google/wiki40b huggingface dataset:
Donbassin parlamenttivaalit 2014

Donbassin parlamenttivaalit 2014 olivat 2. marraskuuta 2014 järjestettyjä näennäisvaaleja venäjämielisten, Ukrainan laillista valtaa vastaan taistelevien sotajoukkojen eli separatistien hallitsemilla alueilla "Donetskin kansantasavallassa" ja "Luhanskin kansantasavallassa". Samassa yhteydessä äänestettiin "kansantasavaltojen" presidenteistä. "Kansantasavaltojen" nimitykset ovat separatistiryhmien itsensä käyttöönottamia termejä hallinnassaan oleville maa-alueille Itä-Ukrainan Donetsin laakion keskivaiheilla. 
Itse Ukrainassa järjestettiin parlamenttivaalit jo 26. lokakuuta, mutta separatistien hallitsemissa osissa Donetskin ja Luhanskin alueita ei tuolloin separatistitoiminnan takia voitu äänestää. Ukrainan presidentti luonnehti Donetskin ja Luhanskin omia vaaleja vaalifarssiksi. Näennäisvaaleja kontrolloineet separatistiset joukot ja heidän ohjauksessaan olleet vaaliviranomaiset eivät hyväksyneet eri mieltä olleita tai kilpailevien kapinallisryhmien ehdokkaita "parlamenttivaaleihinsa". Muutkin kuin alueen ukrainalaiset, eli esimerkiksi Venäjältä tai muualta tulleet separatistitaistelijat saivat äänestää. Myöskään kommunistipuoluetta ei päästetty asettamaan ehdokkaitaan "teknisistä syistä". Uutislähteen mukaan Moskovan osin rahoittamia separatisteja ohjeistettiin tähän menettelyyn. Itä-Ukrainan separatistihallintoja lähde piti Kremlin manipuloimina nukkehallintoina. 
Listavaaleina toteutetuissa "parlamenttivaaleissa" oli moninkertaisesti vähemmän nimettyjä ehdokkaita kuin parlamenttipaikkoja oli täytettävänä. Äänestäjille ei kerrottu ja oli epäselvää, kenellä "parlamentit" täytettäisiin ja miten päätösvaltaa niissä käytettäisiin.
Ukrainalaismedian  mukaan "vaaleihin" houkuteltiin väkeä laajamittaisesti ruokalahjoituksia ja elintarvikkeiden alennuskuponkeja vastaan, ja kuukausia elintarvikepulasta kärsineet eläkeläiset tulivat tästä syystä suurin joukoin äänestyspaikoille. Vaalitapahtumaa valvoivat konetuliasein varustautuneet separatistit. Äänestyskertojen määrää ei valvottu ja myös internetin kautta saattoi äänestää. Ruoka-apua jaettiin ainoastaan niille 18 vuotta täyttäneille, jotka äänestivät. Alueellinen humanitarisen avun järjestö Postupin mukaan äänestysaktiivisuus oli seurausta vaalipäivänä jaettujen niin kutsuttujen "sosiaaliapulipukkeiden" jakamisesta. Uutistoimisto UNIANin mukaan Luhanskin alueella joitain äänestäjiä myös pakotettiin osallistumaan äänestykseen.
Kansainvälinen yhteisö piti vaaleja laittomina, mutta Venäjä ilmoitti "kunnioittavansa" vaalitulosta. Yhdysvaltain mielestä Venäjä rikkoi Minskin tulitaukosopimusta antaessaan tukensa vaaleille. 
Vaalien jälkeen Venäjän ulkoministeriö luonnehti, että "vaalit Donetskin ja Luhanskin alueilla järjestettiin yleinen järjestys säilyttäen ja äänestysaktiivisuus oli korkea." "Donetskin kansantasavallan presidentinvaalin" voittajaksi julistettiin separatistikomentaja Aleksandr Zahartšenko, joka sai väitteiden mukaan yli 80 prosenttia annetuista äänistä. "Luhanskin kansantasavallan" "presidentiksi" valittiin puolestaan majuri Igor Plotninski.
Liisa Simola

Liisa Kaarina Simola (s. 8. kesäkuuta 1938 Helsinki) on suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvifysiologian ja anatomian professori vuosina 1974–2001. Hänen tutkimusalojaan ovat olleet kehitysfysiologia, sienifysiologia ja ympäristömyrkkyjen vaikutus. Hän oli apulaisprofessori 1971–1974. Hänen väitöskirjansa otsikko oli Comparative studies on the aminoacid pool of three Lathyrus species (1968). Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen sekä Suomen Biologian Seura Vanamon kunniajäsen.
Simolan isä oli professori Paavo Simola ja isoisä professori Eevert Simola.
Punasotka

Koko ja ulkonäkö

Punasotka on yleensä noin 42–49 cm pitkä ja painaa noin 700–970 g. Varsinkin naaraan ja nuoren koiraan tunnistaa matalasta otsasta ja isosta nokasta. Lento on muiden sotkien tapaan suoraviivaista ja nopeaa, mutta siipijuova ei erotu yhtä selvästi kuin tukka- tai lapasotkalla. Koiraan pää on punaruskea, mustassa nokassa on harmaa kärki ja punainen silmä. Sen vartalo on vaaleanharmaa. Naaraalla vaalea silmärengas ja vaihtelevan vaalea naama. Nuoret urokset muistuttavat loppukesästä naarasta, mutta silmärengas puuttuu.
Vanhin suomalainen rengastettu punasotka on ollut 11 vuotta 1 kuukautta ja 16 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen 23 vuotta ja 2 kuukautta vanha sotka.

Levinneisyys

Punasotkaa tavataan enimmäkseen eteläisessä Suomessa ja jossain määrin myös Oulun läänissä. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä- ja Länsi-Euroopassa. Vuonna 2010 Suomen pesimäkannaksi arvioitiin  10 000–13 000 paria. Määrä on ollut laskussa ja vuodesta 2010 laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi kun se ennen oli elinvoimainen. Sittemmin se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Suomen lisäksi pesimäalue ulottuu liki koko Pohjois-Eurooppaan ja Pohjois-Aasian itäosiin. Euroopan pesimäkanta on kooltaan 200 000 – 250 000 paria, joista n. 280 paria Britteinsaarilla. Venäjän kanta on 90 000 – 100 000 ja Turkin 500 – 1 000 paria.

Elinympäristö

Punasotka viihtyy parhaiten ruohostorantaisilla lintujärvillä ja merenlahdilla. Niukkaruohostoisilla järvillä ja merenlahdilla vain harvakseltaan. Saaristomeren sisäsaaristossa pesii pieni kanta lokkiluodoilla. Punasotkat karttavat pieniä vesistöjä.

Lisääntyminen

Punasotka rakentaa pesänsä tulvaniitylle, saraikkoon tai muualle veden partaalle. Pesä on yleensä ruokokeon päällä, joskus myös kelluspesä tai piisamin pesän päällä.
Naaras munii toukokuussa 4–16 harmaanvihreää munaa, joita se hautoo 22–28 vuorokautta. Poikaset itsenäistyvät tultuaan lentokykyisiksi noin 7–9 viikon ikäisenä.

Ravinto

Punasotka hankkii ravintonsa sukeltamalla pohjasta kotiloita, simpukoita ja muuta vastaavaa sekä vesikasvien siemeniä.
Ado

Eduardo Roberto Stinghen, parhaiten tunnettu nimellä Ado (s. Jaraguá do Sul, Santa Catarina, 4. heinäkuuta 1946) on entinen brasilialainen jalkapallomaalivahti.
Vuodet 1964–1984 kattaneella ammattilaisurallaan hän edusti Londrinaa, Corinthiansia, Américaa, Atlético Mineiroa, Portuguesaa, Velo Clubea, Fortalezaa, Ferroviárioa ja Bragantinoa.
Ado saavutti Brasilian maajoukkueen mukana maailmanmestaruuden 1970, mutta ei pelannut turnauksessa ainuttakaan ottelua.
Tacitus

Elämä

Tacituksen elämästä tiedetään hyvin vähän. Hän syntyi ehkä Galliassa tai Pohjois-Italiassa senaattori- tai ritarisäätyyn kuuluvaan perheeseen. Hän opiskeli Roomassa ja kävi läpi tavanmukaisen virkauran (cursus honorum). Hänestä tuli senaattori ja vuonna 97 konsuli. Vuosina 112-113 hän toimi Asian provinssin kuvernöörinä. Hän kuoli luultavasti joskus vuoden 115 jälkeen.

Teokset

Tacituksen tyylillinen esikuva oli Sallustius ja hän arvosteli terävästi keisarivaltaa. Hänen historiannäkemyksensä keisarinhovin juonitteluista on ironinen ja pessimistinen. Tacituksella oli omaperäinen, selkeä ja koruton kirjoitustyyli, joka poikkesi sekä hopea- että kultakauden valtavirrasta.
Tacituksen pääteokset ovat kirjat Rooman keisarien historiasta. Taistelu keisarivallasta (Historiae, ”historiankirjat”) kertoo Rooman historian Rooman keisari Neron kuolemasta vuonna 69 eteenpäin. Vain neljä ensimmäistä ja osa viidennestä kirjasta ovat säilyneet. Keisarillisen Rooman historia (Annales, ”vuosikirjat”) kertoo keisari Tiberiuksen valtaannoususta vuonna 14 aina Neron kuolemaan. Kirjoja teoksessa oli ilmeisesti kuusitoista mutta vain kolmannes niistä on säilynyt. Osia 5. ja 16. kirjasta puuttuu ja kirjat 7–10 puuttuvat kokonaan. 
Tacituksen pienempiin töihin kuuluu Germania, joka kertoo germaaniheimoista, jotka elivät Rooman valtakunnan ulkopuolella. Tacitus kirjoitti Germanian vuonna 98 jaa. Tacitus korosti luonnonvaraisten kansojen turmeltumattomuudessa olevaa voimaa, mikä on usein tulkittu varoitukseksi germaanien uhasta veltostuneille roomalaisille. Kirjassa Tacitus myös kuvaa alkukantaiset ja kurjuudessa elävät fennit, jotka on perinteisesti yhdistetty saamelaisten esivanhempiin. Teoksesta on kolme suomennosta vuosilta 1904, 1953 ja 1976.

»Fennit ovat ihmeen villejä, viheliäisen köyhiä. Ei heillä ole aseita, ei hevosia, ei asuntoja. Ravintona ovat kasvit, vaatteina nahat, makuusijana maa. Ainoa varallisuus on nuolissa, joita he raudan puutteessa terästävät luilla. Metsästys elättää yhtäläisesti sekä miehiä, että naisia. Nämä näet seuraavat miehiä kaikkialle ja pyytävät osan saaliista. Lapsillakaan ei ole muuta suojaa villieläimiltä ja rajuilmoilta kuin jonkinlainen oksista punottu katos. Sinne palaavat nuoret, se on vanhojen turvapaikka. Mutta tämä on heistä onnellisempaa elämää kuin pelloilla huokaileminen, vaivalloinen talojen rakentaminen sekä milloin toiveikas, milloin pelokas huolenpito omasta ja vieraasta omaisuudesta. Rauhassa jumalilta ja rauhassa ihmisiltä he ovat saavuttaneet sen vaikeimman päämäärän, ettei heidän tarvitse edes mitään toivoa.» 
(Tacitus: Germania. Käännös Tuomo Pekkanen.)
Toinen Tacituksen pienemmistä teoksista on elämäkertateos Agricola, jossa hän kertoo apestaan, roomalaisesta kenraalista Gnaeus Julius Agricolasta. Tacitus kuvaa Britanniassa sotineen valloittajakenraalin toimintaa ja luo henkilökuvan vanhan hyvän ajan roomalaisesta.
Hyvä terroristi

Hyvä terroristi (engl. Good Terrorist) on Doris Lessingin romaani vuodelta 1985. Siinä Lessing tarkastelee vasemmistolaista militanttia tyyliä ja idealismin ja terrorismin välistä pientä eroa ironisin silmin. Päähenkilö Alice pitää itseään sitoutuneena vallankumouksellisena. Hän tuntee vastarinna menetelmät mutta ei ymmärrä poliittisia ideologioita, ja muuttaessaan taloaan oikeaksi kommuuniksi saa asuintovereikseen ja holhottavikseen tovereita, jotka ottavat hänet äitihahmokseen.
Kirjan kieltä ja kerrontaa on kehuttu, mutta sen maailmankuva on lohduton.
Teos pääsi Booker-palkinto-ehdokkaiden joukkoon ja sai W.H. Smith -kirjallisuuspalkinnon sekä italialaisen Mondello-palkinnon.

Teostiedot

Alkuteos: The Good Terrorist, 1985. Jonathan Cape Ltd, ISBN 0-224-02323-3
Suomennos Hyvä terroristi suom. Elina Hytönen, 1987. Otava, ISBN 9511085255
Yleisurheilun maailmancup 1998

Miehet
Lavikko (järvi Keuruulla)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Insinööritoimisto Ratas

Oy Insinööritoimisto Ratas oli Helsingissä 1940-luvun alussa toiminut yritys, joka toimi myös suomalaisten SS-vapaaehtoisjoukkojen kokoamisen ja huoltamisen peiteorganisaationa.

Historia

Insinööritoimisto Ratas perustettiin Helsinkiin vuonna 1938. Toimiston toimialana oli suunnitella myllyjä, viljavarastoja ja leipomoita. Saksan armeijaan värväystoiminnan johtoon nimitettiin jääkärivärväri ja kalterijääkäri, majuri ja hallitusneuvos, Etsivän keskuspoliisin entinen päällikkö Esko Riekki. Hallitus pani hänet siten hoitamaan yksityistä värväystä. Värväystoimistoksi otettiin diplomi-insinööri ja kalterijääkäri Harry Backbergin osittain omistama Oy Insinööritoimisto Ratas. Toimistonhoitajana SS-vapaaehtoisten asioita hoiti rouva Siiri Tuomola 1. heinäkuuta 1941 alkaen. SS-aseveljien asioita Insinööritoimisto Ratas hoiti aina vuoteen 1942, jolloin se muutti nimensä SS-Vapaaehtoistoimistoksi.

Toiminta

Insinööritoimisto Ratas toimi Helsingissä osoitteessa Temppelikatu 4 B. Sisäänkäynti tähän toimistoon tapahtui talon porttikäytävän vasemmalla puolella olevasta ensimmäisestä ovesta, itse toimisto sijaitsi rakennuksen kolmannessa kerroksessa. Vapaaehtoisiksi värvättyjen tuli ilmoittautumaan mennessään sanoa tunnussana ”Ratas”. Mainittakoon myös, että insinööri Backbergin kaksi omaa poikaa värväytyivät vapaaehtoisiksi Saksaan, kuten myös toinen Riekin pojista. Joukkojen värväyksen jälkeen toimisto hoiti värvättyjen asioita ja postiliikennettä. SS-vapaaehtoisjoukkojen toiminnan alkuaikoina aina 27. toukokuuta 1942 asti leimattiin kaikki SS-vapaaehtoisille mennyt kenttäposti ”O.Y Insinööritoimisto Ratas” -leimalla.
Kamera-ajo

Kamera-ajo ja raideajo ovat elokuvaustermejä, joilla tarkoitetaan liikkuvalla kameralla tehtyjä kuvauksia. Kamera-ajot on perinteisesti tehty kameralla, joka on asetettu raiteita pitkin kulkevaan dollyyn tai johonkin muuhun pyörillä liikkuvaan laitteeseen. Kamera-ajossa kuvauksen kohde pysyy paikallaan, mutta kamera liikkuu. Raideajossa sekä kohde että kamera liikkuvat.
Fréjus

Historia

Fréjusin kohdalla sijainneella rannikkotasanteella sijaitsi aikoinaan kelttiläis-liguurilainen oppidum. Vuonna 49 eaa. Julius Caesar perusti paikaller Forum Julii nimisen siirtokunnan, joka laajeni myöhemmin tärkeäksi sotilastukikohdaksi sillä se sijaitsi Via Aurelian varrella. Kaupunki kuitenkin menetti merkitystään keskiajalla ja merovingilaiselta tai karolingilaiselta ajalta kaupungista ei ole juurikaan säilyneitä tietoja. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 940 ja sen asukkaat pakenivat . Asukkaat tulivat kuitenkin myöhemmin takaisin ja kaupungin ympärille rakennettiin muuri. Riculfe-niminen piispa avusti kaupunkia uuden katedraalin rakentamisessa ja kun satamakin korjattiin kaupunki kehittyi merkittäväksi kauppakaupungiksi. Kauppa kuitenkin hiljeni jo 1300-luvulla. Taantumiseen vaikutti yhtenä tekijänä rutto. Fréjusissa oli piispanistuin vuodesta 374 vuoteen 1957, jolloin se siirettiin Touloniin.
Midnight Oil

Historia

Midnight Oil perustettiin Sydneyssä vuonna 1972 nimellä Farm. Sen alkuperäisjäseniä olivat kitaristi, kosketinsoittaja ja laulaja Jim Moginie, rumpali ja laulaja Rob Hirst sekä basisti Andrew ”Bear” James. Laulusolisti Peter Garrett liittyi yhtyeeseen vuonna 1975 ja kitaristi Martin Rotsey seuraavana vuonna, ja yhtye otti nimekseen Midnight Oil. Alkuvuosina yhtye esiintyi säännöllisesti Sydneyn Royal Antler Hotelissa.
Epäonnistuttuaan saamaan levytyssopimusta yhtyeen jäsenet perustivat oman levymerkin Powerworks, jolla yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Midnight Oil (1978). Yhtye alkoi ottaa kantaa yhteiskunnallisiin asioihin ja esimerkiksi esiintyi uraaninlouhinnan vastaisessa konsertissa sekä tuki Tiibet-neuvostoa. Se myös vastusti paikallisen musiikkibisneksen epäoikeudenmukaisuutta ja perusti oman lipunvaraustoimiston vastustaakseen paikallisten agenttien ja promoottorien monopolia.
Midnight Oilin toinen albumi Head Injuries (1979) myi kultaa ja tuotti yhtyeen ensimmäisen ykkössinglen Australiassa, ”Cold Cold Change”. Basisti Andrew James jätti yhtyeen terveyssyistä ja hänet korvasi Peter Gifford. Albumi Place Without a Postcard (1981) myi platinaa, ja yhtye sai levytyssopimuksen Yhdysvaltoihin Columbia Recordsille. Vuonna 1984 laulaja Peter Garrett pyrki Australian senaattiin ydinaseriisuntapuolueen listoilta mutta jäi niukasti valitsematta. Yhtye osallistui myös Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa vastustaneeseen Artists United Against Apartheid -projektiin. Sen jälkeen yhtye alkoi puhua Australian alkuperäisasukkaiden kohtaamista vaikeuksista, joita albumi Diesel and Dust (1987) paljolti käsittelee. Albumista tuli yhtyeen kansainvälinen läpimurto, ja siltä otettu hittisingle ”Beds Are Burning” nousi Yhdysvaltain top-20:een.
Basisti Peter Gifford jätti yhtyeen ennen albumia Blue Sky Mining (1990), ja hänen tilalleen tuli Dwayne ”Bones” Hillman. Midnight Oil jatkoi albumien julkaisemista 1990-luvulla ja 2000-luvun ensivuosikymmenellä. Kun se oli julkaissut 14. albuminsa Capricornia (2002), laulusolisti Peter Garrett ilmoitti jättävänsä sen siirtyäkseen kokonaan politiikkaan. Hänestä tuli ensin parlamentaarikko ja vuonna 2007 Australian ympäristö-, perinne- ja taideministeri.
Garrettin lähdettyä Midnight Oilin muutkin jäsenet hajaantuivat tekemään musiikkia omilla tahoillaan. Yhtye teki Garrett mukanaan vuonna 2009 kolme konserttiesiintymistä. Vuonna 2016 kun Garrett oli jo lopettanut poliittisen uransa Midnight Oil ilmoitti suunnittelevansa paluuta konserttilavoille ja studioon vuonna 2017. Paluukiertue alkoi huhtikuussa 2017.
Tiina Merisalo

Tiina-Sisko Merisalo, o.s. Lehto (s. 25. joulukuuta 1961 Tornio) on suomalainen museonjohtaja. Hän on ollut Helsingin kaupunginmuseon johtaja vuodesta 2003.
Merisalo on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1991 taidehistoria pääaineenaan ja suorittanut EMBA-tutkinnon 2015 Aalto University Executive Education (AEE) -ohjelmasta.
Ennen Helsingin kaupunginmuseon johtajaksi tuloaan Merisalo työskenteli Hangon museossa rakennustutkijana 1986, 1987–1988; Espoon kaupunginmuseossa jutkimus- ja dokumentointiyksikössä vs. ja vt. intendenttinä 1989–1991 ja intendenttinä 1991–1995; sitten Helsingin kaupunginmuseossa tutkijana 1995–1998 ja kulttuuriympäristöyksikössä yksikön päällikkönä 1998–2003.
Ylinen Maajärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 150 metriä. Se on 1800-luvulla laskettu järvi. Entisen järvenpohjan epätasaisuuksien kuivattamiseksi järvestä erkanee erilaisia ojia ja kanavia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 300 metriä pitkä kanava Aliseen Maajärveen. Järvien pinnankorkeuksissa on 10 senttimetrin ero.
Järven rantaviiva on 0,86 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota. jota ympäröi pellot jokaiseen suuntaan. Rannalla on vain yksi maatila.

Historia

Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi (länsiosassa Pikkujärvi), Makkosselkä, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Maajärvi, joka muodosti tuolloin Märkäjärvestä erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
Taumatrooppi

Taumatrooppi on optinen lelu, joka oli suosittu 1800-luvulla. 1820-luvulla keksitty taumatrooppi on pahvilevy, jonka molemmille puolille on piirretty kuva. Kun levyä pyöritetään sen reunoihin kiinnitettyjen narujen avulla, näyttävät kuvat sulautuvan toisiinsa. Jos levy pyörii tarpeeksi nopeasti, ei ihmisen havaintokoneisto osaa erottaa kuvia toisistaan vaan yhdistää ne yhdeksi ainoaksi kuvaksi. Silmän hitauteen liittyvää ilmiötä kutsutaan jälkikuvaksi.
Angelan kosto

Juoni

Ennen Deanna ja Angela olivat parhaita ystäviä. CBC-TV:n nuori juontaja Deanna oli talkshow-kuningatar Angelan innokkain ja paras oppilas. Angela, jonka platinanvaalea täydellisyys naamioi taakseen hirvittävän epävarmuuden, otti Deannan siipiensä suojaan. Angela antaa Deannalle henkeäsalpaavan tarjouksen: lähteä kanssaan New Yorkiin luomaan täydellistä ja ylellistä uraa tv-alalla. Deanna kieltäytyy järkisyistä; hänen perheensä on Chicagossa, eikä hän halua jättää myöskään ihanan lempeää sulhasehdokas Marshallia. Angela katkeroituu Deannan kieltäytymisestä, ja viettelee Marshallin. Juuri silloin Deanna yllättää heidät, ja tajuaa koko jutun olleen Angelan kiero juoni. Löydettyään Marshallin rakkaan ystävänsä sylistä Deanna ryntää suoraa päätä komean ulkomaankirjeenvaihtajan, ja samalla Angelan entisen rakastetun Finn Rileyn syliin. Finn ja Deanna rakastuvat palavasti toisiinsa, eikä mikään - edes Angela pääse heidän väliinsä. Angelan lähdettyä New Yorkiin luomaan omaa hienoisen täydellistä uraansa Deanna aloittaa "Deannan Tunti" -ohjelman, joka lyö kirkkaasti laudalta Angelan katsojaluvut. Nyt kun Deanna on vienyt Angelalta sekä maineen, että rakkauden, ei Angelan kostonhimolla ole minkäänlaista rajaa!
Deanna on onnellinen Finnin kanssa, pian he jo suunnittelevat häitä. Deanna on miltei uransa alusta asti saanut palvovia ja rakastavia rakkauskirjeitä samalta ihmiseltä. Aluksi herttaisen ihailevat kirjeet eivät hetkauttaneet Deannaa, mutta nyt, häntä alkaa hiljalleen pelottaa. Kun ihmisiä, jotka ovat tavalla tai toisella satuttaneet Deannaa, alkaa kuolla, alkaa Deannaa tosissaan pelottaa. Ensin kuoli Angelan kätyri Lew McNeil, sitten Angela, ja lopuksi myös Marshall joka oli uhkaillut Deannaa, ja käynyt käsiksi häneen.
Loppua kohden paljastuu, että ihailevat kirjeet ja raa’at murhat liittyvät toisiinsa. Deannan uskollinen ihailija on tappanut heidät suojellakseen Deannaa. Ihailija kaappaa Deannan, ja tämä paljastuu hänen ohjelmansa ohjaajaksi, Jeffiksi. Jeff on vanginnut Deannan kuolleen enonsa perintötalon äänieristettyyn huoneeseen, jonne hän on kantanut Deannalle kaiken mitä nainen saattaa tarvita. Deanna yrittää aluksi puhua järkeä Jeffille, mutta mies vakuuttaa ajattelevansa vain naisen parasta.
Finn ei kuitenkaan ole mikään typerys, vaan viimetingassa löytää Deannan toimittajan vaistojensa avulla. Deannan tarina päättyy häkellyttävän onnellisesti!
Lemetin tienhaaran motti

Lemetin tienhaaran motti kuului alkujaan Kitilän suurmottiin, joka syntyi IV Armeijakunnan suuren vastahyökkäyksen (6.–17. tammikuuta 1940) tuloksena.

Motin synty

Motin alue kuului alkujaan Kitilän suurmotin alueeseen ikään kuin perimmäisenä ulokkeena tai sarvena, joka ulottui yli viiden kilometrin päähän varsinaisen motin alueesta. Uloke oli pituuteensa nähden hyvin kapea ja sijaitsi pohjoiseen johtavan tien molemmin puolin. Ulokkeesta saatiin myöhemmin irrotetuksi myös ns. Rykmenttimotti, joka sijaitsi hieman lähempänä puna-armeijan 168. Divisioonan pääosia.
7. helmikuuta 1940 varhain aamuyöstä sai Er.P 8 katkaistua tienhaaran alueen yhteydet omiin joukkoihinsa.

Toimet mottia vastaan ja sen laukeaminen

Jo 7. helmikuuta 1940 iltana aloitti I/JR 37 hyökkäyksen mottia vastaan.
8. helmikuuta 1940 koko yön ja päivän kestäneiden taisteluiden tuloksena motti laukesi myöhään iltapäivällä.
Piaffe

Piaffe on kouluratsastusliike, joka on alun perin kehitetty sodankäyntiä varten. Nykyisin piaffea esitetään Intermediaire ja Gran Prix-luokan kouluratsastuskilpailuissa. Piaffen tarkoituksena on esittää korkeinta mahdollista kokoamisastetta antaen samalla vaikutelman paikallaan pysymisestä.
Piaffessa hevonen liikkuu tahdikkaasti säännöllisin raviaskelin paikallaan siten että etenkin etujalkojen liike on korkea. Ravin liitovaiheen tulisi säilyä ja kuolaintuntuman pysyä kevyenä.
Hevosen liikkuminen hiukankin taaksepäin, ristiin astuvat etujalat tai hevosen huojunta katsotaan arvostelussa vakavaksi virheeksi. Askelten kiireisyys, epätasainen korkeus tai epätahtisuus tai piaffelle luonteenomaisen lepovaiheen puuttuminen ovat hylkääviä virheitä.
Kouluratsastusohjelmissa piaffeen siirrytään passagen kautta. Hevosen tulisi säilyttää liikeen tempo sekä kuolaintuntuma muuttumattomana siirtymisen aikana.
Uhanalaisuus

Uhanalaisuus määritellään perinteisesti siten, että eliölajiin tai sen populaatioon kohdistuu lopullisen häviämisen vaara. Lajin uhanalaisuuden arviointi on lajin levinneisyyden, yleisyyden ja runsauden muutosten ennakoimista käytössä olevien tietojen perusteella. Uhanalaisuutta arvioitaessa populaatioiden häviämisnopeus on olennainen tekijä, ja uhanalaisten lajien suojelutyössä häviämisnopeuteen pyritään vaikuttamaan eri tavoin.
The Sarah Jane Adventures

Tuotanto

Elisabeth Sladenin esittämä Sarah Jane Smith oli Tohtorin kumppanina Doctor Whossa vuodesta 1973 vuoteen 1976. Hahmo seikkaili sekä kolmannen Tohtorin (Jon Pertwee) sekä neljännen Tohtorin (Tom Baker) kanssa. Vuonna 2006 Sarah Jane esiintyi jaksossa "Luokkakokous" kymmenennen Tohtorin (David Tennant) kanssa. Jakso otettiin hyvin vastaan ja tuottaja Russell T Davies otti sen jälkeen yhteyttä Elisabeth Sladeniin keskustellakseen hänen hahmonsa omasta sarjasta.

Vastaanotto

Sarja on saanut hyvän vastaanoton kriitikoilta ja yleisöltä ja muun muassa lasten BAFTA-ehdokkuuden.
Howrse

Howrse on selainpohjainen peli hevosista ja niiden kasvatuksesta. Sen on julkaissut ja sitä kehittää ja markkinoi ranskalainen peliyhtiö Owlient. Peli on käännetty ainakin englanniksi, saksaksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, brasilianportugaliksi, venäjäksi, italiaksi, ruotsiksi, puolaksi, tanskaksi, suomeksi, norjaksi ja arabiaksi. Elokuussa 2013 sillä oli maailmanlaajuisesti kaksi miljoonaa aktiivista pelaajaa.
Pelissä voi ostaa passeja, pelinsisäistä valuuttaa, jolla voi lunastaa erilaisia esineitä Howrsen virtuaalihevosille. Owlient aloitti mikromaksujen käytön pelissä vuonna 2005.