google/wiki40b huggingface dataset:
Heidi Liehu

Heidi Irene Liehu (s. 17. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen eksistenssifilosofi, feministi ja runoilija.
Liehu kirjoitti ylioppilaaksi 1986, valmistui filosofian kandidaatiksi 1988 ja lisensiaatiksi 1989. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vain 22 vuoden iässä Esa Saarisen oppilaana. Liehun vuonna 1990 tarkastettu väitöskirja käsitteli Kierkegaardin filosofian suhdetta Hegelin metafysiikkaan. Liehu teki opintomatkan Tanskaan ja Yhdysvaltoihin sekä toimi tutkijana Pariisissa 1990–1992 ja 1994–1995. Hän on toiminut Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian dosenttina vuodesta 1992 lähtien.
Myöhemmin Liehu on kirjoittanut useita runokokoelmia, joita on käännetty eri kielille, sekä teokset Kirsikankukkia ja Perhosten valtakunta.
Liehulle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuonna 2000. Heidi Liehun äiti on kirjailija Rakel Liehu.
Roberto Lückert León

Roberto Lückert León (s. 9. joulukuuta 1939 Maracaibo) on venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1966 ja nimitettiin Cabimasin hiippakunnan piispaksi 27. huhtikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domingo Roa Pérez, jota avustivat Mariano José Parra León ja Baltazar Enrique Porras Cardozo.
21. heinäkuuta 1993 Lückert León sai nimityksen Coron hiippakunnan piispaksi. 23. marraskuuta 2008 Coro korotettiin arkkihiippakunnaksi, joten Lückert Leónista tuli arkkipiispa.
Anna Viitala

Anna Viitala (s. 1979) on helsinkiläinen näytelmäkirjailija, dramaturgi ja ohjaaja. Hänen teoksiaan on esitetty mm. Kansallisteatterissa, KOM-teatterissa, Kokkolan kaupunginteatterissa, Joensuun kaupunginteatterissa, Korjaamo-teatterissa, Kouvolan teatterissa, Teatteri Takomossa ja Q-teatterissa. 
Teatteritöiden ohessa Viitala on toiminut myös sanoittajana.
Pitkäkankaan koulu

Koulukeskuksen historiaa

Pitkäkankaan koulukeskus on rakennettu useassa vaiheessa. Vuonna 1983 valmistui Oulunsalon yläaste, jonka suunnitteli koulusuunnittelijana tunnettu arkkitehti Heikki Taskinen ja hänen toimistossaan suunnitteluprojektia johtanut arkkitehti Martti Karsikas. Vuonna 1985 koulua laajennettiin siipirakennuksella, johon sijoitettiin ala-aste.  Ala-asteen nimeksi tuli Pitkäkankaan koulu. Vuosina 1996─2009 koulukeskukseen tehtiin peruskorjaus sekä opetus- ja erityistilojen laajennus- ja muutostöitä, joiden suunnittelijana oli Arkkitehtitoimisto Karsikas.
Kaksikerroksinen koulu luetaan tärkeäksi osaksi Oulunsalon rakennuskantaa ja se on yksi suomalaisen arkkitehtuurin niin sanotun Oulun koulun merkkirakennuksista.
Aiemmin vain ala-asteena toimineesta Pitkäkankaan koulusta ja Oulunsalon yläasteesta muodostettiin vuonna 2012 yhtenäisperuskoulu, jonka nimeksi tuli Pitkäkankaan koulu.
Ruben Sança

Ruben Sança (s. 13. joulukuuta 1986) on kapverdeläinen kestävyysjuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa miesten 5 000 metrin juoksussa, mutta ei edennyt finaaliin. Hänen aikansa oli 14:35.19. Sançalla on myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Hannu Mäkelä (rumpali)

Hannu Mäkelä (s. 6. syyskuuta) on Fröbelin Palikat -yhtyeen rumpali. Hän on ollut mukana yhtyeessä alusta asti. 
Vuonna 1981 Mäkelä aloitti opiskelunsa Helsingin lastentarhanopettajaopistossa, ja kuusi vuotta myöhemmin hän lähti mukaan Fröbelin Palikoihin. Opistosta hän valmistui Fröbelin Palikoiden jäsenten Mats Lillrankin ja Ari Bergströmin kanssa vuonna 1983. Timo Nuutinen tuli hänelle tutuksi vasta myöhemmin, vähän ennen kuin yhtye aloitti toimintansa. 
Nykyään Mäkelä käyttää yhtyeen konserteissa normaalin rumpusetin sijasta sähkörumpuja, koska niiden äänitasoa on helpompi säätää lasten korville sopivaksi.
Caesarsalaatti

Caesarsalaatti on yksinkertainen salaatti, joka sisältää romainesalaatin lehtiä, paahdettuja tai valkosipuli-öljy-sekoituksessa paistettuja leipäkuutioita eli krutonkeja ja parmesaanijuustoa kastikkeessa, joka valmistetaan kananmunankeltuaisesta, oliiviöljystä, sitruunamehusta, worcesterkastikkeesta tai sardelleista, valkosipulista, sinapista ja mustapippurista. Salaatista tehdään usein täyteläisempi lisäämällä siihen esimerkiksi kypsennettyä kanaa, rapeaa pekonia tai katkarapuja.

Historiaa

Caesarsalaatin kehitti ravintoloitsija Caesar Cardini, italialaissiirtolainen, joka työskenteli ravintoloissa Meksikossa ja Yhdysvalloissa.  Cardini asui San Diegossa Kaliforniassa mutta työskenteli rajan takana Tijuanassa kieltolain aikana. Hänen tyttärensä Rosa (1928–2003) muisteli, että Cardini keksi salaatin 4. heinäkuuta 1924, kun Yhdysvaltain itsenäisyyspäivän juhlinta oli tyhjentänyt keittiön raaka-aineista. Oli käytettävä, mitä sattui olemaan, ja Cardini keksi myös mennä sekoittamaan salaatin kastikkeen asiakkaiden pöydän ääreen.

Valmistus

Caesarsalaatista ja etenkin sen kastikkeesta on lukemattomia reseptejä. Alun perin kastike valmistettiin raa'asta munankeltuaisesta, mutta salmonellavaaran vuoksi keltuainen voidaan joidenkin reseptien mukaan kuumentaa ja hyydyttää varovasti hyvin miedolla lämmöllä ja koko ajan vatkaten, ettei siitä tule kokkareista. Sitten sen annetaan jäähtyä ennen muiden aineiden lisäämistä.
Joissakin resepteissä parmesaani laitetaan kastikkeeseen eikä lastuina tai raasteina itse salaattiin. Vahvanmakuisen sardellimurskan sijasta kastikkeeseen suositellaan worcesterkastiketta, jonka yksi päämausteista on sardelli.
Caesarsalaatin kastikkeita on saatavilla myös pullotettuina valmiskastikkeina.
Armas Liljeberg

Armas Basilius Liljeberg (8. syyskuuta 1893 – 1. heinäkuuta 1980 Bennington, Vermont) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa.

Elämä

Ensimmäisen maailmansodan aikana Liljeberg palveli itärintamalla alikapteenina 148. Kaspian rykmentissä. Suomen sisällissodassa hän johti Länsi-Uusimaan suojeluskuntalaista koottua Sigurdskårenia. Se osallistui Kirkkonummen taisteluihin, kunnes antautui punaisille Upinniemessä 27. helmikuuta. Liljeberg kuitenkin vetäytyi Tammisaaren saaristossa sijaitsevaan Tovön saareen, jossa hän majaili Saksan Itämeren divisioonan maihinousuun saakka. Tämän jälkeen hän oli mukana kokoamassa Tammisaaren suojeluskuntaa ja siirtyi pian Helsingin suojeluskunnan jäsenistä muodostetun Helsingin jääkäriprikaatin komppanianpäälliköksi.
Suomen armeijan palvelukseen Liljeberg tuli syyskuussa 1918 ja toukokuussa 1919 hänet ylennettiin kapteeniksi. Liljeberg toimi muun muassa Rannikkotykistörykmentti 3:n päällikkönä, kunnes lukuisten muiden ”ryssänupseerien” tavoin savustettin ulos puolustusvoimista ja pidätettiin virastaan joulukuussa 1921. Tämän jälkeen Liljeberg muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän asui aluksi Massachusettsin osavaltiossa, saaden kansalaisuuden vuonna 1933. Talvisodan aikana Liljeberg organisoi amerikansuomalaisia vapaaehtoisten kokoamista ja vieraili tuolloin myös Suomessa. Hän kuoli Yhdysvalloissa vuonna 1980.
Hiroshi Katayama

Jalkapallomaajoukkue

Katayama edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1961-1971. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia
Vääräjärvi (Virrat, Heinäperä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,8 metriä mpy.
Tetra Pak

Historia

Ruben Rausing (1895 - 10.8.1983) perusti Tetra Pak AB:n Lundissa vuonna 1951 pakkausalan yrityksen Åkerlund & Rausing AB:n tytäryhtiöksi. Ensimmäiset lehdistötilaisuudet pidettiin saman vuoden toukokuussa. Ensimmäinen tuote oli nelisivuinen nelitahokkaan eli tetraedrin muotoinen juomapakkaus, jonka mukaan Tetra Pak sai nimensä. Alkuperäinen tetraedri kulkee nykyisin nimellä Tetra Classic. Sittemmin yhtiö lanseerasi myös muun mallisia kartonkipakkauksia, jotka vuosikymmenen kuluessa nousivat kilpailemaan lasisten juomapakkausten kanssa. 
Yhtiön ensimmäinen laajennus ulkomaille tapahtui Saksan Hampuriin vuonna 1954. Suomessa Tetra Pak Oy aloitti toimintansa vuonna 1955 yhtenä ensimmäisistä ulkomaanlaajennuksista. Sen ensimmäisiä asiakkaita olivat mm. Maitokeskus-Mjölkcentralen, Valio ja Marli. 1960-luvun kuluessa Tetra Pak levittäytyi valtamerien yli ensin Meksikoon vuonna 1960 ja Yhdysvaltoihin vuonna 1962 sekä idän suunnassa Neuvostoliittoon vuonna 1961 sekä Lähi-Itään alkaen Libanonista vuonna 1964. Vuonna 1971 Tetra Pak avasi tehtaansa Japanissa sekä vuotta myöhemmin Kiinassa ja Keniassa. Vuonna 1974 Tetra Pak siirtyi Australiaan ja Etelä-Amerikassa Brasiliaan vuonna 1978. Seuraavien vuosikymmenien kuluessa Tetra Pak laajensi toimintaansa ympäri maailmaa. 
Myös yhtiön tuotantokapasiteetti kasvoi tasaisesti. Vuonna 1971 Tetra Pak valmisti noin 10 miljardia pakkausta vuodessa, vuonna 1977 20 miljardia, ja 50 miljardin pakkauksen raja meni rikki vuonna 1989. Nykyään yhtiö toimii yli 165 maassa.

Tuotteet

Tetra Pak aloitti toimintansa valmistamalla kartonkisia juomapakkauksia. Vuoden 1953 tetraedrinmuotoista Tetra Classicia seurasivat kylmille juomille vuonna 1963 suorakuution muotoinen Tetra Brik sekä myöhemmin Tetra Rex ja Tetra Top. Erityisesti iskukuumennetuille juomille tarkoitettuja pakkauksia ovat Tetra Classic Aseptic, Tetra Brik Aseptic, Tetra Fino Aseptic, Tetra Gemina Aseptic, Tetra Prisma Aseptic, Tetra Wedge Aseptic ja Tetra Recart. 
Aseptisesti prosessoiduissa Tetra Pak -pakkauksissa voidaan säilyttää kylmien juomien lisäksi UHT- eli iskukuumennettuja juomia, jotka säilyvät huoneenlämmössä. 
Yhtiön viimeisin aluevaltaus ovat muovilaminaatilla päällystetyt kartonkipakkaukset sellaisille elintarvikkeille, joita perinteisesti on säilötty peltitölkkeihin.  Maidon ja erilaisten mehujuomien lisäksi uudelleensuljettavia Tetra Pak -pakkauksia käytetään myös viinin säilömiseen. 
Tetra Pakin valmistamien pakkausten pääasiallinen materiaali on kartonki. Yhtiö on ilmoittanut sitoutuneensa kierrätykseen ja ympäristöhaittojen vähentämiseen.  Se korostaa kartongin kierrätettävyyttä ja on kehittänyt erityistä laitteistoa tuotteissa käytettävien polyeteenimuovin ja alumiinin käsittelemiseksi.  Ympäristönäkökulmien lisäksi yhtiöllä on oma kehitysyhteistyöohjelmansa.
Cafe Metropol

Café Metropol sijaitsi Helsingin Mikonkadulla, Elannon omistamassa vanhassa Fennian talossa. Ravintola avasi ovensa elokuussa 1985 ja oli suosittu "uuden keskiluokan olohuoneena". Siellä viettivät iltaa useat rock-muusikot. Esimerkiksi Dire Straits -yhtye esiintyi siellä yllätyskeikalla. Ravintolassa järjestettiin myös Suomen ensimmäinen Miss Wet T-Shirt -kilpailu. Ravintolan vuokrasopimus päättyi vuonna 1987, eikä sitä uusittu. Ravintola siirtyi Kaivopihalle, jossa se jatkoi vuoteen 1991.
A Good Man

Juoni

Alexanderin ura erikoisjoukon sotilaana päättyy huonosti ja hän päättää elää rauhallista elämää Romaniassa. Kaikki lopulta muuttuu, kun yksi vuora-asukkaista joutuu paikallisen rikollisjärjestön uhriksi. Hän yrittää pelastaa naapurinsa, mutta sekaantuu samalla kiinalaisten ja venäläisten alamaailman keskinäiseen sotaan. Pian Alexander saa huomata kiinalaisten alamaailman johtajan olevan yksi hänen menneistä vihollisista.
Ylpeä jättiläinen

Arvioita

VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa Ylpeälle jättiläiselle kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Pakkoliikkeisyys

Pakkoliikkeisyys tarkoittaa raajojen tai ruumiin tahattomia liikkeitä. 
Pakkoliikkeisyyttä esiintyy usein isoaivojen sisäosissa sijaitsevien tyvitumakkeiden vaurioiduttua. Pakkoliikkeisyydestä tavallisimpia ovat korea, atetoosi, koreoatetoosi ja hemiballismi.
Timokrates Rodoslainen

Timokrates Rodoslainen oli Rodokselta kotoisin ollut kreikkalainen, joka eli 300-luvulla eaa. Persialainen satraappi Farnabazos lähetti hänet yllyttämään kreikkalaiset sotaan Spartaa vastaan vuonna 396 eaa. tai 395 eaa. Timokrates vieraili Ateenassa, Thebassa, Korintissa ja Argoksessa. Kaupungit aloittivatkin niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan.
Timokrateen tehtävän päätarkoitus oli saada Agesilaoksen johtama spartalainen armeija palaamaan Vähästä-Aasiasta Kreikkaan. Plutarkhos kirjoittaa että ”tuhat persialaista jousimiestä ajoi Agesilaoksen pois Aasiasta”, viitaten siihen, että persialaisissa rahoissa oli jousiampujan kuva.
Gibraltarinlahti

Maantiede

Gibraltarinlahti on noin kymmenen kilometriä leveä ja kahdeksan kilometriä pitkä lahti, ja sen ala on noin 75 neliökilometriä. Lahden suurin syvyys sen keskikohdissa on noin 400 metriä, ja se avautuu Gibraltarinsalmelle ja Välimerelle. Sen suuaukkoa rajoittaa lännessä Algecirasin kunnassa Punta Carnero ja idässä Gibraltarin Europa Point.
Lahti on delfiinien, raitadelfiinien ja pullokuonodelfiinien merkittävää lisääntymisaluetta. Siellä liikkuu myös monia valaita.

Historia

Gibraltarinlahtea on käytetty kauppaliikenteessä jo ainakin 3 000 vuoden ajan. Foinikialaisilla oli todennäköisesti asutuskeskus Gibraltarin lähellä, ja roomalaiset perustivat Portus Alban kaupungin nykyisen Algecirasin paikalle. Myöhemmin maurit ja espanjalaiset perustivat lahden rannoille asutuskeskuksia, kuten vahvasti linnoitetun Gibraltarin, joka siirtyi 1704 Englannille. Lahdella on käyty sen historian aikana monia meritaisteluita, joista merkittävimmät ovat olleet vuoden 1607 Gibraltarin taistelu ja vuoden 1801 Algecirasin taistelu. Toisen maailmansodan aikana italialaiset pyrkivät upottamaan Algecirasilta ammutuilla sukellustorpedoilla brittiläisiä sotalaivoja, jotka olivat ankkuroituneena Gibraltarin satamaan.
Pohjoismainen tasa-arvotiedon keskus

Pohjoismainen tasa-arvotiedon keskus (NIKK) oli vuonna 1995 perustettu sukupuoli- ja tasa-arvotutkimuksen yhteispohjoismainen osaamis- ja tietokeskus. NIKK:llä ei ollut virallista suomenkielistä nimeä, mutta keskuksen nimestä – Nordiskt institut för kunskap om kön – käytettiin suomennosta ”Pohjoismainen tasa-arvotiedon keskus”. NIKK toimi Oslon yliopiston yhteydessä, ja sitä rahoitti Pohjoismaiden ministerineuvosto (PMN), joka lakkautti sen vuoden 2011 lopussa. Päätös lakkautuksesta tehtiin nopeasti ja ilman virallista perustelua. Syyksi on arveltu Norjassa käyty julkinen keskustelu naistutkimukselle ja feministiselle politiikalle myönnetyn julkisen tuen tarpeellisuudesta.
NIKK toimi pohjoismaisen sukupuolitutkimuksen ja tasa-arvopolitiikan välisenä sillanrakentajana. Se toimi aktiivisessa vuorovaikutuksessa Pohjoismaiden tasa-arvoministerien (MR-JÄM) ja tasa-arvoasiain virkamieskomitean (ÄK-JÄM) kanssa. NIKK osallistui pohjoismaisen tasa-arvoyhteistyön ohjelman ”Huomio sukupuoleen - tavoitteena tasa-arvoinen yhteiskunta” (2006–2010) toteuttamiseen.
NIKK ideoi, koordinoi ja toteutti hankkeita, joiden tavoitteena oli tarkastella tärkeitä tasa-arvo- ja sukupuolipoliittisia kysymyksiä, ja se pyrki myös takaamaan poliittisten keskustelujen ja aloitteiden laadun. Hankkeet käsittivät muun muassa Pohjoismaiden ministerineuvoston tasa-arvoyhteistyön ohjelmaa tukevia selvityksiä, katsauksia, raportteja ja tutkimushankkeita.
NIKK:in kustantama NIKK magasin-lehti ilmestyi kolme kertaa vuodessa, yleisesti 2 numeroa skandinaavisilla kielillä ja 1 englanniksi. NIKK magasin toimi keskustelukanavana sukupuolentutkimuksen, tasa-arvopolitiikan ja tasa-arvotyön kentän välillä käytävälle dialogille.
Siltakatu (Joensuu)

.
Siltakatu on Joensuun pääkatu. Se johtaa rautatieasemalta ja Joensuun ensimmäisiltä Pielisjoen ylittäviltä silloilta, Itäsillalta ja Länsisillalta, kaupungin keskustan läpi Siilaiselle asti.

Joukkoliikennekatu

Siltakatu oli vuosina 2004-2016 kahden korttelin matkalla Torikadun ja Kirkkokadun välillä joukkoliikennekatuna. Tällä matkalla pohjoisenpuoleiset jalkakäytävät ovat lämmitettyjä. Joulukuussa 2018 osuus valmistui kävelykaduksi.

Liikennevalot

Rantakadun risteykseen tuli Joensuun ensimmäiset liikennevalot vuonna 1967. Risteys muutettiin liikenneympyräksi 2016. Liikennevaloja on Koulukadun, Kalevankadun (2007) ja Länsikadun risteyksissä sekä Kuopiontielle johtavassa päässä. Kadun etuajo-oikeus vaihtelee risteyksittäin: Torikadun ja Kirkkokadun risteykset ovat tasa-arvoisia, Koulukadun risteyksessä Siltakatua ajaville on kärkikolmio, muissa risteyksissä Siltakatu on etuajo-oikeutettu.

Pyörätiet

Kadun etelälaidalla kulkee koko matkalla pyörätie. Pohjoispuolella pyörätie on merkitty vain kolmen korttelin matkalle, Rantakadun ja Kirkkokadun välille.

Muut Siltakadut

Siltakatu-nimisiä katuja on 20:ssä Suomen kaupungissa.
Hopeanuolet

Synopsis

Hopeanuolet on road movie kahdesta vanhenevasta naisesta Ritvasta (Jaana Saarinen) ja Marja-Leenasta (Katriina Hyvärinen), jotka vastoin kaikkia käsityksiä eivät vietä mitenkään rauhallista elämää. Näitä kahta naista yhdistää ehkä ikä ja sukupuoli, mutta siihen ne yhteneväisyydet sitten loppuvatkin. Hopeanuolet on veijarikomedia pohjoisen sivistysvaltiomme maantieltä, maailmasta, jossa kainalot pestään lavuaarissa ja jossa viitonenkin on paljon rahaa.
Ars Grammatica

Ars grammatica on Tuomo Pekkasen kirjoittama latinan kieliopin oppikirja. Kirjan on kustantanut Gaudeamus. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1981. Kirja sisältää latinan kouluopetuksessa ja yliopiston eritasoisilla kursseilla käytettävän klassisen kielioppimateriaalin.
Karannut hevonen

Karannut hevonen oli suomalainen televisionäytelmä, joka esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978. Se oli tyyliltään kansanooppera, läpisävelletty omintakeinen musiikkinäytelmä, joka oli tv-ohjelmatyyppinä ainutlaatuinen julkaisuajankohtanaan. Tv-ohjelman tuottajat ja ohjaajat ovat Erkki Pohjanheimo ja Seppo Seppälä. Etsiessään Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kansanrunousarkiston aarteistosta käsikirjoitusmateriaalia kansanperinnesarjaan Omat jutut he löysivät Suomen kansan vanhat runot, ja heille syntyi ajatus kansanperinteeseen perustuvan laajemman laulunäytelmän tekemisestä. Työryhmään kutsuttiin mukaan käsikirjoittajaksi Sulevi Peltola Televisioteatterista ja säveltäjäksi Heikki Valpola. Peltola keskittyi 34-osaisen SKVR-kirjakokoelman Etelä-Karjalasta koottuihin runoihin. Hän kokosi ja yhdisteli runoja vapaasti ja loi niistä ehjän tarinan. Tärkeänä asiantuntijana ja yhteistyökumppanina oli Kansanrunousarkiston johtaja Pekka Laaksonen. Niin syntyi Karannut hevonen, ja tekijät alkoivat kutsua sitä kansanoopperaksi.
Karannut hevonen kertoo hyväuskoisesta Huolekkaasta, jolta varastetaan hevonen, Huolekkaan epäonnistuneesta kosioretkestä sekä Talokkaasta, jolla menee aina vain paremmin. 
Karannut hevonen kuvattiin värillisenä monikameratuotantona Ylen Pasilan Studio 3:ssa. Ensiesitys oli Yle TV1:ssä 11. tammikuuta 1978 ja uusinta TV1:ssä 1. tammikuuta 1979 . Se on Yleisradion TV1:n Viihdetoimituksen ja Televisioteatterin yhteistuotantoa. Ohjelman kesto on 49 minuuttia 16 sekuntia.
Seuraavana vuonna 1979 Pohjanheimo ja Seppälä tekivät vielä toisen kansanoopperan nimeltään Pietarin miilu.

Kilpailut ja palkinnot

Karannut hevonen osallistui Montreux’n Kultaisen Ruusun kilpailuun 1978 ilman sijoitusta. Sopotin viihdeohjelmien kilpailussa 1978 ohjelma sai toisen palkinnon

Karanneesta hevosesta kirjoitettua

”Karannut hevonen on jälleen kerran aluevaltaus, peloton, jopa huima karjalaisen kansanrunouden sovellutus teatterin mitoissa toimimaan.” Jukka Kajava, Helsingin sanomat 21.01.1978
”Paikoitellen hänen (Heikki Valpolan) musiikki on hivelevän kaunista.” Eeva-Kaarina Holopainen, Ilta-Sanomat 21.01.1978.
”Tämä se vasta kulttuuriteko on!” Hilkka Vuori, Kansan Uutiset 24.01.1978.
”Karanneessa hevosessa virkisti myös kuvien käyttö (ohjaajat Erkki Pohjanheimo ja Seppo Seppälä). Samaa joustavuutta kohtauksesta toiseen liukumisessa oli samojen ohjaajien Omissa jutuissa.” Anna Kerttu Wiik, Katso 5/1978.
”Jos Sulevi Peltola olisi tiivistänyt hölökytäkölökyn-tunnelmat tekstistään niin tuloksena olisi ollut ihan menettelevä pienoisooppera.” Kalevi Haikara, Teatteri-lehti.
”En ole kirjoittanut sinne yhtään säettä, mutta yksikin laulu saattaa koostua useista eri kansanrunoista.” Sulevi Peltola, Ilta-Sanomat 17.12.1977: "Sulevi Peltolan suurtyö ruutuun tammikuussa"
Fray

Fray on yhdysvaltalaisen käsikirjoittaja-ohjaaja Joss Whedonin luoma ja Dark Horse Comicsin kustantama kahdeksanosainen sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 2001–2003. Sarja kertoo tulevaisuuden vampyyrintappajan Melaka Frayn tarinan, ja se sijoittuu samaan maailmaan kuin Whedonin luoma televisiosarja Buffy, vampyyrintappaja. Sarjakuvan käsikirjoitti Whedon. Karl Moline piirsi ja Andy Owens puolestaan väritti sen. Frayn kaikki osat on julkaistu myös yhtenä albumina.

Juoni

Sarjan alkaessa pahat demonit, vampyyrit mukaan lukien, on karkotettu maan päältä. Viimeisimmän tappajan kutsumisesta on kulunut vuosisatoja, ja tappajaa opastaneesta valvojien neuvostosta on tullut pieni ja tehoton ryhmittymä.
Karkotuksestaan huolimatta vampyyrit onnistuvat palaamaan takaisin maapallolle, ja uusi tappaja joudutaan jälleen kutsumaan. Uudeksi tappajaksi valitaan varkaan ammattia elääkseen harjoittava Melaka ”Mel” Fray. Valvojien neuvoston kyvyttömyyden takia neutraaleina pysyttelevien demonien ryhmä lähettää Melin oppaaksi demoni Urkonnin. Urkonnin tarkoitus on paitsi opastaa Melia tiellä tappajaksi myös valmistella häntä tulevaa sotaa varten.
Läpäistyään rankan koulutuksen Mel on valmis tappelemaan vampyyreitä vastaan. Eräs hänen kohtaamistaan vampyyreistä on hänelle entuudestaan tuttu; vuosia sitten vampyyri nimeltä Icarus hyökkäsi Melin ja hänen kaksoisveljensä Harthin kimppuun. Kamppailussa Mel haavoittui vakavasti, kun taas hänen veljensä Harth sai surmansa vampyyrin kynsissä. Pian kuitenkin selviää Harthin olevan yhä elossa. Tosin hänestä on tullut vampyyri, ja Melillä ei ole muuta mahdollisuutta kuin kohdata veljensä taistelussa. Aluksi Mel on vastahakoinen taistelemaan veljeään vastaan, mutta hänen mielensä muuttuu kun hän löytää ystävänsä Loon kuolleena. Raivostuneena Mel käy vampyyreita vastaan mukanaan joukko poliiseja, jotka hänen vanhempi sisarensa Erin on onnistunut saamaan mukaan taisteluun.
Suuren taistelun alkaessa jättiläismäinen demoni lentää paikalle. Urkonn kertoo Melille otuksen olevan portti demonimaailmaan ja että sen kautta saapuu pian lisää demoneja. Tappaja antaa otuksen syödä itsensä, kapuaa sen aivoihin ja surmaa otuksen. Ryömiessään ulos kuolleesta demonista Mel kohtaa veljensä Harthin. Tämän suunnitelmat ovat pilalla, joten Harth suutelee sisartaan hyvästiksi ja pakenee paikalta. Taistelun jälkeen Mel tapaa Urkonnin. Hän kertoo tälle tietävänsä, ettei vampyyri voinut surmata Loota. Hän tietää myös, että todellisuudessa tytön surmasi Urkonn. Sen jälkeen Mel surmaa Urkonnin.
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen joukkuekilpailu

Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 15 maata. Isäntämaa Japani saa kiintiöpaikan. Vuoden 2018 MM-kilpailuista pääsei kuusi parasta maata olympialaisiin. Muutoin karsintoja varten maat oli jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen. Luoteis-Euroopan ja Lounais-Euroopan ryhmien karsintoina toimi vuoden 2019 EM-kilpailuista, joista pääsi kaksi joukkuetta kilpailuun. Keski- ja Itä-Euroopan ja Keski-Aasian paikka jaettiin erillisessä karsintapahtumassa. Amerikan kaksi paikkaa jaettiin Pan-Amerikan kisoissa 2019. Kaakkois-Aasian ja Oseanian sekä Afrikan ja Lähi-idän paikat jaettiin samassa karsintapahtumassa. Viimeinen paikka jaetaan kenttäratsastuksen Nation Cupissa 2019.