google/wiki40b huggingface dataset:
Viinikkala

Liikenne

Viinikkalaan on suunnitteilla rautatieasema.

Luonto

Viinikkalan länsiosa kuuluu Vantaanjokilaakson maisemansuojelualueeseen. Viinikan alueen pohjoislaidalla Viinikanmetsän maisemissa on reheviä, kasvistoltaan merkittäviä lehtoja. Siellä kasvaa muun muassa lehmuksia, raitoja, vaahteroita, pähkinäpensasta, lehtosinijuurta, lehtokieloa, lehtoimikkää, mustakonnanmarjaa ja metsäorvokkia.
Uudenmaan historiassa merkittävä, jo kivikautisena asuinpaikkana tunnettu Vantaankoski on itärannaltaan Viinikkalaa. Kaupunginosa on saanut nimensä Viinikkalan kylästä, joka sijaitsee Kuninkaantien pohjoispuolella lähellä koskea.

Yrityksiä ja alueen työnantajia

Padotun kosken partaalla, vielä 1960-luvulla viilatehtaana palvelleessa teollisuusrakennuksessa toimii nykyään Kuninkaan Lohet Oy:n 135-paikkainen tilausravintola ja ohjelmapalveluyritys. Sen vieressä, entisen ruotsinkielisen kansakoulun tiloissa sijaitsee yrityksen tilausravintola (Kuninkaan Kartano), jossa on myös lounastarjoilu arkisin lomakausia lukuun ottamatta.
Suurin osa alueen työpaikoista löytyy Kehä III:n ääreltä Tuupakan teollisuusalueelta. Hyvien liikenneyhteyksien äärelle on hakeutunut useita logistiikka-alan yrityksiä, tukkukauppoja sekä korkeaa teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä. Merkittäviä toimijoita ovat myös muun muassa Postin, DHL:n, DB Schenkerin ja Hobby Hallin logistiikkakeskukset sekä Transdev Vantaa Oy (Tuupakka). 
Alueella toimii Turvalaaksona turvallisuusalan yrityspuisto, jossa Gemalto Oy:n ja Suomen pankin toimintojen ohella on usean museon kokoelmien säilytystiloja. Turvallisuusalan yrityksistä Avarn Security Finlandilla ja Loomis Suomella on toimintaa Turvalaaksossa. Läheisyydestä löytyy esimerkiksi Forsmanin teetalo.
FC Rauma

Historia

FC Rauma perustettiin 26. marraskuuta 1996 Rauman Nuorten Miesten Kristillisen Yhdistyksen, Rauman Kisa-Veljien ja Uotilan Työväen Urheilijoiden yhteisprojektina. FC Rauman miesten edustusjoukkue aloitti 3. divisioonasta, kun se sai aiemmin UTU:lle kuuluneen sarjapaikan. UTU jatkoi kuitenkin myös omaa junioritoimintaa, ja myös RKV säilytti oman miesten edustusjoukkueensa. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi Kakkosessa kaudet 2001-2004. Kauden 2011 jälkeen se lopetti toimintansa, mutta vuodeksi 2013 perustettiin uusi miesten edustusjoukkue, joka joutuu aloittamaan taipaleensa Satakunnan Vitosdivarista. Edustusjoukkue nousi rikkonaisesta syksystä huolimatta Satakunnan Neloseen kaudeksi 2014. Joukkue vahvistui huomattavasti kaudeksi 2014 ja päätti kauden sarjanousuun. Ratkaisevassa nousukarsinnassa kaatui TamU-K rangaistuspotkukilpailussa.

Junioritoiminta

FC Raumalla on neljätoista juniorijoukkuetta ja yli 400 lisenssipelaajaa. Juniorijaoston puheenjohtaja on Jari Aalto.

Futsal

FC Rauma perusti kaudelle 2008-2009 futsal-joukkueen, joka pelasi kaudella 2018-2019 Ykkösessä. Joukkue pelaa ottelunsa Rauman kauppaoppilaitoksen salissa.
Suomen naisten futsalmaajoukkue

Maajoukkuetoiminnan alku

Suomen naisten futsalmaajoukkue perustettiin virallisesti vuonna 2017 ja sen päävalmentajaksi nimettiin Jaakko Laitinen. Joukkue pelasi ensimmäiset maaottelut marraskuussa 2017 Puolaa vastaan.

Tunnukset

Naisten futsalmaajoukkueen tunnusvärit ovat sininen ja valkoinen. Suomen jalkapallo- ja futsalmaajoukkueiden yhteisesti käyttämä nykyinen tunnus lanseerattiin vuoden 2009 alussa, jolloin sen ottivat ensimmäisenä käyttöön naisten maajoukkue ja alle 21-vuotiaiden maajoukkue. Tunnus on kolmikantaisessa kilvessä oleva Suomen lippu, jonka päällä lukee ”Suomi”.

Otteluita sekä naisten jalkapallomaajoukkueessa että futsalmaajoukkueessa

Daniela Tjeder ja Kiia Laine ovat ainoat pelaajat, jotka ovat pelanneet Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa sekä Suomen naisten futsalmaajoukkueessa.

Päävalmentajat

Naisten maajoukkueen päävalmentajana aloitti syksyllä 2017 Jaakko Laitinen.
S. E. Multamäki

Sulo Emil Multamäki (22. helmikuuta 1889 Hollola – 8. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suometsätieteen professori 1944–1957.

Henkilöhistoria

Multamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Fredrik Multamäki ja Amanda Kustaava Lehtonen ja puoliso vuodesta 1932 lastentarhanopettaja Helvi Saima Larja (Lönnqvist). Hän tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1911 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1914, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, filosofian kandidaatin tutkinnon 1917 ja filosofian lisensiaatin ja tohtorin tutkinnon 1919. Toimittuaan eri tehtävissä suonkuivauksen parissa Multamäki nimitettiin Helsingin yliopiston suometsätieteen professorin viran ensimmäiseksi haltijaksi 12. toukokuuta 1944.
Marek Viedenský

Seuraura

Viedenský vietti junioriuransa lähinnä MHC Prievidzassa. Hän siirtyi 16-vuotiaana HK Dukla Trenčíniin kaudeksi 2006–2007. Kesken kauden 2007–2008 Viedenský palasi kuitenkin Prievidzaan. WHL-joukkue Prince George Cougars varasi hänet 69. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2008. Viedenský siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009 ja hän oli Cougarsin kolmanneksi paras pistemies Dana Tyrellin kanssa tehoilla 16+24=40.
San Jose Sharks varasi Viedenskýn seitsemännellä kierroksella 189. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Hän siirtyi kesken kauden 2009–2010, tammikuussa 2010 Cougarsista Saskatoon Bladesiin, jonka paras maalintekijä Viedenský oli kevään 2010 pudotuspeleissä kymmenellä osumallaan. WHL-kautensa päätteeksi, huhtikuussa 2010 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Worcester Sharksiin. Viedenský ei kuitenkaan saanut joukkueessa loppukaudella tililleen otteluakaan. Sibir Novosibirsk varasi hänet 80. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010. Toukokuussa Viedenský teki kolmivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän pelasi vielä kauden 2010–2011 kuitenkin Bladesin vahvuudessa. Viedenský toimi joukkueen varakapteenina ja oli Bladesin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 36+52=88, joilla hän sijoittui koko WHL:n pistepörssissä kymmenenneksi.
Kaudeksi 2011–2012 Viedenský siirtyi San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Worcester Sharksissa, jossa AHL:n tulokaskausi toi 52 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11. Kauden 2012–2013 Viedenský vietti lähinnä Worcesterin ja ECHL-joukkue San Francisco Bullsin välillä. Elokuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Viedenský pelasi kauden 2013–2014 taas kokonaan Worcesterissa.
Viedenský siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän teki siellä teki 56 runkosarjaottelussa 32 tehopistettä (11+21). Heinäkuussa 2015 Viedenský teki vuoden mittaisen sopimuksen KHL-joukkue HC Slovan Bratislavan kanssa. Maaliskuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Viedenský edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015 ja 2016. Viimeisimmässä turnauksessa hänet palkittiin alkulohkossa Kanadaa vastaan pelatun ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaana pelaajana. Yhteensä Viedenský on pelannut 46 A-maaottelua tehopistein 6+16=22.
Viedenský pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Ensimmäisessä turnauksessa hänet palkittiin Venäjää vastaan pelatun, Slovakian 5–2-tappioon päättyneen pronssiottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaana pelaajana. Jälkimmäisessä turnauksessa hänet palkittiin joukkueensa yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta.
Viedenský pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti Slovakian sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Viedenský palkittiin turnauksen Venäjää vastaan avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaana pelaajana.

Muuta

Viedenskýn pikkuveli Matúš pelaa MšHK Prievidzassa Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä.
Meelva järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 75 ha (hehtaaria) ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,64 ha. Sen laskuoja on Toolamaa oja ja järven valuma-alueen laajuus on 13,4 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys 3,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00150 km³ (kuutiokilometriä) eli 1,50 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (viroksi pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista  (viroksi atsidotroofne tai mineraalmaa huumustoiteline, AT).
Adi Hütter

Ura pelaajana

Hütter aloitti pelaajauransa SC Rheindorf Altachin junioriorganisaatiossa ja pelasi kauden 1988/89 seuran edustusjoukkueessa. Vuonna 1989 Hütter siirtyi Grazeriin, jossa pääsi pelaavaan kokoonpanoon. Hütter edusti Grazerin lisäksi LASK Linziä, kunnes palasi SCR Altachin kautta takaisin Grazeriin kaudeksi 1992/93. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Austria Salzburgiin, jossa pelasi seuraavien seitsemän kauden aikana yli 200 Itävallan Bundesliigan ottelua ja voitti kolme liigamestaruutta. Debyyttikaudellaan hän oli myös mukana UEFA Cupin finaalissa, jossa Salzburg hävisi Internazionalelle yhteismaalein 2–0.
Hütter jätti Salzburgin kauden 1999/2000 jälkeen ja edusti vielä Grazeria ja Kapfenbergeriä, kunnes palasi Salzburgin organisaatioon. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Red Bull Salzburgin reservijoukkueessa ja lopetti uransa vuonna 2007.

Ura valmentajana

Hütterin valmennusura alkoi Red Bull Salzburgissa reservijoukkueen valmennustiimissä ensin apulaisvalmentajana ja kaudella 2008/09 päävalmentajana. Kesällä 2009 hän siirtyi SC Rheindorf Altachin päävalmentajaksi. Joukkue taisteli Hütterin alaisuudessa noususta takaisin Itävallan Bundesliigaan sijoittuen kaudella 2009/10 kolmanneksi ja kaudella 2010/11 toiseksi. Kaudella 2011/12 joukkue oli jälleen kärkitaistelussa mukana, kunnes Hütter sai potkut tehtävistään huhtikuun alussa 2012.
Kesällä 2012 Hütterin ura jatkui SV Grödigin päävalmentajana. Joukkue voitti hänen alaisuudessaan Erste Ligan mestaruuden kaudella 2012/13 ja nousi pääsarjaan. Pääsarjakausi sujui erinomaisesti ja joukkue selvitti Hütterin johdolla tiensä Eurooppa-liigan karsintoihin kaudeksi 2014/!5. Kauden 2013/14 päätteeksi Hütter jätti Grödigin ja siirtyi Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi.  Hütter luotsasi Salzburgin kaudella 2014/15 tuplamestariksi, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Syyskuussa 2015 Hütteristä tuli Sveitsin liigan BSC Young Boysin päävalmentajana. Hütterin johdolla Young Boys pelasi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa kahteen otteeseen. Kaudella 2017/18 Hütter luotsasi Young Boysin kahden kakkossijan jälkeen Sveitsin liigamestariksi 32 vuoden tauon jälkeen ja päätti FC Baselin kahdeksan mestaruuden putken. Menestyskauden jälkeen Hütter jätti Young Boysin ja siirtyi Saksan Bundesliigan Eintracht Frankfurtin päävalmentajaksi.
Tuhriminen

Tuhriminen on vaiva, josta jotkut lapset kärsivät. Tuhrimisesta kärsivä lapsi ulostaa toistuvasti sopimattomissa paikoissa. Uloste on tavallisesti normaalikiinteää. Tuhrivalle lapselle voidaan laittaa vaipat. Tuhriva lapsi voi joutua kiusaamisen kohteeksi päiväkodissa tai koulussa. Aikuisten kohdalla käytetään termiä ulosteinkontinenssi.
Sarjakuvakäsikirjoittaja

Sarjakuvakäsikirjoittaja laatii sarjakuville käsikirjoitukset, joiden perusteella sarjakuvapiirtäjä piirtää työn valmiiksi. Joskus käsikirjoittaja myös piirtää itse omat sarjakuvansa, kuten vaikkapa Carl Barks, Romano Scarpa tai Hergé.
Amaury Leveaux

Ura

Leveaux saavutti junioreiden EM-kilpailuissa Glasgow'ssa 2003 kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 100 metrin vapaa- ja perhosuinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän sai Madridin EM-kilpailuissa 2004 pronssia 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä. Lisäksi hän ui alkuerissä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa Ranska sai hopeaa. Budapestin EM-kilpailuissa 2006 hän sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 52,76 ja ui ankkuriosuuden Ranskan pronssijoukkueessa 4×100 metrin vapaauintiviestissä.
Leveaux ui Melbournen MM-kilpailuissa 2007 alkuerissä Ranskan 4 × 100 metrin vapaauintijoukkueessa, joka sijoittui lopulta kolmanneksi. Saman vuoden Debrecenin lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4×50 metrin vapaauintiviestissä. Eindhovenin EM-kilpailuissa 2008 hän sai hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.46,99.
Leveaux sai Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,45 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Rijekan lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa 50 ja 100 metrin vapaauinnissa, 50 metrin perhosuinnissa ja 4×50 metrin vapaauintiviestissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,25. Lisäksi hän ui alkuerissä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Ranska oli lopulta kolmas. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 45,56 ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä sekä sai pronssia 4 × 50 metrin sekauinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän ui alkuerissä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Ranska sai hopeaa. Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2011 hän oli toinen 50 metrin perhosuinnissa.
Leveaux kuului Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 Ranskan kultajoukkueeseen 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeaa 200 metrin vapaauinnissa. Kesäolympialaisissa 2012 Leveaux oli mukana Ranskan 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka otti matkan olympiakultaa ajalla 3.09,93. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Chartres'n lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän ui alkuerissä sekajoukkueiden 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä, jonka Ranska niin ikään voitti.
Leveaux'lla on hallussaan 100 metrin vapaauinnin lyhyen radan maailmanennätys 44,94. Aiemmin hänen nimissään ovat olleet 25 metrin altaan maailmanennätykset myös 50 metrin vapaauinnissa (20,48) ja 50 metrin perhosuinnissa (22,18).
Pyöreälampi (Toivakka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,8 metriä mpy.
Erkki Koponen

Erkki Adolf Koponen (27. joulukuuta 1899 Helsinki – 25. kesäkuuta 1996) oli taidemaalari ja pikajuoksija. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1964.
Koponen opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja pääsi siten julkisuuteen.
Koponen on työskennellyt myös André Lhôten akatemiassa, jossa ilmentyi Ranskan  modernin maalaustaiteen kubistisia suuntauksia. Hän kuului Pro Natura -ryhmään. Koponen maalasi paljon muotokuvia ja teki useita monumentaalimaalauksia.
Koposen työhön kuului yleensä opetus taidekouluissa, julkiset teokset ja Taide-lehden päätoimittajuus. Tunnettuja Koposen töitä olivat aikanaan Ollin (Väinö Nuorteva) pakinoiden kuvitukset Uudessa Suomessa ja pakinakokoelmissa. Koponen on tehnyt mm. Kemin kirkon alttaritaulun, Hämeenlinnan suomalaisen säästöpankin seinämaalauksen, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjaston seinämaalauksen, Valkeakosken tehtaan seinämaalauksen ja Joensuun kaupunginkirjaston seinämaalauksen.
Pikajuoksijana Koponen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän saavutti Suomen mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1929–1930 ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 1925–1932. Hän edusti myös Suomea maaotteluissa.
Kyläjärvi (Pälkäne, Padankoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 15,8 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,2 metriä mpy.
Rick Dees

Rick Dees (oik. Rigdon Osmond Dees III; s. 14. elokuuta 1950 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen radio-DJ, joka tunnetaan parhaiten ohjelmastaan Rick Dees Weekly Top Forty, jota lähetetään Yhdysvalloissa yli 400 radioaseman kautta, ja lisäksi se on kuultavissa yli 70 eri maassa. Lisäksi hänellä on ollut Los Angelesissa KIIS-radioasemalla aamuohjelma Rick Dees Morning Show vuodesta 1982 alkaen.
Vuonna 1976 Dees levytti kappaleen Disco Duck, joka pääsi Billboard-listan ykköseksi.
Billboard-lehti on valinnut Rick Deesin Vuoden radiopersoonaksi 15 kertaa peräkkäin. Hän on myös saanut tähden Hollywood Walk of Famelle ja hänet on valittu Radio Hall of Fameen.
Aleksander Kakowski

Aleksander Kakowski (5. helmikuuta 1862 – 30. joulukuuta 1938) oli katolisen kirkon 15. joulukuuta 1919 nimitetty puolalainen kardinaali. Hän sai vihkimyksensä papiksi 30. toukokuuta 1886 ja piispaksi 22. kesäkuuta 1913. Hän oli Varsovan arkkipiispana vuodesta 1913 kuolemaansa.
Richterin talo

Richterin talo oli Turussa sijainnut rakennus, jossa hallituskonselji eli Suomen senaatti piti ensimmäisen istuntonsa 2. lokakuuta 1809. Hallituskonselji piti istuntonsa talossa vuosina 1809–1819. Talo oli rakennettu 1700-luvulla. Talo oli kivirakenteinen, ja siinä oli kolme kerrosta.
Alueella työskenteli 1700-luvulla nahkureita, joista menestyneimpiä oli saksalaisperäinen Richterin suku. Turun rikkain porvari nahkurimestari Christoffer Richter omisti rakennuksen ja vuokrasi tilat hallituskonseljille vuonna 1809. Sittemmin senaatiksi muuttunut hallituskonselji siirtyi Helsinkiin vuonna 1819, jolloin Richter otti talon omaan käyttöönsä. Turun palossa vuonna 1827 rakennus vaurioitui pahasti, mutta se korjattiin ulkoasultaan entisen näköiseksi jo seuraavana vuonna. Richter asui talossa, mutta siihen oli sijoitettu myös viljamakasiini, koska palon jälkeen oli kaupungissa pula varastotiloista. Rakennukseen oli säilötty 17 000 tynnyriä viljoja, mikä oli liikaa talon perustuksille ja Aurajoen saviselle maalle. Talo vajosi maanvyöryssä Aurajokeen 10. toukokuuta 1830. Tapaturmassa menehtyi Richterin tyttärien kotiopettaja. Talon kohdalle ei rakennettu uusia rakennuksia, ja loput vanhat rakennukset tontilta purettiin vuonna 1960, kun paikalle rakennettiin neljä kerrostaloa.
Rakennus sijaitsi Turun tuomiokirkkoa vastapäätä nykyisen Multavierunkatu 1:n kohdalla Aurajoen rannalla. Rakennuksen rauniot ovat muodostaneet Aurajokeen matalikon, joka näkyy edelleen veden ollessa matalalla. Turun tuomiokirkon vastapäinen joenpenkka tunnetaankin nimellä Multavieru, ja ainakin jo 1600-luvulta tunnetaan maanvyörymiä jokeen.

Muistomerkit

Valtioneuvoston 175-vuotistilaisuudessa vuonna 1984 paljastettiin Richterin talon muistolaatta, joka on kiinnitetty talon seinään Yliopistonkatu 2:ssa. Laatta kuitenkin sijaitsee väärässä paikassa, 200 metriä oikeasta paikasta, ja siinä on myös kuvattuna väärä talo, Richterin talon vieressä sijainnut talo.
Richterin talon muistomerkki ja -laatat paljastettiin 2. lokakuuta 2009, jolloin tuli kuluneeksi 200 vuotta Suomen ensimmäisen hallituksen istunnosta. Muistomerkkiä olivat paljastamassa hallituskonseljista periytyvien instituutioiden edustajat: valtioneuvostosta pääministeri Matti Vanhanen, korkeimmasta hallinto-oikeudeudesta presidentti Pekka Hallberg ja korkeimmasta oikeudesta presidentti Pauliine Koskelo. Laattoja on kaksi, toinen suomeksi ja toinen ruotsiksi. Muistomerkki on Richterin talon kivijalkaa kuvaava kivirivi, jossa on myös muutama Aurajoesta nostettu rakennuksen alkuperäinen kivi. Laatat on kiinnitetty kiviin.
Kuvanveistäjä Toivo Jaatisen suunnitelemassa Valtioneuvosto 200 -juhlamitalissa on kuvattuna toisella puolella vuoden 1809 hallituskonselji aloittamassa ensimmäistä kokoustaan Richterin talossa.
Dino Bardot

Ura

Bardot oli vuosina 2004–2013 vaikuttaneen glasgowlaisen rockyhtye 1990s:n kitaristi, ja he julkaisivat kaksi studioalbumia.
Bardot liittyi vuonna 2017 yhdessä Julian Corrien kanssa skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin jäseneksi, kun he korvasivat aiemman jäsenen Nick McCarthyn. Bardot soittaa yhtyeen tulevalla Always Ascending -albumilla kitaraa ja laulaa taustalaulua.
Luan Qerimi

Luan Qerimi (15. lokakuuta 1929 Lushnjë – 2. joulukuuta 2018) oli albanialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan työstään teatterin parissa; hän on esiintynyt niin William Shakespearen ja Bertold Brechtin kuin albanialaisten näytelmäkirjailijoiden, kuten Kolë Jakovan ja Ekrem Kryeziun teoksissa. Hän on myös esiintynyt elokuvissa ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa ohjaaja Dhimitër Anagnostin kanssa. Vuonna 1989 Albanian hallitus nimesi Qerimin Ansioituneeksi taiteilijaksi.
MCI

WorldCom-skandaali

WorldCom on kuuluisa ”luovasta kirjanpidosta”, jossa tappiot siirrettiin osakkuusyrityksiin ja tuloiksi merkittiin tulevia tai lavastettuja voittoja. Saksalaisen taloustieteilijän Horst Albachin mukaan optiot perustuvat väärään filosofiaan. Juha Siltalan mukaan WorldComissa johdon optiot houkuttelivat yhtiön johtoa manipuloimaan kursseja.
WorldComin perustaja ja johtaja Bernard Ebbers sai vuonna 2005 tuomion petoksesta.
Cesare Fiorio

Cesare Fiorio (s. 26. toukokuuta 1939 Torino) on italialainen entinen Formula 1 -johtaja.

Lancian tallipäällikkönä

Fiorio valmistui valtiotieteistä, ja hän oli 25 vuoden ajan yksi tärkeimmistä henkilöistä rallin ammattimaistamisessa. Vuonna 1961 hän voitti GT-luokan nopeusmitalin (1150 kuutiota) Lancia Appia Zagato -ajoneuvollaan.
Vuonna 1963 Cesare Fiorio perusti Lancian HF (High Fidelity) -tallin , josta tuli isojen kansainvälisten rallikilpailuiden vakiokasvo. Cesare Fiorio on voittanut 18 maailmanmestaruutta Lancian ja Fiatin tallipäälliköiden rooleissa ja FIAT-yhtymän kilpailuvastaavan roolissa. Mestaruuksista 10 oli valmistajien mestaruuksia, joista seitsemän oli Lancian (1972, 1974, 1975, 1976, 1983, 1987, 1988) ja loput kolme FIATin (1977, 1978, 1980). Mestaruuksista viisi oli kuljettajien mestaruuksia (Sandro Munari 1977, Markku Alén 1978, Walter Röhrl 1980, Juha Kankkunen 1987, Miki Biasion 1988). Lisäksi Fiorio sai kolme maailmanmestaruutta Endurance-luokassa vuosina 1979, 1981 ja 1982.
Fiorio on myös ajanut moottorivenettä voittaen kaksi kertaa maailmanmestaruuden ja kuusi kertaa Euroopan mestaruuden. Yhteensä hän on saavuttanut 31 voittoa. Vuonna 1992 hän ylitti Atlantin Destriero-veneellä 58 tunnissa 34 minuutissa lännestä itään ilman kaupallisia navigointilaitteita. Saavutus pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan.

Lancian jälkeen

Fiorio oli Ferrarin tallipäällikkö vuodesta 1989 vuoden 1991 alkuun, missä roolissa hän sai 25 palkintosijaa ja 9 voittoa 36 GP:stä. Voitoista kolme tapahtui vuonna 1989 ja kuusi vuonna 1990. Neljän ensimmäisen kilpailun jälkeen vuonna 1991 hän jätti tallin jouduttuaan erimielisyyksiin johdon kanssa. 
Fiorio siirtyi Ligierille vuonna 1994 ja saavutti toisen ja kolmannen sijan Saksan Grand Prix'ssä samana vuonna (kuljettajina Panis ja Bernard). Hän siirtyi sen jälkeen Fortille aina kauden 1996 puoliväliin asti, kunnes italialainen joukkue vetäytyi kilpailusta. Tämän jälkeen Fiorio palasi Ligierille (voitto Monacon GP:ssä vuonna 1996) ja pysyi siellä, vaikka Alain Prost osti Ligier-tallin vuonna 1997. Vuoden 1998 lopussa hän siirtyi vielä Minardille, jossa hän pysyi vuoden 2000 puoliväliin asti.

Myöhempi elämä

Eläköidyttyään hän on tehnyt yhteistyötä televisiokanava Rain kanssa ohjelmassa Pole Position, ja hänellä on maatilamatkailuun keskittyvä yritys Ceglie Messapican kunnassa Apulian maakunnassa. Hänen lapsensa ovat rallikuski ja autourheilujohtaja Alex Fiorio ja näyttelijä-laulaja-valokuvaaja Giorgia Fiorio.