google/wiki40b huggingface dataset:
Demaratos Korinttilainen

Demaratos (m.kreik. Δημάρατος, Dēmaratos) oli Rooman viidennen kuninkaan Tarquinius Priscuksen isä ja Rooman viimeisen kuninkaan Tarquinius Superbuksen isoisä.

Elämä

Demaratos kuului Korinttia hallinneeseen bakkhiadien aatelissukuun. Demaratos itse harjoitti menestyksekästä vienti- ja tuontikauppaa etruskien kanssa ja sai näin kootuksi mahtavan omaisuuden. Kypseloksen tultua Korintin tyranniksi 657 eaa. bakkhiadien sukukunta oli pakotettu lähtemään kotikaupungistaan. Demaratoksen luonnollinen sijoittumispaikka oli vauras Tarquinia, jossa hänellä liiketoimiensa ansiosta oli ennestään ystäviä. Demaratoksen lähdön uskotaan tapahtuneen heti Apollonin temppelin valmistumisen jälkeen. Etruriassa nimittäin on havaittavissa samanlaisia monumentaalirakentamisen jälkiä kuin Korintin Apollonin temppelissä. Plinius vanhempi kertookin Demaratoksella olleen mukanaan kolme muotoilijaa (fictor), joiden kautta savenkäsittelytaito (plastice) levisi Italiaan.
Tarquiniassa Demaratos rakensi talon ja kohtasi köyhtyneeseen etruskiaateliin kuuluvan naisen (nimeä emme tiedä) ja meni naimisiin tämän kanssa. Demaratokselle syntyi kaksi poikaa, Arruns ja Lucumo, jotka saivat kreikkalaisen ja etruskilaisen kasvatuksen. Jälkimmäinen otti sittemmin nimekseen Lucius Tarquinius. Esikoispoika Arruns kuoli ilmeisesti jo alle 40-vuotiaana, ja Demaratos kuoli piakkoin sen jälkeen suruunsa tietämättä miniänsä olevan raskaana. Näin ollen Demaratos ei osannut ottaa uutta tulokasta huomioon testamentissaan. Demaratoksen jättämä perintö meni siis kokonaan Lucumolle, ja Arrunsin poika Egerius jäi ilman perintöosaa. Tosin Egerius kohosi sittemmin setänsä avittamana korkeahkoon asemaan.

Demaratoksen historiallisuudesta

Demaratoksen ansioksi on luettu paljon. Häntä pidetään Rooman myyttisten etruskikuninkaiden kantaisänä, eivätkä Fabius Pictor tai Polybios hänestä tunnu muuta väittävänkään. Myöhempi traditio (varsinkin Dionysios Halikarnassolainen) antaa seikkaperäisemmän kuvan, jota on sekä kyseenalaistettu että monella tavoin tulkittu. Antiikin traditio esittää nimenomaan Demaratoksen hellenisoineen Etrurian opettamalla etruskeille kreikkalaisten kirjainten käytön ja tuomalla mukanaan kreikkalaisia savityötaidon osaajia. Tällaisissa kertomuksissa Demaratos saa tietenkin liian keskeisen aseman, mikä nimenomaan on myytin luomista, mutta hänen historiallisuuttaan olisi vaikea kiistää. Pliniuksen kertomuksen kannalta mielenkiintoista on myös, että Sisilian etelärannikolla sijainneen Kamarinan kaupungin kaivauksissa on löytynyt piirtokirjoituksia, jotka osoittavat paikalla olleen myös korinttilaisia, joiden yhteydessä mainitaan myös Diopos-niminen taiteilija. On kuitenkin korostettava, että Demaratos oli vain yksi monista kreikkalaisista liikemiehistä, jotka olivat jo 700-luvulta eaa. lähtien havainneet Etrurian ja myös koko Italian loistavaksi markkina-alueeksi.
Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta

Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja kotimaisen urheilun kattojärjestöjen yhteinen foorumi, jossa arvioidaan kirkon roolia ja tehtävää liikunnan ja urheilun parissa.
Kirkkohallitus on vahvistanut neuvottelukunnan aseman. Neuvottelukunta käy urheiludialogia etenkin urheilun etiikasta ja katsoo erityiseksi huomionaiheeksi liikunnan ja urheilun ihmisyyttä uhkaavat epäkohdat. Samalla neuvottelukunta pyrkii vahvistamaan liikunnan asemaa ja tietoisuutta sen merkityksestä kirkossa ja yhteiskunnassa.
Neuvottelukunta on laatinut kirkolle Kymmenen teesiä liikunnasta ja urheilusta. Tällä hetkellä neuvottelukunta edistää Liikkuva seurakunta -toimintamallia, jolla tehdään näkyväksi, kuinka paljon seurakunnissa liikutaan ja lisätään liikkumista. Esimerkkiä Liikkuva seurakunta -toimintamallille on saatu Liikkuva koulu -toimenpideohjelmasta.
Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta esittää Kirkkohallitukselle Kirkon John Vikström liikuttajapalkinnon saajaa. Palkinto jaetaan vuosittain. Palkinnon saajat: 2013 Pertti Alaja (vihreä kortti), 2015 Stafettkarnevalen, 2015 Peace United, 2016 Iin seurakunnan liikunta- ja leikkipuisto.
D-Generation X: In Your House

D-Generation X: In Your House oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä World Wrestling Federation tuotti. Se pidettiin 7. joulukuuta, 1997 Springfield Civic Centerissä Springfield, Massachusettsissa. Tämä oli 19. In Your House PPV. Paikan päällä yleisöä oli yli 6 000 katsojaa.

Ligh Heavyweight Mestaruus turnaus

Turnaus pidettiin 3. marraskuun ja 7. joulukuun, 1997 välillä. Turnauksessa selvisi uusi ja ensimmäinen WWF Light Heavyweight Mestari World Wrestling Federationin alaisuudessa. Semifinaaleissa Scott Taylorin ja Brian Christopherin väliseen kamppailuun sekaantui Kane, minkä seurauksena Christopher voitti ottelun.
Iiro Küttner

Iiro Küttner (s. 12. syyskuuta 1966) on suomalainen käsikirjoittaja. Hänet valittiin syksyllä 2013 Aalto-yliopiston käsikirjoituksen professoriksi elokuvataiteen ja lavastuksen laitokselle.
Küttnerin ura lähti nousuun 1990-luvun alussa hänen osallistuttuaan Suomessa järjestettyyn "käsikirjoitus-Finlandiaksi", kutsuttuun elokuvakäsikirjoituskilpailuun. Vaikka Küttner sijoittuikin kilpailussa vasta toiseksi, Juha Lehtovuoren voittaessa kilpailun käsikirjoituksellaan Veturimiehet heiluttaa, Veikko Aaltonen kiinnostui hänen käsikirjoituksestaan ja ohjasi sen pohjalta elokuvan Tuhlaajapoika (1992), joka toi Küttnerille parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon.
Esikoiselokuvansa jälkeen Küttner jatkoi yhteistyötä Aaltosen kanssa toimien muun muassa dramaturgina ohjaajan itsensä kirjoittamassa elokuvassa Isä meidän (1993) sekä kirjoitti tälle kansainvälisen jännitystrillerin Merisairas (1996), jonka pääosissa nähtiin Bob Peck ja Katrin Cartlidge.
Küttner on toiminut myös käsikirjoituskonsulttina useissa elokuvissa ja kirjoittanut Saara Saarelan esikoiselokuvan Kuningas Hidas (2000). Küttner osallistui myös Antti-Jussi Annilan Jadesoturin (2006) käsikirjoitukseen, mutta lähti projektista, koska katsoi, ettei hänen työtään kunnioitettu tarpeeksi. Küttner on myös käsikirjoittanut Annilan vuonna 2008 julkaistun kauhuelokuvan Sauna.
Küttner on aloittanut yhdessä sarjakuvataiteilija Ville Tietäväisen kanssa kirjasarjan Puiden tarinoita, josta on ilmestynyt ensimmäinen osa Puuseppä (2014). Kirjoissa puu kertoo tarinan jostakin ihmisestä. Valmisteilla on Ritari, ja myöhemmin tulossa on munkista ja merimiehestä kertovat kirjat. Puuseppä oli ehdolla vuoden 2014 Finlandia Junior -palkinnon saajaksi.
Iiro Küttner on naimisissa näyttelijä Katja Küttnerin kanssa.
Porttiteoria

Porttiteoria on käsitys, jonka mukaan laillisten tai ”mietojen” päihteiden käyttö toimii ”porttina” kovempiin aineisiin, eli johtaa ennen pitkää siihen, että niiden käyttäjä alkaa käyttää vaarallisempia huumeita. Tyyppiesimerkkeinä pidetään yleensä alkoholia, tupakkaa ja kannabista, sekä usein ylipäätään kaikkia riippuvuutta aiheuttavia aineita.
On esitetty, että erilaiset riippuvuutta aiheuttavat aineet herkistävät aivojen mielihyväkeskusta ja saavat ne ”kaipaamaan” kovempia päihteitä. Porttiteoriaa on usein kritisoitu siitä, että se jättää huomioimatta lukuisia päihteidenkäytölle altistavia tekijöitä, kuten geenien ja ympäristötekijöiden vaikutukset. Tutkimusten mukaan siihen päätyykö nuori kovien huumeiden käyttäjäksi vaikuttaa enemminkin sosiaalinen ympäristö ja työllisyystilanne, kuin kannabiksen käyttö.

Tutkimukset

Tutkimustulokset porttiteoriasta ovat ristiriitaisia. Muun muassa hiirikokeissa on todettu geenien muuttumiseen perustuva mekanismi, joka tukee porttiteoriaa nikotiinin kohdalla. Ihmisellä tätä ei ole vahvistettu.
Yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa ne nuoret, joilla ei ollut havaittu muita käytöshäiriöitä ja jotka olivat käyttäneet alkoholia tai tupakkaa viimeisen kuukauden aikana käyttivät 30 kertaa todennäköisemmin kannabista. Ne jotka olivat kokeilleet myös kannabista käyttivät 17 kertaa todennäköisemmin kokaiinia, heroiinia tai LSD:tä.
Suomen akatemian tutkimuksen mukaan nuorilla, jotka ovat aloittaneet tupakoinnin varhain oli moninkertainen riski aloittaa myöhemmin myös kannabiksen käyttö. Tutkijoiden mukaan tulokset tukevat porttiteoriaa, jonka mukaan lailliset päihteet, kuten tupakka ja alkoholi, toimivat porttina laittomien huumeiden käytön aloittamiseen. Muita kannabiksen käyttöön vaikuttavia tekijöitä olivat nuoren impulsiivisuus ja toisen vanhemman alkoholinkäyttö.
Vuonna 2012 julkaistussa yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa selvitettiin alkoholin, tupakan ja kannabiksen käytön vaikutusta lukioikäisten päihdekokeiluihin. Tutkimuksen mukaan varhainen alkoholin käytön aloittaminen lisää kaikkein selvimmin todennäköisyyttä käyttää myöhemmin tupakkaa, kannabista ja muita päihteitä. Täten ennalta ehkäisevä päihdetyö tulisi kohdistaa alkoholin käytön aloittamisen välttämiseen ja myöhäistämiseen.
Lentiera

Maantiede ja asutus

Lentieran kunnan pinta-ala on 3 240 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mujejärven piirin Repolan, koillisessa Voloman ja Pieningän, idässä Sukkajärven ja etelässä Suojärven piirin Porajärven kuntiin sekä lännessä Suomeen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön, jonka maisemaa leimaavat harjut ja järvet. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Pieninkäjoki (ven. Peninga), Lieksanjoki (yläjuoksulla ven. Lenderka), Vaska, Muotkajoki (Motko), Nola, Suulajoki (Sula), Kjuno, Suoverkkajoki (Šaverka), Komarinaja, Tuulijoki (Tula), Voidoma, Kivi, Kondi ja Marja. Järviä ovat Lieksajärvi, Tuulijärvi (Tulos), Vonkajärvi (Vongozero), Suulajärvi (Sula), Muotkajärvi (Motko), Kuikkaselkä, Karkiejärvi (Kargiozero), Luovutjärvi (Lout) ja Aimojärvi (Aimoozero). Hyötykaivannaisiin kuuluu hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Lentiera-1:n (ven. Lendery-1), Kiimanvaaran ja Muotkan taajamat sekä Lentieran ja Muotkan asemat. Asemilla ei ole vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 71 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 12 % valkovenäläisiä, 10 % karjalaisia, 3 % ukrainalaisia ja 2 % suomalaisia.

Historia

Lentieran kylä kuului aikoinaan Repolan kuntaan. Vuonna 1905 se oli osa Repolan Kiimanvaaran kyläkuntaa. Kylässä oli koulu, 11 taloa ja 96 asukasta. Ennen Tarton rauhan toteutusta vuosina 1918–1921 ja jatkosodassa 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä. 
1920-luvulla perustettiin aluksi Repolan piiriin kuulunut Lentieran kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli 11 asutusta: Aimalahti, Akanvaara, Karhuvaara, Kippo, Koskiniemi, Lentiera, Luovutsaari, Maitovaara, Suula, Sulaansaari ja Suoverkka. Kyläneuvostoalueen 415 asukkaasta karjalaisia oli 349, venäläisiä 39 ja suomalaisia 27.

Liikenne, talous ja palvelut

Lentierasta on soratiet Repolaan, Porajärven ja Mujejärven väliselle maantielle sekä Suomen rajalle (Inarin rajanylityspaikka). Taajamasta on linja-autoyhteys Repolan kautta Mujejärvelle. Suojärven ja Jyskyjärven väliseltä rautatieltä haarautuu Brusnitšnajassa sivurata Lentieran asemalle. Radalla on henkilöliikennettä Sukkajärvelle.
Kunnan tärkein yritys on Lentieran metsäteollisuuspiiri. Lentierassa toimii myös leipomo, metsänhoitoalueen konttori ja rajavartioston komendantinvirasto.
Lentieran taajamien palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, paikallissairaala, urheilutalo, posti, kaksi kahvilaa ja joukko kauppoja. Siellä on myös luterilainen rukoushuone.

Nähtävyydet ja matkailu

Lentieralla, Kiimanvaaralla ja Muotkalla on historiallisen asutuksen status. Entisen Suulaansaaren (ven. Suloostrov) kylän lähellä on kivikautisia asuinpaikkoja. Historialliset kohteet liittyvät Venäjän sisällissotaan ja toiseen maailmansotaan. Lentierassa on hotelli ja vierasmaja, Lieksajärvellä lomakylä ja Suulaansaarella leirintäalue.
Emmi Nuorgam

Emmi Nuorgam (pohjoissaameksi Goržán Niillas-Jon Bávvál Armas Emmi; s. 14. marraskuuta 1988 Tampere, Suomi) on suomensaamelainen toimittaja, projektipäällikkö ja kulttuurivaikuttaja.

Ura

Emmi Nuorgam on valmistunut Tampereen ammattikorkeakoulusta mediatuottajaksi vuonna 2012. Vuosina 2010-2014 Nuorgam työskenteli J. Karppanen Oy:ssä ja tuotti mm. Yö -yhtyeen, Popedan ja Maija Vilkkumaan kiertueita ja konsertteja. Lisäksi Nuorgam toimi Musiikki & Media -ammattilaistapahtuman sekä Lost In Music -kaupunkifestivaalin tuottajana.
Vuosina 2007-2018 Nuorgam kirjoitti perhe-elämään, työhön, ruokaan ja yhteiskuntaan liittyvää blogia. Blogin alkuperäinen nimi oli "Mun elämä, milloin siitä tuli näin (ihana)" ja Nuorgam kirjoitti sitä vuosina 2013-2015 A-Lehtien Trendin Lily-verkkoyhteisön nimikkobloggaajana. Vuonna 2015 Nuorgam muutti bloginsa nimeksi Emmi Nuorgam ja perusti Nuorgamin some & Sparraus -nimisen yrityksen. Vuonna 2015 Nuorgam kirjoitti blogiinsa kirjoituksen Anttilan tavaratalon sukupuolittuneesta mainonnasta ja joutui somekohun keskelle.  Keväällä 2016 Anttila sai Mainonnan Eettiseltä Neuvostolta huomautuksen sukupuolistereotypioita vahvistavasta mainonnasta Nuorgamin kirjoituksen perusteella. Nuorgamin kohtaamaa somekohua ja tappouhkauksia käsiteltiin vuonna 2017 ilmestyneessä Johanna Vehkoon ja Emmi Niemisen Vihan ja inhon internet -sarjakuvakirjassa.  
Vuodesta 2016 eteenpäin Nuorgam on ollut mukana PING Helsinki -start upissa. PING Helsinki on sisältömarkkinointiin ja vaikuttajamarkkinointiin erikoistunut asiantuntijayritys. 2016-2017 hän toimi yrityksen Chief commercial officerina ja vuodesta lähtien yrityksen 2018 Influencer Matchmakerina. Nuorgam edustaa suomalaisia somevaikuttajia Huoltovarmuuskeskuksen Mediapoolissa.
Vuonna 2018 Nuorgam aloitti toimittajana ja projektipäällikkönä Yle Kioskissa. Nuorgam veti projektia, jossa Yle toteutti maailman ensimmäisen chatbot-tyylisen vaalikoneen.  Vaalibotti herätti keskustelua mediassa ja sen väitettiin olevan puolueellinen. Vaalibotista toteutettiin versio myös vuoden 2019 Eurovaaleihin.
Varpaan tyvinivel

Varpaan tyvinivel (lat. articulatio metatarsophalangea) muodostuu kunkin jalkapöydän luun ja sitä vastaavan proksimaalisen varvasluun välille. Myös proksimaaliset varpaiden jänneluut osallistuvat nivelen muodostukseen. Kavio- ja sorkkaeläimillä niveltä kutsutaan myös vuohisniveleksi.
Irene Mendelin

Aina Irene Mendelin (27. joulukuuta 1864 Jyväskylä – 14. syyskuuta 1944 Saarijärvi) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Mendelin oli Suomen ensimmäinen omia runokokoelmia julkaissut naisrunoilija.

Henkilöhistoria

Irene Mendelin vanhemmat olivat vääpeli Carl Edvard Mendelin ja Maria Sofia Ahlqvist. Mendelin valmistui 1882 Jyväskylän tyttökoulusta ja suoritti vuosina 1889-1893 Helsingin Suomalaisen Jatko-opiston. Toimeentulonsa hän sai Jyväskylän tullikamarin rahastonhoitajan työstä vuosina 1906–1929.
Hän oli Keski-Suomen raittiuspiirin sihteeri 1915–1929, Keski-Suomen eläinsuojeluyhdistyksen sihteeri 1912–1916 ja puheenjohtaja 1916–1929 sekä useita vuosia Jyväskylän Marttayhdistyksen, Suomalaisen Naisliiton Jyväskylän osaston ja Kokoomuksen naisjärjestön Jyväskylän osaston puheenjohtaja. Raittiuden Ystävien kunniajäsen hän oli vuodesta 1933. Jyväskylän Mendelininkatu on nimetty Irene Mendelinin mukaan.

Taiteellinen tuotanto

Mendelinin runoja julkaistiin ensimmäisen kerran Kansanvalistusseuran kalenterissa 1885 ja hänen runojaan ilmestyi myös Suomen Kaunokirjailijaliiton Liitto-albumeissa sekä Keski-Suomi-lehdessä. Isänmaallisuus, naisasialiike ja raittiustyö tulivat hänen runoissaan ja lauluissaan voimakkaasti esiin. Aatteellisuuden lisäksi runot sisältävät luonnontunnelmia ja rakkausaiheita, jotka pehmensivät hänen runoilijakuvaansa. Tunnetuin hänen runoistaan lienee Hiljaa juuri kuin lammen laine, jota virheellisesti pidetään kansanlauluna.
Kemi-Tornion ammattikorkeakoulu

Opiskelijatoiminta

KETOAKKU oli Kemi-Tornion ammattikorkeakoulussa opiskelevien yhteinen opiskelijakunta. 
Koulutusaloilla oli lisäksi omia opiskelijayhdistyksiä: KeIO ry. (Kemin insinöörioppilaat), TOKKO ry. (Tornion kaupan ja kulttuurin opiskelijat), KETOTERVE ry. (terveysalan opiskelijat), Kemin kauppaopiskelijat ry. ja KeToSok (sosiaalialan opiskelijat).
Koulun lakkauttamisen myötä opiskelijakunta KETOAKKU lakkautettiin. Lapin Ammattikorkeakoulussa opiskelijoiden lakisääteisenä edunvalvojana toimii opiskelijakunta ROTKO.
Kiss Army

Kiss Army on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen virallinen kannattajajärjestö. Se aloitti toimintansa Yhdysvalloissa vuonna 1975 ja sen perustivat Bill Starkey ja Jay Evans. Kiss Armylla on lukuisia maakohtaisia alajaostoja.
Kiss Armya on pidetty yleisesti musiikkimaailman uskollisimpana fanijärjestönä ja siitä kertoo mm. sen jatkuvasti kasvava jäsenmäärä. Virallisessa Kiss Armyssa on tällä hetkellä noin 100 000 jäsentä.

Kiss Army Finland

Myös Suomessa on oma Kiss Armyn alajaosto. Suomalaisen Kiss Army Finlandin on perustanut sittemmin Tomi Putaansuu eli Lordi-yhtyeestä tunnettu Mr. Lordi. Järjestö perustettiin ensimmäisen kerran 1990-luvun puolessavälissä, mutta muutaman vuoden kuluttua se lopetti toimintansa. Kiss Army Finland perustettiin uudelleen vuonna 2005, ja se rekisteröitiin viralliseksi yhdistykseksi 2008. KISS ARMY FINLAND - KAF MUSIC ASSOCIATION RY:n hallituksen puheenjohtajana toimii Petteri Limnell, joka foorumilla toimii nimellä Petsku. Varapuheenjohtaja on Jouko Väänänen (joukov), sihteerinä toimii Janne Fredriksson (Dr.Devereaux) ja taloudenhoitajana on Antti Kökkö (Kökkö).
Spencer G. Millard

Spencer Gurdon Millard (s. 10. kesäkuuta 1856 – k. 24. lokakuuta 1895) oli yhdysvaltalainen poliitikko, lakimies ja opettaja. Hän toimi Kalifornian 20. varakuvernöörinä. Hänen kautensa piti kestää vuodesta 1895 vuoteen 1899, mutta hän kuoli ensimmäisenä vuotena Los Angelesissa.
Millard syntyi Ioniassa, Michiganin osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat Gurdon J. Millard (s. 1830 – k. ?) ja Joanna Freeman (s. 1834 – k. ?). Lisäksi Spencerillä oli sisko Frances M. Millard (s. 1854 – k. 1891) joka kuoli tutkimusmatkallaan Intiassa. 
Millard opiskeli Hillsdale Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1877. Hän opiskeli 1880-luvulla lakia yhdessä William O. Websterin kanssa ja toimi Webster & Millard -yrityksessä. Vuonna 1885 Millard meni naimisiin Ida N. Hallin (s. 1860 – k. 1952) kanssa Ioniassa. He saivat kaksi lasta; Spencer J. Millardin (s. 1888 Ioniassa – k. ennen vuotta 1952 Tennesseessä) ja Gertrude Millardin (s. 1891 Los Angelesissa, Kaliforniassa – k. 1979 Los Angelesissa)
Jacques-Bernard Hombron

Jacques Bernard Hombron (1798–1852) oli ranskalainen meriupseeri ja luonnontieteilijä.
Hombron palveli luonnontieteilijänä La Zelee-laivalla Jules Dumont d'Urvillen johtamalla, Oseaniaan suuntautuneella Astrolabe-tutkimusmatkalla 1837–1840. Hän kuvaili ja nimesi yhdessä toisen eläintieteilijän, Honoré Jacquinotin kanssa suuren määrän eläimiä, kuten 15 nilviäislajia ja linnuista muun muassa viikunakaijan (Cyclopsitta diophthalma) ja jääpingviinin (Pygoscelis adeliae).
Baghdadi Mahmudi

al-Baghdadi Ali al-Mahmudi oli Libyan viimeinen yleisen kansankomitean pääsihteeri, maan pääministeri, 5. maaliskuuta 2006 lähtien. Hän oli maansa varapääministerinä maaliskuusta 2004 maaliskuuhun 2006 ja sitä ennen terveysministeri.
Vuonna 2007 Baghdadi Mahmudi ilmoitti vähennyksistä julkisella sektorilla ja valtion työntekijöiden vähennyksestä yli kolmanneksella. Tämä tarkoitti noin 400 000 henkeä, jotka saivat korvauksena kolmen vuoden palkan tai lainan yrityksen perustamiseen. Tavoitteena oli julkisen sektorin keventämisen lisäksi myös vilkastuttaa yksityistä sektoria korvaamaan ulkomaisia tuontituotteita.
Elokuussa 2011 Libyan levottomuuksien aikaan kapinallisten edettyä Tripoliin Mahmudin kerrottiin paenneen Djerbaan Etelä-Tunisiaan. Heinäkuussa 2015 Mahmudi sai kuolemantuomion Libyan vuoden 2011 sodan aikaisista sotarikoksitaan.
Mahmudi on opiskellut lääketiedettä ja erikoistunut gynekologiaan.
Daniel Legrand

Daniel Legrand (1783 Sveitsi – 1859 Alsace, Ranska) oli teollisuusjohtaja, joka tuli tunnetuksi monista vetoomuksistaan, joita hän kirjoitti sveitsiläisille, saksalaisille, ranskalaisille ja brittiläisille valtiopäämiehille sekä virkamiehille. Vetoomuksillaan hän tavoitteli kansainvälistä lainsäädäntöä säätelemään työelämää, jotta työntekijöiden oloja saataisiin parannettua. Tästä syystä Legrand yhdistetään myös Kansainvälisen työjärjestön (ILO) historiaan.
Särkijärvi (Virrat, Ilomäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,2 metriä mpy.
Simo Heikkilä

Simo Heikkilä (s. 1943 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti. Heikkilä jatkaa pohjoismaisen pelkistetyn muotoilun perinnettä. Hän aloitti uransa suunnittelemalla Marimekon myymälöitä ja näyttelyitä. Oman studionsa hän perusti vuonna 1971. Heikkilän näyttelyarkkitehtuurille on ominaista rakenteiden keveys ja huolellinen valaistuksen suunnittelu. Hänen suunnittelemilleen huonekaluille ja pienesineille on tyypillistä rakenteiden jättäminen näkyviin ja materiaalien puhtaus. Heikkilä on toiminut aloitteentekijänä useissa kulttuurihankkeissa. Hän on muun muassa ollut käynnistämässä kansainvälistä,  Alvar Aalto Design-seminaaria ja elvyttämässä saamelaisen leukupuukon perinnettä.
Heikkilä sai vuonna 1989 valtion pitkäaikaisen apurahan, mikä on mahdollistanut keskittymisen kokeelliseen työskentelyyn. Sen tuloksia hän on hyödyntänyt sarjatuotannossa olevissa tuotteissaan. Vuosina 2000-2007 Heikkilä toimi vastaperustetun Taideteollisen korkeakoulun puustudion johtajana, minkä jälkeen hän jatkoi vuoteen 2011 asti kalustemuotoilun professorina.
Simo Heikkilä on saanut töistään useita palkintoja. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin pohjoismaisesti merkittävä Bruno Mathsson -palkinto. Vuonna 2003 hän sai Pro Finlandia -mitalin. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Asko-Avonius-palkinto osoituksena merkittävästä työstä suomalaisen sisustus- ja huonekalusuunnittelun alalla. Heikkilä valittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi 2007  . Vuonna 2011 Heikkilälle myönnettiin Kaj Franck -muotoilupalkinto. Sen , perusteluissa mainittiin laaja-alainen työ muotoilun parissa ja erityisesti häntä kiitettiin opettajan työstä