google/wiki40b huggingface dataset:
Joni Kauko

Ura

Marraskuussa 2007 Kauko teki kahden vuoden sopimuksen Interin kanssa. Kauko debytoi Veikkausliigassa kaudella 2008 Interin paidassa 26. kesäkuuta 2008 IFK Mariehamnia vastaan. Kaudella hän pelasi kahdeksassa ottelussa ja voitti myös Interin paidassa Suomen mestaruuden. Kaudella 2009 Kauko teki ensimmäisen liigamaalinsa 3. toukokuuta 2009 ottelussa Myllykosken Palloa vastaan. Kaudella hän viimeisteli kolme maalia 19 ottelussa. Hän pelasi kauden päättävässä Suomen cupin finaalissa avauskokoonpanossa Tampere Unitedia vastaan ottelussa, jonka Inter voitti 2-1.
16. tammikuuta 2013 julkistettiin Kaukon yhden kauden kattava sopimus FC Lahden kanssa. Kesällä 2013 hän siirtyi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan FSV Frankfurtiin.
Kesäkuussa 2015 hän teki kahden vuoden sopimuksen Energie Cottbusin kanssa. Heinäkuussa 2016 hän teki kahden vuoden sopimuksen Randers FC:n kanssa.

Maajoukkueura

Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen valmentaja Markku Kanerva kutsui Kaukon otteluihin Alankomaita ja Liechtensteinia vastaan. Hän on edustanut myös alle 19-vuotiaiden joukkuetta. Hän on toiminut myös alle 21-vuotiaiden kapteenina.
Lätäseno

Lätäseno (pohjoissaameksi Leahttáseatnu) on joki Käsivarren Lapissa. Se on Muonionjoen suurin sivujoki ja noin sadan kilometrin pituinen. Sen latvahaaroja ovat Poroeno (pohjoissaameksi Boazoeatnu) ja Rommaeno (pohjoissaameksi Ropmaeatnu). Korkeusero Poroenosta Markkinan kylään joen suussa on 265 metriä. Joki on koskimelojien suosima melontareitti, ja tärkeä kalastusmatkailukohde. Siellä kalastetaan lohia, taimenia, siikaa, harjusta, ahventa ja haukea. 
Lätäsenon valuma-aluen pinta-ala on 2 152,09 km², josta Suomen puolella on 2 039,18 km². Suomen ulkopuolinen osa valuma-alueesta on Norjaa, jonka puolelle joen valuma-alue lähellä vedenjakajaa paikoin hiukan ulottuu.
Luis Carrero Blanco

Elämä

Luis Carrero Blanco meni 1918 laivastoakatemiaan ja osallistui Marokon sotaan 1924–1926. Heinäkuussa 1936 kansallisten noustessa kapinaan, Carrero Blanco oli tasavaltalaisten hallitsemalla alueella, ja haki turvaa Meksikon ja Ranskan suurlähetystöistä. Hän pääsi kansallisten puolelle kesäkuussa 1937 ja palveli laivastossa. Kansallisten voiton jälkeen ja generalissimo Francon noustessa Espanjan diktaattoriksi Carrero Blanco oli yksi hänen läheisimpiä yhteistyökumppaneitaan ja laivaston johdossa. Hän vastusti liittymistä akselivaltojen puolelle toiseen maailmansotaan. Hän oli monarkisti ja katolisen kirkon vankkana kannattajana Opus Dein pääsuojelija Francon hallituksessa.
Espanja ja Yhdysvaltain sopimuksen myötä yhdysvaltalaisen pääoman päästessä maahan 1950-luvulla talouspolitiikkaa liberalisoitiin ja falangistien syndikalistit siirrettiin syrjään. Tuolloin juuri Opus Dein jäseniä nousi merkittäviin asemiin Francon hallinnossa. Carrero Blancosta itsestään tuli ministeri 1957. Hänet ylennettiin vara-amiraaliksi 1963 ja amiraaliksi 1966. Hän oli myös varapääministeri 1967–1973. Hänen uransa nousi huippuunsa 1973 Francon nimittäessä hänet seuraajakseen pääministeriksi.
20. joulukuuta 1973 neljä ETA:n baskijäsentä surmasi Carrero Blancon pommilla, jonka he olivat kaivaneet tunneliin tien alle Madridissa. Terroristit olivat vuokranneet asunnon kadun molemmilta puolelta ja kaivanneet tunnelin, johon he olivat asentaneet  kolme panssaripommia.  Hartaana katolilaisena Carrero Blanco oli palaamassa kirkosta ja astumassa Dodge 3700 -autoonsa, kun 75 kiloa räjähdysainetta räjähti auton alla. Auto lensi kirkon yli ja putosi sen toiselle puolelle toisen kerroksen parvekkeelle. Kohtaan, jossa auto räjähti syntyi kymmenen metriä pitkä reikä, joka repi kadun auki ja aiheutti vesiputkien puhkeamisen. Samalla räjähti myös samalla kohdalla ollut kaasuputki, josta alkoi vuotaa kaasua. Räjähdyspanos oli kauko-ohjattu  ja se saatiin räjähtämään sähköisellä impulssilla Carrero Blancon auton alla.  Hallitus julisti kolmen päivän suruajan.
Blancon hautajaisiin 21. joulukuuta Madridissa osallistui 5 000 poliisia, 35 000 madridilaista ja 15 000 falangistia. Vieraiden joukossa olivat prinssi Juan Carlos de Bourbon ja prinsessa Sofía, rouva Blanco sekä Yhdysvaltain varapresidentti Gerald Ford. Generalissimo Franco itki julkisesti hautajaisissa.
ETA kirjoitti manifestissaan murhan jälkeen Carrero Blancon symbolisoineen enemmän kuin kenenkään "puhdasta francolaisuutta" ja tuoneen Opus Dein valtaan ja luoneen oman valtionsa valtiossa omien ilmiantajiensa avulla. Operación Ogro oli kosto viiden poliittisen vangin teloituksesta. Carrero Blancon seuraaja Carlos Arias Navarro lupasi ensimmäisessä puheessaan Espanjan parlamentissa 12. helmikuuta 1974 poliittisia vapauksia, mukaan lukien oikeuden perustaa poliittisia järjestöjä.
Heinolassa Jyrää

Heinolassa Jyrää on Heinolan Rantapuistossa järjestettävä ilmaiskonsertti. Se on saanut nimensä Juice Leskisen vuoden 1973 kappaleesta "Heinolassa jyrää". Tapahtumaa on järjestetty kesäisin vuodesta 1985 alun perin kolme kertaa, sitten kaksi kertaa ja vuodesta 2004 alkaen yhden kerran kesän aikana. Tapahtumapaikkana on toiminut Jyrängönvirran pohjoisrannalla sijaitsevat satama ja kesäteatteri sekä niiden välissä oleva Rantapuiston alue.
Heinolassa Jyrää -tapahtuman järjestäminen oli vaarassa loppua 2000-luvun alussa varojen puutteen vuoksi. Paikallislehti Itä-Häme kuitenkin otti rahoituksen vastuulleen, ja näin tapahtuma sai jatkoa.
20. elokuuta järjestetyssä vuoden 2006 konsertissa esiintyi euroviisuvoittaja Lordi, jonka suurta show'ta varten rakennettiin kokonaan uusi esiintymislava Heinolan satamaan. Muita tapahtuman esiintyjiä olivat 22-Pistepirkko, Maj Karma ja PMMP. Poliisin arvion mukaan tapahtumaa seurasi noin 35 000 ihmistä.
Hangaslampi (Parkano)

Maantietoa

Lampi on sijainnut loivassa painanteessa, joka on ollut lammen muotoinen. Lampi on ollut 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsi Hangasnevan itäreunalla ja sen laskuoja, jota kutsutaan nykyään Myllyluomaksi, lähtee sen kaakkoispäästä ja yhtyy Vääräjokeen hieman pohjoisempana. Lammen pohja on nykyään tiheästi ojitettua suota, joka kasvaa harvaa metsää. Myllyluoma laski aikaisemmin Matkuslampeen, mutta se on nykyään kuivatettu järvi.

Historiaa

Vanhoissa pitäjänkartoissa, joita tehtiin Suomessa 1840–1870-luvuilla, kuvailtu järvet hyvin. Parkanon pitäjänkartassa lammelle oli merkitty nimeksi "Hongaslampi", ja se oli sijoitettu avosuon itälaidalle. Sen laskuoja laski Matkuslampeen, mutta Liesilampi ei tuolloin vielä laskenut tähän laskuojaan. Kartassa lammen ohi kulki kävelypolku ja lammen luoteiskulmaan oli raivattu heinäniitty. Myös Myllyluoman varsi oli raivattu niitylle. Järvi oli silloin autio.
Vuonna 1848 entinen talollinen Gabriel Johansson Kuivasen maatilalta haku lupaa kuivattaa "Hangaslammi". Lupa saatiin jo 31.07.1848. Ei ole tarkkaa tietoa, milloin lampi on kuivatettu, mutta se tehtiin luultavasti varsin pian. Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lampea ei enää ollut, mutta siinä ei myöskään ollut vielä ojiakaan. Vuoden 1985 peruskartassa suo-ojia oli jo runsaasti.
Modersmålets sång

Modersmålets sång on Suomen ruotsinkielisen väestön juhlalaulu, jota on luonnehdittu suomenruotsalaisten epäviralliseksi kansallislauluksi. Laulu kuuluu oleellisesti muun muassa ruotsalaisuuden päivän juhlintaan 6. marraskuuta.
Laulun sävelsi ja sanoitti Johan Fridolf Hagfors vuonna 1897, ja se sai kantaesityksensä seuraavana vuonna, 6. toukokuuta 1898, Helsingin yliopiston juhlasalissa Akademiska sångföreningen -kuoron esittämänä, johtajana G. Sohlström.
Laulu saavutti huomattavan aseman ruotsinkielisten yhteisenä juhlalauluna Helsingin laulujuhlilla vuonna 1907. Jo ennen ensimmäistä maailmansotaa sitä laulettiin myös Viron ruotsalaisten keskuudessa, ja se saavutti siellä jonkinlaisen vironruotsalaisten kansallislaulun aseman 1920-luvulla. Laulu on hyvin tunnettu myös Ruotsissa.

Laulun sanat

Modersmålets sång
Hur härligt sången klingar

på älskat modersmål!

Han tröst i sorgen bringar,

han skärper sinnets stål!

Vi hört den sången ljuda

i ljuvlig barndomstid,

och en gång skall han bjuda

åt oss i graven frid!

Du sköna sång vårt bästa arv,

från tidevarv till tidevarv,

ljud högt, ljud fritt

från strand till strand

i tusen sjöars land!

Vad ädelt fädren tänkte,

vad skönt de drömt en gång,

det allt de åt oss skänkte

i modersmålets sång.

Hur våra öden randas,

den sången är oss kär,

Vår själ i honom andas,

vår rikedom han är!

Du sköna sång vårt bästa arv,

från tidevarv till tidevarv,

ljud högt, ljud fritt

från strand till strand

i tusen sjöars land!
Hatsuse

Taustaa

Kiinan–Japanin sodan jälkimainingeissa Venäjä painosti Japania palauttamaan Liaotungin niemimaan takaisin Kiinalle. Seurauksena Japani alkoi kasvattaa omaa sotilasmahtiaan tulevien uhkien varalta. Japanin aloitti 1986 kymmenvuotisen laivastonrakennusprojektin, valmistaakseen kuusi taistelulaivaa ja kuusi panssaroitua risteilijää.

Suunnittelu ja valmistus

Hatsuse tilattiin vuonna 1897 Britanniasta Armstrong Whitworthilta Elswickistä osana vuoden 1896 kymmenvuotista laajetamissuunnitelmaa, johon kuuluivat Hatsusen lisäksi Shikishima-luokan alukset, Mikasa, kuusi panssariristeilijää sekä joukko pienempiä aluksia. Suunnitelman toteuttamisen mahdollisti Kiinan Shimonosekin sopimuksen nojalla maksama 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Hatsuse muistutti Britannian kuninkaallisen laivaston Formidable-luokan aluksia. Se oli kuitenkin nopeampi, sen aseistukseen oli lisätty kaksi kuuden tuuman tykkiä, panssarointia oli vahvistettu vöiden päästä sekä tuliasemien suojaa lisätty. Uppouman keventämiseksi kuitenkin ylempi vyö oli ainoastaan kuusi tuumaa paksu verrattuna Formidable-luokan yhdeksän tuuman vyöhön. Samoin aluksen hiilivarastojen määrää pienennettiin 560 tonnilla. Japanilaisten vaatimuksesta Philip Wattsin suunnittelema keulaan asennettava torpedoputki poistettiin. Sen köli laskettiin 10. tammikuuta 1898 telakkanumerolla 680 ja alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1899. Alus valmistui 18. tammikuuta 1901.

Palvelus

Venäjän ja Japanin välisen sodan alkaessa Hatsuse oli päällikkönsä Yu Nakaon alaisuudessa liitetty 1. laivaston 1. divisioonaan. Alus osallistui laivaston mukana Port Arthurin taisteluun 9. helmikuuta 1904. Samoin alus osallistui Port Arthurin tulittamiseen 13. huhtikuuta.
Amiraali Nashiba nosti lippunsa Hatsuselle ja lähti 14. toukokuuta merelle osastonaan Shikishima ja Yashima sekä panssarikansiristeilijä Kasagi ja yhteysalus Tatsuta. Osaston tehtävänä oli vapauttaa Port Arthuria piirittänyt laivasto-osasto. Seuraavana aamuna osasto joutui Venäjän keisarikunnan laivaston miinalaiva Amurin laskemaan miinakenttään, jolloin Hatsuse osui miinaan ja menetti ohjattavuutensa. Myös Yashima osui miinaan pyrkiessään vaurioituneen lippulaivan avuksi. Hatsuse osui toiseen miinaan, joka räjäytti samalla aluksen ammusvaraston. Pahoin vaurioitunut alus upposi vieden mukanaan 496 miehistönjäsentä. Tatsuta ja Kasagi pelastivat amiraalin ja aluksen päällikkö Nakaon sekä 334 miehistönjäsentä.
Stanisław Szymecki

Stanisław Szymecki (s. 26. tammikuuta 1924) on puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Emmanuel Célestin Suhard 3. heinäkuuta 1947, ja hänet nimitettiin Kielcen hiippakunnan piispaksi 27. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Szczepan Wesoły ja Jan Gurda.
15. toukokuuta 1993 Szymecki sai nimityksen Białystokin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 16. marraskuuta 2000.
Niks ja naks

Singlet

Albumin ensimmäinen single "Viheltelen" julkaistiin 21. kesäkuuta 2013, ja siitä julkaistiin musiikkivideo saman vuoden heinäkuussa. Kappale nousi myös Suomen virallisen singlelistan kahdeksannelle sijalle.
Albumin toinen single, nimikkokappale "Niks ja naks", julkaistiin 4. lokakuuta 2013. Se oli mukana myös vuoden 2013 Syksyn sävelessä.
Rømskog

Historia

Paikkakunnalla on ollut asutusta varhaiselta kivikaudelta lähtien. Ensimmäiset maatilat perustettiin noin 500 eaa., mutta eläintenhoitoa paikalla on arveltu harjoitetun jo 4-5000 vuotta sitten. Monet alueen maatilat ovat olleet toiminnassa viikinkiajoilta saakka.
Lunsar

Historia

Lunsar on ollut pääasiassa kaivoskaupunki. ”Sar” tarkoittaa temnen kielellä kiveä, joka selittää kaupungin nimen. Lunsarin entinen nimi on ollut ”Ro-Sar”, joka tarkoittaa paikkaa josta löydetään kiviä. Ro-sarin nimi muuttui Lunsariksi siirtomaavallan aikana. Marampa-Masimeran päällikkökunnan perinteisenä kauppakeskuksena riisille, palmuöljylle sekä jyville, Lunsar alkoi kehittymään vuoden 1933 jälkeen kun Marampassa, joka sijaitsee noin 6 kilometriä Lunsarista itään, alettiin louhimaan ja hyödyntämään rautamalmia. Marampan kaivos suljettiin vuonna 1975. Kaupungissa on useita laitoksia, muun muassa hallituksen terveyskeskus, roomalaiskatolinen sairaala, nuorten muslimien yhdistys sekä useita kouluja.
Lunsarin kaupungin läheisyydessä on toiminut yksi Sierra Leonen viidestä keskeisimmästä kaivoshankkeesta, vuoteen 2014 saakka brittiläisen London Mining -yhtiön operoima Marampan rautamalmikaivos. Vuonna 2014 taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen kaivoksen uudeksi omistajaksi tuli Timis Mining Corporation. Kaivos tavoittelee vuosittain noin 5–7 miljoonan rautamalmitonnin tuotantoa.
Fredrik August III

Fredrik August III (25. toukokuuta 1865 Dresden – 18. helmikuuta 1932 Sibyllenort, Sleesia (nyk. Puolassa)) oli Saksan keisarikuntaan kuuluneen Saksin kuningaskunnan viimeinen kuningas vuosina 1904–1918.
Fredrik August oli Saksin kuningas Yrjön poika. Hän omistautui sotilasuralle ja palveli vuodesta 1883 upseerina Saksin armeijassa sekä vuodesta 1893 samanaikaisesti myös Preussin armeijassa. Saksin joukoissa hän yleni 1898 kenraaliluutnantiksi ja Preussin armeijassa 1902 jalkaväenkenraaliksi. Hän toimi vuodesta 1902 alkaen Saksin armeijasta muodostetun Saksan 12. armeijakunnan komentajana kunnes kohosi isänsä kuoltua 15. lokakuuta 1904 Saksin kuninkaaksi. Myöhemmin hän sai Preussin armeijassa vielä 1909 kenraalieverstin ja 1912 kenraalisotamarsalkan arvon. Saksassa puhjennut vallankumous pakotti Fredrik Augustin luopumaan kruunusta 13. marraskuuta 1918. Hän asui sen jälkeen Sleesian Sibyllenortissa.
Fredrik Augustin puoliso oli vuosina 1891–1903 Toscanan suurherttuatar Luise, mutta he erosivat kuningattaren siirryttyä elämään toisen miehen kanssa.
Jakub Vrána

Seuraura

Vrána on HC Letňanyn kasvatti. Hän muutti vain 15-vuotiaana vuonna 2011 kotimaastaan Ruotsiin, pelaamaan Linköpings HC:n junioreihin. Syynä muutolle oli paremmat vastustajat sekä harjotteluolosuhteet. Vrána ylsi kaudella 2011–2012 seuran J18-junioreiden sisäisen maalipörssin voittoon sekä J18 Allsvenskanissa, J18 Elitissä että pudotuspeleissä. 
Kaudella 2012–2013 hän oli 16-vuotiaana Linköpingin J20-junioreiden paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+12=32. Vrána jakoi J20 SuperElitin pistepörssin yhdeksännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella Elitserienissä, jossa Vrána sai tililleen viisi runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä vain 16 vuoden, seitsemän kuukauden ja 30 päivän ikäisenä 27. lokakuuta 2012 Rögle BK:ta vastaan. Vrána merkittiin Linköpingin kakkosketjuun Mattias Weinhandlin ja Jonas Almtorpin viereen. Hänestä tuli debyyttinsä myötä Linköpingin seurahistorian nuorin Elitserien-pelaaja ja Elitserienin kaikkien aikojen nuorin ulkomaalaispelaaja. Vrána pelasi kauden aikana joukkueessa myös yhden European Trophy -ottelun tehden yhden maalin.
KHL-joukkue Sibir Novosibirsk varasi Vránan 23. pelaajana kesällä 2013. Elokuussa hän solmi kolmivuotisen SHL (ent. Elitserien)-sopimuksen Linköpingin kanssa. Vrána pelasi liigassa kauden 2013–2014 aikana 24 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja kahdeksan playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän pelasi myös kahdeksan ET-ottelua tehopistein 1+2=3. Noin puolet kaudestaan Vrána pelasi kuitenkin vielä Linköpingin J20-junioreissa.
Washington Capitals varasi Vránan ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Jo saman kesän heinäkuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta Vrána pelasi vielä ensimmäisen sopimuskautensa 2014–2015 Linköpingissä. SHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2015 hän siirtyi AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. Vrána teki siellä kolmessa runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 2+4=6.

Muuta

Vránan eno Jaroslav Bednář pelasi omalla urallaan yhteensä 120 NHL-ottelua. Hän pelaa nykyään kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Slavia Prahassa.
Royal Antwerp FC

Historia

Royal Antwerp FC perustettiin vuonna 1880 nimellä Antwerp Cricket Club. Ensimmäisen kerran jalkapalloa seura pelasi vuonna 1887 kriketin ja rugbyn rinnalla. Vuonna 1889 myös Brysselin krikettiseura aloitti jalkapallotoiminnan, jonka jälkeen seurat ovat pelanneet vuosittain toisiaan vastaan. Vuotta myöhemmin Antwerp FC pelasi ensimmäisen kansainvälisen jalkapallo-ottelun VV Concordiaa vastaan Bredassa. Vuonna 1893 seura sai uuden pelipaikan Transvaalstraatilta. Kaksi vuotta myöhemmin se siirtyi pelaamaan Zurenborgiin. Vuonna 1895 aloitettiin pelaamaan Belgian mestaruussarjaa. Antwerp sijoittui ensimmäisellä kaudella toiseksi. Vuonna 1903 seura siirtyi pelaamaan Kruisstraatille, jossa se pelasi viisi vuotta ennen siirtymistä Broodstraatille. Vuonna 1920 seuralle annettiin oikeus käyttää nimessään sanaa Royal. Nykyiselle stadionilleen Bosuilstadionille seura siirtyi vuonna 1923. Antwerp saavutti ensimmäisen Belgian mestaruutensa vuonna 1929. Seuraavan mestaruuden se saavutti vuonna 1931 ja kolmannen vuonna 1944. Belgian cupin Antwerp voitti ensimmäisen kerran vuonna 1955. Neljännen ja toistaiseksi viimeisimmän mestaruuden seura voitti vuonna 1957, joka oikeutti myös paikkaan Euroopan Cupiin. Cupissa seura hävisi Real Madridille yhteismaalein 8–1. Antwerp putosi ensimmäisen kerran pääsarjasta vuonna 1958, joskin nousi takaisin kahden vuoden päästä. 1970-luvulla seura pelasi useamman kerran UEFA-Cupissa ilman suurta menestystä. Kaudella 1989–90 se pääsi UEFA-Cupin puolivälieriin saakka. Vuonna 1992 seura voitti historiansa toisen ja toistaiseksi viimeisimmän cupmestaruuden. Vuonna 1998 seura putosi jälleen sarjatasoa alemmas, mutta nousi takaisin vuonna 2000. Se putosi jälleen sarjatasoa alemmas vuonna 2004 ja nousi takaisin pääsarjaan vuonna 2017.
Centre Bell

Sijainti

Centre Bell sijaitsee Montréalin keskustassa läntisellä "de la Gauchetière"-kadulla. Hallille on hyvät yhteydet julkisilla kulkuvälineillä. Oranssi 2. linjan metrolinja pysähtyy lähistöllä olevilla Lucien-L'Allierin ja Bonaventuren metroasemilla. Myös paikallisjuna pysähtyy areenan läheisyydessä. Areenalta on myös yhteys Montréalin maanalaiseen kaupunkiin. Ympäristössä sijaitsee myös monia baareja ja ravintoloita.
Leonardo Bruni

Leonardo Bruni (noin 1370 - 1444) oli Firenzen kansleri sekä merkittävä humanisti ja historioitsija. Häntä on kutsuttu ensimmäiseksi moderniksi historiantutkijaksi, koska hän ensimmäisenä jakoi menneen ajan antiikkiin, keskiaikaan ja nykyaikaan. Hänen pääteoksensa on nimeltään Firenzen kansan historia.
Bruni syntyi Arezzossa Toscanassa. Hän nousi Firenzen kansleriksi 1410. Hänen aikanaan kanslerin valta ei ollut kovin suuri, sillä Medicin suku ja ennen heitä Albizzin suku pitivät monia lankoja käsissään.
Brunin käsitys historian kolmijaosta perustuu Francesco Petrarcan teksteihin, joissa tämä nimitti Pimeäksi ajaksi vuosia rooman valtakunnan tuhosta omaan aikaansa asti. Bruni ja hänen aikalaisensa päättelivät pimeän ajan (jota Flavio Biondo alkoi kutsua keskiajaksi) päättyneen.
Bruni käytti fraasia studia humanitatis kuvaamaan ihmisen toimien tutkimista (erotukseksi teologiasta ja metafysiikasta); sana humanismi on peräisin tästä.
Muiden renessanssifilosofien tavoin Bruni käänsi monia Aristoteleen ja Platonin teoksia. Hän kirjoitti latinaksi elämäkerrat Cicerosta ja Aristoteleestä, ja italiaksi Dantesta ja Petrarcasta.
Bruni on haudattu Firenzeen Santa Crocen hautausmaalle. Jälkipolvet kunnitoittivat hänen elämäntyötään pystyttämällä kuusimetrisen Bernardo Rossellinon veistämän marmorisen hautakammion.
Alex Broadhurst

Pelaajaura

Broadhurst varattiin Chicago Blackhawksiin 199. pelaajana seitsemännellä kierroksella NHL:n vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Juniorina hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä Green Bay Gamblersissa ja yhden kauden OHL-joukkue London Knightsissa. Vuonna 2012 hän oli Gamblersin paras pistemies ja tuli valituksi kauden 2011-2012 USHL:n tähdistöön. 24. huhtikuuta 2012 Broadhurst teki alivoimalla hattutempun Green Bay Gamblersin voittaessa Youngstown Phantomsin lukemin 6–3 USHL:n idän divisioonan semifinaaleissa. Kyseinen hattutemppu oli ensimmäinen alivoimalla tehty USHL:n historiassa.
2011 Broadhusrt edusti Yhdysvaltoja World Junior A Challengessä, jossa joukkue sijoittui kolmanneksi.
14. kesäkuuta 2013 Blackhawks solmi Broadhurstin kanssa kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen. Syyskuussa 2013 hän liittyi Blackhawksin farmiseura Rockford IceHogsin vahvuuteen.
30. kesäkuuta 2015 Broadhurst siirtyi Brandon Saadin kanssa Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Jeremy Moriniin, Marko Danoon, Artem Anisimoviin, Corey Troppiin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2016 varaustilaisuudessa.

Perhe

Alexin isoveli Terry Broadhurst pelasi myös Rockford IceHogsissa kaudella 2013-2014.
Richard Cumberland (filosofi)

Richard Cumberland (1631 – 1718) oli englantilainen filosofi ja vuodesta 1691 Peterboroughin piispa. Hän syntyi St. Annin pitäjässä lähellä Aldersgatea. Vuonna 1672 hän kirjoitti teoksen De legibus naturae ("Luonnollisista laeista"), missä hän esitti utilitarianistisia kantoja ja vastusti Thomas Hobbesin egoistista etiikkaa.
Georg Grotenfelt

Georg Erik Jan Grotenfelt (s. 7. kesäkuuta 1951 Helsinki) on  suomalainen arkkitehti ja elokuvaohjaaja ja -tuottaja.

Henkilöhistoria

Georg Grotenfelt syntyi Nils Gustav Grotenfeltin ja Antonia Grotenfeltin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1992 on arkkitehti Hannele Grönlund. Grotenfelt valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1970 ja opiskeli Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen dokumenttilinjalla 1994–1996. Hänellä oli oma arkkitehtitoimisto 1982–1996. Teknillisen korkeakoulun assistenttina Grotenfelt työskenteli 1985–1987 ja professorina 2001–2003. Hän opetti Taideteollisen korkeakoulun sisustustaiteen laitoksella 1993–1996 ja oli vieraileva professori Grazissa Itävallassa1997–1998. Oman Nostalgia Filmi -yhtiön elokuvaohjaaja ja -tuottaja Grotenfelt on ollut vuodesta 1998. Hän sai valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 1994.