google/wiki40b huggingface dataset:
Tupos

Tupos on kylä ja taajama Limingan kunnassa. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä kunnan keskustaajamasta pohjoiseen, Pohjanmaan radan, ja valtatien 4 varrella lähellä Kempeleen kunnanrajaa. Taajaman väkiluku vuoden 2017 lopussa oli 3 311. Aikaisemmin Tupos kuului Kempeleeseen, mutta vuoden 1970 alussa Valtioneuvoston päätöksellä se liitettiin Liminkaan. Taajama sijaitsee jo lakkautetun Tupoksen seisakkeen ympäristössä, rautatien ja seututien 847 länsipuolisella alueella.
Vuosituhannen vaihteessa Tupoksen ohittavaksi laajennettu, Ouluun vievä moottoritie on saanut kylän asukasluvun räjähdysmäiseen kasvuun. Tupoksen asukasluku on muutamassa vuosikymmenessä yli kymmenkertaistunut. Tämä näkyy kenties parhaiten Tupoksen yhtenäiskoulussa. Maaliskuussa 2017 oppilaita koulussa oli yhteensä 916.
Kylässä on peruskoulun lisäksi muun muassa sivukirjasto, nuorisotalo, palvelukoti, autokorjaamo, päivittäistavarakauppa Sale sekä sen yhteydessä asiamiesposti. Tupoksen eritasoliittymässä sijaitsee lokakuussa 2003 avattu ABC-liikennemyymälä sekä kalakauppa ja -ravintola. Eritasoliittymän läheisyyteen suunniteltiin Suomen ensimmäistä outlet-kylää Nordlettia, mutta hanke pysäytettiin kokonaan.
Tupoksen alueeseen katsotaan kuuluvan Vesikarin, Tuomiaron, Saunarannan, Kevätniemen ja Tuposlammen omakotitaloalueet.
Tupoksesta lähtevät tieyhteydet Limingan kirkonkylään, Tyrnävän kirkonkylään, Selkämaan ja Järvenpään haja-asutusalueisiin sekä Oulun kaupungin puolelle Lettoon ja Kylänpuolen kaupunginosaan.

Historia

Tupos on noussut merenpohjasta, siitä todistavat vieläkin tienreunamilla kasvavat rytiheinät eli järviruo’ot. Rantaviiva on sijainnut keskiajalla kylän nykyisellä kaava-alueella. Ensimmäiset tuposlaiset olivat kalastajia ja eränkävijöitä. 
Eräelinkeinot vähenivät 1600-luvulla, niiden väistyessä karjanhoidon ja viljelyn tieltä. Torpparit viljelijät talollisille ja raivasivat uutta viljelysalaa. Rehevää rantakasvustoa kerättiin eläimille, kuten lehmälle, lampaalle ja hevoselle. Heinänkäytön lisäksi kylvettiin viljaa, naurista ja perunaa. 
Suoviljely aloitettiin 1700-luvulla. Yli 200 neliökilometrin kokoinen niittyalue, joka koostui heinästä, sarasta ja pensaista ulottui aina Kempeleen ja Tyrnävän kuntien puolelle.Ensimmäiset asutukset Tupoksessa tapahtuivat 1800-luvulla. Tuolloin talot rakennettiin puusta. Jos puutavara oli loppunut, käytettiin rakentamiseen "mättäistä, turppaista"  eli turvetta.
1990-luvun alussa Limingan kunta aloitti kaavoitustyön Tupoksessa. Ensimmäiset tontit myytiin jo 1970–1980-luvulla. Tontteja myytiin aluksi koulun läheltä, myöhemmin alueita laajentaen.
Akseli ja Elina

Juoni

Elokuva alkaa siitä mihin edeltäjänsä jäi, kun Akselin elinkautinen tuomio vaihtuu ehdonalaiseksi vapaudeksi. Hän palaa kotiinsa yön pimedessä herättäen hämminkiä perheensä keskuudessa. Lapualaishenki nostaa päätään myös Pentinkulmalla, se henkilöityy kansakoulunopettajaan sekä pappilan rouvaan ja poika Salpakariin. Kivivuori kyyditään ja pahoinpidellään. Tästä vaiheesta elokuva jatkuu talvi- ja jatkosodan yli aina Kaarinan ja Auliksen häihin asti.

Vastaanotto

Akseli ja Elina oli Suomen elokuvateattereissa 510 542 katsojallaan vuoden 1970 katsotuin elokuva. Myös toiseksi ja kolmanneksi katsotuimmat olivat kotimaisia, Naisenkuvia ja Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika.
Anatole Litvak

Anatole Litvak (10. toukokuuta 1902 Kiova, Ukraina – 15. joulukuuta 1974 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ukrainalaissyntyinen elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Hän loi huomattavan kansainvälisen uran.
Litvakin töiden joukossa ovat Kaikki tämä ja taivas myös (1940), Käärmeenpesä (1948) ja Anastasia (1956). Ohjaaja pääsi Oscar-, Kultainen leijona - ja Kultainen palmu -ehdokkaaksi. 
Litvak teki toisen maailmansodan aikana dokumenttielokuvia Frank Capran kanssa. 
72-vuotiaana kuolleella Litvakilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Organisaation kehittäminen

Organisation kehittäminen on osa johtamista, jossa organisaation toimintaa muutetaan.

Muutos

Kurt Lewinin organisaatiomuutos mallin mukaisesti muutoksessa organisaation muutoksessa aluksi sulatetaan vanhat rakenteet, muutetaan niitä ja jäädytetään uudelleen.
Sulattaminen tarkoittaa yleensä organisaation aiheutettavaa šokkivaikutelmaa tekemällä suuri muutos. Sulattamisen jälkeen muutosta haluttuun suuntaan yritetään ohjata neuvottelun, tavoitteiden asetannan ja koulutuksen avulla. Muutoksen toteuduttua uudet käytännöt yritetään vakiinnuttaa käyttöön.

Yrityksen kasvuvaiheet

Yrityksen syntyvaiheessa yrittäjät tarvitsevat luovuutta tuotteen, palvelun, markkinoiden ja liiketoimintamallin luomisessa. Alkuvaiheessa kommunikointi on yleensä hyvin vapaamuotoista työntekijöiden keskuudessa ja vakiintuneita käytäntöjä ei ole syntynyt. Yrityksen kasvaessa johtajalta vaaditaan organisaation, ihmisten ja kasvun johtamista.
Seuraava vaihe onkin suunnan asettaminen. Suunnan asettaminen näkyy käytännössä esimerkiksi toimintojen organisointina esimerkiksi markkinointiin ja tuotantoon sekä seuranta/laskentajärjestelmien käyttöönottamisena. Kasvun myötä kommunikointi muuttuu virallisemmaksi. Tähän vaiheeseen kuuluu kriisi vapaudesta. Kolmannessa kasvun vaiheessa ilmenee yleensä onglemia kontrollin suhteen. Johdon on vaikea hallita toimintaa, joten yleensä vallan käyttöön voidaan ottaa työkaluja kuten kannustejärjestelmiä. 
Neljännessä kasvun vaiheessa yritys järjestää toimintoja osakemarkkinoilta rahan saamista varten. Käytännössä yrityksen talousosasto järjestetään raportoimaan osakemarkkinoille.Viidennessä vaiheessa organisaation toimintaa yritetään kehittää paremmin toimivaksi. Usein toiminta järjestetään matriisiorganisaatioksi erikoisosaamisten käyttöön saamiseksi mahdollisimman laajaksi.

Liiketoimintamalli

Liiketoimintamallin ymmärtäminen helpottaa organisaation kehittämistä.
Marc-André Hamelin

Marc-André Hamelin (s. 5. syyskuuta 1961 Montréal) on kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän sai kandidaatin ja maisterin arvot Templen yliopistosta ja voitti vuonna 1985 Carnegie Hall International American Music Competitionin ensimmäisen palkinnon. Hän on levyttänyt muiden muassa Alkanin, Busonin, Medtnerin, Regerin, Rzewskin, Skrjabinin, Villa-Lobosin, Weissenbergin, Graingerin ja Haydnin teoksia. Hän sai yhdeksännen Grammy-ehdokkuutensa levystä Études (2010), jolla on hänen omia sävellyksiään.
Hamelin on Kanadan ritarikunnan upseeri, Ordre national du Québecin Chevalier ja Royal Society of Canadan jäsen.
Kesälahti

Kylät

Hummovaara, Kesälahti, Mehonmäki, Ristlahti-Purujärvi, Suurikylä (Suurkylä), Rasti-Salokylä, Varmo, Totkunniemi, Marjoniemi, Ruokkee, Villala, Sarvisalo (Sarvisaari) ja Rajavaara
Kesälahden kirkonkylän taajamassa on 1 037 asukasta (31.12.2011).

Ruokakulttuuri

Kesälahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla muikkukeitto ja juustomaito.
Surukerttuli

Ulkonäkö ja koko

Surukerttuli kasvaa 12 cm pitkäksi. Aikuinen koiras on värikkäin: sillä on ruskea selkäpuoli, keltainen vatsapuoli ja musta päälaki ja rintaläikkä. Naaras ja nuori yksilö ovat hailakampia.

Esiintyminen ja elinympäristö

Surukerttuli pesii Yhdysvalloissa ja talvehtii Kuubassa. Yhdysvalloissa sitä ei ole nähty vuoden 1988 jälkeen, Kuubasta on epävarma havainto vuodelta 2002.
Neitsyt Marian ylistysvirsi

Magnificat musiikissa

Monet säveltäjät ovat säveltäneet Magnification tekstin. Muun muassa J. S. Bach, Claudio Monteverdi (Vespro Della Beata Verginen osana), Wolfgang Amadeus Mozart (Vesperae de Dominican osana), Antonio Vivaldi, Johann Kuhnau, Jan Dismas Zelenka, Charles Villiers Stanford, Sergei Rahmaninov (osana vigiliapalvelustaan), Einojuhani Rautavaara, John Rutter ja Pekka Kostiainen ovat säveltäneet oman versionsa.
Suomalaisessa virsikirjassa on Marian kiitosvirrestä mukaelmana virsi 50, Jumalaa kiittää sieluni. Sen sävel on sama kuin jouluvirressä Enkeli taivaan.
Sari Ann Stolt

Sari Ann Stolt (o.s. Moilanen, oikealta nimeltään Sari Ann Annika Moilanen) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja spiikkeri. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta ja esiintynyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa. Stolt on laulanut urallaan monien eri tyylisuuntia edustavien bändien ja orkestereiden solistina kuten Radion sinfoniaorkesteri, Playa Band, Jarkko Toivonen trio ja Jättiläinen-yhtye ja myös esiintynyt ääninäyttelijänä useissa TV- ja radiomainoksissa sekä elokuvissa. Yksi tunnetuimpia hänen rooleistaan on Pokémon-animesarjan Ash Ketchum, jota hän ääninäytteli sarjan pari ensimmäistä vuotta.
Sursk

Sursk (ven. Сурск) on pieni, noin seitsemäntuhannen asukkaan kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Sura-joen varrella, 92 kilometriä oblastin pääkaupungista Penzasta itään.

Historia

Nykyisen kaupungin edeltäjä oli Nikolski Hutorin kylä (ven. Никольский Хутор), joka perustettiin vuonna 1849. Paikalla oli jo tätä aiemmin sijainnut Nikolskoje -niminen pikkukylä.
Burrillville

Burrillville on kaupunki Providencen piirikunnassa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 15 955. Sen pinta-ala on 148 neliökilometriä, josta 143,9 neliökilometriä on maata ja 4,1 neliökilometriä vettä. Asukastiheys kaupungissa on 109,8 as./km²
Burrillville on nimetty rhodeislandilaisen senaattorin James Burrill nuoremman mukaan.
Katri Hirvonen

Katri Saara Elina Hirvonen (s. 25. kesäkuuta 1990 Tohmajärvi) on suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Selkeänä päälajina hänellä on kiekonheitto. Hirvonen edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentavat Ari Hirvonen ja Teemu Olli.
Kalevan kisoissa Hirvonen on saavuttanut kiekonheitossa hopeaa vuosina 2011, 2013 ja 2014 sekä pronssia vuosina 2012, 2015, 2016, 2017 ja 2018. Kuulantyönnössä hän voitti kultaa vuosina 2013 ja 2016 sekä saavutti hopeaa vuonna 2019 ja pronssia vuosina 2012, 2014 ja 2015. Sisäratojen SM-kilpailuissa Hirvonen voitti kuulantyönnössä kultaa 2012, 2013, 2014 ja 2016, hopeaa 2015 ja 2017 sekä pronssia 2018. Kiekonheiton talvimestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2016, hopeaa 2013 ja 2014 ja pronssia 2015.
Hirvonen karsiutui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 sekä kuulantyönnön että kiekonheiton loppukilpailuista. Hän karsiutui kiekonheiton loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ja EM-kilpailuissa 2009. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kiekonheitossa yhdeksänneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Hirvonen kilpaili Zürichissä 2014. Hän karsiutui kiekonheiton finaalista tuloksella 50,96. Hirvosella on myös maaotteluedustuksia.
Hirvosen kiekonheittoennätys on 57,44 m (2014). Kuulantyönnössä hänen ennätyksensä ovat ulkoradoilla 15,35 m (2016) ja sisäradoilla 15,32 m (2014).
Marinus II

Marinus II oli paavina 30. lokakuuta 942 – toukokuulle 946. Tämä roomalaissyntyinen mies nousi paaviksi hallitsija Alberic II:n myötavaikutuksella. Hän keskittyi paaviuden hallinnolliseen puoleen.
Pahtarikko

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen pahtarikko kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Lehtiruusukkeen keskeltä kasvava varsi on karvainen. Nahkeat ruusukelehdet ovat 1,5–3,5 cm pitkiä, puikeita tai pyöreähköjä ja tylppähampaisia. Lehdet ovat väriltään usein punertavia. Kukinto on tiheä terttu varren ja haarojen latvassa. Kukat ovat lyhytperäisiä ja väriltään aluksi valkoisia, lopulta punertavia. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiönliuskat ovat pystyjä ja teriö on verhiön pituinen. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen. Emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Pahtarikko kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen kota. Laji lisääntyy paitsi siemenistä myös suvuttomasti ruusukeversojen avulla.
Pahtarikko muistuttaa jonkin verran lumirikkoa (S. tenuis).

Levinneisyys

Pahtarikko on tyypillinen laji Islannissa, Norjan ja Ruotsin vuoristoseuduilla. Satunnaisemmin lajia tavataan lähinnä arktisilla alueilla ja pohjoisella havumetsävyöhykkeellä Suomesta itään Tyynellemerelle saakka, Alaskassa, Kanadassa, Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Pahtarikkoa kasvaa myös Himalajan vuoristoseuduilla. Suomessa pahtarikko on tavallinen laji monin paikoin Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla. Suurimmat esiintymät ovat Enontekiön Kilpisjärvellä, Utsjoella ja Kuusamossa. Etelämpänä pahtarikko on varsin harvinainen. Lajilla on yksittäisiä esiintymiä Keski- ja Itä-Suomessa. Eteläisen Suomen esiintymät lienevät jäänne jääkauden jälkeiseltä ajalta.

Elinympäristö

Pahtarikkoa esiintyy kallioseinämien hyllyillä ja kallionraoissa. Kasvupaikat ovat yleensä kuivia. Laji kasvaa usein emäksisellä kivilajilla.
Risteysvaihde

Risteysvaihde on rautatievaihteiden tyyppi, jossa kaksi raidetta risteää keskenään samassa tasossa ja jossa kahdella tai neljällä kieliparilla on muodostettu mahdollisuus valita eri kulkutiemahdollisuuksia. Risteysvaihteita on olemassa sekä yksi- että kaksipuolisia.

Yksipuoleinen risteysvaihde

Yksipuolinen risteysvaihde (tekninen tunnus YRV) on risteysvaihteista yksinkertaisin. Siinä kahdella kieliparilla on muodostettu kulkutien valintamahdollisuus siten, että ainoastaan vaihteen toisella sivulla voidaan vaihtaa risteävälle raiteelle.

Kaksipuolinen risteysvaihde

Kaksipuolisessa risteysvaihteessa (tekninen tunnus KRV) on neljällä kieliparilla toteutettu mahdollisuus siirtyä risteävälle raiteelle kaikista suunnista tultaessa: Siinä on poikkeava eli käyrä raide risteysosan kummallakin sivulla. Kaksipuolisia risteysvaihteita on kahta eri tyyppiä: rinnankytketty risteysvaihde ja ristiinkytketty risteysvaihde. Näistä yleisempi on kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde.

Rinnankytketty risteysvaihde

Kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde on toteutettu siten, että risteyksen edessä ja takana olevat kaksi kieliparia kääntyvät eri kääntölaitteella. Rinnakkain olevat kieliparit on kytketty toisiinsa, ja ne kääntyvät siten aina keskenään samaan suuntaan kääntölaitetta käytettäessä. Suomessa rinnankytkentyn risteysvaihteen tunnistaa helposti mustasta vaihteenopastimesta, jossa liikkuvien mustien peitinlevyjen avulla valkeita lyhtyaukkoja peittämällä ilmaistaan asetettu kulkutie. Tästä vaihteenopastimesta käytetään sen ulkonäön vuoksi yleisesti nimitystä tuulimyllyopastin. Tällä ratkaisulla rinnankytkettyä risteysvaihdetta käytettäessä voidaan muodostaa neljä eri kulkutievaihtoehtoa, mutta kuitenkin vain yksi kulkutie kerrallaan. Rinnankytkettyä risteysvaihdetta voidaan käyttää myös niin sanottuna turvavaihteena, sillä oikein asetettuna se estää pääsyn raiteelle, jota toinen juna käyttää.

Ristiinkytketty risteysvaihde

Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa on vain yksi kääntölaite, jota kääntämällä kaikki neljä kieliparia kääntyvät yhtäaikaisesti. Rinnakkaiset kieliparit on kytketty keskenään ristiin, ja kääntölaitetta käytettäessä kieliparit – kääntösuunnan mukaisesti – joko liikkuvat toisiaan kohti tai toisistaan poispäin. Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa voidaan täten muodostaa kaksi yhtäaikaista kulkutietä: joko suorat kulkutiet risteyksen ylitse tai poikkeavat kulkutiet kumminkin puolin. Kuitenkin vain yhtä näistä voidaan kerrallaan käyttää. Ristiinkytketyt risteysvaihteet ovat katoamassa Suomen rataverkolta, sillä niiden kunnossapito on kallista, eikä niitä voida käyttää turvavaihteina kuten rinnankytkettyjä risteysvaihteita.
Air Force One

Air Force One (suom. Ilmavoimat ykkönen) on radiokutsukoodi Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneelle, joka kuljettaa Yhdysvaltain presidenttiä. Yleensä tällä tarkoitetaan jompaakumpaa presidentin käyttöön tarkoitetuista muunnelluista Boeing 747-200B -koneista (ilmavoimien koodi VC-25A, rekistereiltään 82-8000 ja 92-9000). Jumbojet-kalusto otettiin käyttöön 1990. Sitä ennen käytettiin Boeing 707-320B -tyyppisiä muokattuja koneita vuodesta 1963 alkaen. Koneen radiokutsukoodi on ”Air Force One” pääsääntöisesti vain jos presidentti on koneessa. Koneessa on 26 hengen miehistö ja tilat 76 matkustajalle.
Lento-ominaisuudet eivät juurikaan poikkea standardijumbosta, paitsi että kone on varustettu ilmatankkausvälinein, mikä takaa periaatteessa rajattoman toimintasäteen. Kone on myös varustettu omasuojalaittein (silpun/soihtujenheittimet) ilmatorjuntaohjuksia vastaan. Niin ikään se on varustettu täydelliseksi lentäväksi sodanjohtokeskukseksi.
Kone oli tarkoitus korvata uudella Boeing-yhtiön lentokoneella vuonna 2017, mutta hanke on viivästynyt. Donald Trumpin mukaan lentokoneen hinta tulee olemaan yli 4 miljardia dollaria.
Vastaavasti varapresidentin koneesta käytetään tunnusta ”Air Force Two”. Yleensä kyseessä on Boeing 757 -koneen muunneltu versio, Boeing C-32.
Infektio

Tartunta eli infektio tarkoittaa vieraaseen lajiin kuuluvan taudinaiheuttajan tunkeutumista isäntälajin elimistöön sen ulkopuolelta tai siirtymistä isännän elimistön osasta toiseen. Tartuttava taudinaiheuttaja aiheuttaa isäntälajissa tulehdusvasteen. Tartunta häiritsee elimistön normaalia toimintaa ja saattaa johtaa erilaisiin seurauksiin, kuten kuolioon, jatkuviin haavoihin ja jopa kuolemaan. Taudinaiheuttaja on yleensä pieneliö, esimerkiksi bakteeri, virus, loinen, sieni, prioni tai viroidi. Loisen ja isännän välillä olevaa yhteiseloa, jossa loinen hyötyy isännästä, kutsutaan loisinnaksi. Tartuntoihin keskittynyt lääketieteen erikoisala on nimeltään infektiosairaudet.
Tartunnasta seuraavaa tautia kutsutaan tartuntataudiksi.
Kiovan televisiotorni

Kiovan televisiotorni (ukr. Телевізійна вежа, Televizijna veža) on 385 metriä korkea televisiotorni Kiovan kaupungissa Ukrainassa. Televisiotornia alettiin rakentaa vuonna 1968 ja se valmistui vuonna 1973. TV-torni maksoi noin 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tornissa on kaksi hissiä.
Kiovan televisiotorni on 60 metriä korkeampi kuin Eiffel-torni, mutta painaa 3 kertaa vähemmän.  Kiovan televisiotorni on korkein rakennus Ukrainassa.
Paulina Ahokas

Paulina Ahokas (s. 17. kesäkuuta 1972 Siilinjärvi) on suomalainen musiikkivaikuttaja.
Ahokas työskenteli vuodesta 2002 vuoteen 2011 Music Export Finlandin toiminnanjohtajana. Vuoden 2012 alusta hän aloitti työnsä Tampere-talon toimitusjohtajana.
Aiemmin Ahokas on työskennellyt Suomen Lontoon-insituutin arts managerina, Joensuun yliopiston musiikkitieteen lehtorina, Down by the Laituri -festivaalin markkinointi- ja tiedotuspäällikkönä sekä Cafe Nouveau -jazzklubin promoottorina Prahassa.
Kyläjärvi (suo Porissa)

Maantieto

Nykyisissä kartoissa Kyläjärvi puolikuun muotoisena suona. Ilmeisesti loput kuivatetusta järvestä on raivattu myöhemmin pelloksi ja jäänyt sen jälkeen rakennusten, rautatien ja maanteiden alle. Lounaan suunnassa olevat metsät ovat kuivaa kangasta.
Varhaisempaa karttatietoa on Isonjaon kartoissa vuosilta 1766−1767 ja 1781 . Näiden mukaan järvi oli pyöreähkön muotoinen järvi. Karttojen epätarkkuudesta johtuen järven alkuperäistä kokoa ei voida varmuudella määrittää. Parempia 1800-luvun karttojakaan ei voi käyttää, koska ei tiedetä milloin järven kuivaus aloitettiin. Vuoden 1850 Claes Wilhelm Gyldeenin Porin kaupunkikartassa Kyläjärvi on piirretty lähes Enäjärven kokoiseksi järveksi. Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa Kyläjärven kylä on piirretty kauaksi järvestä. Järven ja kylän välissä on laidunmaata eli niittyjä. Varsinaiset pellot sijaitsivat kylän sisällä ja sen lähiympäristössä. Kalmbergin kartassa järven pieni koko viittaa siihen, että kuivausta totetutettiin jo vuonna 1856.

Historia

Vuoden 1688 Magnus Bergmanin kartassa Kyläsaaren kylän talot oli piirretty järven rannalla olevan harjanteen päällä rannan suuntaisena rivinä. Siinä kartassa kylän pellot sijaitsivat talojen toisella puolella ja niityt järven rannoilla.  Kyläjärven kuivaamisesta tehtiin anomus 1800-luvun alussa. Hankkeen etenemisestä ei tiedetä mitään, mutta järvenlasku on tehty jossakin vaiheessa 1800-lukua, koska vuonna 1904 suuri osa entistä järveä on piirretty niityksi. Vuoden 1904 kartassa niityn keskellä oli jäljellä enää pieni lampi.
Vaikka Kyläjärven laskusta ei ole säilynyt dokumentteja, voi järvenlaskun vaikeuksista saa hyvän käsityksen esimerkiksi Enäjärven tai Pyntösjärven hankkeista.
Tahvo Rönkkö

Tahvo Heikki Rönkkö (8. joulukuuta 1905 Sonkajärvi – 15. helmikuuta 1993 Sonkajärvi) oli suomalainen keskustapuolueen poliitikko ja maatalousministeri. Hän toimi maatalousministerinä Martti Miettusen hallituksessa 14. heinäkuuta 1961 – 13. huhtikuuta 1962.
Suppiloköynnökset

Ulkonäkö ja koko

Suppiloköynnökset ovat rotevia ja maitiaisnesteellisiä puuvartisia liaaneja. Lehdet ovat vastakkain, ja ruodissa on tavallisesti rauhasia. Kukinto on terminaalinen tai lehtihankainen viuhko, jossa on lehtimäiset isot ylälehdet. Kukat ovat kookkaita ja tuoksuvia. Verhiö on erilehtinen, ja sen sisäpinnalla on monta tyvirauhasta; verhiön liuskat ovat kookkaita ja lehtimäisiä. Teriö on valkoinen, suppilomainen, pitkä- tai lyhyttorvinen, laide avoimen kellomainen, nielu suomuton ja liuskat limittyvät oikealle. Heteet kiinnittyvät teriötorven kärkikapeikkoon; palhot ovat kaareutuvia, pitkiä ja kärjestä paksuuntuneita. Ponnet ovat nuolimaisia ja tyveltä kannuksellisia ja tavallisesti pistävät ulos kukasta; ne tarrautuvat vartalon kärkeen. Kukassa on rengasmainen diskus eli pohjuskehrä; siinä on viisi matalaa liuskaa. Yhdislehtinen sikiäin on kaksilehtinen, ja se on diskuksen ympäröimä. Kussakin sikiäimen lokerossa on lukuisesti siemenaiheita. Vartalo on pitkä ja päästään linssimäinen. Tuppilot ovat pitkänomaisia, paksuja ja kovia. Siemenet ovat litteitä, kärjestään ohuita ja silkkikarvaisia. Siemenessä on lehtimäiset tai paksut sirkkalehdet ja lyhyt sirkkajuuri.

Levinneisyys

Suppiloköynnökset ovat kotoisin Itä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Jeongseon Slalom

Reitti

Jeongseon Slalom sijaitsee vauhtilajirinne Jeongseon Downhillin oikealla puolen, loppuliuku ja maalialue on sama molemmilla laskettelurinteillä. Jeongseon Slalom erkanee Jeongseon Downhillistä noin 840 metriä merenpinnan yläpuolella Blue Dragon Valleyssä.
Miesten alppiyhdistetyn pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 745 metriä merenpinnan yläpuolella ja naisten alppiyhdistetyn pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 724 metriä merenpinnan yläpuolella rinteen jyrkimmän kohdan alapuolella.
Naisten lähtöpaikan jälkeen rinne on suhteellisen loiva, ennen toista jyrkännettä, joka sijaitsee Arirang Jump -hyppyrin ”alastulossa”. Olympialaississa maali sijaitsi 545 metriä merenpinnan yläpuolella.
Arfvedsoniitti

Arfvedsoniitti on natriumamfiboliryhmään kuuluva mineraali, jonka kemiallinen koostumus on Na₃(Fe,Mg)₄FeSi₈O₂₂(OH)₂. Sen kidejärjestelmä on monokliininen, ja sen kiteet ovat tavallisesti väriltään vihertävän mustia tai siniharmaita, ja muodoltaan ne ovat säikeittäisistä säteittäisiin ja tähdenmuotoisiin prismoihin. Mineraali voi olla himmeä tai sillä voi olla lasin- tai silkinkiilto. Arfvedsoniitin ominaispaino on 3,44–3,45, ja sen kovuus on 5,5–6. Sen taitekertoimet ovat nα=1,652–1,699, nβ=1,660–1,705 ja nγ=1,666–1,708.
Mineraali on melko harvinainen, ja se esiintyy emäksisissä magmakivimineraaleissa, joita esiintyy nefeliittisyeniitti-intruusioissa ja agpaiittisissa pegmatiiteissa sekä peralkaliinigraniiteissa, kuten Golden Horn -batoliitissa Washingtonin osavaltion Okanoganin piirikunnassa.
Arfvedsoniitti löydettiin vuonna 1923 ja se nimettiin ruotsalaisen kemistin Johan August Arfwedsonin (1792–1841) mukaan.