google/wiki40b huggingface dataset:
Helena Hiilivirta

Helena Eeva Kaarina Hiilivirta (o.s. Miettinen, s. 5. tammikuuta 1955 Liperi) on Helsingin Musiikkitalon entinen johtaja ja diplomisellisti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1974, suoritti Sibelius-Akatemiassa soitonopettajan tutkinnon 1979, sellonsoiton diplomin 1981 ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1981.
Hiilivirta on toiminut Rovaniemen kaupungin jousikvartetin sellistinä 1975–1976, Lapin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1975–1976, Helsingin kaupunginorkesterin virkaa tekevänä sellistinä 1976–1978, Savonlinnan orkesteriyhdistyksen sellon äänenjohtajana 1978–1980, Savonlinnan Oopperajuhlien orkesterin sellistinä 1978–1983, Sibelius-Akatemian apulaissihteerinä 1981–1982, Lahden kaupunginorkesterin intendenttinä 1983–1987, Länsi-Helsingin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1987–1990 ja Porvoon Suvisoitto -festivaalin toiminnanjohtajana 1990–1993. Yleisradion musiikkitoimittajana hän toimi 1988–1991, Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä 1991–1999, Ylen ykkösen musiikkipäällikkönä 2000–2006 ja Yleisradion musiikin osaamiskeskuksen päällikkönä 2001–2006. Helsingin musiikkitalon suunnittelujohtajana hän aloitti 2006 ja nimitettiin myöhemmin Musiikkitalon johtajaksi.
Hiilivirta ja Helsingin Musiikkitalo Oy:n toimitusjohtaja Kenneth Katter irtisanoutuivat 25. marraskuuta 2011. Lehtikirjoitusten mukaan he olisivat todellisuudessa saaneet potkut. Heidän sanotaan tulleen keskenään toimeen erittäin huonosti, ja kyse on alusta pitäen ollut arvovaltataistelusta. Heidän tilalleen palkataan yksi johtaja, joka vastaa sekä talosta että toiminnasta.
Hiilivirta valittiin elokuussa 2013 Tampere Filharmonian intendentiksi. Hän astuu tehtävään syyskuun alussa.
Sublimoituminen

Sublimoituminen (lat. sub 'alla' + limen 'kynnys' > sublimis 'leijaileva') on fysiikassa olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa. Sitä tapahtuu, kun lämpötila ja kaasun osapaine ovat kolmoispisteen alapuolella. Sublimoitumisen vastakohta on härmistyminen, muutos kaasusta kiinteään.
Tunnetuin ”normaaleissa” olosuhteissa sublimoituva aine on hiilidioksidi, joka sublimoituu suoraan ”kuivajäästä” höyryksi.
Myös lumi sublimoituu usein aurinkoisina kevättalven päivinä, kun lämpötila on pakkasen puolella. Samaa tapahtuu pyykille, joka ripustetaan pakkasella ulos kuivumaan: vesi jäätyy, jää sublimoituu vesihöyryksi, ja jäisestä pyykistä tulee suoraan kuivaa.
Pikakahvin ja muutamien muiden elintarvikkeiden pakastekuivaus perustuu sublimoitumiseen.
Nykyisin myös esimerkiksi kangastulosteita tehdään sublimaatiotekniikalla. Tulostettu paperi prässätään (sublimoidaan) kankaaseen.
Linpus Linux

Linpus Linux on taiwanilaisen Linpus Technologies Inc.:n  kehittämä Fedora-projektiin perustuva Linux-käyttöjärjestelmän jakeluversio. Linpus tukee Aasian markkinoilla täysin Unicode-merkistöä kiinan ja japanin kielessä. Erikoisversio Linpus Lite on tarkoitettu toimimaan edullisemmissa laitteistoissa kuten UMPC-tietokoneissa. Uusille käyttäjille tarkoitettu "yksinkertaisuustila" perustuu kuvakkeisiin ja välilehtiin, kun taas perinteinen "PC-tila" on tarkoitettu Microsoft Windowsin kaltaista käyttöliittymää haluaville. Se on tarkoitettu pienillä näytöillä varustetuille kämmentietokoneille ja toimii jopa VGA-tasoisissa näytöissä (640x480).
Linpus Linux tulee esiasennettuna Acer Aspire Onen mukana. Linpus Linuxista on versio myös pöytätietokoneille ja palvelintietokoneille sekä multimediaversio Linpus Media Center. Linpus Media Centerin päivityspaketti tarjoaa laillisen tavan käyttää DVD-, MP3-, WMV- ja muita "ei-vapaita" koodekkeja.
HMS Minbåt N:o 3

Valmistus

Alus tilattiin Tukholmasta kaleeritelakalta. Alus laskettiin vesille 1878 ja se liitettiin laivastoon vuotta myöhemmin.

Palvelus

Vuonna 1879 vastavalmistuneelta alukselta poistettiin miinatangot.  Vuonna 1887 kymmenpiippuinen konekivääri korvattiin kaksipiipuisella 25 millimetrin M/84 konekiväärillä. Samana vuonna alus nimettiin uudelleen Stångminbåt N:o 143:ksi.  Vuonna 1899 poistettiin torpedot ja alus muutettiin vuosina 1903-1905 vartioveneeksi, jolloin siihen asennettiin uusi höyrykone ja kattilat. Samalla aseistukseksi tuli yksi 37 millimetrin M/89B -pikatykki. Muutostöiden päätyttyä alus luovutettiin vastaperustetulle rannikkotykistölle. Vuonna 1899 alus sai uuden nimen HMS Bevakningsbåt B1 ja vuonna 1905 alus luokiteltiin yhteysalukseksi numerolla V1. Se liitettiin osaksi Karlskronan rannikkolinnaketta. Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta 1923.
Worms 3D

Worms 3D Special Edition

Worms 3D Special Editionin oli määrä olla erikoisjulkaisu pelistä ainoastaan Xboxille, koska Acclaim halusi sisällyttää Liven peliin. Acclaim meni kuitenkin PC- ja konsoliversioiden julkaisun jälkeen vararikkoon jättäen Worms 3D Special Editionin ilman julkaisijaa. Sega julkaisi seuraavan osan Worms-sarjaa eli Worms Forts: Under Siegen ja Worms 3D Special Edition kuopattiin lopullisesti.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Pimeä puoli (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo Thad Beaumont -nimisestä kirjailijasta, jonka kirjallinen ura ei ottanut sujuakseen, kunnes hän keksi kirjoittaa äärettömän väkivaltaisia trillereitä salanimellä George Stark. Ajan myötä Thad tuntee voivansa seistä omilla jaloillaan ilman Starkia ja järjestää niin sanotusti "kuoleman" toiselle minälleen, vieläpä tekaistuine hautajaisineen. Mutta sitten eräänä päivänä alkaa tapahtua raakoja murhia, jotka muistuttavat erehdyttävästi George Starkin kirjojen murhaajahahmon tekoja. Thad alkaa pikkuhiljaa tajuta, että hänen "tappamansa" toinen henkilöllisyys on enemmän kuin pelkkä nimi, joka ei aio tuntea armoa niitä kohtaan, jotka olivat mukana hänen kuolemansa järjestämisessä.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Pimeä puoli saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
A Gentle Creature

A Gentle Creature on ukrainalaisen Sergei Loznitsan ohjaama elokuva vuodelta 2017. Se perustuu Feodor Dostojevskin 1876 julkaisemaan novelliin ”Lempeä neito” (Krotkaja).

Tuotanto ja kuvaus

Elokuvan 11-henkinen näyttelijätiimi tulee Jekaterinburgin tärkeimmästä teatterista. Pääosan esittäjä Vasilina Makovtseva on varsin suosittu Venäjällä. Oleg Mutun kuvaama filmi tehtiin vuoden 2016 aikana kaakkoisessa Latviassa lähellä Liettuan ja Valko-Venäjän rajaa. Ohjaaja Loznitsan mukaan teos oli helpompi toteuttaa Euroopan unionin alueella kuin Siperiassa, missä sen kuvaama vankila nimellisesti sijaitsee.

Juoni

Vasilina Makovtsevan esittämän nimettömäksi jäävän naisen mies istuu vankilassa murhatuomiota. Kerran naisen vankilaan lähettämä paketti palautetaan ilman selityksiä. Nainen lähtee omalle odysseialleen, jossa hän tekee matkaa niin jalkaisin, bussilla, junalla kuin Lada-taksillakin. Matkallaan nainen kohtaa yhtä lailla rikollisia, pahoja poliiseja ja byrokraattisia vankilaviranomaisia kuin hyvää tarkoittavia mutta voimattomia ihmisoikeusaktiivejakin.
Alvestan kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Alvestan kauppalan vaakuna. Myös Skatelövin maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
HMS Caroline (1914)

Ensimmäinen maailmansota

HMS Caroline liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren Laivaston (engl. Grand Fleet) 4. Kevyt risteilijäviirikköön ja viirikön lippulaivaksi joulukuussa. Alus palveli 1. Kevyt risteilijäviirikössä helmikuusta marraskuuhun 1915 palaten 4. Kevyt risteilijäviirikköön alkuvuodesta 1916. Alus osallistui viirikkönsä mukana Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta.
HMS Caroline palveli sodan loppuun saakka 4. Kevyt risteilijäviirikössä ja purjehti sen mukana Itä-Intian asemalle kesäkuussa 1919.

Sodan jälkeen

HMS Caroline poistettiin palveluksesta telakalle siirtoa varten helmikuussa 1922. Alus siirrettiin helmikuussa 1924 satama-alus laivaston reservin Ulsterin Divisioonalle Belfastiin.
Alus palveli Londonderryyn siirrettynä Atlantin ylittävien saattueiden hallinnollisena keskuksena toisessa maailmansodassa 1939-1945. Sodan päätyttyä alus palautettiin laivaston reserviin.
HMS Caroline oli huollettavana Harland and Wolffin telakalla 1951 ja on edelleen laivaston reservin päämajana Belfastissa.
Verivelka

Juoni

FBI:n rikosprofiloinnin veteraani Terry McCaleb (Eastwood) tutkii arvoituksellisia sarjamurhia urbaanissa Los Angelesissa. Hän näkee murhaajan paparazzien joukossa ja lähtee ajamaan tätä takaa. Pian McCaleb kuitenkin saa sydänkohtauksen. Hän jää eläkkeelle ja sydämensiirtoleikkaus suoritetaan kahden vuoden kuluttua. Palatessaan kotiinsa häntä odottaa Graciella Rivers -niminen nainen (De Jesus), joka kertoo McCalebin uuden sydämen kuuluneen hänen siskolleen, joka joutui McCalebin jahtaaman kasvottoman murhaajan uhriksi. Graciella pyytää häntä ottamaan tämän kiinni ja vielä vasta toipilaana oleva McCaleb suostuukin vastahakoisesti. Tutkimusten edetessä hänen halunsa löytää salaperäinen murhaaja kasvaa yhä enemmän ja enemmän. Häntä avustaa hieman omalaatuinen naapuri (Daniels) pientä maksua vastaan. Vasta leikkauksesta toipuneen McCalebin viran ulkopuolinen tutkinta hermostuttaa sekä poliiseja (Rodriguetz ja Walsh), että hänen lääkäriään (Huston), joka on huolissaan tämän terveydestä.
Taka-Veno

Maantietoa

Lampi sijaitsee Kiialankallion ja Ellanharjun välisellä suolla. Sen pinta-ala on 1,2 ha ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja lammen rannat ovat suota. Lammelle johtaa kärrypolku, mutta lampi on autio.

Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Heinäjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,2 metriä mpy. Suo on ojitettu ja ne on kaivettu lammen ja Keski-Venon kanssa yhteen. Matalampi Taka-Veno laskee lounaaseen Sammaljärven viereiselle suolle, josta vedet kulkeutuvat Sammaljärveen. Se puolestaan laskee Heinäjoen, Puujoen ja Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.
Tiit Aleksejev

Tiit Aleksejev (s. 26. heinäkuuta 1968 Kohtla-Järve) on virolainen kirjailija ja historioitsija. Hän on julkaissut kolme romaania, joista Palveränd on käännetty myös suomeksi (Pyhiinvaellus). Tiit Aleksejev on opiskellut keskiaikaista historiaa ja valmistunut Tarton yliopistosta. Aleksejev on kirjailijauran lisäksi työskennellyt myös diplomaattina Pariisissa ja Brysselissä.

Pyhiinvaellus

Aleksejevin ristiretkitrilogian avausosa Pyhiinvaellus (viroksi Palveränd) on historiallinen seikkailuromaani. Teos on kuvaus ensimmäisen ristiretken vaiheista vuodesta 1095 alkaen aina Antiokian valloittamiseen vuonna 1098 asti. Kirjan päähenkilö Dieter lähtee ristiretkeläisten mukana Etelä-Ranskasta Konstantinopoliin aikomuksenaan vapauttaa Jerusalem ja Pyhä maa pakanoiden vallasta. Teos tutkistelee ja valottaa ristiretkeläisten sisäistä maailmaa, arkea ja ajatuksia vetävän kerronnan kautta yhteydessä historiallisiin tositapahtumiin. Aleksejev matkusti alueilla, tutki aikakautta ja keräsi materiaalia teoksen kirjoittamiseen lähes kymmenen vuotta.
Erik Soop

Erik Soop (1592–1632) oli ruotsalainen eversti, joka oli Länsi-Götanmaan ratsuväen eversti. Hän osallistui Kustaa II Aadolfin sotiin Puolassa ja Saksassa 30-vuotisessa sodassa, ja oli omalta osaltaan saavuttamassa voittoa puolalaisista Dirschaussa vuonna 1627.
Hänen isänsä oli käskynhaltija Hans Åkesson Soop, veljensä Mathias Soop ja toisen veljen poika Erik Åkesson Soop.
Soidin

Soidin tarkoittaa useilla eläimillä parittelua edeltävää käyttäytymistä, jonka seurauksena yksilöt tulevat sellaiseen fysiologiseen vireeseen, että parittelu on mahdollista. Soitimeen kuuluvat olennaisena osana vastavuoroiset vaistotoiminnot, lähinnä signaalit ja reaktiot. Koiraan höyhenpuku on soidinaikana kauneimmillaan.
Esimerkiksi korea-asuiset metsokoiraat kerääntyvät keväällä yhteisille soidinpaikoille näyttävään yhteissoitimeen, joka alkaa varhain aamulla. Lajille ominainen soidinkäyttäytyminen on usein isolaatiotekijä joka estää pariutumisen eri lajien kesken.
Lintujen lisäksi soidinmenoja on myös muilla selkärankaisilla kuten kaloilla sekä monilla selkärangattomilla kuten heinäsirkoilla.
Kouvalanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 71 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Se sijaitsee Aitoon taajaman itäpuolella näkien välissä olevassa painaumassa. Järven pohjoispuolella sijaitsee Mustikkavuori ja länsipuolella pienialainen Tepulinna. Järven etelä- ja itäpuolet ovat alavampaa, mutta kuitenkin järveen viettävää metsä- tai peltoaluetta. Järven rantaviiva on melko selväpiirteinen, mutta pohjoispäässä sijaitsee 250 metriä pitkä Koskenlahti ja kaakkoispäässä 400 metriä pitkä Pitkonlahti. Järvellä on kartan mukaan kaksi nimetöntä saarta. Toisessa saaressa on rakennus. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä ja se on pääasiassa peltoon rajautuvaa pusikkoa tai itäpuolella metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa, mutta etelässä Kaukkalan kylän maatilat vaikuttavat järven tilaan Urkanojan kautta. Sen rannoille on rakennettu yli 15 vapaa-ajan asuntoa ja muutama kiinteä asuntokin. Niille tulee tiet kylän poikki kulkevilta yhdystieltä 3221 ja 13972. Tepulinnan lähellä on yleinen uimaranta.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi metsä- tai pelto-ojaa. Suurempi merkitys veden vaihtumiselle on etelästä järveen laskevalla Urkanojalla. Se on Urkanjärven laskuoja. Järven oma laskuoja on Myllyoja, joka laskee kahden kilometrin päässä Pälkänevedellä Jouttesselän etelärannan Tepunlahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven länsi- ja etelärannat oli raivattu osittain peltomaaksi, ja muu reuna-alue niityiksi. Eteläpuolella sijaitsi jo Kaukkalan kylä ja länsipuolella Kouvalan kylä.
Taidehistoria (yliopistollinen oppiaine)

Taidehistoria on humanistinen tutkimusala, joka tutkii näköaistein havaittavaa taidetta sekä siihen liittyviä ilmiöitä.
Taidehistoriaan kuuluvat muun muassa kuvataiteet, arkkitehtuuri, taideteollisuus, taiteen instituutiot, taidekäsityö, sekä myös historiallisesti muuttuvat taidekäsitykset ja -teoriat. Aikaisempien kuvataiteiden ja arkkitehtuurin lisäksi taidehistoria on nykyisin laajentunut tutkimaan myös muita visuaalisen kulttuurin ilmiöitä.
Nimestään huolimatta taidehistoria ei varsinaisesti kuulu yliopistojen historia-aineisiin, vaan on usein osa taiteiden tutkimusta. Taidehistoria-nimi on osittain harhaanjohtava, sillä oppiaineen puitteissa voidaan taiteen historian lisäksi tutkia myös esimerkiksi uutta taidetta ja siihen liittyviä ilmiöitä tai yleisempiä kuvataiteeseen liittyviä teoreettisia ilmiöitä vertautuen muihin taiteiden tutkimuksen aineisiin, kuten musiikki-, teatteri- ja kirjallisuustieteisiin. Taidehistoria tunnetaankiin joissain yliopistoissa, esimerkiksi Åbo Akademissa ja ruotsalaisissa yliopistoissa, nimellä konstvetenskap (”taidetiede”).

Taidehistorian koulutus Suomessa

Taidehistoriaa voi Suomessa opiskella humanistisen tutkinnon pääaineena Helsingin, Jyväskylän ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Sivuaineena taidehistoriaa on mahdollista opiskella lisäksi Lapin ja Oulun yliopistoissa. Taidehistorian opintoja on mahdollista suorittaa myös yliopistojen tarjoamina avoimina yliopisto-opintoina. Taidehistoriaa opiskelleet työskentelevät yleensä museoissa tai korkeakouluissa, esimerkiksi tutkijoina, amanuensseina tai projektityöntekijöinä.
Yliopistotasolla taidehistoriaa opetetaan ja tutkitaan myös Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa, joissa taidehistorian ja -teorian opinnot kuuluvat kaikille opiskelijoille yhteiseen opetukseen.

Taidehistorian seura ja julkaisut

Tieteenalan suomalainen tieteellinen seura on vuonna 1973 perustettu Taidehistorian seura. Alan keskeisiä suomalaisia kausijulkaisuja ovat seuran julkaisema tieteellinen aikakauskirja, Taidehistoriallisia tutkimuksia – Konsthistoriska studier, ja neljästi vuodessa ilmestyvä verkkolehti Tahiti.
Polttopiste (geometria)

Geometriassa polttopisteet ovat piste­pari, jonka avulla eräät käyrät voidaan määritellä. Poltto­pisteiden avulla voidaan määritellä muun muassa kartioleikkaukset, joiden neljä tyyppiä ovat ympyrä, ellipsi, paraabeli ja hyperbeli. Muita käyriä, jotka voidaan määritellä poltto­pisteiden avulla, ovat Cassinin käyrä ja Descartesin ovaali.

Määritelmät kahden polttopisteen avulla

Ellipsi voidaan määritellä niiden pisteiden urana, joiden kahdesta annetusta poltto­pisteestä mitattujen etäisyyksien summa on annettu vakio.
Ympyrä voidaan käsittää ellipsin erikois­tapaukseksi, jossa molemmat poltto­pisteet yhtyvät. Niinpä ympyrä voidaan yksin­kertaisemmin määritellä niiden pisteiden uraksi, joiden etäisyys annetusta polttopisteestä eli ympyrän keski­pisteestä on tietty vakio. Toisaalta ympyrä voidaan määritellä myös Apolloniuksen ympyränä eli niiden pisteiden urana, joiden kahdesta annetusta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien suhde on vakio.
Paraabeli saadaan ellipsin raja­tapauksena, kun toinen poltto­piste siirtyy äärettömän kauas.
Hyperbeli voidaan määritellä niiden pisteiden urana, joiden kahdesta annetusta poltto­pisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on annettu vakio.

Määritelmät polttopisteen ja johtosuoran avulla

Vaihto­ehtoisesti kaikki kartio­leikkaukset voidaan määritellä myös yhden polttopisteen ja yhden johtosuoran avulla. Johto­suora on annettu suora, joka ei kulje poltto­pisteen kautta. Kartio­leikkaus on tällöin niiden pisteiden ura, joiden polttopisteestä ja johtosuorasta mitattujen etäisyyksien suhde on annettu vakio, jota sanotaan kartioleikkauksen eksentrisyydeksi e. Jos eksentrisyys on nollan ja yhden välillä, eli käyrän pisteet ovat lähempänä poltto­pistettä kuin johto­suoraa, kartio­leikkaus on ellipsi. Jos se on yksi, on kyseessä paraabeli, ja jos se on suurempi kuin yksi, on kyseessä hyperbeli. Ympyrä saadaan raja­tapauksena, jossa käyrän pisteiden etäisyys annetusta pisteestä on vakio ja johtosuoran oletetaan olevan äärettömän kaukana, jolloin eksentrisyys on nolla.
Erityisesti paraabeli voidaan määritellä niiden pisteiden urana, jotka ovat yhtä etäällä annetusta poltto­pisteestä ja annetusta johto­suorasta.

Tähtitieteellinen merkitys

Gravitaatiolain nojalla voidaan osoittaa, että kahden kappaleen systeemissä kumpikin kappale kiertää systeemin massakeskipisteen ympäri kartio­leikkauksen muotoisia ratoja, joiden yhteisenä poltto­pisteenä on systeemin massakeskipiste. Tärkeänä erikois­tapauksena tästä on Keplerin ensimmäinen laki.  Koska Auringon massa on monin­kertaisesti suurempi kuin planeettojen yhteensäkään, aurinko­kunnan massa­keski­piste on Auringossa. Tämän vuoksi planeetat kiertävät Aurinkoa ellipsin muotoisia ratoja pitkin, joiden yhteisenä polttopisteenä Aurinko on.

Muita käyriä

Descartesin ovaali on niiden pisteiden ura, joiden kahdesta annetusta poltto­pisteestä laskettujen etäisyyksien painotettu summa on vakio. Jos molempien etäisyyksien paino­kertoimet ovat samat, on kyseessä ellipsi.
Cassinin käyrä on niiden pisteiden ura, joiden kahdesta annetusta poltto­pisteestä mitattujen etäisyyksien tulo on vakio.
Sadat Bukari

Ura

Bukari sirtyi kotimaansa seurasta Heart of Lionsista tunisiaan ES Saheliin kolmen vuoden sopimuksella vuonna 2007. Hän nousi tärkeäksi pelaajaksi kaudella 2008–2009 tehtyään kymmenen maalia kauden aikana, ollen Tunisian pääsarjan toiseksi paras maalintekijä. Kolmannella kaudellaan Bukari oli alkukaudesta tehokas tehtyään 7 maalia 11 ottelussa. Hän kuitenkin ajautui riitoihin uuden valmentajan Piet Hambergin kanssa jäi tyysti ilman peliaikaa. Joulukuussa 2009 sopimuksensä päätyttyä ES Sahel päätti olla jatkamatta hänen sopimustaan.
27. tammikuuta 2010 Bukar allekirjoitti neljän ja puolen vuoden sopimuksen Maccabi Haifan kanssa. Hän ehti pelata joukkueessa yhdeksän ottelua, kunnes päätti palata takaisin Tunisiaan. Hän siirtyi syyskuussa 2011 US Monastiriin.
Harmaapäämesikko

Levinneisyys

Harmaapäämesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Quintillus

Valtakausi

Quintilluksen elämästä ja kaudesta ei tiedetä juuri mitään. Antiikin lähteiden tiedot ovat ristiriitaisia hänen kautensa pituudesta. Zosimoksen mukaan hän hallitsi muutaman kuukauden, kun taas Historia Augusta puhuu sekä 17 että 20 päivästä. Noin vuonna 354 kirjoittaneen tuntemattoman kronikoitsijan mukaan Quintilluksen valtakausi kesti 77 päivää. Neljässä eri kaupungissa ehdittiin kuitenkin lyödä Quintilluksen nimellä ja kuvalla varustettuja kolikoita, joten viimeksi mainittu saattaa olla oikeassa. Mauretaniasta on löydetty myös mailipylväskin, jossa on teksti "IMP CAES M AVRELIO QVINTILO INVICTO PIO FELICI AVG PONT MAXIMO TRIB POTEST PP ... ." (Ylipäällikkö Caesar Marcus Aurelius Quintillukselle, voittamattomalle, hurskaalle ja menestyksekkäälle Augustukselle, Pontifex maximukselle, kansantribuunin oikeuksien haltijalle, isänmaan isälle ...)
Kun Konstantinus Suuri propagandassaan ilmoitti olevansa sukua Claudius Gothicukselle ylistäen häntä suuresti, myös Quintillus sai tästä osansa. Monet ajan historiankirjoittajat ylistivät Quintillusta ja mainitsivat hänen esimerkilliset hyveensä, jotka ylittivät jopa Claudiuksen vastaavat.

Kuolema

Myös Quintilluksen kuolintavastakin on epäselvyyksiä. Erään tarinan mukaan hän teki itsemurhan avaamalla suonensa tai sitten antoi lääkärinsä avata ne. Myös hänen omat sotilaansa saattoivat surmata komentajansa, huomattuaan ettei heistä olisi vastusta Aurelianuksen armeijalle. Historia Augustan mukaan historioitsija Deksippos kirjoitti, että hän kuoli luonnollisesti. Tämä saattaa olla tottakin sillä Deksippos oli Quintilluksen aikalainen. Johannes Malalaksen mukaan hän kuoli keisarillisessa palatsissaan Roomassa eikä Aquileissa.
Märehtijät

Etumahat ja niiden toiminta

Märehtijöillä on yleensä neljä mahaa: pötsi, verkkomaha, satakerta (lehtimaha) ja juoksutusmaha. Näistä kolme ensimmäistä ovat etumahoja, ja juoksutusmaha vastaa yksimahaisten nisäkkäiden ainoaa mahaa. Etumahoissa elää bakteereja ja alkueläimiä, jotka hajottavat ravinnon hiilihydraatteja – myös yksimahaisten ruoansulatuksessa heikosti sulavia kuituja – imeytymiskelpoisiksi yhdisteiksi, haihtuviksi rasvahapoiksi. Toisaalta bakteerit hajottavat ravinnon valkuaisainetta eli proteiinia ja myös yksimahaisille arvottomia typpiyhdisteitä. Tällöin vapautuu ammoniakkia, jonka kasvava bakteerikasvusto taas sitoo omiin soluihinsa ns. mikrobivalkuaiseksi. Mikrobivalkuainen on taas isäntäeläimelle käyttökelpoista valkuaista, jonka se pystyy hyödyntämään ruoansulatuksensa myöhemmissä vaiheissa.

Märehtiminen

Märehtijät eivät yleensä pureskele syömäänsä ravintoa huolellisesti, vaan nielevät sen nopeasti pötsi-verkkomahaan. Eläimen märehtiessä ruokailun, nukkumisen yms. toimintojen välisinä lepoaikoina täältä kuitenkin nousee osittain sulamatonta pötsinsisältöä ns. märepaloina uudelleen pureskeltavaksi. Pureskelun merkitys on paitsi ravinnon mekaaninen hienonnus, myös se, että samalla erittyy runsaasti sylkeä, jonka sisältämät puskuroivat yhdisteet ovat välttämättömiä pötsin toiminnalle.

Ruansulatus etumahojen jälkeen

Juoksutusmaha ja sitä seuraavat ruoansulatuskanavan osat vastaavat toiminnaltaan yksimahaisten mahalaukkua ja suolistoa. Etumahoissa sulamatta jäänyt aines ja siellä muodostunut mikrobimassa kulkeutuvat juoksutusmahaan ja edelleen ohutsuoleen ja paksusuoleen, joissa niiden ravintoaineet pilkkoutuvat ja imeytyvät eläimen verenkiertoon.

Märehtijöiden erityismerkitys kotieläiminä

Märehtijät pystyvät hyödyntämään rehuja ja laidunalueita, joita ei muuten pystyttäisi käyttämään ihmisravinnon tuotannossa. Esimerkiksi Pohjois-Suomen maatalous perustuu pääosin nurmirehuihin ja niitä hyödyntävien nautojen käyttöön maidontuotannossa. Toisaalta märehtijöillä voidaan katsoa maailmanlaajuisesti olevan myös kielteisiä vaikutuksia ympäristöön, koska niiden ruoansulatuksessa syntyy huomattavia määriä metaania, joka on voimakas kasvihuonekaasu.