google/wiki40b huggingface dataset:
Viimeinen kesä (vuoden 2007 elokuva)

Viimeinen kesä (Der geköpfte Hahn) on Radu Gabrean vuonna 2007 ohjaama saksankielinen elokuva. Se kertoo aikuisuuden kynnyksellä elävien nuorten ystävyydestä ja rakkaudesta pienessä romanialaisessa kaupungissa vuonna 1944.

Juoni

Eginald Schlattnerin romaaniin perustuva elokuva kertoo toisen maailmansodan vaikutuksista transilvanialaiseen Fagorasin seutuun, jossa asuu saksalaisia, unkarilaisia, romanialaisia ja juutalaisia. Suvaitseva monikulttuurinen yhteisö saa kärsiä natsien ja sodanuhkan alla. Elokuvan tarina kerrotaan vapaamielisen ja vauraan saksalais-unkarilaisen perheen teinipojan näkökulmasta. Hän liittyy parhaan kaverinsa mukana enempiä ajattelematta Hitlerjugendin jäseneksi. Pojat ihastuvat rikkaan talon ja juutalaisen elokuvakoneenkäyttäjän tyttäriin, mutta sota-ajan tuomat ristiriidat saavat vanhan kyläidyllin ja nuoruuden viattomuuden nopeasti katoamaan.
Mongala

Mongala on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Lisala. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Equateurin maakunnasta. Sen pinta-ala on 58 141 neliökilometriä.
Tuplajäät

Tuplajäät on Siilinjärven Toivalassa sijaitseva jäähalli. Hallissa on nimensä mukaisesti kaksi koko ajan käytössä olevaa kaukaloa. Hallissa voi harrastaa varauksen mukaan muun muassa jääkiekkoa, kaukalopalloa ja curlingia.
Halliin mahtuu 400 istuvaa tai 1000 seisovaa katsojaa. Toiseen kaukaloon avautuu lisäksi katsomoparvi. Hallissa on myös kuntosali sekä juoksu- ja loikkasuora.
Haibein tiibetiläisten autonominen prefektuuri

Väestö

Vuoden 2013 lopussa Haibein prefektuurissa asui 292 617 henkilöä, josta oli 98 455 han-kiinalaista (33,65%), 95 083 hui-kiinalaista (32,49%), 72 766 tiibetiläistä (24,87%), 15 560 mongolia (5,32%), 8 958 monguoria (3,06%) ja 1 795 muuta vähemistöedustajaa (0,61%).
Busch Gardens

Busch Gardens on sekä Floridan Tampassa että Virginian Williamsburgissa sijaitseva elämyspuisto. Tampan puisto sisältää yhden Pohjois-Amerikan suurimmista eläintarhoista. Puistot omistaa Blackstone Group. Aiemmin Busch Gardensit olivat Anheuser-Busch-olutyhtiön omistuksessa, ja niitä käytettiin yhtiön tuotteiden markkinointiin.
Kalliosirkunjyvä

Ulkonäkö ja koko

Yksi- tai kaksivuotinen kalliosirkunjyvä kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Se on pysty- tai kohenevavartinen ja pehmeäkarvainen. Lehdet ovat kapeita. Kalliosirkunjyvän kukinto on monihaarainen ja sen siniset kukat ovat pieniä, 3–6 mm leveitä. Parhaiten lajin tunnistaa sen hedelmysten särmissä olevista ankkuripäisistä piikeistä.

Levinneisyys

Kalliosirkunjyvän levinneisyys on sirkumpolaarinen, joskin Pohjois-Amerikassa esiintyvät populaatiot kuuluvat eri rotuun. Laji on laajalle levinnyt Euroopan ja Aasian vuoristoissa. Pohjoismaissa kalliosirkunjyvää tavataan pääasiassa Ruotsin ja Norjan tuntureilla. Suomessa lajin esiintymät ovat hajallaan Etelä-, Itä- ja Pohjois-Suomessa. Kalliosirkunjyväesiintymiä tunnetaan Heinolasta, Savonlinnasta, Kuusamosta, Enontekiöltä, Inarista ja Utsjoelta. Yksittäisissä kasvustoissa on useimmiten enintään muutamia kymmeniä yksilöitä.

Elinympäristö

Kalliosirkunjyvä on tyypillinen etelävuorikasvi, joka viihtyy lämpimillä pahdanaluskivikoilla. Laji suosii kalkkipitoista kallioperää ja tarvisee runsaasti typpeä. Varsin usein esiintymät sijaitsevatkin kotkan, piekanan tai korpin pesäpengermien alla, joista valuvat ulosteet lannoittavat maaperää. Uusille kasvupaikoille kalliosirkunjyvä leviää piikkisten hedelmysten takertuessa eläinten turkkeihin.
HMS Iris (1908)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V39, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja se myytiin 1958 romutettavaksi.
Messerschmitt Me 410

Messerschmitt Me 410 Hornisse ("herhiläinen") oli toisen maailmansodan aikainen, Saksan ja Unkarin käyttämä raskas hävittäjälentokone. Se oli Me 210:n jatkokehittelymalli, johon oli korjattu Me 210:ä vaivannut vakausongelma.

Suunnittelu ja kehitys

Me 210:n suunnittelu oli aloitettu jo vuonna 1939, mutta se osoittautui erittäin epävakaaksi eikä koskaan päässyt täysimittaiseen tuotantoon. Useita muutoksia tehtiin versioissa Me 210C ja D. Tutkimusten edetessä Me 210D:hen päätettiin sen sijaan ottaa käyttöön kokonaan uusi konetyyppi, Me 410.
Suurin ero Me 210:n ja 410:n välillä oli Daimler-Benz DB 603 -moottorien käyttöönotto. DB 603 -malli oli tehokkaampi kuin Me 210 C:ssä käytetty Daimler-Benz DB 605. Moottorin suorituskyvyn kasvaessa Me 410:n maksiminopeus oli 625 km/h. Huomattavasti parantuivat myös kohoamisnopeus, toimintakorkeus ja ennen kaikkea matkanopeus, joka nousi 579 kilometriin tunnissa.
Koneessa oli aikaisemmasta versiosta pidennetty nokka ja huippuluokan etureunasolakot, joita molempia oli testattu Me 210:ssä ja todettu huomattavasti käsittelyä parantavaksi. Solakot oli alun perin tarkoitus lisätä itse Me 210:een.
Toimitukset alkoivat tammikuussa 1943, kaksi vuotta myöhemmin kuin alkuperäinen suunnitelma oli vaatinut, ja jatkuivat syyskuuhun 1944 asti, jolloin yhteensä 1160 konetta oli rakennettu Messerschmittin Augsburgin ja Dornierin Münchenin tehtailla.
Nueva canción

Nueva canción (suom. uusi laulu) on 1960-luvulla Chilessa syntynyt yhteiskunnallinen laululiike, joka levisi nopeasti koko latinalaiseen Amerikkaan sekä myös Espanjaan ja Portugaliin. Sillä oli merkittävä vaikutus alueen maissa 1960–1970-luvuilla kansan parissa tapahtuneeseen poliittiseen ja sosiaaliseen heräämiseen.
Vasemmistolaisuutensa vuoksi nueva canciónin edustajia vainottiin Etelä-Amerikan sotilasdiktatuureissa. Tunnetuin uhri oli vuonna 1973 Chilen sotilasvallankaappauksen yhteydessä murhattu Víctor Jara. Muita tunnettuja artisteja ovat muun muassa argentiinalainen Mercedes Sosa, brasilialainen Gilberto Gil, chileläiset Violeta Parra, Rolando Alarcón, runoilija Pablo Neruda sekä kuubalaiset Carlos Puebla ja Silvio Rodríguez. Tunnettuihin yhtyeisiin kuuluivat chileläiset Quilapayún ja Inti-Illimani.
Nueva canciónilla oli vaikutusta myös Suomessa 1960–1970-lukujen vaihteessa syntyneeseen poliittiseen laululiikkeeseen, jossa mukana olleet artistit esittivät ja levyttivät lukuisia latinalaisesta Amerikasta peräisin olevia kappaleita.
Ott Lepland

Eurovision laulukilpailu 2012

Lepland edusti Viroa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa vironkielisellä kappaleellaan "Kuula". Hän selviytyi toisesta semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui 6. sijalle.
Lakalaka

Lakalaka on alun perin 1800-luvulla kehittynyt tongalainen tanssin ja laulun perinne. Sitä pidetään usein Tongan kansallistanssina. Lakalaka-esitys kestää noin puoli tuntia, ja siihen voi osallistua jopa useita satoja esittäjiä. Osallistujat ovat riveissä, miehet yleisön näkökulmasta oikealla ja naiset vasemmalla. Miehet tanssivat nopein, energisin liikkein; naiset tekevät siroja tanssiaskelia, jotka on sovitettu yhteen käsien liikkeiden kanssa. Esitykseen kuuluvat tanssin lisäksi käsien taputukset ja polyfoninen laulu. Esitystä johtaa punake. Aiheet voivat liittyä esimerkiksi Tongan historiaan ja tongalaisiin taruihin. Lakalaka kuuluu Unescon Aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Vesa Punkari

Vesa Punkari (s. 23. joulukuuta 1976) on salibandyn maailmanmestari ja entinen suomalainen salibandyn huippupelaaja.

Kansainvälinen pelaajaura

Kaudet 1998-2003 Punkari pelasi Ruotsissa Karlstadissa, Finspångissa sekä Tukholmalaisessa Balrog Oilersissa. Ruotsin pääsarjassa yhteensä 105 runkosarjan ottelua ja 26 Playoff ottelua pelanneen suomalaisen saavutuksina on hopeaa finaaleista Balrogin kanssa v. 2002 sekä kaksi pronssia. Kaudet 2006-2008 hän pelasi Sveitsin pääsarjassa (NLA) yhteensä 35 runkosarjan ottelua ja 16 Playoff ottelua edustaen, Bernin Kantonin joukkuetta SV Wiler-Ersigeniä, jonka riveissä voitti kaksi peräkkäistä mestaruutta. Kaudella 2007 Punkari pelasi Wiler-Ersigenin paidassa salibandyn Euroopan Cupissa jossa hänet valittin turnauksen Allstars puolustajaksi.

Maajoukkueura

Maajoukkueurallaan Punkari edusti Suomea yhteensä 105 maaottelussa ja 7 MM-kisoissa. Hän voitti Suomen paidassa maailmanmestaruuden vuonna 2008 Prahassa, Tšekin MM-kisoissa ja on lisäksi saavuttanut 4 MM-hopeaa ja 2 MM-pronssia. MM-kisojen Allstars puolustajaksi Punkari valittiin Norjan kisoissa vuonna 2000. Kansainvälisissä maaotteluissa hän on tehnyt 38 maalia ja antanut 24 maaliin johtanutta syöttöä eli yhteensä 62 pistettä.
Mika Myllyaho

Mika Juhani Myllyaho (s. 30. joulukuuta 1966 Kerava) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän aloitti Kansallisteatterin pääjohtajana vuonna 2010.

Henkilöhistoria

Mika Myllyaho syntyi Urho ja Lilja Myllyahon perheeseen. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta ohjaajaksi vuonna 1999. Myllyaho toimi vuosina 2002–2006 Teatterikorkeakoulun ohjaajantyön lehtorina ja oli vuodesta 1998 Ryhmäteatterin taiteellinen johtaja yhdessä kirjoittaja-ohjaaja Esa Leskisen kanssa. Myllyaho on ohjannut Ryhmäteatterissa ja Kansallisteatterissa. Vuonna 2007 Kansallisteatterin Willensaunassa sai kantaesityksensä hänen ohjaamanaan Sofi Oksasen näytelmä Puhdistus. Sama ohjaus on nähty myös Tampereen Teatterikesässä. Myllyaho on näytellyt sekä teatterissa että elokuvassa. Hän on myös yksi Tampereen Teatterikesän kolmesta taiteellisesta johtajasta vuodesta 2007 alkaen.
Hannu Kangas

Hannu Antero Kangas (s. 26. toukokuuta 1968) on suomalainen yleisurheiluvalmentaja ja entinen keihäänheittäjä. Hän toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2005–2011. Hän on valmentanut Tero Pitkämäkeä koko tämän uran ajan. Lisäksi hän valmensi Teemu Wirkkalaa elokuuhun 2010 saakka ja nykyään hän toimii myös tyttärensä, Jenni Kankaan valmentajana. Hän on toiminut Etelä.Pohjanmaan Yleisurheilu ry:n puheenjohtajana vuodesta 2013 lähtien.
Suomen Urheiluliitto on valinnut Kankaan vuoden valmentajaksi vuosina 2004, 2007 ja 2010.
Kankaan ennätys keihäänheitossa on miesten 800 gramman keihäällä 72,48 metriä.
Siviiliammatiltaan Kangas on luokanopettaja ja työskentelee Kuortaneella Alvarin koulussa.
Joe Esposito (muusikko)

Ura

Esposito perusti 1977 Brooklyn Dreams -nimisen, jossa hän toimi päävokalistina sekä kitaristina. Siihen kuului hänen lisäkseen kosketinsoittaja Bruce Sudano ja rumpali Eddie Hokenson, joka Espositon ohella lauloi välillä. Yhtye kirjoitti yhdessä Donna Summerin kanssa kappaleen ”Bad Girls”, ja he myös soittavat tällä singlellä, kuten myös vuoden 1978 kappaleella ”Heaven Knows”. Yhtye levytti neljä studioalbumia, kolme soundtrack-albumia ja hajosi vuonna 1980.
Vuonna 1982 Giorgio Moroder pyysi Espositoa osallistumaan Solitary Men -nimiseen projektiinsa. Moroder toimi tuottajana, ja siitä tuli Espositon ensimmäinen sooloalbumi. Hän vietti 1980-luvun säveltämällä kappaleita lukuisiin eri elokuviin sekä muille esiintyjille, joiden kanssa teki myös duettoja tai oli taustalaulajana. Hän sai Grammy-ehdokkuudet vuonna 1984 Flashdance ja Staying Alive -elokuvien soundtrackeistä, ja vuonna 1988 duetosta ”Piano in the Dark”, jonka hän lauloi Brenda Russellin kanssa.
1990-luvun alussa Esposito lähti kiertueelle The Planotones -nimisen lauluyhtyeen kanssa, joka kuului hänen lisäkseen päävokalisti Kenny Vance sekä entinen yhtyetoveri Eddy Hokenson Brooklyn Dreamsin ajoilta. Ryhmä esiintyi vuoden 1978 musikaalissa American Hot Wax. Kiertueelta pois jäänyt kosketinsoittaja Bruce Sudano kuului myös The Planotonesin alkuperäiseen kokoonpanoon. Vuonna 1996 Esposito julkaisi bluesvaikutteisen albuminsa Treated and Released. Nykyään hän asuu Las Vegasissa ja jatkaa kappaleiden kirjoittamista elokuviin, esiintyen paikallisissa kasinoissa sekä tehden samalla omaa musiikkiaan.
Maarianhaminan vaakuna

Maarianhaminan vaakuna on Maarianhaminan kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa kaupungin tärkeimpään elinkeinoon, merenkulkuun, ja kaupungin puistoihin, joiden tyypillinen puu lehmus on.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisellä kilvellä pysty kulta-ankkuri, sen yläpuolella lakio, jossa kolme vihreää lehmuksen lehteä.” Vaakunan on suunnitellut Nils Byman, ja Maarianhaminan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 15. syyskuuta 1949. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951.
Kaupungin alkuperäinen vaakuna oli vahvistettu 14. maaliskuuta 1881.
Palestine Exploration Fund

Palestine Exploration Fund (PEF) on brittiläinen järjestö, joka perustettiin 1865 alkuperäisenä tarkoituksenaan edistää Palestiinan ja Levantin alueen arkeologista ja muuta tieteellistä tutkimusta.
Järjestöä käytettiin myös tiedustelutiedon keräämiseen alueella Osmanien valtakuntaa vastaan. Esimerkiksi Leonard Woolley ja T. E. Lawrence kartoittivat Siinain niemimaata järjestön nimissä toteutetussa kartoituksessa ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Järjestön julkaisema Palestine Exploration Quarterly on ilmestynyt vuodesta 1869.
Meri-Lappi

Meri-Lappi on Perämeren rannikolla oleva Lapin nykymaakunnan lounaisosa, Pohjois-Pohjanmaan ja Ruotsin välissä oleva alue ja sama kuin Kemi–Tornion seutukunta. Aiemmin Meri-Lapilla saatettiin viitata myös Jäämeren rannikkoon Petsamossa sen ollessa osa Suomen Lappia vuosina 1922–1944. Meri-Lapin väkiluku on noin 60 000 asukasta.

Elinkeino

Meri-Lappi on kasvanut suurteollisuuden ympärille. Teollisuus on toiseksi merkittävin elinkeino. Meri-Lapin alueelle on kerääntynyt suuri joukko isoja yrityksiä. Tämä johtunee hyvistä kulkuyhteyksistä meritse sekä rautateitse.  Suurimmat tuotantolaitokset sijaitsevat Kemissä ja Torniossa. Kemissä on hyvin pitkälti keskitytty paperin- ja kartongin valmistamiseen ja kaivostoimintaan. Torniossa taas teräksen valmistamiseen Elijärvellä louhitusta malmista. Näiden ympärille on syntynyt runsaasti pk-yrityksiä, joista esimerkkinä voidaan mainita torniolainen Kuitunikkarit. Yritys valmistaa muun muassa suuria tuulivoimalakomponentteja lasikuidusta.
Meri-Lapissa on ollut panimoteollisuutta Tornion Lapin kullan panimossa vuodesta 1873. Panimotoiminta loppui muutamaksi vuodeksi 2010, kunnes pienpanimo Tornion Panimo avattiin samalla paikalla 2016. Vanhalle panimon tehdasalueelle on syntynyt myös elämysteollisuutta, kuten aktiviteettipuisto, rock-klubi ja hyvinvointikeskus. 
Osaamista Meri-Lapin alueelta löytyy myös metallintyöstöstä, rakentamisesta ja koulutuksesta. Yhtenä suurimpana kouluttajana Suomessa voidaan pitää Ammattiopisto Lappiaa, jonka toimipisteistä suurin osa sijaitsee Meri-Lapin alueella. Opiston koulutustarjontaan kuuluu useita ammattinimikkeitä ja osa ammateista on sellaisia, joita ei juurikaan opeteta muissa oppilaitoksissa.
Myös matkailu on tärkeä elinkeino Meri-Lapissa. Neljä vuodenaikaa, kolme merkittävää lohijokea, sekä kansainvälisesti tunnetut Jäänmurtaja Sampo sekä Kemin lumilinna tarjoavat loistavat puitteet ympärivuotiselle matkailulle. Alueelta löytyy niin kulttuuria, elämysmatkailua kuin ostosmahdollisuuksiakin. Alueellisena matkailuorganisaationa toimii Meri-Lapin Matkailu Oy.

Muuta

Meri-Lapin alueella on runsaasti peräpohjalaisia rakennusperinteitä edustavia rakennuksia, joista suurin osa on vielä asuttavassa kunnossa ja asuttuina. Muutamat näistä taloista ovat saaneet tunnustuksen vanhojen rakennusten ylläpitämisestä ja kunnostamisesta. Näitä vanhoja rakennuksia ei näe ajettaessa E4-tietä Simosta Tornioon, koska suurin osa vanhoista taloista sijoittuu vanhojen teiden varsille.
Willy Kyrklund

Paul Wilhelm (Willy) Kyrklund (27. helmikuuta 1921 Helsinki – 27. kesäkuuta 2009 Uppsala, Ruotsi) oli Uppsalassa Ruotsissa asunut suomenruotsalainen kirjailija.
Kyrklundin vanhemmat olivat filosofian maisteri Gunnar Kyrklund ja Ingeborg Hörhammer. Perhe muutti 1938 Ruotsiin heti Willy Kyrklundin päästyä ylioppilaaksi. Kyrklund opiskeli 1950-luvulla sinologiaa, kiinan ja venäjän kieltä sekä matematiikkaa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953.
Kyrklund aloitti kirjailijanuransa novellikokoelmalla Ångvälten (1948). Hänen tunnetuin teoksensa on 1952 ilmestynyt romaani Mästaren Ma. 
Kyrklund sai 1994 Uppsalan yliopistosta kunniatohtorin arvon.
Sukkahousut

Sukkahousut ovat vaate, joka ulottuu tiukasti vartaloa myötäillen vyötäröltä varpaisiin. Niitä käyttävät useimmiten naiset. Ne tehdään tavallisesti nailonista. Yhtenä kappaleena tehtävät sukkahousut keksittiin 1960-luvulla, ja ne korvasivat pian erilliset pitkät sukat ja sukkanauhaliivit.

Sukkahousujen rakenne

Perussukkahousuissa on paksumpaa materiaalia varpaiden kohdalla, joskus myös jalkapohjassa ja kantapäässä (kärki-, pohja- ja kantavahvike) sekä yläosassa. Haarakiila voi olla puuvillasekoitetta ettei se hiosta. Hoikat naiset käyttävät likimain symmetrisiä sukkahousuja, joissa on sauma edessä ja takana. Ns. madame-mallissa on kaksi takasaumaa.
Sukkahousujen paksuusyksikkö on denier. Se kuvaa, montako grammaa painaa 9 000 metriä sukkahousujen valmistuksessa käytettyä lankaa.  Juhlasukkahousut ovat usein ohuita, kesällä jopa alle 10 denieriä. 20 denierin sukkahousut peittävät mahdolliset suonikohjut tai värilliset läikät säärissä. 30–40 denieriä likimain estää ihon näkemisen sukkahousujen läpi.
Lasten sukkahousut tehdään usein puuvillasta, johon on sekoitettu pieni määrä polyamidia ja elastaania, joskus myös akryylistä tai villasta.

Historia

Sukkahousujen varhaisia muotoja käytettiin jo renessanssin aikana. Silloin niitä käyttivät yksinomaan miehet, naisten säärien näkyminen oli siveetöntä.
Modernien sukkahousujen edeltäjä olivat nailonsukat. Ne tulivat markkinoille vuonna 1940. Nailon ei jousta, joten sukkia tehtiin monta kokoa, ja säären takaosaa koristi käsin ommeltu sauma. 1950-luvulla keksittiin että kun nailonia käsiteltiin kuumentamalla, sen joustavuus parani, ja vuonna 1959 DuPont rekisteröi lycran. 1960-luvulla minihameen myötä sukkahousut ohittivat sukat suosiossa. Pyörökutomakoneiden ansiosta sääriosan saumat jäivät historiaan. 
Arkisten perussukkahousujen rinnalle tuli 2000-luvulla "funktionaalisia sukkahousuja", joiden luvattiin elvyttävän verenkiertoa tai torjuvan bakteereita.

Sukkahousuteollisuus

Euroopassa sukkahousujen markkinajohtaja on kansainvälinen DIM. Suomessa Amar on markkinajohtaja erikoisliikkeissä ja tavarataloissa. Lisäksi on monia muita sukkahousuvalmistajia, kuten itävaltalainen Wolford.
Suomessa johtavia sukkahousujen valmistajia olivat Norlyn Torniossa vuoteen 1976 ja Kymen Sukkakin Kuusankoskella päätyi konkurssiin vuonna 1999, mutta valmistus on pääosin siirretty muun tekstiiliteollisuuden ohella halvan työvoiman maihin.

Sukkahousukulttuuri

Pirkka-lehdessä julkaistavien niksien suurin osajoukko ovat sukkahousuniksit: erilaisia tapoja käyttää rikkoutuneita sukkahousuja vielä hyödyksi. Tämä voi kuvastaa säästäväisten ihmisten turhautumista: sukkahousuihin tulee helposti silmäpako, ja silloin muutaman millin vian takia pitää heittää roskiin iso ja kallis vaatekappale, jota ei ole välttämättä käytetty kertaakaan. Nykyään markkinoilla on jo silmäpaottomia sukkahousuja, joiden kutomatekniikka estää yhden katkenneen langan aiheuttamasta silmäpakoa sen laajemmalti.
Jussi Kotkavirta

Jussi Kotkavirta (6. helmikuuta 1954 Lohja) on filosofian professori Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksella. Hän on myös Joensuun yliopiston filosofian dosentti ja Helsingin yliopiston estetiikan dosentti.
Kotkavirran erikoisaloja ovat saksalainen idealismi, nykyfilosofia, psykoanalyysi ja estetiikka. Kotkavirta on ollut toimittamassa useita filosofian oppikirjoja.
Matkailutie

Matkailutie on Suomessa Tiehallinnon määritelmän mukaan tie, jolla on sen yleiseen liikenteelliseen merkitykseen nähden poikkeuksellisen runsaasti matkailijoiden kannalta merkittäviä kohteita. Muissa maissa matkailuteitä on määritelty eri tavoin, ja suomenkielistä nimitystä matkailutie voidaan tapauksesta riippuen käyttää joskus myös muiden maiden eri tavoin luokitelluista matkailuteistä.
Suomessa viralliset matkailutiet on merkitty yhtenäisillä, ruskeapohjaisilla kilvillä, joissa on teiden nimet ja matkailutien omat tunnukset. Matkailuteiden varsilta löytyy majoitusta, kulttuuria, ruokapaikkoja ja hienoja maisemia.
Suomessa matkailutiet nimetään yleensä aiheen mukaan. Esimerkiksi Kuninkaantie on vanha postireitti ja Hämeen Härkätie keskiaikainen Turun linnan ja Hämeen linnan välinen reitti. Teillä on myös omat tunnukset, jotka esiintyvät muun muassa tienvarsiopasteissa. Kuninkaantien merkkinä on kruunu ja Hämeen Härkätiellä härän pää.
Suomen matkailutiet ovat Revontultentie, Via Karelia, Sininen tie, Tervan tie, Vihreän kullan kulttuuritie, Taikayöntie, Hämeen Härkätie, Saariston rengastie, Kuninkaantie ja Pohjanlahden rantatie.
Peter Sarno

Peter Sarno (s. 26. heinäkuuta 1979 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa keskushyökkääjänä Saksan DEL-liigan Frankfurt Lionsissa ja hän oli joukkueen paras pistemies kaudella 2007-08 ja DEL-liigan kolmanneksi paras pistemies.
Sarnolla on 7 NHL-ottelua joissa on tehnyt yhden maalin.
Sarno on edustanut Euroopassa Frankfurt Lionsin lisäksi sveitsiläistä Fribourg-Gotteronia kaudella 2006-07 ja SM-liigan Espoo Bluesia kaudella 2002-03. Espoossa hän pelasi huippukauden tekemällä 45 ottelussa tehot 17+23=40.
Kalevan kisat 1921

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1921 Kotkassa 20.–21. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingfors IFK.
Urheilija

Urheilija on urheilun harrastaja tai urheilua ammatikseen harjoittava. Urheilu jaetaan amatööri- eli harrastajaurheiluun ja ammattiurheiluun sen mukaan, saako urheilija korvausta työstään vai maksaako hän harrastamisestaan. Ammattiurheilijat tekevät työtä joukkuelajeissa yleensä työsuhteessa. Yksilölajeissa ammattiurheilijat ovat useimmiten yrittäjiä. Kilpaurheilua voi olla sekä amatööri- että ammattilaisurheilu. Laajojen kansanryhmien harrastamaa liikuntaa kutsutaan sen sijaan kuntourheiluksi. Sillä ei välttämättä ole kilpailullisia tavoitteita.
Suomen kielen sana urheilija perustuu sanoihin urheilu ja urheilla, ja nämä taas joko adjektiiviin urhea tai tämän kantasanaan urho. Se vakiintui laajaan käyttöön 1800-luvun lopulla sen jälkeen, kun Kotikielen Seura oli suositellut sitä vuonna 1886. Monissa muissa kielissä samaa tarkoittavien sanojen pohjana on joko kreikan άθλητὴς, athlētēs 'se joka kilpailee' tai ranskan desport
Grzegorz Krychowiak

Seurajoukkueura

Krychowiak siirtyi kesäkuussa 2012 ranskalaisseura Bordeauxista toiseen ranskalaiseen Reimsiin kolmivuotisella sopimuksella.
Heinäkuussa 2014 Krychowiak teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Sevillan kanssa. Sen jälkeen hän on edustanut ranskalaista Paris Saint-Germainia ja lainasopimuksella englantilaista West Bromwich Albionia ennen siirtymistään Venäjälle.
Grand Prix de poésie de l'Académie française

Grand Prix de Poésie de l'Académie française on ranskalainen kirjallisuuspalkinto, joka on myönnetty vuodesta 1957 runoilijalle, ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaan.
Axel Hervelle

Ura

Hervelle pelasi koripalloa Verviers-Pepinsterin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2000–2001. Viimeisellä kaudellaan hän teki Belgian liigassa 10,2 pistetä ottelua kohden ja siirtyi vuonna 2004 Real Madridiin. Hervelle voitti joukkueessa Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Lisäksi vuonna 2007 hän voitti ULEB Cupin. Hervelle osallistui vuonna 2005 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet 52. pelaajana. Vuonna 2009 hänen pelaajaoikeutensa siirrettiin Houston Rocketsille pelaajavaihdon myötä. Hervelle edusti Real Madridia joulukuuhun 2009 asti ja tammikuussa 2010 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.