Foupa-Pokamia vastaan saman vuoden huhtikuussa UFC 97 tapahtumassa, jossa Kang voitti ottelunsa tuomariäänin. Kolmannen kerran hän otteli Michael Bispingiä vastaan UFC 105 tapahtumassa. Kang hävisi ottelunsa tekniseen tyrmäykseen toisessa erässä. Kyseinen ottelu jäi Kangin viimeiseksi otteluksi UFC:ssä.
Käsikirja (Epiktetos)

Käsikirjan etiikka

Simplikioksen mukaan Käsikirjan tarkoituksena on ”ohjata ihmismieltä siihen vapauteen, johon maailman rakentaja ja isä sen on hankkinut”. Kirjan kreikankielinen nimi merkitsee ”kädenomaa”, jonka tuli olla ikään kuin miekka kädessä aina valmiina ohjaamaan tuohon tarkoitukseen. Epiktetos käsittelee teoksessa laajalti hengen ja ruumiin suhdetta, ylistää vertauskuvilla kaiken oikean, hyvän ja jalon arvoa, teroittaa totuuden, rehellisyyden ja ihmisrakkauden ihanteellisuutta ja osoittaa kaikkien loukkausten ja huomion vähäpätöisyyden. Hän korostaa kaikessa ihmisen sisäisten arvojen merkitystä. Kaikki ohjeet palautuvat stolaiseen mielenrauhan saavuttamisen menetelmään, tunteiden eli maailmaa koskevien väärien arvostelmien välttämiseen.
Epiktetoksen ajattelussa ja stoalaisuudessa yleensäkin uskonto ja etiikka kuuluvat yhteen: etiikka edellyttää uskon jumaluuden olemukseen. Stoalaisuudessa jumaluus on olemukseltaan pelkkää järkeä, ja se on eettisesti täydellinen. Järjellä varustettu ihminen on tämän jumalan sukua. Epiktetos teroittaa jumaluuden pyhyyttä, puhtautta ja hyvyyttä, mutta katsoo ihmissielun silti pystyvän saavuttamaan jumalallisen puhtauden, niin että ihminen tulee jumalankaltaiseksi.
Epiktetoksen on mahdoton ymmärtää ja hänestä on täydellisesti henkistä kehnoutta ja häpeämätöntä paatumusta, että kukaan millään oikeutuksella saattaa epäillä tai kieltää jumalan olemuksen tai sen, että maailma on järjellisen mielen tulosta. Hän todistelee, että ihmisen tulee voittaa maailma, jos hän tahtoo pitää henkensä puhtaana, ja hänen tulee sisällisesti irtautua maailmasta, sillä ihmisen ei käy yhdistäminen halua maallisiin tavaroihin ja halua todelliseen onneen — hän ei voi yhdistää maailman rakastamista ja jumalallisten asioiden rakastamista.
Kiinantammisilkkikehrääjä

Koko ja ulkonäkö

Kiinantammisilkkikehrääjä on kookas perhonen, jonka siipien pohjaväri on kellanruskea, eikä väri vaihtele kovin paljon eri yksilöiden välillä. Etusiiven kärki kaartuu etenkin koiraalla voimakkaan sirppimäisesti. Jokaisen siiven keskellä on värikäs, keskeltä läpikuultava silmätäplä ja takasiivissä silmätäplän ulkopuolen tummassa reunuksessa on keltaista väriä. Siipiväli 110–152 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Kiinantammisilkkikehrääjää tavataan Itä-Aasiasta Intiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopassa laji on levinnyt luontoon osassa Espanjaa ja Baleaareilla. Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuussa ja elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Tammimetsissä viihtyvä laji, jonka molemmat sukupuolet lentävät yöllä ja tulevat valolle. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä. Naaras houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. Se munii ensimmäiset noin 30 munaa lepopaikkansa ympäristössä sijaitseville lehdille ja loput lennosta ravintokasveille.
Toukan tuottamaa silkkiä kutsutaan tussah-silkiksi.

Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen pääasiassa eri tammilajeja (Quercus), mutta voi elää myös mm. pyökillä (Fagus sylvatica), koivuilla (Betula) sekä jalokastanjalla (Castanea sativa).
Gare Saint-Lazare

Historia

Saint Lazaren aseman historia alkaa vuodesta 1837, jolloin avattiin rautatie Pariisista Saint-Germainiin. Asema tehtiin tuolloin väliaikaisesti puusta, ja se sijaitsi Place de l'Europe:lla.
Vuonna 1841 tehtiin toista väliaikaista asemaa, tällä kertaa tiilistä, rue de Stockholm -kadulle. Péreiren veljesten, jotka olivat tämän rautatien perustajia, tarkoituksena oli pidentää rautatietä kohti Pariisin keskustaa, mutta kaupunkilaisten vastustuksen johdosta projekti hylättiin samana vuonna.
Kolmas asema rakennettiin nykyiselle paikalleen rue du Havre -kadulle, arkkitehti Eugène Flachat johdolla. Työt kestivät vuodesta 1842 vuoteen 1853.
Vuoden 1889 maailmannäyttelyä varten asemaan tehtiin tärkeä laajennus arkkitehti Jules Lischin johdolla, joka antoi asemalle sen nykyisen ulkonäön. Samaan aikaan rakennettiin aseman eteen hotelli Terminus, johon pääsi asemalta katettua käytävää pitkin.
Nykyään Saint Lazaren asemalla on 27 raidetta ja sieltä on jatkoyhteydet Pariisin metroon, linja-autoihin ja RER-juniin.
Yrjö Hämäläinen

Yrjö Hämäläinen (11. marraskuuta 1905 Kuopio – 30. huhtikuuta 1964) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja kirjailija.
Hämäläisen vanhemmat olivat liikemies Aaro Hämäläinen ja Eeva Hänninen. Hän kävi Suomen näyttämöopiston ja toimi teatterinjohtajana ja näyttelijänä Hämeenlinnassa, Turussa ja Viipurissa.
Hämäläinen näytteli Teuvo Tulion elokuvassa Kiusaus (1938) ja Valentin Vaalan elokuvassa Keinumorsian (1943).
Töölön Vesa

Historia

Töölön Woimistelu ja Urheiluseura Wesa syntyi lokakuun 6. päivä 1906 järjestetyssä kokouksessa. Perustajana oli Risto Mustonen, joka toimi myös seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Perustamispäätös virallistettiin seuraavana päivänä pidetyssä Töölön työväenyhdistyksen kokouksessa, jossa myös vahvistettiin seuran ensimmäiset säännöt. Ensimmäisinä urheilulajeina olivat paini, hiihto ja voimistelu. Myöhemmin lajivalikoimaan tulivat myös yleisurheilu, pyöräily, jalkapallo, jääpallo, jääkiekko, kaukalopallo, lentopallo ja golf. Vuonna 1931 Vesa pelasi myös TUL:n pesäpallosarjassa karsiutuen kuitenkin ensimmäisessä ottelussaan jatkosta.
Alkuaikoina Vesa tunnettiin painiseurana. Sittemmin menestystä saavutettiin jalkapallossa ja jääkiekossa. Jääkiekkotoiminta Suomen mestaruussarjassa oli kuitenkin kaataa seuran talouden. Vuonna 1967 Töölön Vesan jääkiekkotoiminta myytiin Aimo Mäkiselle, joka otti vastuulleen myös suuren osan veloista. Kaupan seurauksena syntyi uusi seura, Helsingin Jokerit.

Toiminta

Seurassa on tällä hetkellä noin 250 jäsentä. Päälajien jalkapallon, kaukalopallon ja lentopallon lisäksi harrastelajeina ovat myös futsal, golf, jalkapallotennis, koripallo ja rantalentopallo.
John H. Wuorinen

John Henry Wuorinen (10. toukokuuta 1897 Vaasa – 1969) oli amerikansuomalainen historioitsija. Hän oli New Yorkissa Columbia-yliopiston apulaisprofessori 1935–1943, professori 1943–1964 ja historian osaston esimies 1949–1958. Hän oli myös valtiotieteen kunniatohtori Helsingin yliopistosta.
Hänen poikansa on säveltäjä Charles Wuorinen.
Ateenan ensimmäinen hautausmaa

Ateenan ensimmäinen hautausmaa (kreik. Πρώτο Νεκροταφείο Αθηνών, Próto Nekrotafeío Athinón) on Ateenan merkittävin hautausmaa. Se sijaitsee Metsin kaupunginosassa kaupungin keskustan eteläpuolella. Hautausmaa muodostaa suurikokoisen, hyvinhoidetun puistomaisen alueen.
Hautausmaa perustettiin vuonna 1837 ja se oli nimensä mukaisesti nykyaikaisen Ateenan ensimmäinen hautausmaa. Siitä tuli pian ennen kaikkea tunnettujen henkilöiden hautapaikka. Sinne on haudattu sekä merkittäviä kreikkalaisia henkilöitä että ulkomaisia filhelleenejä. Monet merkkihenkilöiden haudoista ovat suurikokoisia mausoleumeja. Monet vanhimmista ja monumentaalisimmista haudoista ovat heti hautausmaan sisäänkäynnin lähellä. Hautausmaalla ovat Ágioi Theódoroi sekä Ágios Lázaros -kirkot.
Perloja

Perloja on kylä eteläisessä Liettuassa, Varėnan kunnallispiirissa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 744 asukasta.
Säräjärvi

Säräjärvi on kylä Kiikalassa Salossa Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylä sijaitsee sille nimensä antaneen Säräjärven rannalla Kiikalan Johannislundin kulmakunnalla, Lohjan, aiemmin Nummen, rajalla. Sen historiallisia rajanaapureita ovat olleet lännessä Kiikalan Hidoisenpyöli (vuodesta 1963 vir. Lasikylä) ja idässä Nummen Leppäkorpi.

Historia

Historialtaan Säräjärvi on eräs Varsinais-Suomen maakunnan vajaasta neljästäkymmenestä keskiajalla muodostuneesta autiopyölistä eli ulkoveromaasta, jotka olivat varsinaisista kylistä erillisiä, asumattomia mutta silti verolle pantuja maakappaleita. Ainakin osa niistä on saattanut syntyä keskiajan uudisasutuskaudella syntyneitten uudisasutusten autioituessa.
Autiopyölinä nykyisen Säräjärven kylän alue tunnettiin nimillä Haitonpyöli tai Säräkoskenmaa. 1500-luvun alussa sen omisti Kiikalan Saaren kylä, sittemmin se kuului Kiikalan Rekijoen kylän Perttulin talolle, ja 1600-luvulla siellä ollutta myllynpaikkaa vuokrasivat myös Someron Kaskiston ja Suojoen kylien asukkaat. Historialtaan samanlainen autiopyöli oli myös Säräkoskenmaahan lännessä rajoittunut Hidoisenpyöli, jonka omistuksesta eri aikoina olivat käräjöineet useat lähiseudun kylät sekä eräät Perniössä sijainneet kartanot.
Asutus alueella sai alkunsa, kun Säräkoskenmaan ulkoveromaalle vuonna 1757 syntyi Säräjärven torppa joka kuului Kiikalan Saarenkylän Mikolan talolle. Vuonna 1826 Säräjärvestä tuli verollepantu uudistalo, joka luettiin Nummen Leppäkorven kylään. Vuonna 1858 Säräjärvi erotettiin Leppäkorvesta yksinäistaloksi ja tuli taas kuulumaan Kiikalaan. 1860-luvun puolivälissä Säräjärven eli Särämäen yksinäistalon osti viereiselle Hidoisenpyölin ulkoveromaalle vuonna 1813 perustettu Johannislundin lasitehdas, jolla oli käyttöä etenkin talon viljelyksille yhdyskunnan ruokahuollon turvaamiseksi.
Kun Johannislundin lasitehdas vuonna 1960 lopetettiin, muodostettiin pian tämän jälkeen vuonna 1963 varsinaisesta tehdasalueesta Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylissä uusi Johannislund-niminen maarekisterikylä. Tämän seurauksena aiemman Säräjärven kylän historiallisesta alueesta pääosa tuli kuulumaan muodostettuun Johannislund-nimiseen yksinäistaloon, ja vain pieni osa kylän historiallisesta alueesta jäi kuulumaan jäljelle jääneeseen Säräjärvi-nimiseen maarekisterikylään.