google/wiki40b huggingface dataset:
Tiia Forsström

Koulutus

Koulutukseltaan Forsström on filosofian maisteri. Hänen keskiaikaisten pyhimysten ristiinpukeutumista käsitellyt uskontotieteen oppiaineen pro gradu -tutkielmansa hyväksyttiin parhaimmalla mahdollisella arvosanalla (laudatur) vuonna 2005, ja hän sai tutkielmastaan Helsingin yliopiston sukupuolentutkimuksen gradupalkinnon vuodelta 2006.

Poliittinen tausta

Forsström on entinen helsinkiläinen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu, valtuustoryhmänsä puheenjohtaja sekä kulttuuri- ja kirjastolautakunnan jäsen (2004–2008). Forsström on ollut myös Vasemmistoliiton puoluevaltuuston jäsen ja Helsingin Vasemmistoliitto ry:n piiritoimikunnan jäsen.
Forsström on työskennellyt Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) sosiaalipoliittisena sihteerinä vuosina 2003–2005 sekä kansanedustaja Suvi-Anne Siimeksen eduskunta-avustajana vuosina 2006–2007

Ura

Forsström toimi Seksuaalisen tasavertaisuuden eli Setan hallituksen puheenjohtajana vuosina 2001–2005. Hänen muita luottamustoimiaan ovat olleet muun muassa Sateenkaariperheet – Regnbågsfamiljer ry:n puheenjohtajuus, Kansainvälisten ihmisoikeusasiain neuvottelukunnan ja ILGA-Europen (International Lesbian and Gay Association Europe) hallituksen jäsenyys sekä Helsingin yliopiston tasa-arvotoimikunnan jäsenyys ja opintotukilautakunnan asiantuntijajäsenyys.
Vuodesta 2013 kesään 2015 hän työskenteli Sateenkaariperheiden koulutussuunnittelijana.
Forsström toimii Sexpo-säätiön puheenjohtajana.
Forsström ja hänen aviomiehensä Jouni Forsström harjoittavat nykyään Aistien talo -nimisessä yrityksessä Espoossa seksityötä, eli tarjoavat seksuaalisia palveluita (sadomasokismi, fetisismi, roolileikit, sidonta, eroottinen hieronta ym.) asiakkailleen. Forsström aloitti seksityön miehensä kanssa, mutta myy sitä nykyään myös yksin.

Yksityiselämä

Forsströmillä on aviomies ja kolme lasta. Hän on feministi.
A*-algoritmi

A*-algoritmi (lausutaan A tähti) on tekoälyssä käytetty algoritmi ratkaisun etsimiseen hakupuusta. Sen tarkoituksena on evaluoida lehtisolmuja funktion f(n)=g(n)+h(n) avulla, missä g(n) kuvaa kustannusta saavuttaa tietty solmu ja h(n) on kustannusarvio solmusta maalitilaan. Tällöin f approksimoi kustannusta lähtösolmusta maalisolmuun. A*-algoritmi on optimaalinen jos h on luvallinen. Tämä tarkoittaa sitä, että h ei koskaan yliarvioi kustannusta saavuttaa maalisolmu. A*-algoritmia käytetään lyhyimmän reitin löytämisessä, lähtösolmusta maaliin.
Emilie Turunen

Elämä

Turunen on opiskellut Roskilden yliopistossa yhteiskuntatieteitä ja asuu poikaystävänsä kanssa Kööpenhaminassa. Ennen valintaansa Euroopan parlamenttiin hän työskenteli sosialistisen kansanpuolueen nuorisojärjestössä. Hän ei puhu suomea, vaikka hänen äitinsä on suomalainen.

Europarlamentti

Kun Turunen valittiin Europarlamenttiin, hän kuului Sosialistiseen kansanpuolueeseen, joka on tarkkailijajäsenenä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmäässä. 21. maaliskuuta 2013 hän siityi Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.
Valintansa jälkeen Turusesta tuli ryhmänsä varapuheenjohtaja. Hän oli sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä Kaakkois-Aasian valtuuskunnan jäsen. Lisäksi hänellä on varajäsenyydet muun muassa työllisyys ja sosiaaliasiain valiokunnassa, rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevässä erityisvaliokunnassa sekä Iranin valtuuskunnassa.
Michael Essien

Ura

Essien aloitti uransa Liberty Professionals -seurassa kotimaassaan Ghanassa. Hän herätti eurooppalaisten kykyjenetsijöiden mielenkiinnon vuonna 1999 alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa. Saman vuoden heinäkuussa hän teki sopimuksen korsikalaisen Bastian kanssa. Hän pelasi Ghanan joukkueessa nuorten MM-kisoissa 2001 Argentiinassa ja vuotta myöhemmin Afrikan mestaruusturnauksessa Ghanan aikuisten maajoukkueessa. Monet suurseurat esittivät 2003 kiinnostusta Essieniä kohtaan ja hän siirtyi lopulta Lyoniin. Hän pelasi joukkueessa keskikentän alakerrassa ja voitti kaksi Ranskan mestaruutta. Chelseaan hän siirtyi elokuussa 2005 24,4 miljoonalla punnalla, joka on korkein koskaan afrikkalaisesta pelaajasta maksettu siirtokorvaus. Chelsea vuokrasi hänet kaudeksi 2012-2013 Real Madridiin. Hän siirtyi Madridista ensin Milaniin ja sieltä  vuonna 2015 Kreikan Panathinaikokseen jota edusti noin vuoden verran. Hän teki sittemmin sopimuksen vapaana pelaajana indonesialaiseen Persib Bandung- seuraan.

Maajoukkueura

Essien nimettiin maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006. Ennen MM-kisoja Essien oli esiintynyt 17 ottelussa Ghanan paidassa ja tehnyt niissä neljä maalia. Vuoden 2010 MM-kisoista Essien jäi pois loukkaantumisen takia. Hän pelasi jalkapallon MM- kisoissa 2014, tullen kerran vaihdosta kentälle.
Juho Rajala

Juho Rajala (s. 6. elokuuta 1985) on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen lentopalloilija, pelipaikaltaan libero.
Rajala toimii lentopallon mestaruusliigan Vantaa Ducksin päävalmentajana kaudella 2019–2020. Tätä ennen hän toimi valmentajana naisten 1-sarjassa kolmen kauden ajan eri seuroissa.

Peliura

Rajala on Oulunsalosta kotoisin oleva liberopelaaja. Rajala edusti Oulunsalon Vasamaa koko junioriuransa ajan. 
Miesten Lentopallon Mestaruusliigassa Rajala debytoi 1.10.2003 oululaisen Ettan riveissä Perungan Poikia vastaan. Ettassa Rajala pelasi 2003–2005. Seuraavat kaksi kautta 2005–2007 Rajala pelasi Raision Loimussa ennen sirtymistään vuonna 2007 Kempeleen Lentopalloon. Kahden Kempeleen kauden jälkeen ura jatkui seuran nimenvaihdon myötä Sun Volleyssa seuraavat kolme kautta tuoden tuplamestaruuden 2010.
Raision Loimuun Rajala siirtyi takaisin kaudeksi 2012–2013. Hänet valittiin kauden ensimmäiseen kuukauden tähdistöön liberoksi syys-lokakuussa. Rajala jatkoi kaudella 2013–2014 Raision Loimun riveissä, Lentopallon Mestaruusliigassa, jonka jälkeen hän siirtyi Ettaan, jossa päätti peliuransa kauteen 2015–2016. Rajala valittiin myös  Suomen miesten lentopallomaajoukkueeseen keväällä 2013.
Lisäksi Rajala on edustanut aikuisten sarjatasoilla nuorten maajoukkuetta, kun hän opiskeli Kuortaneen valtakunnallisessa valmennuskeskuksessa. Kuortaneella opiskellessaan Rajala edusti nuorten maajoukkuetta 1-sarjassa.
Rautaportti

Rautaportti (romaniaksi Porţile de Fier, serb. Đerdapska klisura/Ђердапска клисура, unk. Vaskapu, turk. Demirkapı) on Tonavan muodostama puhkaisulaakso Serbian ja Romanian rajalla. Rautaportilla voidaan tarkoittaa joko koko 134 kilometriä pitkää kanjonialuetta tai aivan Orşovan kaupungin lähellä olevaa viimeistä solaa, jossa on nykyään vesivoimala.
Rautaportti erottaa Karpaattien eteläisimmät rinteet Balkanvuorten koillisosasta. Rautaportin kohdalla sijaitsee Romaniassa Rautaportin luonnonpuisto ja Serbiassa Đerdapin kansallispuisto.
Emmanuel Célestin Suhard

Emmanuel Célestin Suhard (5. huhtikuuta 1874 – 30. toukokuuta 1949) oli 18. joulukuuta 1897 vihitty katolisen kirkon ranskalainen pappi. Hän toimi Bayeux-Lisieux'n piispana vuodesta 1928. Vuonna 1930 hänestä tuli Reimsin ja vuonna 1940 Pariisiin arkkipiispa. Hän oli kardinaali vuodesta 1935 ja siten yksi vuoden 1939 konklaavin osallistujista.
Pajulahti

Pajulahti on kylä Kuopiossa entisen Nilsiän kaupungin alueella Pohjois-Savossa. Se sijaitsee samannimisen lahden rannalla kantatien 75 varrella 15 kilometriä Siilinjärveltä ja noin 20 kilometriä Nilsiän keskustaajamasta.
Pajulahden kylä on yksi Nilsiän suurimmista kylistä. Kylässä asuu noin 200 ihmistä. Pajulahden postinumero on 73360.
Kylässä toimii viisiopettajainen Pajulahden koulu, jossa on 83 oppilasta lukuvuonna 2014–2015. Uusi koulu valmistui keväällä 2008. Kylässä on myös päiväkoti ja Nilsiän toiseksi suurin ala-aste. Pajulahdessa on myös Shell-huoltoasema.
Hr. Ms. Zwaardvis (S806)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1995.
Anjalan Liitto (urheiluseura)

Anjalan Liitto ry on urheiluseura, joka toimii Kouvolan Anjalan kaupunginosassa. Liitto on perustettu 17. kesäkuuta 1932. Seuran päälajeja ovat alusta asti olleet hiihto ja yleisurheilu. Lisäksi menestystä on tullut suunnistuksessa. Vuosikymmenien aikana seurassa on harrastettu myös useita palloilulajeja, kun seura oli entisen Anjalan kunnan niin sanottu pitäjäseura.
Hiihdossa Liiton Erkki Toimela oli Salpausselän 50 kilometrillä toinen 1934. Esko Tilli oli hiihdon MM-kilpailuissa Falunissa 1954 kuudes 30 kilometrillä, saavutti SM-tason mitaleja ja oli Suomen varamiehenä talviolympiakisoissa Oslossa 1952. SM-mitaleille ylti myös Reino Söyring 1960-luvulla sekä Mikko Maaranen ja Antti Häkämies 2000-luvulla. Yleisurheilussa Ulf Lomperi oli SM-maratonilla toinen 1958 ja Aimo Aropelto edusti Suomea maaotteluissa 100 metrillä 1960-luvulla. Suomen parhaimmistoa olivat 1960-luvulla myös Hannu Ojala 800 metrillä ja Pirkko Koste naisten kuulantyönnössä. Suunnistuksessa Paavo Hytti voitti Suomen mestaruuden 1939. Hän sai sankarikuoleman talvisodassa muutamaa kuukautta myöhemmin. Lassi Salmi oli suunnistuksen maajoukkueessa 1950-luvulla.
Liitto on myös pelannut pesäpalloa, jalkapalloa, koripalloa ja lentopalloa alasarjoissa, mutta vuosien varrella palloilijat ovat siirtyneet erikoisseuroihin (lähde?). Toiminnan keskuspaikkana on ollut vuonna 1962 valmistunut seuran omistama Anjalan Urheilutalo.
Naxit

Asuinalue

Suurin osa naxeista asuu Yunnanin maakunnan Lijiangin autonomisessa prefektuurissa maakunnan luoteisosassa lähellä Burman vastaista rajaa. Heitä asuu myös Weixin, Zhongdianin ja Ninglangin piirikunnissa. Pienempiä naxien yhteisöjä on myös Sichuanin maakunnassa. Naxit pitävät Lijiangia kulttuurillisena pääkaupunkinaan. Naxien asuttama alue on vuoristoista.

Historia

Antropologien mukaan naxien edeltäjät asuttivat alueita Itä-Tiibetissä ja Länsi-Sichuanissa, tai Qinghain maakunnassa noin 1 000 vuotta sitten. Osa tutkijoista pitää heidän esi-isiään samoina qiangien kanssa. 500-luvulta 1100-luvulle naxit olivat osa Nanzhaon ja Dalin kuningaskuntaa, jotka hallitsivat alueita Yunnanissa, Sichuanissa, pohjoisessa Burmassa ja Tiibetissä. Mongolit valloittivat Kublai-kaanin johdolla naxien alueet vuonna 1252. Sittemmin Kiinaa hallinneet han-kiinalaiset dynastiat hallitsivat naxeja paikallisten päälliköiden kautta. Vuorovaikutus kiinalaisten kanssa johti pitkälle edenneeseen kiinalaistumiseen tapojen omaksumisen kautta.
Mao Zedongin johtamien kommunistien voitto Kiinan sisällissodassa muutti voimakkaasti naxien elämäntapoja. Keskushallinto siirsi vähemmistöjen vaikutusvallan vähentämiseksi Yunnaniin ja Sichuaniin suuria joukkoja han-kiinalaisia siirtolaisia. 1950-luvulla naxien alueelle perustettiin kolhoositiloja, jotka lakkautettiin vasta 1980-luvulla.

Kulttuuri

Sosiaalisten järjestelmien erot jakavat naxit kahteen eri alaryhmään. Lijiangin naxit jakautuvat isälinjaisiin sukuihin ja perheet järjestävät usein lastensa avioliitot serkusten kesken. Yongninigin naxit noudattavat puolestaan äitilinjaisia jakoja. Suuri osa naxeista harjoittaa edelleen maanviljelystä. Viljellyt kasvit vaihtelevat alueen korkeuden mukaan. Matalammilla alueilla kasvatetaan esimerkiksi riisiä, sitrushedelmiä ja kasviksia. Korkeammilla alueilla kasvatetaan maissia, omenoita ja päärynöitä. Naxeja asuu myös viljelykseen kelpaamattomilla vuoristoalueilla, joilla elinkeinona toimii vuohien, lampaiden ja jakkien kasvatus. Lijiangin kaupungissa asuvat naxit elävät muiden nykyajan kaupunkilaisten tapaan.
Naxien uskonnossa sekoittuu perinteinen animistinen uskonto, buddhalaisuus ja taolaisuus. Lamalainen buddhalaisuuden gelugpa-koulunta on erityisen vahva Yongningin naxien keskuudessa heidän käännyttyään siihen kolme vuosisataa sitten. Perinteiseen uskoon kuuluvat monet erilaiset henget, joita on kasveilla, eläimillä ja maamerkeillä. Henkiin voivat vaikuttaa šamaanit. Perinteinen usko on kuitenkin katoamassa ja esimerkiksi uusia šamaaneja ei ole koulutettu vuoden 1949 jälkeen.
Walesin prinssi

Arvonimen asettaminen

Vaikka Walesin prinssin arvo kuuluukin hallitsijan vanhimmalle pojalle, arvonimi ei siirry automaattisesti toisin kuin esimerkiksi Cornwallin herttuan arvo. Esimerkiksi nykyinen Walesin prinssi, prinssi Charles, nimitettiin Walesin prinssiksi vasta 1958, kuusi vuotta äitinsä valtaantulon jälkeen. Lisäksi virallinen virkaanasettamisseremonia pidettiin vasta vuonna 1969. Jos Walesin prinssi kuolee ennen hallitsijaa, arvonimi ei myöskään periydy hänen pojalleen, mutta tästä voidaan kuitenkin tehdä Walesin prinssi. Esimerkiksi kun Walesin prinssi Fredrik kuoli ennen isäänsä Yrjö II:ta, hänen pojastaan prinssi Yrjöstä tehtiin kaksi vuotta myöhemmin Walesin prinssi. Jos Walesin prinssi kuolee lapsettomana ennen hallitsijaa, arvonimi annetaan yleensä hänen vanhimmalle veljelleen.
Wallander: Kadonnut

Juoni

Ystadissa katoaa nuori tyttö. Kurt palaa pakkolomaltaan ja alkaa tutkia tapausta. Se muistuttaa hänen kymmenen vuotta aiemmin tutkimaansa katoamistapausta.
Leveänokkamonarkki

Levinneisyys

Leveänokkamonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Itä-Timorissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Boerboel

Ulkonäkö

Boerboel on vahva ja voimakasrakenteinen koira. Sillä on vahva luustonrakenne, sileä turkki, hyvä rakenne ilman selviä puutteita ja virheitä, joista saa miinuspisteitä rotumääritelmässä. Urosten on näytettävä maskuliinisemmilta kuin narttujen.

Luonne

Boerboel on luonteeltaan kuuliainen, luotettava ja älykäs ja sillä on myös erinomainen vartioimisvaisto. Se on peloton ja uskollinen eikä sen luonteenpiirteisiin kuulu voimakas aggressiivisuus.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.

Alkuperä

Boerboelin historia kytkeytyy vahvasti alueella asuneisiin buureihin, mistä myös nimen alkuosa "boer" juontaa juurensa. Euroopasta tulleet siirtolaiset toivat mukanaan bulldoggeja ja bullmastiffeja, mutta jotkin raportit antavat olettaa, että myös paikallinen rotu africanis on saattanut vaikuttaa nykyisen boerboelin verenperimään.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Ouninpohja)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158,1 metriä mpy.
Uudisraivaus

Uudisraivauspalkkio

Vuosina 1950–55 valtion tulo- ja menoarviossa oli erityinen siirtomääräraha uuden pellon raivaukseen. Palkkio voitiin maksaa sellaiselle viljelmälle, jonka peltoala nousi enintään 20 hehtaarin uudisraivauksen suorittamisen jälkeen tai jos viljelmä sijaitsi Pohjois-Suomessa tai itäisen rajaseudun kunnissa, enintään 30 hehtaaria.
Palkkio voitiin maksaa peltoalarajoituksitta pika-asutuslain tai maanhankintalain nojalla sellaisille, jotka olivat kyseisten lakien mukaan oikeutettuja saamaan maata tai muuten hankkineet sitä omistukseensa. Raivauspalkkio voitiin maksaa myös sellaiselle, joka oli edellä mainittujen lakien mukaan luovuttanut peltoa tai viljelyslaidunta. Maanluovuttaja sai palkkion myös siinä tapauksessa, jos hän raivasi itse ja luovutti pellon edelleen siirtolaiselle. Maataloushallituksen luvalla palkkio voitiin maksaa myös yleishyödylliselle yhtymälle tai laitokselle. Uudisraivauspalkkio oli myös vuosien 1945–49 valtion tulo- ja menoarvioissa.
Myöhemmin uudisraivausta alettiin rajoittaa maatalouden ylituotannon johdosta ja nykyisin se on luvanvaraista.
Malpelosaari

Malpelosaari (esp. Isla de Malpelo) on Kolumbialle kuuluva saari 505 kilometriä Kolumbian rannikosta.
Saari on muodostunut karusta ja paljaasta kivestä, jossa on kolme huippua. Kalliosaari on laajan vedenalaisen selänteen korkein huippu. Kolumbian armeijalla on ollut siellä varuskunta vuodesta 1986. Kymmenen vuotta myöhemmin saaren lähivesistä tehtiin luonnonsuojelualue. Malpelon luonnonsuojelualue on säteeltään vajaa 10 kilometriä oleva ympyränmuotoinen alue, jonka keskipiste on kohdassa 3°58'30N, 81°34'48W. Syvimmillään se ulottuu 3400 metrin syvyyteen.
Malpelossa elää ainutlaatuinen haipopulaatio. Saaren vesillä uiskentelee satojen yksilöiden vasarahaiparvia sekä Carcharhinus falciformis -lajin muodostamia parvia. Se onkin todella suosittu haisukelluspaikka.
Alueella tavataan 17 lajia merinisäkkäitä, seitsemän lajia meressä eläviä matelijoita, 394 kalalajia ja 340 nilviäislajia. Linnuista tunnetaan 25 000 galapagosinnaamiosuulan yhdyskunta ja 59 muuta lajia, joista osa asuu siellä pysyvästi, osa pysähtyy muuttomatkallaan.
Kesällä 2006 Malpelo listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Viima Lampinen

Viima Lampinen (s. 1983 Ylitornio) on suomalainen kansalaisaktivisti, joka on toiminut ihmisoikeusjärjestö Seta:n puheenjohtajana. Brysselissä toimivan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kattojärjestön ILGA-Europen hallituksen jäsen. Hän on ensimmäinen suomalainen julkisesti sukupuoleton henkilö. 
Lampinen on ollut mukana perustamassa  Feminististä puoluetta ja on Feministisen puolueen hallituksen jäsen. Hän on myös Lahden Seta ry:n perustajajäsen. 
Kesällä 2018 Lampinen vastusti Helsinki Calling -mielenosoituksessa Yhdysvaltojen presidentti Trumpin ja Venäjän presidentti Putin huippukokousta Suomessa. Tammikuussa 2019 hän käynnisti kritiikkivyöryn Twitterissä Aito Avioliitto ry:n osallistumista Educa-messuille nimettömänä pysyvän tahon pyynnöstä ja seuraavana päivänä messut järjestävä Suomen Opetusalan Ammattiliitto OAJ ja Suomen Messut peruivat Aito Avioliitto ry:n osallistumisen.
All India Anna Dravida Munnetra Kazhagam

All India Anna Dravida Munnetra Kazhagam (lyhenne AIADMK, engl. All India Anna Dravidian Progress Federation, tamiliksi அனைத்திந்திய அண்ணா திராவிட முன்னேற்றக் கழகம்) on intialainen poliittinen puolue. Puolueen perusti vuonna 1972 tunnettu tamilielokuvien näyttelijä M. G. Ramachandran, joka oli eronnut toisesta tamilipuolueesta Dravida Munnetra Kazhagamista.
Puoluetta johtanut M. G. Ramachandran kuoli vuonna 1987. Hänen jälkeensä puheenjohtajaksi nousi niin ikään näyttelijänä uransa aloittanut Jayalalithaa, joka pysyi vallassa kuolemaansa joulukuussa 2016 asti.
Puolueella on valtapuolueen asema Tamil Nadun osavaltiossa sekä Puducherryn liittovaltion alueella, sillä puolueen perustat perustuvat pääasiassa tamiliväestön oikeuksien puolustamiseen.
Vuoden 2014 Intian parlamenttivaaleissa AIADMK sai 36 paikkaa Intian parlamentin alahuoneeseen Lok Sabhaniin.
Valkolehdokki

Ulkonäkö ja koko

Tanakkavartinen valkolehdokki kasvaa 25–50 cm korkeaksi. Varren tyvessä on kaksi vastapuikeaa tai soikeaa 6–18 cm pitkää lehteä. Varren yläosassa on 1–3 pientä, kapeaa ylälehteä. Kukinto on tiheähkö, tasapaksu, 5–20 cm pitkä tähkä. Kukat ovat valkoisia ja tuoksuvat erityisesti yöllä voimakkaasti. Kukan huuli on kapea ja ehyt ja kannus ohut, suippo ja 2,5–4 cm pitkä. Kukan ponnenpuoliskot ovat yhdensuuntaisia ja lähekkäin. Valkolehdokki kukkii kesä-heinäkuussa.
Yöaikaan hyvin näkyvän ja voimakastuoksuisen kukinnon pölyttäjinä toimivat pääasiassa yöperhoset, ennen kaikkea kiitäjät.
Valkolehdokilla on kaksi alalajia: etelänvalkolehdokki (ssp. bifolia) ja pohjanvalkolehdokki (ssp. latiflora), johon kuuluvat kaikki Suomessa tavattavat valkolehdokit.
Valkolehdokki muistuttaa suuresti keltalehdokkia (P. chlorantha) ja erottuu tästä lähinnä kukan muodon perusteella. Lajien yhteisillä kasvupaikoilla lajit myös risteytyvät. Suomessa risteymiä tunnetaan Ahvenanmaalta.

Levinneisyys

Valkolehdokkia tavataan koko lähes koko Euroopassa ja Keski-Aasiassa aina Kiinaan saakka. Lajia kasvaa myös Pohjois-Afrikassa Algeriassa ja Tunisiassa. Suomessa valkolehdokkia tavataan paikoitellen koko maasta pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Laji on kuitenkin suuresti taantunut 1900-luvun loppupuolella.

Elinympäristö

Valkolehdokki ei ole kovin vaatelias laji elinympäristönsä suhteen. Se viihtyy lehdoissa, rehevissä kangasmetsissä, harjulehdoissa, lehtomaisissa metsissä, letto- ja lehtokorvissa sekä kosteilla niityillä ja metsäaukeilla.

Kansanperinne

Valkolehdokkiin liittyy Suomessa monia uskomuksia ja sitä on yleisesti pidetty pyhänä Kristuksen kukkana. Selityksiä tälle uskomukselle on useita eri puolilta Suomea. Vihdissä uskottiin, että Jeesuksen rukoillessa Getsemanessa enkelit lohduttivat häntä asettumalla yöllä avoinna olleisiin valkolehdokin kukkiin. Perniössä puolestaan kerrottiin valkolehdokin syntyneen pitkänäperjantaina Jeesuksen ristin juurella, johon oli pudonnut verta. Verestä nousi hyväntuoksuinen valkolehdokki. Kun kasvi kaivettiin maasta, sen juuren huomattiin muistuttavan kättä. Tästä valkolehdokki on saanut kansanomaisen suomenkielisen nimensä Jeesuksen kämmen.

Käyttö

Valkolehdokki oli 1900-luvun alkupuoliskolla kaduilla ja toreilla yleinen myyntikasvi. Kasvin kaupustelu ja kerääminen myyntiä varten kiellettiin vuonna 1956, jonka jälkeen lajia ei ole kaupallisesti hyödynnetty.
Character – miehen kuva

Juoni

Elokuva on kertomus nuoresta miehestä (Fedja van Huêt) 1910–20-lukujen Rotterdamissa. Röyhkeän lakimiehen avioton lapsi kasvaa mykän äitinsä (Betty Schuurman) kodissa, jossa löytää kannustavaksi isähahmokseen alivuokralaismiehen (Hans Kesting). Poika suorittaa itsekin oikeustieteellisen tutkinnon ja raivaa tietään eteenpäin hienossa asianajotoimistossa. Lopulta hän on valmis selvittämään välit isänsä (Jan Decleir) kanssa.

Vastaanotto

Elokuva voitti 1998 parhaan ulkomaisen elokuvan Oscarin ja menestyi hyvin monien elokuvafestivaalien palkintojenjaossa. 
Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Helena Ylänen harmittelee käsikirjoittajien liiallista kunnioitusta elokuvan pohjana olevaa romaania kohtaan, mutta pitää muun muassa kuvauspaikkojen valinnalla aikaansaadusta ”kopeasta synkkyydestä”. Allmovie-sivuston Tom Wiener näkee elokuvan yhdistävän dickensiläistä kerrontaa eksistentialistiseen maailmankuvaan. Hän pitää elokuvan vahvuutena julman isähahmon kuvaamista.
HMS Carlskrona (1841)

Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja se laskettiin vesille 13. elokuuta 1841.

Palvelus

Alus lähti Eric Gustaf af Klintin alaisuudessa Karlskronasta 6. elokuuta 1845 Kööpenhaminan, Brestin ja Gibraltarille ja edelleen Tenerifalle. Alus ylitti Atlantin vieraillen Argentiinassa Buenos Airesissa, Uruguayn Montevideossa ja Brasilian Rio de Janeirossa ennen saapumistaan Saint Barthélemyyn. Alus lähti paluumatkalle vieraillen Kuuban Havannassa, mistä se jatkoi matkaansa 30. huhtikuuta 1846. Vain hetken purjehdittuaan alus kaatui ja upposi vieden mukanaan lähes koko 131 hengen miehistön. Ainoastaan seitsemäntoista henkeä pelastui ainoaan vesille laskettuun pelastusveneeseen, josta amerikkalainen parkki Swan pelasti eloonjääneet 3. toukokuuta.
Weberocereus

Tuntomerkit

Kasvit ovat päällyskasveja (epifyyttejä tai litofyyttejä), rentovartisia tai kiipeileviä pensaita. Juuret ovat usein varteen kehittyviä jälkijuuria (adventiivijuuria). Nivelikkäät varret ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Uurteiden väliset harjut ovat liuskaisia tai hampaisia, ja niitä on kahdesta viiteen. Areolit ovat pieniä ja heikkopiikkisiä tai piikittömiä. Kukat sijaitsevat varren sivulla lateraalisesti ja ovat avoinna yöaikaan. Ne ovat muodoltaan kellomaisia tai lyhyen suppilomaisia, väriltään vaaleanpunaisia, hailakankeltaisia tai vihreäsävyisiä ja kooltaan kolmesta viiteen cm pitkiä. Kukkapohjuksessa on sukasten ja karvamaisten piikkien muodostamia tupsuja. Maljamaisen pohjuksen nielussa on hedekiehkura. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, mehevä, pinnaltaan usein kyhmyinen tai sukasellinen, väriltään keltainen tai punainen. Malto on valkoista tai purppuraista.

Levinneisyys

Eniten suvun lajeja on Costa Ricassa, mutta suvun kokonaisalue ulottuu Meksikon eteläosasta Ecuadoriin.
IP-tunnelointi

Tietoturva

Puhtaita IP-tunnelointiprotokollia ilman salausta ei pitäisi liikennöidä Internetissä, ellei tietoa ole suojattu muutoin (useimmiten ei ole). Jos tunneloinnissa on salaus mukana, onkin kyseessä jo VPN. Sen sijaan IP-tunnelointiprotokollat ovat kätevä lisä VPN-protokollia täydentämään verkkoinfrastruktuurin yksinkertaistamisessa.