Tampereen seudun joukkoliikenne

2000-luku: tilaaja-tuottaja -malliin

Liikennelaitoksen tehtäväksi jäi liikenteen hoito, jota alettiin ulkoistaa kilpailuttamalla ensin yhden auton pilottihankkeena talvikaudelle 2006-2007 (linja 32, tuottaja Atro Vuolle Oy). Ensimmäinen "kunnon" kilpailutus käynnistyi talvikaudelle 2008-2009, jolloin sittemmin Väinö Paunu Oy:n haltuun siirtynyt Veolia Transport Tampere Oy voitti linjojen 7 ja 27 liikennöinnin. Talvikauden 2009-10 kilpailutetut linjat voittivat Väinö Paunu Oy (linja 15) ja Länsilinjat (linja 2). Kesäkaudella 2010 Ikea-linjan Y26 tuottajaksi valittiin Länsilinjat, joka tarjousyhteenliittymänä Paunun kanssa voitti ensimmäisen suuren kilpailutuspaketin linjojen 17, 20 ja 22 liikenteestä vaiheittain alkaen syksystä 2010.

2010-luku: seutuistuminen

Vuoden 2011 alusta Tampereen kaupungin joukkoliikenneviranomaisen toimialue laajeni kattamaan Tampereen kaupungin lisäksi Nokian, Oriveden ja Ylöjärven kaupungit sekä Kangasalan, Lempäälän, Pirkkalan ja Vesilahden kunnat. Jokaisesta seitsemästä kehyskunnasta asetetaan yksi edustaja viranomaista johtavaan seudulliseen joukkoliikennelautakuntaan; Tampereen kaupunki nimeää seitsemän edustajaa ja lautakunnan puheenjohtajan.
Viranomainen on toimivaltainen reittiliikenteessä sekä EU:n julkisen liikenteen palvelusopimusasetuksen mukaisessa linja-auto- ja raideliikenteessä junaliikennettä lukuun ottamatta. Se voi kuitenkin sopia yhteistariffin myös junaliikennettä harjoittavien yritysten, käytännössä lähinnä VR-Yhtymän kanssa samaan tapaan, kuin se on sopinut linja-autoyritysten kanssa toimivalta-alueensa ulkopuolelle jatkavien seutulinjojen kanssa.
Sukuoikeuksiin perustuvilla seutulinjoilla oli voimassa ns. siirtymäajan liikennöintisopimukset, osalla kesään 2014 ja osalla kesään 2016 asti. Tämän jälkeen seudullinen viranomainen voi suunnitella koko seudun linjaston "puhtaalta pöydältä" seudullisen joukkoliikennesuunnitelman pohjalta. Runkolinjajärjestelmään siirryttiin vuoden 2014 linjastouudistuksen yhteydessä, kun vuonna 2016 muutokset keskittyivät loppujen alueiden integroimiseen uuteen järjestelmään. Seuraava suuri linjastouudistus tulee raitiotien ensimmäisen vaiheen valmistuttua vuonna 2021.
Nimi Tampereen seudun joukkoliikenne otettiin käyttöön 6. kesäkuuta 2016 kun Tampereen joukkoliikenne vaihtoi nimekseen Tampereen seudun joukkoliikenne ja siirtyi yhteiseen kuusiportaiseen maksuvyöhykejärjestelmään jolloin Kangasala, Lempäälä, Nokia, Orivesi, Pirkkala, Tampere, Vesilahti ja Ylöjärvi saivat yhtenäiset liput, ikäryhmät sekä lippuetuudet. Aiemmin markkinointinimenä käytetty Tampereen joukkoliikenne otettiin käyttöön kun Tampereen kaupunki siirtyi joukkoliikenteessä tilaaja-tuottaja-malliin keväällä 2006, ja aiemmin Tampereen kaupungin liikennelaitoksen suunnittelu-, markkinointi- ja viranomaistoiminta siirrettiin tuolloin muodostettuun tilaajayksikköön. Tilaajana Tampereen seudun joukkoliikenne suunnittelee, kilpailuttaa ja tilaa liikenteen, jota tuottajat eli liikennöitsijät liikennöivät. Tampereen seudun joukkoliikenne ei tämän vuoksi omista omaa kalustoa eikä sen työntekijöihin kuulu linja-autonkuljettajia.
Vuosina 2011–2019 joukkoliikenteen sähköisiin palveluihin kuuluivat Allu Aikataulut, Lissu Liikenteenseuranta, Repa Reittiopas, Nella Nettilataus, liikennevaloetuudet, pysäkkinäytöt, autonäytöt ja mobiilipalvelut. Kaikissa Tampereen joukkoliikenteen hallinnoimissa autoissa oli autonäyttö, joka näyttää seuraavan pysäkin nimen ja verkosta päivittyvän kellonajan.

Bussiliikenne

Tampereella linja-autoreiteissä on suosittu kaupungin rakenteen takia länsi-itäsuuntaisia heilurilinjoja, jotka ajavat keskustan läpi. Näin ollen vain muutamat linjat päättyvät keskustaan. Keskustaan päättyvien linjojen pääteasema on yleensä Keskustorin bussiterminaalissa, päätepysäkkejä on myös esimerkiksi Pyynikintorilla ja Särkänniemessä. Keskustassa liikenne painottuu voimakkaasti Hämeenkadulle, joka on koko pituudeltaan joukkoliikennekatu. Tärkeimpiä linjoja ovat runkolinjat, jotka on numeroitu linjoiksi 1–10.
Kilpailutetussa liikenteessä käytetään pääasiassa telilinja-autoja, joihin mahtuu mahdollisimman paljon matkustajia. Viimeiset iäkkäät nivelautot poistettiin käytöstä vuonna 2014 heikon talvikestävyyden ja korkeiden ylläpitokulujen takia. Nivelautoissa on lisäksi vähemmän istumapaikkoja kuin telilinja-autossa. TKL:n käytössä on kaksi hybridi- ja neljä sähköbussia.

Lähijunaliikenne

Tampereen kaupunkiseudulla ei ole varsinaista lähijunaliikennettä. Tampereen kaupungin alueella on tällä hetkellä vain yksi henkilöliikenteelle avattu rautatieasema, kaupunkiseudun kunnista Nokialla, Lempäälässä ja Orivedellä pysähtyvät taajamajunat sekä osa kaukojunista.
Kesän 2013 lopusta lähtien on ollut koekäytössä Seutu+VR-lipputuote, joka on kuin tavallinen seutulippu, mutta sallien bussien ohella myös junamatkustamisen asuinkunnasta riippuen Nokialta tai Lempäälästä Tampereelle. Tampereen kaupunki, liikenne ja viestintäministeriö sekä VR-yhtymä Oy tekivät asiasta sopimuksen 6.3.2013.
Lipputuote on toteutettu siten, että Tampereen kaupunkiseudun Seutulipun käyttäjä Nokian tai Lempäälän kaupungista voi saada ilmaiseksi käyttöönsä VR:n 30 päivän kausilipun (= Seutu+VR-lippu) väleille Nokia-Tampere tai Lempäälä-Tampere. Näin "yhdellä" lipulla voi matkustaa rajattoman määränä matkoja kuukaudessa sekä junissa (Nokia-Tampere, Lempäälä-Tampere) että linja-autoilla Tampereen kaupunkiseudulla. Kokeilu kesti vuoden 2014 kesäkuuhun loppuun saakka, jonka jälkeen lipputuote otettiin pysyvästi mukaan valikoimiin. Jatkossa lipputuotteen ostotapahtumaa ja käyttöä yritetään sujuvoittaa ja käyttöaluetta laajentaa.
Alkuvuodesta 2019 Pirkanmaalta valittiin alueellisen junaliikenteen pilottihankkeeseen joukko ratasuuntia. Näihin lukeutuivat yhteydet Tampere–Lempäälä–Toijala, Tampere–Tesoma–Nokia sekä Tampere–Orivesi. Hanke voidaan käynnistää aikaisintaan loppuvuodesta 2019, ja kokeilu kestää vuoteen 2022. Tarkoituksena on saada junat pysähtymään olemassaolevien asemien lisäksi ainakin Tesoman uudella asemalla.