google/wiki40b huggingface dataset:
Long Cool Woman (in a Black Dress)

Kappaleen rakenne

Kappaletta on pidetty yhtyeelle epäominaisena, koska se ei edusta tyyliltään sille ominaista popmusiikkia, vaan enemmänkin funkahtavaa rock and rollia. Kappale sai vahvoja vaikutteita yhdysvaltalaiselta Creedence Clearwater Revival -yhtyeeltä sisältäen myös swamp rock -tyylisen kitarariffin.
Sanoitusta on luonnehdittu pienimuotoiseksi rikostarinaksi. Riviä ”She was a long cool woman in a black dress / Just a 5' 9" beautiful tall” on pidetty eräänä rockhistorian epäselvimmistä. Kappaleessa ei ole Holliesille epätyypillisesti lainkaan taustalaulua, mikä johtuu siitä, että yhtyeen laulusolisti Allan Clarke suunnitteli julkaisevansa kappaleen soololevyllään Hollies-albumin sijaan.

Taustaa ja äänitys

Vaikka kappaleen tekijätietoihin kirjoittajiksi on merkitty Roger Greenaway, Roger Cook ja Allan Clarke, The Holliesin rumpalin, Bobby Elliottin, mukaan sen kirjoitti yksin solisti Clarke. Kun hän soitti sen kitaralla ensimmäisen kerran yhtyetovereilleen, oli se tyyliltään nopea ja countrymainen. AIR London -studiossa tempoa kuitenkin hidastettiin. Kun äänittäjä John Punter oli nauhoittanut ”Long Cool Womanista” kaksi tai kolme ottoa, yhtye piti lopputulosta tavallisen hyvänä albumiraitana.
V

Historiaa

V-kirjaimella merkittiin antiikin latinassa sekä u- että v-äänteitä; erillistä u-kirjainta ei vielä ollut.
Keskiajalla latinassa käytettiin sekä u- että v-kirjainta merkitsemään u- ja v-äänteitä ilman erotusta. Isoa V-kirjainta vastasi pieni u-kirjain, ts. uetus ja VETVS merkitsivät samaa sanaa.
U:n ja V:n erottamista ehdotti Petrus Ramus (k. 1572). Kuitenkin vasta 1600-luvulla vakiintui latinaan nykyinen käytäntö, jonka mukaan u-kirjain jäi [v]-äänteen merkiksi vain erikoistapauksissa.

V suomen kielessä

V-kirjaimella merkitään suomen kielessä puolivokaalia [v], josta fonetiikassa käytetään nimitystä soinnillinen labiodentaalinen approksimantti. Puolivokaali tarkoittaa konsonanttia, joka ääntyy kuin vokaali, mutta käyttäytyy kielessä kuin konsonantti. V:tä äännettäessä äänihuulet värähtelevät ja ylähampaat muodostavat alahuulen kanssa hyvin heikon supistuman, jonka kautta ilma virtaa ulos. V ei esiinny suomenkielisten sanojen lopussa. Yleiskielessä v esiintyy aina lyhyenä äänteenä; pitkänä (vv) se esiintyy vain murteissa.
V-kirjain vakiintui suomen kielessä nykyiseen käyttöönsä vasta 1800-luvun puolivälin jälkeen. Mikael Agricola käytti v-kirjainta vaihtelevasti: Toisinaan hän merkitsi v-kirjaimella v-äännettä, toisinaan v-kirjain oli u-äänteen merkkinä kuten esimerkiksi vsko (usko) ja cvnnia (kunnia); toisaalta Agricola käytti myös u- ja w-kirjaimia v-äänteen merkkinä kuten esimerkiksi terue (terve) ja walkeus (valkeus). Vuoden 1642 Bibliasta alkaen v-äännettä merkittiin suomessa tavallisesti w-kirjaimella. V-kirjain oli varattu latinalle. 1800-luvun jälkipuoliskolla alkoi v ilmestyä w:n rinnalle. Nopea muutos tapahtui 1880-luvun lopussa, jolloin sanakirjoissa siirryttiin v:hen. Erisnimissä muutos oli hitaampi, mutta paikannimiin v-kirjain tuli 1920-luvulle mennessä.

V muissa kielissä

V-kirjain ääntyy useissa kielissä, mm. englannissa ja ruotsissa, samantapaisena äänteenä kuin suomessakin. Saksassa v-kirjain ääntyy [f] ja espanjassa normaalisti [b] tai [β]. Puolassa v on käytössä vain lainasanoissa ja w:n äännearvo on [v].
Ruotsin kielessä on kirjaimia v ja w pidetty pitkään toistensa graafisina muunnoksina, ei omina kirjaiminaan, sillä molemmat merkitsevät v-äännettä. Nykyisin v ja w kuitenkin voidaan laskea myös omiksi kirjaimikseen. Vanhoissa kirjoituksissa ei kirjainten u, v ja w käytöstä päästy yksimielisyyteen ja kiista jatkui vielä 1700-luvulla. Kun v-kirjaimella voitiin merkitä u-äännettä, w-kirjainta voitiin käyttää v-äänteen merkkinä. Erityisesti fraktuurassa w oli vallitseva v-äänteen merkki.
Anton Pihlava

Anton Aleksander Pihlava (15. maaliskuuta 1887 Turku – 10. huhtikuuta 1963) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja koulutus

Pihlavan vanhempansa olivat maanviljelijä August Vilhelm Pihlava ja Amanda Josefina Grönroos. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Sigrid Aleksandra Linnanlahden kanssa. Hän kävi kansakoulun. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918.

Jääkärikausi

Pihlava toimi maalausliikkeen johtajana Tukholmassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 4. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).

Suomen sisällissota

Pihlava astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Raudussa ja rajaseudulla.

Sisällissodan jälkeinen aika

Pihlava palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssa, josta muodostettiin myöhemmin ensin Jääkäripataljoonan 2 ja sitten Pohjolan jääkäripataljoona. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi ja myöhemmin komppanianvääpeliksi Laatokan jalkaväkirykmentti 6:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Viipurin rykmentti. Viipurin rykmentissä hän toimi rykmentissä aluksi joukkueenjohtajana ja viimein 7. komppanian päällikkönä. Hän erosi armeijasta sairauden takia 1. lokakuuta 1919. Armeijasta eronsa jälkeen hän työskenteli liikemiehenä ja maalarina sekä hoiti omaa maalausliikettä.
Balls

The Balls on vuonna 1988 perustettu helsinkiläinen blues-pohjainen rock-yhtye.
Vuonna 2008 kaksikymmenvuotista uraansa juhlinut yhtye on alkuperäisessä kokoonpanossa ja julkaisi vuonna 2009 uuden 7" singlen "Wild One". Viimeisin The Balls -julkaisu on vuonna 2005 yhtyeen keskeiset levytykset ja julkaisemattomia sisältänyt tupla-CD Fastlane Throught the History of Balls.
Balls-yhtyeen runkokokoonpanoon kuulunut kitaristi Tipi Järvinen kuoli 3. joulukuuta 2007 sairauskohtaukseen.
Kuuhimojärvi

Maantietoa

Järven pituus on 1,8 kilometriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 34 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanon kirkolta 6 kilometriä koilliseen Vuorijärven kylässä. Siihen laskee seitsemän suo-ojaa ympäröiviltä soilta. Suo-ojia myöten laskee myös Vähä-Kuuhimon ja Kivilammen vedet. Järven oma laskuoja laskee 1,4 kilometriä pitkää laskuojaa myöten Vuorijärveen. Järvi hieman kivinen ja siinä on yksi pieni saari. Rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Kolmen maatilan pelloista yksi ulottuu järvenrantaan asti.
Ryan Ayers

Ura

Ayers pelasi yliopistokoripalloa Notre Damen yliopistossa, jossa hän teki viimeisenä kautenaan 11,1 pistettä ottelua kohden. Hän aloitti ammattilaisuransa D-liigan Fort Wayne Mad Antsissa, josta hän siirtyi yhden pelikauden jälkeen Eurooppaan, Namika Lahteen. Kauden 2011–2012 Ayers pelasi kokonaisuudessaan Boulazacissa Ranskan kakkostasolla. Seuraavalla kaudella hän pelasi kuusi ottelua Ranskan pääsarjassa pelanneessa Orléansissa, mutta siirtyi tammikuussa 2013 D-liigan Austin Torosiin. Kaudeksi 2013–2014 Ayers palasi Suomeen, jossa hän siirtyi KTP-Basketin joukkueeseen.
Eurex

Eurex on osake- ja korkojohdannaispörssi, joka toimii Frankfurtissa Saksassa.
Eurexin omistavat sen perustajat, Saksan pörssi sekä SWX Swiss Exchange, joilla kummallakin on 50% omistusosuus. Eurex käynnisti toimintansa vuonna 1998. Vuonna 1999 Helsingin pörssi teki Eurexin kanssa yhteistyösopimuksen, jonka myötä suurin osa suomalaisilla osakejohdannaisilla tehtävästä kaupasta siirtyi Eurexiin.

Kaupankäynti ja tuotteet

Kaupankäynti Eurexissa on täysin elektronista. Vuonna 2005 Eurexissa vaihdettiin 1,25 miljardia johdannaissopimusta; näiden johdannaisten kohde-etuuksien arvo oli yhteensä n. 90,4 biljoonaa euroa.
Noin puolet Eurexissa vaihdetuista johdannaisista on korkojohdannaisia. Näistä suosituimpia tuotteita ovat Euro-Bund-, Euro-Schatz- ja Euro-Bobl-futuurit, joiden kohde-etuutena on Saksan Liittotasavallan liikkeellelaskemia joukkovelkakirjoja. Rahamarkkinainstrumentteihin perustuvia tuotteita ovat futuurit kuukauden Eonialle ja kolmen kuukauden Euriborille sekä optio kolmen kuukauden Euriborille. Osakejohdannaisista suosituimpia ovat Dow Jones Euro STOXX 50- ja DAX-indekseihin perustuvat optiot ja futuurit sekä yksittäisiin osakkeisiin perustuvat osakeoptiot.

Jäsenet

Eurexissa oli lokakuussa 2006 395 jäsentä. Jäsenstatuksia on kolme: General Clearing Member (GCM), Direct Clearing Member (DCM) ja Non-Clearing Member (NCM). GCM ja DCM voivat selvittää johdannaiskauppoja ja vain ne voivat olla selvitysvastapuolena Eurexiin nähden. DCM voi selvittää vain omat, asiakkaittensa ja tytäryhtiöidensä johdannaiskaupat mutta GCM voi selvittää myös NCM:n kaupat tämän puolesta. NCM:n onkin tehtävä selvityksestä sopimus jonkin GCM:n kanssa saadakseen pörssin jäsenyyden.
Guy Texereau

Guy Texereau (14. toukokuuta 1935 Melle, Deux-Sèvres, Ranska – 11. huhtikuuta 2001) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Texereau osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Rooman 1960 olympialaisissa. Tuolloin hän karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 8.51,4. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 8.38,6. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän oli neljäs ajalla 8.30,0. Hän hävisi hopeamitalisti Anatoli Kurjanille ja pronssimitalisti Gaston Roelantsille kahden sekunnin erolla. Méxicon 1968 olympialaisissa hän keskeytti sekä estejuoksun alkuerissä että maratonilla.
Maastojuoksun MM-kilpailujen edeltäjänä toimineeseen kansainväliseen maastojuoksumestaruuskilpailuun Texereau osallistui seitsemän kertaa. Hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija vuodelta 1968. Vuonna 1959 hän keskeytti. Tämän jälkeen hän sijoittui 16:nneksi vuonna 1964, kymmenenneksi vuonna 1966, seitsemänneksi vuonna 1967, 84:nneksi vuonna 1970 sekä 83:nneksi vuonna 1971. Joukkuekilpailussa Ranska sijoittui Texereaun ollessa mukana parhaimmillaan toiseksi.
Texereau voitti Ranskan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1960 ja 1962–1968, 5 000 metrillä vuonna 1965 sekä 10 000 metrillä vuonna 1963. Hän paransi 3 000 metrin estejuoksun Ranskan ennätystä kahdeksan kertaa aloittaen vuonna 1962 ennätysajalla 8.53,2 ja päätyen vuoden 1966 EM-kilpailujen aikaansa 8.30,0. Hän oli pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 53 kiloa.
Sevara Nazarxon

Sevara Nazarxon (s. 1978) on uzbekistanilainen laulaja, säveltäjä ja dutarinsoittaja. Hän aloitti uransa Sideris-yhtyeessä, mutta lähti myöhemmin soolouralle. Vuonna 2003 ilmestyi hänen ensimmäinen kansainvälisesti julkaistu albuminsa Yol bolsin.
Nazarxonin kappale Yallajonim oli vuonna 2005 ehdolla BBC Radio 3:n maailmanmusiikkipalkinnon saajaksi. Nazarxon laulaa uzbekiksi.
Kotalompolo (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Mellajoen latvaosan valuma-alueeseen (67.995) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,5 metriä mpy.
Napalituyrtti

Ulkonäkö

Napalituyrtti on monivuotinen ja kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvilla on vankka paalujuuri. Enimmät lehdet kasvavat tyviruusukkeena, osa varsilehtinä. Kukat ovat tanakan varren yläosassa. Niissä on pienet valkoiset terälehdet ja punertavat verholehdet. Lidut ovat kapeita ja pystyjä.

Levinneisyys

Napalituyrtti on laajalle levinnyt tundralaji. Sitä esiintyy läpi pohjoisen arktisen alueen Siperiassa, Alaskassa, Kanadassa, Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Laji kasvaa myös alpiinisella tundralla Keski-Aasiassa Mongoliassa. Huippuvuorilla laji on melko harvinainen tundrakasvi.
Monteroni d’Arbia

Kylät

Lucignano d’Arbian kylä on perustettu keskiajalla, ja osa kaupungin muurista on yhä jäljellä.
Tuhkaus

Tuhkaus eli polttohautaus tai tuhkahautaus on hautaustapa, jossa ruumis poltetaan.
Nykyaikana vainaja poltetaan arkussa krematoriossa. Palamisen jälkeen vainajan tuhka laitetaan uurnaan. Uurna haudataan yleensä hautausmaalle, mutta luvanvaraisissa tapauksissa voidaan tuhka ripotella myös luontoon, esimerkiksi vesistöön.
Erityisesti hindulaisuudessa on vielä nykyisinkin tapana polttaa kuolleen ruumis roviolla. Viikingit polttivat ruumiit aikoinaan puuveneissä.

Yleisyys

Tuhkauksen yleisyys vaihtelee suuresti maittain. Japanissa lähes kaikki vainajat tuhkataan, ja tuhkaus on hyvin yleistä myös Taiwanissa, Hongkongissa ja Singaporessa. Euroopan maista vuonna 2010 esimerkiksi Sveitsissä, Tšekissä, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Alankomaissa selvästi yli puolet vainajista tuhkattiin.

Uskonnot ja polttohautaus

Hautaustapoja on maailmassa monia uskonnosta ja kulttuurista riippuen. Polttohautaus on joissakin uskonnoissa yleinen ja suosittu, toisissa taas se on vieroksuttu tai kokonaan kielletty.  
Perinteisesti kristillinen kirkko on kieltänyt polttohautauksen, koska ruumiin polttaminen roviolla on pakanallinen tapa ja estää lisäksi "ruumiin ylösnousemuksen". Valtaosassa kristillistä maailmaa polttohautaus ei ole käytössä. 
Keskiajalla Euroopassa polttohautausta käytettiin vain äärimmäisissä poikkeusoloissa, kuten nälänhätien, kulkutautien ja kaupunkien piiritysten aikana sekä kirkollisena lisärangaistuksena, kuten myös hautaamista "siunaamattomaan maahan", toisin sanoen hautausmaiden ulkopuolelle. Näin meneteltiin esimerkiksi itsemurhaajien kohdalla - olivathan he "kapinoineet Jumalan tahtoa vastaan" riistämällä oman henkensä. 
Protestanttisessa maailmassa polttohautaus alkoi yleistymään 1800-luvulla nykyaikaisen krematorioteknologian syntyessä. Käytäntö kuitenkin vaihtelee paljon maittain ja kirkkokunnittain. Ensimmäinen vainajan tuhkaus varta vasten rakennetussa uunissa tapahtui Milanossa Italiassa vuonna 1876. 
Toisen maailmansodan jälkeen polttohautauksen suosio laski jyrkästi Euroopassa. Tämä johtui vastenmielisyydestä juutalaisten kohtelua kohtaan sodan aikana, jolloin miljoonia juutalaisia surmattiin kaasukammioissa ja poltettiin krematorioissa. Myöhemmin polttohautaus alkoi taas yleistymään erityisesti Euroopan suurissa kaupungeissa.  
Katolinen kirkko vapautti polttohautauksen vuonna 1960. Ortodoksinen kirkko hyväksyy polttohautauksen vain poikkeustapauksissa. 
Islamin piirissä polttohautausta pidetään pakanarituaaleihin viittaavana ja sitä paheksutaan. Juutalainen laki puolestaan kieltää polttohautauksen ja myöhemmin se on yhdistetty holokaustiin. Äärijuutalaiset ovatkin pyrkineet kieltämään polttohautauksen ja tuhonneet krematorioita.
András Kovács

András Kovács (20. kesäkuuta 1925 Kide, Clujin piirikunta, Romania – 11. maaliskuuta 2017  Budapest, Unkari) oli unkarilainen elokuvaohjaaja, joka teki 1960-luvulta 1990-luvulle kestäneen uransa aikana kaikkiaan kolmisenkymmentä elokuvaa. Hänen vuoden 1981 elokuvansa Ideiglenes paradicsom voitti hopeisen palkinnon Moskovan elokuvajuhlilla, joilla hän toimi tuomariston jäsenenä vuonna 1967. Vuonna 1976 hän oli yksi Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsenistä.
Muutama hänen varhaisista elokuvistaan on esitetty melko tuoreeltaan Suomen televisiossa.
Trijntje Oosterhuis

Judith Katrijntje "Trijntje" Oosterhuis (s. 5. helmikuuta 1973) on alankomaalainen laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 1987 perustaessaan Total Touch -yhtyeen veljensä Tjeerd Oosterhuisin kanssa. Soolouralle hän siirtyi 2000-luvun alussa. Oosterhuis edusti Alankomaita vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Walk along. Kappale sijoittui semifinaalissa sijalle 14. eikä päässyt finaaliin.
Oosterhuis voitti Barbara Dex -palkinnon vuonna 2015.
Verena Aschauer

Verena Aschauer (s. 20. tammikuuta 1994) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin.
Seuratasolla Aschauer on edustanut kotimaansa ulkopuolella saksalaisseuroja Herfoder SV kaudella 2010–2011, BV Cloppenburg vuosina 2011–2014, SC Freiburg vuosina 2014–2016 sekä SC Sand vuodesta 2016.
Jennifer Freeman

Jennifer Nicole Freeman (s. 20. lokakuuta 1985 Los Angeles, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta My Wife and Kids. Hänen hahmonsa sarjassa oli Claire Kyle, jota hän esitti vuosina 2001–2005. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa Pähkähullu perheloma ja televisiosarjassa Seitsemäs taivas. Jennifer tunnetaan myös hip hop -tyylisestä tanssielokuvasta You Got Served, jossa hän esiintyy Liyah-nimisenä tyttönä.
Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä

Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä (engl. Global Maritime Distress and Safety System, GMDSS) on laaja radiojärjestelmä, jota käytetään merenkulussa ja sisävesiliikenteessä avun hälyttämiseen.
Järjestelmä koostuu radiopuhelimista (meri-VHF ja meri-HF/meri-MF), navigaatiokaukokirjoituksesta (Navtex), hätäpaikannusradiopoijusta (EPIRB) sekä etsintä- ja pelastustoisiotutkavastaajasta (SART).
Borneonpöllökehrääjä

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan borneonpöllökehrääjä on 34–37 cm pitkä. Yleisväritykseltään lintu on ruskeankirjava ja sukupuolet ovat hyvin samannäköisiä. Pää on suurikokoinen ja väriltään kastanjanruskea punaruskein viiruin. Silmäkulmissa on punaruskeat töyhdöt. Rinta ja vatsa ovat ruskean, valkoisen ja mustan suomukuvioima. Selkä ja siivet ovat kastanjan ja punaruskeat valkoisin siipitäplin. Borneonpöllökehrääjän pyrstössä on vaaleamman tai tummemman ruskeita vaakaraitoja. Borneonpöllökehrääjä muistuttaa ulkonäöltään huomattavasti isopöllökehrääjää (B. auritus)

Levinneisyys ja elinympäristö

Borneonpöllökehrääjää tavataan Borneon saarelta Indonesiasta ja Malesiasta. Borneonpöllökehrääjä elää vuorten rinteiden metsissä tyypillisesti noin 300–1 250 metrin korkeudessa. Elinympäristöksi sopivien metsien määrä Borneolla on vähentymässä hakkuiden vuoksi ja tämän takia borneonpöllökehrääjä luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi.
Lebesgue–Stieltjes-integraali

Lebesgue–Stieltjes-integraali on integraali, jonka tunnistaa merkintätavasta
missä  ja  ovat funktioita. Sitä voidaan pitää yleistyksenä Riemannin integraalista. Lebesgue-Stieltjes-integraalilla on sovelluksia esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa, erityisesti stokastisten prosessien alalla.

Lebesgue-Stieltjes-integraalin muodollinen määrittely

Integraalina Lebesgue-Stieltjes-integraali on määriteltävissä tietyn numeroituvasti additiivisen positiivisen mitan suhteen. Tässä määritellään kyseinen mitta.
Olkoon , , funktio  kasvava ja oikealta jatkuva sekä raja-arvo
kaikissa pisteissä  olemassa. 
Olkoon . Määritellään joukkofunktio  kaavalla . Tällöin  on laajennettavissa numeroituvasti additiiviseksi positiiviseksi mitaksi, joka on määritelty kaikilla välin  Borel-joukoilla. Samaistetaan jatkossa tämä mitta joukkofunktion  kanssa.
Mitallisen funktion  Lebesgue-Stieltjes-integraali on sen integraali mitalla , eli yli määrittelyjoukkonsa se on mittaintegraalina
Sille käytetään kuitenkin merkintää
Funktiota  kutsutaan integrandiksi ja funktiota  integraattoriksi.
Lebesgue-Stieltjes-integraali laajennetaan vielä määritellyiksi integraattoreille, jotka ovat rajoitetusti heilahtelevia. Jos  on rajoitetusti heilahteleva, on sille olemassa hajotelma , missä  ja  ovat kasvavia funktioita . Tällöin määritellään

Lebesgue-Stieltjes-integraalille erityisiä ominaisuuksia

Lebesgue-Stieltjes-integraali on integraalin perusominaisuuksien mukaan automaattisesti lineaarikuvaus integrandinsa suhteen, mutta se on sitä myös integraattorinsa suhteen, toisin sanoen bilineaarinen:
Lebesgue-Stieltjes-integraalia voidaan pitää yleistyksenä Riemannin integraalista. Jos integraattori on identiteettifunktio, niin integraali supistuu funktion  Riemannin integraaliksi yli välin :
olettaen, että  on Riemann-integroituva.
Jos  on derivoituva sekä  ja  ovat Riemann-integroituvia, niin Lebesgue-Stieltjes-integraalin arvon voi laskea Riemannin integraalina. Tällöin nimittäin pätee kaava
Jos funktiolla  on epäjatkuvuuskohta pisteessä  ja se on muualla derivoituva sekä muut edelliset oletukset pätevät, niin
Yleisemmässä tapauksessa Lebesgue-Stieltjes-integraalin arvot voi laskea numeerisesti. Jos  on vasemmalta jatkuva, rajoitetusti heilahteleva ja rajoitettu, niin
missä  on tihentyvä jono välin  jakoja, eli
, kun .
Jal

Etymologia

Sana Jal tulee sanskritin kielestä sanasta jalam (जल), jonka käännös on vesi. Se on urdun ja hindin kielessä, mutta sitä ei käytetä urdussa (جل) yhtä usein kuin hindissä (जल). Bändin sivustolla sanotaan, että sana ”Jal” on persialaista alkuperää.

Musiikki

Heidän musiikkinsa on melodista ja mukaansa tempaisevaa ja yhtye uskoo, että musiikki on maailmanlaajuinen kieli, joka tuo sydämet ja sielut yhteen. Jalin sanoitukset on kirjoitettu tunteiden julistuksina, jotka ilmaistaan energisesti ja harmonisesti.
Hippodrome

Hippodrome on entinen teatteri- ja konserttisali Lontoossa. Alun perin sirkukseksi vuonna 1900 rakennettu tila muutettiin musiikkikäyttöön vuonna 1909 Pjotr Tšaikovskin Joutsenlampi-baletin Britannian ensiesitystä varten. Sali oli merkittävä revyy- ja musikaaliesityksistään. Hippodromella järjestettiin Britannian ensimmäinen jazzkonsertti vuonna 1919, kun neworleansilainen yhtye Original Dixieland Jazz Band vieraili Lontoossa.
Vuoden 1958 remontin yhteydessä rakennus muutettiin kabareeravintolaksi nimeltä The Talk of the Town, joka toimi rakennuksessa vuoteen 1982 asti. Rakennuksen nimi tulee kreikkalaisperäisestä hippodromi-termistä.
Viinilasi (soitin)

Viinilasia voi käyttää idiofonisena soittimena siten, että kostutettua sormenpäätä liu'utetaan pitkin lasin reunaa. Syntyvän äänen korkeutta voidaan virittää lasin nestemäärää säätämällä. Vaikkakin viinilasin soittajat esiintyvät usein sirkuksissa, varietee-esityksissä ja muissa vastaavissa tilaisuuksissa, on myös useita vakavasti otettavia musiikkikappaleita, jotka on sävelletty varta vasten viinilasille.
Artistilla on tyypillisesti kymmeniä tai vähintään toistakymmentä lasia viritettynä kukin omalle sävelelleen.