google/wiki40b huggingface dataset:
Taavetti Kaunisto

Taavetti Roopertti Kaunisto (9. helmikuuta 1888 Tyrvää – 29. marraskuuta 1961) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Nestori Kaunisto ja Iida Langen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Martta Irene Mälkiän kanssa.

Opinnot

Kaunisto kävi kansakoulun ja Länsi-Suomen kansanopiston vuonna 1906 ja Kokemäen maamieskoulun samana vuonna sekä suoritti yksityisesti viidennen luokan Tyrvään yhteiskoulussa vuonna 1909. Kurkijoen maamiesopiston hän kävi vuosina 1910–1911.

Jääkärikausi

Kaunisto liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 29. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917.

Suomen sisällissota

Kaunisto saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 25. maaliskuuta 1918 alkaen 10. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Kaunisto palveli 3. konekiväärikomppanian päällikkönä 1. heinäkuuta – 23. lokakuuta 1919 välisen ajan ja puoli vuotta 3. pataljoonan väliaikaisena komentajana 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Jääkärirykmentti n:o 3, Savon jääkärirykmentti n:o 3 ja Uudenmaan rykmentti. Armeijasta Kaunisto erosi 4. helmikuuta 1920 ja siirtyi sen jälkeen maanviljelijäksi Tyrväälle, missä hänellä oli omistuksessaan lisäksi saha.
Jörg Müller

Ura

Vuonna 1989 Müller voitti mestaruudet Saksan Formula Opel Lotus Challenge -sarjassa ja Formula Ford 1600:ssa.
Müller ajoi vuonna 1994 Saksan Formula 3 -mestariksi ja oli mukana vuonna 1996 voittamassa Span 24 tunnin ajoa. Vuosina 1995–1996 hän ajoi Supertouring-sarjassa. Vuonna 1996 Müller voitti lisäksi kansainvälisen Formula 3000 -mestaruuden. Vuonna 1993 hän voitti arvostetun Macaun Grand Prix'n.
Vuosina 1997–1998 Müller oli Formula 1 -sarjassa Arrowsin ja Sauberin testikuljettajana. Seuraavaksi hän siirtyi vuosiksi 1999–2001 Williamsille testaamaan moottoreita ja Michelin-renkaita. Hän ei kuitenkaan koskaan päässyt kilpailemaan F1-sarjassa.
Vuodesta 1997 vuoteen 2000 Müller oli paljon tekemisissä urheiluautosarjoissa. Hän oli mukana tallissa, joka voitti Daytonan 24 tunnin ajon Porsche 911 GT1:llä ja joka johti Le Mansin 24 tunnin ajoa 18 tunnin verran BMW V12 LMR:llä vuonna 1999. Müller osallistui kaudella 1998 FIA GT Championship -sarjaan.
Müller ajoi vuosina 1999–2001 American Le Mans Series -sarjassa. Hän voitti ALMS:ssä GT-luokan mestaruuden vuonna 2001. Hänen tallikaverinaan ajoi muun muassa Jyrki Järvilehto.
Vuosina 2002–2004 Müller kilpaili European Touring Car Championship -sarjassa. Müller oli mukana voittamassa Nürburgringin 24 tunnin ajoa vuonna 2004. Vuodesta 2005 lähtien hän on kilpaillu World Touring Car Championship -sarjassa. Kaudella 2006 hän sijoittui sarjassa toiseksi.
Stephen O’Halloran

Stephen Edward O’Halloran (29. marraskuuta 1987 Cobh Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura

Seurajoukuetasollta O’Halloran on edustanut kesäkuusta 2013 lähtien Stocport Countya. Aiemmin urallaan hän on pelannut myös Aston Villan, Wycomben (14 ottelua), Southamptonin (1 ottelu), Leedsin, Swansean (3 ottelua), Coventryn (13 ottelua), Carlisle Unitedin (5 ottelua) ja Nuneaton Townin (37 ottelua) riveissä.
Jan Guillou

Jan Oscar Sverre Lucien Henri Guillou [ɡɪ'juː] (s. 17. tammikuuta 1944 Södertälje) on ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan kotimaassaan parhaiten agentti Carl Hamiltonista kertovasta 13-osaisesta romaanisarjastaan, josta viisi kirjaa on suomennettu. Kirjat, joissa Guillou esittää myös kiivasta yhteiskunnallista arvostelua, ovat olleet Ruotsin kaikkien aikojen suurin romaanien myyntimenestys. Niitä on käännetty kymmenelle kielelle, ja neljästä on tehty elokuva. 
Guillou on myös suosittu televisioesiintyjä ja televisio-ohjelmien tekijä.

Elämänvaiheet

Guillou syntyi Södertäljessä Tukholman läänissä. Hänen isänsä Charles Guillou oli ranskalainen vahtimestari, joka työskenteli Ranskan suurlähetystössä Tukholmassa. Guilloun äiti Marianne (o.s. Botolfsen) oli norjalaistaustainen. Jan Guilloulla on sekä Ranskan että Ruotsin kansalaisuus. Kun Guilloun isoisä nimitettiin Ranskan suurlähettilääksi Suomeen, Guilloun isä päätti muuttaa Helsinkiin. Guillou varttui äitinsä ja tämän uuden aviomiehen kanssa Saltsjöbadenissa. 
Isäpuoltaan Guillou on kuvannut omaelämäkerrallisessa romaanissaan Pahuus. Siinä hänet esitetään sadistina, joka pahoinpitelee poikapuoltaan päivittäin. Guilloun äiti ja sisarpuoli ovat kiistäneet kuvauksen todenperäisyyden. Myös Guilloun opettajien mukaan romaani on paljolti sepitettä.

Iltapäivälehden syytökset vakoilusta

Ruotsalainen iltapäiväkehti Expressen väitti 24. lokakuuta 2009, että Guillou rekrytoitiin vuonna 1967 salaa KGB:n informantiksi. Guillou sanoi olleensa yhteydessä tehdäkseen tutkivaa journalismia. Hän sai moneen otteeseen KGB:ltä rahaa antamistaan tiedoista, jotka koskivat Vietnamin sodan vastustajia. Hän otti vastaan myös salaisen tehtävän ja toimitti asiakirjasalkun sovittuun paikkaan. KGB-yhteistyö jatkui vuoteen 1972 asti. Expressenin mukaan Säpo ei tutkinut kattavasti Guilloun tekoja, vaikka tämän ystävä Arne Lemberg antoi heille vihjeen niistä.
Vuonna 1973 Guillou tuomittiin vankeuteen niin sanotun IB-jutun takia. Guillou ja Peter Bratt paljastivat Ruotsin puolustusvoimien salaisen tiedustelutoimiston Informationsbyrån toiminnan.

Poliittiset näkemykset

1960- ja 1970-luvuilla Guillou toimi maolaisen Clarté-organisaation piirissä. Puolen vuoden ajan hän oli myös Clartéa lähellä olevan Ruotsin kommunistisen puolueen (aiemmin Marxisti-leninistien kommunistinen liitto KFML) jäsen, mutta hänet erotettiin puolueesta hänen jätettyään jäsenmaksunsa maksamatta ollessaan ulkomailla. Nykyään hän sanoo olevansa sosialisti mutta ei kommunisti.

Tuotanto

Guillou tunnetaan myös ristiretkiaikaan sijoittuvasta romaanisarjasta, jonka päähenkilö on temppeliherraksi pakotettu ruotsalainen Arn Magnusson. Näiden lisäksi kirjailijan suositumpiin romaaneihin kuuluu hänen omaan nuoruuteensa perustuva Pahuus (Ondskan), josta Mikael Håfström ohjasi samannimisen elokuvan vuonna 2003. Pahuus on päätynyt Suomessa myös näyttämölle Pasi Lampelan dramatisoimana Kansallisteatterissa 2012.
Robert Kovač

Ura

Uransa aikana Kovač on pelannut Rapid Weddingissä, vuosina 1994–1995 Hertha Zehlendorfissa, 1995–1996 1. FC Nürnbergissä, 1996–2001 Bayer Leverkusenissa ja 2001–2005 FC Bayern Münchenissä, missä hän voitti kahdesti Saksan Cupin ja kolmesti liigamestaruuden. FC Bayern Münchenistä mies siirtyi Juventukseen, josta vuonna 2007 Borussia Dortmundiin. Hän siirtyi vuonna 2008 Dinamo Zagrebiin, jossa lopetti pelaajauransa 2010. Leverkusenissa ja Bayern Münchenissä samoin kuin maajoukkueessa hän pelasi yhtä aikaa veljensä Nikon kanssa.
Kovač on Kroatian maajoukkueen vakiomiehistöä. Hän pelasi joukkueessa 2002 ja 2006 MM-kisoissa sekä 2004 EM-kisoissa. Kovač pelasi maajoukkueessa 84 ottelua tekemättä niissä yhtäkään maalia.
Tammikuussa 2013 Kovač aloitti valmennusuransa veljensä Nikon apuvalmentajana Kroatian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Veljekset valmensivat yhdessä Kroatian jalkapallomaajoukkueetta 2013-2015. Maaliskuussa 2016 he ottivat valmennusvastuun Eintracht Frankfurtissa.
Sumerin historia

Vanhin tunnettu sivilisaatio Sumer kehittyi Mesopotamiassa asteittain kylien kasvaessa ajan myötä yhä suuremmiksi. Uruk-kaudella vuoden 3900 eaa. jälkeen kehitettiin kuvakirjoitus, rakennettiin suuria kaupunkeja ja temppeleitä. Varhaisdynastisella kaudella 2900 eaa. alkaen kaupunkivaltiot kamppailivat ylivallasta keskenään, mikä päättyi Akkadin suurvallan perustemiseen. Sen jälkeen maata hävittivät vuoristosta hyökänneet gutilaiset. Sumerin sivistys kukoisti vielä uussumerilaisella ajalla 2150–2000 eaa., minkä jälkeen elamilaiset hyökkäsivät ja amorilaiset valtasivat maan.

Varhaiset maanviljelijät

Sumerin historia liittyy yleiseen maanviljelyn syntyyn Lähi-idässä. Villejä kasveja kerättiin Lähi-idässä hyvin varhain, jo noin 21 000 eaa. suurriistan metsästäjien kaudella. Viljely alkoi joskus välillä 11 000–9500 eaa.
ehkä Levantissa, Kaakkois-Turkissa tai Mesopotamian pohjoispuolisilla kukkuloilla. Tällöin ihmiset asettuivat asumaan paikoilleen. Jeriko oli varhainen linnoitettu viljan viljelyllä tai keräilyllä elänyt kylä. Siellä asui muurin ympäröimänä pyöreäpohjaisissa taloissa PPNA-kaudella noin 2000 asukasta. Viljely yleistyi Lähi-idässä voimakkaasti välillä 9500–8000 eaa. Noin 9200–8500 eaa. siirryttiin Lähi-idässä kiinteästä kyläasutuksesta kertoviin neliömäisiin, hyvin tehtyihin taloihin. Samoihin aikoihin karjanhoito alkoi. Pian viljelyn jälkeen alettiin Kaakkois-Turkin Cayonussa työstää kuparia, ja muualla valmistaa saviastioita.
Vaikka yleensä on uskottu ensimmäisten kiinteiden kylien liittyneen maanviljelyyn, uudet löydöt puhuvat toista. Varhainen kylälöytö oli todennäköisesti metsästyksellä elänyt Göbekli Tepe Kaakkois-Turkista. Tämän mukaan asutus voi olla kiinteätä, jos metsästämällä saadaan riittävästi ravintoa.
Vuoteen 7000 eaa. mennessä mm. Zagros-vuorten rinteille Kurdistaniin ja Lorestāniin oli syntynyt maanviljelystä ja karjanhoidosta elantonsa saavia kyliä.
Vuohi, lammas ja nauta oli kesytetty, samoin tunnettiin ohra ja vehnä. Vuorten rinteet olivat sateisempia kuin alanko. Keramiikka tuli käyttöön noin 7000 eaa. Varhaisen Mesopotamian kehityksen painopiste näyttää olleen Van- ja Urmiajärven ja Mosulin välisillä vuorenrinteillä. Peltojen keinokastelu lienee otettu käyttöön alueella, jolla vuotuinen sademäärä vaihtelee vuodesta toiseen ja on viljankasvatuksen rajamailla.
Kun ilmasto noin 5500 eaa. muuttui sateisemmaksi, väestö saattoi siirtyä jokien varsille. Etelä-Irakin tulvatasangoilla sadeviljely ei ole mahdollista, ainoastaan keinotekoinen kastelu: kaivetaan kanavia, joilla johdetaan vettä jokien penkereille. Toisaalta taas yläjuoksulla keinokastelu on mahdotonta, joet virtaavat jyrkissä kanjoneissa, ollaan sadeviljelyn varassa.
Kielettömät sammakot

Levinneisyys ja elinympäristö

Kielettömien sammakoiden lajeja tavataan luontaisesti Etelä-Amerikan pohjoisosissa (kennosammakot) ja Afrikassa (muut suvut). Tunnetuin laji, tavallinen kynsisammakko on kuitenkin ihmisen toimesta levinnyt koko Amerikkaan, sekä osiin Kaakkois-Aasiaa ja Eurooppaa.
Kielettömät sammakot elävät kokonaan vedessä. Niitä tavataan monenlaisissa vesissä, ja jos vesiolot pysyvät normaaleina, ne eivät välttämättä poistu vedestä koko elämässään.
David Byrne

Elämä ja ura

David Byrne syntyi Skotlannin Dumbartonissa 14. toukokuuta 1952 mutta kasvoi Pohjois-Amerikassa, lähinnä Kanadan Ontarion provinssin Hamiltonissa ja Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Baltimoressa. Byrne opiskeli Rhode Islandin designopistossa mutta jätti opinnot kesken jo vuoden jälkeen. Taidekoulussa hän tapasi Chris Franzin ja Tina Weymouthin, tulevat yhtyetoverinsa Talking Headsissa. Vuonna 1979 Talking Heads oli noussut new waven eturintamaan, ja yhtyeen lauluntekijä ja laulaja Byrne oli tunnettu ja arvostettu muusikko.
Talking Heads teki viimeisen albuminsa vuonna 1988. Byrne oli siihen mennessä tehnyt jo useita soololevyjä, joista ensimmäisen 1981. Hän on lisäksi säveltänyt elokuvamusiikkia esimerkiksi elokuviin Wall Street – rahan ja vallan katu ja Viimeinen keisari, kumpikin vuodelta 1987.
Byrne on muusikon uransa lisäksi myös muun muassa taidemaalari, valokuvaaja ja multimediataiteilija. Hän perusti 1990-luvun alussa oman levymerkkinsä Luaka Bop, joka keskittyy afrikkalaisiin esiintyjiin ja maailmanmusiikkiin.
Byrnellä on yksi tytär, Malu Valentine (s. 1990), vuonna 2004 päättyneestä avioliitostaan Adelle Lutzin kanssa.
Alice Parkinson

Alice Parkinson on australialainen näyttelijä, joka on kotoisin Sunshine Coastista, Queenslandista. Hän on esiintynyt useissa australialaisissa televisiosarjoissa, ja sittemmin sivuosassa The Pacific -minisarjassa. Parkinson on myös esiintynyt muutamissa elokuvissa, joista uusimpana vuoden 2011 seikkailuelokuvassa Sanctum.
Jakokoski

Jakokoski on kylä Kontiolahdella. Matkaa Kontiolahden kirkonkylälle on noin 10 kilometriä, Joensuuhun noin 20 kilometriä. Kylän läpi kulkee Joensuusta Lieksaan kulkeva kantatie 73. Yhdystie 5100 eli Mönnin-Selkien maisemaite johtaa Heinävaaraan kantatie 74:lle.
Jakokosken kylä ulottuu Pielisjokeen. Jakokosken museokanava on joen toisella puolella, ja sen katsotaan kuuluvan Mönniin.
Jakokoski on valittu valtakunnalliseksi vuoden kyläksi 1998. 
Kylässä on alakoulu, tähtitorni, urheiluhalli (valmistui 2006), seurojentalo, majoitusliikkeitä Tulevaisuuden kylä -hankkeessa. Kalliovaarassa on Felix Riikosen 1960-luvun alussa perustama kahden hehtaarin suuruinen puulajipuisto eli arboretum. Jakokoskelle on rakennettu langattomaan tekniikkaan perustuva kylän tietoverkko.
Jakokoski on Rospuutto-ryhmän järjestämän näyttelijä Taisto Reimaluodon nimeä kantavan teatterifestivaalin pitopaikka. Pienoisfestivaali pidetään Kontiovaaran vanhalla kyläkoululla. Vuonna 2008 esiintyjinä on Reimaluodon lisäksi muun muassa Kirsi-Kaisa Sinisalo, Minna Kivelä ja Niina Hosiasluoma.
Ice-T

Varhainen elämä ja ura

Marrow syntyi 16. helmikuuta 1958 New Jerseyn Newarkiin. Hänen isänsä oli afroamerikkalainen Solomon Marrow ja äitinsä oli Alice Marrow, joka oli taustaltaan Louisianan kreoli. Lapsena hän muutti Newarkista New Jerseyn Summitiin. Marrow’n ollessa kolmannella luokalla hänen äitinsä kuoli sydänkohtaukseen, ja hänen isänsäkin kuoli sydänkohtaukseen neljä vuotta myöhemmin.  Vanhempiensa kuoltua Marrow muutti tätinsä luo Los Angelesin South Centraliin Kaliforniaan. 
Marrow opiskeli Crenshaw High Schoolissa, josta hän valmistui hyvin arvosanoin. Koulussa hän tutustui myös katujengikulttuuriin. 17-vuotiaana hän muutti omaan asuntoon tunnettuaan olonsa epätervetulleeksi tätinsä luona, ja vuoden kuluttua hän sai lapsen tyttöystävänsä kanssa. Marrow päätti liittyä armeijaan, ja palveli siellä seuraavat neljä vuotta. Siviiliin palattuaan vuonna 1981 hän ajautui rikollisille teille high schoolin aikaisten ystäviensä kautta. Vuoteen 1983 mennessä hän oli alkanut toimia parittajana. Samana vuonna hän alkoi tekemään rap-musiikkia ja esiintymään yökerhossa.
Marrowin ystävistä osa tuli murhatuksi ja osa joutui vankilaan, ja he kehottivat Marrowia jättämään katuelämän. Pian Marrow esiintyi elokuvassa Breakdance, joka oli hänen ensimmäinen laillinen työnsä. Vuonna 1985 hän joutui auto-onnettomuuteen, ja vietti lähes kolme kuukautta sairaalassa. Hän päätti jättää rikollisen elämän taakseen ja muutti Hollywoodiin uuden tyttöystävänsä kanssa. Marrow alkoi rakentamaan uraa rap-artistina ja vuonna 1986 hän levytti kappaleen "6 in the Mornin'". Kappale kertoo rikollisesta elämästä kaduilla, ja sitä pidetään eräänä ensimmäisistä gangsta rap -levytyksistä. Marrow solmi pian levytyssopimuksen Sire Recordsin kanssa ja julkaisi debyyttialbuminsa Rhyme Pays vuonna 1987.

Yksityiselämä

Marrow eli suhteessa Darlene Ortizin kanssa. Tämä esiintyi myös Ice-T:n levyjen kansissa. Vuonna 1992 pari sai pojan. Nykyään hän on naimisissa malli Nicole "Coco" Austinin kanssa. He saivat tyttären marraskuussa 2015.
Aulis Rosendahl

Aulis Rosendahl (23. huhtikuuta 1937 Vahviala – 26. joulukuuta 2004 Phuket, Thaimaa) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa sekä lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Rosendahl tunnetaan erityisesti komediallisista rooleistaan. 
Rosendahlin televisiorooleja oli muun muassa kunnanvaltuuston puheenjohtaja Isä Aurinkoinen Jussi Niilekselän ohjaamassa ja Seppo Vesiluoman kirjoittamassa TV-sarjassa Hyvien ihmisten kylä (1993). Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan olivat manageri Timo Koivusalon elokuvassa Kulkuri ja joutsen (1999) sekä isännöitsijän rooli Rauni Mollbergin epookki-elokuvassa Ystävät, toverit (1989). Rosendahl oli kiinnitettynä muun muassa Oulun kaupunginteatterissa sekä Tampereen teatterissa, jossa hän näytteli muun muassa yhtä pääosaa Mika Waltarin näytelmässä Yövieras.
Viimeiset vuotensa Tampereella asunut Rosendahl kuoli Intian valtameren tsunamissa Thaimaan Phuketissa 26. joulukuuta 2004. Oulun kaupunki piti hänelle muistokonsertin 11. huhtikuuta 2005.
Bolšoi Kumak

Pääuoma

Joen lähteet sijaitsevat Orskista 80 kilometriä itään, ja joki virtaa 212 kilometriä, ennen kuin se yhtyy kymmenen kilometriä Orksista koilliseen sijaitsevassa Novoorskissa (ven. Hoвoopck) vasemmalta puolelta Uraljokeen 1 733 kilometriä ennen sen Kaspianmerellä olevaa suistoa. Joenpohja on yleensä hiekkaa, ja sen uoman leveys vaihtelee 5–40 metrin välillä. Joki on 2–3 metriä syvä, mutta uomien risteyskohdissa vain alle puoli metriä.
Joen lähteet sijaitsevat 334 metriä merenpinnan yläpuolella, ja joen suisto yhtyy Uraljokeen 188 metrin korkeudessa. Joelle tulee siten korkeuseroa 146 metriä, ja joen laskennallinen kaltevuus on siten 0,67 m/km.
Reunuspietaryrtti

Ulkonäkö ja koko

Reunuspietaryrtti kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi. Sen vankka varsi on uurteinen ja usein jo tyvestä haarova. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Himmeän- tai kellanvihreä lehtilapa on hienokarvainen, puikea ja parijakoinen tai -osainen. Lehtilavan liuskat ovat hampaisia ja pyöreäkärkisiä. Kukintona on 2–35 mykeröstä koostuva mykeröstö. Mykeröt ovat noin 1,5 cm leveitä. Laitakukkien kieli on 2–7 millimetriä pitkä ja väriltään valkoinen, Kehräkukat ovat kellertäviä torvikukkia tai laitakukkien kaltaisia. Jalostettuna lajista tunnetaan myös kerrottukukkaisia yksilöitä. Pähkylä on 5–8-harjuinen.
Kasvi muistuttaa jossain määrin sekä pietaryrttiä (T. vulgare) että päivänkakkaraa (Leucanthemum vulgare).

Levinneisyys

Alun perin reunuspietaryrtti on kotoisin Lounais-Aasiasta ja Balkanilta. Laji on levinnyt muualle viljelyn myötä. Esimerkiksi Tanskassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa sekä Etelä-Norjassa sitä tavataan villiintyneenä karkulaislajina. Suomessa reunuspietaryrtistä on havaintoja lähinnä maan eteläosista sekä Pohjanlanden rannikolta Oulun korkeudelle saakka.

Elinympäristö

Viljelyjäänteenä ja -karkulaisena kasvaessa reunuspietaryrtin tyypillisiä kasvupaikkoja ovat erilaiset joutomaat, nurmikot ja kaatopaikat.

Käyttö

Reunuspietaryttiä viljellään nykyään koristekasvina. Sitä on aiemmin käytetty myös rohtokasvina torjumaan matoja ja hoitamaan kramppeja. Antiikin aikana lajia käytettiin naistentautien hoitamiseen, josta juontuu myös lajin tyttöä tai neitsyttä tarkoittava tieteellinen nimi parthenium. Reunuspietaryrtti sisältää kouristuksia laukaisevia ja kipuja lieventäviä seksviterpeenilaktoneita (partenolidia, krysartemiineja, santamariinia, reynosiinia). Lisäksi kasvissa on melatoniinia.
Indofobia

Indofobia tarkoittaa intialaisiin ja intialaiseen kulttuuriin kohdistuvaa vihamielisyyttä. Laajemmassa merkityksessä termiä käytetään viittaamaan kaakkoisaasialaisiin kohdistuvia ennakkoluuloja ylipäätään.

Historiallinen Intia-vastaisuus

1800-luvun lopulla alkoi Pohjois-Amerikassa muodostua pelko siitä, että kiinalaiset siirtotyöläiset, jotka tarjosivat erityisesti Kalifornian rautateille halpaa työvoimaa, yleistyisivät ja syrjäyttäisivät paikallisen työvoiman. Työntekijät, sanomalehdet ja poliitikot vastustivat "keltaista uhkaa". Intialaisten siirtolaisten muutettua Kaliforniaan, myös he kohtasivat saman vastustuksen.
Lada 1700

Lada 1700 oli kauppanimi jota käytettiin venäläisen AvtoVAZ:in valmistamien henkilöautojen yhteydessä silloin, kun ne oli varustettu 1,7-litraisella moottorilla.
Vuosiluvut tarkoittavat mallin myyntiaikaa Suomessa, eivät mallin valmistusvuosia.
Juha Kettunen

Opinnot

Kettunen valmistui kauppatieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1983. Hän opiskeli ekonomistityön ohella ekonometriaa professoreiden Charles Manski ja Daniel McFadden ohjaamana ja valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1998 sekä väitteli kauppatieteiden tohtoriksi kansantaloustieteestä Jyväskylän yliopistossa vuonna 1993. Hän jatkoi tutkimustyötä Englannissa Bristolin yliopistossa, jossa hän suoritti Doctor of Philosophy -tutkinnon vuonna 1996 ekonometrian professori Andrew Chesherin ohjauksessa. Siirryttyään Jyväskylän yliopiston johtamiskoulutusyksikön johtajaksi hän suoritti yhteiskuntatieteiden lisensiaatin tutkinnon pääaineena yrittäjyys ja johtaminen Kuopion yliopistossa vuonna 1997 ja jatkoi opintoja Oulun yliopistossa, jossa hän väitteli tekniikan tohtoriksi tuotantotaloudessa vuonna 2009. Pedagogisiin opintoihin liittyen hän on kehittänyt innovaatiopedagogiikkaa.

Työtehtävät

Juha Kettunen työskenteli valtiovarainministeriön suunnittelusihteeristössä työryhmän sihteerinä vuonna 1983 ja Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksessa (ETLA) ekonomisti- ja tutkimustehtävissä vuoteen 1995 saakka. Sen jälkeen hän työskenteli Jyväskylän yliopiston Täydennyskoulutuskeskuksen tutkimusjohtajana sekä johtamiskoulutusyksikön johtajana vuoteen 1998 saakka ja Helsingin yliopiston Vantaan täydennyskoulutuslaitoksen johtajana vuoteen 2000 saakka, mistä alkaen hän toimi Turun ammattikorkeakoulun rehtorina ja vuodesta 2014 alkaen johtajana, rajattuna vastuualueenaan tutkimus- ja kehitystoiminnan kansainvälistyminen sekä julkaisutoiminta .

Asiantuntijatehtävät

Kettunen on toiminut asiantuntijana työministeriön, opetusministeriön, valtioneuvoston kanslian, eduskunnan sekä tasavallan presidentin kutsusta sekä arvioinut Brysselissä sosiaalirahaston ohjelmia Suomen liittyessä Euroopan unioniin. Hän on toiminut projektin johtajana Pohjoismaiden ministerineuvoston rahoittamassa aktiivista työvoimapolitiikkaa käsittävässä tutkimusprojektissa, ollut perustamassa eurooppalaista strategista kumppanuusverkostoa Consortium on Applied Research and Professional Education (CARPE) sekä toiminut Euroopan kulttuurikaupungin valtuuskunnan jäsenenä Turun ollessa Euroopan kulttuuripääkaupunki. Lisäksi hän on toiminut EAIR:n hallituksessa, Arene ry:n eri tehtävissä, strategiakonsulttina, laadunarvioinnin tehtävissä, Turun kauppakamarin teollisuusvaliokunnassa, Varsinais-Suomen maakunnan yhteistyöryhmässä sekä Varsinais-Suomen ELY-keskuksen neuvottelukunnassa sekä Turun kaupungin eri työryhmissä. Kettunen on toiminut kirjoitustyön ohella aktiivisesti monien eri aikakauskirjojen arvioitsijana ja toimituskunnan jäsenenä.
Ristinarkun koulu

Ristinarkun koulu oli 7–9 vuosiluokkien oppilaille perusopetusta antava koulu Ristinarkun kaupunginosassa Tampereella. Koulussa toimi rehtorina lukuvuotena 2009–2010 Kirsi Ranta. Koulussa opiskeli lukuvuotena 2009–2010 noin 380 oppilasta ja opettajia koulussa oli 42. Samassa rakennuksessa toimi myös viestinnänopetusta tarjoava Messukylän lukio vuosina 1960–2010. Rakennuksessa toimii edelleen Messukylän kirjasto. Ristinarkun koulu ja Takahuhdin koulu muodostivat yhtenäiskoulun 1.8.2010 alkaen ja sen nimeksi tuli Takahuhdin koulu. Lukuvuosina 2010-2011 Ristinarkun koululle tulivat opiskelemaan myös 5-6 luokkalaiset.
Gentil Delázari

Gentil Delázari (s. 9. syyskuuta 1940 Relvado) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1968 ja nimitettiin Sinopin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 9. helmikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Sinésio Bohn, jota avustivat Henrique Froehlich ja Alberto Frederico Etges.
22. maaliskuuta 1995 Delázarista tuli Sinopin piispa.