google/wiki40b huggingface dataset:
Kaarlo Kauppila

Kaarlo Vilhelm Kauppila (17. huhtikuuta 1893 Ikaalinen – 30. elokuuta 1956) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kaarlo Erland Kauppila ja Hilma Johanna Hemilä.

Opinnot

Kauppila kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Satakuntalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1912–1915.

Jääkärikausi

Kauppila liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 26. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Kauppila siirrettiin 23. syyskuuta 1917 pataljoonan Pioneerikomppaniaan ja lähetettiin rautatienrakennuskursseille Libauhun.

Suomen sisällissota

Kauppila saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi komppanianvääpeliksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 23. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan esikuntaan esikuntavääpeliksi. Kauppila otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Kauppila palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hän toimi 24. elokuuta 1918 alkaen 2. komppaniassa vääpelinä ja sittemmin joukkueenjohtajana. Hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, josta hän erosi 21. huhtikuuta 1920. Armeijaan hän astui uudelleen palvelukseen 4. toukokuuta 1921, jolloin hänet sijoitettiin Pioneeripataljoonaan, missä hän toimi adjutanttina ja nuorempana upseerina. Armeijasta hän erosi toistamiseen 15. marraskuuta 1922 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Ikaalisten suojeluskuntaan. Tehtävässä hän palveli 30. lokakuuta 1923 saakka. Hän toimi vielä toistamiseenkin pienen hetken Ikaalisten paikallispäällikkönä vuonna 1928 ja seuraava kosketus armeijan harmaisiin olikin sitten osallistuminen upseerien kertausharjoituksiin Niinisalossa vuonna 1939, joka enteili jo lähestyvää sotaa.
Kortkeros

Kortkeros (ven. Корткерос, komiksi Кӧрткерӧс, Körtkerös) on kylä, maalaiskunta ja Kortkerosin piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan rannalla 48 kilometriä Syktyvkarista koilliseen. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Vuosina 1678–1685 siitä tuli kirkonkylä ja 1700-luvun alussa volostin keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta sekä kävivät metsätöissä. Vuonna 1939 muodostettiin Kortkerosin piiri. 1960-luvulta lähtien kylän väkiluku kasvoi huomattavasti, ja komien lisäksi sinne muutti myös muiden kansallisuuksien edustajia. Vuonna 1989 asukkaista 63 % oli komeja ja 29 % venäläisiä.
Seudun pääalinkeino on maatalous. Kylässä toimii maatalousyritys, tielaitos ja meijeri. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, lasten taidekoulu, täydennyskoulutuskeskus, kulttuuritalo, kotiseutumuseo ja sairaala.
Anna Anthonius

Anna Anthonius eli Anna Smirnoff, o.s. Eskolin (noin 1882–1924) oli suomalainen sirkuskiertueilla esiintynyt sirkusesiintyjä. Hänet tunnettiin Urjalan voimanaisena. 
Anna Anthoniuksen pituus oli 175 cm ja hän painoi 120 kiloa. Hän esiintyi voimanumeroissa yhdessä miehensä voimamies Anton Anthoniuksen aik. Smirnoff kanssa eri sirkusseurueissa joista yksi oli Sirkus Antonio. Vaasasta kotoisin ollut Anton Anthonius perusti voimanumeroihin ja painiin erikoistuneen Sirkus Antonion vuonna 1900. Anna Anthoniuksen mainostettiin olleen Euroopan voimakkain nainen ja mainostekstien mukaan hän kykeni juoksemaan vapaasti kantaen selässään kolmea täysikasvuista miestä sekä nostamaan 50 kiloa 16 kertaa päänsä yli.
Rapakivenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 38 hehtaaria, sen avoveden alue on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Entisen järven suuruinen kosteikko on 900 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se on autio kosteikko, jolla ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat 100–400 metriä leveää avosuota. Lähimmät tiet liittyvät läheisiin peltoviljelmiin. Suon eteläpuolen ylittää Kotkan ja Kouvolan välinen kuntaraja.

Luontoarvoja

Järvi ja sitä ympäröivät suoalueet ovat mukana Natura 2000- ohjelmassa (52 hehtaaria, FI0401004) ehdokkaana suojelualueeksi, mutta suojelualueella ei ole vielä lainsuojaa. Alue on linnustollisesti hyvin monipuolinen, sillä se sopii hyvin sekä vesilinnuille että kahlaajille. Järven keskellä on pieni avovesialue, jota reunustaa myrkkykeison, piukkasaran ja luhtakastikan muodostamat kasvustot. Näiden ympärillä on osmankäämin, pullosaran, kurjenjalan ja piurun kasvustoja. Rantapuusto on valtaosin hieskoivikkoa ja varsinkin etelä- ja kaakkoisrannoilla on runsaasti lahopuuta. Alueen kasviharvinaisuuksia ovat juurtokaisla, jonka esiintymä on Etelä-Suomen laajin, sekä piuru ja nuokkurusokki.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 21,7 metriä mpy. Siihen on johdettu viereisen Rapajärvensuon ojat ja etelästä ojitetun Nälkäsuon johto-ojat. Järven laskujoki Rapakivenjoki lähtee sen länsirannasta ja se muuttuu edempänä Koskuenjoeksi ja myöhemmin Vuorenjoeksi, kunnes se laskee Takajoen laajentumaan Halkolanlahteen. Takajoki yhtyy Kymijokeen Hirvenmäen kohdalla.

Historiaa

Viimeisen jääkauden jälkeen Kymijoella oli laskuhaara, joka kulki Rapakivenjärven ja nykyisen Nummenjoen kautta mereen. Jokiyhteyden on katkaissut maankohoaminen, jolloin joki on siirtynyt virtaamaan lännemmäksi . Vaikka Kymijoki virtaa nykyään lännempänä, on se vielä viime vuosisatoina virrannut, korkeiden kevättulvien ylitettyä vedenjakajan, myös tätä entistä reittiä myöten mereen Kaarniemenlahdessa. 
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 oli järvessä ilmeisesti enemmän vettä kuin nykyään. Se on piirretty karttaan järveksi, jonka koko vastaa mielummin nykyistä kosteikkoa kuin sen avoveden suuruutta. Laserkeilauskuvissa saattaa vieläkin erottaa menneisyyden tapahtumia entisen jokiuoman leveydestä, joka on nykyistä uomaa paljon leveämpi. Entisen jokiuoman pohjalla kulkee uusi, ehkäpä 1960-luvulla viimeisen kerran, perattu lasku-uoma Rapakivenjoki . Se yhtyy nykyään tukittuun Suurijokeen, joka virtasi Koskuenjoen kautta takaisin Kymijokeen.
Vuoden 1967 peruskartassa järven pohjois- ja eteläpuolella oli tulvavyöhykkeen ulopuolella peltomaata. Niiden läpi oli johdettu muutama vesioja järveen. Ojat toivat myös eteläiseltä Nälkäsuolta hieman vettä. Suota oli silloin alettu ojittamaan ja vuoden 1980 kartatssa ojia oli Nälkäsuolla tiheästi. Myös luoteipuolen Rapajärvensuo oli ojitettu. Puolet Järvenniityn pelloista on metsitetty uudelleen.
Tuomas Oksanen

Tuomas Henrikki Oksanen (s. 11. lokakuuta 1984) on suomalainen näyttelijä, joka teki dubbauksia vuosina 1993–2000. Hän tuli tunnetuksi äänirooliensa melko pienestä määrästä, mutta niiden luontevista ja eläväisistä suorituksista. Parhaiten hänet muistetaan äänirooleista Pinokkiona ja Nalle Puh -piirrettyjen Risto Reippaana.
Ääninäyttelyn ohella Oksanen esiintyi myös Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1996–1999. Hänen ensimmäinen teatteriroolinsa oli David Mametin kirjoittamassa ja Michael Baranin ohjaamassa näytelmässä Kryptogrammi (1996–1998), jossa hän tulkitsi Johnin roolia vuorotellen näytöksissä Osmo Jokisen kanssa. Oksasen toinen teatterirooli oli Segal Gillesin kirjoittamassa ja Anneli Mäkelän ohjaamassa näytelmässä Klovni ja Kääpiö (1997–1999), jossa hänet nähtiin Jossepin roolissa.
William Byrd

William Byrd (noin 1540–1623) oli arvostettu englantilainen säveltäjä. Katolinen Byrd johti kuninkaallista kappelia ja toimi anglikaanisen kirkon palveluksessa. Byrdin laaja tuotanto sisältää myös katolista kirkkomusiikkia.

Elämä

William Byrd syntyi vuonna 1539, 1540, tai 1543. Hän alkoi laulaa kuorossa jo melko nuorena. Myöhemmin hän toimi laulajan lisäksi urkurina ja säveltäjänä. Vuonna 1575 Byrd julkaisi ensimmäisen kolmesta Cantiones Sacrae -kokoelmastaan. Loput kaksi ilmestyivät vasta vuosina 1589 ja 1591. Vielä merkittävämpiä olivat hänen englanniksi lauletut teoksensa, Psalmes, Sonets and Songs (1588) sekä Songs of Sundrie Natures (1589).
Alfred von Schlieffen

Alkutaival

Schlieffen syntyi Berliinissä ja liittyi Preussin armeijaan vuonna 1853 oltuaan 20-vuotias. Hän osallistui Preussin–Itävallan sotaan 1866 ja Saksan–Ranskan sotaan 1870–1871. Jo 31-vuotiaana Schlieffen nimitettiin Preussin pääesikunnan sotahistorian osaston johtoon. Schlieffen palveli armeijassa vuoteen 1906 asti, eli yhteensä 53 vuotta.

Suunnitelmat

Saksan ja Ranskan välit olivat kireät Preussin ja Ranskan sodan takia. Saksassa uutta aseellista konfliktia pidettiin vain ajan kysymyksenä. Venäjän ja Ranskan läheisten välien takia Saksa olisi hyökätessään joutunut todennäköisesti kahden rintaman sotaan Ranskaa ja Venäjää vastaan. Myös Ranska pyrki aktiivisesti löytämään keinot Saksalle menettämiensä Elsassin ja Lothringenin palauttamiseksi. Schlieffen piti asetelmaa tuhoisana ja laati suunnitelman välttääkseen kahden rintaman sodan. Sen mukaan kolme neljäsosaa Saksan armeijasta suunnattaisiin aluksi Ranskan-vastaiselle rajalle. Ranskan vahvan linnoitusketjun takia suoraa hyökkäystä ei kannattaisi toteuttaa vaan edetä ns. ”pyöröovi”-taktiikalla voimakkaalla kiertoliikkeellä länteen.
Suunnitelma oli yksinkertainen: tehtäisiin nopea hyökkäys puolueettomien Benelux-maiden läpi Ranskan rannikolle. Metzin kaupungin kohdalla voimakas kiertoliike kääntyisi Pariisin eteläpuolelle. Ranskan joukkojen eteneminen Saksaan olisi eduksi Saksan armeijalle, sillä tällöin suurin osa ranskalaisista sotilaista jäisi saarroksiin Pohjois-Ranskaan. Hyökkäysliike piti toteuttaa äärimmäisen nopeasti ja siihen laskettiin tarvittavan 35 armeijakuntaa. Sotatoimet lännessä olisi saatava loppumaan, ennen kuin Venäjän hidas hyökkäys käynnistyisi ja miehiä tarvittaisiin itärintamalla.
Suoraviivainen suunnitelma ei huomioinut lainkaan mahdollisia vastoinkäymisiä tai Venäjän nopeampaa järjestäytymistä. Lisäksi hyökkäys puolueettomien itsenäisten valtioiden läpi voisi tuoda myös Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan sotaan.
Schlieffen oli 1900-luvun alun merkittävin strategi ja osaltaan vahvasti mukana Saksan hyökkäävässä roolissa 1914, vaikkakin Schlieffenin seuraaja Helmuth von Moltke muokkasi hyökkäyssuunnitelmaa merkittävästi.

Tunnettuja Schlieffenin ajatuksia

»Strategikoksi synnytään, ei tulla.» 
»Voittaaksemme meidän täytyy pyrkiä olemaan vahvempi osapuolista kohtaamisen hetkellä.
 Sen saavuttamiseksi ainoa toivomme on valita itse miten päätämme toimia,
 eikä vain odottaa passiivisesti mitä vihollinen päättää tehdä meille.» 
Schlieffen strategiaa on monesti arvosteltu liiallisesta suoraviivaisuudestaan, mutta varsinkin 1930-luvulla Yhdysvalloissa hänen teorioitaan tutkittiin erityisen huolellisesti. Myös Saksan salamasotateoria oli johdettu Schlieffenin hyökkäystaktiikasta.
Schlieffen muistutti vielä kuolinvuoteellaan vuonna 1913 ”Pitäkää oikea sivusta vahvana!”
Anatomia

Anatomian osa-alueet

Oppia eläinten anatomiasta kutsutaan zootomiaksi, oppia kasvien anatomiasta fytotomiaksi ja ihmisen anatomia tutkii ihmisen rakennetta. Vertaileva anatomia taas vertailee eri eläinten sisäistä rakennetta selvittääkseen eri lajien välisiä sukulaisuussuhteita. Anatomia voidaan jakaa makroanatomiaan, joka tutkii esimerkiksi lihasten ja luiden rakenteita sekä mikroanatomiaan, johon kuuluvat histologia ja sytologia. Patologinen anatomia tutkii anatomiassa esiintyviä poikkeavia rakenteita.

Anatomian tutkimus

Anatomian tutkimusta länsimaissa vaikeutti pitkään uskonnon asennoituminen kuolleiden ruumiiden leikkelyyn, ja siksi esimerkiksi keskiajalla uskottiin naisen kohdun olevan elimistössä ympäriinsä liikuskeleva pussi, joka vain loppuraskauden ajaksi ankkuroituu lantioon. Vasta valistuksen ajalla päästiin todella tutkimaan ihmisen anatomiaa pintaa syvemmältä eli dissektoimalla.
Anatomian tutkijasta käytetään nimitystä anatomi.
Lepojärvi (Ylöjärvi, Takamaa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vahantajoen valuma-alueeseen (35.314) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,4 metriä mpy.
Nkroful

Nkroful on kylä eteläisessä Ghanassa Western Ghanan hallintoalueella. Kylä sijaitsee 4 km pohjoiseen Sekondi-Takoradi–Elubo tieltä, Essiaman kaupungin lähellä.
Nkroful tunnetaan Kwame Nkrumahin, itsenäisen Ghanan puuhamiehen ja sen ensimmäisen presidentin syntymäpaikkana. Nkrumah syntyi Nkrofulissa 21. syyskuuta 1909, vietti siellä lapsuutensa ja myös haudattiin sinne vuonna 1972 kuolemansa jälkeen. Nkrumahin ruumis sirrettiin kuitenkin myöhemmin suurempaan mausoleumiin Accraan. Nkrofulissa on edelleen Nkrumahin alkuperäinen mausoleumi ja muistomerkki, jotka ovat paikan suurimmat turistinähtävyydet.
Maharauhanen

Maharauhaset eli mahanesterauhaset (lat. glandula gastrica) ovat mahalaukun limakalvolla sijaitsevia rauhasia, jotka erittävät mahanesteen. Maharauhaset ovat avoeritysrauhasia, joiden erite laskee suoraan mahalaukun limakalvon pintaan. Maharauhasissa on kolmenlaisia rauhassoluja: katesolut erittävät suolahappoa ja sisäistä tekijää, pääsolut erittävät pepsiinin esiastetta pepsinogeeniä, sivusolut erittävät mahalaukun limakalvoa suojaavaa musiinipitoista limaa. Katesoluja ja pääsoluja sisältäviä maharauhasia esiintyy vain mahan runko-osassa ja mahanpohjassa, mutta limaa erittäviä maharauhasia on kaikkialla mahalaukun limakalvolla. Maharauhasissa on myös endokriinisia soluja, jotka erittävät hormoneja verenkiertoon. Mahan porttiosan maharauhasista sekä pohjukaissuolesta erittyy gastriini-hormonia, joka lisää suolahapon ja pepsinogeenin erittymistä. Histamiinia erittyy puolestaan mahan runko-osan ja mahanpohjan maharauhasista.
Oranjejoki

Talous

Oranjejokea ei ole kyetty hyödyntämään kulkuväylänä, sillä useat kosket ja vesiputoukset rikkovat tasaista joen kulkua. Myös kanavissa ja joen suulla tapahtuva lietteytyminen on ongelma. Joen yli kulkee monia siltoja etenkin Aliwal Northin ja Oranjemundin kaupunkien välillä. Suurin silta sijaitsee Upingtonissa.
Kansantauti

Kansantaudeiksi voidaan kutsua mitä tahansa tauteja, joilla on suuri vaikutus väestön terveyteen. Ne kuluttavat yleensä paljon terveydenhuollon voimavaroja ja aiheuttavat työkyvyttömyyttä, joten niillä on suuri taloudellinen merkitys.
Suomalaisten kansantauteja ovat muun muassa sydän- ja verisuonitaudit (esimerkiksi sydäninfarktit), tyypin 2 diabetes, syöpätaudit (esimerkiksi rintasyöpä) ja mielenterveyden häiriöt. Aikaisemmin kansantauteihin luokiteltiin myös tuberkuloosi, joka surmasi useita suomalaisia omana aikakautenaan. Tauti saatiin kukistettua uusien hoitomenetelmien ja lääkeaineiden käyttöön tulon myötä 1950-luvulta alkaen.
Kansantauteihin ovat syynä muun muassa elämäntapa, sisäsiittoisuus, perimä ja saasteet. Koska monissa kansantaudeissa (esimerkiksi sydän- ja verisuonitaudit ja aikuistyypin diabetes) elämäntavoilla on suuri merkitys, pyritään niihin vaikuttamaan tietoa lisäävällä valistuksella, lisäämällä terveellisten valintojen mahdollisuuksia sekä erilaisilla rajoituksilla (esimerkiksi alkoholin myynti).
Marcus Eriksson

Seurajoukkueura

Eriksson siirtyi kotimaastaan espanjalaiseen Bàsquet Manresaan kaudeksi 2010-2011, jonka aikana hän pelasi neljä ottelua Liga ACB:ssa. Kaudeksi 2011-2012 hän siirtyi FC Barcelonan riveihin. Hän pelasi suurimman osan kaudesta seuran kakkosjoukkueessa. Kaudella 2012-2013 Eriksson pelasi kaksi ottelua edustusjoukkueen paidassa. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla vanhassa seurassaan, pelaten 33 ottelua ja tullen valituksi sarjan nuorten pelaajien tähdistöjoukkueeseen. Kaudella 2014-2015 Eriksson pelasi Barcelonassa ainoastaan yhden ottelun.
Atlanta Hawks varasi Erikssonin numerolla 50 vuoden 2015 NBA:n varaustilaisuudessa.

Maajoukkueura

Eriksson on edustanut Ruotsia EM-kilpailuissa niin alle 16- alle 18- kuin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Nykyään hän kuuluu Ruotsin koripallomaajoukkueeseen.
Tuljamo (järvi)

Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,0 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,5 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Järveen laskee neljä suo-ojaa, joista Tuljamonoja on huomattavin. Se on Tervajärven laskujoki, joka lähtee virtaamaan Ketkanlahden lounaispään Leirikeskuksen vierestä ja laskee kilometrin jälkeen Tuljamon pohjoispäähän. Oja putoaa 2,5 metriä järvien välisellä matkalla. Tuljamon oma laskuoja alkaa suoraksi kaivettuna ja leveänä ojana, mutta mutkittelee alajuoksulla ja se putoaa viisi metriä noin kilometrin mittaisella matkalla ennen laskemistaan Paattakaisjärveen. Järven lähellä alajuoksulla on sijainnut samanniminen maatila, mutta nykyään rannoilla on enää neljä mökkiä. Niille tulee tiet yhdystieltä 3110.
Inkarnaatio (kristinusko)

Inkarnaatio on yksi kristinuskon keskeisimmistä opeista. Sen mukaan Pyhän Kolminaisuuden toinen persoona, Jeesus Kristus, tuli ihmiseksi maan päälle, kun Neitsyt Maria tuli raskaaksi Pyhän Hengen vaikutuksesta. Kristillisen opin mukaan Jeesus oli täysin Jumala ja täysin Ihminen.
Evankeliumissaan apostoli Johannes sanoo (Joh.1:14):
”Sana tuli lihaksi ja asui meidän keskellämme.” 
Inkarnaation muistoksi kristityt juhlivat vuosittain joulua, mutta sitä voidaan muistella myös Marian ilmestyspäivänä.
Blyth (Northumberland)

Väestö

Blyth on Northumberlandin suurin kaupunki. Vuoden 2001 väestönlaskennan perusteella sen väkiluku oli 35 818. Kaupungissa oli tuolloin 15 358 kotitaloutta. Sataa naista kohti Blythissä oli 94,95 miestä. Blythissä oli 0–4-vuotiaita 5,97 %, 5–15-vuotiaita 14,58 %, 16–19-vuotiaita 5,16 %, 20–44-vuotiaita 33,05 %, 45–64-vuotiaita 25,8 % ja 65-vuotiaita ja sitä vanhempia oli 15,44 %. Väestön keski-ikä oli 38,64 vuotta. Kaupungin väestöstä 98,99 % oli valkoisia, 0,5 % aasialaisia, 0,26 % sekarotuisia, 0,13 % kiinalaisia ja 0,04 % mustia. Muihin ryhmiin kuuluivat loput 0,08 %. Blythin asukkaista 98,52 % on syntynyt Britanniassa, 0,12 % Irlannissa, 0,54 % muissa Euroopan maissa, 0,13 % Afrikassa, 0,48 % Aasiassa, 0,12 % Amerikassa ja 0,09 % Oseaniassa. Blythin asukkaista 79,19 % on kristittyjä, 0,3 % muslimeja, 0,17 % sikhejä, 0,07 % buddhalaisia, 0,03 % hindulaisia ja 0,03 % juutalaisia. Muiden uskontojen kannattajia on 0,22 %, uskonnottomia 13 % ja 6,97 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Roch-Ambroise Cucurron Sicard

Roch-Ambroise Cucurron Sicard (20. syyskuuta 1742 Fousseret Ranska – 10. toukokuuta 1822 Rooma, Italia) oli ranskalainen pappi, joka omisti elämäntyönsä kuurojen koulutukselle. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

Roch-Ambroise Cucurron Sicard tuli Bordeaux'n kuurojen ("kuuromykkien") koulun johtajaksi vuonna 1780, ja vuonna 1789, abbé de l'Épéen kuoleman jälkeen, hänet nimitettiin Pariisin koulun johtajaksi. Hän nimitti Jean-Marc Gaspard Itard'n 1774–1838 ensimmäiseksi koululääkäriksi, jonka tehtävänä oli valvoa koulun oppilaiden terveyttä.
Vuodesta 1795 lähtien hän toimi Pariisin normaalikoulussa professorina, jossa tehtävässä ollessaan hän kirjoitti ensimmäisen oppikirjansa. Hän toimi jäsenenä seurassa, jonka tarkoituksena oli taistella ateismia ja "tieteiden tasavaltaa" vastaan.
Vallankumouksen pyörteissä hänet uhattiin pidättää 4. syyskuuta 1797 eli vallankumouksen kalenterin mukaan 18. fructidor vuonna V. Hänen onnistui kuitenkin kätkeytyä aina 9. marraskuuta 1799 eli 18. brumaire vuonna VIII, saakka.
Hänet oli valittu Ranskan instituutin jäseneksi jo vuonna 1795, ja Ranskan akatemian jäsen hänestä tuli vuonna 1803.
Nasr Allah Khan

Elämäkerta

Nasr Allah syntyi vuonna 1874. Hänen oli isänsä Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahmanin toinen poika ja hänen veljensä Habib Allah. Nasr Allahin isän valtakaudella Afganistan oli saavuttanut suhteellisen sisäisen yhtenäisyyden ja kansainvälisesti tunnustetut rajat maalle. Afganistan oli kuitenkin edelleen alisteinen briteille ja maalta puuttui esimerkiksi oikeus harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa. 'Abd al-Rahman pyrki saavuttamaan täyden itsenäisyyden pyrkien esimerkiksi lähettämään Afganistanin virallisen lähettilään Lontooseen Brittiläisen Intian sijaan. Tavoitteen saavuttamiseksi Lontooseen lähetettiin hänen poikansa Nasr Allah vuonna 1895. Nasr Allah otettiin vastaan prinssille sopivin kunnianosoituksin, mutta afgaanien ehdotukseen ei kuitenkaan suostuttu.
'Abd al-Rahman kuoli vuonna 1901 ja hänen seuraajakseen julistettiin hänen vanhempi poikansa Habib Allah. Usein vallanvaihdosta seuranneelta sisällissodalta vältyttiin ja Habib Allah hallitsi suhteellisen rauhan vallitessa vuoteen 1919 saakka. Nasr Allah toimi emiirin neuvonantajana ja armeijan komentajana. Hänet tunnettiin konservatiivisena ja uskonnollisena, sekä brittiläisvastaisena. Habib Allah murhattiin vuonna 1919. Emiirillä ei ollut selvää seuraajaa ja tilanteesta syntyi valtakamppailu Nasr Allahin ja emiirin poika Aman Allahin kesken. Nasr Allahilla oli tukijoita paštuheimojen, uskonoppineiden ja muiden konservatiivisten piirien keskuudessa. Tuolloin Kabulin kuvernöörinä toiminut Aman Allah oli kutienkin murhahetkellä edullisemmassa asemassa maan pääkaupungissa, kuin Jalalabadissa ollut setänsä. Hän hallitsi näin myös valtion kassaa ja saattoi ostaa itselleen myös maan armeijan tuen. Nasr Allahin tuki suli nopeasti pois ja hän päätyi Aman Allahin pidätyttämäksi. Nasr Allah kuoli hämärissä olosuhteissa vankeutensa aikana helmikuussa 1919. Nasr Allah haudattiin Kabuliin.
Ravintola Kaisaniemi

Ravintola Kaisaniemi oli Helsingin Kaisaniemen puistossa sijaitseva ravintola, jonka Catharina ”Cajsa” Wahllund perusti vuonna 1827. Se oli Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminnassa ollut ravintola sulkemiseensa tammikuuhun 2019 saakka. Ravintolan nykyinen rakennus valmistui vuonna 1839. Koko Kaisaniemen puisto on saanut nimensä ravintolan mukaan. Ravintolan erikoisuutena on ruokasalin katon läpi kasvava elävä puu.

Historia

Catharina Wahllund saapui pääkaupungin muuton yhteydessä Turusta Helsinkiin vuonna 1818. Yhdessä teurastaja Salomon Janssonin kanssa hän sai oikeuden perustaa ravintolan yleiseen kävelypuistoon. Ravintola oli aluksi vain pieni, virvokkeita myyvä kioski, mutta vuonna 1839 Wahllund rakennutti paikalle ravintolan, josta tuli varsinkin ylioppilaiden suosima paikka. Puistoon valmistui keilarata ja meripaviljonki. Ylioppilaiden tavasta esittää 1. toukokuuta lauluja Kajsalle puisto sai nimensä; siihen saakka se oli tunnettu Seurapuistona.
Tuohon aikaan Kaisaniemi oli vielä selvästi niemi, ja ravintola sijaitsi niemen kärjessä. Mutta 1800-luvun loppupuolella sen länsipuolelle rakennettiin rautatien ratapiha. Sitä varten lohkaisiin alueita puistostakin, mutta suurimmaksi osaksi rata rakennettiin täyttömaalle. Tällöin täytettiin paikalla ollut Töölönlahden eteläosa ja siitä etelään työntynyt Kluuvinlahti, jolloin myös Kaisaniemi lakkasi olemasta niemi, ja se rajoittuu mereen enää vain pohjoisessa.
Ravintolarakennuksen suunnittelija on tuntematon. Rakennusta on myöhemmin muutettu useita kertoja. Rotundasali ja ulkoterassi, joka myöhemmin lasitettiin, lisättiin 1920-luvun lopulla. Silloin ravintolaa pyöritti Lars Lindman, joka johti Ravintola Kaisaniemeä vuosina 1924-1968. 
Ravintolatoimintaa vuodesta 1994 harjoittanut Oy H & H Catering Ab haettiin konkurssiin ja ravintola sulki ovensa tammikuussa 2019. Helsingin kaupunki suunnittelee korjaustoimia ja sen jälkeen uutta kilpailutusta. Ravintola Kaisaniemi on sr 1 -suojeltu eli sekä ulkoasultaan että sisustuksensa osalta.