google/wiki40b huggingface dataset:
Joukkotiedotusväline

Joukkotiedotusväline tarkoittaa viestintäkanavaa tai laitetta, jolla voidaan viestiä suurille joukoille toistuvasti. Sanalla tarkoitetaan teknisten laitteiden ja järjestelmien lisäksi myös organisaatioita, jotka harjoittavat joukkoviestintää. Joukkotiedotusvälineitä ovat lehdistö, elokuva, radio, televisio ja internet.

Joukkotiedotusvälineiden vaikutus

Joukkotiedotusvälineitä on käytetty informaation jakamiseen. Laajettuaan joukkotiedotusvälineet ovat ryhtyneet myös viihdyttämään vastaanottajiaan, jolloin on herännyt kysymys joukkotiedotusvälineiden tiedotusluonteesta. Alvin Toffler jakaa kirjassaan Third Wave tiedotuksen agraariin, teolliseen ja jälkiteolliseen. Eurooppalais-yhdysvaltalaisesta näkökulmasta ensimmäinen kattava joukkotiedotus olivat katolilaisen kirkon saarnastuolista luetut kuulutukset, jossa kirkko pystyi säätelemään tiedotuskanavan käyttöä. Toisessa vaiheessa tuli protestanttinen vallankumous, kirjapainotaito sekä 1700-luvulla sanomalehdet, mikä jatkui radiolla ja televisiolla. Jo ennen sähköistä viestintää on merkittävää viestimien osaa, painettua sanaa pääasiassa päivälehdistöä tarkoittaen kutsuttu neljänneksi valtiomahdiksi. Kolmannessa aallossa joukkotiedottaminen laajenee omaehtoisemmiksi kustanteiksi ja verkottuu.
Tiedotusvälineitä voidaan käyttää erilaisiin tarkoitusperiin vaikutuskanavana: kaupallisiin tarkoituksiin tai poliittisiin tarkoituksiin mielipidemuokkaajina. Vapaat tiedotusvälineet voivat olla vallanpitäjien ”vartijoita” tuomalla esiin epäkohtia.
Massatiedotusvälineillä on myös kulttuurisia vaikutuksia. Kaikkialle yhtenäisenä levitettävä kaupallinen tiedotus ja viihde on nähty usein kulttuurien monimuotoisuutta uhkaavana tekijänä.

Joukkotiedotusvälineet Suomessa

Suomessa huomattava osa merkittävistä tiedotusvälineistä kuuluu suurille viestintäalan yhtymille Sanomalle tai Alma Medialle. Toinen merkittävä taho on Yleisradio. Kolmantena vaikuttavana tekijänä ovat maakuntalehdet. Maakuntalehtien kansainvälisten uutisten uutisvalikoimaan vaikuttaa merkittävästi STT, jonka suurin lehtiomistaja on Sanoma, joka kustantaa muun muassa Helsingin Sanomat -päivälehteä. Näin ollen kansainvälisten uutisten osalta lehdistön Reutersilta tuleva uutisvirta on STT:n toimittamaa. Sen sijaan kotimaisissa aiheissa voi olla erilaisia painotuksia.
Kaupallisesti vähälevikkisiä aatteellisia lehtiä tuetaan parlamentaarisella lehdistötuella, mikä tukee muun muassa eduskuntapuolueiden pää-äänenkannattajajien kustantamista.
Joukkotiedotusvälineiden ja valtiovallan välistä vuorovaikutteista suhdetta kuvaa se, että monet kansanedustajat ja ministerit ovat ammatiltaan toimittajia. Kaikkiaan noin 15% kansanedustajista on toiminut jollain lailla toimittajina.
Merkittäviä suomalaisia poliittisia toimittajia ovat puoluelehtien päätoimittajat, Yleisradion poliittiset toimittajat sekä poliittisia asioita käsittelevät ajankohtaisohjelmien toimittajat, suurimpien päivälehtien pääkirjoittajat sekä vakiokolumnistit. Poliittisia toimittajia toimii myös ministereiden erityisavustajina eli poliittisina sihteereinä.
Joaquín Sorolla

Joaquín Sorolla y Bastida [xoaˈkin soˈɾoʎa] (27. helmikuuta 1863 Valencia – 10. elokuuta 1923) oli espanjalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan auringossa ja veden äärellä oleskelevien ihmisten taitavana kuvaajana, mutta hän teki paljon myös muotokuvia, maisemamaalauksia ja historiallisia aiheita. Sorollan talo Madridissa toimii kotimuseona nimeltä Museo Sorolla, jossa on esillä paljon hänen töitään.

Elämä ja ura

Kauppiasperheeseen syntynyt Joaquín Sorolla jäi parin vuoden ikäisenä orvoksi yhdessä vuotta nuoremman pikkusisarensa Conchan kanssa heidän vanhempiensa kuoltua ilmeisesti koleraan. Sisarukset varttuivat äidinpuoleisen tätinsä ja tämän seppänä toimineen aviomiehen perheessä. Ottoisänsä kannustamana Sorolla sai taideopetusta jo teinivuosinaan Valenciassa ja matkusti 18-vuotiaana Madridin Prado-museoon tutkimaan mestarien töitä. Varusmiespalveluksen jälkeen 22-vuotiaana Sorolla sai nelivuotisen stipendin Roomaan, josta hän palasi Pariisin kautta takaisin Valenciaan 1888. Hän meni naimisiin Clotilde García del Castillon kanssa, ja he saivat kolme lasta.
Kolmenkymmenen vuoden ikään mennessä Sorolla oli jo ehtinyt saada töitään näytteille Madridissa, Pariisissa, Venetsiassa, Münchenissä, Berliinissä ja Yhdysvaltojen Chicagossa. Hän sai monia kultamitaleja ja nousi tärkeimpien länsimaisten elossa olevien maalarien jokkoon. 1900-luvun ensi vuosikymmenellä Sorolla oli tuotteliaimmillaan ja saattoi muotokuvista saamiensa ansioiden turvin harjoittaa taiteilijan ammattiaan hyvin vapaasti ja omaehtoisesti. Hän saattoi tehdä satoja maalauksia vuodessa, usein valtavaan kokoon rantojen auringonpaisteessa työskennellen.
Vuonna 1909 Hispanic Society of America järjesti Sorollan 356 maalauksesta näyttelyn New Yorkiin. Sitä varten Sorolla maalasi yhden kesän aikana 80 rantanäkymää. Näyttelyn maalauksista 195 myytiin Yhdysvaltoihin. Sorolla oleskeli puolisen vuotta New Yorkissa ja maalasi muun muassa kymmeniä muotokuvia amerikkalaissuuruuksista, kuten presidentti William Taftista. Vuonna 1911 Sorolla aloitti kahdeksan vuotta kestäneen, voimia vieneen tilaustyön 14:stä seinämaalauksesta Hispanic Societylle New Yorkiin, aiheena Espanjan eri maakunnissa asuvien ihmisten elämä ja tavat.
Vuonna 1920 Sorolla halvaantui täysin ja kuoli pari vuotta myöhemmin 60 vuoden iässä.

Sorollan mukaan nimettyjä paikkoja

AVE-suurnopeusjunien käyttämä Valencian rautatieasema on nimeltään Estación ​​​​​​​​​​​​​​Valencia Joaquín ​Sorolla. Myös Valencian metron asema Estación de Jesús oli aiemmin nimetty Sorollan mukaan. Málagassa on puolentoista kilometrin mittainen rannan suuntainen katu Avenida Pintor Joaquín Sorolla. Madridissa on aukio nimeltä Glorieta del Pintor Sorolla.
Eläköön uusi kuningas

Eläköön uusi kuningas on Lady Oscar -nimisen animesarjan kolmas osa.
Madame du Barryn juonittelut saavat vihdoin lopun, kun vanha kuningas sairastuu ja kuolee. Du Barry vangitaan ja tuomitaan kuolemaan. Uusi nuori kuningas nousee valtaistuimelle kauniin kuningattaren Marie Antoinetten kanssa. Ensimmäisenä tehtävänään kuningatar ylentää Lady Oscarin everstiksi. Onni on kuitenkin lyhytaikaista. Marie Antoinette haaveilee ruotsalaisesta kreivistä ja laiminlyö velvollisuuksiaan kansaansa kohtaan ja tyytymättömyys Ranskassa köyhien keskuudessa kasvaa. Uudet juonittelijat kuningattaren lähipiiristä yrittävät vielä pahentaa tilannetta. Lady Oscar pyrkii kaikin keinoin puolustamaan kuningatartaan ja joutuu lopulta kaksintaisteluun kreivi Germainin kanssa.
Vaihtokaupat

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo Vaihtokauppoja riehakkaaksi komediaksi hyvine näyttelijöineen. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Vaihtokaupat kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Davante Adams

Ura

Adams pelasi ennen ammattilaisuraansa kaksi kautta Kalifornian osavaltionyliopiston Fresnon kampuksen joukkueessa Fresno State Bulldogsissa. Hän pelasi joukkueessa 26 ottelua, joukkueensa kaikissa otteluissa kummallakin kaudella, ja teki yhteensä 38 touchdownia, 12 kaudella 2012 ja 24 kaudella 2013. Jälkimmäisen yliopistokautensa päätteeksi Adams sai Paul Warfield Awardin, jonka Touchdown Club of Columbus jakaa vuosittain mielestään parhaalle laitahyökkääjälle yliopistojalkapallossa.
Green Bay Packers varasi Adamsin numerolla 53 NFL:n varaustilaisuuden 2014 toisella kierroksella. Hän pelasi tulokaskaudellaan, kaudella 2014, täydet 16 runkosarjaottelua, joista 11 aloituskokoonpanossa, ja teki kolme touchdownia. Hän pelasi tuolla kaudella myös kaksi pudotuspeliottelua ja teki niissä yhden touchdownin. Kaudesta 2015 odotettiin Adamsin läpimurtokautta, Packersin tuolloin kokeneimman laitahyökkääjän Jordy Nelsonin jouduttua jättämään kausi väliin polvivamman vuoksi. Hän teki runkosarjassa kuitenkin vain yhden touchdownin. Kiinniottoja kertyi 50, 12 enemmän kuin tulokaskaudella, ja kiinniottojaardeja 483, 37 enemmän kuin tulokaskaudella. Hän oli kauden aikana sivussa kolmesta ottelusta nilkkavamman vuoksi. Adams pelasi myös tuolla kaudella pudotuspeleissä, yhden ottelun, jossa teki yhden touchdownin.
20. lokakuuta 2016, runkosarjaottelussa Chicago Bearsia vastaan, Adams otti kiinni 13 syöttöä jääden vain yhden kiinnioton päähän Don Hutsonin vuonna 1942 tekemästä Packersin yhden ottelun seuraennätyksestä. Hänelle kertyi tuossa ottelussa 132 kiinniottojaardia ja hän teki kaksi touchdownia.
Maui

Historia

Mauin ensimmäiset asukkaat saapuivat etelä-Polynesiasta 
Länsisestä maailmasta James Cook löysi Hawaijin vuonna 1778, mutta myös kapteeni Jean Francois de Galaup de La Perouse astui myös Mauin saarelle vuonna 1786. Hän oli ensimmäinen, joka oli tekemisissä Hawaijin ja Mauin saarella olevien asukkaiden kanssa. Nämä kaksi löytöretkeilijää tekivät Hawaijin saaret tunnetuksi koko mailmalle.
Historiallinen Lahainan kaupunki sai nimensä Havaijin kuningaalta vuonna 1802.  Kamehameha I valloitti Havaijin kaikki saaret ja perusti Havaijin kuningaskunnan. Kaupungista tuli valaanpyytäjien keskittymä, kalastajien ja merimiesten kohtauspaikka. Myös kirjailija Herman Melville oli valaanpyynnissä saarella. Melville tunnetaan kirjastaan Moby Dick. Myöhemmin Lahainan kaupunkia kehitettiin ajanviettokeskukseksi. Siitä tuli saaren länsiosan ajanviettopaikka ravintoloineen ja kauppoineen.

Matkailu

Maui maakunta ja saari on tunnettu trooppisista rannoistaan kuten Kihei, Makena ja Wailea saaren eteläosissa. Saaren koilisosassa on Honolua Bay, joka tarjoaa surfaajille rannat. Osa saaren rannoista soveltuu myös kaikkeen aktiviteettiin. Saarella sijaitsee lentokenttä nimeltä Kahului. Saarella vieraili vuonna 2017 lähes 2,8 miljoonaa lentomatkailijaa. Sää saarella on troppinen ja lämpötila ympärivuoden 21- 27 C astetta.

Tulivuori

Haleakala on suuri ei aktiivinen tulivuori saaren itä-osassa. Se peittää saaresta jopa 75 %. Tulivuoren nimen suora käännös nimestä tarkoittaa "auringon kotia". Tulivuori ei ole kuitenkaan täysin sammunut, ja viimeinen tulivuoren purkaus oli vuonna 1790.
Kämppäjärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Jänisojan valuma-alueeseen (35.364) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,3 metriä mpy.
Paavo Tiilikainen

Paavo Herman Tiilikainen (12. heinäkuuta 1923 Ruokolahti – 15. huhtikuuta 2007 Imatra) oli suomalainen SDP:tä edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1970–1979. Hän oli Miettusen II hallituksen sisäasiainministeri vuosina 1975–1976.
Tiilikainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1983.

Ura

Tiilikainen työskenteli lautatarhatyömiehenä Ruokolahdella ja Imatralla vuosina 1944–1956, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä Imatralla. Vuosina 1948–1950 ja 1954–1984 Tiilikainen oli Imatran kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen sekä jäsen kauppalan- ja kaupunginhallituksessa. Vuosina 1963–1969 hän oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen. Vuonna 1996 hänestä tuli SDP:n kunniajäsen.
Eduskuntaan Tiilikainen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1970 vaaleissa Kymen vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkokausille vuosien 1972 ja 1975 vaaleissa. Tiilikainen toimi eduskunnassa yhteensä yhdeksän vuotta vuoteen 1979 saakka. Vuosina 1973–1975 hän oli SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Marraskuusta 1975 syyskuuhun 1976 Tiilikainen toimi sisäasiainministerinä Martti Miettusen II hallituksessa, niin sanotussa hätätilahallituksessa. Tiilikainen oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 vaalissa.
Vuodesta 1977 vuoteen 1983, jolloin hän siirtyi eläkkeelle, hänellä oli henkilöstöpalvelupäällikön virka Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtailla Imatralla. 
Tiilikainen oli sotilasarvoltaan alikersantti. Jatkosodan aikana hän palveli Rukajärven rintamalla.

Yksityiselämä

Tiilikainen oli naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Semey

Historiaa

Venäläiset perustivat vuonna 1718 Irtyšin varrelle vanhan buddhalaisluostarin viereen kaupungin kauppaa turvaavaksi linnoitukseksi. Vuonna 1778 linnoitus siirrettiin tulvien vuoksi 18 km ylävirtaan. Paikkakunnan nimi oli vuoteen 1782 saakka Semipalatkoi (ven. Семипалаткой). Nimen taustana on alkuperäisellä sijaintipaikalla aiemmin olleet seitsemän kammiota tai rakennusta (ven. Семь Палат,  Sem palat), vaikka myöhemmin tehdyissä selvityksissä löydettiinkin ainakin 9-10 rakennuksen jäänteitä. Linnoituksesta kasvoi kaupunki Keski-Aasian paimentolaisten ja Venäjän keisarikunnan kaupan myötä. Vuodesta 1854 lähtien kaupunki oli alueellinen hallintokeskus. 1800-luvun lopulla kaupunkiin karkoitettiin ihmisiä poliittisista syistä.
Turkestanin–Siperian rautatie valmistui 1930, ja kaupungista kehittyi neuvostoaikana tärkeä liikenteen ja teollisuuden keskus.

Kaupungin mukaan nimetty ydinkoealue

Kaupungista 138 km länteen sijaitsi Neuvostoliiton ydinaseohjelman ensimmäinen koealue, Semipalatinskin ydinkoealue, jossa tehtiin vuosina 1949–1989 yhteensä 456 ydinkoetta, mikä on lyönyt leimansa kaupungin historiaan.

Ilmasto

Ilmasto on kuiva ja mantereinen. Semipalatinskin sääaseman vuosien 1961-1990 mittausten ilman keskilämpötila oli 3,5  °C. Tammikuun keskilämpötila on -15,0 °C ja heinäkuun 21,7 °C. Vuoden keskimäämäinen sademäärä on vain 277,4 millimetriä. Eniten sataa heinäkuussa ja vähiten tammikuussa.

Nykypäivä

Nykyinen Semey on vilkas yliopistokaupunki. Venäjän rajan läheisyyden ja tiedeyhteisön vuoksi kaupungissa on muuta maata venäläisempi ilme. Kaupungissa on sekä kazakinkielinen että venäjänkielinen teatteri. Kaupungissa on myös monia museoita.
Kaupunki sijaitsee Kazakstanin itäisen, Almatystä pohjoiseen johtavan pääradan varrella. Tältä radalta haarautuu Irtyšin eteläpuolella kulkeva sivurata länteen ja jatkoyhteys maan pääkaupunkiin Astanaan. Semeyn rautatieasema on merkittävä, kaupungissa on myös lentoasema ja pieni jokisatama.
HMS Leviathan (1790)

Palvelus

Trafalgarin taistelussa aluksen päällikkönä oli Henry William Bayntun ja se kuului Nelsonin johtamaan tuulenpuoleiseen jonoon. Taistelussa alus valtasi Espanjan laivaston San Agustínin.
Napoleonin sotien päätyttyä alus muutettiin vuonna 1816 vankilaivaksi ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1848.
Serkku

Serkkuja ovat keskenään henkilöt, joilla on yhteinen isoäiti tai isoisä eli serkku on isän tai äidin sisaruksen lapsi. Äidinpuoleisesta serkusta voidaan käyttää myös vanhempaa nimitystä orpana, isänpuoleisesta vastaavasti nepas.
Serkkupuoliksi ihmisiä voidaan kutsua silloin, kun vanhempien vanhemmista toinen on eri, esimerkiksi sama isänisä mutta eri isänäiti. Serkkua voidaan käyttää nimityksenä myös jos ihmiset eivät ole biologisesti sukua mutta avioliiton kautta, esimerkiksi äitipuolen siskonpoika tai biologisen velipuolen biologinen serkku.
Kahden serkun lapset ovat keskenään pikkuserkkuja, heillä on yhteinen isoisoäiti ja isoisoisä. Pikkuserkkua sanotaan myös toiseksi serkuksi. Tästä kaukaisempia, mutta toisiinsa samassa suhteessa olevia sukulaiset ovat kolmas serkku, neljäs serkku ja niin edelleen. Kolmannen polven serkkuja kutsutaan myös sokeri- tai varttiserkuiksi, neljännen polven taas sirpaleserkuiksi.

Kaksoisserkut

Kaksoisserkkuja ovat keskenään henkilöt, joilla on yhteiset isovanhemmat sekä isän että äidin puolelta. Kaksoisserkku jakaa henkilön kanssa kaikki isovanhemmat, tädit, enot, sedät ja serkut. Kun yhden perheen sisarukset saavat lapsia toisen sisarusparin kanssa, heidän lapsensa ovat keskenään kaksoisserkkuja. Kaksoisserkut ovat keskenään normaalia serkkuja genettisesti läheisempiä. Tavallisen serkun kanssa jaetaan keskimäärin 12,5 prosenttia geeneistä, mutta kaksoisserkun kanssa 25 prosenttia (olettaen, että sisarukset molemmissa perheissä ovat täyssisaruksia). Kaksoisserkukset ovat geneettisesti yhtä läheisiä sukulaisia kuin sisarpuolet.

Serkusavioliitot

Maailmanlaajuisesti serkusten väliset avioliitot ovat yleisiä: on arvioitu, että maailmanlaajuisesti jopa 20 prosenttia avioliitoista solmitaan serkkujen välillä. Arabien keskuudessa serkusavioliittoja avioliitoista on keskimäärin 40 prosenttia. BBC:n mukaan Isossa-Britanniassa asuvista pakistanilaisista 55 prosenttia on naimisissa serkkunsa kanssa.
Synnynnäisiä epämuodostumia esiintyy 4,5–6 prosentilla serkkujen välisistä lapsista, kun muulla väestöllä luku on 3 prosenttia.
Myös Suomessa serkukset voivat solmia avioliiton. Ruotsin valtakunnan Vuoden 1734 lain Naimiskaaren säännös määritteli, että serkkujen avioituminen vaati kuninkaan luvan: ”Orpanat ei mahda otta toinen toistans awioxi, ellei Cuningas sijhen lupaa anna.” Venäjän vallan aikana keisarillinen asetus kumosi tämän 1872 ja serkut saivat normaalin avioliitto-oikeuden.
Joissakin kulttuureissa serkusten välisiä sukupuolisuhteita pidetään insestinä: serkusavioliitot ovat laittomia esimerkiksi eräissä Yhdysvaltain osavaltioissa sekä Etelä-Koreassa. Serkusavioliitot eivät ole kiellettyjä missään Euroopan valtiossa, mutta niiden osuus maanosan avioliitoista laski huomattavasti 1900-luvun toisella puoliskolla.
Jussi Parkkila

Jussi Parkkila (s. 13. toukokuuta 1977) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Hän on toiminut Tapparan maalivahtivalmentajana. Aiemmin hän on ollut maalivahtivalmentajana venäläisessä Lokomotiv Jaroslavlissa, WHL-liigan Lethbrigde Hurricanesissa ja Ilveksen juniorijoukkueissa. Parkkila on valmentanut muun muassa Tuukka Raskia, Riku Heleniusta,Juha Metsolaa ja Harri Säteriä. Nykyisin Parkkila on maalivahtivalmentajana NHL seura Colorado Avalanchessa
James Tiptree Jr.

James Tiptree Jr. (oikea nimi Alice Bradley Sheldon, 1915 Chicago, Illinois – 1987 McLean, Virginia) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Sheldon tunnetaan novelleistaan, joiden parhaimmisto on koottu kokoelmaan Her Smoke Rose Up Forever (1990). Häneltä on suomennettu romaani Hävittäjä (1978).
Vuonna 1991 perustettiin hänen nimeään kantava James Tiptree, Jr. -palkinto.
Motorola 68012

Motorola 68012 oli Motorolan valmistama 16/32-bittinen suoritin, joka julkistettiin 1980-luvun alkupuolella.
Prosessori oli PGA suoritinkannallinen versio Motorola 68010 prosessorista, jossa oli laajennettu muistiavaruus ja RMC-pinni moniprosessorikäyttöön.
Seuraava prosessori sarjassa on Motorola 68020.
Utin Laskuvarjokerho

Historia

ULK järjesti useita hyppytapahtumia, joista mainittavimmat ovat kaikkien laskuvarjolajien SM-kisat 2009, 2006, 2001, 2000 ja 1996 sekä Utti-boogiet 2005, 2003, 1999, 1995 ja 1994. Tapahtumissa oli parhaimmillaan jopa 300 hyppääjää. Hyppykoneina on käytetty mm. AN-28, Let 410, Twin Otter, AN-26 -lentokoneita sekä Mi-8 -helikopteria. Vuonna 1998 Utin kentällä hypättiin ensimmäistä kertaa Suomessa AN-72 -tyyppisestä suihkukoneesta.
Kerho oli pitkään varsinkin taito- ja tarkkuushypyssä yksi edelläkävijäkerhoista Suomessa. Uttilaiset hyppääjät ovat menestyneet niin SM-kilpailuissa kuin PM- ja MM-tasollakin jopa mitalisijoja myöten.

Cessna 208 Caravan (OH-SIS)

Kerhon pääasiallisena hyppykoneena oli Utin Lento Oy:n omistama Cessna 208 Caravan. Sopimuksen mukaan kone oli käytössä ULK:n hyppytoiminnassa aina kun se ei ollut Utin Lennon omassa lentokäytössä. Käytännössä se oli kerhon käytössä iltaisin ja viikonloppuisin.
Koneeseen mahtui 15 hyppääjää ja se oli varustettu 675 SHP -moottorilla, turvavöillä, hyppyovella, kahvoilla ja kuvaajan astimella.

Cessna 172 (OH-CEW)

Kerhon pienin kone oli vuonna 2003 ostettu Cessna 172, johon mahtui kolme hyppääjää. Pääsääntöisesti koneella kuljetettiin matalalta hyppääviä, mutta tarvittaessa sillä saattoi lentää jopa kolmen kilometrin korkeuteen.
Mututieto

Mututieto, mututuntuma, mutu tai mutuväite  on käsite, joka on lyhenne sanoista ”musta tuntuu”. Sitä käytetään kuvaamaan heikosti perusteltua väitettä tai arkikäsityksiä. Mutumenetelmä on epätieteellinen tai muu perustelematon tutkimus- tai päättelytapa, ”musta tuntuu -menetelmä”. 
Mutulla voidaan ymmärtää myös nopeasti tehtyä johtopäätöstä tai varovaisuuden aiheuttamaa ensireaktiota asiaan, jolloin asian tarkempi selviäminen myöhemmin voi johtaa paremmin harkittuun ratkaisuun. Tällainen karkea tilanteen arviointi voi luonnonolosuhteissa olla hengen pelastava, koska harkintaan perustuva päätös on liian hidas. Tämän kaltaisten mutupäätösten onkin tutkittu aiheutuvan refleksinomaisesti ja sen mahdollisuudella on ollut merkittävä rooli ihmisen kehityksessä.
Ftalosyaniini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa ftalosyaniini on sinivihreää tai siniharmaata kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, eikä se liukene myöskään moneen orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Aromaattiset liuottimet kuten bentseeni, bentsofenoni tai aniliini liuottavat ftalosyaniinia kohtalaisesti. Useat metallit ja puolimetallit muodostavat komplekseja ftalosyaniinin kanssa ja nämä ovat väriltään useimmiten sinisiä tai vihreitä.

Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran ftalosyaniinia havaittiin muodostuvan vähäisiä määriä kuumennettaessa o-syanobentsamidia. Yhdistettä valmistetaan ftalonitriilistä kuumentamalla sitä natriumalkoksidien esimerkiksi natriumamylaatin tai amiinien kanssa. Näin muodostuu ftalosyaniinin natriumkompleksi, josta natrium voidaan syrjäyttää alkoholyysillä. Toinen yleisesti käytetty tapa on ftaalianhydridin ja urean välinen reaktio ja tätä katalysoi natriummolybdaatti. Ftalosyaniinin metallikomplekseja valmistetaan samalla tavoin metalli-ionien läsnä ollessa.
Kompleksoitumattomalla ftalosyaniinilla on muutamia erityiskäyttökohteita. Sen johdannaisilla ja metallikomplekseilla on sen sijaan useita käyttökohteita. Esimerkiksi kupariftalosyaniini on hyvin yleisesti käytetty sininen väriaine. Rautaftalosyaniini on hapettumisreaktioissa yleisesti käytetty katalyytti, ja monia ftalosyaniinikomplekseja tutkitaan orgaanisina puolijohteina.
Bocuse d’Or

Bocuse d’Or (’kultainen Bocuse’) on arvostettu kansainvälinen kokkikilpailu, joka on järjestetään kahden vuoden välein Ranskan Lyonissa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Kilpailu on nimetty maineikkaan, uutta ranskalaista keittiötä edustaneen ranskalaiskokin Paul Bocusen (1926–2018) mukaan.

Kansallinen ja alueellinen karsinta

Suomen joukkue on osallistunut tähän kokkien maailmanmestaruuskilpailuksikin kutsuttuun ruuanlaittokilpailuun vuodesta 1991 lähtien. Kilpailun Suomen-karsinnan järjestää suomalaisen ruokakulttuurin edistämiseen keskittynyt ELO-säätiö, joka toimii myös kilpailijoiden taustatukena. Aiemmin taustaryhmänä on toiminut Vuoden kokki ry.
Kaudella 2013–2015 Suomen edustaja oli keittiömestari Matti Jämsén assistenttinaan Antti Lukkari. Joukkueen vuonna 2015 saavuttama neljäs sija oli Suomen siihen mennessä paras sijoitus.
Vuoden 2016 Euroopan aluekarsinta järjestettiin 10.–11. toukokuuta Unkarin Budapestissä. Suomen edustaja Eero Vottonen selvitti tiensä – yhtenä 11 aluekarsinnasta valittuna – vuoden 2017 kilpailuun.
Vuonna 2019 Suomea edustanut Ismo Sipeläinen sijoittui sijalle 4.