google/wiki40b huggingface dataset:
Sähkötöiden sääntely Suomessa

Historia

Ensimmäinen sähköä koskeva laki astui voimaan 1.1.1902. Laki määritteli, että sähkölaitokset oli rakennettava siten, ettei niistä aiheudu kenellekään hengen tai omaisuuden vaaraa.

Alan lainsäädäntö ja standardit

Sähköturvallisuutta koskevia määräyksiä on muun muassa sähköturvallisuuslaissa sekä Kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksessä sähköalan töistä (516/1996) eli lyhyemmin KTMp 516. Sähkötyöturvallisuuden osalta Suomessa noudatetaan standardia SFS 6002, pienjänniteasennusten osalta standardia SFS 6000 ja suurjänniteasennusten ja ilmajohtojen osalta standardia SFS 6001.
Sähköturvallisuuslainsäädäntö uudistui loppuvuonna 2016, ja moni ministeriön päätös jäi historiaan, kun sähköalan tärkeimmät säädökset keskitettiin sähköturvallisuuslakiin ja sen nojalla annettuihin asetuksiin. Uusi sähköturvallisuuslaki ja -asetukset astuivat voimaan 1.1.2017. Myös pienjännitestandardi SFS 6000 uudistuu vuonna 2017.

Sähkötöiden johtaja

Sähköturvallisuuslain mukaan sähkötöitä johtamaan on nimettävä luonnollinen henkilö, jolla on riittävä kelpoisuus.

Sähköalan töiden tekijät

Sähköalan ammattihenkilöllä tarkoitetaan henkilöä, jolla on soveltuva koulutus ja kokemus, joiden perusteella hän kykenee arvioimaan riskit ja välttämään sähkön mahdollisesti aiheuttamat vaarat. Sähköalalla työskentelee myös henkilöitä, joilla ammattihenkilövaatimukset eivät täyty kaikilta osin, esimerkiksi liian lyhyen työkokemuksen takia. Tällaisia henkilöitä kutsutaan opastetuiksi henkilöiksi kun sähköalan ammattihenkilö on opastanut heidät. Henkilöä, joka ei ole ammattihenkilö eikä tällaisen henkilön opastama, kutsutaan maallikoksi.

Maallikko

Maallikko on sähköalalla henkilö, joka ei ole ammattihenkilö eikä opastettu.
Maallikko voi ilman erillistä opastusta tehdä pienoisjännite- ja pienjännitelaitteistoissa sellaiset käyttötoimenpiteet, jotka voidaan tehdä laitteiston ollessa kosketussuojattu niin, että jännitteisiä osia ei ole mahdollista koskea sormella. Tällaisia käyttötoimenpiteitä ovat mm. keskuksen erottaminen jännitteettömäksi pääkytkimellä, käyttökytkimen ohjaus, johdonsuojakatkaisijan ja vikavirtasuojakytkimen palauttaminen toimintakuntoon sekä vikavirtasuojan testaus käyttäen testipainiketta. Maallikko voi myös vaihtaa sulakkeen pienjännitelaitteistoissa tarkastamatta piirin jännitteettömyyttä, jos sulake on asennettu siten, että kosketussuojaus toteutuu ja oikosulusta ei aiheudu vaaraa.  Pienjänniteasennuksissa maallikko voi myös vaihtaa jännitteisenä lamppuja ja ulosvedettäviä tarvikkeita kuten sytyttimiä, jos laitteet ovat kosketussuojattuja.
Sinav

Juoni

Mert, Sinan, Gamze, Kaan ja Uluç kokevat lukiossa opiskelun hankalaksi ja he kärsivät suurista paineista tulevan yliopiston pääsykokeen vuoksi. Heidän täytyy pitää arvosanat korkeina, mutta tilanne näyttää huonolta. Opiskelijat päättävät kuitenkin varastaa koevastauksia kokeisiin ja onnistuneen keikan päätteeksi he suunnittelevat myös murtautuvansa yliopiston tietopankkiin saadakseen selville pääsykokeen vastaukset. Tehtävä on kuitenkin vielä hankalempi, sillä valtion viraston tekemiä kokeita vartioi aseistetut vartijat. Opiskelijat päättävät ottaa yhteyttä mestarivarkaaseen Charlesiin ja suostutella hänet tulemaan Turkkiin.
Sepänkylä (Espoo)

Palvelut

Ymmerstan osa-alueella toimii peruskoulun ala-asteen koulu. Sepänkylässä toimii myös ruotsinkielinen ala-aste, Smedsby skola. Lisäksi alueella toimii päiväkoteja, eläinlääkäri, pizzeria ja urheiluhalli. Lähimmät kaupat, pankkipalvelut sekä posti ovat muutaman sadan metrin päässä Kauniaisissa. Sepänkylässä sijaitsee Espoon keskuspelastusasema.

Liikenne

Koivuhovin rautatieasema on aivan Kauniaisten rajalla Sepänkylän läheisyydessä. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen paikallisjunat E, L ja U.
Sepänkylän läpi kulkevat seutulinjat 549 Tapiola-Jorvi ja 224 Leppävaara-Tuomarila. Espoon sisäisen liikenteen linja 18 Tapiola-Kauklahti ajaa myös Sepänkylän läpi, samoin kuin "Kauniaisten bussi" 232.

Ulkoilu

Sepänkylässä on ulkoilureittejä sekä koirapuisto. Espoon keskuspuiston välitön läheisyys antaa alueen asukkaille ulkoilumahdollisuudet.
Juho Järvi

Ylikonstaapeli Juho Järvi (26. syyskuuta 1869 - 16. helmikuuta 1921) oli toinen ensimmäisistä Suomen itsenäisyyden aikana virantoimituksessa rauhan aikana surmansa saaneista poliiseista. Yhdessä vanhemman konstaapeli Oskari Lindgrenin kanssa he pidättivät Vaasassa 16. helmikuuta 1921 humalassa riehuneen jääkäriluutnantti Otto Joen. Heidän vietyä tämän Vaasan poliisilaitokselle odottamaan kuljetusta varuskuntaan Joki oli tarttunut aseeseensa ja ampunut sekä ylikonstaapeli Järven että konstaapeli Lindgrenin ja paennut paikalta.
Ylikonstaapeli Järvi oli tunnettu poliisi Vaasan kaupungissa. Häntä pidettiin Vaasan pisimpänä miehenä, josta pakinoitsija Vaasan Jaakkoo kirjoitti aikanaan Vaasa-lehteen tarinan. Juho Järvi oli palvellut Vaasan 3. Tarkkampuja-pataljoonassa aliupseerina, mistä siirtyi Suomen armeijan lakkauttamisen jälkeen poliisilaitoksen palvelukseen. Järvi oli kuollessaan 51-vuotias, ja häntä jäi suremaan leski ja viisi tytärtä.
Yvonne Ryding

Yvonne Agneta Ryding (s. 14. joulukuuta 1962 Eskilstuna, Södermanlandin lääni, Ruotsi) on ruotsalainen valokuvamalli. Hän voitti Miss Universum -kauneuskilpailun vuonna 1984.
Naantalin Voimistelijat

Naantalin Voimistelijat eli Nvo (aiemmin Naantalin Naisvoimistelijat) on naantalilainen vuonna 1950 perustettu voimisteluseura. Seuralla on noin 900 jäsentä.
Alfred Wilhelm Stenfors

Alfred Wilhelm Stenfors, myös lyhennettynä A. W. Stenfors, (26. lokakuuta 1866 Hollola – 22. toukokuuta 1952 Vaasa) oli suomalainen arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja.
Stenfors valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta vuonna 1890. Hänet nimitettiin yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräiseksi arkkitehdiksi samana vuonna. Stenfors muutti Vaasaan, jossa toimi piirustuksen opettajana Vaasan reaalilyseossa vuosina 1894–1911. Opettajan toimen ohella Stenfors työskenteli myös Vaasan lääninrakennuskonttorin apulaisarkkitehdin ja vt. esimiehen eli niin sanotun lääninarkkitehdin tehtävissä. 
Stenfors nimitettiin Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtajaksi vuonna 1921. Stenforsin ylijohtajakausi sattui aikaan, jolloin Helsingissä vallitsi asuntopula. Hänen kiusallisiin tehtäviin kuului huoneistojen järjestäminen valtion virastoille ja asuntojen järjestäminen virastojen virkamiehille. Stenfors jatkoi edeltäjänsä Onni Tarjanteen tavoin ylihallituksen suomalaistamista.
Stenforsin ylijohtajakausi jäi hyvin lyhyeksi ja hän siirtyi takaisin Vaasaan jo syksyllä 1922, kun hänet nimitettiin Vaasan lääninrakennuskonttorin esimieheksi. Vaasan lääninarkkitehtina Stenfors toimi vuoteen 1934 asti. Hän piti myös yksityistä arkkitehtitoimistoa. Stenfors kuoli Vaasassa vuonna 1952.
Pekka Järvelä

Seurajoukkueura

Järvelä edusti SM-liigassa Ilvestä (1979–1980 ja 1988–1989), Jokereita (1982–1983 ja 1990–1992), Kärppiä (1983–1985), JyP HT:tä (1985–1988) ja KalPaa (1993–1994). I-divisioonassa Järvelä pelasi KooVeessa ja FoPS:ssa. Pekka Järvelä voitti urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden hopean ja kolme pronssia. SM-Liigan All Starsiin hänet valittiin vuonna 1985 ja hänet palkittiin Kultaisella kypärällä vuonna 1987. Järvelä pelasi Ruotsissa Skellefteåssa kauden 1989–1990.

Maajoukkueura

Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Järvelä pelasi 59 maaottelua. Hän oli mukana kaksissa MM-kisoissa.

Mediaura

Pelaajauran jälkeen Pekka Järvelä toimi vuosina 1994–1999 Hockey Nightin toimittajana ja kommentaattorina.
Frans Hautala

Frans Hautala (1895 Töysä – 1952) oli Vaasalainen tunnettu kuvataiteilija ja taidemaalari. Frans Hautala syntyi Töysässä mutta eli enimmäkseen Vaasassa. Yksi Frans Hautalan kuuluisimpia töitä on Petäjäveden kirkon alttarimaalaus v. 1928 Jeesus siunaa lapsia. Frans Hautalan taideteoksia on säännöllisesti myynnissä mm. arvotaidetta myyvän Bukowskis:n huutokaupassa.
Toini Kivimäki

Toini Kivimäki oli suomalainen kääntäjä.
Juhana Helmenkalastaja

Juhana Helmenkalastaja (alkujaan Mikko Juhana Närhi, s. 1975 Turku) on suomalainen julkisuuden henkilö, vähittäiskaupan ja palvelualan kouluttaja sekä myynti- ja asiakaspalveluvalmentaja. Hän on kouluttanut yli 25 000 vähittäiskaupan, palvelualan ja myynnin ammattilaista.  Hän on toiminut Turo Tailor -yhtiön kouluttajana vuoden 2009 alkuun ja vastannut Stockmannin ja Sokoksen kaltaisille asiakasyrityksille suunnatuista tuote-, asiakaspalvelu- ja myyntikoulutuksista. Lisäksi Helmenkalastaja on työskennellyt yritysvalmennuskeskus Start Now'ssa. 
Helmenkalastaja kävi koulua Valtimolla. Hän muutti sukunimensä Helmenkalastajaksi vuonna 1997 ja on rekisteröinyt sen tavaramerkiksi.
Helmenkalastaja osallistui Jari Sarasvuon juontamaan tosi-tv-sarja Diilin suomalaiseen versioon vuonna 2005. Hän nousi ohjelman ansiosta julkisuuteen, vaikka ei voittanutkaan. Hän esiintyi vuonna 2005 lukuisissa televisio-ohjelmissa, muun muassa ohjelmissa Ruben & Joonas, W-tyyli, Hyppönen Enbuske Experience, Uutisvuoto, Se on siinä ja Kymppitonni. MTV3:n mukaan Helmenkalastaja sekä ihastutti että vihastutti ja hänen persoonansa herätti tunteita kansalaisten keskuudessa. Mediatutkija Veijo Hietala vertasi Helmenkalastaja-ilmiötä jopa Marilyn Monroeen.
Elokuussa 2009 Helmenkalastaja kertoi vetäytyneensä eläkkeelle. Toukokuussa 2011 hän voitti Trondheimissa Norjassa pidetyissä World Beard and Moustache Championships -kilpailussa Dali-viiksien maailmanmestaruuden.
Helmenkalastaja osallistui uudelleen televisiosarja Diiliin kaudella 2013. Tuolloin julkisuuden henkilöt kilpailivat Hjallis Harkimon johdolla. Helmenkalastaja oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
Kemerovo

Historia

Nykyisen Kemerovon kaupungin alueella on ollut useita asutuskeskuksia historian saatossa. Vuonna 1657 perustettiin Verhotomski-niminen asutus Tomskin ja Kuznetskin linnoituksen välisen tien varteen. Vuonna 1701 perustettiin Štšeglovo-niminen kylä Tomin rannalle. Kemerovon kylä perustettiin 1734. Vuonna 1859 alueella oli seitsemän kylää: Štšeglovka, Kemerovo, Jevseevo, Krasni Jar, Kur-Iskitim, Davjdovo ja Borovaja. Ensimmäiset kivihiililöydöt tehtiin 1721 ja ensimmäiset kaivokset perustettiin 1907. Ensimmäinen kemianteollisuuslaitos perustettiin 1916.
Rautatieyhteyden valmistumisella oli suuri merkitys alueen teollisuuden kehittymiselle. Štšeglovosta tuli kaupunki 1918, johon myös Kemerovon kylä liitettiin. Vuonna 1932 Štšeglovo nimettiin Kemerovoksi. Kemerovon alueen pääkaupunki siitä tuli 1943.

Maantiede

Kemerovossa vallitsee mannerilmasto. Tammikuun keskilämpötila on - 18 °C ja heinäkuun + 20 °C. Vuotuinen sademäärä on vähäinen, noin 420 mm.

Talous

Kemerovo sijaitsee Kuznetskin teollisuusalueella ja on merkittävä teollisuuskeskus. Kaupungin teollistuminen tapahtui neuvostoaikana. Kaupungissa on laajamittaista kemianteollisuutta ja kaupungin ympäristöstä louhitaan kivihiiltä. Neuvostoliiton romahduksen jälkeen kaupungin teollisuus on taantunut ja työttömyys kasvanut. Kaupungista johtaa rautatie Siperian radalle ja Novokuznetskiin.

Oppilaitokset

Kemerovossa on viisi korkean asteen oppilaitosta: Kemerovon yliopisto (perustettu 1973), Kuzbassin teknillinen yliopisto, Kemerovon lääketieteellinen akatemia, Kemerovon taideakatemia ja Kemerovon maatalousinstituutti.

Urheilu

Jääpallo on Kemerovossa hyvin suosittua. Kemerovolaisseura Kuzbass pelaa Venäjän jääpallon superliigassa ja joukkue kuuluu maan parhaimpiin. Kuzbassin otteluissa on parhaimmillaan yli 25 000 katsojaa. 
Kemerovossa pelattiin jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2007.
Suomen lentopallomaajoukkueen valmentaja Tuomas Sammelvuo valmentaa Venäjän Superliigan parhaisiin kuuluvaa Kuzbass Kemerovo -joukkuetta.
Ismo Junni

Ismo Kullervo Junni (kesäkuu 1943 – 3. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen sarjamurhaaja, joka surmasi vaimonsa ja neljä ryyppykaveriaan. Useat hänen suorittamistaan surmatöistä olivat murhapolttoja Kivinokan kesämaja-alueella Helsingissä. 
Ominaista Junnin tekemille surmatöille oli se, että hän irrotti uhreiltansa hampaita. Esimerkiksi pahoinpitelyn päätteeksi hän kiskoi vaimoltaan irti hampaan ja myöhemmin varasti uhrinsa hammasproteesin, jota esitteli ryyppykavereilleen.

Henkirikokset

Junni teki ensimmäisen henkirikoksensa elokuussa 1980, jolloin hän surmasi Helsingin Kontulassa vuotta nuoremman vaimonsa. Ismo Junnia kuultiin asiassa, mutta todisteet eivät riittäneet häntä vastaan. Tapaus kirjattiin tapaturmaksi.
Seuraavan surman Junni teki Kivinokan kesämaja-alueella heinäkuussa 1986. Tällöin uhreiksi joutuivat hänen ryyppykaverinsa Seppo Mäntyniemi ja Juha Väre. Surmatyöt Junni täydensi sytyttämällä kesämajan tuleen.
Syyskuussa 1986 Junni surmasi ryyppykaverinsa Matti Haapasen polttamalla tämän kesämajaansa.
Viimeinen surmatyö tapahtui vuonna 1988. Tällöin Junni poltti Pauli Sirosen tämän kesämajaan.
Junni osoitti sairaalloista kiinnostusta kalmoihin, ja hän jopa pyrki ruumishuoneelle töihin, jonne häntä ei kuitenkaan huolittu.

Kiinnijääminen

Vuonna 1990 Junnin täysi-ikäiseksi varttunut poika paljasti poliisille, että äidin kuolema ei ollut tapaturma. Ismo Junni otettiin kuulusteluihin, jossa hän yllättäen tunnusti kaikki surmatyöt vuosien varrelta.
Helsingin raastuvanoikeudessa Junni perui tunnustuksensa ja väitti pyrkineensä miellyttämään kuulustelijoitaan. Raastuvanoikeus kuitenkin katsoi hänet syylliseksi vaimonsa tappoon, Seppo Mäntyniemen, Juha Väreen, Matti Haapasen ja Pauli Sirosen murhiin sekä murhapolttoihin ja tuomitsi tämän elinkautiseen vankeuteen helmikuussa 1992.
Helsingin hovioikeus muutti vaimon kuoleman rikosnimikkeen törkeäksi pahoinpitelyksi ja törkeäksi kuolemantuottamukseksi. Rangaistusseuraamus ei kuitenkaan muuttunut. Junni kuoli vuonna 1995 suorittaessaan elinkautista rangaistustaan.
Sigurd Hoel

Sigurd Hoel (s. 14. joulukuuta 1890 Nord-Odalen – 14. lokakuuta 1960 Oslo) oli norjalainen kirjailija, kustannusalan vaikuttaja, yhteiskunnallinen keskustelija, kulttuuripersoona ja kirjallisuuskriitikko. Hänen esikoisteoksena oli novellikokoelma Veien vi gaar 1922.
Hoel opiskeli luonnontieteitä ja työskenteli opettajana ja toimittajana. Hän teki läpimurtonsa 1927 teoksella Syndare i sommarsol, jonka pohjalta on tehty elokuva vuosina 1934 ja 2001. Hänen pääteoksensa on Veien til verdens ende (1933), joka on maalaisympäristöön sijoittuva lapsuudenkuvaus, Møte ved Milepelen (1947) jolla hän ottaa etäisyyttä natsismiin ja problematisoi toisen maailmansodan aikaisia tapahtumia, sekä viimeinen romaani Trollringen (1958).
Hoel oli yhtenä aloitteentekijänä, kun Norjan akatemia (Det Norske Akademi for Språk og Litteratur) perustettiin 1953.
Hoel oli Gyldendalin Gule serienin toimittaja.
Ananda Samarakone

Ananda Samarakone (alk. George Wilfred Alwis; 13. tammikuuta 1911 Sri Lanka – 5. huhtikuuta 1962) oli srilankalainen säveltäjä, joka sävelsi muun muassa Sri Lankan kansallislaulun, Sri Lanka Mathan.
Samarakone syntyi kristittyyn perheeseen. Vuonna 1936 hän siirtyi Intiaan opiskelemaan taidetta ja aloitti myös musiikin opiskelun. Opiskeltuaan puoli vuotta hän palasi Sri Lankaan ja muutti nimensä Ananda Samarakoneksi.
Samarakone aloitti säveltämisen Sri Lankassa. Hänen varhaisimpiin teoksiinsa kuuluu muun muassa laulu "Endada Menike" vuodelta 1940. Endada Meniken saavuttaman suosion siivittämänä Samarakone sävelsi 1940-luvun alkupuolella kymmeniä uusia lauluja. Tätä pidetään Samarakonen aktiivisimpana luomiskautena. Vuonna 1940 Samarakone sävelsi "Sri Lanka Mathan", joka valittiin Sri Lankan kansallislauluksi 1951.
Vuonna 1945 Samarakonen ainoa poika kuoli viisivuotiaana. Tämän jälkeen Samarakone muutti Intiaan ja omistautui taidemaalaukselle. Vuonna 1951 Samarakone palasi Sri Lankaan. Hän teki itsemurhan 1962 ottamalla yliannostuksen unilääkkeitä.
Jonathan Bernier

Ura

Bernier pelasi vuodet 2004–2008 QMJHL:n Lewiston MAINEiacsissa. Kaudella 2006–2007 hän torjui joukkueelle sarjan mestaruuden. Lisäksi hänet valittiin toiseen tähdistökentälliseen ja palkittiin QMJHL:n pudotuspelien parhaana pelaajana Guy Lafleur Trophyllä. Bernier debytoi NHL:ssä seuraavalla kaudella 2007–2008. Hän torjui Kingsin maalilla heti NHL-kauden avausottelussa 29. syyskuuta 2007 Anaheim Ducksia vastaan, Ison-Britannian Lontoossa. Bernier torjui Kingsille 4–1-voiton. Hän torjui kauden aikana yhteensä neljässä NHL-ottelussa, mutta avausottelun jälkeen Bernierin kolme muuta ottelua päättyivät tappioon ja, hänen päästettyjen maalien keskiarvo oli 4,03. Bernier palasi pelaamaan loppukaudeksi QMJHL:ään, mutta hän pelasi keväällä 2008 kolme AHL-ottelua Manchester Monarchsissa.
Kauden 2008–2009 Bernier torjui kokonaan Monarchsissa, ja kaudella 2009–2010 hän pelasi kolme NHL-ottelua. Samalla kaudella Bernier valittiin AHL:n parhaaksi maalivahdiksi ja palkittiin Baz Bastien Trophyllä. Hänestä tuli Kingsin kakkosmaalivahti harjoitusleirin 2010 jälkeen kaudeksi 2010–2011, jolloin edeltävä kakkosmaalivahti Erik Ersberg siirtyi farmiin ja myöhemmin KHL:ään. Hänet kaupattiin 23. kesäkuuta 2013 Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Ben Scrivensiin, Matt Frattiniin ja toisen kierroksen varaukseen joko vuoden 2014 tai 2015 tulokasvarauksessa.
Kesällä 2016 Maple Leafs myi Bernierin Anaheim Ducksiin vaihdossa seuraavan varaustilaisuuden varausvuoroon.

Muuta

Bernierin isoveli on ranskalaista Diables Rouges de Briançonia edustava hyökkääjä Marc-André Bernier. Marc-André on Vancouver Canucksin varaus vuodelta 2003.
Kukkarolampi (Muurame)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 19 600 kuutiometriä eli 0,0000 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,4 metriä mpy.
Elio Petri

Elio (Eraclio) Petri (29. tammikuuta 1929 Rooma – 10. marraskuuta 1982 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Petri työskenteli Italian kommunistipuoleen lehden L'Unitàn toimittajana, oli mukana käsikirjoittamassa Giuseppe De Santisin elokuvaa Lyönnillä 11 (Roma ore 11, 1952) ja teki useita dokumenttielokuvia. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvansa oli Marcello Mastroiannin tähdittämä rikoselokuva Murhaaja saapuu (L’assassino) vuonna 1961. Leonardo Sciascian romaaniin perustuva mafiakuvaus A ciascuno il suo (”Jokaiselle omansa”, 1967) voitti neljä Nastro d’argentoa ja Cannesin elokuvajuhlien palkinnon.
Petrin parhaana elokuvana pidetään Oscarin saanutta kriittistä viranomaiskuvausta Epäilyksen ulkopuolella (Indagine su un cittadino al di sopra di ogni sospetto, 1970). Mustan huumorin sävyttämä Työväenluokka nousee taivaaseen (La classe operaia va in paradiso, 1971) palkittiin Cannesin Kultaisella palmulla ja David di Donatellolla vuoden parhaana elokuvana. Syöpään kuolleen ohjaajan viimeinen elokuva oli italialaista televisiota satiirisesti kuvaava Buone notizie (”Hyviä uutisia”) vuonna 1979.
HMS Havock (1893)

Palvelus

Alus palveli koko uransa Britteinsaarten vesillä. Aluksen veturikattilat vaihdettiin 1899–1900 Hawthorn Leslien telakalla vesiputkikattiloihin, ja uudistuksen jälkeen aluksella oli kolme savuhormia. Keskimmäinen hormi oli paksumpi kuin laitimmaiset, ja aluksen masto jäi kahden etummaisen savuhormin väliin. Alus myytiin 14. toukokuuta 1912.
FS Léopard (1924)

Palvelus

Toisen maailmansodan alussa alus siirrettiin sisaralusten Chacalin ja Jaguarin kanssa Biskajanlahdelta Englannin kanaaliin. Saksalaisten aloitettua hyökkäyksensä länteen aluksen ilmatorjunta osoittautui riittämättömäksi, ja lisäksi suuren aluksen liikuttelu ahtailla vesillä ei ollut mahdollista.
Ranskan antauduttua Léopard joutui 3. heinäkuuta 1940 Britannian kuninkaallisen laivaston valtaamaksi, ja se liittyi 31. elokuuta Vapaan Ranskan laivastoon. Aluksen ilmatorjuntaa täydennettiin nelituumainen ilmatorjuntatykki kolmos tornin tilalle sekä asentamalla lisäksi kaksinaulainen ilmatorjuntatykki ja kuusi ilmatorjuntakonekivääriä. Samassa yhteydessä lisättiin aluksen syvyyspommien määrä 52:een ja sen masto poistettiin painopisteen laskemiseksi. Alus suojasi Pohjois-Atlantin saattueita talven 1940–1941 kotisatamanaan Clyde, vaikka se ei soveltunut tehtävään lyhyen toimintasäteensä vuoksi. Aluksen kattilat oli huollettava kesällä 1941, jolloin päätettiin poistaa osa puutteista. Aluksen etummainen kattilahuone savuhormeineen poistettiin ja ne korvattiin öljytankeilla sekä majoitustiloilla. Samalla ilmatorjunta-aseistusta vahvistettiin siten, että se muodostui kymmenestä 37 millimetrin ja seitsemästä 20 millimetrin ilmatorjuntatykistä sekä kahdesta kaksipiippuisesta 13,2 millimetrin ja neljästä 8 millimetrin ilmatorjuntakonekivääristä. Alukselle asennettiin myös tutka.
Alus palasi palvelukseen palattuaan saattueiden suojaksi. Se tuhoutui Libyan rannikolla ajettuaan karille 27. toukokuuta 1943.
I Surrender, Dear

”I Surrender, Dear” (vap. suom. Antaudun, rakas) on Harry Barrisin säveltämä ja Gordon Cliffordin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1931. Ensimmäisenä kappaleen nauhoitti Bing Crosby, ja äänitteestä tuli laulajan ensimmäinen hitti sooloartistina. Joitakin kuukausia myöhemmin Louis Armstrong nauhoitti oman versionsa kappaleesta. ”I Surrender, Dearin” on äänittänyt suuri joukko muusikoita, mukaan lukien Red Norvo, Django Reinhardt, Benny Goodman, Billy Eckstine, Thelonious Monk, Coleman Hawkins ja Lennie Tristano. Madonna lauloi sen vuoden 1989 elokuvassa Broadwayn verikoirat. Kappaletta pidetään nykyisin jazzstandardina.
Epe Helenius

Kari ”Epe” Helenius (s. 25. marraskuuta 1950 Tampere) on vuonna 1977 perustetun Poko Rekords -levy-yhtiön toimitusjohtaja ja perustaja. Hän on koulutukseltaan yo-merkonomi ja on opiskellut taloustieteitä Tampereen yliopistossa.

Epe’s Music Shop

Musiikki- ja äänilevyalalla Helenius on ollut vuodesta 1972, jolloin hän perusti Epe’s Music Shop -levykaupan. Kauppa on tunnettu ensimmäisenä suomalaisena pääasiassa rockia myyvänä levykauppana. Sen myynti perustui alusta lähtien pääosin postimyyntiin. Aluksi Helenius toimi isänsä Erkki Heleniuksen ison kangaspainoyrityksen osana, kunnes vuonna 1976 levykauppa yhtiöitettiin: Epe Helenius osti isältään ja muutamilta tämän ystäviltä Unitor Oy -nimisen osakeyhtiön, jolla ei ollut mitään toimintaa. 
Myöhemmin Helenius päätti laajentaa Epe’siä ja vuonna 1988 perustettiin kolme suurta Mega Epe’s -levykauppaa. Samaan aikaan Epesillä oli myös pienempiä levykauppoja. Esimerkiksi Tampereella toimi parhaimmillaan samanaikaisesti kolme erillistä Epesin myymälää. 1990-luvun alussa koittanut lama kumminkin teki niiden pyörittämisestä vaikeaa ja Mega Epe’sit sulkivat ovensa vuonna 1993. Alkuperäisen Epe’s Music Shopin toiminta kuitenkin jatkui Tampereella Kyttälänkadulla. Tammikuussa 2014 uutisoitiin, että myös se lopettaa toimintansa. Epe’s jatkoi levyjen nettikauppaa, kunnes sekin loppui syyskuun lopussa vuonna 2014.

Muu yritystoiminta

Vuonna 2001 Epe Helenius myi Poko Rekordsin monikansalliselle EMI-levy-yhtiölle, mutta jatkoi kuitenkin Pokon johtotehtävissä. Huhtikuussa 2009 Helenius perusti uuden levy-yhtiön Sound Of Finland, ja samalla hän jätti EMIn johtotehtävät ja ryhtyi konsultiksi. Syksyllä 2009 Helenius perusti jälleen levy-yhtiön, Ratas Music Groupin, yhdessä Gabi Hakasen kanssa.
Helenius on toimitusjohtajatehtäviensä ohella sanoittanut joskus joitakin humoristisia lauluja joita on joskus päätynyt joidenkin artistien laulamina myös singleille. Yksi on muun muassa vuonna 1984 julkaistu SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kannatuslaulu jonka esitti Popedan Costello Hautamäki. Hän on myös toiminut levyarvostelijana Soundissa nimimerkillä Pertti Ström.

Palkinnot ja tunnustukset

Epe palkittiin Pirkanmaan Vuoden Luova Yrittäjä palkinnolla 2009. Valinnan tekivät Luova Tampere ja Pirkanmaan Yrittäjien Luovien alojen toimikunta. Vuonna 2013 Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahasto myönsi Epe Heleniukselle 10 000 euron tunnustuspalkinnon hänen merkittävästä vaikutuksestaan populaarimusiikin historiaan paikallisesti ja valtakunnallisesti sekä suomalaisen musiikkiviennin edistämisestä.