google/wiki40b huggingface dataset:
John Arne Riise

Seuraura

Riise aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana Aalesunds FK:ssa, josta hän siirtyi Ranskan liigaan AS Monacoon vuonna 1998. Monacossa hän vakiinnutti paikkansa ykkösmiehistössä jo ensimmäisellä kaudellaan ja voitti liigamestaruuden seuraavalla kaudella. Gérard Houllier hankki Riisen Liverpooliin kaudelle 2001–2002 neljällä miljoonalla punnalla. Riise voitti Liverpoolissa Englannin liigacupin, Mestarien liigan sekä Euroopan Super Cupin. 22. huhtikuuta 2008 Riise teki oman maalin Mestarien liigan välieräottelun lisäajalla Chelseaa vastaan. Ottelu päättyi 1–1. 
Kesäkuussa 2008 hänen ilmoitettiin pelaavan kaudella 2008–2009 AS Romassa.  Riise debytoi AS Romassa 1–1 päättyneessä ottelussa Napolia vastaan 31. elokuuta 2008. Vuonna 2011 Riise siirtyi Fulhamiin kahden vuoden sopimuksella. Kolmen Fulhamissa vietetyn kauden jälkeen Riise siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kyproksen jalkapalloliigan APOEL FC:iin.
Elokuussa 2015 Riise siirtyi Intian Superliigan Delhi Dynamosiin. Maaliskuussa 2016 Riise kertoi Twitter-tilillään, että hän palaa Aalesundiin, joukkueeseen josta hänen uransa alkoi. Aalesundissa Riise ei ehtinyt pelata kuin 10 ottelua, kunnes hän kertoi pistävänsä uran tauolla motivaatiopuutteen takia. Hän teki sopimuksen Intian Superliigan Chennaiyin FC:iin elokuussa 2016, mutta ehti pelata sielläkin ainoastaan 10 ottelua, jonka jälkeen hän ilmoitti lopettavan uransa.

Maajoukkueura

Riise esiintyi Norjan maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2000. Hänestä tuli vuonna 2011 kolmas sata maaottelua pelannut norjalaismies ja seuraavana vuonna hän nousi maaottelutilaston ykköseksi. Kaikkiaan hän pelasi 110 maaottelua, joista viimeisen maaliskuussa 2013. Maaottelumaaleja hän teki 16.

Muuta

Riisellä on tytär Ariana entisestä avioliitostaan. Myös hänen veljensä Bjørn Helge Riise on jalkapalloilija.
Hirvihaaran kartano

Hirvihaaran kartano on hotellina ja ravintolana toimiva kartano Mäntsälässä Mustijoen varrella Hirvihaaran kylässä.

Historia

Hirvihaaran kartano on osa entisestä Lassilan tilasta, joka vuonna 1759 jaettiin kahteen ja myöhemmin neljään osaan. Yksi osista nimettiin Hirvihaaraksi läpivirtaavan joen mukaan.
Kartanon rakennutti vuonna 1918 Hirvihaaran tulitikkutehtaan omistaja, insinööri Herman Holmberg (1874–1926). Kartanon päärakennus on arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema. Puistoalueen puutarha-arkkitehtinä toimi Paul Olsson. Vuonna 1928 kartanon omistus siirtyi Holmbergin kuoltua vuodeksi Mäntsälän kunnalle.
Vuonna 1929 kartanon osti liikemies Mikael Sakkinen. Hän oli Mäntsälän kapinan johtomiehiä ja tarinan mukaan hänet haettiin vuonna 1932 kartanosta kuudenkymmenen poliisin voimin vankeustuomiota suorittamaan. Konkurssissa kartano palautui Mäntsälän kunnalle, joka omisti kartanon pari vuotta. Vuonna 1934 kaupparekisteriin ilmoitettiin Hirvihaaran kartano Oy, jonka aikana kartano oli maanviljelykäytössä.
Vuodet 1939–1952 kartanon omistivat vapaaherra Johan ja vapaaherratar Dagmar Ramsay (o.s. Ruin) sekä heidän lapsensa Oneida ja Anders. Sota-aikana kartanossa toimi sotilaiden toipilaskoti, jota johti Dagmar Ramsay. Kartanon korkea torni toimi ilmavalvontatornina.
Vuonna 1952 kartanon osti Helsingin kaupunki ja sinne kuljetettiin laitapuolen kulkijoita olympialaisten ajaksi. Tämän jälkeen kartano toimi kunnallisena vanhainkotina vuoteen 1989 asti, jolloin Mäntsälän kunta lunasti sen itselleen huonokuntoisena. Vuonna 1992 Mäntsälän kunta myi kartanon Arto Hakalalle. Hän teki perusteellisen kunnostuksen, jolloin kartano sai nykyasunsa. Vuonna 2000 valmistui Ruusutaloon lisää majoitustilaa. Vuonna 2013 avattiin 230 neliön lasipaviljonki kartanon vieraiden ympärivuotiseen käyttöön.

Hotelli-ravintola

Vuodesta 1992 lähtien hotelli Hirvihaaran Kartano on toiminut mm. kokouksien ja juhlatilaisuuksien pitopaikkana. Kartanossa toimii myös ravintola. Hotellissa on 29 majoitushuonetta sekä useita kokoustiloja että Rotisseur-tasoinen ravintola. Kartanon alueella on savusauna, tenniskenttä ja keittiöpuutarha.
Kartanon Lasipaviljonki on pinta-alaltaan 230 m2. Rakennuksen kantavana runkona toimivat rautakaaret, suurten ikkunoiden ja ovien rautaristikot on valmistettu Porissa. Kirkkaana loistavat kristallikruunut puolestaan on tehnyt Hirvihaaran kylässä toimiva yritys. Päätalo ja Lasipaviljonki ovat yhteydessä toisiinsa yhdyskäytävällä. Lasipaviljongissa on kaikkina vuodenaikoina niin kokouksia, seminaareja, koulutuksia, valmennuksia, juhlia, konsertteja kuin tuotelanseerauksia.
Frédéric Leclercq

Frédéric "Fred" Leclercq (s. 23. kesäkuuta 1978 Ranska) on englantilaisen extreme power metal -yhtyeen DragonForcen ranskalainen basisti. Frédéric soittaa myös Maladaptive-yhtyeessä, jossa hän soittaa kitaraa, koskettimia ja laulaa sekä puhuu ranskan lisäksi myös saksaa ja englantia.

Yleistä

Frédéric Leclercq osaa soittaa bassokitaran lisäksi myös normaalia kitaraa, koskettimia sekä laulaa. Fred on DragonForcen kolmanneksi uusin jäsen uuden laulajan, Marc Hudsonin, ja uuden rumpalin, Gee Anzalonen jälkeen. DragonForcen entisen basistin jätettyä bändin pyydettiin yhtyeen kitaristin Herman Lin vanhaa kaveria Frédéric Leclercqiä täyttämään basistin paikan yhtyeen Japanin ja Pohjois-Amerikan kiertueilla. Fred osoitti muiden bändin jäsenten mielestä sellaista lahjakkuutta ja kypsyyttä, että häntä pyydettiin jäämään bändin vakituiseksi jäseneksi. Fred suostui empimättä.

Lavashow

Fredin monilahjakkuutta hyödynnetään DragonForcen lavashowssa. Esimerkiksi joskus Fred saattaa vaihtaa yhtyeen toisen kitaristin Sam Totmanin kanssa soittimia kesken laulun. Fred myös esittää usein kitarasooloja muiden bändin jäsenten esittäessä sooloja yleisölle.
Ibores

Ibores on espanjalainen pastöroimattomasta vuohenmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Sitä saadaan Extremaduran ylängöltä, Lounais-Espanjasta. 
Ibores-juusto on 650 gramman ja 1,2 kilon painoinen lieriön muotoinen kiekko. Sen kuoreen hierotaan kypsymisen aikana oliiviöljyä tai paprikajauhetta. Iboresiin käytettävä maito saadaan Serrana-, Verata- ja Retinta-vuohiroduista. Juuston annetaan kypsyä vähintään kahden kuukauden ajan ennen myymistä.
Iboresin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä tuntuu voin ja vuohenmaidon aromi. Ibores sopii leivän kanssa tai kohokkaisiin, kalaruokiin, kastikkeisiin ja keittoihin, ja viiniksi sen kanssa sopivat jälkiruokaviinit kuten sherry.
Boštjan Cesar

Seurajoukkueura

Cesar aloitti ammattilaisuransa kroatialaisessa Dinamo Zagrebissa, jota hän edusti vuodet 2000-2005. Dinamossa hän saavutti yhden 1. HNL -liigan mestaruuden sekä kaksi Kroatian cupia ja supercupia. Vuonna 2005 Cesar siirtyi Ranskan Ligue 1:n Olympique de Marseilleen. Hän edusti seuraa vuodet 2005-2009, mutta pelasi vain 24 ottelua ykkösjoukkueessa. Vuonna 2006 hän voitti kuitenkin seuran kanssa UEFA Intertoto Cupin. Kauden 2007-2008 Cesar oli lainalla Englannin mestaruussarjan West Bromwich Albionissa, jossa hän pelasi 20 ottelua voittaen seuran kanssa myös sarjan mestaruuden.
Tammikuussa 2009 Cesar siirtyi Ligue 1:n Grenoble Foot 38:n riveihin. Hän edusti seuraa puolitoista kautta pelaten 40 ottelua ja tehden yhden maalin. Heinäkuussa 2010 Cesar siirtyi Italian Serie A:n Chievo Veronaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Calcio Cataniaa vastaan. Avausmaalinsa Cesar teki lokakuussa 2010 AC Cesenan verkkoon. Parhaimmalla kaudellaan, avauskaudellaan 2010-2011, Cesar teki 32 ottelussa kolme maalia.

Maajoukkueura

Cesar pelasi Slovenian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua tehden yhden maalin vuosina 2001-2003. Slovenian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi helmikuussa 2003 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. Avausmaalinsa maajoukkueessa Cesar iski lokakuussa 2004 MM-karsintaottelussa tulevaa maailmanmestaria Italiaa vastaan. Maali jäi ottelun ainoaksi.
Cesar oli mukana myös vuoden 2010 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi jokaisessa Slovenian kolmessa ottelussa. Marraskuussa 2014 Cesarista tuli Slovenian kaikkien aikojen eniten maaotteluita pelannut pelaaja. Hän toimii nykyisin myös kapteenina.
Ihmelintu Wattoo-Wattoo

Wattoo-Wattoo

Wattoo-Wattoo on ovaalimaisen muotoinen mustavalkoinen lintu, jolla on pitkät, hoikat jalat ja kädet sekä pitkä pyrstö. Wattoo-Wattoo asuu lajitoveriensa kanssa Auguste-nimisellä, paradoksaalisesti kuution muotoisella planeetalla. Wattoo-Wattoo on älykäs, nopea ja nokkela. Wattoo-Wattoo on oikeastaan kalalintu (oiseau-poisson) eli se pystyy myös elämään veden alla. Sen ominaisuuksiin kuuluu myös maagisia kykyjä, se pystyy mm. muuttamaan muotoaan. Sen lajitoverit kykenevät myös monistumaan väristämällä itseään.

Juoni

Ensimmäisessä episodissa Wattoo-Wattoo tulee tietoiseksi maapalloa muistuttavalla planeetalla asuvista Zwaseista ja muuttaa heidän pariinsa ratkomaan Zwasien ongelmia. Ihmistä karrikoivat Zwasit ovat typeriä, hanhimaisia olentoja, jotka aiheuttavat kotiplaneetallaan paljon pahaa itselleen, luonnolle ja eläimille. Zwasit eivät ole varsinaisesti pahantahtoisia, mutta heidän tietämättömyytensä ja ajattelemattomuutensa saa silti tuhoa aikaan.
Wattoo-Wattoo tarkkailee alati tilannetta, ja kun asiat alkavat luistaa huonoon suuntaan, tarttuu Wattoo-Wattoo ohjaksiin. Wattoo-Wattoo pyrkii päättäväisesti antamaan Zwaseille opetuksen ja saamaan heidät toimimaan toisella tavalla. Tarvittaessa Wattoo-Wattoo kutsuu lajitovereitaan hätiin viheltämällä heille kutsun, joka kuuluu halki avaruuden. Apurit ovat Wattoo-Wattoon kaltaisia, mutta pienempiä ja yleensä monistavat itseään tarvittavan määrän.
Kun Wattoo-Wattoo on tyytymätön, se muuttaa muotoaan ja saattaa lähteä takaisin Augustelle pohtimaan ongelmaa. Kun taas Wattoo-Wattoo saa Zwasit toimimaan toisella tavalla ja ongelman ratkaistuksi, se osoittaa tyytyväisyyttään tanssimalla ja laulamalla.

Credot

Credot ovat sarjan eläimiä, sekä lemmikkejä että villieläimiä. Ne ovat aina pyöreitä muodoltaan, mutta niiden väri vaihtelee. Hanhimaisten Zwasien typeryydestä kärsivät varsinkin heidän lemmikkinsä, mutta eivät niiltä säästy villieläimetkään.

Sarjan tekijät

Ihmelintu Wattoo-Wattoon loi Hubert Ballay, joka käsikirjoitti sarjan yhdessä René Borgin kanssa. Borg myös ohjasi sarjan, kun taas Ballay teki siihen musiikin. Alkuperäisessä, Ranskan kielisessä versiossa on kertojana Dorothée (alun perin nimeltään Frédérique Hoschedé). René Borg oli myös taiteellinen johtaja Albert Barillén sarjassa Olipa kerran ihminen.
Kulttuurikasvatussuunnitelma

Kulttuurikasvatussuunnitelma on suunnitelma siitä, miten kulttuuri-, taide- ja kulttuuriperintökasvatusta toteutetaan kunnassa tai alueella osana opetusta. Se laaditaan ja sitä toteutetaan koulujen ja kulttuuri- ja taidealan toimijoiden yhteistyönä. Se pohjaa kunnan omaan kulttuuritarjontaan ja kulttuuriperintöön sekä lasten ja nuorten omaehtoiseen toimintaan.
Kulttuurikasvatussuunnitelma perustuu Opetushallituksen laatimiin valtakunnallisiin Opetussuunnitelman perusteisiin. Perusopetuksen opetussuunnitelmassa (1.8.2016 alkaen) kulttuurikasvatussuunnitelma mainitaan paikallista opetussuunnitelmaa täydentävänä mahdollisuutena. 
Kulttuurikasvatussuunnitelma perustuu opetussuunnitelman toteuttamiseen ja tekee koulujen kulttuurikasvatustyöstä tavoitteellista. Samalla se takaa kaikille oppilaille samat osallistumisen mahdollisuudet. Kulttuurikasvatus koskee kaikkea opetusta, ei vain taide- ja taitoaineita, ja nivoo yhteen eri oppiaineita. Kulttuurikasvatussuunnitelmien nimet ja sisällöt vaihtelevat runsaasti, sillä suunnitelmista ole tehty valtakunnallista linjausta. Kulttuurikasvatussuunnitelmista voidaan käyttää myös nimeä kulttuuripolku, kulttuurikasvatusohjelma tai kulttuurikalenteri 
Lastenkulttuuripoliittisessa ohjelmaehdotuksessa (OKM 2014) kannustetaan kunnan kulttuurikasvatussuunnitelman tekemiseen, sillä sen avulla taataan kaikille lapsille ja nuorille tutustuminen oman asuinpaikan taiteeseen ja kulttuuriperintöön:
»Kuntia tuetaan erityisen, paikallisiin kulttuurisiin olosuhteisiin pohjautuvan kulttuurikasvatussuunnitelman laatimisessa laajan yhteistyön ja valtakunnallisen neuvonnan avulla. Taiteen kentän ja lastenkulttuurin toimijoiden lisäksi yhteistyössä on mukana myös Taiteen edistämiskeskus. Systemaattisesti etenevän kulttuurisuunnitelman avulla voidaan taata kaikille lapsille ja nuorille tutustumisen oman asuinpaikan taiteeseen ja kulttuuriperintöön. Oppaina ja ohjaajina ovat opettajien lisäksi kulloiseenkin ikään ja taitoihin sopivat ammattilaiset.»
Vuonna 2017 yli sadassa Suomen kunnassa on oma kulttuurikasvatussuunnitelma. Joissakin kunnissa kulttuurikasvatussuunnitelmat ovat olleet käytössä jo pitkään osana perusasteen paikallista opetussuunnitelmaa ja vakiintuneet kunnan tavaksi tehdä lastenkulttuurityötä. Kuntien suunnitelmat voivat kulkea kulttuuriopetussuunnitelman, kulttuuripolun, -rappusten tai -reitin nimellä. Suomessa käytössä olevat kulttuurikasvatussuunnitelmat on listattu Suomen lasten­kulttuuri­keskusten liiton sivuille.
Elokuvajuhlat

Elokuvajuhlat, elokuvafestivaalit tai filmifestivaalit ovat säännöllisesti, yleensä vuosittain järjestettäviä tilaisuuksia, joissa elokuvatuotanto esittäytyy tuottajille, jakelijoille, kriitikoille ja muille asiasta kiinnostuneille. Elokuvajuhlilla arvioidaan uusia tai erinomaisia elokuvia. Niissä näytetään elokuvaesityksiä ja useimmiten jaetaan palkintoja parhaista elokuvista. Filmifestivaaleja sponsoroivat kansalliset tai paikalliset kulttuuri-instituutiot, alan järjestöt ja kokeelliset elokuvaryhmät. Ne voivat saada myös yhteiskunnan tukea. Elokuvajuhlia järjestetään maailmassa satoja vuosittain.
Ensimmäistä merkittävää elokuvafestivaalia vietettiin Venetsiassa, Italiassa 1932. Huomattavia elokuvajuhlia järjestetään Cannesissa (vuodesta 1946), Berliinissä (vuodesta 1952) ja Torontossa (vuodesta 1976). Valtaosa festivaaleista ovat, joko epäkilpailullisia (Montreal) tai kilpailullisia (San Sebastián), missä palkintoja myönnetään; tai molempia, kuten Cannesin ja Berliinin elokuvajuhlat.
Festivaalit tarjoavat elokuvanäytösten ohella myös tilaisuuden keskustella taiteellisesta kehityksestä elokuvissa. Elokuvajuhlat tarjoavat pitkäaikaisempaa näkyvyyttä kaupallisesti hankalille elokuville ja tarjoavat tuottajille ja jälleenmyyjille hyvän markkinapaikan ulkomaisten esitysoikeuksien myyntiin ja ostamiseen. Kauppoja hierotaan usein teatterilämpiössä tai kahviossa.
Monia festivaaleja järjestetään lomakohteissa sesonkiajan ulkopuolella. Elokuvafestivaaleja, jotka erikoistuvat lyhytelokuviin pidetään muun muassa Mannheimissa, Saksassa ja Toursissa, Ranskassa. On myös erittäin erikoistuneita juhlia, joissa teemana on vedenalainen kuvaus tai tietyt aiheet, kuten vuorikiipeily. Pohjoismaiden vanhin ja suurin lyhytelokuvafestivaali on Tampereen elokuvajuhlat (vuodesta 1969).
Tumaco

Historia

Tumaco perustettiin 30.11.1640. Sen perusti jesuiitta Francisco Ruggi. Tumaco nimettiin alueella asuneen Tumapaes-heimon mukaan. Tumacon alue toimi espanjalaisjoukkojen tukikohtana. Merirosvot hyökkäsivät sinne usein. 1700-luvun lopulla Tumacossa kapinoitiin espanjalaisvaltaa vastaan. Tumaco sai kunnan oikeudet itsenäisessä Kolumbiassa presidentti Tomas Cipriano de Mosqueran aikana. Tsunamit ja vedenalaiset järistykset ovat ravistelleet Tumacoa useita kertoja. Sadat ihmiset saivat surmansa vuoden 1979 luonnononnettomuudessa. Huumekartellit, FARC-sissit ja puolisotilaalliset joukot tunkeutuivat Tumacoon 1990-luvulla. Turvallisuustilanne on heikentynyt Tumacossa merkittävästi 2010-luvulle tultaessa sissien ja puolisotilaallisten joukkojen taistellessa alueen hallinnasta. FARC on tehnyt useita iskuja Tumacossa. Tumacoa pidettiin vuonna 2014 Buenaventuran ohella Kolumbian väkivaltaisimpana paikkana. Iso-Britannia varoitti kansalaisiaan kesäkuussa 2016 matkustamasta Buenaventuraan ja Tumacoon.

Talous

Tumacon talous koostuu pääasiassa maanviljelystä. Siellä tuotetaan esimerkiksi kaakaota. Muita elinkeinoja ovat kalastus, metsätalous ja matkailu.

Matkailu

Tumaco on ollut yksi perinteisiä matkailukohteita Kolumbiassa. Heikentynyt turvallisuustilanne vähensi turismia hetkeksi. Kolumbian hallituksen päätös lähettää joukkoja Tumacoon vuoden 2015 lopulla sai turistit palaamaan Tumacoon. Turistit vierailevat usein esimerkiksi Sanquiangan kansallispuistossa, Playa el Morrolla tai Playa Bocagrandella, joissa voi nauttia hiekkarannoista, luonnosta ja tutkia alueen eläimistöä.

Väestö

Tumacon väestöstä enemmistö on afrokolumbialaisia. Tumacossa asuu myös paljon alkuperäisväestöön kuuluvia.

Ilmasto

Tumacossa vallitsee trooppinen ilmasto. Keskimääräinen lämpötila on 25-26 lämpöastetta. Kuivinakin kausina sataa paljon. Vuosittainen sademäärä on 2292 millimetriä.

Kulttuuri

Tumacossa järjestetään vuosittain festivaalit, jolloin esitellään käsityö- ja ruokakulttuuria. Monet kalaruoat kuuluvat Tumacon erikoisuuksiin.

Tunnettuja tumacolaisia

Jalkapalloilija Léider Preciado ja miss Kolumbiaksi kruunattu ja Miss international -kauneuskilpailut voittanut Stella Márquez ovat kotoisin Tumacosta.
Kirsi Pukkila

Pelaajaura

Pukkila aloitti uransa pääkaupunkiseudulla Nurmijärven Kurrassa ja Jävenpään Haukoissa. Vuonna 1996 hän siirtyi Lapinlahdelle, voittaen ringeten SM-kultaa vuosina 2002 ja 2003 LL-89:n riveissä. Vuodesta 2005 lähtien Pukkila on edustanut Luvian Kiekkoa, jossa hän on voittanut myös kaksi Suomen mestaruutta. Pukkila on ringeten SM-sarjan kaikkien aikojen pistetilaston kolmantena. Kauden 2016–2017 loppuun mennessä Pukkila oli 673 ottelussa kerännyt tehopisteet 1329+1190=2519. Hän toimii pelaamisen ohella myös Luvian Kiekon apuvalmentajana.
Suomen ringettemaajoukkueeessa Pukkila esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2000. Maailmanmestaruuden hän on voittanut neljästi. Vuoden 2010 kisoissa hän teki Suomen voittomaalin ensimmäisen finaaliottelun jatkoajalla. Seurajoukkueiden MM-kisoissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2008 ja pronssia 2011 Luvian Kiekon joukkueessa. Tammikuusta 2011 lähtien Pukkila on ollut mukana nuorten maajoukkueen valmennusryhmässä.

Jalkapallo

Kirsi Pukkila on myös pelannut jalkapalloa pääsarjatasolla. Hän on edustanut Naisten Liigassa pelaavia Kuopion MimmiFutista sekä NiceFutista aina vuoteen 2009 saakka. Vuonna 2006 Pukkila valittiin Palloliiton Satakunnan piirin parhaaksi naisjalkapalloilijaksi.
Sami Yläoutinen

Sami Yläoutinen (s. 1970, Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriön Suomen talouspolitiikan koordinaattoriksi 1.3.2016. Yläoutinen seurasi tehtävässä Jukka Pekkarista.
Yläoutinen on työskennellyt valtiovarainministeriössä eri tehtävissä vuodesta 1999 alkaen, muun muassa vakausyksikön päällikkönä kansantalousosastolla 2007-2011. Hän työskenteli Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) neuvonantajana Washingtonissa finanssipolitiikan osastolla vuosina 2011-2014.
Yläoutinen on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väittely tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2005 otsikolla "Development and Functioning of Fiscal Frameworks in the Central and Eastern European Countries".
Giorgi III

Giorgi III (georg. გიორგი III, arviolta 1098–6. huhtikuuta 1184) Bagrationi-suvusta oli Georgian kuningas vuosina 1156–1184. Hänen valtakautensa ajoittui Georgian keskiaikaisen monarkian kulta-aikaan, jota jatkoi hänen tyttärensä Georgian kuningatar Tamar. Tyttärestä tuli hallitsija 12-vuotiaana 1178.
Hänen isänsä kuningas Demetre I kuoli 1156. Hän muutti isänsä jälkeen armeijaa aggressiivisempaan suuntaan. Hänen valtakaudellaan asevoimat kehtittyivät huippuunsa. Vastassa olivat mm. seldžukkihallitsijat.

Perintö

Vardzian luolakaupunki on yksi tärkeimmistä georgialaisen kulttuurin symboleista ja georgialaisen renessanssin monumentti. Vardzian linnoituksen perusti Georgian kuningas Giorgi III. Hänen tyttärensä kuningatar Tamar muutti sen luostariksi. Luostari kasvoi yli 50 000 hengen kaupungiksi, jossa asuttiin jopa yli 13:ssa kiveen hakatussa kerroksessa. Tamarin kaudella luostarista tuli merkittävä hengellinen keskus, mutta maanjäristys tuhosi sitä vuonna 1283. 
Georgian vaakuna on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa.
Nic Offer

Nic Offer (s. 1972) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnettaan parhaiten vokalistina dancepunk yhtyeessä !!!, jonka hän auttoi luomaan Sacramentossa, Kaliforniassa vuonna 1996. Offer myöskin soitti bassoa ja kosketinta Out Hud-yhtyeessä vuodesta 1996 vuoteen 2005.
Heikki Hallamaa

Heikki Hallamaa (7. lokakuuta 1867, Käkisalmi – 1. maaliskuuta 1951, Helsinki) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908.
Hallamaa sijoittui vapaakiväärin täysottelussa sijalle 46 tuloksella 576 (pysty 165 + polvi 181 + makuu 230). Joukkuekilpailussa Suomi oli kahdeksas.
Metsänhoitoyhdistys

Metsänhoitoyhdistys (mhy.) on metsänomistajien rahoittama ja hallinnoima yhteenliittymä, joka edistää ja valvoo alueellaan yksityismetsätaloutta.
Metsänhoitoyhdistysten tarkoituksena on edistää metsänomistajien harjoittaman metsätalouden kannattavuutta ja tuottaa metsänomistajien tarvitsemia palveluita. Yhdistys voi muun muassa selvittää avustusvarojen saatavuuden ja hakea mahdolliset valtion avustukset metsänomistajan puolesta. Yhdistys edistää metsien kestävää hoitoa; tyypillisimpiä metsänhoitotöitä ovat metsänuudistamiseen ja taimikonhoitoon liittyvät tehtävät. Metsänhoitoyhdistykset rahoittavat toimintansa jäsenmaksuilla ja palveluliiketoiminnan tuotoilla. 
Vuoden 2019 alussa Suomessa oli 65 metsänhoitoyhdistystä, joiden toimialue kattoi koko maan.  Metsänhoitoyhdistyksiä on ainoastaan Suomessa.
Metsänhoitoyhdistyksien pakkojäsenyys poistui vuoden 2014 alussa ja metsänhoitomaksun kerääminen veromuotoisena poistui vuoden 2015 alusta.  Samalla vuodesta 2015 lähtien metsänhoitoyhdistysten jäsenet saavat käyttöönsä myös  MTK ry:n jäsenedut, kun metsänhoitoyhdistykset ovat liittyneet MTK:n jäseniksi.

Historia

Metsänhoitoyhdistys Tapio perustettiin 2. joulukuuta 1907. Metsäosuuskuntia perustettiin järkiperäistämään metsänhoitoa ja myymään "metsäntuotteita jalostettuna ja jalostamattomana". Tapio valisti metsänhoidosta metsänhoitokursseilla ja kilpailuissa, arvioi metsiä, leimasi ja myi puita, välitti siemeniä ja tuotti taimia metsänviljelyyn. Toiminta hiipui sodan aikana ja päättyi vuonna 1920.
1930-luvulla metsänhoidon yhdistystoiminta elpyi metsänomistajien yhdistyksinä ja levisi koko maahan. Vuonna 1950 säädettiin metsänhoitoyhdistyslaki. Lakisääteisen metsänhoitomaksun avulla metsänhoitoyhdistysten merkitys kasvoi entisestään 1960- ja 1970-luvuilla. Nykyisin voimassa oleva laki ja asetus metsänhoitoyhdistyksistä on vuodelta 1998 (534/1998). Vuoden 2015 alussa voimaan tuli muutos, jolla metsänhoitoyhdistysten oikeus saada lakisääteisiä metsänhoitomaksuja kumottiin. (1090/2013).