google/wiki40b huggingface dataset:
Sokrateen puolustuspuhe (Ksenofon)

Sisältö

Ksenofonin Sokrateen puolustuspuhe kuvaa Sokratesta tämän oikeudenkäynnin ja kuolemantuomion täytäntöönpanon aikana, ja erityisesti hänen näkemyksensä siitä, että oli parempi kuolla ennen seniliteettiä kuin paeta. Teosta verrataan usein Platonin samannimiseen teokseen.
Asiantuntijat uskovat, että Ksenofonin tulkinta oikeudenkäynnistä oli hänen vastineensa sille laajalle levinneelle kirjalliselle reaktiolle, jonka Sokrateen oikeudenkäynti ja tuomio saivat aikaan. Sokrates-kirjallisuudessa ateenalaiset julkisuuden henkilöt ja kirjailijat esittivät oman näkemyksensä Sokrateen syyllisyydestä. Teoksen ytimenä on Sokrateen vastustajan esittämien syytösten kumoaminen kohta kohdalta. Se antaa selkeän kuvan niistä syytöksistä, jotka Anytos esitti. Ksenofon ei ollut itse tuolloin paikalla, vaan osallistui kymmenentuhannen marssiin, jota kuvaa teoksessaan Kyyroksen sotaretki (Anabasis). Hän siteeraa faktojen osalta Hermogenestä, joka oli paikalla oikeudenkäynnissä. Platon ei tosin mainitse Hermogeneen olleen paikalla oikeudenkäynnissä, mutta kertoo tämän olleen paikalla Sokrateen nauttiessa myrkkyä.
Platonin teoksen ohella Ksenofonin toisen käden kuvaus on ainoa säilynyt ”silminnäkijäkuvaus” Sokrateen oikeudenkäynnistä. Vaikka teos ei todennäköisesti ole täysin puolueeton, se on silti historiallisesti arvokas. Ksenofonin versio eroaa Platonin versiosta muun muassa siinä, että Ksenofonilla Delfoin oraakkeli sanoo Sokrateen olleen mitä suurin moraalisessa ylevyydessä, kun taas Platonin tekstissä hänet nimetään mitä suurimmaksi viisaudessa. Tämä voi antaa lisävalaistusta siihen, pitikö Sokrates itseään moraalisesti parempana myöntäessään, ettei tiedä mitään, vai näkikö hän ymmärryksensä tietämättömyydestään ainoastaan älyllisenä ylivoimaisuutena.
Gabriel Macht

Ura

Macht oli ehdolla Young Artist -palkinnon saajaksi näyteltyään ensimmäisessä elokuvassaan Minäkö valehtelija vuonna 1980 näyttelijänimellä Gabriel Swann. Hän on esiintynyt monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, mukaan lukien A Love Song for Bobby Long, Sekavia suhteita ja The Recruit.
Macht näyttelee myös kesällä 2011 alkaneessa yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Pukumiehet.
Niclas Lundgren

Seuraura

Lundgren on VIK Västerås HK:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa kaudella 2007–2008, jolloin Lundgren pelasi seitsemän runkosarja- ja yhdeksän Kvalserien-ottelua ilman tehopisteitä. Ensimmäisellä kokonaisella Allsvenskan-kaudellaan 2008–2009 hän teki 44 runkosarja- ja yhdeksässä Kvalserien-ottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2010–2011 Lundgren oli Västeråsin tehokkain puolustaja tehoilla 1+13=14. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +23, kuten myös Dennis Rasmussenin kanssa jaetusti kevään 2011 nousukarsintasarjassa lukemalla +2. Lundgren jakoi Västeråsin sisäisen tehotilaston voiton myös kevään 2012 nousukarsinnoissa Markus Ljunghin ja Jonte Bergin kanssa lukemalla +2.
Kaudeksi 2012–2013 Lundgren siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Elitserien-joukkue Växjö Lakers HC:hen. Hän teki Elitserien-debyyttinsä kauden avauskierroksella 13. syyskuuta 2012 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Kaikkiaan Lundgrenin tulokaskausi toi 55 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Kaudella 2013–2014 hän avasi maalitilinsä Ruotsin pääsarjatasolla ja teki ensimmäisen ja kauden ainoan SHL-maalinsa 25. syyskuuta 2013 Örebro HK:ta vastaan. Marraskuussa 2013 Lundgren teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lakersin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+13=14 sekä voitti koko liigan puolustajien tehotilaston lukemalla +23. Lundgren voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Lundgren siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella Linköpings HC:hen. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi sieltä kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:n riveihin.

Maajoukkueura

Lundgren on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kymmenen ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 3. huhtikuuta 2013 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Lundgren keräsi ottelusta teholukeman +1.
Lundgren on pelannut myös kolme nuorten maaottelua.

Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin vuonna 2012 tekemän analyysin mukaan Lundgren on puolustava puolustaja, joka osaa pelata röyhkeästi ja laittaa kroppaa likoon. Andersson mainitsee hänet myös hyväksi luistelijaksi, mutta Lundgrenin hyökkäyspään taidot kuitenkin varsin rajallisiksi.
Vincentius Sensi Potokota

Vincentius Sensi Potokota (s. 11. heinäkuuta 1951) on indonesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 11. toukokuuta 1980 ja nimitettiin Maumeren hiippakunnan piispaksi 14. joulukuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. huhtikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Julius Riyadi Darmaatmadja, jota avustivat Girulfus Kherubim Pareira ja Hilarius Moa Nurak.
14. huhtikuuta 2007 Sensi Potokota sai nimityksen Enden arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 7. kesäkuuta.
Fynbos

Fynbos on Etelä-Afrikassa Western Capen provinssin alueella sijaitseva kasvillisuusvyöhyke, joka on kasvillisuudeltaan ainutlaatuinen maailmassa. Alueella kasvavista 8 000 kasvilajista kahta kolmasosaa ei esiinny missään muualla.
Fynbosin kasvillisuusvyöhyke on kooltaan noin 90 000 neliökilometriä ja se koostuu sekä vehreistä alangoista että vuoristoista. Fynbosin lajisto koostuu pääasiassa kanervoista, proteoista ja ruohomaisista Restionaceae-heimoon kuuluvista kasveista. Alueen kasveihin kuuluva kuningasprotea on Etelä-Afrikan kansalliskukka.
Fynbosin alue kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin.
Lasse Åberg

Lasse Åberg (s. 5. huhtikuuta 1940) on ruotsalainen näyttelijä, laulaja, elokuvaohjaaja, graafinen suunnittelija ja käsikirjoittaja.
Åberg on tullut tunnetuksi ohjaamistaan Seuramatka-elokuvistaan, joissa hän on näytellyt itse myös pääosaa, hyväuskoista ja lempeää Stig-Helmeriä. Lasse Åberg on myös ruotsalaisen Electric Banana Bandin laulaja.
Hän on perustanut Ruotsiin Bålstaan sarjakuva-, lelu- ja taidemuseo Åbergin museon vuonna 2002.
Mustanlahden loisto

Mustanlahden loisto sijaitsee Tampereella aivan Särkänniemen elämyspuiston kärjessä. Loisto on puna-valkoinen betonirakennelma, jonka ylimpänä osana on lasikuidusta valmistettu tanko, jonka päällä on valolaite. Loisto on noin 8 metrin korkuinen ja halkaisijaltaan alhaalta noin 2,5 metriä.
Anton (Saksi)

Anton (27. joulukuuta 1755 – 6. kesäkuuta 1836) oli Saksin kuningas vuosina 1827–1836.
Anton oli Saksin vaaliruhtinas Fredrik Kristianin nuorempi poika. Koska hänen veljensä, Saksin kuningaskunnaksi korottanut Fredrik August I, ei saanut perillistä, tuli Anton tämän kuoltua 71-vuotiaana hallitsijaksi. Anton oli maltillinen, mutta uskonnolliseen mystiikkaan ja katolilaisuuteen kallistunut kuningas, jonka hallinnon teki epäsuosituksi varsinkin vallan keskittyminen taantumukselliselle ministeri Detlev von Einsiedelille. Kun europpalaisen vallankumousvuoden aikana myös Leipzigissa ja Dresdenissä puhkesi syyskuussa 1830 mellakoita, Anton päätti lepytellä alamaisiaan erottamalla Einsiedelin ja ottamalla veljenpoikansa Fredrik Augustin kanssahallitsijakseen. Fredrik Augustin johdolla laadittiin vuoden 1831 perustuslaki.
Antonin ensimmäinen puoliso oli Savoijin prinsessa, kuningas Viktor Amadeus III:n tytär Maria Antonia, joka kuitenkin kuoli jo vuosi avioliiton solmimisen jälkeen vuonna 1782. Anton meni vuonna 1787 uudelleen naimisiin Toscanan suurherttua Leopold I:n (myöhempi keisari Leopold II) tyttären Maria Teresian kanssa, mutta heidän lapsistaan kukaan ei elänyt aikuiseksi. Antonin kuoltua siten lapsettomana vuonna 1836 kruunu periytyi Fredrik Augustille.
Margarita Aliger

Margarita Josifovna Aliger (ven. Маргари́та Ио́сифовна Алиге́р; 7. lokakuuta (J: 24. syyskuuta) 1915 Odessa – 1. elokuuta 1992 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Margarita Aliger syntyi virkailijaperheeseen. Koulun jälkeen hän opiskeli kemiaa ja työskenteli tehtaassa. Vuosina 1933–1937 hän opiskeli Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa. Vuonna 1942 hän liittyi NKP:n jäseneksi.
Aligerin ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1933 ja ensimmäinen runokokoelma God roždenija (”Syntymävuosi”) vuonna 1938. Vuosina 1941–1942 hän toimi kirjeenvaihtajana piiritetyssä Leningradissa. Partisaanityttö Zoja Kosmodemjanskajasta kertova runoelma Zoja (1942) sai Stalin-palkinnon vuonna 1943. 
Vuonna 1956 Aliger toimi liberaalin kirjallisuuskokoelman Literaturnaja Moskva toimittajana, mutta esitti julkisen katumuksensa sen saaman arvostelun jälkeen. Hän oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsen ja matkusteli paljon ulkomailla. Aliger työskenteli myös kaunokirjallisuuden kääntäjänä. Hänen proosaa muistuttava runoutensa tasapainottelee henkilökohtaisten ja poliittisten aiheiden välillä.
Kaatmojärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 2 kilometriä pitkä Kaatamo-oja, joka laskee Kauklaistenjärveen. Järven rantaviiva on 900 metriä pitkä ja ranta on pääosin suota, joka rajautuu peltoon tai  moreenimaastoon.

Luonto

Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
SidStation

SidStation on syntetisaattori, joka perustuu Commodore 64:sta tuttuun SID-äänipiiriin. Sitä valmistaa ruotsalainen syntetisaattorivalmistaja Elektron.
SidStationia käyttää musiikissaan muun muassa Machinae Supremacy -yhtye.
Brighton Beach

Brighton Beach on Yhdysvalloissa, New Yorkin Etelä-Brooklynissa sijaitseva kaupunginosa. Kaupunginosa on tullut 1970-luvulta lähtien tunnetuksi tiiviinä, entisestä Neuvostoliitosta (etenkin Ukrainasta ja Venäjältä) tulleiden maahanmuuttajien asutuskeskuksena. Kaupunginosan asukasluku on noin 350 000.
Kaupunginosa tunnetaan ravintoloistaan, kahviloistaan ja konserttisaleistaan. Niiden lisäksi siellä sijaitsee monia kulttuuri- ja sivistysseuroja. New Yorkissa Brighton Beachilla on kaikkein kattavin venäjänkielinen palvelujärjestelmä radioasemineen, tv-studioineen, kouluineen ja lastentarhoineen.
Vaikka varakkaimmat Brighton Beachin asukkaat muuttavatkin alueelta New Yorkin, Los Angelesin ja Miamin ylellisiin esikaupunkeihin, Brighton Beach on edelleen suosituin asutuskeskus venäjänkielisten maahanmuuttajien keskuudessa. Alue on suosittu matkailukohde.
Uranami (1907)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja se nimettiin 1. elokuuta 1928 W-8:ksi. Alus siirrettiin 1. kesäkuuta 1930 apualukseksi.
Queen Elizabeth -luokka (lentotukialus)

Lentokalusto

Alun perin oli tarkoitus käyttää lyhyen nousumatkan pystysuoraan laskeutuvaa (STOVL, engl. myös jumpjet) F-35B-hävittäjää ja alus jättää varustamatta katapultilla ja pysäytysvaijereilla. Katapultteja käytetään perinteisesti höyryllä, mutta luokka on turbiinikäyttöinen.
Puolustusministeriöllä on kuitenkin ollut epäilyksiä F-35B:n suorituskyvystä, etenkin kyvystä palata alukselle aselastissa, mikä on tärkeää Royal Navyn käyttäessä hävittäjiä lähinnä laivastohävittäjäroolissa.
Merivoimien AWACS-koneita on saatavissa vain katapultilla lähtevinä versioina, joten ilman katapulttia aluksilla olisi käytettävä helikoptereihin asennettuja tutkia, joita ei ole tuolloin olemassa.
Vuoden 2010 puolustuspoliittinen dokumentti Strategic Defence and Security Review 2010 linjasi että vain yksi tukialuksista otettaisiin käyttöön; toinen jätettäisiin varalle tai myytäisiin.
Koska aluksien halutaan olevan myös yhteensopivia liittolaisten lentokaluston kanssa, tullaan niihin asentamaan katapultit ja pysäytysvaijerit.
Tämä mahdollistaisi myös F-35:n tukialusversion käytön.
Kun alusten hinta oli kaksinkertaistunut alkuperäisestä budjetista, puolustusministeri Philip Hammond ilmoitti 2012 peruuttaneensa päätöksen F-35B:n hankkimisesta F-35C:n sijaan ja että molemmat alukset viimeisteltäisiin STOVL-koneille sopiviksi hyppyrillä.
Strategic Defence and Security Review 2015 vahvisti että molemmat alukset tulisivat käyttöön ja toiseen lisättäisiin valmiudet maihinnousujoukoille. Raportti myös vahvisti 128 F-35-koneen tilauksen, joista 24 olisi käytössä vuoteen 2023 mennessä.
Mona Leo

Monica Christina (Mona) Leo, aik. Ehrström-Enckell, o. s. Ehrström (26. huhtikuuta 1903 Helsinki – 5. elokuuta 1986 Tammisaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja nukketeatteritaiteilija.
Mona Leon vanhemmat olivat Robert Otto Fredrik Ehrström (1874–1956) ja Eugenie Aurora (Lilli) Frassetti (1874–1934). Hän oli naimisissa 1924–1930 kirjailija ja kirjallisuudentutkija Olof Vilhelm Toussaint Enckellin (1900–1989) kanssa ja uudelleen 1932–1944 Paul-Hinrich Leon (1900–1955) kanssa.
Mona Leo perusti vuonna 1951 suomen- ja ruotsinkielisen Helsingin Nukketeatteri - Helsingfors Dockteater-nimisen teatterin. Hän valmisti usein itse teatterin näytelmissä käytetyt nuket ja lavasteet sekä toimi itse näyttelijänä.
Valkoinen (koiraväri)

Valkoinen koiravärinä viittaa kokovalkoiseen tai miltei täysin valkoiseen koiraan. Valkoinen väritys voi koirilla johtua useammasta eri geenitekijästä, ja niiden fenotyypeissä eli havaittavissa ilmiasuissa on eroavaisuuksia. Kokovalkoinen ei ole koirilla aivan yleisimpiä, mutta sitä esiintyy lukuisissa roduissa yhtenä hyväksytyistä ja joissakin roduissa ainoana hyväksyttynä värityksenä. Muissa roduissa sitä esiintyy myös ei-toivottuna tai virheelliseksi katsottuna värityksenä.
Termiä valkoinen käytetään myös kuviollisen koiran pigmentittömiin valkoisiin alueisiin erotuksena pigmentöityneistä eli värillisistä alueista.

Resessiivinen valkoinen

Valkoisen värityksen tiedetään periytyvän resessiivisesti esimerkiksi saksanpaimenkoiralla ja villakoiralla. Värityksen geneettisen mekaniikan on epäilty johtuvan siitä, että koira on geneettisesti sekä kokomusta (kykenemätön tuottamaan punaruskeaa pigmenttiä) että resessiivinen keltainen (kykenemätön tuottamaan mustaa pigmenttiä). Vaihtoehtoinen selitys esimerkiksi kääpiösnautserille on resessiivinen keltaisuus, jossa rodun muiden väritysten tapaan jokin toistaiseksi tuntematon geenitekijä haalistaa feomelaniinin valkoiseksi.

Kirjavuustyyppinen valkoinen

Kirjavuustyyppinen valkoinen väritys johtuu epätäydellisesti dominoivan S-kirjavuusgeenin vaikutuksesta. Tällainen yksilö on kirjava, jonka valkoinen kuvio kattaa koko eläimen. Eläimessä voi olla pieniä värillisiä läikkiä. Tällaista valkoisuutta esiintyy esimerkiksi bokserilla, jonka yhteydessä ”valkoisiksi” kutsutaan yleensä kaikkia yksilöitä, joilla on runsaasti toivottua enemmän valkoista.

Valkoinen merle ja valkoinen harlekiini

Merletekijä voi homotsygoottina aiheuttaa varsin erilaisia kuvioita. Jotkin yksilöt ovat lähes kokonaan valkoisia vain pienin pigmenttijäämin.
Tanskandoggilla esiintyvä harlekiinitekijä voi yhdessä homotsygootin merletekijän kanssa tuottaa vieläkin säännöllisemmin liki valkoisen fenotyypin, josta harlekiinitekijän vaikutuksesta puuttuvat homotsygooteillakin merleillä yleensä näkyvät harmaat laikut.
Pierre et Gilles

Pierre et Gilles on kahden taiteilijan nimistä muodostettu salanimi joka yhdistää "ateljee nimenä" heidän valokuvatöitään. Kyseiset valokuvat ovat hyvin muokattuja ja yleensä pitävät sisällään uskonnollisia ja/tai homoeroottisia sisältöjä. Pierre et Gillesin töissä on tapana käyttää kliseitä näennäisen viattomasti, jopa niin että töitä on vaikea erottaa Kitschistä vaikka ne ovat hyvin sofistikoituja teknisesti.

Pierre et Gilles

Pierre et Gilles on kahden taiteilijan, valokuvaaja Pierre Commoyn (s. 15. elokuuta 1950 La Roche-sur-Yon) ja taidemaalari Gilles Blanchardin (s. 9. joulukuuta 1953 Le Havressa) yhteistyöstä koostuva kuvantekijäryhmä. Commoy ja Blanchard tapasivat toisensa Kenzō Takadan liikkeen avajaisissa Pariisissa vuonna 1976 ja ovat tehneet yhteistyötä ja asuneet yhdessä siitä lähtien.
Suomessa Pierre et Gillesin töitä on ollut esillä Turun taidemuseossa 14. marraskuuta 1999 - 27. helmikuuta 2000.
Mariusz Leszczyński

Mariusz Leszczyński (s. 3. huhtikuuta 1957) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Marian Jozef Rechowicz 28. kesäkuuta 1983, ja hänet nimitettiin Zamość-Lubaczówin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bassianan titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Józef Michalik ja Jan Śrutwa.
Jakub Kindl

Seuraura

Kindl on HC Šumperkin kasvatti. Hän oli ikäluokkansa lupaavimpia pelaajia Euroopassa. Kindl siirtyi 14-vuotiaana HC Pardubiceen, jonka U20-joukkueessa hän voitti Tšekinmestaruuden. Hän teki seuraavalla kaudella 2002–2003 vain 15-vuotiaana debyyttinsä Tšekin Extraliigassa. Kaudella 2003–2004 Kindl pelasi yhden pelin lainalla maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligan HC VCES Hradec Královéssa. Pääsoin hän pelasi kauden kuitenkin Pardubicen U20-joukkueessa, jossa Kindl oli tehoilla 4+14=18 sarjan kahdeksanneksi tehokkain puolustaja.
OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi Kindlin viidentenä pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2004–2005, mutta Kindlillä oli ensimmäisellä kaudellaan sopeutumisvaikeuksia ja 62 runkosarjaottelua toivat tehot 3+11=14. Tästä huolimatta Detroit Red Wings huomasi hänessä potentiaalin ja varasi Kindlin ensimmäisellä kierroksella 19. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2005. Hän tekikin toisella kaudellaan 2005–2006 läpimurtonsa OHL:ssä, valittiin marraskuun 2005 pelaajaksi ja oli tehoilla 12+46=58 Rangersin tehokkain sekä OHL:n kuudenneksi tehokkain puolustaja. Kindl pelasi myös kolmen ottelun verran AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissä keväällä 2006. Hän pelasi Rangersissa vielä kauden 2006–2007, jolloin Kindl oli tehoilla 11+44=55 jälleen joukkueen tehokkain puolustaja. Hän sijoittui puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi ja valittiin kauden päätteeksi OHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Kindl pelasi taas Griffinsissä keväällä 2007, jolloin hän esiintyi seitsemässä playoff-ottelussa.
Kaudeksi 2007–2008 Kindl siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Detroit Red Wingsin organisaatioon. Hän pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan kokonaan AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissä. Kindl pelasi jälkimmäisellä kaudella 2008–2009 myös AHL:n tähdistöottelussa. Heinäkuussa 2009 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa. Kaudella 2009–2010 Kindl teki NHL-debyyttinsä ja pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2010–2011 hän pelasi NHL:ssä 48 runkosarjaottelua tehoin 2+2=4. Kindl teki NHL-uransa avausmaalin 20. tammikuuta 2011 St. Louis Bluesin Jaroslav Halákin taakse. Kind siityi Detroitista Floridaan 2016 helmikuussa, vaihdossa Detroit sai kuudennen kierroksen varausvuoron vuodelle 2017.

Maajoukkueura

Kindl pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007. Hän oli jälkimmäisessä turnauksessa neljällä syöttöpisteellään Tšekin tehokkain puolustaja.

Muuta

Kindlin pikkuveli Denis pelaa hyökkääjänä Tšekin pääsarjatasolla HC Pardubicessä.
Yoshi’s New Island

Kehittäminen

Yoshi’s New Islandin kehitti Arzest, joka koostuu edeltäjän, Yoshi’s Island DS:n kehittäjäjoukon avainhenkilöistä. Masahide Kobayashi ohjasi pelin ja Takashi Tezuka toimi säveltäjänä.
Peli esiteltiin ensimmäisen kerran Nintendo Directin näyttelyssä huhtikuussa 2013. Sen virallinen nimi tuli julki E3 2013 -messuilla, jossa myös sen traileri näytettiin.
Yoshi’s New Island julkaistiin sekä Pohjois-Amerikassa että Euroopassa 14. maaliskuuta ja Australiassa 15. maaliskuuta 2014. Japanissa se julkaistiin 24. heinäkuuta 2014.

Vastaanotto

Peli sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja. Metacriticin kokoamien 71 arvostelun keskiarvoksi muodostui 64/100 ja GameRankingsillä puolestaan 49 arvostelun keskiarvoksi 65.80%. Peli sai sekä kehuja että kritiikkiä sen samanlaisuuksista alkuperäisen SNES-pelin kanssa. Kaikista positiivisimmat vastaanotot tulivat Joystiqiltä, joka antoi 4/5 tähteä sekä IGN:ltä, joka antoi 7.9/10 pistettä. Patrick Klepeck Giantbombista antoi pelille 3/5 tähteä sanoen että ”sisimmältään Yoshi’s New Island ei ole huono peli. Tämä on hyväksyttävä, middle-of-the-road tasohyppely ja sellainen, jonka parissa ajanvietto oli ihan kivaa. Mutta se ei ole erityisen mieleenpainuva, kunnes on valmis sanomaan hyvästit ja olet tehnyt ohikiitävän, ärsyttävän kurkistuksen tämän kaltaiseen peliin.”
Aksai

Aksai (ven. Акса́й) on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin ja sen alajuoksun sivu-uoman Aksain yhtymäkohdassa 18 kilometriä Donin Rostovista koilliseen. Kaupunki on Aksain piirin keskus. Sen läpi kulkee Šahtyn ja Donin Rostovin välinen rautatie. Asukkaita on 41 969 henkeä (vuonna 2010).
Paikalla sijainnut Aksaiskajan kasakkakylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1569. 1600-luvun lopulta lähtien Donin kasakoiden keskuksen, noin 20 kilometriä idempänä sijaitsevan Tšerkasskin etuvartiona. Vuonna 1957 perustettiin Aksain kaupunki.
Koijärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,6 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130 metriä mpy.
Albert Ravila

Johan Albert Ravila (28. joulukuuta 1897 Helsinki – 28. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen suojeluskuntataustainen upseeri, joka toimi rykmentinkomentajana jatkosodassa. Ravila harrasti pienoiskivääriammuntaa ja saavutti vuonna 1937 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Ravila ylennettiin kenraalimajuriksi 1955.

Perhe

Ravila syntyi Helsingissä vaihdemies Joonas Ravilan perheeseen. Ravilan pojista myös John lähti sotilasuralle. Hän oli sodassa majuri, mutta päätyi sodan jälkeen liike-elämän palvelukseen. Kolmas veljeksistä Paavo Ravila oli kielentutkimuksen professori, joka toimi Helsingin yliopiston rehtorina ja kanslerina.

Sotilasura

Ravila osallistui vapaaehtoisena vapaussotaan ja suoritti sen jälkeen varusmiespalveluksensa vuosina 1919–1920. Hän toimi 1920-luvulta lähtien suojeluskunnan tehtävissä ja suoritti Kadettikoulun erikoiskurssin 1927–1928. Tämän jälkeen hän jatkoi Suojeluskuntain Yliesikunnassa ja siirtyi 1933 Oulun suojeluskuntapiirin aluepäälliköksi ja myöhemmin Turunmaan sotilaspiirin aluepäälliköksi.
Suojeluskuntatehtävänsä johdosta Ravila toimi talvisodan aikana Turun lohkon jalkaväkikomentajana ja jatkoi myöhemmin aluepäällikkönä. Jatkosodan alussa hän toimi saksalaiselle vuoristoarmeijakunta Norwegenille alistetun Jalkaväkirykmentti 14:n komentajan apulaisena sekä rykmentin ensimmäisen pataljoonan komentajana. JR 14:n komentajaksi Ravila nimitettiin toukokuussa 1942, ja hän toimi tehtävässä huhtikuuhun 1943 saakka. Huhtikuussa 1944 hänet määrättiin komentamaan Jalkaväkirykmentti 53:a Karjalankannaksella jatkosodan päättymiseen asti.
Sodan ja suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Ravila toimi 27:nnestä marraskuuta 1944 alkaen Salon, sittemmin Turun Pohjoisen sotilaspiirin komentajana vuoteen 1952 asti. Joulukuussa 1952 hänet määrättiin 3. prikaatin eli Porin Prikaatin komentajaksi 1952–1954. Helmikuusta 1954 elokuuhun 1955 hän johti Pääesikunnan komento-osastoa ja toimi 1955–1958 taisteluvälinepäällikkönä. Hänet ylennettiin everstiksi 1944 ja kenraalimajuriksi 6.12.1955.

Urheilu-ura

Ravila voitti Tukholmassa ammunnan MM-kilpailuissa 1929 joukkuekultaa (50 m pienoiskivääri, makuulta). Hän voitti vuonna 1931 MM-joukkuekultaa pienoiskiväärillä polviammunnassa (Lvov, Puola, nyk. Ukraina), joukkuehopeaa (300 m vapaakiväärillä, asennot) ja joukkuepronssia (50 m pienoiskivääri, makuulla). vuonna 1937 Helsingissä hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa MM-kultaa pienoiskiväärillä, makuulta, 40 laukausta ja joukkuehopeaa (50 m pienoiskiväärillä makuulta). Lontoon olympialaisissa 1948 hän sijoittui seitsemänneksi pienoiskiväärin 50 metrin makuukilpailussa tuloksella 596.