google/wiki40b huggingface dataset:
Curtis Myden

Alkuajat

Myden osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten tason kansainvälisiin arvokilpailuihin vuonna 1991, jolloin järjestettiin Tyynenmeren maiden uintimestaruuskilpailut Edmontonissa. Seuraavana vuonna Myden osallistui ensimmäistä kertaa olympialaisiin, sijoittuen 200 metrin sekauinnissa kymmenenneksi ja 100 metrin rintauinnissa sijalle 25.

1993

Vuosi 1993 oli Mydenin läpimurtovuosi. Hän voitti lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa Espanjan Palma de Mallorcalla kultaa 400 metrin sekauinnissa, ennen Moldovan Serghei Mariniucia ja Suomen Petteri Lehtistä. Lisäksi hän voitti pronssia 200 metrin sekauinnissa.

1994

Vuonna 1994 hän osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin Italian Roomassa, sijoittuen 400 metrin sekauinnissa neljänneksi.

1995

Vuonna 1995 Myden lähti puolustamaan edellistä lyhyen radan MM-kilpailuista saamiaan mitaleja lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuihin Brasilian Rio de Janeirooon. Hän kirkasti 200 metrin sekauinnin kolmannen sijansa hopeaksi, mutta putosi yhden pykälän alemmaksi 400 metrin sekauinnissa, saavuttaen näin kaksi hopeaa.

Kesäolympialaiset 1996

Vuoden 1996 kesäolympialaisiin Yhdysvaltojen Atlantaan Myden lähti mitalisuosikkina. Hän ei pettänytkään odotuksia, ja sijoittui 200 metrin sekauinnissa Unkarin Attila Czenen ja Suomen Jani Sievisen jälkeen kolmanneksi, ja otti pronssia myös 400 metrin sekauinnista, tällä kertaa edellään yhdysvaltalaiskaksikko Tom Dolan ja Eric Namesnik.

1998

Vuonna 1998 Myden osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Australian Perthissä. Siellä hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kolmanneksi. Tuo mitali jäi Mydenin ainoaksi pitkän radan MM-kilpailuissa. Kilpailuiden jälkeen Myden keskittyi valmistautumaan Sydneyn olympialaisiin.

Kesäolympialaiset 2000

Vuoden 2000 kesäolympialaisiin Australian Sydneyyn Myden lähti puolustamaan kahta mitaliaan edellisistä olympialaisista. Hän onnistuikin uusimaan pronssinsa 400 metrin sekauinnista, mutta karsiutui välierissä 200 metrin sekauinnissa.

Olympialaisten jälkeen

Vuonna 2001 Myden osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin Japanin Fukuokassa. Hän sijoittui siellä seitsemänneksi 400 metrin sekauinnissa ja kahdeksanneksi 200 metrin sekauinnissa. Vuonna 2002 Myden piti neljän kuukauden tauon kilpauinnista keskittyen parantelemaan välilevyn pullistumasta kärsinyttä selkäänsä. Hän palasi vielä uintiareenoille osallistumalla Kansainyhteisön kisoihin kesällä 2002. Hän sijoittui kilpailuissa viidenneksi 400 metrin sekauinnissa ja kuudenneksi 200 metrin sekauinnissa.
25. marraskuuta 2002 Myden ilmoitti lopettavansa uintiuransa keskittyäkseen urheilulääketieteen ja ortopedian opintoihinsa.
Osmo Vihanto

Osmo Olavi Vihanto (11. helmikuuta 1909 – 2. maaliskuuta 1979) oli suomalainen kauppaneuvos ja turkulaisen Vihannon Sähkö Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Nyt yritys on kolmannen sukupolven hallussa ja siihen kuuluu muun muassa kodinkoneiden ja valaisimien suurmyymälä Turun Satakunnantiellä.

Elämä ja ura

Osmo Vihanto syntyi turkulaiseen kauppiasperheeseen ja kiinnostui 1930-luvulla sähköasennusten urakoinnista. Hän osti 1946 Turusta Laurenin sähkö- ja radioliikkeen, jonka nimeksi vaihdettiin Vihannon Sähkö Oy. Leskeksi jäänyttä Osmo Vihantoa auttoi liikkeenpidossa hänen teini-ikäinen poikansa Jukka (s. 1932). Osmo Vihanto avioitui 1940-luvun lopulla uudelleen, ja perheeseen syntyivät pojat Tapio (1948) ja Juha (1952). Vihanto jäi toisen kerran leskeksi 1959 ja luovutti sen jälkeen toimitusjohtajan tehtävät esikoispojalleen Jukalle.
Vihannon Sähkö Oy kasvoi 1950- ja 1960-lukujen mittaan Lounais-Suomen suurimmaksi ja valtakunnallisestikin merkittäväksi vähittäis- ja asennusliikkeeksi. Yhtiöllä oli 1970-luvulla asennustoiminnan ohella viisi kulutuselektroniikan ja sähköalan vähittäismyymälää, huoltopalvelut ja valomainosverstas Turun Valoputki. Turun keskustaan valmistui 1964 Vihannon Sähkön 9 000 kuutiometrin suuruinen Tukkutalo, ja yritys työllisti noin 200 henkilöä.
Osmo Vihanto oli mukana sähköalan ammattikoulutuksen kehittämisessä ja tuki aktiivisesti turkulaista kulttuurielämää sekä urheilu- ja nuorisotoimintaa. Turun NMKY:n yhteyteen perustettiin 1984 kauppaneuvos Osmo Vihannon rahasto stipendien jakamiseksi nuorille lahjakkaille urheilijoille.
Osmo Vihannolle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo 1969.
Metsätähti

Ulkonäkö ja koko

Metsätähti kasvattaa hennon, 5–20 cm korkean, kaljun ja useimmiten haarattoman varren. Kasvin juurakko on hoikka ja suikerteleva ja jopa 2–3 m pituiset maarönsyt, joiden avulla kasvi leviää, voivat muodostaa laajoja kasvustoja. Lehdet ovat lähes ruodittomia ja suikeita tai puikeita, yleensä ruskeanvihreitä. Varren keskivaiheilla olevat suuremmat lehdet ovat ruusukkeena, alemmat pienet lehdet ovat kierteisesti ruusukkeen alla tai puuttuvat kokonaan. 
Valkoisia tai joskus vaaleanpunaisia, ratasmaisia kukkia on tavallisesti yksi tai kaksi, ja ne sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukat ovat pitkä- ja hentoperäisiä. Teriö, 11–19 mm, on yleensä 5-9, tavallisimmin 7 liuskainen. Heteitä 7. Emiö yhdislehtinen, 1-luottinen. Verhiö teräväkärkiset  kapeat liuskat, monesti punertavia.
Metsätähti kukkii Suomessa touko-heinäkuussa. Kukissa käy kuitenkin vain niukasti pölyttäjiä, mutta kasvullinen lisääntyminen on tehokasta. Yhdessä metsätähtiyksilössä on jopa 2–3 metrin mittaisia rönsyjä, joiden avulla kasvi leviää. Yksi metsätähden harvoista pölyttäjistä on Melanostoma mellinum -niminen kukkakärpänen.
Metsätähden hedelmä on pieni, pallomainen, siniharmaa, verkkokuvioinen, liuskaisesti avautuva, kota. Läheltä katsottuna se muistuttaa suuresti pienikokoista jalkapalloa.
Erikoisen, seitsemän-terälehtisen kukkansa takia metsätähti on tunnettu Suomessa myös nimellä seitsentähti. Kasveilla seitsemän on erittäin harvinainen kukkalehtien määrä. Suomalaiset ovat antaneet myös monia muita nimiä metsätähdelle, joista yleisimpiä ovat aamutähti, tähtikukka ja päivänkämmen.

Levinneisyys

Metsätähteä tavataan yleisenä koko Pohjois- ja Keski-Euroopassa. Sitä esiintyy Karpaateille, Alpeille, Ranskan itäosiin asti sekä Britteinsaarilla, koko Fennoskandiassa ja Islannissa. Levinneisyysalue ulottuu idän suuntaan läpi Venäjän ja Siperian Japaniin saakka, sekä edelleen Alaskan ja Kanadan läpi Kalliovuorille Yhdysvaltain pohjoisrajan tienoille. Etelämpänä ja idempänä Pohjois-Amerikassa esiintyy lähilajeja. Pohjois-Amerikan ja Tyynenmeren alueen metsätähdet kuuluvat alalajiin arctica, Euroopan ja Siperian metsätähdet alalajiin europaea. Suomessa metsätähti on hyvin yleinen koko maassa. Se on yksi Suomen runsaslukuisimmista kasveista.

Elinympäristö

Metsätähti kasvaa monenlaisissa metsissä kuivista kangasmetsistä rämeille, mutta yleisimmin kosteahkoissa kangasmetsissä. Sitä tavataan myös metsäniityillä, pientareilla ja puurajan yläpuolella tunturikankailla.
Öljytuikku

Öljytuikku on pieni alkeellinen öljylamppu, joka palaa avoliekillä. Öljytuikut ovat varhaisimpia öljylamppuja eikä niissä ole kuin öljysäiliö ja sydänlanka. Öljysäiliö voi olla myös pelkkä avoin kuppi. Suomessa öljytuikkuja on käytetty erityisesti saunassa ja niitä on kutsuttu nimellä (sauna)tuiju. Tuijuissa on käytetty polttoaineena pääosin hamppuöljyä.
Öljylamppuja on käytetty jo esihistoriallisena aikana. Öljyn koostumus on vaihdellut ja se on saattanut koostua kasviöljystä tai eläinrasvasta. Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät oliiviöljyä, intialaiset rasvaa ja persialaiset maaöljyä. Välimeren maissa oliiviöljylamput pysyivät laajassa käytössä pitkälti 1800-luvulle, maaseudulla ja pienissä kylissä 1900-luvullekin.
Mansikkamäen koulu

Mansikkamäen koulu on Kouvolassa, Pikku-Palomäellä sijaitseva peruskoulun ala-aste. Se on harmaa puurakennus, joka valmistui vuonna 2014. Koulu rakennettiin vuonna 2014 lakkautettujen Tornionmäen, Kankaan ja nykyisen koulun vieressä sijainneen Mansikka-ahon koulun tilalle.
Koulussa opiskelee n. 550 oppilasta luokilla 1.-6. Henkilökuntaa koulussa on yhteensä 80. Mansikkamäen koulu on sekä Kouvolan suurin että uusin peruskoulu. Mansikkamäen koulu on Suomen suurin puurakenteinen koulu. 
 Vuonna 2016 koulussa oli 533 oppilasta.
Värilanka

Värilanka, liitulanka tai ritsilanka on lanka jolla voidaan merkitä lankaa "räpsäyttämällä" nopeasti suoria viivoja. Sitä käytetään yleisesti rakennustyömailla esimerkiksi seinälinjojen merkitsemiseen.
Värilanka on kelattuna koteloon johon lisätään värillistä pulverimaista liitujauhetta. Värjäytynyt lanka vedetään ulos kotelosta ja kiristetään mittapisteiden välille lähelle lattia- tai seinäpintaa johon merkkiviiva halutaan. Kun lanka on kireällä, vedetään se kohtisuoraan ulospäin pinnasta ja annetaan langan räpsähtää pintaa vasten. Tällöin liitu irtoaa langasta ja tarttuu merkittävään pintaan piirtäen suoran viivan langan kiristyspisteiden välille.
Viivamerkintöjen tekemistä ritsilangan avulla kutsutaan ritsaamiseksi.
Sahan vaakuna

Sahan vaakuna on Venäjän federaatioon kuuluvan Sahan tasavallan vaakuna. Vaakuna otettiin käyttöön 16. joulukuuta 1992, jolloin laki Sahan tasavallan vaakunasta hyväksyttiin.
Vaakunassa on hevonen ja ratsastaja, jolla on kädessään kolmekielekkeinen lippu. Tämä vaakunakuva on peräisin vanhasta maalauksesta. Tätä tummanpunaista vaakunakuvaa ympäröi sininen kehys, jossa on jakuutiksi teksti Sahan tasavalta ja venäjäksi Sahan tasavalta (Jakutia).
Dennis Everberg

Seuraura

Everberg on Västerås IK:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Rögle BK:ssa, jossa Everberg teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 2009–2010, jolloin hän pelasi Elitserienissä 12 runkosarja- ja kahdeksan Kvalserien-ottelua tehopistein 1+1=2. Rögle putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Toukokuussa 2010 Everberg teki kuitenkin kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2010–2011 Everberg teki Allsvenskanissa 41 runkosarja- ja kahdeksassa Kvalserien-ottelussa tehot 5+7=12. Kaudella 2011–2012 hän pelasi olkapäävamman takia runkosarjassa vain viisi ottelua sekä kolme ottelua J20-junioreissa. Kevään 2012 Kvalserienissä Everberg teki kymmenessä ottelussa tehot 2+4=6 ja oli nostamassa Rögleä takaisin Elitserieniin. Samana keväänä hän teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. 
Ensimmäisellä kokonaisella Elitserien-kaudellaan 2012–2013 Everberg teki 55 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8 sekä kymmenessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Rögle putosi kauden päätteeksi taas Allsvenskaniin, jossa hän oli kaudella 2013–2014 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+17=34. Everberg jakoi koko kevään 2014 Kvalserienin maalipörssin voiton Kelsey Tessierin kanssa, mutta Rögle jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Toukokuussa 2014 NHL-varaamaton Everberg teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän sai harjoitusleirin päätteeksi hieman yllättäenkin pelipaikan seuran NHL-kokoopanosta kauden 2014–2015 avauskierrokselle. Everberg teki NHL-debyyttinsä näin ollen 10. lokakuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 7.56 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 2. marraskuuta 2014 Anaheim Ducksia vastaan. Everberg valittiin ottelun kolmostähdeksi. Yhteensä hänen tulokaskautensa toi 55 runkosarjaottelussa tehot 3+9=12. Farmijoukkue Lake Erie Monstersissa, AHL:ssä Everberg pelasi 12 ottelua. Kauden 2015–2016 hän pelasi suurimmaksi osaksi Avalanchen uudessa farmijoukkueessa San Antonio Rampagessa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä Everberg oli 15 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana 15 NHL-ottelua.
Kaudeksi 2016–2017 Everberg palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Växjö Lakersin riveihin. Hän oli tehoilla 18+19=37 joukkueen toiseksi paras pistemies Olli Palolan jälkeen. Everberg jakoi koko SHL:n (ent. Elitserien) maalipörssin kuudennen sijan Djurgårdens IF:n Matt Andersonin ja Skellefteå AIK:n Joakim Lindströmin kanssa.

Muuta

Everbergin isä Paul Andersson Everberg toimi Västerås IK:n Elitserien-joukkueen kapteenina vuosina 1997–2000.
Perikato (kirja)

Juoni

Remeksen kirjoille on ominaista ajankohtaisuus, ja niissä on usein kansainväliseen politiikkaan liittyviä juonikuvioita. Perikato kirjassa lukija herätellään ajankohtaisiin teemoihin. Kenelle Suomi kuuluu? Ovatko eurooppalaiset arvot uhattuina? Salainen konservatiivinen verkosto yrittää rajoittaa Euroopassa näkemäänsä islamisoitumista. Ryhmään on kuitenkin soluttauduttu — ja pian meneillään on maanosan tulevaisuudesta vastuuta kantavien tahojen välinen näkymätön sota. Minkä verran eurooppalaisten tulisi mukautua maahanmuuton edessä? Pitäisikö länsimaisen kulttuurin edes pyrkiä säilyttämään arvonsa? Ratkaiseva taistelu on jo alkanut.
Kirjassa toimittaja Sonja Norvanto haluaa parantaa maailmaa tekemällä vapaaehtoistyötä laittomasti maassa olevien toimintakeskuksessa Helsingissä. Siellä hän saa puhelun ex-poikaystävältään, jonka siunaustilaisuus oli kaksi viikkoa aiemmin.

Kirjan taustaa

Remeksen edellisen kirjan eli Vapauden ristin jälkisanoissa hän mainitsi jatkavan siitä, mistä virallinen Suomi haluaa vaieta. Perikadon lähtötilanne on kuin todellisessa elämässä. Maahanmuuttokeskustelu on johtanut Euroopan monen kysymysten ääreen. Eurooppaa on pidetty suvaitsevaisuuden kehtona, mutta nyt maassa kuin maassa on noussut vauhdilla radikaaleja voimia. 
Perikato sijoittuu vakoilun maailmaan. Suomalaistaustaisen päähenkilö näkee asioitamme tuoreesta ja hiukan ulkopuolisestakin näkökulmasta. Suomi on jakautunut kahtia, ilmapiiri pakolaisaallon myötä pakottaaa kansalaiset pohtimaan vakavia kysymyksiä. Perikadossa verkostot taistelevat, minkä verran eurooppalaisten yhteiskuntien tulisi mukautua islamilaiseen maahanmuuttoon ja pitäisikö eurooppalaiset arvot pyrkiä säilyttämään.

Arviot

Remeksen Perikato kirjan poliittisesta hajaannuksesta hyötyvät Venäjän Putinin ja USA:n Donald Trump. Helsingin Sanonien Ilkka Immonen arvioi Remeksen rakentavan kirjassa fiktiotaan selvästi tunnistettavaan todellisuuteemme. Lukijan tehtäväksi jää arvioida, kuinka todennäköisiä kirjailijan esittämät asiat ovat. Perikatoa voi pitää edelleen helppolukuisena, mutta vaativalle lukijalle kaivataan tekstiin ja tyyliin lisävivahteita..
Move1

Move1 on suomalainen kapearaiteinen teollisuusveturi.
Veturityypin valmistus alkoi Valmetin Tampereen tehtailla samaan aikaan sotakorvausveturien kanssa. Tyyppiä valmistettiin aluksi puukaasukäyttöisenä, joskin nopeasti siirryttiin bensiinikoneisiin. 
Move 1 on kaksiakselinen, jossa molemmat akselit vetävät. 
Veturia toimitettiin runsaasti eri teollisuuslaitoksille, ja sitä on säilynyt useita kappaleita. Useimmat ovat varastoituina vaihtelevassa kunnossa. Ajokuntoisena on tiettävästi vain kolme: Ähtärin eläinpuiston rautatien ykkösveturina käytetty entinen VAPOn Kurjennevan turveradan veturi (49/1947, 0-4-0 dm), joka   nykyisin on Robert Sandin rautatiellä, Kiikan tiilitehtaan veturi (29/1947) joka on samalla omistajalla sekä Toijalan Veturimuseossa oleva entinen Nakkilan kenttäradan veturi (ex Urjalan tiilitehdas). Kahteen viimeksi mainittuun on vaihdettu tehokkaampi kone ja  riisuttu hytti.
Useita kunnostuskelpoisia yksilöitä on Jokioisten museorautatien omistuksessa.  Perjantaina 28. elokuuta 2010 siirrettiin Minkiöltä Humppilaan yksi varastoituna ollut pelkän alustan ja konetilan kehykset käsittävä Move1, jonka kunnostusta suunnitellaan.
Sininokipääsky

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sininokipääsky on 13–15 cm. Väritykseltään laji on vihreän- tai sinisenkiiltävän musta. Eräillä alalajeilla, kuten P.p.orientalis-alalajilla, on valkoista siipien alapinnalla. Pyrstö on pitkähkö ja haarapäinen. Siivet ovat lyhyehköt ja kapeat. Koiras ja naaras muistuttavat ulkonäöltään toisiaan. Nuoret linnut ovat väritykseltään tummanruskeita ja höyhenpuvusta puuttuu aikuisille sininokipääskyille tyypillinen kiilto.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sininokipääskyä tavataan lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Laji puuttuu ainoastaan Somaliasta, Madagaskarista, Namibiasta ja Botswanasta. Lajin elinympäristöä ovat ikivihreät metsät ja metsien aukiot. Lajia tavataan usein vesialueiden läheisyydessä. mutta myös kuivemmiltakin alueilta.

Elintavat

Sininokipääskyt liikkuvat yksin tai pienissä löyhissä parvissa. Sininokipääskyt ovat yksiavioisia ja etsivät itselleen uuden puolison vasta entisen kuoltua. Lajin pesä sijaitsee maan kolossa ja naaras munii yhdestä kolmeen valkoista munaa.
Laji syö selkärangattomia eläimiä ja pyydystää niitä ilmasta sekä puiden lehvästön joukosta.
Kimjongilia

Kimjongilia (kor. 김정일화, kimjŏngirhwa) on mukulabegonialajike (Begonia Tuberhybrida-ryhmä), joka on nimetty Pohjois-Korean yksinvaltaisen johtajan Kim Jong-ilin mukaan. Se on toinen kahdesta Pohjois-Korean johtajien mukaan nimetystä kasvilajikkeesta, toinen on kimilsungia, joka on nimetty Kim Jong-ilin isän Kim Il-sungin mukaan.
Kasvi esiteltiin Pohjois-Korean ’Rakastetulle Johtajalle’ Kim Jong-ilille 1988, jolloin hän täytti 46 vuotta. Kasvin on jalostanut japanilainen Motoderu Kamo.
Ikuinen silmukka

Ikuinen silmukka on ohjelmoinnissa ohjelma, joka jatkaa suoritustaan ikuisesti, jos sitä ei muuten keskeytetä.
Esimerkiksi C++-koodi
while (true)
    std::cout << "Toistetaan vielä kerran." << std::endl;
tai vastaava for-silmukalla
for(;;)
    puts("jatketaan");
Käyttöjärjestelmissä jotka eivät käytä moniajoa tai joiden moniajo on yhteistyötyyppistä, ikuisen silmukan käyttö saattaa johtaa järjestelmän lukkiutumiseen, varsinkin jos ohjelman keskeyttäminen on estetty. Nykyisten käyttöjärjestelmien estävässä moniajossa ohjelman voi yleensä keskeyttää.
Ikuisen silmukan tyypillinen sovellus on odottava silmukka (busy-wait loop): ohjelmassa prosessoidaan tietoa kunnes jokin silmukan ulkopuolinen tekijä muuttaa tietyn muuttujan arvoa. Esimerkiksi:
volatile int valmis = 0;void silmukka(void) {
    while(valmis == 0)
        std::cout << "Toistetaan silmukkaa." << std::endl;}void lopeta_silmukka(void) { // Kutsutaan toisessa ohjelmasäikeessä
    valmis = 1;}
Reverend Gary Davis

Reverend Gary Davis (varhaisilla levyillä nimellä Blind Gary Davis, 30. huhtikuuta 1896 Laurens, Etelä-Carolina – 5. toukokuuta 1972 Hammonton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen blues- ja gospellaulaja ja kitaristi. Hänen ainutlaatuinen näppäilytekniikkansa on vaikuttanut moniin muusikoihin ja hänen oppilaitaan New Yorkissa olivat muun muassa Stefan Grossman, Roy Book Binder, Woody Mann, Nick Katzman, Dave Van Ronk ja Tom Winslow.
Davis syntyi Etelä-Carolinassa ja sokeutui jo nuorena. Hän alkoi soittaa kitaraa ja kehitti soittotavan, jossa hän käytti ainoastaan peukaloa ja etusormea näppäilyyn. 1920-luvun puolivälissä Davis muutti katumuusikoksi Pohjois-Carolinan Durhamiin, joka oli tuolloin merkittävä mustan kulttuurin keskus. Siellä hän alkoi soittaa yhdessä muiden Piedmont blues -tyylisuunnan edustajien kuten Blind Boy Fullerin ja Bull City Redin kanssa. Vuonna 1935 paikallinen kauppias J. B. Long, jolla oli tapana tukea paikallisia muusikoita, esitteli Davisin, Fullerin ja Redin American Record Companylle.
Vuonna 1940 baptistipapiksi vihitty Davis muutti New Yorkiin ja alkoi saarnata ja soittaa Harlemin kadunkulmissa. Hän levytti jälleen 1940-lopulla muutamia gospel-kappaleita, mutta hän alkoi saavuttaa varsinaista huomiota vasta 1950-luvun puolivälissä. Hänen musiikkiaan julkaisivat muun muassa Stinson, Folkways ja Riverside, jolle hän levytti seitsemän laulua vuoden 1956 alkupuolella.
Folkmusiikin suosion nousun myötä Davis "löydettiin uudelleen" ja hän esiintyi muun muassa Newport Folk Festivalilla. Peter, Paul and Mary levytti Davisin tunnetuksi tekemän kappaleen "Samson and Delilah", jonka ensimmäinen levyttäjä oli Blind Willie Johnson. Davis äänitti myös livealbumin Vanguard-merkille. Davisistä tehtiin myös kaksi televisiodokumenttia (vuosina 1967 ja 1970).
Funksons

Historia

Oululaisen Funksons -yhtyeen aidoilla instrumenteilla ryyditetty rap liikkuu jossakin soulin, funkin ja reggaen rajapinnoilla kantaen silti äänimaailmassaan kotimaisia juuria. Kolmen räppärin lisäksi yhtyeessä on myös laulava vokalisti, Tanja Torvikoski. Yhtyeen soittajilla on historiaa musiikillisen kentän eri äärilaidoilta. Soittotaustaa on progressiivisesta metallista jazzin kautta klassiseen musiikkiin. Yhtyeen kymmenvuotisen historian (2007-) aikana basisti on vaihtunut kahdesti, mutta muuten kokoonpano on pysynyt samana. 
Olli-PA julkaisi vuonna 2008 omakustanteena ensimmäisen sooloalbuminsa Sykkeen. Levy saavutti orastavaa suosiota hip hopin kuuntelijoiden keskuudessa. Levyllä kuultiin myös Funksons -yhtyeen muita räppäreitä, Äiti-Masaa ja Rikihatkaa, jotka vaikuttavat OlliPA:n tavoin myös oululais-tamperelaisessa Oman Pihan Porukka (OPP) -rap-kollektiivissa.
Yhtyeen esikoisalbumin Laiva lasipullossa julkaisi vuonna 2010 Joku Roti Records. Yhtyeen seuraava albumi 201NYT julkaistiin yhteistyössä MediaCroco Recordsin kanssa 1. maaliskuuta 2013.
Vuosien 2013-2017 aikana yhtyeen tiedetään tehneen yhteistyötä ainakin Stache -yhtyeen, Wolfbeat studiosin, Ammattiopisto Luovin, Oulu All Stars Big Bandin sekä tamperelaisen Cosmic Playground -levy-yhtiön kanssa. 
Cosmic-yhteistyökuvioista huolimatta he päättivät jatkaa tulevaisuudessa omakustannelinjalla kertoen sen olevan heille luontevin vaihtoehto.
Christopher Jacot

Ura

Jacot opiskeli high schoolin jälkeen Earl Haig Secondary Schoolissa draamaa, jonka aikana hän esiintyi jo ensimmäisissä elokuvissa. Jacot sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjasta MythQuest vuonna 2001. Sarjan jälkeen hän esiintyi muutamissa televisiosarjoissa, kuten Aarteenmetsästäjä, Kadonneiden jäljillä ja Taisteluplaneetta Galactica ennen kuin Jacot teki ensimmäisen ääniroolinsa Ihmenelosissa vuonna 2006, jossa hän ääninäytteli Johnny Stormia.
Kiviniemi (Sakkola)

Sakkolan pitäjään Suomen ajalla kuulunut Kiviniemi (ven. Лосево, Losevo) on nykyään suosituimpia pysähdyspaikkoja Karjalan kannaksella niin suomalaisten kuin venäläistenkin keskuudessa. Kuohuvan Vuoksen virran yli kulkee silta, ja tämän sillan pohjoispuolella on tärkeä taukopaikka ja palvelupiste.
Kiviniemen sillan eteläpuolella, valtatien itäpuolella, on vanhan 1600-luvun linnoituksen jäänteet.

Kiviniemen kasarmialue

Kuuden kilometrin päässä Kiviniemen kylästä sijaitsi Kasarmilan nimellä tunnettu Kiviniemen kasarmialue jonka puiset kasarmirakennukset valmistuivat 1920-luvun alussa. Kiviniemen kasarmialueelle oli sijoitettuna vuodesta 1922 alkaen Savon Jääkärirykmentin III pataljoona (myöhemmin Savon Prikaatin III pataljoona ja 1930-luvulla Vuoksen Jääkäripataljoona ja Jääkäripataljoona 4). Kiviniemessä oli 1930-luvulla kantahenkilökuntaa noin 150 ja varusmiehiä koulutettiin vuodessa noin tuhat. Kasarmilla oli oma sairaala, sotilaskoti ja reservialiupseerikoulu. Pataljoonalla oli myös oma soittokunta. 1930-luvulla Kiviniemeen valmistui kolmikerroksinen kivinen kasarmirakennus. Kiviniemen kasarmialue on edelleen sotilaskäytössä. 
Kirjailija Pentti Haanpää suoritti asevelvollisuutensa 1925–1926 Kiviniemen kasarmilla ja hän kirjoitti 1928 ilmestyneen novellikokoelmansa Kenttä ja kasarmi kokemustensa pohjalta.