google/wiki40b huggingface dataset:
Latte macchiato

Latte macchiato [ˈlatte makˈkjaːto] on Italiasta peräisin oleva lämmin maitokahvijuoma. Juomassa espressokahvi kaadetaan vaahdotetun maidon päälle lasiin. Alun perin miedosti kahville maistuva juoma oli tarkoitettu erityisesti lapsille.
Italian kielen latte macchiato tarkoittaa tahrattua maitoa, mikä viittaa vaahdon pinnalle jäävään kahvinruskeaan tahramaiseen kuvioon.
Jääkiekon nuorten 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2014

A-lohko

1. divisioonan A-lohko pelattiin Sanokissa, Puolassa 15.- 21. joulukuuta 2013.

B-lohko

1. divisioonan B-lohko pelattiin Dumfriesissä, Iso-Britanniassa 9.- 15. joulukuuta 2013.
Terssi

Terssi on diatonisen asteikon kolmas intervalli, jonka sävelten väli on puolitoista (pieni terssi) tai kaksi sävelaskelta (suuri terssi eli ditonus). Terssi voi tarkoittaa myös diatonisen asteikon kolmatta säveltä eli medianttia.
Puhtaasti viritetyssä suuressa terssissä, joka saadaan aikaan esimerkiksi viululla, sävelten taajuuksien suhde on 5:4 (1,25), pienessä terssissä 6:5 (1,2). Tasavireisessä asteikossa suhteet poikkeavat näistä jonkin verran: suuressa terssissä suhde tällöin on  ≈ 1,25992 ja pienessä  ≈ 1,1892. Tasavireisessä asteikossa oktaaviin mahtuu kolme suurta tai neljä pientä terssiä (esimerkiksi C–E–Gis/As–C tai C–Es–Ges/Fis–A–C).
Länsimaisessa musiikissa terssi on tärkeä intervalli, sillä se on pohjana duurin ja mollin muodostamiselle. Tavallisessa kolmisoinnussa on nimensä mukaisesti kolme säveltä: perussävel, terssi ja kvintti eli sävelet I, III ja V. Sekä intervalli I–III että intervalli III–V ovat terssejä. Se, onko sointu duuri- vai mollisointu, määräytyy terssien suuruuden mukaan. Mikäli alempi terssi (I–III) on suuri ja ylempi (III–V) pieni, soinnusta tulee duurisointu (esim. C-duuri: C–E–G). Jos taas alempi terssi on pieni ja ylempi suuri, soinnusta tulee mollisointu (esim. c-molli: C–E♭–G). Molempien terssien ollessa pieniä saadaan vähennetty kolmisointu (esim. c-vähennetty: C–E♭–G♭). Kun terssit ovat molemmat suuria, sointu on ylinouseva kolmisointu (esim. C-ylinouseva: C–E–G♯).
Sinfonia nro 8 (Mahler)

Sinfonia nro 8 Es-duuri on Gustav Mahlerin sinfonia, joka on sävelletty suurimmaksi osaksi vuonna 1906. Teoksen lopullinen orkestrointi valmistui vuonna 1907 ja kantaesitys oli 12. syyskuuta 1910 Münchenissä. Sinfoniasta käytetään lisänimeä "Tuhannen sinfonia" sen vaatiman erityisen suuren esittäjistön vuoksi. Se on sävelletty kolmelle sopraanolle, kahdelle altolle, tenorille, baritonille, bassolle, kaksinkertaiselle sekakuorolle, poikakuorolle, laajennetulle orkesterille ja uruille.
Mahlerin kahdeksas sinfonia on poikkeuksellinen monessa mielessä: se vaatii suuremmat resurssit kuin mikään muu taidemusiikin teos, vähintään noin 300 esittäjää, tavoitellun vaikutelman aikaansaamiseksi.
Sinfoniassa on vain kaksi osaa, joista ensimmäinen kestää noin 25 minuuttia ja jälkimmäinen lähes tunnin. Osissa on käytetty kahta tyystin erilaista ja erikielistä tekstiä, ensimmäisessä osassa keskiaikaista latinankielistä hymniä "Veni, creator spiritus" ("Tule, luomishenki") ja toisessa osassa Goethen Faustin toisen osan loppukohtausta.
Sävellaji on Mahlerille epätyypillisesti suurelta osin duurissa. Ensimmäinen osa on jatkuvaa orkesterin pauhun ja valtavien kuorojen huimien osuuksien vuoristorataa; toisen osan aloittaa pitkä hiljainen adagio ja päättää torvifanfaarien säestämä finaali.
Mahler kuvaili sinfoniaansa kirjeessään Willem Mengelbergille:
»Kuvittele, että maailmankaikkeus räjähtää lauluksi. Emme enää kuule ihmisten ääniä, vaan planeettojen ja aurinkojen, jotka kiertävät radoillaan.»
Stranger Things

Arvostelut

Sarja on saanut erinomaisen vastaanoton sekä arvostelijoilta että yleisöltä. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 95 % kriitikoista on antanut sarjalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 8,1/10. Keräys perustuu 57 arviointiin. Metacriticissä sarjalla on 76 pistettä 100:sta, pohjana 34 arviointia. 
Variety-lehden mukaan Stranger Things on yksi Netflixin katsotuimmista sarjoista. Helsingin Sanomien Juho Typpö kutsui sarjaa kesän 2016 tv-ilmiöksi.
USS Minneapolis-Saint Paul

Palveluskäyttö

Yhdysvaltain 2. laivaston komentaja määräsi 16. syyskuuta 2003 kaikki Hampton Roadsissa olevat 40 alusta yhtenä USS Minneapolis-Saint Paul poistumaan satamasta, jotta ne välttyisivät hurrikaani Isabelin tuulelta ja mahdollisilta hurrikaanin nostattamien aaltojen aiheuttamilta vaurioilta.
USS Minneapolis-Saint Paul poistettiin käytöstä 28. elokuuta 2008 sen oltua 24 vuotta palveluksessa. Sukellusvene hinattiin Puget Soundin laivastontelakalle Bremertoniin Washingtoniin, jossa se odotti romutuksen aloittamista aina vuoteen 2011.
Pohjola-opisto

Pohjolan opisto oli Haukiputaan Asemakylällä vuosina 1956–2002 toiminut kansanopisto, jonka perusti Väinö Voionmaan säätiö. Opisto siirtyi vuonna 1970 kokonaan Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK.:n omistukseen. Pohjolan opiston paikalla oli sijainnut 50 vuotta aiemmin yli puolen vuosisadan ajan  Maunun saha vuosina 1863-1908. Pohjola-opisto perustettiin 1956 ja myytiin 1996 Vuolle-setlementille. Vuonna 2002 opiston toiminnot siirrettiin Oulun Tuiraan ja nimi lyheni Pohjola-opistoksi. Siellä se toimii nyt nimellä Vuolle-opisto. Asemakylän opistokiinteistöt ovat olleet vuodesta 2010 tyhjillään ja ränsistyneet.

Historiaa

Pohjolan opisto perustettiin kansanopistoksi, jonka tarkoituksena oli kouluttaa Pohjois-Suomen ammattiyhdistysaktiiveja ja heikentää seudulla tuohon aikaan vaikuttanutta vahvaa kommunistista suuntausta. Tähän kommunisminvastaiseen toimintaan SAK sai rahoitusta Yhdysvalloista. Opiston vihkiäisissä olivat kunniavieraina amerikkalaista rahaa Euroopan sosiaalidemokraateille järjestellyt Irwing Brown ja Yhdysvaltain Helsingin suurlähettiläs John D. Hickerson. Opiston esikuvana oli SAK:n kansanopistona yhä toimiva Kiljavan opisto Nurmijärvellä. Opiston ensimmäisenä rehtorina toimi VTM Sakari Kiuru, joka myöhemmin toimi Yleisradion pääjohtajana.
Opiston 7 kuukauden mittaisten talvikurssien opiskelijoista valtaosa oli Ouilun ja Lapin lääneistä kotoisin. Vuonna 1970 pitkä kurssi lyheni 3 kuukauden mittaiseksi ja opiskelijarakenne muuttui. Opistosta tuli osa SAK:n valtakunnallista koulutusjärjestelmää. 1980-luvun lopulla Pohjolan opiston toiminta oli vilkasta, ja vanhan päärakennuksen yhteyteen rakennettiin uusi ravintola. 1990-luvun puoleenväliin mennessä opiskelijamäärä oli kuitenkin laskenut ja kiinteistöjen käyttökulut nousseet. Vuonna 1996 SAK myi opiston kiinteistöineen Vuolle-setlementille. Se jatkoi kansanopistotoimintaa Haukiputaalla omista lähtökohdistaan vuoteen 2002 asti, kunnes oppilaitos muutti Ouluun ja muutti nimensä Vuolle-opistoksi.
Rakennukset ovat olleet tyhjillään vuodesta 2010. Pohjois-Pohjanmaan museo ilmoitti vuonna 2013 suosittelevansa kiinteistöjen suojelua, mutta muutti jo seuraavana vuonna   kantaansa rakennusten huonon kunnon vuoksi. Kiinteistölle on myönnetty purkulupa vuonna 2014.
Lahden ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysala

Lahden ammattikorkeakoulu

Lahden ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa ensimmäisten suomalaisten ammattikorkeakoulujen joukossa 1992. Sitä ennen sosiaali- ja terveysalan koulutusta oli annettu Sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksessa. LAMKiin rakentui uusi, amk-tasoinen sosiaali- ja terveysalan koulutus. Sosiaali- ja terveysalan oppilaitos jatkoi toimintaansa ja toimii nykyisin osana Salpausta.
LAMK oli osa Päijät-Hämeen koulutuskonsernia vuosina 1996-2014. Lahden ammattikorkeakoulu aloitti 1.1.2015 itsenäisenä ammattikorkeakouluosakeyhtiönä. Vuoden 2018 alusta Lahden ammattikorkeakoulun omistajaksi tulee LUT-yliopisto.
Gustav Alm

Richard Malmberg, kirjailijanimi Gustav Alm (5. syyskuuta 1877 Töysä – 1. marraskuuta 1944 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja, kansakoulujen tarkastaja ja dagdrivare-ryhmään 1910-luvulla kuulunut kirjailija.
Malmbergin vanhemmat olivat varapastori Elias Malmberg ja Olga Mathilda Sandelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Malmberg toimi kansakoulunopettajana Helsingissä 1900–1917, Vaasan kansakoulujen tarkastajana 1917–1921, kouluneuvoksena 1921–1927 ja viimeksi Helsingin ruotsinkielisten kansakoulujen tarkastajana 1927–1944.
Malmberg julkaisi runsaasti oppikirjoja ja niiden ohella kaksi romaania ja novelleja.
Tulilampi (Kouvola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Selkie

Selkie on kylä Kontiolahdella. Se sijaitsee kunnan eteläosassa, Joensuusta itään Ilomantsintieltä erkanevan Jakokoski-Heinävaara -tien eli Mönnin-Selkien maantien (yhdystie 5100) varrella. Kylän naapurikyliä ovat Heinävaara ja Mönni. Asukkaita kylällä on noin 270.
Selkie-Lehtoi on nauhamainen kyläkokonaisuus, joka ryhmittyy korkealle vaaralinjalle vanhan Tohmajärven maantien varteen. Tie seuraa paikoitellen 1600-luvun ensimmäistä, rinteille kaskiviljelyn tuoman asutuksen synnyttämää kylätien linjaa. Vaarat nousevat paikoin yli 200 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kylältä on toistaiseksi laajoja selkeitä näkymiä ympäristöön: suora näköyhteys jopa Joensuun keskustaan, Pielisjoelle ja Kolille asti. Möykynmäki on seudun tieliikenneympäristöistä paikallisesti koettavin.
Kylän nimi "Selkien kylä" taipuu muodossa "Selillä, Seliltä, Selille"; Lehtoin kylä (varhain oma kylänsä) "Lehtoilla, Lehtoilta, Lehtoille". Nykyinen kirjoitusasu on todennäköisesti peräisin Venäjän vallan ajalta, ja tämä on edesauttanut nykyisiäkin poikkeavia kielellisiä variaatioita. Virallisissa yhteyksissä sallitaan muodollisesti "Selkiellä" jne.
Selkien pohjoisin osa kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Samoin Selkien-Lehtoin-Heinävaaran kyläalue on yksi valtioneuvoston periaatepäätöksen mukaisista valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista (koko maassa 156).
Muiden Pohjois-Karjalan vaarakylien tapaan Selkie on osa ympäristöministeriön vuonna 1992, Suomen 75-vuotisjuhlavuonna, julkistamia Suomen kansallismaisemia. Historiallisen, kulttuuri- tai luonnonmaisemansa puolesta merkityksellisiksi kansallismaisemiksi on valittu yhteensä 27 väljää aluekokonaisuutta (maisematyyppiä) ympäri Suomen. Luokittelulla ei ole juridista merkitystä.
Selillä on kyläkoulu sekä oma evankelisluterilainen hautausmaakappeli Selkien-Mönnin hautausmaalla. Alakoulussa on tällä hetkellä noin 27 oppilasta Seliltä ja Mönnistä. Kylästä on arkipäivisin linja-autoyhteys Kontiolahden ja Joensuun suuntiin. Liikuntatiloja on Palotalon nykyaikaisessa urheiluhallissa. Mustavaaran laskettelukeskus sijoittuu kylän etelälaidalle. Metsästysseura Selkien Seudun Erä ylläpitää 1920-30-luvuilla rakennettua, kunnostettua ja paikallisesti rakennustaiteellisesti merkittävää maamiesseurantaloa.
Selkien kyläalueeseen kuuluvat Selkien ja Lehtoin lisäksi muiden muassa Elovaara, Havukkavaara, Jukajoki ja Mustavaara.
Kylän postitoimipaikka on 81235 Lehtoi. Vuoden 2012 lopputalvesta lähtien on paikalliset postipalvelut siirretty muualle viimeisen kyläkaupan lopetettua. Nuoriso- ja harrastustilat on sittemmin siirretty pois alakoulun tiloista uuden kylällä sosiaalisia palveluja tarjoavan yksityisen yrityksen tiloihin. Koulurakennuksessa toimii vielä alakoulu.
Selkien Sisu on paikallinen urheiluseura, joka keskittyy etupäässä suunnistukseen.
Selkien kyläyhdistys on osallistunut laajasti Jukajoen ja Jukajärven kunnostushankkeeseen, josta on tehty kansainvälisesti tuotettu dokumenttielokuva Jukajoki.
IBM AS/400

IBM AS/400 (lyhenne sanoista Application System/400 ja myöhemmin Advanced System/400) on IBM:n palvelintietokonesarja, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 1988. Sarjan seuraaja on IBM iSeries (myös nimellä System i), joka on esitelty 2000-luvulla, ja IBM Power Systems.
Varhaisimmat AS/400 -mallit käyttivät 48-bittistä CISC-suoritinta. CISC-suoritin korvattiin 64-bittisellä RISC-suorittimella, joka julkaistiin kesäkuussa 1995. Käyttöjärjestelmä oli OS/400 (myöhemmin nimellä i5/OS ja IBM i). OS/400:ssa on integroituna IBM DB2. Käyttöjärjestelmän julkaisuversio V3R2 oli viimeinen alkuperäiselle CISC-suorittimille pohjautuville malleille.
AS/400 käyttää EBCDIC-merkistöä kuten IBM S/390-suurtietokone mallistokin.
AS/400 -sarjan edeltäjä oli IBM System/38 minitietokonesarja.
IEVA

IEVA (Isännän ja Emännän VAlinta) oli tietokoneohjelma, jota käytettiin 1980- ja 1990-luvulla maatalousnäyttelyissä auttamaan maatilojen isäntiä ja emäntiä puolison valinnassa. Ensimmäisen kerran ohjelma oli käytössä Oulun maatalousnäyttelyssä elokuussa 1982. Ohjelmaa käytettiin soveltaen myös televisio-ohjelmassa "Napakymppi".
Matti Palonen

Matti Palonen on suomalainen lentopalloilija, joka on kotoisin Kotkasta. Hän on pelannut Lentopallon SM-liigassa joensuulaisen Pohjois-Karjalan Liiga-Riennon riveissä. Aikaisempia seuroja ovat olleet Ylöjärven pallo, Tampereen Isku-Volley, Korson Veto ja Oulun Etta.

Nuoruusvuodet

Kotkasta kotoisin oleva Palonen aloitti lentopallon vasta 11-vuotiaana. Matin vanhemmat Risto ja Tuula olivat kotkalaisen lentopalloilun takana kulta-ajoilla. Nuorena Palonen harrasti monipuolisesti urheilua. Hän pelasi jalkapalloa ja harrasti hiihtoa sekä yleisurheilua. Lento- ja koripallon pariin hän hakeutui vasta 11-vuotiaana. Lentopallosta tuli hänelle 15-vuotiaana päälaji kun Matti valittiin nuorten maajoukkueleirille.
16-vuotiaana Palonen lähti Tampereelle Varalan urheilulukioon, jossa silloin toimi valtakunnallinen poikien maajoukkueen valmennuskeskus. Varalassa Palonen pystyi harjoittelemaan ikäluokkansa parhaiden kanssa sekä tavoitteellisesti joka päivä. Pian Varalassa oltuaan Matti solmi sopimuksen SM-liigaan, Tampereen Isku-Volleyn kanssa jossa Matti vietti kolme vuotta suorittamalla lukion samalla. Neljän lukiovuoden jälkeen Palosen oli aika mennä armeijaan Lahteen. Armeijassa Lahdessa oltuaan hän pelasi vuoden Korson Vedossa, jonka jälkeen Palonen suuntasi Pohjoiseen, Ouluun pelaamaan. Oulun Ettassa hän vietti kolme vuotta johon sisältyi myös polven kuntouttaminen. 
Kolme vuotta Oulussa oltuaan Matti otti jäähdyttelyvuoden Ylöjärven Pallon riveissä, joka pelasi 1-sarjaa. Vuoden jälkeen kuitenkin Palonen teki sopimuksen SM-liigaan, Mutalan Rientoon. Kausi 2008 oli Matille jo 9. kausi korkeimmalla sarjatasolla Suomessa.

Rantalentopallo

Palonen pelaa kesäisin myös rantalentopalloa tosissaan. Parhaimpia saavutuksia Palosella on miesten SM-hopea, A-ikäisten SM-kulta sekä hopea yhdessä Pekka Sairasen kanssa. Lisäksi opiskelijoiden MM-kisoissa hän oli parinsa kanssa 7. sijalla.
Tyler Seguin

Peliura

Seguinin kasvattajaseura on Whitby Wildcats. Plymouth Whalers valitsi hänet yhdeksäntenä pelaajana OHL-liigan Priority-valintatilaisuudessa 2008. Seguin teki tulokaskaudellaan 2008–2009 OHL:n runkosarjassa tehot 21+46=67 ja valittiin tulokkaiden tähdistöön. Hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Chris Terryn jälkeen.
Kaudella 2009–2010 Seguin voitti kilpailijansa Taylor Hallin kanssa OHL:n pistepörssin. Seguin valittiin OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, palkittiin läpimurtonsa jälkeen Red Tilson Trophyllä ja hän pelasi OHL:n tähdistöottelussa ollen Team Orrin kapteeni. Seguin voitti myös CHL Top Prospect Awardin. Hänet varattiin toisena NHL-liigan varaustilaisuudessa vuonna 2010. Hänet varasi Boston Bruins. Ensimmäisenä varattiin Taylor Hall.
Seguin aloitti NHL-uransa Bruinsissa jo 18-vuotiaana ja oli voittamassa heti tulokaskaudellaan Stanley Cupia. Kaudella 2011–2012 hän oli joukkueensa eniten pisteitä ja maaleja tehnyt pelaaja tehtyään tehot 29+38=67. Seuraavalla kaudella hän pelasi toisen kerran urallaan Stanley Cup -loppuotteluissa, mutta tuolla kertaa Bruins hävisi mestaruuden Chicago Blackhawksille. Seguin aloitti kauden 2012–2013 EHC Bielissä Sveitsin pääsarjassa NHL:n työsulun vuoksi.
Heinäkuussa 2013 Seguin siirtyi Dallas Starsiin osana pelaajakauppaa, jossa Stars sai hänen lisäkseen hyökkääjä Rich Peverleyn sekä puolustaja Ryan Buttonin ja jossa Bruinsiin siirtyivät hyökkääjät Loui Eriksson, Matt Fraser ja Reilly Smith sekä puolustaja Joe Morrow. Seguinia oltiin kritisoitu Bostonissa villin vapaa-aikakäyttäytymisen vuoksi, minkä monet tahot uskoivat osittain vaikuttaneen siirtoon.

Kansainväliset kilpailut

Seguin kilpaili Kanadan joukkueessa Ivan Hlinkan muistoturnauksessa 2009 Tšekissä, missä hän johti joukkuettaan tekemällä neljässä ottelussa kymmenen maalia Kanadan voittaessa turnauksessa kultaa. Aiemmin hän voitti kultaa Ontarion joukkueen kanssa jääkiekon U-17 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän teki yksitoista pistettä kuudessa ottelussa. Seguin kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Kanadan joukkueeseen Tšekin MM-kisoissa 2015. Hän oli turnauksen paras maalintekijä yhdeksällä maalillaan.

Muuta

Seguinin isä Paul pelasi jääkiekkoa puolustajana Vermontin yliopistojoukkueessa.
M/S Satava

M/S Satava on suomalainen yhteysalus. Satava liikennöi Saaristomerellä Iniön rinnakkaisreitillä muun muassa Åselholmiin, Kolkoon ja Själöhön. Aiemmin alus liikennöi Nauvon pohjoisen saariston reitillä ja Rymättylän sekä Velkuan reittialueilla. Satavan omistaa JS-Ferryway.
Alus rakennettiin vuonna 1976 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla ja peruskorjattiin vuonna 2012, jolloin sitä myös pidennettiin. Sen pituus oli alun perin 23 metriä, ja siihen mahtui 2 henkilöautoa ja 82 matkustajaa. Nykyisin se on 33,26 metriä pitkä ja 6,6 metriä leveä, ja siihen mahtuu kahdeksan henkilöautoa ja 80 matkustajaa.
Sen sisaraluksia olivat alun perin Rosala, Sääminki ja Jurmo, jotka on kaikki pidennetty kymmenellä metrillä 1980-luvulla.
Pussitiainen

Piirteet

Pussitiainen on pienikokoinen ja luonnossa vaikeasti havaittava. Se on selkäpuolelta punertavanruskea ja alapuolelta vaaleampi. Sen harmaassa päässä on musta naamari, joka koiraalla on leveämpi kuin naaraalla. Koiraan rinnassa on punertavaa täplitystä. Nuori lintu on yksivärisemmän ruskea kuin aikuiset yksilöt. Lajin nokka on teräväkärkinen, vanhalla linnulla harmaa ja nuorella tumma. Pussitiaisen pituus 10–12 senttimetriä ja paino 8–9 grammaa.
Pussitiaisen äänet ovat korkeita. Yleisimmin kuultava ääni on korkea, venytetty, loppua kohti laskeva ”vsiiiyyyy”-kutsuääni. Lajin laulu muistuttaa hieman viherpeipon lurittelua. Pussitiaisen käyttäytyminen on tiaismaista, vaikka se ei kuulukaan varsinaisiin tiaisiin.

Levinneisyys

Keski- ja Itä-Euroopassa pesii n. 100 000 paria. Levinneisyysalue ulottuu suureen osaan Aasiaa aina Koreaan saakka. Virossa pesii n. 200, Latviassa n. 500 ja Ruotsissa n. 100 paria. Suomessa tavataan vuosittain joitakin yksilöitä, mutta pesintöjä on varmistettu vain muutama. Ensi kerran varmistui pesintä Suomessa vuonna 1985 Turussa. Havaintojen ennätysvuonna 1990 havaittiin 12 yksilöä pääasiassa Suomen etelärannikolla.

Elinympäristö

Pussitiaisen tyypillistä elinympäristöä ovat merenlahtien, järvien ja jokien veden vaivaamat rantametsät, pensaikot ja ruoikot.

Lisääntyminen

Pussitiaisen pesä on taitavasti rakennettu huopamainen pussi, joka riippuu elävän puun, tavallisesti koivun tai pajun, oksan kärjessä. Umpinaiseen pussiin johtaa pyöreä putki. Pesän pintamateriaali on usein osmankäämen siemennukkaa. Kerrotaan, että pesiä on käytetty lasten töppösinä, ei kuitenkaan Suomessa. Koiras rakentelee pesiä, joista naaras valitsee yhden. Koiras on moniavioinen, eli sillä voi olla useita naaraita puolisoinaan. Pussitiainen munii kerralla 6–8 valkeaa munaa, joita joko koiras tai naaras hautoo 13–14 vuorokautta. Poikaset oppivat lentämään n. 16 vuorokauden ikäisinä.

Ravinto

Pussitiaisen ravintoa ovat hyönteiset ja muut niveljalkaiset, talvella lisäksi osmankääminsiemenet, ehkä myös järviruo'on siemenet. Keväisin linnut käyvät etenkin pajujen kukinnoissa etsimässä hyönteisiä.
Novovoronežin ydinvoimalaitos

Novovoronežin ydinvoimalaitos (ven. Нововоро́нежская АЭС, Novovoronežskaja AES) on Venäjän Voronežin alueella, kolme kilometriä Novovoronežin kaupungin eteläpuolella, Donjoen äärellä sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö.
Voimala sijaitsee 45 kilometriä Voronežin eteläpuolella. Voimalaa varten Donjoen itäpuolelle on padottu ydinvoimalan tarpeita palveleva tekojärvi. Voimala sijaitsee sen eteläpuolella ja Novovoronežin kaupunki tekoaltaan pohjoispuolella.
Voimalan kaksi ensimmäistä yksikköä on poistettu käytöstä. Vuonna 2014 alussa käytössä olivat yhä sekä vuosina 1971 ja 1972 valmistuneet VVER-440 -reaktorit (voimalayksiköt 3 ja 4) että vuonna 1980 käyttöönotettu VVER-1000 -reaktori (5. yksikkö).
Kesällä 2008 aloitettiin ydinvoimalan toisen vaiheen ensimmäisen yksikön ja seuraavana toisen yksikön rakentaminen. Rakenteilla olevissa voimalaitosyksiköissä käytetään 1199 megawatin VVER-reaktoreita. Maaliskuussa 2016 aloitettiin 6. yksikön polttoaineen lataus ja tuotantokäyttöön laitos on tarkoitus saada kuluvan vuoden aikana.
Andrei Gavrilov

Andrei Vladimirovitš Gavrilov (ven. Андрей Владимирович Гаврилов; s. 21. syyskuuta 1955) on venäläinen pianisti. Hän opiskeli mm. Lev Naumovin johdolla ja voitti vuonna 1974 Kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun. 
Gavrilov asuu Sveitsissä. Hänet tunnetaan esimerkiksi Franz Lisztin Niccolò Paganinin musiikkiin pohjautuvan "La Campanellan" tulkinnasta, mutta myös muiden säveltäjien, kuten Sergei Prokofjevin, Mili Balakirevin ja Johann Sebastian Bachin levytyksistä.
Rauman Lehti (1881–1919)

Rauman Lehti (vuosina 1915–1918 Pohjanlahti) oli Raumalla vuosina 1881–1919 ilmestynyt sanomalehti.
H. E. Wegeliuksen ja Ludvig Långforsin perustama Rauman Lehti oli sisällöltään paikallinen ja linjaltaan suomenmielinen. Sortovuosina se oli määraaikaisesti lakkautettuna vuosina 1900 ja 1902. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen lehdestä tuli perustuslaillinen ja nuorsuomalaisten äänenkannattaja. Kenraalikuvernööri lakkautti lehden vuonna 1914, jolloin sen tilalle perustettiin Pohjanlahti. Sisällissodan jälkeen se otti takaisin vanhan nimensä. Kesän 1918 hallitusmuototaistelussa lehdestä tuli monarkistinen ja sen myötä kokoomuksen äänenkannattaja. Se lopetettiin puolueen toisen paikallisen lehden Länsi-Suomen tieltä.
Lehti ilmestyi vuodesta 1882 lähtien kerran, vuodesta 1889 kahdesti ja vuodesta 1898 kolmesti viikossa. Sen levikki oli  2400 kappaletta vuonna 1899. Päätoimittajina työskentelivät H. E. Wegelius (1881–1884), Kaarlo Kramsu (1885–1889), Albert Grönlund (1890), Kaarlo Hemmo Tiihonen (1891–1892), Risto Puhakka (1893), Volter Högman (Rihtniemi, 1893), Kaarlo August Järvi (1894), Emil Forsgren (1894–1898), Pekka Putkonen (1898–1901), J. A. Peltonen (1902–1905), Heikki Juntunen (1909–1910), Kaarlo Takalampi (1911–1912), S. Linnainmaa (1912–1914), Knut Sarlin (1915–1919) ja Martti Nordberg (1918 ja 1919).