google/wiki40b huggingface dataset:
Thesmothetai

Oikeudenkäyttö

Thesmothetaille kuului ennen kaikkea oikeudenkäyttö monenlaisissa julkisissa ja yksityisissä asioissa. Nimen thesmos (θεσμός) on vanha sana, joka tarkoitti 'lakia' tai 'säädöstä'. Kyseiset virkamiehet eivät kuitenkaan säätäneet uusia lakeja, vaan tuomitsivat olemassa olevien perusteella, silloin kun niitä oli olemassa, sekä tulkitsivat lakia.
Heliaian ja muiden valamiesoikeusistuinten perustamisen jälkeen thesmothetai johtivat oikeudenkäyttöä niissä tapauksissa, jotka eivät kuuluneet varsinaisten arkonttien tai jonkun muun tahon alaisuuteen. Thesmothetai ottivat vastaan syytteitä, veivät niitä oikeuteen ja toimivat oikeuden istuntojen puheenjohtajina. Thesmothetaille kuuluivat käytännössä kaikki oikeustapaukset, jotka eivät kuuluneet muille arkonteille tai jollekin muulle toimijalle.
Antiikin lähteiden perusteella thesmothetaille tiedetään kuuluneen muun muassa seuraavat asiat: monenlaiset viralliset syytteet (eisangelia, probolē, grafē paranomōn), viranomaisten tarkastukset (dokimasia), monenlaiset petokset, kansalaiseksi tekeytyminen, väärät todistukset, rahanväärennökset, lahjukset, sykofantit, hybrikset, aviorikokset, paritus, herjaukset, varkaudet, vuokrat, pantit ja velat.
Antiikin lähteissä thesmothetaille kerrotaan tehdyn ilmiantoja myös muun muassa seuraavanlaisissa tapauksissa: oliivipuiden kaatamista koskevan lain rikkominen; salaliitto oikeuden päätösten tyhjäksi tekemiseksi; ulkomaalaisen ja kansalaisen avioliitto; sekä toisen henkilön tyttären antaminen aviopuolisoksi omana tyttärenä. Jos joku henkirikoksen vuoksi maanpakoon tuomittu tavattiin Attikan alueelta ilman tuomion kumoamista, thesmothetailla oli oikeus teloituttaa tämä ilman oikeudenkäyntiä.

Lakien uudistaminen

Thesmothetai myös johtivat lakien uudistamista. He kävivät joka vuosi läpi kaikki lait (διόρθωσις τῶν νόμων, diorthōsis tōn nomōn), ja raportoivat, jos havaitsivat keskenään risririitaisia tai tarpeettomiksi käyneitä lakeja tai sellaisia lakeja, jotka oli jo päätetty poistaa käytöstä, mutta jääneet silti kirjoihin. Mikäli tällaisia lakeja löytyi, niiden kopiot julkaistiin Eponyymien heerosten muistomerkillä, jotta kaikki saattoivat nähdä ne. Tämän jälkeen ekklesia antoi lakien muuttamisen erityisten tätä varten nimitettyjen virkamiesten, nomothetai, tehtäväksi tietynlaisissa oikeuden istunnoissa, joita thesmothetai johtivat.

Muut tehtävät

Thesmothetai myös valvoivat julkisten virkojen arpomalla tapahtunutta jakoa.
Agricolankatu

Agricolankatu (ruots. Agricolagatan) on asuin- ja liikekatu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Katu nimettiin vuonna 1901 uskonpuhdistaja Mikael Agricolan mukaan.
Hangon Sanomat (1913–1914)

Hangon Sanomat oli Hangossa vuosina 1913–1914 ilmestynyt sanomalehti.
Lehti perustettiin Hangon suomenkielisten yhdyssiteeksi ja oikeuksien puolustajaksi. Se levisi lähinnä Hangon ja Lohjan seudulle. Ensimmäisen maailmansodan takia Hangon Sanomat osoittautui kannattamattomaksi, ja sen tilalle perustettiin laajempaa aluetta palvellut Länsi-Uusimaa. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavana toimittajana ja taloudenhoitajana työskenteli Armas Kärkkäinen.
Kotalahden kaivos

Kotalahden nikkelikaivos toimi Leppävirran Oravikoskella vuosina 1959–1987. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy ja se tuotti nikkelin ohella myös jonkin verran kuparia. Enimmillään kaivos työllisti yli 300 henkilöä. Kotalahden malmiesiintymä löytyi 1954 leppävirtalaisen asentaja Arvo Paakkulaisen malminäytteen perusteella. Kotalahden malmin nikkelipitoisuus oli 0,7 % ja kuparin osuus 0,2 %.
Kaivoksen tuotanto- ja asuinrakennukset valmistuivat pääosin vuosien 1956–1970 välillä. Rakennusten suunnittelijoina toimivat arkkitehdit Märta Blomstedt ja Matti Lampén. Tuotantorakennuksiin kuuluivat 1958 valmistunut 77 metriä korkea kaivostorni, voima-asema, rikastamo, kaivostupa sekä varasto- ja toimistorakennuksia.
Kaivoksen asuinalueella on seitsemän kerrostaloa, viisi rivitaloa, kaksi atriumtaloa sekä omakotitaloja. Julkisiin rakennuksiin kuuluvat koulu, seurakuntatalo, elokuvateatteri ja kauppa. Lisäksi asuinalueella on ruokala, lämpökeskus sekä sauna- ja pesularakennukset.
Kaivoksen toiminnan päätyttyä on entiseltä kaivosalueelta Oravilahteen virtaavien vesien metallipitoisuus, erityisesti nikkelipitoisuus, pysynyt korkeana. Valumavesien puhdistamiseksi rakennettiin 2001 purku-ojan suulle puhdistamo sekä kosteikkoaltaita ja lisäksi kaivoksen vanhoja rikastushiekkakasoja on peitetty.
Kaivoksen vanha LM-200 lastauskone on muistomerkkinä Oravikosken kylässä.
Friedrich Jolly

Friedrich Jolly (24. marraskuuta 1844–4. tammikuuta 1904) oli saksalainen neurologi ja psykiatri, joka oli kotoisin Heidelbergistä. Hän oli fysiologi Philipp von Jollyn (1809–1884) poika.
Friedrich Jolly opiskeli lääketiedettä Göttingenin Georg-August-yliopistossa Georg Meissnerin (1829–1905) alaisuudessa ja sai 1867 tohtorin arvon. Vuonna 1868 hänestä tuli Bernhard von Guddenin (1824–1886) ja Hubert von Grasheyn (1839–1914) apulainen psykiatrisessa sairaalassa Werneckissä ja vuonna 1870 Franz von Rineckerin (1811–1883) apulainen Juliusspital Würzburgissa.
Erityinen lukukuntaseula

Erityinen lukukuntaseula (SNFS) on menetelmä, jolla saadaan nopeasti jaettua tekijöihinsä suuri kokonaisluku, jonka muoto on esimerkiksi 2ˣ+1. Nopeus on tietenkin suhteellista, mutta nopeampaa keinoa ei toistaiseksi tunneta.
Vertaa: Yleinen lukukuntaseula (GNFS) joka on tarkoitettu suurille luvuille, joita ei ole esitetty näin yksinkertaisessa muodossa.
Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali

Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali (engl. Saint Peter in Chains Cathedral) on vuonna 1845 käyttöön vihitty roomalaiskatolinen katedraali Cincinnatissa Ohiossa ja Cincinnatin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko. Se on ollut Kansallisessa historiallisten paikkojen rekisterissä vuodesta 1973.
Vuonna 1977 katedraalissa vieraili puolalainen arkkipiispa Karol Wojtyła, josta seuraavana vuonna tuli paavi Johannes Paavali II.
Caterina Cornaro

Caterina Cornaro (1454–1510) oli venetsialainen aatelisnainen ja Kyproksen kuningatar vuodesta 1472, jolloin hän avioitui kuningas Jaakko II:n kanssa. Tämän kuoltua seuraavana vuonna Cornaro oli hallitseva kuningatar vuoteen 1489, jolloin venetsialaiset pakottivat hänet lähtemään Kyprokselta. Siitä lähtien Cornaro oleskeli lähinnä Venetsian tienoilla sijaitsevassa Asolossa, missä hän vietti aikaa tiedemiesten ja runoilijoiden kanssa.
Aiolialainen murre

Aiolialainen murre (m.kreik. ἡ αἰολικὴ διάλεκτος, hē aiolikē dialektos) oli yksi muinaiskreikan päämurteista tai oikeammin murreryhmistä. Aiolialaisia murteita puhuttiin aiolialaisten heimojen alueilla, ja ne ovat saaneet nimensä Aioliin alueesta Vähässä-Aasiassa.

Historia

Aiolialaisia murteita puhuttiin alun perin Thessalian ja Boiotian alueilla Attikan luoteispuolella. Näiltä alueilta lähteneet asuttajat perustivat siirtokuntia Aioliin alueelle Vähän-Aasian luoteisosaan noin 1000-luvulta eaa. alkaen, ja näin murre levisi myös sinne. Lesbos oli merkittävin Aioliin saarista.
Lesboksella aioliin murretta käyttivät runoudessaan muun muassa Alkaios ja Sapfo, Boiotiassa puolestaan Korinna.
Plateosaurus

Koko ja ulkonäkö

Plateosauruksen pituus oli 5–10 metriä. Suku näyttää olleen erittäin vaihteleva aikuisten yksilöiden koon suhteen. Plateosaurus oli yksi suurimmista prosauropodeista.
Plateosauruksella oli viisisormiset kädet, ja suuri peukalonkynsi, jota se saattoi käyttää puolustautumiseen tai ruuan keräämiseen. Lisäksi Plateosauruksella oli sarvimainen nokka ja siinä hiontahampaita.

Liikkuminen

Plateosaurus on vuosien varrella rekonstruoitu monella tavalla: joskus alkukantaisena, neljällä jalalla kävelleenä dinosauruksena, muina aikoina vain kahdella jalalla kävelleenä. Kuitenkin viimeisten muutamien vuosikymmenten aikana Plateosaurus on melkein aina kuvattu alkukantaisena, kaksijalkaisena dinosauruksena, joka käveli vain takajaloillaan. Se oli rakenteeltaan raskaampi kuin sen ajan teropodit, eikä ole poissuljettua, että se saattoi olla kaikilla neljällä jalallaan, kun se laidunsi matalassa kasvillisuudessa. Kun sauropodomorfit myöhemmin kasvoivat suuremmiksi ja niiden täytyi saada tilaa suuremmalle ruuansulatuselimistölle, ne saattoivat olla pakotettuja kävelemään kaikilla neljällä jalalla.

Fossiililöydöt

Plateosauruksesta on löydetty monia yksilöitä, joista jotkut ovat säilyneet erittäin hyvin. Jäänteitä on löydetty niin aikuisilta kuin esiaikuisilta yksilöiltä. Plateosauruksen kokonaisia luurankoja on löydetty yli 50.
Plateosauruksen jäänteitä on kaikkein useimmiten löydetty keskisestä Euroopasta, erityisesti Saksasta, mistä suurin osa tunnetuista yksilöistä on löydetty. Jäänteitä on löydetty myös muun muassa Grönlannista. Plateosaurus on myös ensimmäinen Norjasta löydetty dinosaurussuku. Pelkkä Plateosauruksen fossiilien määrä verrattuna joihinkin muiden dinosaurusten rajallisiin jäänteisiin ehdottaa, että se saattoi olla yksi Euroopan yleisimpiä dinosauruksia triaskauden aikana.
Veririntamedestäjä

Levinneisyys

Veririntamedestäjää tavataan Itä-Afrikassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi ja laajalle levinneeksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rambo (videopeli)

Pelaaminen

Vaikka kansikuvassa näytetään John Rambon ampuvan kuten elokuvissa, pelin alussa kuitenkin taistellaan enimmäkseen käärmeitä, hämähäkkejä ja muita eläimiä vastaan. Sen jälkeen siirrytään hitaasti taistelemaan ihmisiä vastaan paremmilla ammuksilla. Rambon ensisijainen ase pelissä on puukko.
Peugeot 304

Peugeot 304 on henkilöauto. Se on ranskalaisvalmisteinen, ja sijoittui myyntimarkkinoilla pienemmän kokoluokan perheautosarjaan. Autoa valmistettiin noin 1,3 miljoonaa kappaletta. Esittely tapahtui vuonna 1969. Auton valmistus Ranskassa loppui vuonna 1980.
Korimalleja oli useita, moottorikoot olivat 1,3 ja 1,5-litraiset R4-bensiinimoottorit ja 1,4 litran dieselmoottori. 1288 kuutiosenttimetrisen bensiinimoottorin keskikulutus oli 10,1 litraa sadalle kilometrille. Moottorin teho oli 70 hevosvoimaa SAE-normin mukaan.
Peugeot 304 kykeni saavuttamaan 150 km/h huippunopeuden. Auton omamassa oli 900 kilogrammaa, henkilöluku viisi ja hankintahinta vuonna 1971 oli 19 120 Suomen markkaa.
Automallin edeltäjä oli Peugeot 204, ja sen seuraajaksi esiteltiin vuonna 1977 Peugeot 305.
Oskari Herttua

Oskari Mikko Herttua (23. huhtikuuta 1876 Ylistaro – 4. lokakuuta 1953 Seinäjoki) oli suomalainen toimitusjohtaja, talousneuvos ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Herttuan vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Herttua ja Anna Juliana Luoma. Hän kävi kansakoulun ja sen jälkeen kansanopiston 1897 ja maamieskoulun 1901. Herttua toimi maanviljelijänä Ylistarossa. Hän oli tilanhoitajana Ilmajoella 1902–1903, Suomen Ayrshire-yhdistyksen neuvojana Oulun läänin Pyhäjärvellä 1903–1904, Keski-Suomen maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1904–1906, Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1906–1908 sekä Keski-Pohjanmaan maanviljelysseuran sihteerinä ja maa- ja karjatalouskonsulenttina 1909–1917. Tämän jälkeen Herttua oli Osuusteurastamo Itikan johtajana Seinäjoella 1917–1923, Tornion teurastamon johtajana 1923–1925, Maakuntain-Osake-Pankin Seinäjoen konttorin johtajana 1925–1932 ja Alkoholiliikkeen Seinäjoen konttorin johtajana 1932–1942. Hän sai talousneuvoksen arvon 1946. 
Herttua oli kansanedustajana 1911–1914 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuului Seinäjoen kunnanvaltuustoon ja kauppalanvaltuustoon. Herttua oli muun muassa Keski-Pohjanmaan osuuskaupan hallintoneuvoston ja Seinäjoen osuuskaupan hallintoneuvoston puheenjohtajana ja Osuusteurastamo Itikan johtokunnan ja Etelä-Pohjanmaan maataloustuottajain liiton varapuheenjohtajana. 
Oskari Herttua oli naimisissa vuodesta 1907 Sanni Maria Hannukselan kanssa.
Negative Partycore

Vastaanotto

Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Imperiumin Janne Rintala antoi albumille viisi tähteä kymmenestä, sanoen yhtyeen osuvan ajoittain nappiin metallimusiikkia, hardcorea ja hip hop -musiikkia yhdistelevällä tyylillään, vaikka albumin huumori ei olekaan osuvaa ja se jäänee sisäpiirin vitsiksi. Myös Miasma Magazine antoi arvosanan 5/10, sanoen albumin olevan energinen pläjäys toimivaa hardcore punkia, toisaalta mainiten levyn olevan liiaksi sisäpiirin vitsin sen jäädessä kaipaamaan tarttumapintaa tai ”jotakin”. Desibelin Tuomas Tiainen antoi albumille kaksi tähteä viidestä, myöskin mainiten albumin olevan muodollisesti pätevä, toisaalta uskoen suomen kielen toimivan paremmin huumorin ymmärtämisen kannalta.
Ontario Highway 401

Reitti

401 saa alkunsa Highway 3 tieltä Windsorin lähellä, noin 10 kilometriä Yhdysvaltain rajalta. Windsorista pohjoiseen tie on kuusikaistaista (3+3) keskikaidetietä. Tilburyn jälkeen tien keskikaide päättyy, ja se kapenee nelikaistaiseksi (2+2). Tillburyn ja Londonin välinen osuus on erittäin tasaista ja viivasuoran tien johdosta monet autoilijat kärsivät väsymyksestä. Tiellä sattuukin useita onnettomuuksia vuosittain, ja osuus tunnetaan yleisesti nimellä Carnage Alley (suom. Verilöylykuja).
Tien lähestyessä Londonia se kohtaa Highway 402 -tien ja levenee jälleen kuusikaistaiseksi. Woodstockin lähettyvillä Highway 403 tie risteää itään. Woodstockin ja Kitchenerin lähellä risteävän Highway 8 -tien välinen osuus on osittain nelikaistaista, mutta suunnitelmissa on leventää nämä osuudet kuusikaistaisiksi. Kitcheneristä Miltoniin tien linjaus on rakennettu suoraan lukuisten kallioleikkausten läpi mahdollisimman suoraksi, ja Miltonin itäpuolella tie kulkee Unescon Man and the Biosphere -suojeluohjelmaan kuuluvan biosfäärialue Niagaran harjanteen yli.
Tie kohtaa jälleen Highway 403- ja Highway 410 -tiet pari kolme kilometriä ennen tien pohjoispuolella sijaitsevaa Toronton kansainvälistä lentoasemaa. Samalla tie levenee kaksitoistakaistaiseksi (3+3+3+3). Suurimmillaan siinä on kahdeksantoista kaistaa (4+5+5+4) ja lisäksi se jakaantuu erillisiin pika- ja paikalliskäytäviin. Tien malli haettiin Chicagossa sijaitsevasta Dan Ryan Expresswaystä. Tie on jaettu neljään erilliseen osaan. Sen keskellä sijaitsevat keskikaiteella erotetut pikakaistat, joita on kolmesta viiteen molempiin suuntiin, ja niiden ulkoreunoilla jälleen keskikaiteella erotetut paikallis- tai kokoojakaistat. Paikalliskaistoilta on yhteys jokaiselle liittymälle. Pikakaistoilta on yhteys paikalliskaistoille ainoastaan harvakseltaan liikennevirran häiriöiden minimoimiseksi.
Lentoaseman jälkeen tie muuttuu jälleen normaaliksi kaksitoistakaistaiseksi moottoritieksi, kun se kohtaa Highway 427 -tien, ja kääntyy koilliseen. Se kääntyy jälleen itään, kun se kohtaa Highway 409 -tien ja erkanee jälleen erillisiin pika- ja paikalliskaistoihin. Noin 44 kilometrin jälkeen Pickeringin lähettyvillä se kapenee jälleen normaaliksi moottoritieksi.
Moottoritie ohittaa Ajaxin ja Whitbyn kaupungit sekä kulkee Oshawan läpi. Pian tämän jälkeen tie kulkee suurelta osin maaseudun ja metsämaiden lävitse. Ohitettuaan Bellevillen, Napaneen ja Kingstonin kaupungit se myötäilee suurelta osin Saint Lawrence -joen rantaa. Ennen saapumistaan Québecin rajalle tie kulkee Cornwallin kaupungin pohjoispuolelta. Québecin puolella sen nimeksi vaihtuu Autoroute 20.
Suurteholaskenta

Suurteholaskenta (engl. High Performance Computing, HPC) on tietojenkäsittelyn haara, jossa käsitellään laskennallisesti niin vaativia tieteellisiä ja teknisiä tehtäviä, ettei laskentaa voida suorittaa yleistietokoneilla. Suurteholaskentaa suoritetaan supertietokoneilla.

Suurteholaskennan vaatimukset

Suurteholaskentaa varten on huomioitava useita vaatimuksia, kuten sähköverkon toimintavarmuus, tietoliikenneverkot ja jäähdytysmahdollisuudet datakeskuksessa.

Suurteholaskenta Suomessa

Suomessa supertietokoneita on ollut muun muassa CSC:llä ja Ilmatieteen laitoksella. Kesäkuun 2006 maailman top 500 -listalla ei ollut yhtään Suomessa käytettyä supertietokonetta. Kesäkuun 2005 listalla CSC:n käyttämä supertietokonemalli oli sijalla 497 ja marraskuussa 2005 Ilmatieteen laitoksen tuolloin juuri käyttöön otettu SGI Altix 3700 BX2 -sarjan supertietokone oli sijalla 465. Kesäkuussa 2009 CSC:n Cray XT5/XT4 QC 2.3 GHz oli Top500-listalla sijalla 49.
EU:n jäsenmaiden ja komission yhteisyrityksen EuroHPC Joint Undertaking supertietokone sijoitetaan Suomeen ja se valmistuu vuodeen 2020 lopulla. Tietokone tunnetaan nimellä LUMI (engl. Large Unified Modern Infrastructure) ja siitä tulee yksi maailman tehokkaimmista tietokoneista. Tietokoneen tuottamaa hukkalämpöä on tarkoitus hyödyntää kaukolämmössä.
Tino Insana

Silvio Peter ”Tino” Insana (15. helmikuuta 1948 – 31. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, jonka tunnetuimmat roolit olivat elokuvissa Naapurit (1981) ja Kolme kaverusta (1986) sekä animaatiosarjassa Tallipihan bilehileet (2007–2011).
Keskusautohalli

Historia

Ensimmäinen Suomeen ostettu Volvo oli Volvo PV4 vuosimallia 1928, jonka Keskusautohalli osti solmiessaan Volvon kanssa jälleenmyyntisopimuksen. Keskusautohalli sai merkittävän tukijalan syksyllä 1932, kun siitä tuli Volvon linja- ja kuorma-autojen jälleenmyyjä koko Suomeen. Volvo oli tuolloin ostetuin linja-auto Suomessa. Vuonna 1938 yritys aloitti Fiatin maahantuojana ja myi samalla pienen määrän Hudsoneita. Autojen lisäksi myynnissä oli muun muassa moottoripyöriä (BSA, Rudge). Kesällä 1949 Keskusautohalli alkoi tuoda maahan Simca-merkkistä henkilöautoa, jonka kauppa päättyi, kun Simca päätyi osaksi Chrysler-konsernia. Vuonna 1952 Keskusautohallin omistajat perustivat Helsinkiin Finla Oy:n, jolle Fiatin maahantuonti siirtyi. Vuonna 1962 Fiatin maahantuonti siirtyi Hankkija Oy:n tytäryhtiö Autonovo Oy:lle.
Keskusautohalli teki autokauppaa Turussa Brahenkadulla aina vuodesta 1927 vuoteen 1982, jolloin henkilöautomyynti siirrettiin Turun Kuormakadulle raskaan kaluston yhteyteen, joka oli muuttanut tiloihin jo vuonna 1978. Tätä ennen Keskusautohalli oli aloittanut liiketoiminnan Salossa vuonna 1960. Vuonna 1987 Keskusautohalli laajensi toimintansa Forssaan, ja vuonna 1989 perustettiin Raisioon oma liike, koska yritys aloitti Renault-jälleenmyyjänä ja tätä varten tarvittiin oma liike. Kun Volvo lakkautti Rauman ja Porin Autokeskukset itsenäisinä yksikköinä vuonna 1993, ne yhdistettiin Keskusautohalliin ja Rauman liike jäi osaksi Keskusautohallia. Kuorma- ja linja-autojen myynti päättyi joulukuussa 1995. Rauman liike myytiin Palin Oy:lle vuonna 2012. Vuonna 2013 valmistui Turun Rieskalähteentielle uusi autotalo, johon keskitettiin Volvon ja Hyundain myynnit. Huoltotoiminnat sijaitsevat nyt kaikki samassa kiinteistössä.

Hallinto

Keskusautohallin omistaa Heikki Hedman, josta tuli itsenäinen yrittäjä vuonna 2003. Sitä ennen hän oli ollut Keskusautohallin johdossa vuodesta 2000. Keskusautohalli työllistää noin 90 henkilöä: 70 henkilöä Turussa Rieskalähteentiellä sekä Forssassa ja Salossa yhteensä noin 20 henkilöä.
Keskusautohalli edustaa vuonna 2019 Volvo-, Renault-, Dacia ja Nissan--merkkisiä henkilö- ja pakettiautoja. Yritys tarjoaa myös näiden merkkien sekä Hyundai huolto- ja varaosapalveluja.
Erzsébet Báthory

Nuoruus

Erzsébet Báthory syntyi 1560 Báthoryjen aatelisperheeseen. Hän sai siihen aikaan poikkeuksellisen hyvän kasvatuksen, sillä hänet opetettiin lukemaan ja laskemaan. Hän puhui äidinkielensä unkarin lisäksi myös sujuvaa latinaa, saksaa ja kreikkaa. Erzsébet tuli 13-vuotiaana raskaaksi oltuaan yhdynnässä talonpojan kanssa. Äiti kreivitär Anna halusi salata asian, joten lapsi annettiin heti syntymänsä jälkeen Unkarin syrjäseudulle maalaisnaisen haltuun. Nainen lahjottiin poistumaan maasta lapsen kanssa ainakin Erzsébetin elinajaksi.

Murhat ja kidutukset

Erzsébet oli kaunis ja turhamainen nainen ja hän piti ikuisen nuoruuden ajatuksesta. Erään legendan mukaan Erzsébet löi kerran palvelijatartaan kasvoihin tai korvaan niin kovaa, että palvelijattaren nenästä alkoi vuotaa verta. Osa verestä roiskui Erzsébetin iholle, ja hän ajatteli ihonsa näyttävän heti kauniimmalta ja nuoremmalta. Tästä hän sai ajatuksen kylpeä nuorten naisten, usein neitsyiden, veressä. Kun Erzsébet halusi mennä kylpyyn, nuorta tyttöä roikotettiin ammeen yläpuolelle samalla, kun hänen kaulansa viillettiin auki. Yksi yleinen selitys legendalle on, että kreivittären vaatteet olivat kidutuksien jäljiltä niin verisiä, että näytti aivan siltä kuin hän olisi kylpenyt veressä. Tarinaa verikylvyistä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan todeksi, eikä vuonna 1817 julkaistuissa todistajanlausunnoissakaan mainittu niistä mitään.
Vuonna 1610 keisari Matias II määräsi Unkarin hallitsijan Juraj Thurzón järjestämään tutkimuksen kreivitär Erzsébet Báthoryn linnassa huhujen mukaan tapahtuvista raakuuksista. Sysäyksen tutkimusten aloittamiselle olivat antaneet kreivittären surmaamat aateliset, joita Erzsébet oli valinnut uhreikseen alempisäätyisten nuorten naisten käytyä vähiin. Thurzon lähettämät sotilaat löysivät heti kreivittären linnaan astuttuaan nuoren naisen ruumiin ja kuolemaisillaan olevan naisen. Lisää todisteita kidutuksista ja murhista löytyi linnan erittäin monipuolisesti varustetusta kidutuskammiosta.
Vuosien aikana kreivitär surmasi joidenkin lähteiden mukaan yli 600 naista. Suurin osa uhreista oli nuoria naisia, jopa 12-vuotiaita, yleensä neitsyitä. Ennen oikeudenkäyntiä kuultiin yli 300 todistajaa, jotka kertoivat kreivitär Báthoryn muun muassa polttaneen uhrien sukupuolielimiä, jäädyttäneen naisia alasti ulos pakkaseen kaatamalla vettä heidän päälleen, näännyttäneen uhreja nälkään ja purreen paloja heidän kasvoistaan. Erzsébet ja neljä apulaista todettiin syyllisiksi 80 murhaan oikeudenkäynnissä 7. tammikuuta 1611. Kreivitär ei ollut paikalla oikeudenkäynnissä, eikä häntä missään vaiheessa syytetty oikeudessa tai tuomittu rikoksesta. Silti jo heti 30. joulukuuta 1610 tapahtuneen kiinnioton jälkeen Erzsébet vangittiin kotiinsa Čachticen linnan umpeen muurattuun huoneistoon, jossa hän kuoli neljä vuotta myöhemmin, 54-vuotiaana 21. elokuuta 1614.
Purity Ring

Tausta

Molemmat varttuivat Edmontonissa, Albertassa. James soitti pianoa ja Roddick rumpuja ennen yhtyeen perustamista, tosin kumpikaan ei soita niitä ensisijaisina soittiminaan yhtyeessänsä. Live-esitysten aikana molemmat pitävät päällänsä Jamesin itse räätälöityjä sekä ompelemia vaatteita ja Roddick käyttää erikoisvalmisteista puunmuotoista soitinta ajaakseen sekä liveääntä että valaistusta. James käyttää monissa yhtyeen sanoituksissa usein kirjallista työtänsä, jota hänen ei ollut alun perin tarkoituksena julkaista.
José Gervasio Artigas

José Gervasio Artigas (19. kesäkuuta 1764-1850) on Uruguayn kansallissankari.  Hän osallistui tapahtumiin jotka edelsivät itsenäistymistä, vaikka ei kuulunut entisistä asetovereistaan muodustuneeseen varsinaiseen 33 kapinallisen joukkoon.
Artigas kasvoi varakkaassa perheessä ja oppi ratsastamaan työskennellessään karjapaimenena perheen maatilalla Uruguayn maaseudulla. Hän liittyi armeijaan 1790-luvulla ja hänet sijoitettiin rajavartiojoukkoihin Uruguayn ja Brasilian väliselle rajalle.  Hän osallistui Buenos Airesin ja Montevideon taisteluihin, haavoittui ja jäi sotavangiksi. Helmikuussa 1811 hän pääsi eroon armeijasta ja liittyi vapaustaistelijoihin. Hänen johdollaan vapaustaistelijat antoivat Mercedesin julistuksen ja löivät espanjalaiset Las Piedrasin taistelussa.
Artigas joukkoineen piiritti Montevideota toukokuusta lokakuuhun 1811. Espanjalaiset kutsuivat Portugalin apuun. Kenraali Artigas, hänen 3000 sotilastaan ja 13000 siviiliä asettuivat leiriin Uruguay-joen varrelle Ayuín kaupunkiin. Tätä on pidetty ensimmäisenä Uruguayn kansakunnan syntyyn liittyvänä tapahtumana. Espanjalaiset ja portugalilaiset joukot pysyivät asemissaan vuoteen 1812 asti.
Vuonna 1815 Artigas osallistui Argentiinan itsenäisyyskongressiin, missä Espanjan siirtomaiden itäiset provinssit (nykyinen Uruguay) julistautuivat itsenäiseksi liittovaltioksi. Portugali valtasi Itäiset provinssit, ja Artigas joutui vetäytymään Paraguayhin vuonna 1821. Siellä hän pysyi sivussa politiikasta. Vuonna 1845 hänelle tarjottiin mahdollisuutta palata, mutta hän kieltäytyi.
José Gervasio Artigasin syntymäpäivä, 19. kesäkuuta, on nykyisin kansallinen juhlapäivä. Hänen mukaansa on nimetty kouluja, rakennuksia, muistomerkkejä, kaupunki, yksi Uruguayn maakunnista ja tukikohta Antarktiksella.