google/wiki40b huggingface dataset:
Buju Banton

Syytteet

Huhtikuussa 2004 Banton tuomittiin maksamaan 9 000 Yhdysvaltain dollaria vastaava summa sakkoja kannabiksen hallussapidosta ja viljelystä. Hänen studioltaan löydettiin kasvamasta kaksi kukkimisvaiheessa olevaa kannabiskasvia joulukuussa 2003.
Kesä- ja heinäkuussa 2004 Buju Banton oli syytettynä homoseksuaalien pahoinpitelystä Jamaikan Kingstonissa. Oikeudessa hänet kuitenkin todettiin tekoon syyttömäksi.
Buju Banton tuomittiin 24. kesäkuuta 2011 kymmenen vuoden ehdottomaan ja viiden vuoden ehdolliseen vankeuteen huumekaupasta. Hän oli mukana huumekaupassa vuonna 2009, josta jäi kuitenkin kiinni vasta helmikuussa 2011. Tuomio luettiin Tampassa, Floridassa.
Loubressac

Loubressac on kunta Lotin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2004 oli 458. Loubressacin pinta-ala on 24 neliökilometriä.
Loubressac on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Kari Töyrylä

Kari Töyrylä (s. 17. elokuuta 1956) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Espoon Voittajia ja häntä valmensi Bo Grahn.
Töyrylä sijoittui kymmenenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa 1985 tuloksella 17,93 m. Hän voitti urallaan kolme aikuisten maaottelukilpailua. Pohjoismaiden hallimestaruuskilpailuissa hän sai pronssia 1986 .
Kalevan kisoissa Töyrylä sai hopeaa Porissa 1983 ja Kajaanissa 1984. SM-pronssia hän sai Vaasassa 1986. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1978 ja 1985 .
Töyrylä liittyi yhdeksäntenä urheilijana 20 metrin kerhoon työnnettyään ennätyksensä 20,05 m Kauhajoella 2. heinäkuuta 1986.
Borgne

Borgne on Lounais-Sveitsissä, Valais’n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Borgne laskee Rhôneen Sionin kaupungin lähellä.
Borgnella on kaksi alkujokea: Borgne d'Arolla on läntinen haara ja Borgne de Ferpècle itäisempi haara. La Dixence on Borgnen isoin haarajoki, jossa on Lac des Dix -patojärvi, Sveitsin suurin patoallas.
William Walton

Sir William Turner Walton, OM (29. maaliskuuta 1902 – 8. maaliskuuta 1983) oli brittiläinen säveltäjä.
Walton syntyi Oldhamissa ja aloitti uransa laulamalla kuorossa. Hänen ensimmäinen suurimuotoinen teoksensa oli viulukvartetto, jota Walton alkoi työstää 1918. 
Walton kävi Oxfordin yliopistoa, mutta jätti opintonsa kesken 1920. Hän lähti Lontooseen ja ansaitsi elantonsa 1920-luvulla pääasiassa soittamalla viulua jazzklubeilla. Vuonna 1929 Walton sävelsi alttoviulukonserttonsa, jota esitetään yhä säännöllisesti. Teoksen oli tilannut häneltä alttoviulisti Lionel Tertis. Ensiesityksen piti kuitenkin myöhemmin Paul Hindemith.
Waltonin ensimmäinen sinfonia sai kantaesityksensä marraskuussa 1935. Muuhun tuotantoon kuuluu mm. ooppera Troilus and Cressida (1954), toinen sinfonia (1960), viulukonsertto (1939) sekä kuoroteos Belshazzar's Feast (1931).
Walton lyötiin ritariksi vuonna 1951 ja hänestä tuli Order of Meritin jäsen 1967. Hän oli asettunut vuonna 1949 Ischian saarelle Italiaan, jossa hän kuoli maaliskuun aamuna vuonna 1983.
Datatiede

Datatiede (engl. data science) on erilaisten aineistojen analysointimenetelmiä käsittelevä tieteenala.
Datatiede koostuu tietojenkäsittelytieteen ja tilastotieteen menetelmistä.
Helsingin yliopistossa on datatieteen maisteriohjelma.
Datatieteen käyttökohteisiin kuuluu selvittäminen voiko ongelmaan vastata olemassa olevalla tiedolla eikä kohdistu niinkään tiedon määrään tai käytettäviin työkaluihin. Eräät suosituimmat datatieteen menetelmät tulevat koneoppimisesta.
Datatiede ei ole sama kuin informaatiotutkimus.
Aarne Siukola

Elokuvissa

Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Akseli ja Elina (1970) Siukolaa näytteli Jussi Jurkka.
Lorenzon öljy

Juoni

Augusto ja Michaela Odone (Nick Nolte ja Susan Sarandon) eivät onnistu löytämään lääkäriä, joka voisi hoitaa heidän poikansa Lorenzon (Zack O’Malley Greenburg) harvinaista sairautta. Sen johdosta he alkavat tutkia sairautta itse voidakseen siten pelastaa poikansa hengen. Parannusta etsiessään Odonet ottavat yhteen niin lääkäreiden, tiedemiesten kuin tukiryhmienkin kanssa, sillä muut uskovat, että ALD on parantumaton sairaus, jolle edes tiede, saati sitten tavalliset ihmiset, eivät voi mitään.
Odonet eivät kuitenkaan suostu antamaan periksi, vaan he leiriytyvät lääketieteellisiin kirjastoihin, käyvät läpi eläinkokeita, ahdistelevat tutkijoita, kuulustelevat huippulääkäreitä ympäri maailmaa ja järjestävät sairaudesta jopa kansainvälisen konferenssin. Vaikka Odonet eivät juurikaan edisty tutkimuksissaan, vaan joutuvat seuraamaan poikansa terveyden heikkenemistä ja ovat jatkuvasti epäilijöiden ympäröimänä (joihin kuuluvat muun muassa heidän oman tukiryhmänsä jäsenet), he eivät suostu luovuttamaan. Lopulta he löytävät hoidon, jossa he lisäävät poikansa ruokavalioon tietynlaista öljyä (öljyä, joka sisältää kahta erityistä pitkää rasvahappoa), joka on tehty rapsi- ja oliiviöljystä.
Odonet ottavat yhteyttä yli 100 yhtiöön ympäri maailmaa, kunnes he löytävät Croda Internationalissa työskentelevän iäkkään brittiläisen kemistin (Don Suddaby), joka on halukas tislaamaan halutun kaavan. Öljyn avulla pystytään pysäyttämään erittäin pitkien rasvahappojen kerääntymisen aivoihin, mikä on aiheuttanut Odonejen pojan tilan jatkuvan heikentymisen. Odonet onnistuvatkin pysäyttämään sairauden etenemisen. Heidän poikansa aivojen hermoyhteydet ovat kuitenkin kärsineet suurta vahinkoa, eikä niille voi tehdä mitään ennen kuin niiden korjaamiseksi löydetään uusia hoitoja, joiden avulla hermojen myeliinituppi (lipidieriste) voidaan uudistaa.
Elokuva päättyy Lorenzon ollessa 14-vuotias. Hänen tilansa on parantunut (hän pystyy nielemään itse ja vastaamaan kysymyksiin kyllä tai ei silmien räpäytyksillä), mutta lääketieteellisiä tutkimuksia tarvitaan selkeästi lisää. Elokuvan lopputeksteissä kerrotaan, että Lorenzo on saanut näkönsä takaisin ja opettelee parhaillaan käyttämään tietokonetta.
Kanakit

Nimitys ja lukumäärä

Kanakkien nimi juontuu polynesialaisten kielten sanasta kanaka, joka tarkoittaa yksinkertaisesti ihmistä ja jota eurooppalaiset käyttivät Tyynenmeren saarten asukkaista halventavaan sävyyn, samaan tapaan kuin termiä neekeri. Kanakit itse alkoivat kuitenkin käyttää termiä 1960-luvulta lähtien tapana erottaa itsensä saaren muualta tulleista asukkaista. Erottelu tehdään myös muista Tyynenmeren saarten asukkaista, joita on muuttanut eurooppalaisten tapaan uuteen-Kaledoniaan. CIA:n julkaiseman The World Factbookin mukaan kanakit muodostivat vuonna 2009 arviolta 40,3 % Uuden-Kaledonian asukkaista.

Historia

Uusi-Kaledonia asutettiin noin 1 000 eaa. ja ensimmäiset asukkaat kuuluivat arkeologisten löydösten perusteella Lapita-kulttuuriin. Tosin on myös tutkijoita, joiden mukaan saaren asutus tapahtui jo 3 000 vuotta eaa. ja osa tutkijoista on myös liittänyt joitakin arkeologisia löytöjä mahdollisesti Lapita-kulttuuria edeltäneeseen kulttuuriin. Kirjoitetun historian puutteessa suuri osa kanakkien historiaa on hämärän peitossa. Yksi heidän historiansa käännekohdista oli 1800-luku, jolloin eurooppalaiset alkoivat tuoda Oseaniaan kulkutauteja ja lähetyssaarnaajia. Ranska liitti Uuden-Kaledonian itseensä vuonna 1853 ja alkoi myöhemmin siirtää vankeja saaren rankaisusiirtokuntiin. Vuosien 1864–1896 saarelle tuotiin noin 20 000 vankia, joiden lisäksi saapui tavanomaisia ranskalaisia siirtolaisia, sekä työntekijöitä Kiinasta. Näiden väestöllisten muutosten takia kanakit muodostavat alle puolet Uuden-Kaledonian nykyväestöstä.
1960-luvulta lähtien kanakit alkoivat vaatia muutoksia historiansa vääryyksiin ja lopulta alettiin myös vaatia itsenäisyyttä Ranskasta. 1980-luvulla kanakkien ja Ranskan välit kiristyivät väkivaltaisiksi mellakoiksi. Vuonna 1988 Uuden-Kaledonian kaksi pääpuoluetta, itsenäisyyttä ja Ranskaan kuulumista kannattaneet puolueet, solmivat Matignonin sopimuksen, jolla paikallisille myönnettiin huomattavasti aikaista suurempi itsemääräämisoikeus. Uuden-Kaledonian itsenäistymisestä järjestettiin kansanäänestys 4. marraskuuta 2018. 56,4 % äänestäneista kannatti Ranskan osana pysymistä.

Kulttuuri

Kanakkien yhteisöllinen järjestäytyminen on samankaltainen, kuin muualla Melanesiassa. Suurin kokonaisuus johon kanakit yleensä itsensä mieltävät on klaani. Kanakkien klaanit ovat patrilineaarisia, eli klaanin jäsenyys periytyy isän kautta. Suuresta osasta muusta Melanesiasta poiketen kanakit tekevät erottelun myös tavallisten ja päällikköjen perheiden ja sukujen välillä. Muita kanakkien tapoja ovat esimerkiksi sukupuolten tarkka erottelu miesten ja naisten syöden ja joskus jopa nukkuen erikseen toisistaan, sekä usko esi-isien henkiin, joilla uskotaan olevan vaikutusta edelleen elävien onneen tai epäonneen. Perinteiset elinkeinot ovat jääneet osittain nykyajan jalkoihin. Esimerkiksi viljelykasveina saarelle on tuotu sen ulkopuolelta esimerkiksi riisi. Tarosta, jamssista, bataatista, banaanista, kanasta ja ravusta valmistettu perinteinen ruokalaji bougna on kuitenkin säilyttänyt suosionsa ja saanut epävirallisen aseman kansallisruokana.
Michele Lee

Michele Lee (s. 24. kesäkuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija, tuottaja ja ohjaaja. Hän oli vuonna 1982 ehdolla Parhaan naispääosan Primetime Emmy-palkintoon roolistaan Knots Landing -saippuaoopperassa.
Kaarlo Valkama

Kaarlo "Kalle" Armas Valkama, myös salanimillä Pertti Vesa ja Pertti Wesa, (16. syyskuuta 1908 Helsinki – 29. heinäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen sovittaja, saksofonisti, trumpetisti, viulisti, säveltäjä, sanoittaja ja musiikkipedagogi.

Sovittaja

Kaarlo Valkaman monipuolinen ja mittava musiikkiura alkoi 1920-luvulla ja kesti aina 1970-luvulle saakka. Hänet tunnetaan erityisesti sovittajana, ja esimerkiksi Lauri Jauhiaisen mukaan hän oli jopa aikansa paras alallaan. Valkaman sovittajaura alkoi jo 1920-luvun loppupuolella Levytukku Oy:lle. Hänen sovituksiaan levyttivät yhtiölle useat ajan tähdet, kuten Veikko Tuomi ja Olavi Virta. Muun muassa Virran levytykset ”Aamu Airistolla”, ”Assuncion”, ”Iltarusko”, ”Kultainen nuoruus”, ”Kun ilta ehtii” (vuoden 1963 versio), ”Kuolleet lehdet”, ”Liekki”, ”Tiikerihai” ja ”Tähti ja meripoika” (vuoden 1963 versio) ovat Valkaman sovittamia. 1960-luvun lopulla hän sovitti Erkki Junkkarisen tuolloin ensi kertaa levyttämän valssin ”Ruusuja hopeamaljassa”. Hänen tunnetuin 1960-luvun sovituksensa lienee kuitenkin Reijo Taipaleen levyttämä ja Unto Monosen säveltämä tango ”Satumaa”.

Muusikko ja pedagogi

Valkama oli mukana sadoissa levytyksissä muusikkona, sovittajana ja orkesterinjohtajana. Hän soitti saksofonia ja viulua. Hänen johtamansa Bellacord-orkesteri levytti vuonna 1933 ensimmäisen suomalaisen version tangosta ”Mustasukkaisuutta”. 1960-luvulla Valkama oli pitkään mukana Kullervo Linnan Humppa-Veikot-orkesterissa trumpetistina, saksofonistina ja viulistina. Hän teki myös monet orkesterin sovituksista. Jazzin ja iskelmämusiikin lisäksi Valkama on soittanut myös alttoviulua Helsingin kaupunginorkesterissa sekä opettanut viulunsoittoa.

Säveltäjä

Valkaman tunnetuimpana sävellyksenä pidetään Usko Kempin sanoittamaa tangoa ”Valkovuokot”, jonka ovat levyttäneet mm. Olavi Virta (1952), Eino Grön (1965) ja Erkki Junkkarinen (1978). Valkama sävelsi myös elokuvamusiikkia Valentin Vaalan ohjaamaan elokuvaan Minä ja mieheni morsian vuonna 1955. Akateemisissa juhlissa Valkaman säveltämä ”Poloneesi”, joka on levytetty 1955 ja 1974, on noussut huomattavaksi kilpailijaksi näissä yhteyksissä poloneesina perinteisesti soitetulle Michał Kleofas Ogińskin teokselle ”Jäähyväiset isänmaalle”.
Hermann Prey

Hermann Prey (11. heinäkuuta 1929, Berliini – 22. heinäkuuta 1998, Krailling) oli saksalainen baritoni.
Prey opiskeli Berliinissä ja teki oopperadebyyttinsä Wiesbadenissa vuonna 1952. Vuonna 1953 hän liittyi Hamburger Staatsoperiin, jossa lauloi vuoteen 1960 saakka. Hän alkoi myös vierailla muualla, muun muassa Salzburgin musiikkijuhlilla. 1960-luvulla Prey lauloi säännöllisesti Metropolitan-oopperassa ja teki debyyttinsä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1965. 
Preyn kepeä baritoni soveltui erityisen hyvin Figaron osaan Mozartin oopperassa Figaron häät ja muihinkin italialaistyylisiin koomisiin oopperoihin. Hän oli lahjakas Schubertin ja myös muiden säveltäjien liedien tulkitsija. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös konserttiesiintymisiä esimerkiksi Johann Sebastian Bachin  passioissa ja Brahmsin Ein deutsches Requiemissa sekä operetin esittäminen. Michael Endres toimi monia vuosia Preyn pianistina.
Preyn levytystuotanto käsittää suuren määrän teoksia liedeistä oopperaan ja oratorioon.
Melbournen eläintarha

Melbournen eläintarha (engl. Royal Melbourne Zoological Gardens, Melbourne Zoo) on eläintarha Melbournessa, Australiassa.
Vuonna 1862 perustettu Melbournen eläintarha sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Sen pinta-ala on 55 eekkeriä, ja eläintarhassa asuu muutama sata eri lajia sekä kaikkiaan useita tuhansia yksilöitä.
Kultainen rupla

Kultainen rupla on yleisvenäläisen "Sosiaalis-taloudellinen kasvu Venäjän alueilla - näköalat priorisoitujen alojen projektien toimeenpano" -konferenssin vuosittain myöntämä kunniamaininta edistyksellisille kaupungeille.
Tällaisen kunniamaininnan sai 2006 Kostamus
Tähtelä (Inkoo)

Tähtelä (ruots. Täkter) on Inkoon kunnassa sijaiseva kylä, jota halkoo Helsingin ja Turun välinen raideliikenne. Tähtelän juna-asema on kuitenkin tavara- ja henkilöliikenteeltä lakkautettu vähäisen tarpeen vuoksi. Porkkalan vuokrauksen aikaan Tähtelän asema oli vielä käytössä ja oli lännestä tultaessa viimeinen asema ennen neuvostovyöhykettä. Alueella on sijainnut lisäksi koulu ja kyläkauppa. Nykyisin käytössä on nuorisoseurantalo Ingobohed. 
Edesmenneen presidentti Mauno Koiviston ja hänen perheensä kesämökki sijaitsee Tähtelässä.
Perry McCarthy

Muut sarjat

McCarthy on ajanut myös Le Mansia ja muita pienempiä urheiluautoluokkia Formula 1 -uransa jälkeen.

Esiintyminen julkisuudessa

McCarthy on esittänyt BBC:n Top Gear -televisiosarjassa alkuperäistä mustaan pukeutuvaa The Stigiä, mutta hänet poistettiin sarjasta vuonna 2003, kun hän paljasti elämäkerrassaan olevansa The Stig. Vuonna 2009 hän kommentoi Formula 1 -tapahtumia BBC:llä. McCarthy toimii myös vierailevana yrityslähettiläänä sekä illallisjuhlien puhujana.
Sulanisojalka

Ulkonäkö

Sulanisojalat ovat pienipäisiä ja isojalkaisia lintuja.
Trolls

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä ilmeisesti oheistuotemyyntiä edistämään tehty elokuva on täysin yhdentekevä rutiinianimaatio, jonka iso budjetti näkyy pikkutarkassa animoinnissa mutta ei enää umpikaavamaisen tarinan tasolla. Teatterien sijaan Trolls oli hänestä voinut aivan hyvin ilmestyä dvd:llä tai lastenohjelmien kaapelikanavalla.
Lompolo (Kittilä)

Lompolo on kylä Kittilässä. Lompolosta Kittilän kirkonkylälle on noin 60 kilometriä.
Lompolossa sijaitsee monia järviä kuten Lompolojärvi, Syväjärvi, Särkijärvi, Onnelajärvi ja Heinäjärvi. Lompolon järvet ovat hyviä kalavesiä niin kesällä kuin talvella pilkkiessä.
Lompolossa on toiminut koulu joka on myöhemmin siirtynyt yksityiselle omistajalle.
Lompolossa asuu vakituisesti noin 50 ihmistä ja lomaasumuksia on vähintään yhtä monta.
Cirque du Soleil

Cirque du Soleil (”Aurinkosirkus”) on entisen tulennielijän Guy Lalibertén vuonna 1984 perustama viihdeyritys, jonka päämaja sijaitsee Montréalissa Kanadassa ja jolla on useita pysyviä ja kiertäviä sirkusseurueita. Cirque du Soleil ei käytä esityksissään eläimiä vaan korostaa ihmisten käyttöä esiintyjinä. Sen esitykset yhdistävät uuden sirkuksen tavoin useita eri elementtejä, sirkustaitoja, tanssia, teatteria ja eri musiikkityylejä oopperasta rockiin.
Esitykset sisältävät monenlaisia artisteja: notkeusakrobaatteja (ns. käärmeihmisiä), vauhtiakrobaatteja, käsilläseisojia, jonglööreitä, klovneja, ilma-akrobaatteja (esimerkiksi trapetsitaiteilijoita, vertikaali- ja kangastaiteilijoita), mahtuupa joukkoon voimamiehiä sekä taitouimareitakin. Heidän asunsa ovat hyvin värikkäitä ja luovia, mikä luo sadunomaista ilmapiiriä.
Cirque du Soleil on tuottanut esitysten lisäksi useita Imax-elokuvia, DVD-näytäntöjä ja CD-soundtrackejä.
Vuonna 2015 Cirque du Soleil myytiin yhdysvaltalaiselle pääomasijoitusyhtiö TPG Capitalille ja kiinalaiselle Fosun International -yhtiölle 1,5 miljardilla dollarilla.
Vuoden 2018 maaliskuussa Tampassa Floridassa sirkuksen ilma-akrobaatti Yann Arnaud putosi kesken esityksensä lavalle ja kuoli saamiinsa vammoihin.

Suomalaiset esiintyjät

Cirque du Soleilin esiintyjäkaartiin on kuulunut myös suomalaisia esiintyjiä. Ilma-akrobaatti Pauliina Räsänen oli kiinnitetty Alegría-esitykseen vuosina 2002–2007. Telinevoimistelija Olli Torkkel teki sirkuksen kanssa syksyllä 2009 kahden ja puolen vuoden sopimuksen. Vuonna 2016 sirkukseen palkattiin laulajaksi ja viulistiksi Camilla Bäckman.
Maili

Maili on eräs etäisyyden (tai pituuden) mittayksikkö. Mailin pituus on vaihdellut eri aikoina ja eri maissa.
Nykyinen brittiläisen yksikköjärjestelmän mukainen maili (engl. mile) on täsmälleen 1 609,344 metriä. Tämä maili vastaa 8 furlongia, 80 ketjua, 1 760 jaardia, 5 280 jalkaa tai 63 360 tuumaa. Yksikköä kutsutaan toisinaan maamailiksi erotukseksi merimailista.
Maamailista on johdettu myös nopeuden yksikkö maili tunnissa, jonka tunnus on mph tai MPH.
Yhdysvaltain survey mile on täsmälleen 6 336 / 3 937 kilometriä tai 5 280 Yhdysvaltain survey-jalkaa, eli noin 1 609,347 metriä. Yksi tavallinen maili on täsmälleen 0,999 998 survey-mailia. 
Meripeninkulma eli merimaili on täsmälleen 1 852 metriä.
Norjassa ja Ruotsissa kymmenen kilometrin matkaa kutsutaan usein nimellä mil. Sen suomenkielinen vastine on peninkulma.

Etymologia

Sana maili juontuu roomalaisesta mittayksiköstä mille passus (latinaa, suom. ”tuhat askelparia”), joka oli pituudeltaan noin 1 480 metriä. Kuningatar Elisabet I antoi 1592 määräyksen (statute) jonka mukaan mailin pituus olisi tästälähin 8 furlongia (vakomittaa) eli 5 280 jalkaa (1 609 m). Tämä oli mailin virallinen määritelmä siihen saakka, kunnes se alettiin määrittää SI-mittojen kautta.
Serge Baudo

Serge Paul Baudo (s. 16. heinäkuuta 1927, Marseille) on ranskalainen kapellimestari.  
Baudo on legendaarisen sellisti Paul Tortelierin veljenpoika. Hänen isänsä oli oboisti ja Pariisin konservatorion professori. 
Baudo opiskeli Pariisin konservatoriossa ja kaavaili alun perin säveltäjän uraa. Hän kirjoitti musiikkia elokuviin ja Ranskan radioon, mutta pian kapellimestarin ura muuttui kansainväliseksi ja jätti sävellystyön syrjään. 
Baudo työskenteli vuosina 1962–1965 Pariisin oopperan ja vuosina 1967–1970 Pariisin orkesterin kapellimestarina. Hän pääsi myös johtamaan Nizzan radion orkesteria ja La Scalaan. Hänet nähtiin syyskuussa 1970 Metropolitan-oopperassa, ja sen jälkeen hän toimi kapellimestarina Lyonissa. Hän oli Berlioz-juhlien taiteellinen johtaja vuoteen 1989. 
Baudo nimitettiin vuonna 2001 Prahan sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi.
Peter Hansen (näyttelijä)

Peter Franklin Hansen (5. joulukuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 9. huhtikuuta 2017 Santa Clarita, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan lakimies Lee Baldwinina saippuaoopperassa General Hospital. Hän esiintyi osassa vuosina 1965–1986 sekä uudelleen 1992–2004, ja hänellä oli sama rooli myös Port Charles -sarjassa.
Hansen esiintyi lisäksi muun muassa sarjoissa The Public Defender, The Goldbergs ja Tyttökullat sekä tieteiselokuvassa Maailman sortuessa (1951).
Hansen oli merijalkaväen lentäjänä toisessa maailmansodassa ja osallistui Peleliun taisteluun syksyllä 1944.
George Young

George Redburn Young (6. marraskuuta 1946 Cranhill, Glasgow, Skotlanti – 22. lokakuuta 2017) oli australialainen rockmuusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Young soitti kitaraa ensin The Easybeats -nimisessä yhtyeessä muun muassa Harry Vandan kanssa. Yhtyeen tunnetuin hitti oli ”Friday On My Mind”; muita hittejä olivat muun muassa ”For My Woman”, ”Good Times” ja ”She's So Fine”. Yhtye hajosi 1970-luvun alussa. 
Young oli AC/DC:n kitaristien Angus ja Malcolm Youngin isoveli. Hän on osallistunut heidän yhtyeensä toimintaan tuottamalla AC/DC:n levyjä. Hän soitti myös bassoa AC/DC:ssä, kun heillä ei ollut basistia, ja joskus myös rumpuja. Viimeinen levy, jonka hän tuotti Bon Scottin ollessa laulaja AC/DC:ssä, oli Powerage.
Lavotškin

Historia

Suunnittelutoimiston perusti 1930-luvun lopussa lentokonesuunnittelija Semjon Lavotškin. Sen lentokoneet kulkivat 1940-luvun alussa nimellä LaGG, jossa G:t merkitsivät toimiston kahta muuta pääsuunnittelijaa, Gudkovia ja Gorbunovia. Noin vuodesta 1943 alkaen lentokoneiden tyyppinimi oli La.
Toisen maailmansodan aikana tehdas valmisti hyvinä pidettyjä Lavotškin La-5 ja Lavotškin La-7-hävittäjälentokoneita. Lavotškin La-9 ja Lavotškin La-11 olivat Neuvostoliiton ilmavoimien viimeiset mäntämoottorihävittäjät.
26. joulukuuta 1948 tapahtui Lavotškin La-176-koelentokoneen ensilento. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen yliäänikone. Lavotškinin suunnittelutoimiston viimeinen lentokone oli Lavotškin La-250.
Semjon Lavotškin kuoli vuonna 1960. Jo sitä ennen suunnittelutoimisto oli siirtynyt ohjusten ja avaruusalusten suunnitteluun, ja perustajan kuoleman jälkeen suuntaus vahvistui.
1990-luvulla suunnittelutoimisto muuttui valtionyhtiöksi. Sen Moskovan lähellä sijaitsevaan tehtaaseen liittyy läheisesti Venäjän avaruusjärjestön Babakinin tutkimuskeskus.
Nykyisin yhtiö tekee osia Sojuz-kantorakettiin (ylin Fregat-rakettivaihe) ja Proton-kantorakettiin ja on suunnitellut Neuvostoliiton planeettaluotaimet. Se on tehnyt myös Cosmos 1-satelliitin aurinkovarjon.
Alkyynit

Alkyynit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä. Alkyynien kolmoissidoksen hiiliatomit ovat sp-hybridisoituneet. Hiiliatomeja yhdistää sp-hybridiorbitaaleista muodostunut sigma-sidos ja  kaksi p-orbitaaleista muodostunutta pii-sidosta. Tämän vuoksi kolmoissidoksen hiiliatomien ja niihin liittyneiden atomien välinen sidoskulma on 180° eli molekyyli on lineaarinen.
Yksinkertaisin alkyyni on etyyni, jota kutsutaan myös asetyleeniksi. Asetyleeni palaa hyvin voimakkaasti ja sen liekki on hyvin kuuma, minkä takia sitä käytetään hitsauksessa.

Alkyynien reaktiot

Alkyynit reagoivat samojen reagenssien kanssa kuin alkeenit ja niille tyypillisiä reaktioita ovat vedyn, vetyhalogenidin ja halogeenin liittäminen (additio) kolmoissidokseen. Reaktio-olosuhteiden mukaan reaktiot ovat joko yksivaiheisia, jolloin saadaan reaktiotuotteena alkeenia, tai kaksivaiheisia, jolloin lopputuote on tyydyttynyt yhdiste.
Alkyynejä voidaan hydrata vetykaasulla, jolloin riippuen reaktio-olosuhteista ja käytetystä katalyytistä alkyyni pelkistyy joko alkeeniksi tai alkaaniksi. Jos katalyyttinä käytetään palladiumia, saadaan aina alkaania. Vähemmän aktiivisilla katalyyteillä kuten ns. Lindlar-katalyytillä (Pd/PbCO₃) saadaan cis-alkeenia.
Vetyhalogenidit HCl, HBr ja HI reagoivat alkyynien kanssa, jolloin saadaan vinyylihalideja (kaksoissidoksellisia halideja). Additio noudattaa Markovnikovin sääntöä eli HX:n vetyatomi kiinnittyy kolmoissidoksen terminaaliseen hiiliatomiin
Alkyynit reagoivat halogeenien (Br₂, Cl₂) kanssa alkeenien tavoin, jolloin saadaan dihalogenoituja alkeeneja, joilla on trans-konfiguraatio.
Kun alkyyniin liitetään vettä (hydrataatio) on reaktion päätuote ketoni tai aldehydi, joka on nopeassa tasapainossa vastaavan enolimuodon kanssa. Reaktiossa syntyy ensin enoli, joka on pysymätön ja tautomeroituu karbonyyliyhdisteeksi, kun OH-ryhmän protoni siirtyy viereiseen atomiin. Reaktio noudattaa Markovnikovin sääntöä eli vety kiinnittyy vähemmän substituoituun hiiliatomiin. Siksi terminaalisen alkyynin hydraatiossa ei saada aldehydiä vaan ketonia. Alkyyneistä ainoastaan asetyleenistä voidaan valmistaa aldehydiä, nimittäin asetaldehydiä.
HMS Archer (1911)

Palvelus

Palvelukseen otettaessa HMS Archer liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se liitettiin 1914 Suureen laivastoon ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus osallistui HMS Fearlessin alaisuudessa laivueensa mukana Heligolandin taisteluun 28. elokuuta 1914. Alus oli vuodesta 1917 alkaen Välimerellä osana 3. taistelulaivuetta.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi Wardille.