Suomen romanien pukeutuminen

Historia

1800-luvulle saakka suomalaisten romanien pukeutuminen ei juurikaan poikennut muun väestön käyttämästä kansanpuvusta. Romanivaatteiden kokemaan muutokseen oli syynä paitsi elintason koheneminen, myös muodin muuttuminen ja suunnittelunhalu. Vaatteista haluttiin tehdä tyylikkäämpiä ja selkeästi istuvampia, vaikka sekä miesten että naisten vaatteissa väljyys ja peittävyys kuuluvat kaikesta huolimatta asiaan.

Miehen puku

Aluksi miehet pukeutuivat suoriin takkiin, housuihin, lierihattuun ja pitkävartisiin saappaisiin, myöhemmin tämä vaihtui ns. ajurinpukuun, johon kuuluivat valkoinen kauluspaita, koppalakki, nahkatakki, pussihousut ja "jatsarit", eli haitarivarsimalliset pitkät saappaat. Myöhemmin pussihousut vaihdettiin taas suoriin housuihin ja koppalakit jäivät. Saappaiden sijasta alettiin käyttää kävelykenkiä.
2000-luvulla lierihatut ja koppalakit ovat kuitenkin taas yleistyneet. Lisäksi käytetään erilaisia lipallisia lakkeja. Pussihousuja ja saappaita käyttävät jotkut vanhat miehet, juhlissa myös muunikäiset.

Naisen puku

Romanityttö alkaa käyttää perinneasua yleensä noin 16-20-vuotiaana. Sitä nuoremmat tytöt pukeutuvat lapsina valtaväestön tavoin ja varttuessaan siirtyvät käyttämään pitkiä kapeita mustia hameita.
Naisen asun tulee olla siisti, ehjä ja tarpeeksi peittävä. Yleisesti naisen tulee olla huoliteltu ja hiusten tulee olla siistillä kampauksella.

Hame

Perinteiseen romaniasuun kuuluu yhtenä ja näkyvänä osana musta, samettinen, laajahelmainen hame. Romanihameen pääkriteerit ovat siisteys, ehjyys ja peittävyys. Hameen tulee olla ryhdikäs ja pitkä - ei kuitenkaan liian pitkä. Kenkien tulee peittyä. Hameen päällimmäinen kerros on aina pikimustaa, sileäpintaista kultareunasamettia. Sametin alla on yleensä kaksi vuorta, jotka voivat olla ohuita tai paksuja riippuen siitä, onko hame tarkoitettu talvi- vai kesäkäyttöön. Lanteilla pidettävä pönkkä pitää hametta koholla.
Hameen yläosassa on yläkankaaksi tai hamekankaaksi kutsuttu noin 10–12 cm:n levyinen kaistale koristeellista kangasta, joka jää melkein täysin röijyn helman alle piiloon. Yläkankaan ja sametin väliin ommellaan kristallinauha eli hameennauha, joka voi olla romanihameen kallein osa. Hameeseen käytetään 7, m-9 m samettia ja se painaa muutamasta noin kahdeksaan kiloon. Menneinä vuosina hame on voinut painaa jopa 12 kiloa. Hameen helma laskostetaan tasavälein laatoiksi kutsutuiksi poimuiksi. Laattojen leveys on 10–13 cm. Hameen etuosassa on noin 20 cm leveä laskostamaton osuus.
Romanihame teetetään mittatilaustyönä romanivaatteisiin erikoistuneella ompelijalla. Heitä on Suomessa muutamia.

Pusero

Romaninaisen päällyspuseroa kutsutaan röijyksi. Röijyihin käytetään monia erilaisia kankaita, joiden värit ja koristelu vaihtelevat laajalti. Usein röijykankaita tuodaan ulkomailta sekä laajemman valikoiman että matalampien hintojen vuoksi. Suomessa ostettu röijykangas voi maksaa jopa yli sata euroa metriltä.
Röijyn tulee olla istuva, mutta ei liian tiukka. Kankaan tulee olla tarpeeksi peittävä. Pitsiä käytetään sekä koristeellisuuden että peittävyyden vuoksi. Se on useimmiten väriltään valkoista, mutta myös mustaa käytetään. Uutena muotivärinä pitseihin on tullut kulta ja hopea.

Juhlapuku

Romaninaiset käyttävät juhlapukuna pariksi kutsuttua, samasta kankaasta valmistettua röijyn ja esiliinan yhdistelmää.
Varakkaamilla on myös erillinen juhlahame joka on arkihametta huomattavasti koristeellisempi ja arvokkaampi. Juhlatilaisuuksissa nainen käyttää myös paljon koruja: yleisimmin asuun kuuluvat korvarenkaat, kaulaketju, rannerengas, sormus sekä rintaneula.