google/wiki40b huggingface dataset:
Mikko Mäkeläinen

Mikko Mäkeläinen (s. 11. tammikuuta 1982 Turku) on suomalainen muusikko, joka voitti Ponnahdus pinnalle -kilpailun vuonna 1999. Vuonna 2000 Mäkeläinen voitti Suomen Tähti -kisan.

Yksityiselämä

Mäkeläinen on asunut vuodesta 2011 avoliitossa Turussa ja heillä on vuonna 2016 ja 2018 syntyneet tyttäret. Mäkeläinen on julkisesti kertonut kärsineensä alkoholiriippuvuudesta 2010-luvulla, mutta saanut siihen ammattiapua.

Diskografia

2000 - Moskovan valot, CDS 

2000 - Neliapila/Mustaa samettia, CDS

2000 - Tähtiparaati, kokoelma-CD

2000 - Hittiparaati, kokoelma-CD

2001 - Tähtitaivas 4, kokoelma-CD

2001 - Myrskylyhty, CDS

2001 - Iskelmä vol 1, kokoelma-CD

2002 - Mikko Mäkeläinen, CD

2002 - Tähtitaivas 5, kokoelma-CD

2002 - Olen suomalainen, kokoelma-CD

2002 - Iskelmä vol 2, kokoelma-CD

2003 - Loitsu, CDS

2003 - Piru irti, CDS

2003 - Piru irti CD

2003 - Iskelmä vol 3, kokoelma-CD

2004 - Tanssikansan suosikit, kokoelma-CD

2004 - On tullut moni, on mennyt moni, CDS

2004 - Hittiparaati 9, kokoelma-CD

2004 - Iskelmä vol 4, kokoelma-CD

2005 - Tähtitaivas 8, kokoelma-CD

2005 - Tanssisuosikit - 40 tanssihittiä, kokoelma-CD

2005 - Kuumaa asfalttia, CDS

2005 - Kuumaa asfalttia, CD

2005 - Joulun Tähtitaivas 2, kokoelma-CD

2006 - Toisella tähdellä, CDS

2006 - Iskelmä vol 5, kokoelma-CD

2006 - Kovaa ja korkealta, radiopromo

2006 - Kovaa ja korkealta, CD

2006 - Viimeinen mahdollisuus, radiopromo

2007 - Se maa on kaunis, radiopromo

2008 - Jalat tukevasti ilmassa, radiopromo
2010 - Vain tuhkaa jää, CD
 Sony BMG/Spiral Music
Matkusjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 2,5 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 6,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,9 metriä mpy.
Ad Wolgast

Ad Wolgast, alun perin Adolph Wolgust, (8. helmikuuta 1888 Cadillac, Michigan – 14. huhtikuuta 1955 Camarillo, Kalifornia) oli amerikkalainen kevyen sarjan ammattinyrkkeilijä ja maailmanmestari. 
Ad Wolgast saavutti maailmanmestaruutensa vuonna 1910 ottelussa tanskalaissyntyistä Fighting Nelsonia vastaan. Hän menetti maailmanmestaruutensa vuonna 1912 Willie Ritchielle. Hänellä oli hyökkäävä tyyli ja kova iskunsietokyky. Vanhempana hänen kerrotaan kärsineen muistinmenetyksestä.
HMS Falmouth (1910)

Palvelus

HMS Falmouth palveli ensimmäisen maailmansodan alkaessa 5. Risteilijäviirikössä keskisellä Atlantilla. Alus upotti elokuussa 1914 neljä saksalaista kauppalaivaa. Se liitettiin elokuussa Suuren laivaston 1. Risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa 28. elokuuta Helgolandin taisteluun ja 24. tammikuuta 1915 Doggermatalikon taisteluun. Alus palveli edelleen samassa laivueessa osallistuessaan 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.
HMS Falmouthiin osui 19. elokuuta 1916 Saksan laivaston sukellusveneen U-63 laukaisema torpedo, jonka seurauksena alus upposi 15 metrin syvyyteen.
Suvi Salomaa

Suvi Salomaa (s. 22. maaliskuuta 1987) on suomalainen näyttelijä, tanssija, ohjaaja ja koreografi.
Salomaa valmistui näyttelijäksi Englannissa vuonna 2012, ja on myös teatterin ja draaman tutkimuksen maisteri. Hän on näytellyt muun muassa Ränssin kievarin kesäteatterissa, Riihivuori Teatterissa, Teatteri Eurooppa Neljässä sekä Talliteatteri Juliuksessa kesällä 2017. Juliuksessa hän näytteli Mimmi-lehmää näytelmässä Mimmi-lehmä ja Varis. Salomaa näyttelee Mirjamia Ylen draamasarjassa Korpelan kujanjuoksu.
Helmiäispilvi

Helmiäispilvi eli polaaristratosfääripilvi (PSC < Polar Stratospheric Cloud) on hohtava pilvi, jota esiintyy 15–30 kilometrin korkeudessa stratosfäärissä. Helmiäispilvet ovat väriltään pastellimaisia, joskus hiukan sinertäviä. Tavallisimmin ne ovat vaalean hohtoisia kuin helmet. Helmiäispilvet koostuvat rikkihaposta, typpihaposta ja jääkiteistä.
Runsaimmin helmiäispilviä näkyy pohjoisella pallonpuoliskolla Islannissa, Skandinaviassa ja Skotlannissa tammi–helmikuussa, mutta niitä voi näkyä joskus myös maaliskuussa ja marras–joulukuussa. Niitä nähdään Suomessa talvikuukausina ja eniten Länsi-Lapissa muutaman kerran vuodessa. Etelä-Suomessa helmiäispilvet ovat varsin harvinaisia. Pilvet ovat parhaiten nähtävissä heti auringonlaskun jälkeen tai juuri ennen auringonnousua. Joskus ne ovat niin kirkkaita, että näkyvät päiväsaikaan.
Helmiäispilvet syntyvät, kun alemman ilmakehän syvä matalapaine törmää vuoristoon kuten Skandeihin. Stratosfäärissä on noin 60 leveysasteen pohjoispuolella kuiva napapyörre 10–80 kilometrin korkeudessa, missä on jopa 100 m/s virtaavia tuulia ja jopa −80 °C:n talvilämpötiloja. Vuoristot kohdatessaan läntiseen ilmavirtaukseen syntyy vuoristoaaltoja, jotka nostavat alemman ilmakehän kosteuden kylmään stratosfääriin. Siellä se härmistyy jääkiteiksi, jotka muodostavat helmiäispilviä.
Helmiäispilvet aiheuttavat otsonikatoa. Niissä klooriyhdisteet muuttuvat sellaisiksi, että otsonia tuhoutuu.
Jääspeedway

Jääspeedway on speedway-moottoripyöräilyn jäällä ajettava muunnos.

Historia

Laji kehittyi 1930-luvulla pitkäpiikkisten renkaiden käytön myötä perinteisestä "ravirata-ajosta". Alkuaikoina lajia harrastettiin laajalti Keski-Euroopassa, mutta sittemmin Neuvostoliitto ryhtyi panostamaan lajiin voimakkaasti. Nykyisin lajin suuria maita ovat Suomi, Ruotsi, Saksa, Itävalta ja Venäjä. Henkilökohtaisia MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1966 ja joukkue-MM-kisoja vuodesta 1979 lähtien.

Kilpailu

Jääspeedwayssa käytettävä kilpailusysteemi on samanlainen kuin speedwayssa. Joukkuekilpailuissa väritunnuksin merkityt kuljettajat ajavat neljän kuljettajan neljän kierroksen eriä, joita on yhdessä kilpailussa tavallisesti noin 15–25. Kussakin erässä voittaja saa kolme pistettä ja seuraavaksi sijoittuneet aina pisteen vähemmän siten, että neljäs jää kokonaan pisteittä. Kilpailun voittaja määräytyy pisteiden perusteella. Henkilökohtaisissa kilpailuissa niin ikään kilpailusijoitus määräytyy eräpisteiden perusteella.

Rata

Jääspeedwayrata on elliptinen vastapäivään ajettava tavallisesti 400 metrin mittainen jääpintainen rata, jolla ei ole korkeuseroja. Radat ovat leveydeltään vähintään 12 metriä, kaarteissa 14 metriä. Suoja-aita tehdään tavallisesti lumesta.

Kalusto

Jääspeedwayssa käytettävä pyörä on pitkälti samanlainen kuin soralla ajettavassa speedwayssa käytettävä. Pyörät ovat metanolilla käyviä 500-kuutioisia, kaksiventtiilisiä ja nelitahtisia. Merkittävimpiä eroja ovat tukevampi runko, kapeampi ohjaustanko, sallittu takajousitus sekä vaihteet, joita on kaksi. Jarruja ei ole. Pyörässä on myös tietyntyyppiset lokasuojat, jotka suojaavat kuljettajaa renkaiden pitkiltä piikeiltä onnettomuustilanteissa. Piikkirenkaat ovatkin merkittävässä osassa lajissa. Piikkien määrää ei ole rajoitettu, mutta niiden suurin sallittu pituus on 28 millimetriä. Etu- ja takarenkaassa on yhteensä noin 300 piikkiä. Takapyörässä piikkeja on hieman enemmän kuin etupyörässä.
Karkaus

Karkaus on kylä entisessä Suomenniemen kunnassa Etelä-Savossa, aiemmin Etelä-Karjalassa. Kylä sijaitsee Suomenniemen koillisosassa lähellä entisen Ristiinan kunnan rajaa.
Rautakangas

Rautakangas (ven. Раутакангас) on entinen Sortavalan kaupungin hallinnon alaisuuteen kuulunut kylähallintoalue ja siihen kuulunut kylä Karjalan tasavallassa Venäjällä Suomen 1944 luovuttamalla alueella. Rautakankaan alueen asukasluku oli noin 2 000 vuonna 1987.  
Rautakankaan kylähallintoalueen hallinnollinen keskus oli Helylä, joka ei kuitenkaan kuulunut itse kylähallintoalueeseen. Kylähallinnon alaisia kyliä ovat Helylä (ei sama kuin Helylän taajama), Karmala (ven. Заозерный, Zaozernyi), Kirjavalahti, Lahdenkylä, Leppäselkä, Rautakangas, Rytty (155 asukasta vuonna 1996), Suikka, Tuokslahti, Tuoksjärvi ja Hotinlahti. Vuoden 2006 kuntauudistuksen jälkeen kylät kuuluvat Haapalammen ja Kaalamon kuntiin.

Historia

Rautakankaan alue kuului Suomen aikana pääasiassa Sortavalan maalaiskuntaan, mutta alueeseen kuuluu myös pieni osa entistä Ruskealan kuntaa.
Maharbek Hadartsev

Maharbek Hasbijevitš Hadartsev (s. 2. lokakuuta 1965) on entinen vapaapainija, joka edusti urallaan kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa, "IVY:n joukkuetta", Venäjää ja Uzbekistania. Kansallisuudeltaan hän on osseetti. Hän hallitsi ylivoimaisesti 90 kilogramman painoluokkaa 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alkupuoliskolla.
Nuorempien ikäluokkien arvokisoissa kultamitaleita kahmineen Hadartsevin ensimmäiset aikuisten arvokilpailut olivat 1986 Budapestin MM-kilpailut, joissa hän voitti kultamitalin ja jätti itäsaksalaisen Torsten Wagnerin hopealle. Aiemmin saman vuoden keväällä hän oli voittanut sarjansa maailmancupissa. 1987 Hadartsev voitti EM- ja MM-kultaa, ja 1988 uran toisen Euroopan mestaruuden lisäksi olympiakultaa Soulin kisoista. Samana vuonna hän voitti myös maailmancupin ja FILA:n GP-gaalanturnauksen. 
Hadartsev voitti MM-kultaa myös kolmena seuraavana vuonna. 1989 MM-kisojen finaalissa hän voitti yhdysvaltalaisen James Scherrin 3-0 ja 1990 niin ikään Yhdysvaltalaisen Chris Campbellin pistein 1-0. 1991 hän voitti Varnan maailmanmestaruuden lisäksi kultaa myös EM-Stuttgartista, missä hän voitti loppuottelussa Unkarin Gabor Tothin. Seuraavana vuonna Toth oli jälleen vastassa loppuottelussa tämän kotimaassa käydyissä EM-kisoissa, mutta Hadartsev selviytyi jälleen voittajana. Barcelonan olympialaisissa Hadartsev voitti uransa toisen olympiakultansa. Hänen otteluidensa piste-ero oli melko huikea 25-2. Hän pudotti Campbellin välierissä ja voitti finaalissa Turkin Kenan Simsekin.
1993 Toronton MM-kisoissa Venäjää edustamaan siirtynyt Hadartsev jäi pronssille ja 1994 MM-Istanbulissa sekä 1995 MM-Atlantassa hopealle. 1995 Fribourgin EM-kisoista hän voitti vielä uransa viidennen Euroopan-mestaruuden, mikä jäi hänen uransa viimeiseksi arvokisavoitoksi. 1996 Budapestin EM-kisoissa Hadartsev jäi urallaan ensimmäistä kertaa arvokisamitalien ulkopuolelle sijoituttuaan kuudenneski. Kuitenkin vielä Atlantan olympialaisissa hän selvitti tiensä loppuotteluun, missä kuitenkin iranilainen kaksi edellistä MM-kultamitalia voittanut painoluokan uusi valtias Rasul Khadem Azghadi oli parempi. 
Hadartsev otti osaa vielä 2000 Sydneyn olympialaisiin Uzbekistanin edustajana 85 kilogramman painoluokassa, missä voitti Turkin Ali Özenin mutta kärsi tappion Yang Hyung-Molle. Seuratasolla 178 senttimetrin pituinen ja 91 kilogramman painoinen Hadartsev edusti SKA Vladikavkazia.  Hänen valmentajanaan toimi Kazbek Dedikajev.
Maustekurkuma

Historiaa

Kurkumasta ovat ensimmäiset maininnat assyrialaisten kasviluetteloissa 600 eaa., jolloin sitä on käytetty väriaineena. Arabit toivat sen Eurooppaan, ja sitä kutsuttiin usein ”Intian sahramiksi”. Perimätiedon mukaan kurkumalla on lääkinnällisiä ominaisuuksia, sen pitäisi auttaa erilaisiin vatsavaivoihin. Kulttuureissa, joissa kurkumaa käytetään paljon, paksusuolen syöpä on harvinainen, mutta toki kyseessä oleva ruokavalio poikkeaa muutenkin länsimaalaisesta.

Käyttö

Nimensä se on saanut heprean sahramia tarkoittavasta sanasta karkam. Usein kurkumaa onkin käytetty sahramiväärennöksiin, koska kurkuman juuresta saatava väri on hyvin samanlainen. Maku ja tuoksu eivät tietenkään ole lainkaan samaa luokkaa. Sahramin pehmeä öljyinen maku vapauttaa arominsa välittömästi, kun taas kurkuman maku on kitkerä ja raaka.
Kurkumaa pitää osata käyttää oikein. Kitkerä maku häviää, kun kurkumaa hauduttaa miedolla lämmöllä öljyssä tai voissa kymmenisen minuuttia. Sen jälkeen maku on pehmeä ja sopii moniin ruokiin tuomaan hieman itämaisia sävyjä ja värihehkua. Keskiajalla kurkuma oli suosiossa suureksi osaksi värjäävien ominaisuuksiensa vuoksi. Kurkuman säilytyksessä kannattaa huomioida se, että jauhettuna se menettää pian ominaisuutensa, jos joutuu valolle alttiiksi. Siksi se pitäisi säilyttää tiiviissä läpinäkymättömässä maustepurkissa.
Kurkumaliuosta voidaan käyttää myös happamuuden indikaattorina; se vaihtaa väriä keltaisesta punertavaksi noin pH 8,5 tietämillä.

Lääketieteelliset vaikutukset

Viime vuosikymmeninä kurkuman on havaittu laukaisevan syöpäsoluissa apoptoosin eli solukuoleman, joka nimenomaan syöpäsoluissa on usein estynyt. Varsinkin melanoomaa ja rintasyöpää vastaan kurkumalla on saatu kokeellisesti positiivisia tuloksia. Ainakin osaa tutkimustuloksista epäillään väärennöksiksi ja aiheeseen liittyviä artikkeleita on jälkeenpäin poistettu. 
Kurkuma myös ehkäisee beta-amyloidien kertymistä Alzheimerin taudissa ja jopa hajottaa taudissa muodostuneita plakkikertymiä.
Lääketieteessä kasvia käytetään tulehdusten hoidossa. Kurkumakasvilla on antioksidantti- ja antikarsinogeeninen-, anti-inflamatorinen vaikutus, maksaa suojeleva vaikutus. Kurkumiinin on todettu vähentävän kaasun muodostusta suolistossa. Kurkuman toisen yhdisteen p-tolymetyylikarbinolin on havaittu lisäävän haiman ruuansulatusentsyymien eritystä. Myrkyllisyyttä ei ole havaittu käytetyillä terapeuttisilla annoksilla.
Kurkumiinin on todettu eräässä tutkimuksessa säännöllisesti nautittuna estävän diabeteksen puhkeamisen.
Neonteikhos

Maantiede

Neonteikhos sijaitsi Hermos-joen ja Larissan välisellä alueella Aioliissa lähellä Mysian rannikkoa. Kaupungin etäisyys Larissasta oli noin 30 stadioninmittaa eli vähän yli viisi kilometriä. Sen kautta kulki tie Smyrnasta Pergamoniin. Kaupungin sijaintipaikka on ollut epävarma, mutta yleensä se sijoitetaan kukkulalle nykyisen Yanıkköyn lähelle. Tämä kytkeytyy siihen, että Larissa sijoitetaan sopivan etäisyyden päähän Buruncukiin.

Historia

Strabonin mukaan Neonteikhos perustettiin ensimmäisenä, kun aiolialaiset kreikkalaiset siirtokuntalaiset saapuivat alueelle Troijan sodan jälkeen. Tällöin he havaitsivat Larissan olevan pelasgien vallassa, ja perustivat Neonteikhoksen ensimmäiseksi asemapaikakseen, ja hyökkäilivät sieltä Larissaan. Näin kaupunki olisi ollut vielä Kymeäkin varhaisempi siirtokunta alueella. Toisen tiedon mukaan kaupunki olisi kuitenkin perustettu kahdeksan vuotta Kymen jälkeen suojaksi Larissan pelasgeja vastaan.
Neonteikhos oli osa Aioliin dodekapolista eli kahdentoista kaupungin liittoa. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa.

Rakennukset ja löydökset

Yanıkköystä on löydetty kaupunginmuurien sekä pengerrysten tukimuurien jäänteitä, kivettyä tietä sekä keramiikan osia 300- ja 200-luvuilta eaa.
Aurora (1900)

Valmistus

Sen köli laskettiin 23. toukokuuta 1897 Amiraliteetin telakalla Pietarissa, ja alus laskettiin vesille 11. toukokuuta 1900. Se otettiin palvelukseen heinäkuussa 1903.

Venäjän-Japanin sota (1905–1906)

Aurora kuului 1905 amiraali Zinovi Rožestvenskin komentamaan 2. Tyynenmeren laivueeseen, jonka mukana se osallistui Venäjän-Japanin sotaan. Alus osallistui 14.–15. toukokuuta 1905 Tsushiman taisteluun, jonka alussa aluksen päällikkö kapteeni E. R. Jegorjev haavoittui kuolettavasti. Päällikkyyden vastaanotti laivan korkein upseeri 2. luokan kapteeni Arkadi Konstantinovitš Nebolsin (ven. Аркадий Константинович Небольсин, 1865–1917), joka haavoittui myös taistelussa. Taistelussa alukseen tuli 37 reikää ja sillä syttyi useita tulipaloja. Miehistöstä 15 kuoli ja 83 haavoittui. Taistelun lopussa kontra-amiraali Oskar Enqvist teki Aurorasta lippulaivansa ja onnistui viemään sen Manilaan, joka oli Yhdysvaltojen valvonnassa. Kesäkuussa 1905 Aurora internoitiin sodan loppuun.

Ennen ensimmäistä maailmansotaa

Vuonna 1906 laiva palasi Itämerelle kadettien koululaivaksi. Koululaivana se teki useita laivastovierailuja, ja muun muassa marraskuussa 1911 se osallistui Bangkokissa Siamin uuden hallitsijan kruunajaisjuhlallisuuksiin. Alus avusti Messinan maanjäristyksen uhreja.

Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisessä maailmansodassa Aurora palveli edelleen Itämerellä. Aluksen aseistus vaihdettiin 1915 neljääntoista 152 millimetrin tykkiin. Se siirrettiin 1916 Pietariin telakalle korjauttavaksi.  Kaupunki oli vallankumouksen pyörteissä, ja osa aluksen miehistöstä osallistui 1917 helmikuun vallankumoukseen. Aluksella muodostettiin vallankumousneuvosto, jonka johtoon valittiin Aleksandr Belyšev. Suurin osa miehistöstä liittyi bolševikkeihin, jotka valmistautuivat lokakuun vallankumoukseen.
25. lokakuuta 1917 Auroran keulatykin ampuma laukaus toimi Talvipalatsin valtauksen aloitusmerkkinä. Neuvostovallan aikana risteilijää pidettiin yhtenä vallankumouksen symboleista.

Maailmansotien välillä

Aurora palasi vuonna 1922 palvelukseen koululaivana. Alus palkittiin 2. marraskuuta 1927 punalipun kunniamerkillä vallankumouksen hyväksi tehdystä työstä.

Toinen maailmansota

Toisessa maailmansodassa aluksen aseet siirrettiin Leningradin puolustuksen käyttöön. Alus itse oli telakoituna Oranienbaumissa, missä se joutui toistuvasti tykistön ja ilmavoimien maaliksi. Alus upposi 30. syyskuuta 1941 satama-altaaseen.

Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Aurora nostettiin satama-altaasta ja siirrettiin telakalle. Vuosina 1945–1947 tehtyjen korjausten jälkeen alus hinattiin vallankumouksen 50-vuotisjuhlan aluksi samalle paikalle, jossa se oli ollut vallankumouksen alkaessa. Tarkalleen 50 vuotta alkuperäisen merkkilaukauksen jälkeen samalla tykillä ammuttiin samanlainen merkkilaukaus, minkä jälkeen tykkiin kiinnitettiin muistolaatta.
Alus sai toisen kunnianosoituksen 22. helmikuuta 1968, kun se palkittiin lokakuun vallankumouksen mitalilla, jonka kuva-aiheessa on se itse.  
Vuosina 1984–1987 koko laivan vedenalainen osa uusittiin. Alus on edelleen museoituna Pietarissa Nevan rannalla, jossa se on merkittävä matkailunähtäyys.
Kovaa maata

Juoni

Sarja kertoo Viitalan perheen elämästä konkurssin jälkeen. Helsinkiläisperhe joutuu taloutensa romahdettua muuttamaan elämäntyyliään ja -arvojaan. Uuden elämänpiirin tarjoaa muutto perheen ekonomi-isän, Pentin, lapsuudenkotiin maalle. Ruusa-mummon huusholliin muuttaminen ei kuitenkaan miellytä Pentin vaimoa Seijaa, joka päättääkin lähteä omille teilleen. 
Ruusalla on omat suunnitelmansa poikansa perheen auttamiseksi, ja Penttikin innostuu maalla yrittämään uudelleen. Kyläläisten kanssa talkootyönä kunnostettuun kasvihuoneeseen Ruusa tilaa lastin tomaatintaimia. Tomaatit kasvavat hyvää vauhtia, kunnes pahan miehen maineessa oleva Tastula myrkyttää ne. Pentti ei vastaiskusta lannistu vaan yrittää uudelleen, tällä kertaa joulutähdillä.
Bei Dao

Bei Dao (yksink.: 北岛; perint.: 北島; pinyin: Běidǎo; kirjaimellisesti "pohjoinen saari", s. 2. elokuuta 1949 Peking, Kiina) on kiinalaisen runoilijan Zhao Zhenkain (yksink.: 赵振开; perint.: 趙振開; pinyin: Zhào Zhènkāi) kirjailijanimi. Nimen Bei Dao hän sai ystäviltään, koska on kotoisin pohjoisesta ja viihtyy yksin. Bei Dao on merkittävä runoilijaryhmän Utuiset runoilijat (engl. 'Misty Poets') edustaja. Ryhmä vastusti kulttuurivallankumouksen aikana rajoituksia.

Elämänvaiheet

Bei Dao kuului nuorena Mao Zedongin innokkaiden kannattajien Punakaartiin,. Maon kulttuurivallankumouksen aikana otettiin käyttöön ankaria määräyksiä, joiden toteuttamisessa käytettiin väkivaltaisiakin keinoja. Bei Dao suhtautui vallankumoukseen epäillen ja joutui "uudelleenkoulutukseen" rakennustyöläiseksi vuosiksi 1969–1980. Bei Dao ja Mang Ke perustivat lehden Jintian ('tänään'), joka oli Utuisten runoilijoiden keskeinen julkaisu ja ilmestyi 1978–1980, kunnes kiellettiin. Utuisten runoilijoiden ja etenkin Bei Daon työ vaikuttiin Kiinan demokratialiikkeen syntyyn. Merkittävin oli hänen runonsa "Huida" ("Vastaus", ei suom.) jonka hän kirjoitti vuoden 1976 Tiananmenin mielenosoitusten aikana, joihin hän itse osallistui. Runosta tuli Kiinan demokratialiikkeen tunnus, ja se ilmestyi julisteisiin vuonna 1989 Taivaallisen rauhan aukion mielenosoituksen aikana. Tuolloin 1989 Bei Dao oli kirjallisuuskonferenssissa Berliinissä, eikä hänen sallittu palata Kiinaan. Bei Dao pääsi Kiinaan asumaan ja työskentelemään jälleen 2006. Myös kolme muuta johtavaa Utuista runoilijaa, Gu Cheng, Duo Duo ja Yang Lian, joutui maanpakoon. Hänen silloinen puolisonsa Shao Fei ja heidän tyttärensä eivät saanee poistua Kiinasta kuuteen vuoteen mennäkseen hänen luokseen.
Bei Dao on asunut ja opettanut vuodesta 1987 Englannissa, Saksassa, Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Hollannissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hänen teoksiaan on käännetty 25 kielelle. Englanniksi on julkaisu viisi kokoelmaa ja novellikokoelma Waves (1990) sekä esseekokoelmat Blue House (2000) ja Midnight's Gate (2005). Bei Dao jatkoi työtään maanpaossa. Hänen tekstejään on julkaistu antologioissa esimerkiksi The Red azalea: Chinese poetry since the Cultural Revolution (1990)  ja Out of the howling storm: the new Chinese poetry. Bei Dao on saanut runsaasti palkintojamuun muassa Ruotsin PENin Tucholsky-palkinnon, marokkolaisen International Poetry Argana Award ja PEN/Barbara Goldsmith Freedom to Write Award. Hän on American Academy of Arts and Lettersin kunniajäsen. Jintian elvytettiin Tukholmassa 1990 ulko-kiinalaisten kirjailijoiden foorumiksi. Bei Dao on opettanut useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa ja on sittemmin siirtynyt professoriksi Hongkongin kiinalaiseen yliopistoon. Häntä on useita kertoja veikkailtu Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Purekkari neem

Purekkari neem on Kuusalun kunnan Pärispean kylässä olevan Pärispean niemen päässä sijaitseva Manner-Viron pohjoisin kohta.
Niemellä on paljon suurikokoisia jääkauden ajalta peräisin olevia siirtolohkareita. Yksi lohkareista on korkeudeltaan 4,4 metriä. Lisäksi niemellä on entisiä sotilaallisia rakennuksia, laavu, tulipaikkoja sekä WC. Niemi on hyvä lintujen tarkkailupaikka.
Purekkari neem kuuluu Lahemaan kansallispuistoon, joka sijaitsee noin 50 kilometriä pääkaupunki Tallinnasta itään.
Sammal (yhtye)

Sammal on turkulainen suomenkielistä progressiivista rockia esittävä yhtye, joka on ollut aktiivisena nykyisessä muodossaan vuodesta 2010 lähtien. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluvat Jan-Erik Kiviniemi ja Jura Salmi. Svart Recordsin vuoden 2013 tammikuussa julkaisema esikoisalbumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 22. No 2 -niminen EP julkaistiin helmikuussa 2014. Yhtyeen toinen albumi Myrskyvaroitus julkaistiin toukokuussa 2015.
Elokuussa 2017 julkaistiin livetallenne yhtyeen vuoden 2015 esiintymisestä Roadburn-festivaalilla. 19.1.2018 julkaistiin vinyylisingle Suuliekki 7" (original version). Yhtyeen kolmas studioalbumi Suuliekki julkaistiin 9.3.2018.