google/wiki40b huggingface dataset:
Läppäsilta

Läppäsilta tarkoittaa siltaa, jonka kansi voidaan kääntää vaakasuoran akselin ympäri pystyasentoon. Näin sillan alittava laivaväylä vapautuu myös korkeampien alusten kuljettavaksi. Läppäsiltoja on kahta eri tyyppiä: kiinteäakselinen läppäsilta ja Scherzer-läppäsilta, jossa akselit avaamisen yhteydessä vetäytyvät väylästä poispäin, jolloin alusten vaatima tila saavutetaan helpommin kuin kiinteakselisessa sillassa. Molemmissa siltatyypeissä voi olla joko yksi tai kaksi nousevaa läppää.
Suomen läppäsillat ovat useimmiten yksivartisia Scherzer-tyyppisiä siltoja. Suomen ensimmäinen teräsrakenteinen kiinteäakselinen läppäsilta rakennettiin Poriin vuonna 1926. Turkuun vuonna 1931 valmistunut Pansion läppäsilta oli Suomen ensimmäinen Scherzer-tyypin läppäsilta.
Niemisjärvet

Alinen Niemisjärvi

Alinen Niemisjärvi sijaitsee 141,1 metrin korkeudella merenpinnasta. Sinne pääsee Ruuhijärventietä pitkin kääntymällä Niemisjärventielle länsiluoteeseen Ison Ruuhijärven kohdalta. Tie päättyy Alisen ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle, jossa on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.

Keskinen Niemisjärvi

Keskinen Niemisjärvi sijaitsee Ylisen ja Alisen Niemisjärven välissä niemen länsipuolella. Keskinen Niemisjärvi ei ole kooltaan suuri.

Ylinen Niemisjärvi

Ylinen Niemisjärvi sijaitsee 141,1 metrin korkeudella merenpinnasta. Sinne pääsee Ruuhijärventietä pitkin kääntymällä Niemisjärventielle länsiluoteeseen Ison Ruuhijärven kohdalta niin kuin Aliselle Niemisjärvellekin, mutta Niemisjärventieltä on käännyttävä ennen Alista Niemisjärvelä luoteeseen. Ylisen Niemisjärven niemessäon Ylinen laavu. Ylinen Niemisjärvi on osoitettu enintään 12-vuotiaiden kalastusalueeksi. Järveä kiertää kolme- ja nelilankkuinen pitkospuu, joka päättyy eteläosan olevassa kärjessä kahteen teräsputkeen, joiden yläosaa ei ole laudoitettu sillaksi. Järven rannalla on halkovaja ja tulentekopaikka sekä laiturimaisia lavoja, joilta voi kalastaa.

Vähä-Koukkujärvi

Tie jatkuu pohjoiseen Vähä-Koukkujärvelle ja lopulta Kalliojärven pohjoisrannalle, josta se jatkuu Ruuhijärventielle.
Viljandi järv

Maantietoa

Viljandin kaupunki sijaitsee järven luoteispuolella ja taajama-alue rajoittuu järven rantaan. Järvi sijaitsee ympäristöstään erottuvassa painaumassa. Sen  pinta-ala on 156 ha (hehtaaria) ja se on 4,0 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on keskellä kaventuma Kitsas kael, joka on 140 metriä leveä. Saaria on 4, jotka sijaitsevat järven eteläpäässä ja joiden yhteinen pinta-ala on 1,1 ha. Siihen laskee yli kymmenen oja ympäristöstä, joista huomattavimmat ovat pohjoispäähän laskeva Uueveski oja, joka on Karula järven laskuoja ja järven keskiosaan luoteesta laskeva Valuoja, joka tuo vettä kaupungin puistosta ja Paala järvestä. Monet itärannan puroista saavat vetensä järvenrannan rinteen lähteistä. Järven laskuoja on Raudna jõgi, joka saa alkuunsa järven eteläpäästä ja meanderoi virratessaan ensin lounaaseen ja sitten luoteeseen. Se yhtyy 40 kilometrin päässä Halliste jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 66,8 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys 11 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0087 km³ (kuutiokilometriä) eli 8,7 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 12,7 kilometriä ja järven kaakkoispuoli on rannoiltaan metsäistä rinnettä, jonka yläpuolella on laajat peltoaukeat.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (viroksi keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti sekä kovavetiseksi- että eutrofiseksi järveksi (viroksi kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.
Vergani Racing

Vergani Racing on italialainen pikkuformulatalli. Talli on kilpaillut World Series by Nissan sarjassa vuosina 1999-2004 voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2001. Vuonna 2004 talli voitti World Series Lights sarjan mestaruuden.
Tiaishylia

Levinneisyys

Tiaishyliaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 140 000 km². Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hans Hartwig von Beseler

Hans Hartwig von Beseler (27. huhtikuuta 1850 Greifswald – 20. joulukuuta 1921) oli saksalainen kenraalieversti. 
Hans Beseler liittyi Preussin armeijaan vuonna 1868. Hän osallistui Ranskan-Preussin sotaan 1870–1871. Hän palveli keisarikunnan armeijassa vuoteen 1910, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja samana vuonna keisari Vilhelm II aateloi hänet. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin jälleen palvelukseen III reserviarmeijakunnan komentajaksi. Länsirintamalla hän johti Antwerpenin piiritystä, ja kaupunki antautui 10. lokakuuta 1914. Keväällä 1915 hänet siirrettiin itärintamalle, jossa hänestä syksyllä tehtiin sodan loppuajaksi Saksan miehittämän Puolan kenraalikuvernööri.
Palazzo Farnese

Palazzo Farnese eli Farnesen palatsi on palatsi Roomassa Italiassa. Se sijaitsee Tiberin vasemmalla rannalla Piazza Farnesen ja Via Giulian välissä. Kun Ruotsin kuningatar Kristiina tuli Roomaan 1655, hän asui palatsissa vuoteen 1659.
Kun Farnesen suku sammui, palatsi päätyi Napolin kuningashuoneen omistukseen, jolta sen ensin vuonna 1874 vuokrasi ja lopulta 1908 osti Ranskan valtio Ranskan Rooman-suurlähetystöksi. Aiemmin rakennuksessa on ollut myös Ranskan arkeologinen instituutti.
Ruotsissa palatsi tunnetaan Tukholman kuninkaanlinnan pohjoisen siiven esikuvana.

Historia

Palazzo Farnese on rakennettu paikalle, jolla on aiemmin ollut palatsi. Sen hankki vuonna 1495 kardinaali Alessandro Farnese, josta myöhemmin tuli paavi Paavali III. Uuden palatsin rakentamisen aloitti Antonio da Sangallo nuorempi vuonna 1514. Se oli jo alun alkaen hyvin suuri, ja sitä laajennettiin sen jälkeen kun Farnese oli 1534 valittu paaviksi. Pihaa suurennettiin, ja julkisivua siirrettiin eteenpäin muutama metri. Palatsissä on neljä siipeä, jotka ympäröivät neliömäistä pihaa. Siinä on holvattu sisäänkäynti ja takana puutarhaan avoin pylväskäytävä.
Sangallon kuoltua 1546 oli julkisivua korotettu kolmikerroksiseksi. Michelangelo, joka samaan aikaan työskenteli Paavali III:n toisen suuren hankkeen, Piazza del Campidoglion, kimpussa, sai rakentamisen vastattavakseen. Hänen johdollaan julkisivua korotettiin, ja se sai sen voimakkaan, kruunumaisen korniisin. Pian paavin kuoleman jälkeen 1549 sai Giacomo Barozzi da Vignola työn vastuulleen. Hän oli työskennellyt aiemmin muissa Farnesen rakennushankkeissa. Hänen johdollaan valmistui muun muassa palatsin takafasadi ja loggiat puutarhan suuntaan (1569–1573). Ylimmän loggian, joka rakennettiin 1589, teki kuitenkin hänen seuraajansa Giacomo della Porta.
Palatsin sisätiloissa on muun muassa kuuluisa Galleria Farnese, johon Annibale Carracci maalasi noin vuonna 1600 freskoja.
Kouhinsalo

Maantietoa

Saari on 3,5 kilometriä pitkä, 3,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 3,92 neliökilometriä . Saari voidaan katsoa kuuluvat Putkilahteen, joka alkaisi Kouhinsalon salmista ja se muodostuisi sokkeloisen salmien, saarien ja lahtien muodostamasta kokonaisuudesta . Saaren länsipuolen rannat ovat alttiina Vanhanselän allokolle, joka pääsee rantaan Kilvensalon ja Hiironiemen välistä. Etelässä saaren erottaa mantereesta Haljaalansalmi, joka on 80–250 metriä leveä. Salmen itäpuoli suuntautuu lahdelle, jossa on heti vastassa Viljamensaari ja koilliseen päin työntyvä, 150–250 metriä leveä ja 600 metriä pitkä kannas Latvakanta. Kannas päättyy leveään niemenkärkeen, jossa sen erottaa mantereesta kapea ja lähes umpeenkasvanut Koivusalmi. Saaren pohjoispuolella sijaitsee Otava eli Otavavesi, joka kapenee länteen päin mennessä Hiirosalmeksi, joka on 5–150 metriä leveä. Otava työntyy etelään 900 metriä pitkänä Haapapohjan lahtena. Saaren länsiranta on kalliosta rantaa, jossa on pieniä lahtia ja niemiä. Suurin lahti on Ikaanlahti, jonka vieressä on pitkä Ikaanniemi. Saaressa on korkeudeltaan kolme yli 100-metristä mäenselännettä. Ne sijaitsevat etelärannan tuntumassa, saaren luoteisosassa ja niistä pienin saaren lounaispuolella. Saaren korkein mäki sijaitsee kallioisella pohjoispuolella ja se kohoaa 34 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saarella toimii kolme maatilaa ja sen rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Koivusalmen ylittävältä sillalta, jonne tulee tie Putkilahden kylältä. Myös saaren pohjoispäässä on pieni silta ja saaren kaakkoiskärjessä on pengertie pieneen saareen.

Luontoarvoja

Saaren Latvankannassa sijaitsevat matalat niittymäiset rannat ovat paikoin luhtamaata, saraikkoa ja järviruovikkoa. Niillä viihtyvät monet sellaiset lintujalit, jotka pesivät rantavyöhykkeellä. Alueet sisältyväät luonnonsuojelualueeseen, jotka on koottu Natura 2000-hankkeen Putkilahden alueeseen (226 hehtaaria, FI0900098), ja johon sisältyy muita alueita Viljamensaaresta ja Sööringistä sekä kauempana Ylisjärven rannasta kohoavasta Housuvuoresta.

Historiaa

Vuosina 1820–1832 perattiin Päijänteen laskujokea Kymijokea sen yläjuoksulla ja erityisesti Kalkkisten koskea, minkä vuoksi Päijänteen vedenpinta laski 1,2 metriä. Silloin on täytynyt Koivusalmen tulla niin matalaksi, että siitä olisi alkanut sen maatumisprosessi ja umpeenkasvu.
Vuoden 1940 taloudellisessa kartassa oli Kouhinsalossa kuusi maatilaa. Niiden pellot sijaitsivat pääasiassa veden äärellä rannassa, mutta Kouhilla on sisäosissakin peltomaata. Saarelle tuli Putkilahdelta tie, joka kapeni kärrypoluksi ennen saarta ja saaressa polkuverkosto laajeni hajautuen kulkemaan taloista taloihin. Kartan mukaan siltaa ei vielä ollut.
Vuoden 1972 peruskartassa on kaikki maatilat viljelykäytössä. Kartassa näkyy Kouhin ja Haapalahden talojen välisellä tiellä kansakoulun rakennus. Seuraavassa vuosien 1987 ja 1988 kartoissa on Ikaan talon pellot metsitetty ja Koivusalmen niemessä peltoalat pienetyneet. Vuonna 1972 kartassa olitettiin Koivusalmi mahdollisesti pengertietä pitkin.
Johannes Teologin luostari

Historia

Luostarin perusti ja rakensi pappis-sotilas Johannes Khristodoulos (Christodoulos) keisari Aleksios I Komnenoksen lahjoituksen ansiosta vuonna 1088. Khristodoulos suunnitteli luostarin rakentamista alun perin Johanneksen saamien ilmestysten paikan eli Ilmestyskirjaluolan paikalle. Hän päätti kuitenkin rakentaa sen suojaisampaan paikkaan saman vuoren, jonka rinteessä luola on, huipulle. Luostarin paikalla sijaitsi antiikin aikana Artemiin temppeli. Temppelin osia on käytetty luostarin rakentamisessa.
Luostari on vuodesta 1999 osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Pátmoksen Chóran kylä ja Johannes Teologin luostari. Kohteeseen myös kuuluva Ilmestyskirjaluola sijaitsee alempana Chóran ja Skálan kylien puolessa välissä. Sen yhteydessä on toinen, pienempi luostari, jota ei tule sekoittaa Johannes Teologin luostariin.

Rakennus

Luostari on linnoitettu korkeilla muureilla. Luostarin muurien sisäpuolella on pääkirkko (katholikon) sekä seitsemän kappelia, luostarin perustajalle omistettu Pyhän Khristodouloksen kappeli, Pyhän Nikolaoksen kappeli, Pyhän Johannes Kastajan kappeli, Pyhän Basileioksen kappeli, Pyhän Ristin kappeli, Kaikkien pyhien kappeli sekä Neitsyt Marian kappeli. Muurien ulkopuolella on kolme kappelia, Pyhien apostolien kappeli, Pyhän Yrjön kappeli sekä Pyhän Fanourioksen kappeli. Johannes Khristodoulos on haudattu omaan nimikkokappeliinsa.

Kirjasto ja museo

Pátmoksen luostarilla on suuri kirjasto, jonka kokoelmiin kuuluu 3 000 painettua nidettä, 900 käsikirjoitusta (325 pergamentille ja 565 paperille) ja 13 000 historiallista dokumenttia.
Kirjasto on merkittävimpiä kristillisiä kirjastoja. Teoksia on koottu aikojen kuluessa Egeanmeren saarilta, muun muassa Ródokselta, Chíokselta ja Kreetalta. Kirjaston teoksista suurin osa käsittelee teologiaa, ja joukossa on muun muassa suuri joukko Raamatun käsikirjoituksia. Joukossa on myös useita antiikin ajan teoksia, kuten Aristoteleen, Diodoros Sisilialaisen, Ksenofonin, Platonin, Demostheneen, Euripideen, Thukydideen ja Plutarkhoksen teoksia. Kirjaston yhteydessä on tilat tutkijoille.
Historialliset dokumentit antavat kuvan luostarin elämästä vuosisatojen ajalta. Harvinaisia bysanttilaisen ajan dokumentteja, joista varhaisin on vuodelta 1073, on yli 500 kappaletta ja ne antavat tarkan kuvan historiallisista tapahtumista laajalta maantieteelliseltä alueelta, kuten Kreetan, Konstantinopolin ja Vähän-Aasian alueelta. Dokumentteihin lukeutuu muun muassa keisarin Khristodoulokselle antama saaren luovutuskirja 1000-luvulta.
Luostarin yhteydessä on museo, joka esittelee muun muassa luostarin kirkollisia aarteita, kuten ikoneita ja kirkkotekstiilejä, käsikirjoituksia sekä alueen antiikin aikaisia löydöksiä. Luostarin kokoelmiin kuuluu myös paljon pyhäinjäännöksiä, kuten apostoli Tuomaan kallo.
Ada (satraappi)

Ada (kuoli noin 326 eaa.) oli Kaarian satraappi. Adan isä oli Hekatomnos, joka perusti Hekatomnidien hallitsijasuvun. Adan veljet Mausolos, Idrieus ja Piksodaros sekä hänen siskonsa Artemisia II hallitsivat myös Kaarian satraappeina. Ada oli naimisissa veljensä Idrieuksen kanssa. Adasta tuli uusi satraappi kun Idrieus kuoli vuonna 344 eaa., mutta Piksodaros syrjäytti hänet vuonna 340 eaa. Piksodaroksen kuoltua vuonna 335 eaa. Kaarian hallitsijaksi tuli persialainen Orontobates, joka myös oli ollut Piksodaroksen vävy. 
Kun Aleksanteri Suuri valtasi Kaarian vuonna 334 eaa. antautui Ada hänelle ja Aleksanteri teki hänestä uudelleen Kaarian satraapin. Ada puolestaan adoptoi Aleksanterin omaksi pojakseen ja näin ollen Adan kuoltua vuoden 326 eaa. tienoilla Kaaria siirtyi laillisesti Aleksanterille.
Saksan Grand Prix 2014

Kilpailu

Kilpailun voitti paalupaikalta startannut Mercedeksen Nico Rosberg. Toiseksi sijoittui Williamsin Valtteri Bottas. Kolmanneksi ajoi 20. lähtöruudusta startannut Mercedeksen Lewis Hamilton. Palkintokorokkeella kuljettajien haastattelut suoritti Kai Ebel.
Armas Rankka

Armas Uno Rankka, aik. Krank (19. elokuuta 1878 Tammela – 26. marraskuuta 1953) oli suomalainen arkkitehti.
Rankan vanhemmat olivat rovasti, Janakkalan kirkkoherra Adolf Krank (1841–1940) ja  Kristina Sofia Hedström (1849–1927). Rankka valmistui arkkitehdiksi 1905. Hän toimi lääninarkkitehtinä Uudellamaalla ja Mikkelissä sekä seutukaava-arkkitehtinä Helsingissä.
Suomen tiedepalkinto

Suomen tiedepalkinto on vuonna 1997 perustettu, joka toinen vuosi myönnettävä suomalainen tiedepalkinto. Se myönnetään tunnustuksena korkeatasoisesta ja kansainvälisesti erityisen merkittävästä tieteellisestä tutkimuksesta Suomessa tutkimustyötä tekevälle tieteenharjoittajalle tai tutkimusryhmälle. Palkinnon myöntää opetus- ja kulttuuriministeriö Suomen Akatemian hallituksen esityksestä. Vuonna 2015 palkinto oli arvoltaan 85 000 euroa. Vuosina 2017 ja 2019 palkintosumma oli 100 000 euroa.
Töyhtöiibis

Koko ja ulkonäkö

Töyhtöiibis kasvaa 70–80 senttimetriä pitkäksi ja sen siipien kärkiväli on 120–135 cm. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta ja niskassa on töyhtömäinen harja. Pää on kalju, vaaleanpunertava ja ryppyinen.

Levinneisyys

Töyhtöiibiksiä elää Marokossa, Turkissa ja Syyriassa. Marokon populaatiossa elää vähintään 95 prosenttia kaikista villeistä töyhtöiibiksistä. Niitä on myös istutettu Itävaltaan ja Saksaan (noin 30 yksilöä)  ja Espanjaan, missä laji on vihdoin alkanut lisääntyä 500 vuoden tauon jälkeen.
Töyhtöiibiksen kanta on pieni, mutta Marokon kanta on kasvussa onnistuneiden suojelutoimien ja useiden onnistuneiden pesintöjen jälkeen. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Kuparonvirran lossi

Kuparonvirran lossi on lossi Hirvensalossa, Mikkelin Anttolassa. Se yhdistää toisiinsa Hirvensalon- ja Maljalantien. Lossisalmi on pituudeltaan 235 m. Kuparonvirran lossin, kuten miltei kaikki muutkin Suomen lossit, omistaa Finferries Oy. 
Lossille mahtuu yhteensä kymmenen autoa. Suurin sallittu kuorma on 44 tonnia ja lossin kuivapaino 72 tonnia. Lossi on rakennettu Parkano Oy:n konepajalla Parkanossa vuonna 1972.
Uzi

Uzi on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta auki kerta- ja sarjatulta ampuva konepistooli. Asetta on alkujaan valmistanut israelilainen Israeli Military Industries (IMI), nykyisin Israel Weapon Industries (IWI), ja myöhemmin ainakin belgialainen FN Herstal (FN), valmistuslisenssittä kiinalainen Norinco ja kroatialainen RH-ALAN.
Uziel Gal suunnitteli Uzin pian Israelin valtion vuonna 1948 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen. Uzi hyväksyttiin Israelin puolustusvoimien käyttöön vuonna 1951 ja ensimmäisen kerran se oli taistelukäytössä vuonna 1956. Gal ei halunnut että ase nimettäisiin hänen mukaansa, mutta hänen toivettaan ei kuitenkaan huomioitu.
Uzin runko on prässätty teräslevystä ja aseessa on suhteellisen vähän osia. Aseesta tehdään myös versioita .22 LR, .44AE ja .45ACP kaliipereissa. Uzin kaikista malleista on myös valmistettu siviilimyyntiin tarkoitettuja kertatulta ampuvia versioita sekä Israelissa ja Yhdysvalloissa että valmistuslisenssittä Kiinassa.
Uzia on myyty tähän päivään mennessä yhteensä kahden miljardin Yhdysvaltain dollarin edestä ja sitä käyttävät tai ovat käyttäneet 90 maan sotilas- tai poliisivoimat.
Philip Schuyler

Philip John Schuyler (11. marraskuuta 1733 Albany, New York – 18. marraskuuta 1804 Albany, New York) oli kenraali Yhdysvaltain vapaussodassa. Hän oli mukana myös politiikassa.
Schuyler kuului tunnettuun newyorkilaiseen sukuun, joka oli muuttanut Amsterdamista vuonna 1650. Hän palveli siirtokuntien armeijasa suuressa siirtomaasodassa (1755–1760) ja yleni majuriksi. Vuosina 1761–1763 hän osallistui Englannissa neuvotteluihin sodan jälkeisistä järjestelyistä. Schuyler oli jäsenenä New Yorkin siirtokunnan edustajakokouksessa 1768–1775 sekä toisessa mannermaakongressissa 1775–1777. Vapaussodan puhjetessa vuonna 1775 hänestä tuli yksi siirtokuntien armeijan neljästä kenraalimajurista ja hän sai komentoonsa pohjoiseen New Yorkiin sijoitetut joukot.
Sodan alussa Schuyler suunnitteli hyökkäystä Kanadaan, mutta sairastuttuaan hän ei voinut johtaa operaatiota itse, ja sotaretken komentajaksi tuli Richard Montgomery. Hyökkäyksen epäonnistuttua myös Schuylerin maine kärsi. Fort Ticonderogan kukistuttua vuonna 1777 häntä syytettiin velvollisuuksiensa laiminlyönnistä ja hänet korvattiin kenraali Horatio Gatesilla. Schuylerille järjestettiin 1778 hänen omasta pyynnöstään sotaoikeudenkäynti, jossa hänet vapautettiin kaikista syytteistä. Hän erosi seuraavana vuonna armeijasta. Hän toimi kuitenkin vielä myöhemmin päämajan neuvonantajana.
Schuyler oli uudelleen jäsenenä mannermaakongressissa 1778–1780, New Yorkin osavaltion senaatissa 1780–1784, 1786–1790 ja 1792–1797 sekä liittovaltion senaatissa 1789–1791 ja 1797–1798. Yhdessä Alexander Hamiltonin ja John Jayn kanssa hän puolusti uuden perustuslain ratifioimista New Yorkissa. Schuyler joutui vetäytymään senaatista tammikuussa 1798 sairauden vuoksi.
Reijo Häyry

Reijo Häyry (s. 17. kesäkuuta 1929) elintarviketeollisuuden vaikuttaja, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos.
Häyry valmistui ekonomiksi vuonna 1953 ja työskenteli aluksi valtion verohallinnossa, kunnes hänet vuonna 1962 palkattiin Satakunnan Osuusteurastamon konttoripäälliköksi Poriin. Vuonna 1965 Häyry siirtyi Keravalle Etelä-Suomen Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi. Kolmen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin Satakunnan Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi Poriin.
Häyry johti SOT:a vuosina 1969–1988. Osuusteurastamoiden keskinäisissä rakennejärjestelyissä Satahämeen Osuusteurastamo sulautui LSO Osuuskuntaan vuoden 1989 alussa, ja Reijo Häyry nimitettiin lyhyeksi aikaa LSO Osuuskunnan toimitusjohtajaksi, mistä tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuoden 1989 lopussa.
Radiometri

Mikroaaltoradiometrit

Radiometrillä voidaan mitata esimerkiksi meren lämpösäteilyä, ts. tällöin saadaan selville pinnan lämpötila. Meren terminen säteily ulottuu aallonpituusalueessa infrapunasta mikroaaltoihin. Täten sen lämpötila voidaan mitata millä tahansa aallonpituudella. Pitkät aallonpituudet läpäisevät pilviä parhaiten, joten se on eniten käytössä satelliiteissa. Mikroaaltoradiometrien ongelmana on se, että muun muassa meren aallokko ja suolaisuus vaikuttavat mittaustulokseen.

Väriä mittaavat radiometrit

Meren väriä mittaavat radiometrit toimivat näkyvän valon ja lähi-infrapunan aallonpituusalueella. Ne ovat monikanavaisia, ja kukin kanava on kapea. Yhdistämällä monta kanavaa saadaan tietoa muun muassa meressä olevasta materiasta. Tällaisten radiometrien paikkaresoluutio on huono, kilometrien luokkaa. Meren väri kertoo esimerkiksi planktonista, liuenneista aineista sekä öljypäästöistä. NASA:n radiometrejä ovat esimerkiksi AVHRR (Advanced Very High Resolution Radiometer) ja ATSR (Along Track Scanning Radiometer), joilla lämpötila saadaan mitattua 0,5 K:n tarkkuudella.
Trumpettikalat

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat trumpettikalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 1 suku ja 3 lajia. Lajit ovat atlantintrumpettikala (Aulostomus strigosus), kirjotrumpettikala (A. maculatus) ja trumpettikala (A. chinensis). Kooltaan ne voivat suurimmillaan kasvaa noin 80 cm:n mittaisiksi. Tyypillisiä piirteitä heimon kaloille ovat hyvin pitkulainen ruumis, putkimainen kuono, jonka päässä suu sijaitsee, kunon viiksisäie, 8–12 selkäevää edeltävää piikkiä selässä ja lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä. Pyrstöevä on pyöreähkö.

Levinneisyys ja elintavat

Trumpettikalalajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta. Niiden elinympäristöä ovat tyypillisesti koralliriutat. Heimon kalat oleskelevat korallien joukossa pystyasennossa pääalaspäin ja odottelevat sopivien saaliseläimien kuten katkarapujen ja pienempien kalojen saapumista riittävän lähelle. Trumpettikalalajit liikkuvat usein myös muiden kalaparvien mukana etsiessään saalista.
Magnesiumhydroksidi

Käyttö

Lääketieteessä magnesiumhydroksidia käytetään vähentämään vatsan liikahappoisuutta. Tällöin sitä käytetään vesisuspensiona, jota nimitetään magnesiamaidoksi. Yhdistettä käytetään myös elintarvikkeissa happamuudensäätöaineena ja mineraalivesissä. Sen E-koodi on E 528. Yhdistettä käytetään pH:n säätöön myös teollisuudessa. Toiseksi suurin magnesiumhydroksidin käyttökohde on muiden magnesiumyhdisteiden valmistus. Siitä tuotetaan myös metallista magnesiumia, ja sitä käytetään muoveissa ja muissa polymeereissä paloa estävänä aineena.
Keskustan armeijaryhmä

Perustaminen

Armeijaryhmä perustettiin 22. kesäkuuta 1941 nimeämällä uudelleen armeijaryhmä B komentajanaan Fedor von Bock.

Talvi 1941–1942

Puna-armeijan vastahyökkäys alkoi 6. joulukuuta, mikä työnsi 4. huhtikuuta mennessä armeijaryhmän 200 kilometrin päähän Moskovasta Rževin tasangolle, jolta kuitenkin edelleen kyettiin uhkaamaan Moskovaa. Tasangon hallinnasta käytiin ajoittain kiivaita taisteluita.
Raymond v. Raymond

Taustatietoa

Albumin alkuperäinen nimi oli Monster, mutta se muutettiin muotoon Raymond vs. Raymond. Tästä versiosta pudotettiin vielä "s" -kirjain ja albumin nimi tuli nykyiseen muotoonsa. 5. lokakuuta julkaistiin albumin ensimmäinen single "Papers". Albumi palkittiin vuoden 2010 American Music Awards -gaalassa vuoden parhaana Soul/R&B -albumina.
Usher aloitti hänen "OMG" -kappaleensa mukaan nimetyn OMG Tour -kiertueen 10. marraskuuta 2010. Kiertue kestää 1. kesäkuuta 2011 asti ja se käsittää suuren osan Yhdysvaltoja ja Australiaa sekä osan Keski-Eurooppaa.
Kuun vaiheet

Kuun vaiheet ovat eri tapoja, joilla Kuu näyttäytyy Maahan. Kun Kuu liikkuu avaruudessa, sen asento suhteessa Aurinkoon muuttuu, jolloin vaihtuvat ne Kuun osat, jotka ovat Aurinkoa kohti. Aurinkoa kohti oleva puoli on valaistu, ja Auringon valaiseman alueen näemme Kuun kulloisenakin ”muotona”. Jos katsoo tarkkaan, on Kuun pinta kuitenkin näkyvissä myös tummalla alueella, johon Aurinko ei paista.