google/wiki40b huggingface dataset:
Erfurtin liitto

Erfurtin liitto (saks. Erfurter Union) oli toteutumaton hanke Saksan valtioiden yhdistämiseksi diplomatian avulla ja Preussin johdolla vuosina 1849–1850. Kun vallankumousvuoden yhteydessä kokoontunut liberaalien hallitsema Frankfurtin kansalliskokous oli epäonnistunut yhtenäisen Saksan luomisessa, Preussin hallitus päätti itse yrittää Hohenzollernien johtaman Saksan liittovaltion luomista houkuttelemalla Saksan pikkuruhtinaat vapaaehtoiseen liittoon. Tarkoituksena oli voittaa Saksan yhdistymistä kannattaneen porvariston ja keskiluokan tuki vallitsevan valtiojärjestyksen taakse, jolloin vaatimukset muista yhteiskunnallisista muutoksista vähenisivät. Hankkeen isä oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV:n luottomies, kenraali Joseph von Radowitz.
Liiton rakentaminen alkoi Preussin, Saksin ja Hannoverin kuninkaiden 26. toukokuuta 1849 solmimalla liitolla (nk. kolmen kuninkaan liitto). Kaksi päivää myöhemmin esiteltiin luonnos tulevan liittovaltion perustuslaiksi, joka oli itse asiassa muunneltu versio Frankfurtin kansalliskokouksen laatimasta perustuslaista. Äänioikeutta oli kuitenkin kavennettu. Preussin painostuksesta yhteensä 28 Saksan valtiota ilmoitti elokuuhun mennessä hyväksyvänsä perustuslain, osin siksi, että ne katsoivat tarvitsevansa Preussin sotilaallista tukea mahdollisten tulevien vallankumousten kukistamiseen. Myös joukko entisiä kansalliskokouksen piensaksalaisia (Kleindeutsch) jäseniä puhemies Heinrich von Gagernin johdolla asettui tukemaan uutta liittovaltiosuunnitelmaa. Kukistettuaan kapinan Unkarissa Itävalta asettui kuitenkin avoimesti vastustamaan suunnitelmaa ja sai muun muassa Saksin ja Hannoverin irtisanoutumaan siitä.
Suunnitellun liittovaltion parlamentti valittiin tammikuussa 1850, mutta demokraatit boikotoivat vaaleja ja niiden osanotto jäi selvästi alhaisemmaksi kuin kansalliskokouksen vaaleissa vuonna 1848. Erfurtissa kokoontunut parlamentti hyväksyi perustuslakiehdotuksen muutettuaan sitä ensin vielä vanhoillisempaan suuntaan, mutta hallitusten erimielisyyden vuoksi perustuslaki ei voinut astua voimaan. Preussin kuningas menetti kiinnostuksensa hankkeeseen ja syyskuun 1850 alussa Itävalta käynnisti vastavetona vanhan Saksan liiton liittopäivien toiminnan uudelleen Frankfurt am Mainissa. Tämän jälkeen kiista Preussin ja Itävallan välillä uhkasi kehittyä sodaksi asti, mutta Preussin hallitus perääntyi vaatimuksistaan. Itävalta varmisti itselleen Venäjän tuen Varsovan konferenssissa lokakuun 1850 lopussa, ja 29. marraskuuta ne painostivat yhdessä Preussin hyväksymään niin sanotun Olmützin sopimuksen, joka merkitsi Erfurtin liiton hylkäämistä. Preussi suostui myös tukemaan Saksan liiton joukkojen lähettämistä Hesseniin ja Holsteiniin. Preussin johdossa vahvistuneet konservatiiviset piirit olivat sitä mieltä, että löyhän Saksan liiton uudistaminen olisi myös Preussin etu, mutta julkisuudessa suunnanmuutos näytti enemmän Preussin taipumiselta Itävallan edessä.
Ischigualasto

Ischigualasto on luonnonmuodostuma ja luonnonpuisto San Juanin maakunnassa Luoteis-Argentiinassa. Ischigualaston luonnonpuisto on suurudeltaan noin 603,7 km² ja se valittiin Unescon maailmanperintölistalle yhdessä viereisen Talampayan kansallispuiston kanssa vuonna 2000.
Alue sijaitsee noin 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella ja siellä vallitsee aavikkoilmasto. Kasvillisuus koostuu lähinnä pensaista ja kaktuksista. Ilmasto on todella kuiva ja suurin osa sateista tulee kesäisin. Lämpötilan vaihtelut ovat alueella äärimmäisiä, sillä lämpötila on kylmimmällään -10 ja lämpimillään 45 °C.

Alueen fossiililöydöt

Ischigualastossa sijaitsee merkittäviä triaskautiset jäännöksiä, joihin lukeutuvat vanhimmat dinosaurusten fossiileja. Alue tunnetaan maailman ainoana paikkana, jossa lähes koko triaskausi on kiviesiintymien ketjussa.
Kuiva autiomaa muodostuman ympärillä tunnetaan nimellä Valle de la Luna ("Kuun laakso"). Myöhäistriaskaudella alue oli kuitenkin vulkanologisesti aktiivista tulvatasankoa, jonka vuotuinen sademäärä oli suuri. Kasvisto oli monimuotoista.
Alueelta on löytynyt merkittäviä tetrapodien jäännöksiä. Dinosauruksia Ischigualaston fossiileista on vain 6 %, mutta näihin lukeutuvat varhaisia näytteitä kahden merkittävän kehityslinjan (linnunlantioisten ja liskonlantioisten) edustajista. Lihaa syövän arkosaurin Herrerasauruksen fossiilit ovat dinosauruksista yleisimpiä. Lisäksi alueelta on löytynyt myös mm. Eoraptorin jäännöksiä.
Orkneyn lippu

Orkneyn lippu oli vuoden 2007 julkisen lippuäänestyksen voittaja. Äänestyksessä Orkneysaarten asukkaiden annettiin valita viiden lipun joukosta miellyttävin. Kaikki ehdolla olleet liput olivat Lord Lyonin tuomioistuimen hyväksymiä. Äänestyksen voittanut lippu sai 53 % äänistä. Lipun oli suunnitellut Orkneylainen postimies Duncan Tullock.
Keltainen ja punainen ovat värit Norjan ja Skotlannin vaakunoista, jotka kummatkin käyttävät keltaista ja sinistä. Lippu kuvaa saarien skotlantilaisia ja norjalaisia juuria. Sininen on otettu Skotlannin lipusta ja kuvaa myös merta ja saarten merenkulun perintöä.
German Gref

German Oskarovitš Gref (ven. Герман Оскарович Греф, s. 8. helmikuuta 1964, Panfilovin kylä Pavlodarin alue, Kazakstan) on venäläinen poliitikko, joka oli Venäjän talous- ja ulkomaankauppaministeri toukokuusta 2000 syyskuuhun 2007. Hän vastasi osaltaan Venäjän henkilötulovero- ja yritystuloverouudistuksista samoin kuin myös ulkomaankauppaan vaikuttavista vientiveroista. 
Vuosina 2008-2016 hän oli Sberbankin toimitusjohtaja, ja vuodesta 2015 sen hallituksen puheenjohtaja.

Elämä

Gref (saksalaisittain Hermann Gräf) syntyi Kazakstanissa sinne karkotettujen saksalaisten poikana.
Hän palveli Neuvostoliiton armeijassa 1982–1984 ja suoritti Omskin valtionyliopistossa oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1990. Vuodesta 1991 maaliskuuhun 1992 hän työskenteli Pietarin Pietarhovin piirin omaisuuden ja taloudellisen kehityksen komiteassa. Marraskuusta 1992 lokakuuhun 1994 hän oli Pietarhovin piirin omaisuuskomitean puheenjohtaja.
Lokakuussa 1994 hänet nimitettiin Pietarin omaisuuskomitean apulaisjohtajaksi ja valtion omaisuuskomitean Pietarin kiinteistöosaston päälliköksi.
2. syyskuuta 1997 Gref nimitettiin varakuvernööriksi ja 18. elokuuta 1997 Pietarin omaisuuskomitean puheenjohtajan Mihail Manevitšin seuraajaksi Pietarin pormestari Vladimir Jakovlevin toivomuksesta. Gref nimitettiin myös Lenenergon hallituksen jäseneksi. Tammikuussa 1998 Grefistä tuli myös Venäjän federaation omaisuuskomitean jäsen. 12. elokuuta 1998 valtion omaisuudesta vastaava apulaisministeri. 30. joulukuuta 1998 hänet nimitettiin Venäjän alueiden talouskysymysten koordinaationeuvoston jäseneksi.
Vuonna 1999 Gref oli edustajana Svjazinvestissä, Rosgostrahissa, FKCB:ssä ja AK Transneftissä sekä hallituksen jäsenenä Svjazinvestissä, Aeroflotissa ja Gazpromissa. Joulukuussa 1999 Grefistä tuli strategisen kehityksen neuvoston puheenjohtaja.
18. toukokuuta 2000 German Grefistä tuli ministeri uuteen kaupan ja talouskehityksen ministeriöön, johon on koottu tehtäviä aikaisemmista Itsenäisten valtioiden yhteisön ministeriöstä, ulkomaankauppaministeriöstä, talousministeriöstä, pohjoisten alueiden valtionkomiteasta, ulkomaanmaksujen ja vientivalvonnan palvelusta sekä urheilukasvatuksen, urheilun- sekä turismin ministeriöstä.
Politiikassaan Gref  edisti mm. verotuksen alentamista. Ulkomaankauppaministerinä hänelle kuuluivat myös investointisuoja-asiat.
Russkiy Razmer

Russkiy Razmer (ven. Русский Размер) on venäläinen tanssipopyhtye, joka aloitti toimintansa 1993. Yhtye oli kotoisin Pietarista. Suurin hitti on "Ангел дня". Yhtyeen musiikkityyli on ruotsalaisyhtyeen E-Type -n musiikkityylin kaltainen.
Camerlengo

Camerlengo (myös kardinaalikamariherra) on katolisen kirkon korkea virkamies, kardinaali, joka toimii paavin kamariherrana. Camerlengo vahvistaa paavin kuoleman. Paavin kuoltua suurin valta Vatikaanissa siirtyy camerlengolle, kunnes uusi paavi valitaan. Nykyinen camerlengo on Jean-Louis Tauran, joka aloitti virassa 20. joulukuuta 2014.
Rafael Azcona

Rafael Azcona (24. lokakuuta 1926 Logroño – 24. maaliskuuta 2008 Madrid) oli espanjalainen elokuvien käsikirjoittaja. Hän työskenteli useiden kansainvälisesti kuuluisien ohjaajien kuten italialaisen Marco Ferrerin ja espanjalaisen Luis García Berlangan kanssa.
Azcona voitti viisi Goya-palkintoa ja kunnia-Goyan (1998).
Azconan varhaistuotantoa ovat elokuvat El pisito (1959), El cochecito (1960), Pyöveli (1963), Elämää mehiläispesässä (1963) ja Viimeinen nainen (1976). Myöhemmältä uralta ovat Unelmiesi tyttö (1998), Perhosen kieli (1999) ja Son de mar (2001).
Filosofien perimysjärjestykset

Filosofien perimysjärjestykset (muinaiskreikaksi Διαδοχὴ τῶν φιλοσόφων, Diadokhē tōn filosofōn) oli usean hellenistisellä ajalla kirjoitetun teoksen nimi. Teosten tarkoituksena oli kuvata eri koulukuntien filosofeja osana jotain opettaja-oppilas-perimysjärjestystä.
200-luvun eaa. ja ensimmäisen vuosisadan eaa. välisenä aikana oli olemassa Perimysjärjestykset (Διαδοχαί, Diadokhai) ainakin sellaisilta henkilöiltä kuin Antigonos Karystoslainen, Sotion, Herakleides Lemboslainen (Sotionin teoksen tiivistelmä), Sosikrates, Aleksandros Polyhistor, Iason Nysalainen, Antisthenes Rhodoslainen ja Nikias Nikaialainen. Ne kaikki ovat kadonneet. Nykyaikaan säilynyt Diogenes Laertioksen Merkittävien filosofien elämät ja opit on käyttänyt tämän tradition teoksia lähteenään.
Näiden lisäksi tunnettiin yksittäisten koulukuntien historioita. Tällaisia kirjoittivat muun muassa Fanias Eresoslainen (Sokraatikoista), Idomeneus Lampsakoslainen (Sokraatikoista), Sfairos (Eretrialaisista filosofeista) ja Stratikles (Stoalaisista). Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrusten joukosta on löydetty stoalaisten, akatemialaisten ja epikurolaisten perimysjärjestyksiä käsitteleviä teoksia. Myöhemmällä ajalla Plutarkhos kirjoitti teokset Ensimmäisistä filosofeista ja heidän seuraajistaan sekä Kyreneläisistä, ja Galenos teokset Platonin lahkosta sekä Hedonistisesta lahkosta (eli epikurolaisista). Lisäksi kirjoitettiin yksittäisten filosofien elämäkertoja, joihin kuului myös seuraajien suppea käsittely. Tällaisia olivat Aristoksenoksen Pythagoraan elämä, Andronikoksen Aristoteleen elämä, Ptolemaioksen Aristoteleen elämä ja Iamblikhoksen Pythagoraan elämä.
Nemerle

Nemerle on korkeatasoinen staattisesti tyypitetty .NET-ohjelmointikieli. Siinä on yksinkertainen C#-tyylinen syntaksi ja täydet ominaisuudet funktionaaliseen, oliopohjaiseen ja metaohjelmointiin (eli toisia ohjelmia ja itseään muuttavien ohjelmien tekoon).
Vytiksen risti

Vytiksen risti (liett. Vyčio Kryžiaus ordinas) on liettualainen ritarikunta, joka perustettiin 23. marraskuuta 1918. Kunniamerkki määrättiin urhoollisuuskunniamerkiksi.
Kunniamerkki on jaettu kahteen osastoon: sotilaalliseen ja siviiliansioiden osastoon, jotka taasen on jaettu kolmeen luokkaan. Sotilaallinen osasto jaetaan aina miekkojen kera.
Pavlovo (Nižni Novgorodin alue)

Pavlovo (ven. Па́влово; myös Pavlovo-na-Oke, Па́влово-на-Оке́) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan rannalla 78 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Pavlovon piirin keskus. Siellä on Nižni Novgorodin ja Arzamasin väliseltä rautatieltä Okskajan asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita kaupungissa on 62 500 henkeä (vuonna 2006).
Pavlovon kylä tunnetaan 1500-luvun puolivälistä lähtien. 1700-luvulla se oli huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus. Erityisen kuuluisa paikkakunta oli lukoista ja aseistaan. Kaupunginoikeudet Pavlovo sai vuonna 1919. Nykyään siellä on linja-autotehdas sekä kone- ja laiteteollisuutta.
Kaupungin keskusta on säilyttänyt historiallisen asunsa. Nähtävyyksiin kuuluvat ylösnousemuksen (1778) ja taivaaseen astumisen (1795) kirkot, museona toimiva Gomolinin kauppiastalo, Šeremetjevin kreivisuvun konttorirakennus, kunnanhallituksen talo ym. Pavlovo tunnetaan myös siellä jalostetuista sitruunoista ja mandariineista. Kaupungista ovat kotoisin kemisti Aleksei Favorski ja kasvitieteilijä Nikolai Albov.
Athene

Athene (m.kreik. Ἀθήνη), usein Pallas Athene (Παλλὰς Ἀθήνη), oli kreikkalaisessa mytologiassa sotataidon, tiedon ja viisauden jumalatar sekä kaupunkien (etenkin Ateenan) ja valtioelämän vaalija. Muinaiset roomalaiset ja etruskit kutsuivat Athenea nimellä Minerva.

Mytologia

Athenen syntymästä on useita myyttejä. Athenen isä oli ylijumala Zeus ja äiti titaani Metis, jonka Zeus vietteli. Koska Zeus sai tietää Metiksen lapsen voivan olla häntä voimakkaampi, hän nieli Metiksen, koska ajatteli poikavauvan syöksevän hänet vallasta. Zeukselle tuli päänsärky ja hän pyysi seppäjumala Hefaistokselta apua. Hefaistos iski Zeusta päähän kirveellä ja samalla täydelliseen sotavarustukseen pukeutunut Athene syntyi jumalten ihmetykseksi Zeuksen päästä.
Koska Athene oli syntynyt isänsä päässä, hänestä tuli viisauden ja tiedon jumalatar. Toisin kuin kuumapäinen sodanjumala Ares, Athene oli kärsivällinen ja suosi taisteluissa taktiikoita ja strategioita. Siksi Athene oli nimenomaan järjestäytyneen, saalista tuottavan taistelun jumalatar, kun taas Aresta pidettiin alkukantaisen, tuhoavan taistelun jumalana. Myyteissä Athenen joukot kohtasivat ainakin kaksi eri kertaa Areksen joukot, jotka jäivät kummallakin kerralla tappiolle.
Athene oli aina Zeuksen lempilapsi ja auttoi useita kreikkalaisen mytologian sankareita, kuten Perseusta, Odysseusta ja Heraklesta. Hän oli kreikkalaisten puolella Troijan sodassa ja auttoi heitä lähettämällä kolme jättiläiskäärmettä surmaamaan troijalaisten ylipapin Laokoonin ja hänen poikansa, sillä Laokoon ymmärsi Troijan hevosen olevan kreikkalaisten salajuoni. 
Athenen nimen eteen liitettiin usein sana Pallas. Erään tarinan mukaan Pallas oli Athenen isä, jonka Athene tappoi tämän yritettyä maata hänet väkisin. Suda kertoo epiteetin tulleen joko siitä, että Athene tappoi gigantti Pallaksen ja puki tämän nahan yllensä suojatakseen itseään, tai vaihtoehtoisesti kreikankielen keihästä tarkoittavasta sanasta (m.kreik. pallein). Apollodoroksen kertomuksessa Pallas oli Athenen lapsuudenystävä, Tritonin tytär, jotka yhdessä harjoittelivat soturin taitoja. Kerran he kuitenkin riitaantuivat, ja Pallaksen aikoessa iskeä, Zeus peloissaan nosti aigiin heidän väliinsä. Hämmentyneenä Pallas nosti katseensa kilpeen ja kaatui kuolleena maahan. Suruissaan Athene otti kuolleen ystävänsä nimen epiteetikseen, valmisti palladionin ystävänsä muistoksi ja alkoi käyttää aigista rintapanssarinaan.
Athene on Ateenan kaupunkivaltion suojelija ja Ateena nimettiin Athenen mukaan. Ateenassa sijaitseva Parthenon-temppeli oli pyhitetty Athenelle. Parthenonia koristi valtava Athenea esittävä marmoripatsas. Ateneum tarkoittaa Athenen temppeliä tai pyhäkköä.
Käärme ja pöllö (nk. Athenen pöllö) ovat Athenelle pyhitettyjä eläimiä. Myös oliivipuu on hänelle pyhitetty.
Pajujärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,5 metriä mpy.
Héctor López (nyrkkeilijä)

Amatööriura

López nyrkkeili amatöörinä Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 sarjan 54 kg loppuotteluun, jossa hän hävisi italialaiselle Maurizio Steccalle saavuttaen hopeamitalin.

Ammattilaisura

Ammattilaisurallaan vuosina 1985–2000 López voitti NABF:n ja WBO NABO:n mestaruudet. Hän otteli pääasiassa kevyen välisarjan otteluita. Ammattilaisurallaan López voitti 49 ottelustaan 41, joista 23 tyrmäyksellä. Hän hävisi seitsemän ottelua, joista yhden tyrmäyksellä, ja yksi ottelu päättyi ratkaisemattomana.

Yksityiselämä

Huumeita käyttänyt López tuomittiin aseellisesta murtovarkaudesta neljäksi vuodeksi vankilaan vuonna 1989. Ennen vapaaksi pääsyään hän ehti suorittaa tuomiotaan vuoden ja seitsemän kuukautta. López kuoli Méxicossa 44-vuotiaana 25. lokakuuta 2011 huumeiden yliannostuksesta aiheutuneeseen sydänkohtaukseen. Hänellä oli vaimo ja kaksi poikaa.
Miinanraivaaja DR-7

Hinaaja/Miinanraivaaja Pirttisaari  oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja DR-7. Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa.

Valmistus

ST-342 tilattiin American Machinery Corporationilta Beresfordista Floridasta. Se valmistui 1943.
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan.

Palvelus

Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Aluksen matka Suomeen alkoi 28. heinäkuuta Schiedamin Wilhelminahavenista. Se saapui 8. elokuuta Hankoon.
Meivoimat vuokrasi aluksen 30. marraskuuta 1946 nimeten sen DR-7:ksi. Alus varustettiin miinanraivaukseen ja se palveli koko raivauskauden ajan. Sen päätyttyä merivoimat osti aluksen 27. joulukuuta 1951 ja se sijoitettiin Turun laivastoasemalle hinaajaksi nimellä Pirttisaari.
Pirttisaari poistettiin alusluettelosta 1980 ja se myytiin yksityiselle keväällä 1981. Merimiesammattikoulun opettajina Suomen Joutsenella toimineet merikapteenit ja konemestarit ostivat Pirttisaaren, varta vasten perustetulle Suomen Joutsenen kannatusyhdistykselle turkulaiselta romukauppiaalta. Alus nimettiin tuolloin  Auraksi. Alusta käytettiin oppilaiden harjoitusaluksena. Hinauksia tehtiin ruokapalkalla ympäri Suomen, jotta lainaa pystyttiin lyhentämään. Hinauksia oli ajoittain niin paljon, että tuli pula päälliköstä. Apuun kutsuttiin Pirttisaaren viimeinen päällikkö Aimo Helminen.  Merimiesammattikoulun lopettamisen jälkeen Aura myytiin Turun Aurajoessa vanhasta rahtilaivasta kuunari Estelleä rakentavalle "Eestaas" yhdistykselle. Se sai uudelta omistajaltaan nimekseen Normandia ja sen kotisatamana on Kotka.
Kotisatamana on Punkaharju, Putikko vuodesta 2010.﻿
Abby Dahlkemper

Abby Dahlkemper (s. 13. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 47 maaottelua ja kuului joukkueeseen, joka voitti MM-kilpailun vuonna 2019. Dahlkemper pelasi kaikissa Yhdysvaltain MM-kisojen 2019 otteluissa ja oli jokaisessa ottelussa myös avauskokoonpanossa.
Dahlkemper edustaa seuratasolla North Carolina Couragea.
Pristerodon

Ominaisuudet

Pristerodon oli kasvinsyöjä. Se oli alle metrin pituinen pieni dikynodontti, jolla on kulmahampaan takaisia hampaita. Kallon pituus sillä on alle 150 millimetriä. Pristerodonilla on myös useiden muiden basaalisten eli niin sanotusti ”alkukantaisten” dikynodonttien tavoin os nasale -luussa keskinen kohouma.
Pristerodonin fossiileita on löydetty Etelä-Afrikan Kapmaalta. Useimmat suvun lajit tunnetaan vain pääkallon ja alaleuan perusteella, eivätkä nämäkään luut ole joka löydöllä hyvin säilyneitä. Ainoastaan Länsi-Kapista löydetyt P. boonstrai (fossiilin tunnus: BSP 1934 VIII 27) ja P. whaitsi (R 451) tunnetaan myös kallontakaisesta luurangosta, mutta ne ovat molemmat puutteellisia, sirpaleisia.
Josef Breuer

Josef Breuer (15. tammikuuta 1842 Wien – 20. toukokuuta 1925 Wien) oli itävaltalainen lääkäri ja fysiologi, jonka työ loi perustan psykoanalyysille ja Sigmund Freudin uralle.

Breuer ja psykoanalyysi

Breuer tunnettaneen parhaiten työstään Anna O:n tapauksessa. Peitenimellä Anna O. tunnettu Bertha Pappenheim (1859–1936) kärsi halvauskohtauksista, tunnottomuudesta sekä näköaistin ja puheen häiriöistä. Breuer havaitsi Anna O:n oireiden katoavan tai lieventyvän, kun tämä kuvaili oireitaan hänelle. Tämän psykoterapiatapauksen katsotaan johtaneen psykoanalyysin syntyyn.
Vuonna 1895 Breuer ja Sigmund Freud julkaisivat kirjan Tutkielmia hysteriasta (Studien über Hysterie), jossa he esittelivät Anna O:n ja muita potilastapauksia. O. L. Zangwill arvioi, että Freudin ja Breuerin potilaskertomukset olivat Freudin teorian ja psykoanalyysin käytäntöjen perustana ja Breuerin panos oli erityisen tärkeä juuri katarsis-käsitteen ja katarttisen menetelmän kehityksessä sekä hysterian ja fantasian ymmärtämisessä.
Historioitsija Peter Gay on todennut, että vaikka Breuer loi perustan psykoanalyysille, Freud teki tarvittavat johtopäätökset.

Muu toiminta

Breuer osoitti ensimmäisenä kiertäjähermon vaikutuksen hengityksen toimintaan. Tämä refleksi tunnetaan Hering–Breuer-refleksinä. Toisistaan riippumatta Breuer ja Ernst Mach osoittivat, että sisäkorvassa sijaitsevan tasapainoelimen toiminta perustuu elimen sisältämän nesteen liikkeisiin. – Breuer nimitettiin Wienin tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1894.

Yksityiselämä

Josef Breuerin isä oli juutalainen uskonnonopettaja Leopold Breuer ja äiti Herta o.s. Semler. Breuer avioitui Mathilde Altmannin kanssa 1868 ja pariskunta sai viisi lasta. Breuer teki yhteistyötä Sigmund Freudin kanssa ja oli tämän ystävä aina Studien über Hysterie -kirjan julkaisemiseen asti 1895, jolloin he alkoivat vieraantua toisistaan.
Liyabé Kpatoumbi

Maajoukkueura

Kpatoumbi on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2009 alkaen. Hänen oli määrä pelata myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Lassen hölkkä

Lassen hölkkä on juoksukilpailu, jonka järjestää vuosittain urheiluseura Myrskylän Myrsky ry. Kiparkatissa.

Historiaa

1969–1973 järjestettiin Kiparkatissa Kiparkatin piikki -nimiset juoksukilpailut, jotka vaihtuivat 1974 Lassen hölkäksi. Lasse Virén oli voittanut kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä sekä 10 000 metrin että 5 000 metrin matkat ja hänestä oli tullut kansallinen ja kansainvälinen urheilukuuluisuus.
1979 Lassen hölkän yhteydessä järjestettiin kaksipäiväiset urheilumessut Fanfaarit -70, jossa oli teemana Suomen juoksun menestysvuosikymmen 1970-luvulla. Näyttelyssä olivat Juha Väätäisen, Lasse Virénin, Pekka Vasalan ja Martti Vainion kultamitalit. 1980 Lassen hölkästä tuli Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton 80-vuotisjuhlavuoden juhlahölkkä. Siihen osallistuivat mm. Miruts Yifter, Brendan Foster, Emiel Puttemans, Kaarlo Maaninka ja Lasse Virén. Osallistujamäärä hölkkään oli lisääntynyt vuoden 1974 384 osallistujasta 2144:ään. 1981 Lassen hölkkää seuraamaan tuli Emil Zatopek.
Thomas Wilhelmsson

Rehtorinvaali

Wilhelmsson valittiin 27. toukokuuta 2008 Helsingin yliopiston rehtoriksi. Hän päihitti toisella kierroksella lääketieteellisen tiedekunnan professori Matti Tikkasen äänin 62-59. Rehtorinvaalissa oli ennätyksellisesti kaikkiaan 15 ehdokasta. Joukossa ei ollut ääniharavaa, sillä ensimmäisellä kierroksella ääniä sai jopa 11 ehdokasta. Silloinen rehtori Ilkka Niiniluoto siirtyi kansleriksi ja kansleri Kari Raivio jäi eläkkeelle.
Valintansa jälkeen Wilhelmsson esitti vararehtoreita kollegiolle hyväksyttäväksi 10. kesäkuuta 2008 ja uusi rehtoraatti aloitti työnsä elokuussa 2008.
Ylioppilaslehden tekemässä rehtoriehdokkaiden kyselyssä Wilhelmsson vastusti suomalaisten opiskelijoiden lukukausimaksuja, mutta hyväksyi periaatteessa EU- ja ETA-maista tulevien oppilaiden maksut. Kyselyssä viisi ehdokasta vastusti lukukausimaksuja kaikissa muodoissa, kuusi oli Wilhelmssonin linjoilla ja kolme suhtautui myönteisesti myös suomalaisten opiskelijoiden lukukausimaksuihin.