google/wiki40b huggingface dataset:
Kirvesjärvi (Orivesi, läntinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolella kohoavalla mäkisellä järvialueella, jossa järven ympäristö on alavaa suovaltaista metsämaata. Järvi on läntisin kolmesta Kirvesjärvistä ja sillä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen itärannalle tulee kävelypolku paikkaan, jossa on laavu.

Luontoarvoja

Järvi kuuluu osana Oriveden kaupungin Iso-Vuorijärven ja Siikajärven kävelyreitteihin, jotka ohittavat järvet: Iso Vuorijärvi, Kirvesjärvet, Salmijärvi, Iso Petäjäjärvi, Siikajärvi, Siikajärvenlakkari ja Saarijärvi. Kävelyreitin laavu sijaitsee järven itärannalla.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueeseen (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,9 metriä mpy.
Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi

Valmistus ja käyttö

Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidia valmistetaan n-butyylilitiumin ja bis(trimetyylisilyyli)amiinin välisellä reaktiolla heksaaniliuoksessa. Yhdistettä on kaupallisesti saatavilla sekä kiinteänä että heksaani- tai tetrahydrofuraaniliuoksena.
Litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on voimakkaasti emäksinen ja kykenee poistamaan protonin jopa terminaalisilta alkyyneiltä, mutta ei ole muista emäksistä poiketen nukleofiilinen. Tämä johtuu siitä, että yhdiste on hyvin steerisesti estynyt. Sitä käytetään muun muassa niin sanottujen kineettisten enolaattien muodostamiseen ketoneista ja estereistä. Lisäksi sitä käytetään intaramolekulaarisissa syklisoitumisreaktioissa ja eräiden amiinien valmistukseen. Litiumdi-isopropyyliamidiin verrattuna litiumbis(trimetyylisilyyli)amidi on huomattavasti selektiivisempi eikä aiheuta yhtä paljon sivureaktioita.
Eternal Darkness: Sanity’s Requiem

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.6/10.
Natriummetavanadaatti

Valmistus

Natriummetavanadaattia voidaan valmistaa natriumkloridin ja divanadiinipentoksidin välisellä reaktiolla kuumentamalla niitä happi- tai ilmavirrassa. Tuotteina muodostuu natriummetavanadaattia ja klooria tai vetykloridia. Sitä voidaan valmistaa myös divanadiinipentoksidin ja natriumhydroksidin välisellä reaktiolla.

Käyttö

Natriummetavanadaattia käytetään valokuvauskemikaalina, musteissa, peittausaineena ja kiinnitteenä. Sitä käytetään myös korroosionestoaineena hiilidioksidia sisältävissä pesuliuoksissa esimerkiksi tuotettaessa hiilivedyistä vetyä ja pieninä määrinä metaboliaa kiihdyttävänä yhdisteenä.
Petrović-Njegoš

Petrović-Njegoš on suku, joka hallitsi Montenegroa vuosina 1696–1916, ensin ruhtinaspiispoina (vladika) vuoteen 1852, sen jälkeen ruhtinaina (knjaz) vuoteen 1910 ja viimeksi kuninkaina. Suvun esi-isiä tunnetaan 1300-luvulta saakka.
Montenegro oli vuosina 1516–1851 ruhtinaspiispan hallitsema teokratia. Ruhtinaspiispa ei voinut selibaatin vuoksi hankkia lapsia, mutta hän sai nimetä seuraajansa omasta suvustaan. Käytännöksi muodostui aseman siirtyminen aina sedältä veljenpojalle. Petrović-Njegošin suvun ensimmäinen ruhtinaspiispa oli vuonna 1696 nimitetty Danilo Ščepćević. Danilo II korotti vuonna 1852 Montenegron ruhtinaskunnaksi ja luopui samalla piispan kirkollisesta roolista ja selibaatista. Hänen seuraajansa Nikola I korotti Montenegron edelleen kuningaskunnaksi vuonna 1910. Hän joutui lähtemään maanpakoon ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916, kun keskusvaltojen armeijat miehittivät Montenegron. Sodan jälkeen Podgoricassa vuonna 1918 kokoontunut kansalliskokous julisti virallisesti Petrović-Njegošin suvun syrjäytetyksi valtaistuimelta ja päätti Montenegron liittämisestä osaksi uutta Jugoslavian valtiota.
Petrović-Njegošin suku eli koko Jugoslavian kuningaskunnan ja kommunistisen Jugoslavian ajan maanpaossa (tosin Mihail Petrović-Njegoš oleskeli vuosina 1947–1948 Jugoslaviassa) ja esiintyi Montenegron laillisina hallitsijoina. Vanhan Jugoslavian hajottua suvun päämies Nikola Petrović-Njegoš palasi 1990-luvulla Montenegroon ja esiintyi Montenegron itsenäisyyden palauttamisen tukijana, mikä toteutui vuonna 2006. Montenegron hallitus tunnusti vuonna 2011 entiselle hallitsijasuvulle virallisen aseman ”montenegrolaisen kulttuurin ja identiteetin ei-poliittisena edistäjänä”, mutta varsinaisesti monarkiaa ei ole maassa palautettu.
Federico Cartabia

Seurajoukkueura

Cartabia siirtyi 13-vuotiaana kotimaastaan Argentiinasta espanjalaisseura Valencian junioriakatemiaan. Seuran reservijoukkueeseen hän nousi kaudella 2012–2013, joka pelasi tuolloin maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Cartabia pääsi mukaan edustusjoukkueen harjoituskaudelle kesällä 2013 onnistuttuaan vakuuttamaan joukkueen päävalmentaja Miroslav Đukićin. Heinäkuussa 2013 hän solmi seuran kanssa uuden vuoden 2017 kesäkuuhun asti ulottuvan sopimuksen, mikä sisälsi 20 miljoonan euron ulosostopykälän.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 17. elokuuta 2013 1–0-kotivoitossa Málagaa vastaan. 24. lokakuuta 2013 hän teki ensimmäiset maalinsa (2) edustusjoukkueessa Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa sveitsiläistä FC St. Gallenia vastaan.
11. heinäkuuta 2014 Cartabia siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella Córdobaan.
Xanadu (kaupunki)

Xanadu (kiin. 上都, pinyin: Shàngdū, "ylempi pääkaupunki") oli Kublai-kaaniin Yuan-dynastian ensimmäinen pääkaupunki Kiinassa vuosina 1263–1273 ja sittemmin dynastian kesäpääkaupunki vuosina 1274–1364. Xanadu hylättiin vuonna 1430. Kaupungin jäänteet sijaitsevat nykyisen Sisä-Mongolian Xilingolin liiton alueella, 275 kilometriä Pekingistä pohjoiseen.
Kaupungin suunnitteli Kublai-kaanin kiinalainen neuvonantaja Liu Bingzhong vuonna 1256 ja se valmistui 1259. Kublai-kaani nimesi paikan Kaipingin kaupungiksi vuonna 1260. Suunnittelussa noudatettiin kiinalaista fengshuin perinnettä ja se suhteutettiin läheisiin vuoriin ja jokeen. Kaupungin pinta-ala oli 25 000 hehtaaria; nykyisin sen suojavyöhyke käsittää 150 722 hehtaarin alueen. Kaupunki pyrki ainutlaatuisella tavalla yhdistämään mongolien nomadikulttuuria ja han-kiinalaista kulttuuria. Kaupungista Kublai-kaani perusti Yuan-dynastian. Kun dynastia perusti uuden Suuren pääkaupungin, Dadun (nykyinen Peking), jäi Kaiping kesäpääkaupungin asemaan. Vuonna 2012 kaupungin rauniot nostettiin Unescon maailmanperintölistalle.
Pääkaupunki käsitti kolmen sisäkkäistä neliönmuotoista muuria: sisimpänä keisarillinen palatsi, laajempi keisarillinen kaupunki ja ulompi kaupunki. Ulomman kaupungin pääosin maa-aineksesta koostuvat sivut ovat pituudeltaan 2,050×2,115 kilometriä ja ympärysmitta noin 9 kilometriä. Sisemmällä kaupungilla ja keisarillisella palatsilla oli suojanaan tiilestä ja kivestä tehty muuri. Sisemmän kaupungin sivut olivat noin 1,4 kilometriä pitkät.
Kaupungin noustua pääkaupungiksi siellä asui 110 000 henkeä. Kaupungissa toimi 60 valtionvirastoa ja 160 temppeliä. Postitie johti kaikkiin ilmansuuntiin ja kaupunki muodostui Pohjois- ja Keski-Kiinan liikenteelliseksi solmupisteeksi. Tiefan’ganin kanaalin jäänteet osoittavat jokiveden virtausta ohjatun laajassa mitassa kaupunkiin.
Ulomman muurin lähellä lännessä oli keisarillinen Bei Yuan -puutarha, ja pohjoispuolella oli metsästykseen tarjoitettu alue harvinaisine lintuineen, petoineen, kukkineen ja puineen. Rakennettiin kuuluisuutta saavuttanut Zongmaon rakennus, jossa järjestettiin Ma Yan -nimellä tunnettuja loisteliaita aterioita valtionasioiden hoitamiseksi. Eteläosassa oli toimistoja, temppeleitä ja työpajoja.
Sisempi kaupunki sijaitsi ulomman kaupungin kaakkoispuolella. Kadut rakennettiin symmetrisesti. Alueella sijaitsi monia toimisto- ja temppelirakennuksia. Luoteessa oli Qianyuan ja kaakossa Huayan temppeli. Eteläisen Mingde-portin paikka on yhä näkyvissä. Mingde-porttia ja itäistä muuria on tosin yritetty korjata.
Keisarillisen palatsin sivut ovat noin 550 metriä pitkät. Pinta-ala vastaa lähes puolta Pekingin Kielletyn kaupungin alueesta.
Kaupungissa Kublai-kaani nousi valtaan, isännöi uskonnollisia väittelyitä ja viihdytti ulkomaalaisia matkailijoita, joiden kirjoitukset toimivat inspiraation lähteenä ja kaupunki saavutti muussa maailmassa legendaarisen maineen. Paikka edesauttoi myös tiibetiläisen buddhismin laajenemista.
Glee: The Music, The Rocky Horror Glee Show

Kriittinen vastaanotto

Albumi sai paljon positiivisia arvosteluja. Allmusicin Andrew Leahey antoi albumille 3.5/5, ja kutsui albumia "yhdeksi Gleen parhaimmista albumeista", ja "siistiksi, hiotuksi ja hyvin lauletuksi tribuuttialbumiksi". Hän kehui Naya Riveran, Jayma Maysin ja John Stamosin esityksiä, mutta tunsi että Amber Rileyn roolijako Frank-N-Furterina oli huono.
Curt Hawkins

Brian Myers (s. 20. huhtikuuta 1985) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänellä on sopimus World Wrestling Entertainmentin kanssa jossa hän painii Smackdown!-brändissä nimellä Curt Hawkins. Hän paini pitkään WWE:ssä ja myös muissa showpainijärjestöissä Major Brothers tag teamissa.
Laulutasku

Tuntomerkit

Linnun pituus on noin 16 cm ja siipien kärkiväli 25–29 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on selästä, kurkusta, naamasta, siivistä ja pyrstökärjestä musta, vatsasta ja rinnasta valkoinen, päälaelta ja niskasta harmaa, sekä ala- ja yläperästä ja pyrstön tyvestä oranssi. Naaras on enimmäkseen hiekanruskea, pyrstön kärkiosa on yhtenäisen musta.

Esiintyminen

Laulutaskun nimialalaji moesta elää Pohjois-Afrikassa Mauritanian pohjoisrajalta aina Egyptiin lähelle Niilin suistoa. Levinneisyys ei ulotu kovinkaan pitkälle sisämaahan. Lähi-idässä elää alalaji brooksbanki laikuittain siellä täällä Jordaniassa, Syyriassa, Irakissa ja Saudi-Arabiassa. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.

Lisääntyminen

Laulutasku tekee pesänsä maakoloon tai rakennuksen onkaloon, usein vanhaan jyrsijän koloon, joskus jopa kaksi metriä pitkän käytävän perälle. Naaras munii neljä tai viisi munaa. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii kahdesti, joskus kolmasti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto

Pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat, toisinaan myös vihreät kasvinosat.
Hong Kong (MTR)

Hong Kong on Hongkongin metron (MTR) itäinen pääteasema linjoilla Tung Chung ja Airport Express. Asema sijaitsee Two International Finance Centren alapuolella Man Cheung Streetin ja Harbour View Streetin välissä Centralissa, Hongkongin saarella.
Asema on yhdistetty Centralin asemaan kahdella tunnelilla. Matka asemalta toiselle kestää kolmesta kuuteen minuuttia kävellen. Tunnelit kulkevat Connaught Road Centralin ali, ja ne on varustettu liukukäytävillä.
Asemalla on Hongkongin kansainvälisen lentoaseman lähtöselvityspalvelu sekä lentoyhtiöiden palvelutiskejä. Asemalta on ilmainen bussikuljetus useimpiin suurimpiin hotelleihin Centralissa ja Wan Chain alueella.
Daukšiai (Skuodas)

Daukšiai on kylä Skuodasin kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Luoteis-Liettuassa lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 601 asukasta.
Talassemia

Lajit

Talassemian lajit ryhmitellään sen mukaan, mihin hemoglobiinin molekyyliin ne vaikuttavat. α (alfa) -talassemiassa, α-globiini ketjun tuotanto muuttuu, kun taas β (beeta) -talassemiassa, β-globiini ketjun tuotanto muuttuu. Talassemia aiheuttaa α- tai β-globiinin puutteen.

Hoito

Hoidoksi on käytetty verensiirtoa, mutta kantasoluhoidolla sairaus voidaan parantaa kokonaan.
Otto I (Baijerin herttua)

Otto I (n. 1120 Kelheim – 11. heinäkuuta 1183 Pfullendorf) oli Baijerin pfalzkreivi vuosina 1156–1180 (nimellä Otto VI) ja ensimmäinen Wittelsbach-sukuinen Baijerin herttua vuosina 1180–1183. Hän peri pfalzkreivin arvon isältään Otto V:ltä vuonna 1156. Otto VI oli yksi keisari Fredrik Barbarossan luotetuimmista sotapäälliköistä, varsinkin tämän sotaretkillä Italiassa 1150-luvulla, joten keisari antoi hänelle vuonna 1180 Henrik Leijonalta riistämänsä Baijerin herttuakunnan. Pfalzkreivin arvo periytyi tämän jälkeen Otto I:n veljen jälkeläisille. Oton omat jälkeläiset hallitsivat Baijeria yhtäjaksoisesti 1900-luvun alkuun saakka.
Semantix

Historia

Työperäisen maahanmuuton seurauksena 1900-luvun puolivälissä syntyi tarve korkealaatuisille kielipalveluille, lähinnä kääntämiselle ja tulkkaukselle. Tämän tarpeen tyydyttämiseksi perustettiin vuonna 1969 Eqvator, josta myöhemmin tuli Semantix. Yhtiön nimi ei silloin ollut Eqvator vaan Språksektionen, ja se oli osa hiljattain perustettua Ruotsin maahanmuuttovirastoa (Invandrarverket). Yksityisen elinkeinoelämän kielipalvelujen tarpeisiin perustettiin SpråkCentrum vuonna 1975. Sen jälkeen alan kehitys eteni pienten, tiettyyn alaan erikoistuneiden käännöstoimistojen perustamisella.
1980-luvun aikana kielipalveluja tarjoavat yritykset alkoivat vakiinnuttaa asemaansa siten, että pienemmät käännöstoimistot lyöttäytyivät yhteen. Osana tätä kehitystä syntyi Semantix. Semantixiin yhdistyneitä yrityksiä ovat mm. SpråkCentrum, TolkJouren, Eqvator, ITS Översättningsbyrå, INK Sverige, INK Norge, Lingua Nordica, Interpreto, Languageland ja Explicon.
Semantixin omistaja oli Accent Equity Partners vuosina 2006-2009 ja vuosina 2009-2015 Litorina. Vuodesta 2015 eteenpäin Semantixin on omistanut Segulah.
Otto Thierack

Otto Georg Thierack (19. huhtikuuta 1889 Würzen – 22. marraskuuta 1946 Sennelager) oli saksalainen juristi ja natsipoliitikko.
Thierack syntyi keskiluokkaiseen perheeseen, jonka sukujuuret voidaan jäljittää aina vuoteen 1633 asti. Hän opiskeli lakia ja politiikkaa Marburgissa ja Leipzigissä. Thierack suoritti lakimiestutkinnon helmikuussa 1914. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli luutnanttina ja palkittiin toisen luokan rautaristillä.
Vuonna 1932 Thierack liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Vuodesta 1935 lähtien hän oli Valtakunnan oikeusministeriön varapresidentti. Vuonna 1936 hänestä tuli Volksgerichtshofin puheenjohtaja. Vuosina 1942–1945 Thierack oli valtakunnan oikeusministeri.
Sodan jälkeen liittoutuneet pidättivät Thierackin, mutta hän teki itsemurhan myrkyllä ennen joutumistaan oikeuden eteen.
Beverly D’Angelo

Beverly Heather D'Angelo (s. 15. marraskuuta 1951 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Hänen äitinsä Priscilla Smith on ammatiltaan viulisti ja isä Gene D'Angelo basson soittaja. D'Angelolla on sukujuuret Italiassa.

Ura

D'Angelo aloitti näyttelemisen teatterissa, Broadwaylla 1976 näytelmässä Rockabye Hamlet. Näytelmä perustui William Shakespearen Hamletiin. D'Angelon varhainen pieni elokuvarooli oli Woody Allenin ohjaamassa Annie Hallissa. Vuonna 1979 hän näytteli yhtä pääosaa, yläluokkaisen perheen tytärtä Sheilaa, Miloš Formanin elokuvassa Hair, joka oli muokattu menestyksekkään hippimusikaalin pohjalta. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Griswoldin perheen äitinä Chevy Chasen kanssa neljässä National Lampoon's -elokuvassa, Faijalla hommat hanskassa (Vacation, 1983), Mieletön kesis (European Vacation, 1985), Joulupuu on kärvennetty (Christmas Vacation, 1989) ja Vegas vie voiton (Vegas Vacation, 1997). Vuonna 1992 D'Angelo ääninäytteli Simpsonit-piirrossarjan kolmannen kauden jaksossa. Vuonna 2008 hän ääninäytteli Simpsonit-sarjan 19. kauden jaksossa.

Yksityiselämä

Nuorena D'Angelo seurusteli ohjaaja Miloš Formanin kanssa. Vuonna 1981 D'Angelo avioitui Lorenzo Salviatin kanssa. D'Angelo ja Salviati erosivat vuonna 1995. Vuonna 1997 D'Angelo alkoi seurustella Al Pacinon kanssa. Heille syntyi 25. tammikuuta 2001 kaksoset, Olivia ja Antoni. D'Angelo ja Pacino erosivat samana vuonna, kun Beverlylle selvisi että Al tapaili toista naista.
Kickboxer 3 – tappava isku

Juoni

David Sloane matkaa yhdessä Xianin kanssa Brasiliaan, jossa hänen on määrä otella näytösottelu ja mestaruusottelu. Matkalla hän tapaa pojan nimeltä Marcos, joka aluksi yrittää varastaa  heidän kameran. Lopulta Sloane ystävystyy pojan ja hänen siskonsa kanssa. Tilanne muuttuu hankalaksi, kun näytösottelun jälkeen paikallinen amerikkalainen liikemies Lane kiinnittää huomionsa Marcosin siskoon ja kutsuu Sloanen hänen juhliinsa.
Myöhemmin Marcosin sisko Isabella siepataan ja Sloane yrittää etsiä tyttöä yhdessä Xianin ja Marcosin kanssa. Kolmikon etsinnät vievät lopulta heidät Lanen jäljille, joka uhkaa Sloanea osallistumaan mestaruusotteluun parhaan kuntonsa mukaan.
Leena Huima

Leena Marjaana Huima (o.s. Saarinen, 31. elokuuta 1946 Helsinki – 18. joulukuuta 2018 Helsinki) oli toimittaja ja kirjailija, joka tunnettiin kirkollisena keskustelijana ja vaikuttajana.
Hän oli liittynyt Töölön seurakuntanuoriin ja vietti kesiään Helsingin seurakuntien kesäkodissa Mustasaaressa.  Siellä hän osallistui vuonna 1960 rippikouluun kuunteluoppilaana, koska hän ei 13-vuotiaana voinut vielä käydä varsinaista rippikoulua ja saada konfirmaatiota.
Hän tuli ylioppilaaksi Töölön yhteislyseosta vuonna 1964 ja aloitti samana vuonna Helsingin yliopistossa suomen kielen ja kirjallisuuden opinnot. Niiden ohella hän valmistui toimittajaksi Helsingin Sanomien toimittajakoulun ensimmäiseltä vuonna 1967 alkaneelta kurssilta ja työskenteli useita vuosia toimittajana. Hänen julkaisunsa käsittelevät pääasiassa kristinuskoa ja sen eri ilmenemismuotoja.
Vuonna 1974 hän avioitui pastori Aarne Huiman (1935–2001) kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta. Perheen perustaminen ja kotiäidiksi ryhtyminen viivästyttivät yliopisto-opintoja, joita hän jatkoi 1990-luvulla. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1999 pääaineena viron kieli. Hänen pro gradu-tutkielmansa Piibli ajalooraamatutest lähtuv fraseoloogia eesti ja soome kieles käsittelee Vanhan testamentin historiakirjoista viron ja suomen kieliin lainautunutta fraseologiaa. Gradu sai korkeimman mahdollisen arvosanan, ja sitä pidettiin jopa väitöskirjan tasoisena. Väitöskirja jäi kuitenkin kesken sairauden vuoksi.
Leena Huima toimi kirkolliskokouksen jäsenenä toistakymmentä vuotta vuodesta 1999 alkaen, minkä lisäksi hän oli kahdeksan vuotta Helsingin hiippakunnan maallikkoedustajana Kirkkohallituksen täysistunnoissa. Hän oli myös Helsingin seurakuntien yhteisen kirkkovaltuuston puheenjohtajana. Hän oli 1990-luvulla maallikkojäsenenä piispa Eero Huovisen ja tuomiorovasti Matti Poutiaisen työryhmässä, joka teki ehdotuksen uudeksi katekismukseksi. Kirkolliskokous hyväksyi katekismuksen vuonna 1999. 
Hän oli sanavalmis paitsi kirjoittajana, myös puhujana. Hänen puhuessaan kirkolliskokouksen istunnossa talon kahvila tyhjeni, ja väki riensi kuuntelemaan. Hänet tunnettiin myös monista kirjoittamistaan kirjoista ja luennoista, joita hän 1980- ja 1990-luvuilla piti Suomeen rantautuneesta New Age-liikkeestä. Hän oli kiinnostunut erilaisista aatevirtauksista ja niiden suhteesta kristilliseen uskoon. Hänelle elämän tärkein asia oli totuuden etsiminen.
Jimmy Destri

Jimmy Destri (s. 13. huhtikuuta 1954 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan Blondie-yhtyeen kosketinsoittajana.
Destri kuului Blondien alkuperäiseen kokoonpanoon. Hän julkaisi vuonna 1981 sooloalbumin Heart on a Wall, ja Blondie hajosi melko pian tämän jälkeen. Hajoamisen jälkeen Destri aloitti yhtiötoiminnan. Hän myös tuotti äänitteitä ja uudelleenmiksasi musiikkia mm. Princelle ja INXS:lle. 
Destri liittyi takaisin Blondieen, kun se perustettiin uudelleen 1990-luvun lopussa. Destrin kynästä ovat lähtöisin mm. Blondien kappaleet "Atomic" (Deborah Harryn kanssa), "Maria" ja "Nothing Is Real But The Girl". 
Destri lopetti Blondien kanssa kiertämisen 2004, mutta on yhä virallisesti sen jäsen.
Gansikloviiri

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa gansikloviiri on kiteistä ainetta, joka liukenee hieman veteen. Gansikloviirin antiviraaliset ominaisuudet johtuvat siitä, että se metaboloituu tymidiinikinaasientsyymin vaikutuksesta gansikloviiritrifosfaatiksi. Tämä on virusten DNA-polymeraasientsyymin inhibiittori ja virus ei kykene enää jakautumaan. Koska gansikloviirin biosaatavuus suun kautta annosteltuna on huono, annetaan se ruiskeena souneen. Yhdistettä käytetään sytomegalovirusinfektioiden hoitamiseen potilailla, joiden immuunipuolustus on heikentynyt esimerkiksi HIV-infektion vuoksi tai vakavien herpesvirusinfektioiden hoitamiseen. Gansikloviiristä on kehitetty suun kautta annosteltava aihiolääke valgansikloviiri.

Haittavaikutukset

Merkittävin gansikloviirin haittavaikutus on luuydintoksisuus, mikä voi johtaa luuydinsupressioon, verisolujen liian vähäiseen määrään ja anemiaan. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat pääkipu, uneliaisuus, psykoottiset kohtaukset, huonovointisuus ja ihottuma. Gansikloviiri voi olla karsinogeenista ja mutageenista.
Vesijohto

Vesijohto tai vesiputki on putki tai letku, joka on usein tehty polyvinyylikloridista, raudasta, polyeteenistä tai kuparista ja joka johdattaa paineistettua ja puhdasta vettä rakennuksiin (osana kunnallista vesiverkostoa).

Historia

Jo Babyloniassa osattiin tehdä vesijohtoja poltetusta savesta, mutta myöhemmin Rooman valtakunnassa vesijohdot rakennettiin yleensä lyijystä. Se oli suosittu materiaali vesijohdoille sen muokattavuuden takia. Lyijy aiheutti paljon terveysongelmia monia vuosia sen myrkyllisyyden takia, esimerkiksi kohtukuolemia ja imeväisyyskuolleisuutta. Lyijystä valmistetut vesijohdot oli vielä yleisessä käytössä 1900-luvun alussa monissa kotitalouksissa. Tina-lyijy juotosta oli usein käytetty kupariputkien liittämisessä, mutta nykyään käytetään tina-antimoni juotetta vaaratekijöiden takia.
Juha Kela

Juha Tapio Kela (24. elokuuta 1950 – 3. toukokuuta 1985) oli suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten gospelyhtye Pro Fidesta, jossa hän soitti koskettimia vuodesta 1974 kuolemaansa asti vuoteen 1985.
Kelalla oli jo ennen Pro Fideen liittymistä vahva musiikillinen tausta kotiseudullaan Kotkassa, missä hän oli ollut mukana muun muassa paikallisessa Hair-musikaalissa. Tultuaan uskoon hän lähti opiskelemaan teologiaa ja kirkon nuorisotyötä. Liityttyään Pro Fide -yhtyeeseen vuonna 1974 hänen kiinnostuneisuutensa progressiivisesta rockista alkoi näkyä yhtyeen linjassa. Kelan aikana yhtye julkaisi levyt Joh. 3:16 (1976), Lauluja Kahdesta Maailmasta (1980), Pro Fide (1981) ja Tupla (1983). Lisäksi Juha Kela vastasi isolta osin Mikko Kuustosen ensimmäisen soololevyn Jää kuuntelemaan (1979) tuotannosta ja musiikin sävellyksestä. Kristillistä nuorisotyötä Suomen Raamattuopistolla leipätyökseen tehnyt Kela oli viimeisinä vuosinaan suunnitellut heittäytymistä sivuun gospelmusiikista ja ryhtymistä soittamaan täysipäiväisenä ammattimuusikkona.
Kelalla oli neljä lasta: laulaja-lauluntekijä Anssi Kela, muusikko Ville Kela ja kaksi tytärtä. Vuonna 1984 hän rakensi perheelleen omakotitalon Vihtiin. Hieman reilu vuosi tämän jälkeen hän kuoli auto-onnettomuudessa kuorma-autoa ohittamaan lähteneen henkilöauton törmättyä häneen.
Matti Härkönen

Matti Härkönen (s. 1984) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja, joka työskentelee Yle Urheilulla. Härkönen selostaa pääosin jalkapalloa, mutta talviolympialaisissa 2014 hän selosti freestyleä ja jääkiekkoa. Jalkapalloselostajana Härkönen tuli suurelle yleisölle tunnetuksi EM-kilpailujen 2012, vuoden 2013 Maanosaliittojen cupin ja 2014 MM-kilpailujen kautta. Vuodesta 2015 lähtien hän on selostanut myös jääkiekon Euro Hockey Touria Ylellä. Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2016 Härkönen oli yksi Ylen selostajista.  Härkönen oli Ylen pääselostaja jalkapallon EM-kilpailuissa 2016 ja selosti sekä välierät että loppuottelun. Hän selosti vuoden 2016 kesäolympialaisissa muun muassa rantalentopalloa.
Halsou

Halsou on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 503 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Halsoun pinta-ala on viisi neliökilometriä.