google/wiki40b huggingface dataset:
Kari Kasurinen

Kari-Aapo Paavali Kasurinen (s. 7. kesäkuuta 1946 Pieksämäki) on suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa Reserviupseerikoulun johtajana, presidenttien Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari adjutanttina ja Kaartin jääkärirykmentin komentajana.  
Kasurinen syntyi Veijo Kasurisen ja Laila Taavitsaisen perheeseen. Hänen puolisonsa on Arja Hynninen.
Kasurinen tuli ylioppilaaksi Pieksämäen yhteislyseosta 1965 ja suoritti opettajatutkinnon 1967. Kadettikoulusta hän valmistui 1981. Frunzen sotilasakatemiassa Kasurinen opiskeli 1986 ja Maanpuolustuskurssin hän kävi 1988.
Kasurinen toimi opetusupseerina Savon prikaatissa vuodesta 1969, opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä Uudenmaan jääkäripataljoonassa ja Kaartin pataljoonassa 1972–1979 sekä toimistoupseerina ja -esiupseerina  Uudenmaan sotilasläänin esikunnassa ja Pääesikunnassa 1981–1988. Presidentin kolmantena, toisena ja ensimmäisenä adjutanttina hän työskenteli 1988–1995 ja vuonna 1996 Kaartin jääkärirykmenttiin liittyvissä erityistehtävissä. Rykmenttiä hän johti 1996–2000 ja sen jälkeen Reserviupseerikoulua Pentti Airion jälkeen vuodesta 2000. Uudenmaan sotilasläänin komentajaksi Kasurinen tuli 2003, mitä ennen hän toimi Afganistanin operaation suomalaisen yhteysupseeriosaston johtajana. Vakinaisesta palveluksesta Kasurinen erosi 1.7.2006. Kasurinen on myös toiminut opettajana Havukosken koulussa.
Kasurinen ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1980, majuriksi 1985, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1996.
Adeccoligaen

Adecco-liiga (norj. Adeccoligaen) on Norjan toiseksi ylin jalkapalloilun sarjataso. Vuoteen 2005 saakka sarjan nimenä oli 1. divisjon, minkä jälkeen se sai nykyisen nimensä monikansallisen Adecco-työvoimanvälitysyhtiön sponsoroinnin seurauksena.
Adecco-liigassa on 16 joukkuetta. Kauden jälkeen kaksi parasta nousevat automaattisesti Tippeligaeniin ja kolmas pelaa Tippeligaenin kolmanneksi huonointa joukkuetta vastaan. Neljä huonointa putoaa puolestaan kolmannelle sarjatasolle.
Sarja koostui vuoteen 1996 saakka kahdesta lohkosta ja vuoteen 1990 saakka sen nimi oli 2- divisjon.
Kätkäsuvanto

Kätkäsuvanto (ruots. Kätkäsuando) on noin sadan asukkaan kylä Muonion kunnassa. Kylä sijaitsee noin 27 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä pohjoiseen Karesuvannon suuntaan, ja se on Muonion pohjoisin kylä. 
Kätkäsuvannon asutus sijoittuu nauhamaisesti Valtatie 21:n molemmille puolille sekä Muonionjoen ja Kätkäjärven rantaan. Kylässä ovat aikaisemmin toimineet koulu, posti ja kauppa. Kylä on tunnettu muun muassa käsityötaitajistaan.
Rikkiväri

Rikkiväriaineet ovat määrällisesti yleisimmin puuvillan värjäämiseen valmistettuja väriaineita. Rikkivärien eduiksi luetaan edullinen hinta, hyvä pesunkesto ja helppokäyttöisyys. Rikkivärit ovat pääasiassa mustia, ruskeita, tai tummansinisiä.

Tuotanto, ennen ja nyt

Rikkiväriaineiden kantamuotona tunnetaan "Cachou de Laval", joka on valmistettu kuumentamalla sahanpurua rikkivalmisteiden kanssa. Myöhemmin, niin kutsutut vidal-mustat valmistettiin hyödyntäen eri aniliinijohdannaisten ja rikin reaktioita. Nämä kokeet osoittivat, että syvästi värillisiä materiaaleja voidaan tuottaa helposti yhdistämällä aromaattisia yhdisteitä ja rikin lähteitä.
Luokan tärkein yhdiste on rikkimusta 1. Sen valmistaminen perustuu 2,4-dinitrofenolin ja natriumsulfidin reaktioon kuumassa vedessä. Kuten monien rikkiväriaineiden kohdalla, kemiallisen reaktion yksityiskohdat tunnetaan huonosti. Vallitsevan käsityksen mukaan rikki pelkistää aniliinijohdannaisten nitroryhmiä joiden ajatellaan muodostavan indofenolia sisältäviä välituotteita, jotka edelleen ristiinlinkittyvät rikkireaktion kanssa. Lopputuloksena on liukenematon, korkean molekyylipainon omaava malli. Rikkimusta 1 on puutteellisesti tunnettu. Sen rakenne on todennäköisesti heterogeeninen. Sen on arveltu olevan polymeeri, joka koostuu tiantreeni- ja fenotiatsiinirakenteista. Niin sanotut rikkikakkuvärit valmistetaan 1,4-diaminobentseenin ja diaminotolueenin johdannaisista. Näiden väriaineiden arvellaan koostuvan polymeereista, jotka sisältävät bentsotiatsoliryhmän. Rikkikakkuväreistä esimerkkejä ovat rikkioranssi 1, rikkiruskea 21 ja rikkivihreä 12.

Kiinnitysmenetelmä

Rikkivärit ovat veteen liukenemattomia. Pelkistimen vaikuttaessa emäksisissä olosuhteissa, noin 80 °C lämpötilassa väriainehiukkaset hajoavat, jolloin väristä tulee vesiliukoinen ja kankaaseen imeytyminen mahdollistuu. Sopivia pelkistimiä ovat esimerkiksi natriumsulfidi ja natriumvetysulfidi. Suola edesauttaa imeytymistä. Kun kangas on poistettu väriliuoksesta, sen annetaan olla ilmassa jolloin väriaine on kiinnittyy hapettumalla. Kiinnittynyt väriaine ei liukene veteen. Hapettuminen voidaan tehdä ilman lisäksi myös vetyperoksidilla tai natriumbromaatilla miedosti happamassa liuoksessa.
Alhainen vesiliukoisuus on perusta värjätyn kankaan hyvälle pesunkestolle. Rikkiväriaineilla on muutenkin erittäin hyvä värinkesto, klooripohjaisia valkaisuaineita lukuun ottamatta. Koska väriaine on veteen liukenematon, se ei irtoa vesipesun yhteydessä, eikä tahraa vaatteita. Väriaineella voi kuitenkin olla huono hankauksenkesto. Rikkiväriaineita voidaan valkaista hypokloriitilla.

Ympäristönäkökulmat

Väriainekylvyn jäteveden huomattavan saastuttavan luonteen takia rikkiväriaineet poistuvat asteittain käytöstä länsimaissa, joskin käyttö Kiinassa on laajamittaista. Värjäystekniikoiden viimeaikaiset edistysaskeleet ovat mahdollistaneet myrkyllisten rikin pelkistysaineiden korvaamisen. Perusliuoksessa on siirrytty käyttämään glukoosia ja saatavilla on sekä vähärikkisiä että rikittömiä tuotteita. Alan suunta sähkökemiallisten prosessien hyödyntämisessä väriainemäärien vähentämiseen on lupaava.
Les Mueller

Leslie Clyde ”Les” Mueller (4. maaliskuuta 1919 Belleville, Illinois – 25. lokakuuta 2012 Belleville, Illinois) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, oikeakätinen syöttäjä. Hän pelasi Major League Baseball -otteluissa vuosina 1941 ja 1945. Hänen seuransa oli Detroit Tigers, joka voitti jälkimmäisenä vuonna World Seriesin. Hän palveli kesken uransa toisessa maailmansodassa, mutta sai loppuvuodesta 1944 terveysperusteisen vapautuksen tyrän takia.
Maarit Sihvonen

Maarit Sihvonen on suomalainen uransa lopettanut uimari. Hänen uransa tähtihetki oli vuoden 1984 olympialaisissa Los Angelesissa, jossa hän voitti 200 metrin sekauinnin B-finaalin uudella SE ajalla 2.19,27.
Restinga

Restinga on kasvillisuustyyppi, jota tavataan Brasilian rannikon hiekkaisilla ja suolapitoisilla mailla, joista suuri osa on jäänyt rantojen rakennusten alle. Yli 90 % restingasta on jo tuhottu. Hyvin kehittynyttä restingaa on esimerkiksi Rio de Janeiron lähellä Cabo Frion ja Búzioksen alueilla.
Koillisrannikolla ja Atlantin rannikolla on restinga-alueilla erilainen kasvisto. Atlantin rannikon restingasta on jäljellä kolme eristynyttä aluetta. Siellä on uhanalaisia kasveja, ja yksi sammakkoeläinlaji (Aparasphenodon brunoi), yksi lintulaji (rintavyömuura) ja yksi nisäkäslaji (saukon sukuinen neotropiikinsaukko Lontra longicaudis) ovat sukupuuton partaalla.
Koillisrannkolla kalastajakylien laajeneminen uhkaa restinga-alueita. Siellä restingan lajisto on lähempänä Amazonian sademetsien eliöstöä. Alueella on paljon lintuja ja lepakoita sekä Callithrix-suvun apinoita.
Carl G. Gahmberg

Carl Gustav Gahmberg (s. 11. helmikuuta 1942 Kirkkonummi) on Helsingin yliopiston biokemian emeritusprofessori.
Gahmberg on saanut monia tunnustuksia urallaan. Vuonna 1981 hän sai nuoren tutkijan Anders Jahre -palkinnon. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1982. Hän on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen (vuodesta 1983) ja toimii sen hallituksen pysyvänä sihteerinä. Hän on myös Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ja lukuisien muiden kansainvälisten tiedeakatemioiden jäsen. Hän on ollut esimerkiksi Academia Europæan jäsen vuodesta 1989 lähtien. Vuonna 1995 Professoriliitto nimesi hänet Vuoden professoriksi. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto ja 2010 J. W. Runebergin palkinto.
Sahan hallinnollinen jako

Sahan tasavalta eli Jakutia on yksi Venäjän federaatiosubjekteista. Muiden subjektien tapaan sen paikallinen itsehallinto on järjestetty kaksitasoisena, mutta yleisestä mallista jonkin verran poiketen.

Piiritaso

Ylempiä, piiritasoisia yksiköitä on 36. Näistä kaksi on kaupunkipiirikuntia (gorodskoi okrug) - pääkaupunki Jakutsk ja sen kyljessä sijaitseva Žatai. Muut 34 ovat kunnallispiirejä (munitsipalnyi raion). Niiden virallisena nimityksenä on joko piiri (ven. raion) tai ulus (ven. ulus, jak. uluus), tai molemmat näistä (ulus (raion)), sen mukaan mitkä ovat pääkielten (venäjä, jakuutti) paikalliset suhteet. Lisäksi niiden neljän piirin, joissa muilla kansallisuuksilla on tärkeä asema, nimityksenä on kansallinen piiri tai kansallinen ulus (natsionalnyi raion / ulus).

Kuntataso

Alemmalla tasolla piirit jakautuvat useisiin maalaiskuntiin ja osa myös kaupunkikuntiin. Maalaiskuntaa vastaavan yksikön nimitys Sahassa on nasleg (ven. наслег, jak. нэһилиэк, nehiliek). Naslegeissa on joskus vain yksi kylä, jonka nimi voi poiketa kunnan nimestä. Vähemmistökansallisuuksien asuttamien kuntien nimitys on kansallinen nasleg. Kaupunkikuntien (gorodskoje poselenije) keskuksena taas on joko kaupunki (gorod) tai kaupunkimainen taajama (posjolok gorodskogo tipa), joita Sahassa kuitenkin nimitetään pelkäksi taajamaksi (posjolok). Kaupunkikunnassa voi olla kaupungin tai keskustaajaman ohella muita taajamia.
Vuonna 2009 tietojen mukaan Sahassa on 13 kaupunkia, joista viidellä on tasavallan tasolla merkittävän kaupungin status. Taajamia on 42. Naslegeita on yhteensä 364, joista 40 on kansallisia naslegeita. Kyläasutuksia näissä kunnissa 586.
Material design

Material design (koodinimeltään Quantum Paper) on Googlen kehittämä minimalistinen muotokieli, joka edustaa typografialtaan sveitsiläistä tyyliä. Google esitteli sen vuoden 2014 I/O-konferenssissa. Material designia on käytetty puhtaassa Androidissa sen versiosta 5.0 lähtien. Google on muokannut omat Android-sovelluksensa noudattamaan Material design -muotokieltä ja kannustanut muitakin kehittäjiä noudattamaan Android-sovelluksissaan Material design -muotokieltä. Material designin käyttöliittymäkomponentit ovat vapaasti saatavilla GitHubissa, joten kehittäjät voivat käyttää niitä Android-sovellusten lisäksi iOS-sovelluksissaan ja verkkosivuillaan.
Euroopan Grand Prix 2009

Aika-ajot

McLaren kuljettajat Lewis Hamilton ja Heikki Kovalainen valtasivat eturivin Euroopan GP:n aika-ajoissa. Kolmas ja neljäs olivat Rubens Barrichello ja Sebastian Vettel. Sarjaa johtava Jenson Button lähti viidennestä lähtöruudusta ja Kimi Räikkönen taasen hänen viereltään kuudennesta lähtöruudusta.
Ferrarin uusi kilpakuljettaja, Felipe Massaa tuuraannut, Luca Badoer oli aika-ajossa aivan surkea. Hän jäi joukon viimeiseksi ja karsiutui jatkosta ensimmäisen aika-ajo-osion jälkeen. Badoer hävisi ensimmäisen osion nopeimmalle kuljettajalle Jenson Buttonille 2,882 sekuntia. Räikkönen päihitti Badoerin ensimmäisellä osiolla 2,57 sekunnilla. Badoer jäi toiseksi hitaimmasta kuljettajasta, Toro Rosson Jaime Alguersuarista 1,488 sekuntia.

Kilpailu

Brawn-tallin brasilialaiskuljettaja Rubens Barrichello voitti Euroopan GP:n, Espanjan Valenciassa. Ferrarin Kimi Räikkönen nousi vahvalla ajolla kolmanneksi. Kolmannesta ruudusta lähtenyt Barrichello ajoi ruutulipulle 2,3 sekunnin erolla toiseksi sijoittuneeseen McLarenin Lewis Hamiltoniin. Kolmanneksi sijoittunut Räikkönen hävisi Barrichellolle 15,9 sekuntia.
Toisesta ruudusta matkaan lähtenyt McLarenin Heikki Kovalainen ajoi maaliin neljäntenä. Williamsin Nico Rosberg oli viides. Paalupaikkamies Hamilton johti katuratakilpailua toisiin varikkokäynteihin asti. Hamiltonin toinen varikkopysähdys kesti 13,4 sekuntia, sillä McLarenin varikkomiehistöllä ei ollut etupyörät valmiina, vaan niitä alettiin kaivaa lämmittimien alta vasta, kun Hamiltonin auto jo seisoi varikkoruudussa. Tämän viivästyksen takia Barrichello pystyi nousemaan Hamiltonin edelle kärkipaikalle. Kovalainen piti startissa toisen sijansa, mutta putosi ensimmäisellä varikkokäynnillään Barrichellon taakse kolmanneksi. Palkintopallipaikka luisui Kovalaisen käsistä toisten varikkokäyntien myötä, kun Räikkönen onnistui ohittamaan hänet.
MM-sarjan kärkikuljettaja Jenson Button sai surkea lähdön pudoten viidennestä ruudusta kahdeksannelle sijalle. Kaiken lisäksi Button oikaisi lähdössä shikaanin ja joutui sen jälkeen päästämään Mark Webberin suosiolla edelleen, koska olisi muuten saanut rangaistuksen. Button ajoi pitkään aivan Webberin perässä, ja onnistui lopulta ohittamaan australialaisen toisten varikkokäyntien yhteydessä. Button ajoi maaliin seitsemännellä sijalla.
Red Bullin päivä oli surkea, sillä Webber ajoi maaliin pisteiden ulkopuolella yhdeksäntenä ja Sebastian Vettelin auto hajosi 23. kierroksen jälkeen. Auton perästä tuli savua, joten tapaus vaikutti moottoririkolta. Vettel oli jo ennen ongelmaansa menettänyt mahdollisuutensa pisteille, sillä hän joutui tekemään kisan alussa kaksi varikkokäyntiä peräkkäisillä kierroksilla, koska hänen autoonsa ei saatu tankattua bensaa ensimmäisen pysähdyksen yhteydessä. Vettelillä oli tänä viikonloppuna käytössään jo kauden kuudes moottori, kun koko kaudella saa käyttää kahdeksan moottoria. Yhdeksännen moottorin käyttöönotosta seuraa lähtöruutua pudottava rangaistus. Kilpailussa ei tehty ainuttakaan ohitusta.
Proteiinikinaasi A

Proteiinikinaasi A eli cAMP-riippuvainen proteiinikinaasi on proteiinikinaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi fosfaattiryhmän siirtämistä ATP-molekyyliltä tiettyjen proteiinien seriini- tai treoniiniaminohappojen sivuketjuille. Proteiinikinaasi A siis fosforyloi toisia proteiineja ja toimii siten niiden toiminnan säätelijänä. Proteiinikinaasi A säätelee muun muassa sokeri- ja rasva-aineenvaihduntaan osallistuvien proteiinien toimintaa. Proteiinikinaasi A:n EC-numero on EC 2.7.11.11.

Rakenne ja toiminta

Proteiinikinaasi A on inaktiivisena holoentsyyminä tetrameeri ja koostuu neljästä alayksiköstä. Näistä alayksiköistä kaksi on katalyyttistä C-alayksikköä ja kaksi muuta ovat entsyymin säätely-yksiköitä eli R-alayksikköjä. Entsyymin toiminnan aktivoi riittävän suuri, noin 10 nmol/l, cAMP-pitoisuus. Neljä cAMP-molekyyliä sitoutuu R-alayksikköihin, minkä seurauksena tapahtuu entsyymin konformaation muutos ja kaksi katalyyttisesti aktiivista C-alayksikköä vapautuu. Molekyylimassaltaan R-alayksiköt ovat 49 kDa ja C-alayksiköt noin 38 kDa. Katalyyttisesti aktiiviset C-alayksiköt koostuvat kahdesta osasta ja osien välissä on lovi. Alayksikön pienempi osa sitoutuu ATP-molekyyliin ja suuremmassa alayksikössä sijaitsevat fosfaattiryhmän siirron kannalta keskeiset katalyyttiset aminohapot. Jotta ATP sitoutuu proteiinikinaasi A:han, läsnä täytyy olla kahdenarvoisia metalli-ioneja, jotka muodostavat kompleksin ATP-molekyylien kanssa. Katalyyttisesti aktiivisin on magnesium-ioni, mutta myös mangaani- koboltti- tai kadmium-ionit voivat toimia katalyyttisina metalleina.
Proteiinikinaasi A säätelee muiden proteiinien, kuten entsyymien toimintaa fosforyloimalla ne. Esimerkiksi se kiihdyttää rasvojen hajotusta eli lipolyysiä aktivoimalla lipaaseja. Entsyymi säätelee myös sokeriaineenvaihduntaa. Proteiinikinaasi A aktivoi fosforylaasikinaasientsyymin fosforyloimalla sen, mikä johtaa glykogeenia hajottavan glykogeenifosforylaasin aktivoitumiseen. Toisaalta entsyymi myös inaktivoi glykogeenisyntaasin toimintaa fosforyloimalla sen, mikä johtaa glykogeenisynteesin vähenemiseen. Proteiinikinaasi A osallistuu myös eräiden geenien ilmentymisen säätelyyn. Se fosforyloi transkriptiotekijöihin kuuluvan cAMP:n vaste-elementin sitojaproteiinin (CREB) ja tämä proteiini säätelee eräiden geenien ilmentymistä.
Marta Keravuori

Marta Johanna Keravuori, o. s. Pihlamaa, aik. Pihlman (24. syyskuuta 1888 Uusikaupunki – 9. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen japanilaisen kirjallisuuden kääntäjä.
Keravuoren vanhemmat olivat merikapteeni Johan Erland Pihlman ja Vilhelmina Emerentia Sjöblom. Hän pääsi 1907 ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta.
Marta Keravuori oli naimisissa vuodesta 1913 kruununvouti, asianajaja Hannes Santeri Keravuoren (ent. Renvall) kanssa.
Fuji-luokka

Valmistus

Alukset tilattiin Englannista Thames Ironworks and Shipbuilding Companylta ja Armstrong Whitworthilta osana vuoden 1893 laivasto-ohjelmaa, sillä japanilaisilla itsellään ei ollut työkaluja eikä kokemusta niin suurien laivojen valmistuksesta. Alukset suunnitteli G. C. Macrow mallinaan Royal Sovereign -luokka. Englantilaisten 13,5 tuuman tykit korvattiin keveämmillä ja kuitenkin tehokkaammilla 12 tuuman tykeillä, ja siten säästetty paino käytettiin tykkitornien panssaroinnin parantamiseen.
Vaikka alukset olivat pienempiä kuin niiden esikuvat, olivat ne silti Tyynenmeren alueen suurimpia taistelulaivoja ja osittain kiihdyttivät yhdysvaltalaisten,venäläisten ja brittien Tyynellemerelle sopivien taistelulaivojen kehitystä.

Palvelus

Luokan molemmat laivat ottivat osaa Venäjän–Japanin sodassa Port Arthurin taisteluun, jossa Fujiin osui kahdesti aiheuttaen pieniä miehistötappioita. Yashima ajoi venäläisten miinaan 15. toukokuuta 1904, mutta sen ollessa kaukana rannikosta uppoaminen pidettiin salassa venäläisiltä. Fuji taisteli Yalu-joen taistelussa ja Tsushiman salmen taistelussa, joista jälkimmäisessä se upotti venäläisen taistelulaiva Borodinon.
Fuji riisuttiin aseista vuonna 1922. Sitä käytettiin kelluvana parakkina, kunnes se toisessa maailmansodassa kärsi pommituksista osumia ja lopulta romutettiin Yokosukassa vuonna 1948.
Ragnar Ölander

Ragnar Eyvand Ölander  (21. kesäkuuta 1899 Viipuri – 28. lokakuuta 1957) oli suomalainen toimittaja ja Yleisradion ohjelmajohtaja.

Henkilöhistoria

Ragnar Ölanderin vanhemmat olivat tullitarkastaja Victor Emil Ölander ja Regina Hedman ja puoliso vuodesta 1932 filosofian maisteri Dolly Edgren. Professori Victor Ölander oli hänen veljensä. Ragnar Ölander tuli ylioppilaaksi 1917 ja teki opintomatkoja Eurooppaan 1920- ja 1930-luvulla ja Yhdysvaltoihin 1940-luvulla. Hän oli Svenska Pressenin toimittaja 1928–1944 ja toimitussihteeri 1933–1944 ja Hufvudstadsbladetin 1944–1946. Yleisradion ruotsinkielisenä ohjelmajohtajana Ölander toimi 1946–1957, Aftonbladetin kirjeenvaihtaja hän oli 1929–1932. Ölanderilla oli myös useita lehti- ja muiden alojen luottamustoimia.
Jim Jarmusch

Jim Jarmusch (s. 22. tammikuuta 1953 Akron, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tunnettuja elokuvia ovat Muukalaisten paratiisi (1984), Down by Law (1986), Night on Earth (1991) ja Broken Flowers (2005).
Jarmusch haaveili nuorena runoilijan urasta ja opiskeli yliopistossa pääaineenaan englannin kieli. Valmistuttuaan Jarmusch lähti Ranskaan, jossa hänestä tuli Pariisin elokuva-arkistossa harras elokuvan ystävä. Yhdysvaltoihin palattuaan hän alkoi opiskella elokuvaa ja pääsi Nicholas Rayn assistentiksi. Jarmuschin ensimmäinen työ elokuvissa oli Wim Wendersin ja Rayn elokuvassa Salama veden yllä (Lightning Over Water, 1980).
Vuonna 1982 Jarmusch teki ensimmäisen oman elokuvansa Loputon loma (engl. Permanent Vacation) budjettina vain 15 000 dollaria. Toista elokuvaansa Muukalaisten paratiisi (engl. Stranger Than Paradise, 1984) varten hän löysi saksalaisen tuottajan Otto Grokenbergerin, joka antoi elokuvan tekemiseen vapaat kädet. Elokuvasta tuli Jarmuschin läpimurto, ja hän sai sillä Cannesin elokuvajuhlien parhaan esikoiselokuvan palkinnon.
Jarmusch on näytellyt kahdessa Mika Kaurismäen elokuvassa  (Helsinki-Napoli – All Night Long ja Tigrero – elokuva joka ei valmistunut) ja yhdessä Aki Kaurismäen elokuvassa (Leningrad Cowboys Go America).
Jarmuschin ensimmäiset elokuvat olivat halpoja riippumattomia tuotantoja ja hyvin omaperäisiä. Omaperäisyys säilyi, vaikka hän myöhemmin sai suurempia rahoituksia ja muita resursseja. Elokuvien päähenkilöt ovat sivullisia oman tiensä kulkijoita. Näyttelijöinä hän käyttää usein muusikkotuttaviaan.
Jason Priestley

Jason Bradford Priestley (s. 28. elokuuta 1969) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Beverly Hills 90210, jossa hän näytteli Brandon Walshia vuosina 1990–1998.
Kiikkisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria. Se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,7 metriä mpy.
P-15 Termit

Tekniset tiedot

Ohjuksen lähtömoottori on kiinteäajoaineinen. Varsinainen lentomoottori käyttää nestemäistä polttoainetta, kerosiinia ja typpihappoa, jonka avulla ensimmäinen 2300 kg:n painoinen malli saavuttaa kohteen 45 kilometrin etäisyydeltä ja kantaa mukanaan 454 kg:n panssarinläpäisevän onteloräjähteen. Myöhemmät kehitysversiot nostivat massan 2600 kg:n ja kantaman jopa 100 kilometriin. Termit on aliääninen ohjus, nopeuden ollessa suurimmillaan 0,9 Mach.
Ohjuksen hakupäänä oli ensimmäisessä versiossa tutka, joka käynnistyi 12 km:n päässä arvioidusta kohteesta ja hakeutui aina voimakkaimpaan kaikuun.
Ohjusta kehitettiin edelleen ja vuonna 1965 käyttöön otettiin P-15U (SS-N-2b), versio, joka aseisti Osa-II-ohjusveneet, joita valmistettiin yli 400 kpl. Vuonna 1972 otettiin käyttöön P-15M (SS-N-2c), jossa oli kehittyneempi hakupää ja uusi turvallisempi polttoaine.
Kiina sai ohjusteknologian 1959 ja alkoi rakentaa omia ohjuksia 1974. Kiinalaisvalmisteisten Termitiin perustuvien ohjusten NATO-nimikkeet ovat CSS-C-2 Silkworm/Sea Eagle ja CSS-C-3 Seersucker/Silkworm. Ominaisuuksiltaan ne vastaavat hyvin pitkälti Termitiä. Näitä ohjuksia käytettiin erityisesti Iranin–Irakin sodassa ja Persianlahdella muutenkin, esim. yhdysvaltalaisia aluksia vastaan.

Historiaa

Termit on myös ensimmäinen meritaisteluohjus jolla on taistelussa upotettu isompia aluksia. Kuuden päivän sodan jälkimainingeissa lokakuussa 1967 egyptiläiset 183R-ohjusveneet ampuivat neljä ohjusta kohti israelilaista Eilat-hävittäjää. Lähestyvät ohjukset havaittiin aluksella kuitenkaan kykenemättä vastatoimiin. Kaksi tai kolme ohjuksista osui Eilatiin upottaen sen.
Jom kippur -sodassa ohjuksen käyttö jatkui, arabiliittouman ampuessa niitä useita kymmeniä, saavuttamatta kuitenkaan yhtä merkittävää menestystä. Vuoden 1973 Latakian taistelussa israelilaiset pystyivät hämäämän ohjuksia tutkahäirinnällä ja ilmaan laukaistavalla metallisilpulla (engl. chaff). Israelilaiset upottivat kolme syyrialaisten ohjusvenettä.
Vuonna 1971 Intia käytti Termitejä Pakistanin laivastoa vastaan upottaen hävittäjä Khyberin, ja pienempiä aluksia.
Termit ja sen kiinalaiset kopiot olivat käytössä molemmilla osapuolilla Irakin ja Iranin välisessä sodassa 1980–1988.
Termit oli käytössä Suomen merivoimien Tuima-luokan ohjusveneissä nimikkeellä Meritorjuntaohjus 66 (MtO 66). Veneet rakennettiin Neuvostoliitossa 1974–1975. Ohjusjärjestelmän vanhennuttua 1990-luvun alussa, eikä enää vastatessa nykyisiä tarpeita, siitä luovuttiin ja veneet muunnettiin miinaveneiksi.