google/wiki40b huggingface dataset:
Mäki-Matin perhepuisto

Mäki-Matin perhepuisto on perhepuisto Jyväskylän Mäki-Matin Oikokadun varrella. Se on Suomen vanhin perhepuisto, perustettu vuonna 1979. Puisto koostuu kahdesta rakennuksesta ja laajasta ulkoilualueesta. Mäki-Matin perhepuiston tuki ry tukee puiston toimintaa ja järjestää puistossa tapahtumia.
Aapeli-myrsky

Aapeli-myrsky oli voimakas hirmumyrsky, joka iski Suomeen 2. tammikuuta 2019. Myrsky aiheutti suuria ja vakaviakin omaisuusvahinkoja, sekä vaati yhden kuolonuhrin, joka oli raivaamassa myrskytuhoja Ahvenanmaalla. Myrskyn aikana aallokko oli merialueilla hyvin suurta. Myrskyssä suurin keskituulennopeus oli 32,5 m/s ja kovin puuska ylitti 40 m/s.
Käärmeenmyrkyt

Tunnetuista alle 2000 käärmelajista noin 300 lajia on myrkyllisiä. Myrkylliset lajit löytyvät tarhakäärmeiden, myrkkytarhakäärmeiden, merikäärmeiden, kyykäärmeiden ja kalkkarokäärmeiden suvuista. Käärmeet käyttävät myrkkyjään ensisijaisesti hyökkäysaseena. Myrkkyjen tarkoituksena on lamauttaa saalis ja auttaa sulattamaan se. Yli 95 % myrkkyjen kuivapainosta on polypeptidejä, jotka sisältävät entsyymejä, toksiineja ja pieniä peptidejä. Nämä ainesosat kykenevät muuttamaan uhrien fysiologisia vasteita. Yli 20 entsyymiä on tunnistettu käärmeiden myrkyistä. Hyaluronidaasi on läsnä kaikissa käärmeenmyrkyissä. Aine mahdollistaa muiden myrkkykomponenttien kulkeutumisen uhrin kudoksiin.
Myrkkytarhakäärmeet aiheuttavat eniten kuolemia maailmassa. Useat tunnetuimmista ja vaarallisimmista käärmeistä kuuluvat myrkkytarhakäärmeisiin. Näitä ovat kobrat, mambat, korallikäärmeet ja kraitit. Niiden myrkkyvaikutus kohdistuu hermo-lihas-liittymiin, vaikuttaen joko presynaptisesti, postsynaptisesti tai molemmin tavoin. Myrkkytarhakäärmeiden aiheuttama myrkytys alkaa purrun alueen tunnottomuudella ja heikotuksella. Systeeminen vaikutus saavutetaan 30-60 minuutissa ja tähän kuuluu silmäluomien riippuminen, silmälihashalvaus, nielemisvaikeus, runsas syljeneritys, yleinen halvaantuminen ja hengityksen lakkaaminen.
Useat käärmeenmyrkyt toimivat neurotoksiineina presynaptisella mekanismilla ja inhiboivat asetyylikoliinin vapautumista. Nämä toksiinit ovat aktiivisia fosfolipidien hajottajia. Kaikki aineet, jotka estävät fosfolipaasi A₂:n toimintaa, vähentävät myös näiden käärmeenmyrkkyjen neurotoksisuutta. Beta-bungarotoksiini, noteksiini, krotoksiini ja taipoksiini estävät asetyylikoliinin vapautumista hermosolujen päätteistä ja joistakin autonomisen hermoston kolinergisistä hermosoluista. Beta-bungarotoksiinilta kestää 1,5-3 tuntia aiheuttaa täydellinen hermo-lihas-lamaantuminen laboratorionäytteessä. Lamaantuminen tapahtuu nopeammin, jos hermoa stimuloidaan altistamisaikana. Jotkut myrkyllisimmistä neurotoksiineista sitoutuvat asetyylikoliinireseptoreihin postsynaptisesti tahdonalaisissa lihaksissa. Tällä tavoin ne estävät asetyylikoliinin sitoutumista. Tämä mekanismi on tuttu kurare-myrkystä, joten kyseisiä neurotoksiineja kutsutaan myös kuraremimeettisiksi neurotoksiineiksi.
Abraham Polonsky

Abraham Polonsky (5. joulukuuta 1910 – 26. lokakuuta 1999) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, elokuvakouluttaja ja kirjailija. Lakimieskoulutuksen saanut juutalaisälykkö menestyi 1940-luvun lopulla käsikirjoittajana ja ohjaajana ja sai Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksestaan nyrkkeilyaiheiseen elokuvaan Verta ja kultaa (Body and Soul, 1947). Hänen esikoisohjaustaan, vedonlyöntibisneksestä kertovaa film noiria Pahan pauloissa (Force of Evil, 1948) pidetään myös suuressa arvossa: se on valittu Yhdysvaltojen National Film Registryn kokoelmiin. 
Näiden elokuvien jälkeen Polonsky joutui 17 vuodeksi Hollywoodin mustalle listalle kommunistiksi epäiltynä. Robert Wisen ohjaaman elokuvan He pakenivat huomispäivää (1959) ja eräitä muita käsikirjoituksia Polonsky teki salanimillä. Hän käsikirjoitti ja ohjasi vielä muutaman elokuvan 1960- ja 1970-luvulla.
Polonsky opetti elokuva-alaa muun muassa Etelä-Kalifornian yliopistossa ja Kalifornian osavaltionyliopiston Northridgen kampuksella. Hän julkaisi kymmenkunta esseekokoelmaa ja pari romaania.
Rauta(III)sulfaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa rauta(III)sulfaatti on harmahtavanvalkoista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja kuten monohydraatti (Fe₂(SO₄)₃·H₂O), heksahydraatti (Fe₂(SO₄)₃·6H₂O), heptahydraatti (Fe₂(SO₄)₃·7H₂O) ja nonahydraatti (Fe₂(SO₄)₃·9H₂O). Kidevesi poistuu näiden yhdisteiden rakenteesta kuumennettaessa. Rauta(III)sulfaatit liukenee kohtalaisesti veteen ja hydraatit kidevedetöntä yhdistettä runsaammin. Liuetessaan rauta(III)sulfaatti usein hydrolysoituu. Kuumennettaessa rauta(III)sulfaattia 480 °C:n lämpötilaan se hajoaa rauta(III)oksidiksi. Rauta(III)sulfaatti muodostaa alkalimetallisulfaattien ja alumiinisulfaatin kanssa alunoita.

Valmistus ja käyttö

Rauta(III)sulfaattia voidaan valmistaa hapettamalla rauta(II)sulfaattia väkevien typpi- tai rikkihappojen avulla tai kloorin avulla. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on liuottaa rauta(III)oksidia väkevään rikkihappoon. Suomessa ferrisulfaattia valmistaa Kemira Porissa titaanidioksisin valmistuksessa syntyvästä sivutuotteesta. 
Rauta(III)sulfaattia käytetään jätevesien puhdistuksessa saostavana kemikaalina, väriaineena ja väriaineiden valmistuksessa, alunoiden valmistuksessa, peittana tekstiilien värjäyksessä ja laboratorioreagenssina.
Pysäköintialue

Yleiset ja yksityiset pysäköintialueet

Pysäköintipaikoille saa pysäköidä vain rajoitetuksi ajaksi, kuten kahdeksi tunniksi, ja yleisille pysäköintipaikoille yleensä korkeintaan 24 tunniksi. Mikäli pysäköi autonsa omalle paikalleen esimerkiksi kerrostaloasuntonsa pysäköintipaikalle, auto saa olla pysäköitynä rajoittamattoman ajan. Myös joillakin kansainvälisillä alueilla, kuten lentoasemilla, satamissa ja rautatieasemilla on pitkäaikainen pysäköintioikeus. Tällainen on kuitenkin yleensä vain kansainvälisen alueen lähialueilla sijaitsevissa yrityksissä, kuten huoltoasemilla, kioskeilla tai kaupoilla, joissa on useamman päivän maksuton pysäköinti.

Maksulliset pysäköintialueet

Suurkaupunkien keskustassa ja lentoasemien ja satamien omistamilla paikoitusalueilla on yleensä tulojen lisäämiseksi maksulliset pysäköintipaikat. Maksulliselle paikalle saa jättää autonsa maksua vastaan, ja maksu suoritetaan yleensä lähistöllä sijaitsevaan automaattiin. Rahalla saa pysäköintilipukkeen, joka joko jätetään auton tuulilasin taakse näkyville, tai otetaan mukaan ja jätetään autoon pysäköintikiekko, joka näyttää paljonko aikaa on tilattu ja milloin. Maksullisillakaan paikoilla ei saa pitää autoaan välttämättä pitkää aikaa, ellei pysäköintialueen merkissä ole toisin ilmoitettu. Merkissä yleensä näytetään enimmäispysäköintiaika. Mikäli enimmäisaikaa ei ole ilmoitettu, saa paikalla useimmiten pitää autoaan niin kauan kuin haluaa.

Pysäköintihallit

Koska kaupungeissa ulkosalla ei koskaan ole loputtomasti tilaa autoille, on jouduttu rakentamaan erillisiä halleja, jotka saattavat olla maksullisia tai maksuttomia, useimmiten maksullisia. Pysäköintihalleissa on runsaasti tilaa autoille, ja ne voivat olla monikerroksisia rakennuksia tai kaivettu maan alle, tai molempia. Pysäköintihalleja on suurien suurten ostoskeskusten alueilla, kaupunkien keskustoissa, ostoskeskuksissa ja missä vain, missä pysäköintipaikoista on pulaa.

Liikennemerkit

Pysäköintiin liittyviä liikennemerkkejä
Erkenntnis

Vanha Erkenntnis

Alkuperäinen Erkenntnis syntyi vuonna 1930, kun Hans Reichenbach ja Rudolf Carnap perustivat sen Annalen der Philosophie -julkaisun pohjalle. Sen taustalla olivat berliiniläinen Gesellschaft für Empirische Philosophie, jonka keskeisiä hahmoja olivat Reichenbach, Walter Dubislav ja Kurt Grelling, ja wieniläinen Verein Ernst Mach, joka liittyi Wienin piiriin.
Erkenntniksessä käsiteltiin ennen kaikkea tietoteoriaa, logiikan filosofiaa, matematiikkaa ja empiirisiä tieteitä fysikalismin ja tieteiden ykseyden hengessä. Artikkelit hyödynsivät usein uutta symbolista logiikkaa, jonka merkitys filosofialle oli keskeisessä osassa mm. ensimmäisessä numerossa julkaistussa Carnapin artikkelissa Die Alte und die Neue Logik.
Erkenntnis koki lopun kansallissosialismin nousun ja toisen maailmansodan syttymisen seurauksena. Sen taustajoukko hajaantui eri maihin, ja osa, kuten Grelling, surmattiin. Seitsemännen vuosikerran numerosta 2 lähtien julkaisua julkaisi van Stockum Hollannissa. Vuodesta 1939 julkaisua toimittivat Carnap, Otto Neurath ja Charles W. Morris. Viimeinen numero oli kahdeksannen vuosikerran numero 1, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 1939.

Uusi Erkenntnis

Uusi vuodesta 1975 ilmestynyt Erkenntnis (Erkenntnis – an International Journal of Analytic Philosophy) pyrki herättämään alkuperäisen julkaisun uudelleen henkiin samalla, kun analyyttisen filosofian suosio kasvoi. Julkaisun perustivat Wilhelm K. Essler, Carl G. Hempel ja Wolfgang Stegmüller.
Ensimmäisessä numerossa julkaistiin Heinrich Gomperzin artikkeli, joka oli jäänyt julkaisematta vanhassa Erkenntniksessä sen lopettamisen vuoksi. Julkaisussa ilmestyy nykyisin enimmäkseen englanninkielisiä artikkeleita, mutta joukossa on myös joitakin saksankielisiä artikkeleita.
Heteniityn koulu

Historia

Vuosaaren ensimmäinen suomenkielinen koulu rakennettiin Sasekan aloitteesta yhtiön lahjoittamalle tontille Sasekan Kallahdessa valmistamista Siporex-harkoista. Koulu valmistui vuonna 1950, ja oli tuolloin Suomen uudenaikaisin koulu. Sen nimi oli Rannikkopiirin kansakoulu, jota kutsuttiin aluksi Sasekan kouluksi. Rakennuksen on suunnitellut Pirkko Wesamaa.
Koulun tiloissa oli monenlaista kulttuuritoimintaa, kuten juhlia ja esityksiä. Koululla toimi myös Vuosaaren sivukirjasto. Koululla alkoi 1950-luvun lopulla työväenopiston ja musiikkiopiston toiminta. 1960-luvun alussa Rannikkopiirin koulu muuttui Vuosaaren kansakouluksi.
Aukštaitijan kansallispuisto

Aukštaitijan kansallispuisto on Liettuan vanhin kansallispuisto. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikana nimellä Liettuan SNT:n kansallispuisto. 
Maan koillisosassa sijaitseva kansallispuisto kattaa osan Aukštaitijan eli Ylä-Liettuan metsä- ja järvialueesta. Kansallispuistossa on myös kulttuurinähtävyyksiä, esimerkiksi kuusi vanhaa myllyä, joista tunnetuin sijaitsee Ginučiain kylässä.
Chimaira

Historia

Yhtyeen entinen kitaristi Jason Hager perusti Chimairan vuonna 1998. Yhtyeen ensimmäinen demo sai suurta suosiota ja soi useiden amerikkalaisten yliopistojen radiokanavilla. Vuonna 2000 yhtye julkaisi ensimmäisen EP:nsä, This Present Darkness. Vuotta myöhemmin vuonna 2001 yhtye solmi levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa ja sai pian äänitettyä ensimmäisen kunnon albuminsa, Pass Out Of Existence. Pian levyn julkaisun ja sitä seuraavan kiertueen jälkeen perustajajäsen Hager jätti yhtyeen, koska hänestä oli tulossa isä, ja hänen tilalleen yhtyeeseen otettiin Ascension-yhtyeen Matt DeVries.
Yhtye palasi kotiin vuoden 2002 lopulla ja alkoi heti suunnittelemaan seuraavaa albumiaan, The Impossibility Of Reason. Albumin teko kuvattiin ja nauhoitettiin ja julkaistiin DVD-muodossa otsikolla The Dehumanizing Process.
Toisen albumin julkaisun ja muutaman live-esiintymisen jälkeen rumpali Andols Herrick jätti yhtyeen, koska hän lähti opiskelemaan musiikkia yliopistoon. Ricky Evensand pestattiin uudeksi rumpaliksi, mutta hänen uransa Chimairassa loppui nopeasti muusikon heikkohermoisuuden vuoksi. Legendaarisen thrash metal -yhtye Slayerin kitaristi Kerry King ehdotti yhtyeelle uutta rumpalia Kevin Talleytä. Talleyn ollessa mukana yhtye suoritti loppuun kiertueensa ja aloitti äänittämään uutta albumia. Nimikkoalbumi Chimaira oli rumpali Talleyn ensimmäinen ja ainoa albumi, jossa hän oli mukana. Albumi julkaistiin elokuussa 2005, kun yhtye oli Sounds Of The Underground -kiertueella.
Hunter ja DeVries ottivat osaa myös toiseen musiikkiprojektiin, RoadRunner Recordsin 25-vuotisalbumille, The All-Star Sessions. Andols Herrick oli myös mukana kyseisellä albumilla. Yhteistyöstä syntyi ajatus, että Herrick olisi mukana vakituisena jäsenenä yhtyeessä ja vuoden 2006 alussa yhtye toivottikin tervetulleeksi vanhan uuden rumpalinsa.
Samana vuonna yhtyeen sopimus Roadrunner Recordsin kanssa umpeutui, joten yhtye teki uuden sopimuksen Ferret Recordsin kanssa. Resurrection-albuminsa yhtye julkaisi 6. maaliskuuta 2007. Seuraava ja järjestyksessään viides studioalbumi The Infection ilmestyi 21. huhtikuuta 2009.
V. Volodarski

V. Volodarski (ven. В. Волода́рский, oikea nimi Moisei Markovitš Goldstein, ven. Моисе́й Ма́ркович Гольдште́йн; 1891 – 20. kesäkuuta 1918) oli venäläinen vallankumouksellinen.
Volodarski syntyi nykyisen Ukrainan Hmelnytskyin alueen Ostropolin kylässä juutalaisen käsityöläisen perheeseen. Vuonna 1905 hän liittyi sosiaalidemokraattiseen juutalaisjärjestöön Bundiin ja osallistui myöhemmin menševikkien toimintaan. Hänet karkotettiin 1911 Arkangelin lääniin, ja vuonna 1913 hän muutti Yhdysvaltoihin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän julkaisi siellä Novyi Mir -nimistä lehteä yhdessä Trotskin ja Buharinin kanssa.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Volodarski palasi Venäjälle ja liittyi bolševikkipuolueeseen. Hän toimi puolueen Pietarin komitean ja Pietarin neuvoston puhemiehistön jäsenenä sekä osallistui aktiivisesti lokakuun vallankumoukseen. Sen jälkeen hän toimi lehdistö-, propaganda- ja agitaatiokomissaarina sekä Pietarin Krasnaja gazeta -lehden toimittajana. Volodarski osallistui neuvostojen 2.–4. edustajakoukseen, ja hänet valittiin yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Hänet ampui 20.6.1918 matkalla joukkokoukseen sosialistivallankumouksellinen Grigori Semjonov.
Volodarski on haudattu Pietarin Mars-kentälle. Neuvostoliitossa hänen mukaansa nimettiin asutuskeskuksia, katuja ja muita kohteita.
Anthony Réveillère

Seurajoukkueura

Réveillere aloitti ammattilaisuransa Rennesissä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 1998. Hän pelasi seurassa 140 Ligue 1:n ottelua. Tammikuusta kesäkuuhun 2003 Réveillère pelasi lainassa espanjalaisessa Valenciassa. Hän edusti seuraa 18:ssa Primera Divisiónin ottelussa.
Heinäkuussa 2003 Réveillère siirtyi Rennesistä Ligue 1:n sisällä Lyoniin. Hän pelasi seurassa kymmenen kautta ja voitti mestaruuden viitenä ensimmäisenä kautena sekä lisäksi Ranskan cupin kausina 2007–2008 ja 2011–2012. Yhteensä Réveillère edusti Lyonia 304 Ligue 1 -ottelussa. Revéillerèn lähdettyä Lyonista kauden 2012–2013 päätteeksi hän oli ilman seuraa marraskuuhun asti, kunnes siirtyi italialaiseen Napoliin. Hän pelasi seurassa 13 Serie A:n ottelua ja voitti Italian cupin kaudella 2013–2014.
Réveillère jäi ilman seuraa myös kesällä 2014, ja siirtyi lokakuussa Englannin Valioliigassa pelaavaan Sunderlandiin, jota edusti 16 liigaottelussa. Réveillèrestä tuli jälleen vapaa pelaaja kauden 2014–2015 jälkeen, ja marraskuussa 2015 hän lopetti uransa.

Maajoukkueura

Ranskan maajoukkueessa Réveillère pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2003 ja seuraavat neljä ottelua vuonna 2005. Hän teki paluun maajoukkueeseen vuonna 2010, ja pelasi 15 maaottelua vuosina 2010–2012. Hän kuului Ranskan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010 ja EM-kilpailuissa 2012. Ainoan arvokisaottelunsa Réveillère pelasi 23. kesäkuuta 2012, kun Ranska hävisi EM-puolivälierän Espanjalle 0–2.
Simon Rattle

Sir Simon Rattle (s. 19. tammikuuta 1955 Liverpool) on brittiläinen kapellimestari, joka saavutti maineensa Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa ja toimii nykyisin Berliinin filharmonikoiden johtajana. Rattle on uransa aikana esittänyt teoksia laajasti barokkimusiikista aina nykymusiikkiin asti, mutta tunnetuin hän on varhaisen 1900-luvun musiikin, kuten Mahlerin tulkitsijana.
Rattle opiskeli nuorena pianon- ja viulunsoittoa, mutta hänen ensimmäinen työpaikkansa orkesterissa oli lyömäsoittaja. Vuonna 1971 hän aloitti opinnot Royal Academy of Musicissa Lontoossa ja valmistumisvuotenaan 1974 hän voitti John Player -kapellimestarikilpailun.
Valmistumisensa jälkeen Rattle johti Bournemouthin ja Liverpoolin sinfoniaorkestereita, kunnes aloitti Birminghamin sinfoniaorkesterin johtajana vuonna 1980. Hän jatkoi orkesterin johdossa aina vuoteen 1998 asti ja pitkän yhteistyön tuloksena orkesteri ja Rattle nousivat molemmat Ison-Britannian orkesterien eturiviin.
Vuonna 1999 Rattle nimitettiin Claudio Abbadon seuraajaksi Berliinin filharmonikoiden pääkapellimestariksi, jota pidetään yhtenä arvostetuimmista kapellimestarinviroista maailmassa. Hän konsertoi pääkapellimestarina filharmonikoiden kanssa ensimmäistä kertaa 7. syyskuuta 2002 esittäen Thomas Adèsin Asylan ja Gustav Mahlerin 5. sinfonian. Konserttitaltiointi julkaistiin levynä ja se sai ylistävät arviot musiikkilehdistössä. Gramophone-lehti nimitti Rattlen viimeisimpiin levytyksiin kuuluvaa Claude Debussyn La Meria ”mahtavaksi levyksi” ja nosti sen Rattlea filharmonikoiden johtajana edeltäneiden Abbadon ja Herbert von Karajanin levytyksien rinnalle.
Rattle ilmoitti tammikuussa 2013, ettei enää jatka orkesterin johtajana ja jättää paikan elokuussa 2018 ja siirtyy Lontooseen. Hänen seuraajakseen Berliinin filharmonikan jäsenet ovat valinneet Kirill Petrenkon.
Hr. Ms. Abraham van der Hulst (F832)

Palvelus

Alus myytiin 2004 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Blanco Encalada runkonumerolla FF-15.
Bombay Bicycle Club

Bombay Bicycle Club on englantilainen indierock- ja folkyhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia: I Had the Blues But I Shook Them Loose, Flaws, A Different Kind of Fix ja So Long, See You Tomorrow.
Mustarinta-apali

Levinneisyys

Mustarinta-apalia tavataan Angolassa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kahden Tulen Välissä

Kahden Tulen Välissä oli YLEn Free Your Mind-verkkosivustolla toimivan Radio Punahattu -kanavan ohjelma, jota voi kuunnella ympäri maailmaa internetiin liitettyjen tietokoneiden välityksellä. Kahden Tulen Välissä -ohjelman ensimmäinen lähetys kuultiin Radio Punahatun välityksellä perjantaina 21. maaliskuuta 2004. Ohjelman toistaiseksi viimeinen jakso lähettiin 22. joulukuuta 2004.
Kahden Tulen Välissä oli makasiiniohjelma, joka pureutui viikon keskustelunaiheeseensa raikkaiden näkökulmien ja kiinnostavien ihmisten kautta. Suoria lähetyksiä Helsingin Lönnrotinkadulta luotsasivat Essi Tarvonen ja Matias Orola. Ohjelma välittää kuulijoilleen nuorten kuulumisia myös pääkaupunkiseudun ulkopuolisesta elämästä yläaste- ja lukioikäisten aluekirjeenvaihtajiensa välityksellä.
Scrantonin kaupungintalo

Scrantonin kaupungintalo sijaitsee Washingtonin ja Mulberryn (US 11/PA-307) kaduilla keskustassa, Scrantonin kaupungin keskustassa, Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungintalo on kolmikerroksinen kalkkikivirakennus viktoriaaniselta aikakaudelta, edustaen uusgoottilaista rakennustyyliä. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Edwin L. Walter ja Frederick Lord Brown. Kaupungintalo on rakennettu vuonna 1888.
Kymenlaakson Sanomat

Kymenlaakson Sanomat oli Kotkassa vuosina 1927–1934 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.
Uuden Kotkan lakattua vuonna 1920 Kymenlaakson edistyspuoluelaiset jäivät vaille omaa lehteä. Uusi lehti Kymenlaakson Sanomat perustettiin pääasiassa puolueen ja Helsingin Sanomien rahoituksella. Se joutui kilpailemaan Kotkan vanhempien lehtien Etelä-Suomen, Eteenpäin-lehden ja Kotka Nyheterin kanssa. Lopulta kannattamaton lehti päätettiin lopettaa ja sen kirjapaino myytiin Etelä-Suomelle.
Kolmesti viikossa ilmestyneen Kymenlaakson Sanomien levikki oli 1 000 kappaletta vuonna 1934. Sen päätoimittajana työskenteli Eero Viitanen (1928–1934) ja vastaavana toimittajana Kaarlo Pitkänen (1931–1932).
Kaasu-nestejousitus

Kaasu-nestejousitus on ajoneuvoissa järjestelmä, joka estää ajoradan epätasaisuuden aiheuttamien iskujen siirtymisen ajoneuvon koriin välittämällä pyörien liike nesteen avulla kaasujouselle. Vaimennusta saadaan aikaan myös nesteen virtausta kuristamalla. Kaasu-nestejousituksen vanhempi kirjoitusmuoto oli kaasunestejousitus. Se on Citroënin kehittämä jousitusjärjestelmä, jota käytetään henkilöautoissa. Myös Berliet-merkkisissä kuorma-autoissa oli kaasu-nestejousitus.
Järjestelmän erikoispiirteenä on kuormasta riippumatta automaattisesti vakiona säilyvä maavara, jota voi myös tarpeen mukaan helposti säätää ajon aikana. Kaasu-nestejousitusta pidetään erittäin miellyttävänä, se on pehmeä olematta löysä.
Tekniikka on omintakeinen. Jousiaineena on suljetussa pallossa oleva kaasu, joka on erotettu kalvolla joustoliikkeen välittävästä hydraulinesteestä. Järjestelmässä ei välttämättä tarvita erillisiä iskunvaimentimia, sillä vastaava toiminta on osa hydraulijärjestelmää. Nestepaineen ylläpitämiseksi tarvitaan nestepumppu. Kaikkiaan järjestelmä on tavallista kalliimpi valmistaa ja huoltaa.

Historia

Citroën esitteli ensimmäisen kaasu-nestejousituksen vuonna 1954 Traction Avantin takajousituksessa. Ensimmäinen täysin kaasu-nestejousitettu malli oli Citroën DS vuonna 1955.
Kosmos 111

Tausta

Neuvostoliitto oli saavuttanut erävoiton kilpajuoksussa Kuuhun Luna 9:n onnistuessa tekemään ensimmäisen pehmeän laskeutumisen Kuuhun. Yhdysvaltojen Lunar Orbiter -ohjelman suunnitelmana oli lähettää luotaimia Kuun kiertoradalle vuoden 1966 aikana. Jotta Neuvostoliitto saisi ensimmäisenä luotaimen kiertämään Kuuta muunnettiin kaksi E-6 sarjan laskeutujaa kiertolaisluotaimiksi E-6S, joista Kosmos 111 laukaistiin ensimmäisenä. Varalla ollut luotain laukaistiin onnistuneesti 31. maaliskuuta Luna 10 -nimellä.

Laukaisu

Kosmos 111 lähetettiin matkaan Baikonurin avaruuskeskuksesta 1. maaliskuuta 1966 Molnija-M kantoraketilla. Luotain pääsi onnistuneesti matalalle Maata kiertävälle radalle josta se oli tarkoitus lähettää edelleen kohti Kuuta, mutta Blok-L kiihdytysvaiheen asennonsäätimen jumiuttuminen johti luotaimen hallinnan menettämiseen. Luotain putosi ilmakehän kitkan vaikutuksesta kaksi päivää myöhemmin 3. maaliskuuta. Epäonnistumisen salaamiseksi luotaimelle annettiin Kosmos-sarjan satelliittitunnus eikä luotaimen todellista tehtävää myönnetty julkisesti. Laukaisu oli ajoitettu osaltaan juhlistamaan Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 23. edustajankokousta, joka oli ensimmäistä kertaa Leonid Brežnevin johtama.
Blok-L vaihe mukaan lukien Kosmos 111:n massa oli 6540 kg josta luotaimen osuus 1600 kg. Kiertoradan alin piste oli aluksi 168 kilometrin korkeudella ja ylin piste 180 kilometrin korkeudella kiertoajan ollessa 88,00 minuuttia.

Rakenne

Kosmos 111 oli E-6S sarjan kuuluotain jossa aiemman E-6 laskeutujan laskeutumiskapseli oli korvattu irrotettavalla kiertorataosalla. Kiertorataosa oli 150 cm:n pituinen tyvestään 75 cm halkaisijaltaan oleva 245 kg:n painoinen sylinteri jossa mittalaitteet sijaitsivat. Laiteosassa sijaitsivat luotaimen KTDU-5A rakettimoottori ja ohjausjärjestelmät. Kokonaismassa oli 1600 kg. Luotaimessa ei ollut aurinkopaneeleja, vaan se toimi akkujen varassa.
Luotain sisälsi seitsemän tieteellistä mittalaitetta: magnetometrin, gammaspektrometrin, piezosähköisen mikrometeoroidi-ilmaisimen, varattujen hiukkasten ilmaisimen, aurinkotuulen plasman elektronien laskurin sekä Kuun pinnan tutkimiseen röntgensäde- ja infrapunailmaisimet. Lisäksi luotaimen radiolähettimen avulla olisi ollut mahdollista tutkia Kuun painovoimaa ja tarkkailla radiolähetysten muuttumista luotaimen kulkiessa Kuun taakse.
Dragon Ball Z: Budokai 2

Story mode (Tarinatila)

Tarinamoodi Budokai 2-pelissä muodostuu lautapelin tapaisesta seikkailusta nimeltä Lohikäärmemaailma. Tässä tilassa voi pelata kuin Goku yhdessä yhden tai useamman liittolaisen kanssa, pelata 9 eri tason läpi kukistaen vihollisia, ja kerätä tavaroita, kuten rahaa, kapseleita tai lohikäärmepalloja. Kun päässyt pelin läpi ja kerännyt kaikki seitsemän lohikäärmepalloa, voi tehdä "toivomuksen", jonka avulla voi valita yhden kolmesta erityiskapselista, joita ovat muun muassa Läpimurto-kapselit (nämä sallivat pelaajan käyttää kaikkia hahmon liikkeitä ja kykyjä kerralla), Fuusiokapselit ja Bulma-asustukset.

Skills (Taidot)

Kuten Budokai 1ssa, Skills-tilassa voidaan parantaa hahmon taitoja ja myös vaihtaa niitä toisten pelaajien kanssa. Tarkoituksena on kehittää hahmon taitoja äärimmilleen.

Dueling (Kaksintaistelu)

Dueling mode mahdollistaa pelaajan taistelemaan tekoälyä vastaan asetetulla vaikeustasolla, tai kahden pelaajan taistelemisen toisiaan vastaan. Pelaaja voi myös katsoa taistelua kahden tekoäly-pelaajan kesken.