google/wiki40b huggingface dataset:
Hautaesine

Hautaesine eli hautalahja on vainajan ruumiin eli kalmon mukana haudattu esine, joka on katsottu jotenkin tarpeelliseksi vainajalle. Esine on saattanut olla vainajan käyttämä tai omistama. Hautaesineiden laittaminen hautaan osoittaa, että vainajien on uskottu elävän jokseenkin entisenlaista elämää myös kuoltuaan. Erityisen kalliit ja hienot hautalahjat on usein laitettu suurten valtakuntien hallitsijoille tai rikkaille henkilöille, esimerkiksi Egyptin faaraoiden hautoihin.
Hautalahjoina on annettu myös eläimiä, joskus jopa ihmisiä. Esimerkiksi joidenkin hallitsijoiden hautaamisen yhteydessä on tapettu runsaasti palvelusväkeä tai kotieläimiä, jotka on laitettu hautaan mukaan.
Joskus hautaesineet on tarkoituksella rikottu hautaamisen yhteydessä, esimerkiksi miekat on väännetty pilalle tai katkaistu. Tällä on ehkä haluttu estää hautojen ryöstöä. Vainajan ei ole uskottu tarvitsevan näitä esineitä ainakaan maallisessa muodossaan, joka on turmeltu. Ehkä vainajien on uskottu saavan ikään kuin esineen "sielun" mukaansa tuonpuoleiseen, ja tämän vuoksi esineet on täytynyt ensin "tappaa". Myös suomalaisista muinaishaudoista löytyy toisinaan jo hautaamisen yhteydessä turmeltuja esineitä.
Eräänlaisena hautalahjan rinnakkaismuotona voidaan pitää viikinkiajan skandinaavien Odinin lakia, jonka mukaan maahan eläessään hautaamansa aarteet saa kuoltuaan mukanaan tuonpuoleiseen.
Kristityt eivät yleensä anna vainajan mukaan hautaesineitä, sillä kaiken maallisen omaisuuden uskotaan katoavan ja olevan lisäksi turhamaista, jopa syntistä. Aikaisemmin kristinuskossa hautalahjat oli jopa kielletty, mutta nykyisin niitä toisinaan taas annetaan, lähinnä vertauskuvallisessa mielessä.
Säde Tahvanainen

Politiikka

Tahvanainen oli ensi kertaa eduskuntaan valittaessa 22-vuotias ja silloisen eduskunnan kuopus. Hän on toiminut uransa aikana monissa luottamustehtävissä, muun muassa puolueensa varapuheenjohtajana kuusi vuotta. Hän oli ehdolla kevään 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi eduskuntaan. 
Tahvanainen on erikoistunut poliittisella urallaan koulutusasioihin. Hän toimi pitkään sivistysvaliokunnassa ja viimeisellä edustajakaudellaan sivistysvaliokunnan varapuheenjohtajana ja sosialidemokraattisen ryhmän koulutusasioiden vastaavana. Ympäristövaliokunnan jäsenenä Tahvanainen toimi useita vuosia.
Säde Tahvanainen on julkaissut vuoden 2019 alussa yhdessä tietokirjailija Jussi Särkelän kanssa toimittamansa teoksen Mahdollisuus kaikille. Kirja käsittelee hyvivointivaltion luomista ja kehittämistarpeita. Artikkeleita kirjaan ovat kirjoittaneet muun muassa Erkki Tuomioja, Pirjo Ala-Kapee, Kari Välimäki ja Miapetra Kumpula-Natri.
Eettisen kaupan puolesta

Eettisen kaupan puolesta ry (lyh. Eetti ry, vuoteen 2010 asti Reilun kaupan puolesta Repu ry) on puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton kansalaisjärjestö,  jonka tarkoituksena on edistää oikeudenmukaisempaa ja ekologisesti kestävämpää maailmankauppaa.
Eetin toiminnan ytimessä ovat paikallisryhmät, joita on yli kymmenellä paikkakunnalla eri puolilla Suomea. Monipuoliseen kansalaistoimintaan kuuluvat mm. opintopiirit, maistatukset, kouluvierailut sekä erilaiset tempaukset. Eetti järjestää jäsenilleen ja muille reilusta kaupasta kiinnostuneille myös valtakunnallisia koulutuksia ja yhteistyötapaamisia. Viime vuosina Eetti on keskittynyt erityisesti julkisyhteisöjen eettisten hankintojen edistämiseen sekä Euroopan laajuisen vapaaehtoisverkoston Fairtrade Action Networkin luomiseen.
Eetti toimii tiiviisti yhteistyössä Reilun kaupan edistämisyhdistyksen kanssa ja sen muita tämänhetkisiä yhteistyökumppaneita ovat mm. SASK, Suomen Palloliitto, Changemaker, Attac, Maan ystävät, Nuorten Akatemia ja Vihreä Sivistys- ja Opintokeskus.

Paikallisyhdistykset

Turun Eettisen kaupan puolesta ry on vuonna keväällä 2002 aloittanut Eetti ry:n paikallisryhmä. Paikallisryhmän tarkoituksena on ollut tuoda Reilua kauppaa tutuksi Turussa ja sen lähialueilla. Parhaillaan Turun repu työskentelee joulukuussa 2005 alkaneen Reilu Turku -kampanjan parissa, jonka tarkoituksena on muuttaa Turku Reilun kaupan kaupungiksi.
Nummenkylä (Järvenpää)

Palvelut

Nummenkylässä on huoltoasema St1. Nummenkylässä on päiväkoti, ja lähimmät ala-asteen koulut ovat Anttilan koulu ja Saunakallion koulu, lähin yläaste on Koivusaaren koulu. Lukio löytyy noin kolmen kilometrin päästä Pajalasta. Liikuntapaikkoja Nummenkylässä ovat muun muassa Paavonpolun pururata sekä kaupunginosan keskellä oleva kenttä, joka jäädytetään luistelijoita varten.
Nummenkylää lähin rautatieseisake on Purolan rautatieseisake, ja kohtalaisen lähellä on myös Lahden moottoritien liittymä ja sen yhteydessä oleva Haarajoen asema Lahden oikoradan varrella.

Länsinummen alue

Nummenkylän pohjoisosaan on rakennettu Länsinummen alueen taloja, mikä luo osaltaan uutta asuinaluetta.

Nummenkylän naisvankila

Alue rakennettiin vuonna 1883 reservikomppanian koulutus- ja harjoituspaikaksi. Harjoituskentät sijaitsivat Vanhan valtatien länsipuolella nummimaastossa, jossa nyt on osittain omakotiasutusta. Reservikomppanian aikoina vankila-alueella oli kaikkiaan 11 rakennusta. Muun muassa presidentti Svinhufvud oli ollut oppilaana Nummenkylässä. Reservikomppaniat lakkautettiin Suomessa 1902. 
Rakennukset siirtyivät suojeluskuntien käyttöön päällystön koulutuspaikaksi, ja sota-aikana ne olivat Puolustusvoimien käytössä. Sodan jälkeen vuonna 1948 Keravan vankilan naisosasto siirtyi joksikin aikaa Nummenkylään, josta se muutti aikanaan Hämeenlinnaan. 
Nykyisin yksityiskäytössä oleva alue on suojelukohde. Se on saneerattu vuosina 2003–2007 ja tunnetaan Nummenkylän naisvankilana. Vuonna 2008 Nummenkylän naisvankilan alueella ollut tulipalo tuhosi entisen myymälä- ja varastorakennuksen. Alueella toimii nykyään aktiivinen asukasyhteisö.
CIA:n vankilennot

CIA:n vankilennot ovat Euroopan neuvoston Ihmisoikeus- ja lakiasiainkomitean mukaan tapahtumasarja, jossa Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA on suorittanut kansainvälisen oikeuden vastaisia pidätyksiä ja kiertänyt Yhdysvaltain lakia järjestämällä lain kieltämiä kuulusteluja ulkomailla salaisissa paikoissa ja ilmatiloissa kaupallisille yrityksille kuuluneissa lentokoneissa.
Vuonna 2007 Euroopan neuvoston Ihmisoikeus- ja lakiasiainkomitean julkaisema Secret detentions and illegal transfers of detainees involving Council of Europe member states: second report -raportti toteaa, että CIA:n salaisia pidätyskeskuksia ja vankilentoja voidaan pitää tosiasiallisina ja että CIA on mahdollisesti suorittanut pidätyksiä myös muualla Euroopassa.
Asia tuli julkisuuteen ensimmäistä kertaa kun sveitsiläinen SonntagsBlick-lehti väitti artikkelissaan, että CIA:lla on Itä-Euroopassa salaisia vankiloita, joissa voidaan käyttää kuulustelumenetelmiä, jotka ovat Yhdysvaltain lain vastaisia.

Euroopan parlamentti

Europarlamentti perusti tilapäisen komission tutkimaan CIA:n vankilentoja, jonka raportoijana toimi italialainen MEP Claudio Fava.
Salaista vankilatoimintaa tutkivan väliaikaisen valiokunnan suomalaisjäsenet ovat Ville Itälä (varajäsen), Henrik Lax (varajäsen) ja Reino Paasilinna (varajäsen).

Euroopan neuvosto

Myös Euroopan neuvosto tutki asiaa. Sveitsiläinen Dick Marty johti tutkimuksia ja sai runsaasti tietoja asiasta osoittaen 14 maan tukeneen CIAn toimintaa. Monia tietolähteitä ei julkaistu.
Vuonna 2007 Euroopan neuvoston Ihmisoikeus- ja lakiasiainkomitean julkaisema Dick Martyn toinen raportti toteaa että voidaan pitää tosiasiana sitä, että CIA:lla on ollut salaisia pidätyskeskuksia Puolassa ja Romaniassa useiden vuosien ajan, ja että ei voida sulkea pois mahdollisuutta että CIA on suorittanut pidätyksiä myös muualla Euroopassa liittyen Yhdysvaltain presidentin puheessaan 6. 9. 2008 mainitsemaan High Value Detainees -ohjelmaan. Samoin raportissa tuomitaan Yhdysvaltain, Puolan, Romanian, "Entisen Makedonian tasavallan", Italian ja Saksan, sekä Venäjän tiedustelujärjestöjen toimet joilla salattiin vakavia ihmisoikeusloukkauksia. Lisäksi raportti peräänkuuluttaa tietoja ja asianomaisten laillisoikeudellista vastuuta näistä vakavista ihmisoikeusloukkauksista.

Suomen ulkoministeriö

Vuonna 2011 Suomen ulkoministeriö aloitti omat tutkimuksensa ja käy parhaillaan läpi suomalaisia lentotietoja selvittääkseen Amnestyn väitteet CIA:n vankilennoista.
Maatalouslaskenta

Maatalouslaskennan historia

Maatalouslaskentaa on tehty jo sadan vuoden ajan Suomessa. Ensimmäinen maatalouslaskenta oli vuonna 1910 ja viimeisin alkoi 1. syyskuuta 2010. Samalla vietetään maatalouslaskentojen 100-vuotisjuhlaa. EU-asetusten mukaisia maatalouden rakennetutkimuksia Suomessa on tehty ensimmäisestä jäsenyysvuodesta 1995 alkaen. Näin ollen vuoden 2000 maatalouslaskenta oli ensimmäinen EU-säädösten mukaisesti toteutettu laskenta.
Sadan vuoden aikana suomalaisessa yhteiskunnassa ja maataloudessa on tapahtunut monia muutoksia ja murroksia, joita laskentojen pohjalta tehdyt tilastot heijastavat. Maatalousyhteiskunta on vaihtunut teolliseen ja maatilojen määrä on tuntuvasti vähentynyt. Samaan aikaan tilakoko, keskimääräinen peltopinta-ala sekä maataloustuotanto ovat kasvaneet.

Maatalouslaskenta 2010 ja tuotantomenetelmätutkimus

Maatalouslaskenta 2010 on kaikkia Suomen noin 65 000 maatilaa ja puutarhayritystä kokeva tilastollinen tutkimus. Maatalouslaskennan tietosisällöstä yli puolet saadaan olemassa olevista rekistereistä, ja loput kerätään suoraan viljelijöiltä. Sähköinen eli web-tiedonkeruu on ensimmäistä kertaa käytössä vuoden 2010-maatalouslaskennassa, jolloin vastaajilla on mahdollisuus luovuttaa tietoja (verkkolomakkeen avulla) internetin kautta. Toinen tiedonkeruutapa on puhelinhaastattelut.
Vuoden 2010 laskennassa on uutena elementtinä maatalouden tuotantomenetelmätutkimus. Tuotantomenetelmätutkimuksen tiedot kerätään noin 15 000:lta viljelijältä laskennan tiedonkeruun yhteydessä. Tiedonkeruu on toteutettu siten, että laskennan kysymysten lomaan on lisätty tuotantomenetelmätutkimuksen kysymykset. Tuotantomenetelmätutkimuksessa kerätään mm. eläinten hyvinvointiin ja ympäristönsuojeluun liittyvää tietoa koko EU:n alueelta.
Maatalouslaskennan tiedonkeruu tehdään vuonna 2010 ja ensimmäiset tulokset julkaistaan syksyllä 2011. Lopulliset tulokset lähetetään komissiolle maaliskuun 2012 loppuun mennessä.

Maatalouslaskennat maailmanlaajuisesti

Maatalouslaskenta on kansainvälinen, maailmanlaajuinen tilastotutkimus, joka tehdään FAO:n suositusten mukaisesti. Suomessa maatalouden rakennetutkimukset tehdään Tikessä. Maatalouslaskenta toteutetaan samanaikaisesti useimmissa EU- ja Euroopan talousalueen ETA-maissa. Suurin osa Maatalouslaskennan kysymyksistä on kaikille EU-maille yhteisiä ja osa perustuu kansallisiin tietotarpeisiin. EU:n ja ETA:n maissa maatalouslaskentaa ohjaa maatalouden rakennetutkimukseen liittyvä lainsäädäntö,

Maatalouslaskennan tulokset

Tulokset on koottu viiteen verkkojulkaisuun ja kahteen painettuun julkaisuun .
Keskustelun periaatteet

Epäsuoran kielenkäytön analyysi

Gricen periaatteet sopivat analysoimaan erityisesti vihjailevaa, epäsuoraa kielenkäyttöä.
”Grice lähtee siitä, että jos puhuja A esittää puheenvuoron, joka ei kuulijan mielestä tunnu sopivan tilanteeseen vaan rikkoo jotakin keskustelumaksiimia esim. puhumalla liikaa tai esittämällä ilmeisen epätotuuden, hän tällä silmiinpistävällä käytöksellään pyrkiikin esittämään jotakin muuta kuin hänen sanomansa kirjaimellisessa, konventionaalisessa merkityssisällössä on esillä.”
Jo pelkästään äänensävy ja intonaatio voivat osoittaa esimerkiksi lauseessa ”Oletpas sinä etevä”, että puhuja tarkoittaa päinvastaista.

Arvostelua

Gricen maksiimeja on arvosteltu siitä, että ne edustavat liikaa toiveajattelun maailmaa ja rationaalisuutta. Kaikissa viestintätilanteissa osallistujilla ei välttämättä ole yhteistä päämäärää, ja jos ihmiset eivät tiedä tarpeeksi toisistaan (jos he ovat esimerkiksi eri kulttuureista), he eivät voi noudattaa maksiimeja. Viestijät eivät välttämättä myöskään ole yhteistyöhaluisia.
Telema

Telema on Oulun alueella toimiva lyhytelokuvaryhmä, joka on toiminut vuodesta 1999 alkaen. Ryhmän nimi tulee ryhmän perustajien, Tero Luukkosen, Leo Myllyksen ja Matti Kinnulan, etunimistä. Ryhmän elokuvat ovat findietä eli suomalaista independent-elokuvaa. Vuosina 2004-2011 Telema toimi rekisteröitynä yhdistyksenä nimellä Telema ry. Yhdistysmuotoisen toiminnan päätyttyä ryhmän toiminta on jatkunut vapaamuotoisena. 
Teleman suurimpana tuotantona pidetään vuonna 2005 valmistunutta Ruutanajärveä. Telema ry on saanut seuraavia palkintoja: Kempeleen kulttuuriapuraha (2006), Kempele-palkinto (2006) sekä Neo Arena Horror Award (2007). Vuoden 2008 alkupuolella Telema tuotti jäänmurtaja Sampon 20-vuotisjuhlaristeilyvideon Sampo Toursille. Teleman elokuvat ovat nähtävillä Indietaivas-sivustolla. Telema on kunnioittanut kempeleläisiä juuriaan pitämällä sekä Ruutanajärven että Kätkön ensi-illat Kempeleen lukion auditoriossa.
Vanneneitokala

Koko ja ulkonäkö

Vanneneitokala kasvaa noin 5 cm pitkäksi. Sen pyrstö on harmaa, voimakkaan haarautunut. Pyrstön tyvessä on musta raita joka ulottuu selkä- ja vatsaeviin, muuten kala on keltainen.

Alkuperä

Vanneneitokala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.

Käyttäytyminen

Vanneneitokaloja pidetään ainakin kuuden kalan parvissa.

Ravinto

Vanneneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista leväruokaa, mielellään monta kertaa päivässä.
Sibelius-kvartetti

Sibelius-kvartetti on suomalainen jousikvartetti, joka vuoteen 1933 toimi nimellä Radion jousikvartetti. Vuonna 1927 perustetusta Radio-orkesterista muodostettiin toiminnan monipuolistamiseksi ja loma-aikoja varten kokoonpanoja, joista tunnetuin on ollut vuonna 1931 koottu jousikvartetti. Vuonna 1933 Sibelius ehdotti sille omaa nimeään. Kvartetin toiminta päättyi vuonna 1974.
Vuodesta 1980 on toiminut Jean Sibelius -kvartetti.
Henrik Eolenius

Henrik Eolenius (syntynyt n. 1639 Turku) suomalainen ylioppilas ja tunnettu taikauskon uhri.
Eoleniuksen isä Tuomas oli turkulainen porvari. Hän oli Turun katedraalikoulun oppilas ja pääsi ylioppilaaksi 1658 tai 1659, toimien sitten Turun akatemiassa eli yliopistossa alimman luokan stipendiaattina syyslukukauden 1660 ja kevätlukukauden 1661. Hän harjoitti itämaisten kielten opintoja, kunnes opiskelijatoveri antoi hänet ilmi konsistorille noituudesta. Ilmiannon mukaan hän olisi luvannut opettaa taikuutta ja oppinut itse päivässä hepreaa ja syyriaa. Eolenius vakuutti syyttömyyttään, mutta konsistori tuomitsi hänet Mooseksen lain mukaan kuolemaan. Varsinkin varakansleri piispa Johannes Terserus vaati tätä. Sen sijaan kansleri Pietari Brahe nuhteli konsistoria tuomiosta, jonka hovioikeus muuttikin kirkkorangaistukseksi. Eolenius kuitenkin erotettiin yliopistosta 1670. Hän toimi lasten opettajana Artjärven kartanossa 1695. Eoleniuksen tiedetään olleen naimisissa.
Turkulaisen Kansanoopperan Henrik ja Noitavasara innoittajana on juuri Henrik Eoleniuksen kohtalo. Sen kantaesitys oli Turun linnan pihalla lauantaina 27. elokuuta 2011.
Bibtex

BibΤΕΧ tai BibTeX on vapaasti levitettävä työkalu kirjallisuusviitteiden hallintaan LaTeX-järjestelmässä. BibTeXin lähdeluettelomuotoa tuetaan myös monissa muissa ohjelmissa.
Bibtexin kehittivät Oren Patashnik ja Leslie Lamport vuonna 1985. Sen tarkoituksena on helpottaa viittausten tekemistä ja lähdeluettelon ylläpitoa. Taustalla on sama periaate sisällön ja esitystyylin pitämisestä erillään kuin Latexissa. Lopulliseen dokumenttiin tulostuu vain se kirjallisuus, johon on viitattu Latex-dokumentissa.

Lähdeluettelotiedosto: .bib

Bibtex käyttää tyyliriippumatonta tekstipohjaista tiedostoa lähdeluettelon muodostamiseen. Tämän luettelotiedoston pääte on yleensä .bib. Sen käsittelyyn on tarjolla useita erilaisia apuohjelmia. Luettelossa erotellaan erityyppiset lähteet, kuten artikkeli, kirja ja julkaisematon teos, omilla tyyleillään. Esimerkiksi Emacsissa voi avattuun Bibtex-tiedostoon lisätä tyhjiä viitteitä erillisestä Bibtex-valikosta, täyttää ne tarvittavilla tiedoilla, ja poistaa tyhjiksi jääneet ylimääräiset kentät pikanäppäinyhdistelmällä Ctrl+C Ctrl+C.

Esimerkki

Kun halutaan viitata Abramowitzin ja Stegunin matemaattiseen käsikirjaan, voidaan se tehdä tallettamalla .bib-tiedostoon seuraavat rivit:

@Book{abramowitz+stegun,
  author =       "Milton Abramowitz and Irene A. Stegun",
  title =        "Handbook of Mathematical Functions with
                  Formulas, Graphs, and Mathematical Tables",
  publisher =    "Dover",
  year =         1964,
  address =      "New York",
  edition =      "ninth Dover printing, tenth GPO printing",
  isbn =         "0-486-61272-4"
}
Tällöin viittaus leipätekstissä yllä olevaan teokseen toteutuu komennolla \cite{abramowitz+stegun}. Jos on tarpeellista saada leipätekstiin viitenumeron viereen myös sivunumero, on käytettävä komentoa \cite[67]{abramowitz+stegun}.
Wikipedian sivun Latex 19.6.2006 versioon 1242801 voidaan taas viitata seuraavasti (katso viitetiedot sivun vasemmassa laidassa):

 @misc{wiki:LaTeX, 
   author = "Wikipedia", 
   title = "Latex --- Wikipedia{,} ", 
   year = "2006", 
   url = "http://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=LaTeX&oldid=1242801", 
   note = "[Online; haettu 19-kesäkuu-2006]" 
 }

Lähdeluettelon tyylitiedosto: .bst

Bibtex-tyylitiedoston pääte on tavallisesti .bst. Se kuvaa Bibtex-ohjelmalle, miten luettelotiedostoon talletetut lähteet esitetään itse dokumentissa. Yleensä Bibtex:lla tuotetaan Latex-dokumentille soveltuvat muotoilut, mutta myös HTML:lle on olemassa muotoilutiedostoja.
Notoro (1920)

Palvelus

Alus palautettiin laivastotankkeriksi vuonna 1942. Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen Palaun itäpuolella 20. syyskuuta 1943 laukaisema torpedo vahingoitti pahoin alusta. Alus vahingoittui uudelleen pahoin ilmapommituksessa 5. marraskuuta 1944 ollessaan korjattavana Singaporessa. Hylky muutettiin kelluvaksi öljysäiliöksi. Alus poistettiin palveluksesta ja se romutettiin Singaporessa 3. toukokuuta 1947.
Przewalskinhevonen

Luokittelu

Nykytutkimus määrittelee przewalskinhevosen muuten sukupuuttoon kuolleen villihevosen (Equus ferus) alalajiksi Equus ferus przewalskii. Laji poikkeaa kromosomiluvultaan kesyhevosesta: kesyhevosilla kromosomeja on 64, kun taas przewalskeilla 66. Mitokondrion DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että przewalskinhevonen ei ole nykyisten kesyhevosten edeltäjä ja se poikkeaa myös ulkonäöltään monin tavoin kesyhevosen roduista. Przewalskinhevonen ja kesyhevonen ovat kuitenkin hyvin läheistä sukua keskenään ja niillä on vain pieniä geneettisiä eroja.

Piirteet

Przewalskinhevonen on yleensä säkäkorkeudeltaan noin 120–140 cm ja väriltään hallakko. Sen jaloissa on usein seepraraidat ja selässä siima. Przewalskinhevonen on vahvarakenteinen, selkä on lyhyt ja säkä lähes olematon. Pää ja kaviot ovat suuret ja tumma harja sojottaa pystyssä. Harjan jouhet vaihtuvat joka vuosi keväällä. Kesyhevosroduista norjalainen vuonohevonen muistuttaa eniten przewalskinhevosta.
Przewalskinhevosta ei ole koskaan kesytetty ratsuksi eikä muutenkaan. Se on luonteeltaan erilainen kuin kesyhevonen, eikä sen kesyttäminen käyttöeläimeksi onnistu. Eläintarhojenkin przewalskinhevoset ovat selkeästi villieläimiä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Esihistoriallisella ajalla villihevosia kuvattiin luolamaalauksissa esimerkiksi Italiassa, Espanjassa ja Ranskassa, mutta näissä piirroksissa kuvatut hevoset ovat saattaneet esittää myös villihevosen toista nykyisin sukupuuttoon kuollutta alalajia tarpaania (Equus ferus gmelini). Vielä 1700-luvulla przewalskinhevosta tavattiin Venäjän aroilta Kazakstaniin, Mongoliaan ja Pohjois-Kiinaan ulottuneella alueella. Luonnonvarainen kanta romahti nopeasti ja viimeinen villi kanta 1900-luvun puolivälissä asutti aluetta Lounais-Mongoliassa ja Kiinan Gansun, Xinjiangin ja Sisä-Mongolian alueita. Viimeiset villihevoset havaittiin vuonna 1969 Mongolian Gobin autiomaassa Tachiin Shaar Nuruusta pohjoiseen. Villien kantojen hävittyä laji säilyi vain tarhaolosuhteissa.

Nykytilanne

Przewalskinhevosia pidetään ja kasvatetaan lähinnä eläintarhoissa. Esimerkiksi suomalaisessa Korkeasaaren eläintarhassa on przewalskinhevosia. Niitä on takaisinistutettu luontoon sekä Mongoliaan että aivan uusille alueille, kuten Ranskaan, Uzbekistaniin, Unkariin ja Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden takia autioituneen Prypjatin kaupungin lähistölle Ukrainaan.
1960-luvulta vuoteen 1996 saakka IUCN luokitteli przewalskinhevosen luonnosta hävinneeksi lajiksi. Sittemmin uhanalaisuusluokitusta muutettiin äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi, koska vähintään yhden yksilön uskottiin selvinneen luonnossa. Nykyisin przewalskinhevonen määritellään erittäin uhanalaiseksi ja vuonna 2014 vankeudessa ja vapaudessa eli yhteensä 1 988 przewalskinhevosta.
Kärsämösulkanen

Koko ja ulkonäkö

Kärsämösulkanen on verraten leveäsiipinen, kellanruskea sulkaperhonen, jonka kapeiden etusiipien etureunassa, lähellä kärkeä, on kolmiomainen valkoinen laikku. Lisäksi siiven keskiosassa ja takareunassa on sumeat, valkoiset laikut. Siiven etureuna on tummemman ruskea ulompaan valkoiseen laikkuun saakka. Takasiivet ovat tumman harmaanruskeat, samoin niiden reunaripset takimmaisen lohkon vaaleita ripsiä lukuun ottamatta. Pään etuosassa on selkeä, eteenpäin suuntautunut suomutupsu, jonka leveys vastaa silmän leveyttä. Lisäksi palpit ovat pitkät ja eteenpäin suuntautuneet. Tuntosarvet ovat harmaan ja kellertävän kirjavat ja noin puolet etusiiven pituudesta. Raajat ovat harmaanvalkoiset, ja takimmainen raajapari on jokseenkin yksivärinen. Takimmaisen raajaparin kaksi kannusparia ovat keskenään yhtä pitkät. Siipiväli on 23–27 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Kärsämösulkanen on levinneisyydeltään holarktinen laji, jota tavataan Euroopassa, Aasian pohjoisosissa sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa laji on erittäin yleinen ja sitä tavataan pohjoisinta Lappia myöten. Perhoset ovat lennossa kesäkuun loppupuoliskolta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Kärsämösulkasta tavataan avoimilla, kuivilla, hiekkapohjaisilla paikoilla, tyypillisesti niityillä ja joutomailla. Perhoset lepäilevät päivisin kasvillisuuden joukossa, mutta lennähtävät häirittynä lyhyitä matkoja päivälläkin. Lento alkaa iltahämärässä ja perhosia tulee myös valolle. Toukat elävät ja talvehtivat ravintokasvin varren sisällä ja koteloituvat lehden alapinnalle.

Ravintokasvi

Toukka elää eri kärsämölajeilla (Achillea) sekä pietaryrtillä (Tanacetum vulgare).
Rovaniemen rovastikunta

Rovaniemen rovastikunta on yksi Oulun hiippakunnan yhdeksästä rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluvat Kemijärven, Pelkosenniemen, Posion, Ranuan, Rovaniemen ja Sallan luterilaiset seurakunnat.
SHA-3

SHA-3 on kryptografisten tiivistefunktioiden standardi, joka korvaa aiemman SHA-2-standardin. 
SHA-3 (engl. Secure Hash Algorithm) on tarkoitettu informaation eheyden varmistamiseen, ja se paikkaa SHA-2:n vikoja, kuten alttiuden length extension -hyökkäykselle.
NIST järjesti korvaajan etsimiseksi viisi vuotta kestävän kilpailun, joka päättyi vuonna 2012. Voittajaksi valittiin Keccak, jonka kehittivät Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. Kilpailussa olivat mukana muun muassa Bruce Schneierinin ryhmän Skein, Ron Rivestin ryhmän MD6, Daniel Bernsteinin CubeHash ja Bob Jenkinsin Maraca.
Valinta perustui muun muassa Keccac-algoritmin nopeuteen sekä kykyyn toimia useilla eri laskentatehon laitteilla.
Keccak-algoritmi kuuluu "sienifunktion" (engl. sponge function) toteuttavien tiivistefunktioiden ryhmään. Muita samaan kategoriaan kuuluvia algoritmeja ovat Quark, Photon, Spongent ja Gluon.

Standardointi

SHA-3-funktion standardoimisprosessista vastasi NIST. 
SHA-3 vahvistettiin standardiksi elokuussa 2015.
Ted Baker

Ted Baker on Britannissa Lontoossa toimiva muotitalo, joka on perustettu vuonna 1988. Se on listattu Lontoon pörssiin ja on olennainen osa FTSE 250 Indexiä.

Historia

Ted Bakerin perustaja Ray Kelvin perusti ensimmäisen liikkeensä 1987 Glasgow'ssa ja avasi liikkeitä Manchesteriin ja Nottinghamiin. Vuonna 1990 avattiin Ted Bakerin liike Covent Gardeniin ja lisäksi muutama liike myös Lontoon Sohoon, Nottinghamiin ja Leedsiin). Ray Kelvin osti yrityksen sen omistajalta Goldberg & Sonsilta.