google/wiki40b huggingface dataset:
Stephen South

Formula Ford

Englannin entisenä Karting -sarjan mestarina South siirtyi ajamaan Formula Ford -sarjaa ja menestyi hyvin sarjassa, kun hän voitti Ray Racen valmistamilla autoilla 16 kertaa vuosina 1973-1974.

Formula 3

Vuonna 1975 South siirtyi isompaan Britannian Formula 3 -sarjaan, jossa ajoi avausvoittoon toisella kaudellaan Mallory Parkilla järjestetyssä Griffin Golden Helmet Trophyssä. Mestaruuden South voitti BRDC Vandervell F3 -luokassa vuonna 1977.

Loukkaantuminen

South loukkaantui ajaessaan CanAm -sarjassa vuonna 1980 ja lääkärit joutuivat amputoimaan hänen jalkansa.
Rivas Martinezin ilmastoluokitus

Rivas Martinezin ilmastoluokitus on eräs ilmastoluokitus, joka perustuu lämpötiloista ja sademääristä laskettuihin tunnuslukuihin ja kasvillisuustyyppeihin. Luokitus jakaa maapallon viiteen lämpövyöhykkeeseen, lukuisiin kosteusvyöhykkeeseen ja mantereisuus-mereisyysportaisiin. Näille annetaan nimetä. Tämän luokituksen mukaan Suomen Pohjois-Savossa sijaitseva Kuopion kaupunki on boreaalinen subkontinentaalinen, alempi mesoboreaalinen alhaishumidi. Tämä tarkoittaa keskimääräisen kylmää havumetsäilmastoa, joka on puolimantereinen ja ei kostea.
Rivas Martinezin luokitus ei ole kovin laajalle levinnyt.

Kosteusluokat ombrotyypin mukaan

Hyperaridi on erittäin kuiva ilmasto (aavikko), aridi kuiva (myös aavikko), semiaridi lähinnä puolikuivaa pensasaroa tai vastaavaa, submumidi alikosteaa aroa, humidi kosteaa metsäilmastoa , hyperhumidi hyvin kosteaa metsää ja ultrahyperhumidi lähellä sademetsää.
Luuhaukikalat

Anatomia

Luuhaukikalat ovat pitkiä ja solakkaruumiisia kaloja, suurin laji keihäsluuhauki voi saavuttaa jopa 3 metrin pituuden. Kuono on hyvin pitkä ja suussa on useita neulamaisia hampaita. Suomut ovat suurikokoiset ja kiinnittyneet toisiinsa muodostaen ikään kuin panssarin. Selkäeviä kaloilla on yksi ja se sijaitsee lähellä pyrstöä. Luuhaukien uimarakot voivat toimia keuhkojen tavoin ja lajit voivat ottaa tarvitsemansa hapen myös ilmasta ja tämän vuoksi ne voivat tulla toimeen myös vähähappisessa vedessä. Luuhaukikalojen selkäranka on kaloille poikkeuksellinen ja muistuttaa matelijoiden ja eräiden lintujen selkärankaa. Muilla kaloilla ainoastaan luikeroihin kuuluvilla Andamia-suvun lajeilla. Väritykseltään luuhaukilajit ovat ruskeita ja eräillä lajeilla on pilkkuja.

Levinneisyys ja elintavat

Luuhaukikalat elivät lähes koko Pangae-mantereen alueella. Tästä todisteena ovat fossiilit, joita on löytynyt Pohjois- ja Keski-Amerikan lisäksi myös Etelä-Amerikasta, Afrikasta, Euroopasta ja Intiasta. Nykyään lajeja tavataan Ainoastaan Pohjois- ja Keski-Amerikasta eteläisimmän lajin ollessa Costa Ricassa elävä Tropiikinluuhauki ja pohjoisimpana Quebecin eteläosissa elää Luuhauki. Niiden elinympäristöä ovat pääasiassa hitaasti virtaavat makeat vedet, eräitä lajeja tavataan myös murtovesistä ja jättiluuhaukea merialueilta Kuuban lähistöltä. Luuhauet uiskentelevat yleensä hitaasti veden pinnan läheisyydessä. Talvisin ne siirtyvät syvempiin vesiin ja vaipuvat horroksenkaltaiseen tilaan.
Luuhaukikalat kutevat ainoastaan makeissa vesissä. Mäti on myrkyllistä ja väriltään vihreää. Luuhaukien ravintoa ovat pääasiassa kalat, mutta voivat syödä myös rapuja ja muita äyriäisiä ja toisinaan myös vesilintuja. Taloudellisesti tärkeitä kalastettavia lajeja ovat erityisesti keihäsluuhauki ja jättiluuhauki. Lihan lisäksi kaloista voidaan hyödyntää myös suomut, joista tehdään koruja.
Curt Gogol

Pelaajaura

Gogol pelasi junioriuransa WHL-liigan Kelowna Rocketsissa. Syyskuussa 2010 hän teki varaamattomana pelaajana kaksisuuntaisen sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Gogol liittyi San Josen farmijoukkueeseen AHL-liigan Worcester Sharksiin kaudella 2011–2012. San Jose kauppasi Gogolin kaudella 2013–2014 Minnesota Wildiin vaihdossa Chad Rauhun. Gogol liittyi Minnesotan farmiin Iowa Starsiin. Hänet siirrettiin kauden 2014–2015 aikana ECHL-liigan Alaska Acesiin.
Seuraavat kolme kautta Gogol pelasi ECHL-liigassa. Hän kävi pelaamassa yhden ottelun Venäjän toisella sarjatasolla VHL-liigassa lokakuussa 2017. Kauden 2018–2019 Gogol aloitti Ruotsin kolmannelta sarjatasolta, vaihtoi pian Norjan pääsarjassa pelaavaan Manglerud Stariin, mutta palasi jo marraskuussa ECHL-liigaan.
Memex

Memex on Vannevar Bushin antama nimi tiedonhallintajärjestelmän konseptille, jota hän esitteli The Atlantic Monthy -lehdessä vuonna 1945 julkaistussa artikkelissa As We May Think. Memexiin sisältynyt dokumenttien linkitysominaisuus on eräänlainen hypertekstin idean varhainen esitys.

Tausta

Bush oli huolissaan tiedon häviämisestä. Hän pelkäsi, että tieto katoaisi heikon saatavuuden vuoksi ja tietotulvan alle. Tutkimusraportteja julkistettiin enemmän kuin aikaisemmin. Tietoa järjesteltiin silti edelleen vanhojen tapojen mukaan. Bush hahmotteli Memexiä jo vuosien 1932–1933 aikana, kun hän yritti kehittää tiedonhakua. Vuonna 1939 hän kirjoitti julkaisemattoman artikkelin Mechanization and the Record, jossa hän hahmotteli uuden tiedonhakujärjestelmän, joka olisi erityisesti tutkijoiden ja koulutettujen kirjastonhoitajien käyttöön. Bush käytti sanaa Memex ensimmäisen kerran kirjeessään, jonka hän lähetti Fortune-lehden toimittajalle. Kirje vastasi melko pitkälti artikkelia As We May Think.
The Atlantic Monthly julkaisi Bushin artikkelin nimellä As We May Think heinäkuussa 1945. Samana vuonna Life julkaisi artikkelista kuvitetun ja lyhennetyn version ja Timessä siitä oli yhteenveto.

Laite

Memex oli työpöytä, jossa on näyttö, näppäimistö, painonappeja ja kytkimiä. Pöydän sisässä oli laitteen muistiyksikkö, joka käytti tiedon tallentamiseen mikrofilmiä. Muistiin käyttäjä pystyi tallentamaan kirjansa, tietonsa ja viestintänsä. Laite pystyi hakemaan tallennetun tiedon nopeasti ja joustavasti. Memex liittyi myös maailmanlaajuiseen tietovarastoon, josta käyttävä pystyi hakemaan kaikenlaisia kirjoja, kuvia, aikakauslehtiä ja sanomalehtiä.
Merkittävin Bushin ideoista Memexiin oli assosiatiiviset hakemistot ja linkit - idea vastasi hypertekstiä. Bush kehitti ajatuksen siitä mielikuvasta, miten ihmisen muisti toimi tiedon järjestämisessä. Bushin mukaan hakemistojärjestelmät olivat rajoittuneita ja epäintuitiivisia. Memexissä tieto järjestettäisiin käyttäjän henkilökohtaisen assosiaatiopolun mukaan. Bush ehdotti, että tiedostot linkitettäisiin toisiinsa henkilökohtaisesti nimettyjen polkujen ja koodien avulla. Käyttäjä saisi haluamansa tiedoston kirjoittamalla tietyn koodin tai vetämällä vivusta. Linkit eivät häviäisi, vaan niitä voitaisiin käyttää myöhemmin, kun käyttäjä etsisi samaa tietoa uudestaan.

Vaikutus

Memex ja sen linkit vaikuttivat useisiin Internetiä, hyperlinkkejä, World Wide Webiä ja digitaalisia kirjastoja suunnitelleisiin henkilöihin. Ensimmäiset Memexin esikuvakseen ottaneet suunnittelijat olivat Ted Nelson ja Douglas Engelbart, jotka puolestaan vaikuttivat J. C. R. Licklideriin ja Tim Berners-Leehen. Termin hyperteksti kehittänyt ja Xanadu-projektin aloittanut Nelson kutsui Memexia inspiraationlähteekseen. Engelbart kirjoitti vuonna 1962 Bushille ja oli lähes varma siitä, että artikkeli As We May Think vaikutti merkittävisti hänen ajatuksiinsa.
Kari Ebeling

Kari Ebeling (20. syyskuuta 1940 Helsinki – 12. helmikuuta 2012) oli suomalainen paperinvalmistuksen kehittäjä ja professori.
Helsinkiläissyntyinen Ebeling vietti lapsuutensa Kajaanissa, jossa hänen isänsä Ilmari Ebeling oli Kajaani Oy:n johtaja. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1963 ja väitteli tohtoriksi Yhdysvalloissa.
Ebeling oli Teknillisen korkeakoulun paperinvalmistusteknologian professori vuosina 1978–1987. Hän toimi tutkimus- ja kehitysjohtajana Nokia metsäteollisuudessa, James River Corporationissa 1987–1988 ja viimeksi Kymmene-yhtiössä ja UPM-Kymmenessä 1989-2004.
Turun velodromi

Turun velodromi on asfalttipäällysteinen ulkopyöräilyrata, jonka pituus on 333,33 metriä. Radan sisäpuolella on lisäksi jäähdyttelyyn tarkoitettu alue sekä huoltajille ja toimitsijoille varattu alue. Velodromi sijaitsee Kupittaalla, Kupittaanpuistossa, Lemminkäisenkadun ja Hippoksentien risteyksen tuntumassa. Rata on kaikille avoin ja maksuton. Ratapyöräilyn SM-kilpailut järjestettiin tällä velodromilla viimeksi heinäkuussa 2007.
Excite Truck

Pelaaminen

Excite Truck ei käytä Wiin ohjaimen nunchuk-lisäosaa, sillä autoa ohjataan pelkästään Wii remotella. Ohjainta pidetään kädessä poikittain kuten NES Virtual Console -peleissä. Auton kääntyminen hoidetaan kääntämällä ohjainta ratin tapaan, kaasu ja jarru 1- ja 2- näppäimiä painelemalla, ja suurten hyppyjen alastulo neljälle renkaalle ohjainta kääntelemällä oikeaan asentoon. Suuntanäppäimiä käytetään turboboostiin. Pelin maasto muuttuu pelin aikana pelaajan koskettaessa (!) kytkimeen, tehden pelaamisesta entistäkin jännittävämpää.
Tärkeintä pelissä ei ole vain tulla ensimmäisenä maaliin vaan kerätä pisteitä erillisista tempuista kuten sivuluisun vetämisestä mutkissa (Drift), pitkistä hypyistä (Air), auton pyörittämisestä ilmassa (Air Spin), puiden läheltä ajamisesta (Tree Run), vastustajien lennättämisestä ilmaan muokkaamalla maastoa (Truck Throw), Peräkkäisistä turbohypyistä (Jump Combo), Muiden autoihin törmäilystä (Truck Smash), ja muihin esineisiin ja asioihin törmäilystä (Nice Crash) sekä Renkaiden läpi hyppäämisestä (Rings).
Ensimmäisenä maaliintulemisesta saa 50 pistettä, toisena 25 pistettä, kolmantena 15, neljäntenä 10, viidentenä 5 ja kuudentena 0.
Ensimmäisellä pelikerralla pelin kysyttyä nimeä ja tehtyä tallennuksen Wiin muistiin, on pelaajan tehtävä muutamia harjoituksia, ennen kuin pääsee pelaamaan varsinaista peliä. Kun harjoitukset on tehty, voi alkaa pelata yksinpeliä, tai suoraan kaksinpeliä.

Ominaisuudet

Excite Truck on Wiin ensimmäinen peli, jossa voi käyttää omia MP3-tiedostojaan SD-muistikortilta pelin omien musiikkien sijaan. Pelissä on myös jaetun ruudun kaksinpeli. Moninpelissä voi olla vain kaksi pelaajaa kerrallaan eikä tietokoneohjattuja autoja voi ottaa mukaan.
Pelissä on neljä varsinaista Cupia, Bronze, Silver, Gold ja Platinum, jotka saa avattua saamalla aina tarpeeksi pisteitä edellisestä Cupista. Kun normaalilla vaikeustasolla saa S-arvosanan kaikista cupeista, aukeaa pelattavaksi Super Excite-vaikeustaso. Kun kaikki vaikeammat Cupit on voitettu, aukeaa vielä piilotettu Diamond Cup. Kun kaikista Cupeista on saatu S-arvosana, aukeaa mirror mode, jossa radat ovat peilattuja.
Laukonhelmi

Laukonhelmi (alkuperäiseltä kutsumanimeltään Nykäsen talo) oli Tampereella Laukontorin ja Satamakadun kulmassa (Laukontori 8) sijainnut nelikerroksinen talo, jonka oli rakennuttanut kauppias Heikki Nykänen. Talon suunnitteli rakennusmestari Vihtori Heikkilä, ja se valmistui vuonna 1904. Siinä oli 16 asuinhuoneistoa ja lisäksi muutama myymälätila.
Laukonhelmen arkkitehtuuri edusti alun perin varhaista jugendtyyliä. Se oli ensimmäinen Laukontorille valmistuneista jugendrakennuksista, joista muodostui 1900-luvun alussa Tampereen vaurain asuinalue. Laukonhelmi oli sirorakenteinen, ja sen pinta oli vaaleaksi rapattu. Julkisivussa oli päätykolmioita ja erkkereitä sekä rautakaiteisia parvekkeita, joista avautui näkymä Pyhäjärvelle. Kaikissa asunnoissa oli WC, joissain myös kylpyhuone. Eteisovia koristivat lyijylasit, jotka olivat koristemaalari Jonas Matilaisen tekemiä. Porraskäytävien koristeelliset kaiteet oli valmistanut Dunderbergin konepaja. 
Vuonna 1934 rakennuksen ulkomuoto muuttui huomattavasti, kun se Jarl Eklundin suunnitelmien pohjalta pelkistettiin funktionalismin mukaiseksi. Talo purettiin vuonna 1973, ja paikalle tehtiin uusi liike- ja asuinrakennus.
Marko Hamilo

Marko Hamilo (s. 1968) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Vuoteen 2015 saakka hän on toiminut tiedetoimittajana ja kirjoittanut pääasiassa tiedejuttuja muun muassa Helsingin Sanomiin, Vihreään Lankaan, Suomen kuvalehteen, sekä Tiede-lehtiin. Tiede-lehteen hän kirjoitti Skeptikon päiväkirja -blogia vuosina 2008-2014. Vuodesta 2015 lähtien Hamilo on keskittynyt politiikkaan ja kirjoittanut mm. Perussuomalainen- ja Suomen uutiset -lehtiin. Hän toimi tammi-huhtikuussa 2017 oikeistolaisen Oikea Media -vastamedian päätoimittajana.
Hamilo on suorittanut perusopintoja psykologiassa, sosiologiassa ja filosofiassa Helsingin yliopistossa. Hän kertoo lopettaneensa psykologian opinnot, koska hän totesi niiden olevan "soopaa". Sittemmin Hamilo on kertonut olevansa kiinnostunut evoluutiopsykologian malleista ihmisen ja yhteiskunnan selittämisessä.

Yhteiskunnallinen vaikuttaminen

1990-luvulla Hamilo toimi Nuorsuomalaisissa ennen puolueen lakkauttamista. Hamilo tuli aluksi tunnetuksi psykoterapian sekä tieteellisesti huonosti perusteltujen pseudotieteiden, mukaan lukien ilmastodenialismin, kriitikkona. Viime vuosina Hamilo on profiloitunut maahanmuuton-, islamin  ja punavihreyden kriitikkona sekä arvokonservatismin puolustajana.
Vuonna 2017 Hamilo perusti yhdessä Joonas Konstigin kanssa Oikea Media -verkkolehden.
Antonio Muñoz Molina

Antonio Muñoz Molina (s. 10. tammikuuta 1956 Úbeda, Jaénin maakunta, Espanja) on espanjalainen kirjailija.

Ura

Muñoz Molina aloitti kirjallisen uransa toimittajana ja kirjoittaa edelleenkin ahkerasti useisiin sanomalehtiin, muun muassa El Paísiin. Hän valmistui taidehistorian maisteriksi Granadan yliopistosta. Lisäksi hän on opiskellut journalistiikkaa Madridissa. Hänen esikoisromaaninsa Beatus ille ilmestyi vuonna 1986. Muñoz Molina on Espanjan kuninkaallisen akatemian jäsen vuodesta 1995 alkaen. Muñoz Molina on naimisissa kirjailija Elvira Lindon kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. 
Muñoz Molina asuu osittain Madridin Prosperidadin kaupunginosassa. Madrid on yksi hänen romaaniensa teemoista; esimerkiksi kirjojen Madridin mysteeri (Los misterios de Madrid, 1992) ja El dueño del secreto (1994) tapahtumat sijoittuvat Madridiin. Romaani Sefarad (2001), jota pidetään yleisesti hänen pääteoksenaan, kuvaa erilaisissa rajatiloissa häilyviä ja marginaaliin sysättyjä ihmisiä. Nykyisin hän asuu puoliksi New Yorkissa, jossa hän on johtanut Cervantes-instituuttia. Hänen teoksensa Las ventanas de Manhattan (2004) on vahvasti omaelämäkerrallinen, faktaa ja fiktiota yhdistävä rakkaudenosoitus New Yorkille.
Muñoz Molinan romaanien El invierno en Lisboa, Beltenebros ja Plenilunio pohjalta on valmistunut myös samannimiset elokuvaversiot. Pilar Mirón ohjaama Beltenebros palkittiin kuvauksesta, leikkauksesta ja erikoistehosteista kolmella Goyalla.

Palkinnot

Muñoz Molina on saanut muun muassa kahdesti kirjallisuuden valtionpalkinnon ja Ranskassa parhaasta käännösromaanista jaettavan Femina-palkinnon. Espanjan suurimman kirjallisuuspalkinnon Planetan hän sai romaanistaan El jinete polaco (1991).
Kingdom Hearts: Chain of Memories

Pelaaminen

Pelissä tavataan Organisaation (myöhemmissä peleissä Organisaatio XIII) hahmoja, joista ensimmäinen, joka näkyy pelin alussa, on nimetty englanniksi Unknown. Pelissä kuitenkin tutustutaan vain puoliin sen jäsenistä.
Pelin kerran läpipeluun jälkeen tulee avattua kaksi uutta valikkoa: Reverse/Rebirth – jossa pelataan Soran sijasta Rikulla – ja Link – jossa kaksi pelaajaa voivat ottaa yhteen. Molemmat käyttävät Soran hahmoa, mutta sekaannusten välttämiseksi toisen pelaajan Sora on väritetty mustaksi.
Pelissä Sora ja muut hahmot ovat kuvattu kaksiulotteisena grafiikkana. Pelissä ei ole ääninäyttelyä.

Juoni

Pelissä Sora kumppaineineen päätyy Unholan linnaan (engl. Castle Oblivion), johon astuessaan heidän kaikki taikansa ja kykynsä unohtuivat. Linna vartioi salaperäisen Organsaation jäsen XI, Marluxia. Matkatessaan yhä syvemmälle linnaan Soran muisti alkaa heikentyä entisestään.
Sora joutuu pelastamaan Organisaation vankina vanhan ystävänsä, Naminén. Sora kohtaa myös Rikun kaksoisolennon, joka luulee olevansa aito ja pitää Soraa vihollisena. Myöhemmin ilmenee, että Marluxia ja jäsen XII, Larxene, aikoivat tuhota muut Organisaation jäsenet ja että jäsen VIII, Axel, alun perin vakoili hänen toimiaan. Jäsenen IV, Vexenin, yrittäessä paljastaa totuutta Soralle, Axel tappaa Vexenin turvatakseen Marluxian luottamukseen häneen 
Myöhemmin Axelin paettua sekä Larxenen ja Marluxian kuoltua Soran toimesta, Naminé paljastaa korvanneensa Soran oikean ystävän, Kairin, paikan tämän muistoissa. Hän neuvoo Soraa kumppaneineen jäämään nukkumaan linnaan, kunnes Naminé saisi heidän muistonsa korjattua.
Reverse/Rebirthin tarina alkaa kun Riku on vankina pimeyden maailmassa, jossa hänen sydämensä käy taistelua Sydämettömien aiemmasta hyökkäyksestä vastannutta Ansemia vastaan. Kuningas Mikin avulla hänen onnistuu pidätellä tätä. Mutta kukistettuaan Organisaation jäsenen V, Lexaeusin, hän joutuu jälleen pimeyteen. Soran kukistettua Marluxia, Naminé auttaa Rikua kohtaamaan pimeytensä ja tuhoamaan Organisaation jäsenen VI, Zexionin. Sen jälkeen Riku tapaa DiZin, joka pyytää häneltä ja Naminélta apua. Samaan aikaan Rikun kopio katoaa ja oikea Riku lähtee Mikin avustuksella asettamaan pimeyttään tasapainoon valonsa kanssa.

Re:Chain of Memories

Pelistä kehitettiin vuonna 2007 PlayStation 2 -versio, jota myytiin Japanissa Kingdom Hearts Final Mix+ -paketissa ja Yhdysvalloissa itsenäisenä pelinä. Peliä ei julkaistu Euroopassa. Tässä versiossa on myös ääninäyttelyä.
Basilan

Basilan on Filippiinien Mindanaon autonomisella muslimialueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Isabela. Se muodostuu Basilanin saaresta sekä sitä ympäröivistä pienemmistä saarista. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 293 322.
Härkin

Härkin on hämmennysväline, sen nimityksiä ovat myös hierin ja hierrin. Härkimeksi kutsutaan puista, nuoresta männystä tehtyä haarapäistä sekoitinta, jonka päässä on 4–7 oksahaaraa. Härkin tarkoittaa myös saman muotoista vesimyllyn, härkinmyllyn eli jalkamyllyn koneiston osaa.

Hämmennin

Kädenlämpöiseen veteen sekoitetaan ruisjauhot melalla tai härkkimellä. Männyn latvuksesta tehty härkin on sitä kätevämpi hämmentämisväline, mitä useampi sorkka eli oksahaara siinä on. "Neljäsorkka nälkää, viissorkka viljaa, kuussorkka kuivaa, seitsensorkka sekoittaa".
Ruisjauhot lisätään veteen tasaiseksi velliksi. Päivän mittaan tai viimeistään illansuussa sekoitetaan loput jauhoista kunnes härkin seisoo taikinassa.

Vesimylly

Vesimyllyistä vanhin, härkin-, hierin eli jalkamylly oli käytössä jo esihistoriallisen ajan lopulla. Akseli siipineen muistutti hahmoltaan neljällä oksantyngällä varustettua puuronhämmennintä, härkintä, josta myllykin sai nimensä.
Puro- eli jalkamylly (myös hierin- ja härkinmylly). Yksinkertaisen vesimyllyn koneiston tärkein osa on vaakasuoraan parruun, sammakko-hirteen tuettu pysty siipitukki, jonka alapäähän on kiinnitetty pystysuoraan asentoon säteittäiset siivet eli härkinlaudat. Vesivirran pyörittämän siipitukin ulkomuodon perusteella koko laitosta on kutsuttu maamme itä- ja pohjoisosissa hierin- tai härkinmyllyksi, sillä siipitukki muistuttaa hahmoltaan entisajan vispilää tai taikinansekoituskeppiä, joilla oli murteissamme nämä nimitykset.
Kiianlinna

Mäkilinna

Mäkilinnan paikka sijaitsee Janakkalan kirkosta 4,4 kilometriä pohjoiseen. Mäki on pieni osa Kalpalinnan laskettelikeskusta, joka jää Hiidenjoen lounaispuolelle. Mäki sisältyy harjuselänteiden keskellä olevaan moreeniharjanteeseen ja sen huipun laajuus on 60×15 metriä. Mäen rinteet ovat vaikeat kiivetä, mutta mäen päät ovat loivempia. Mitään puolustavarustuksen jäänteitä, kuten esimerkiksi kivivalleja tai vallihautoja, ei olla löydetty. Mäen pohjoispuoliselta tasanteelta on löydetty saviastian sirpaleita ja hyvin paksu nokimaakerrostuma.

Tutkimuksia

Kohdetta on tutkittu koekaivauksin vain vuonna 1989, mutta sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo) ja 1984 (Jyri Saukkonen).

Historiaa

Kiianlinna kuului muinaisen Hämeen linnavuorten ketjuun. Vuonna 1939 paikalle alettiin rakentaa laskettelurinnettä. Karl A. Ebb ja Aleksanteri Patama näkivät metsästysmatkalla vuonna 1939 paljaaksi hakatun mäen ja kävivät myöhemmin vilkaisemassa aluetta tarkemmin. Aikansa alpinistina tunnettu "Kalle" Ebb ihastui alueeseen ja osti sen. Ebb rakennutti jo samana vuonna Kiianlinnaan ensimmäisen rinteen. Lisäksi Ebb rakennutti viikonloppumajansa ylös rinteeseen ja alemmaksi kasvihuoneen. Hän hautasi Kiianlinnan tilalleen myös varhain kuolleen poikansa Heimo Ebbin, joka kaatui sodan viimeisinä päivinä.
The Lords of the New Church

The Lords of the New Church oli punkrockin superyhtye, jonka kokoonpanon muodosti neljä muusikkoa 1970-luvun merkittävistä punkyhtyeistä. Yhtye toimi vuosina 1982 – 1989. 2000-luvun alkupuolella The Lords of the New Church teki paluun kahden alkuperäisjäsenen (James ja Tregunna) voimin.
The Lords of the New Churchin perustivat vuonna 1982 punkpioneerit Stiv Bators (The Dead Boys), Brian James (The Damned), Dave Tregunna (Sham 69) ja Nicky Turner (The Barracudas). Se julkaisi kolme studioalbumia ja yhden livealbumin ennen kuin Bators lopetti yhtyeen 2. toukokuuta 1989 Lontoon Astorian keikan jälkeen.
"The Lords" - kuten fanit yhtyettä kutsuivat - sekoitti imagossaan goottirokkia ja glampunkia (glamrock-yhtye Hanoi Rocksin Michael Monroe soitti yhdellä yhtyeen albumilla saksofonia). Heidän musiikkinsa oli tummempaa ja melodisempaa kuin perinteinen punk.
Abdul Ahad Mohmand

Abdul Ahad Mohmand (s. 1. tammikuuta 1959 Sardah) oli ensimmäinen afganistanilainen kosmonautti. Hän vietti yhdeksän päivää avaruudessa Mir-avaruusasemalla vuonna 1988. Nykyään hän asuu Stuttgartissa, Saksassa.

Avaruuslento

Mohmand lensi Sojuz TM-6 -lennolla yhdessä lennon komentaja Vladimir Ljakhovin ja Valeri Poljakovin kanssa. Laukaisu tapahtui 29. elokuuta 1988 kello 04:23 UTC ja laskeutuminen Dzhezkazganin kaupungin lähistölle 7. syyskuuta kello 00:50 UTC. Mekaanisten ongelmien takia paluu viivästyi päivällä alkuperäisestä suunnitelmasta.
Takashima

Maantiede

Takashima on laaja kaupunki, joka syntyi, kun Takashiman, Adogawan, Imazun, Kutsukin, Makinon ja Shin-Asahin kunnat yhdistyivät vuonna 2005 uudeksi Takashiman kaupungiksi. Suuri osa kaupunkia on maaseutumaista, ja maasto vaihtelee lännen vuoristosta laskeutuen itään päin Biwajärven ranta-alangoille. Korkeimmat huiput kohoavat lähes tuhannen metrin korkeuteen.

Matkailu

Biwajärven pohjoisosan rannat ovat säilyneet hyvin uimakelpoisina. Niinpä Takashiman hiekkarannat houkuttelevat kesäisin lomailijoita. 
Talvella alueen vuorilla sataa paljon lunta. Kaupungissa on useita laskettelukeskuksia.

Rautatiet

JR Nishi-Nihon -yhtiön Kosei-linja kulkee Kiotosta Takashiman kautta Ōmi-Shiotsuun, josta on yhteys edelleen Japaninmeren rannikkokaupunkeihin. Kaupungin alueen asemat ovat Ōmi-Takashima, Adogawa, Shin-Asahi, Ōmi-Imazu, Ōmi-Nakashō ja Makino.

Maantiet

Biwa-järven rannikolla Ōtsusta Fukuin prefektuurin Tsurugaan kulkee valtatie 161, jonka yhteyteen kuuluvat myös Takashima-ohitustie ja Kohoku-ohitustie. Poikittainen yhteys on tie 303, joka johtaa Japaninmeren rannikolta Obamasta Gifuun.