google/wiki40b huggingface dataset:
Hänen Majesteettinsa henkilökohtainen kasakkasaattue

Hänen keisarillisen majesteettinsa oma saattue (ven. Собственный Его Императорского Величества Конвой, Sobstvennyi Ego Imperatorskogo Velitšestva Konvoi), länsimaissa usein nimellä Hänen keisarillisen majesteettinsa henkilökohtainen kasakkasaattue, oli Venäjän keisarikunnan aikainen sotilasyksikkö, joka toimi Venäjän keisarin lähimpänä siviilipuolen ratsuin liikkuvana henkivartiostona. Rykmentin vahvuinen joukko-osasto koostui kahdesta Kubanin kasakkasotniasta ja kahdesta Terekin kasakkasotniasta. Kasakkasaattueen kunniapäällikkönä toimi itse keisari. Kysymyksessä oli hallitsijan lähin, uskotuin ja luotettavin henkivartio-osasto, joka seurasi häntä kaikkialle hänen koti- ja ulkomaille suuntautuvilla matkoillaan ja jonka sotilaista muutama nukkui joka yö hänen kulloisenkin makuuhuoneensa ovien edessä.
Kasakkasaattueen sotilaat olivat kotoisin Venäjän hallitseman Pohjois-Kaukasian kasakkayhdyskunnista, jotka olivat aikaa myöten kaukasialaistuneet kulttuuriltaan ja pukeutuivat tämän vuoksi kaukasialaiseen tšerkessi-tunikaan, jonka rinnustassa kulki rivi patruunakoteloita. Rivimiehillä tunika oli punainen, upseereilla sininen. Tunika oli polviin asti ulottuva ja sen kanssa pidettiin ohutta nahkavyötä, josta riippui pitkä kaukasialainen tikari. Päähineenä oli karakul-lampaan villasta valmistettu korkea, kaukasialainen karvahattu, papaha.
Oulun–Kemin 10 metrin väylä

Oulun–Kemin 10 metrin väylä on Oulun edustalta Kemiin johtava 10 metrin nimelliskulkusyvyyteen harattu vesiväylä Perämerellä. Se on saman suuntainen ulompana merellä kulkevan Raahen–Oulun–Kemin rannikkoväylän kanssa. Väylän pituus on noin 82,3 kilometriä, ja se on viitoitettu valo-ohjauslaittein.
Väylä alkaa Oulun 10 metrin väylältä Hanhikarin ja Hietakarin saarten eteläpuolelta, ja jatkuu rannikkoa seuraillen kohti pohjoista. Pohjoisempana väylä johtaa halki Krunnien saariston, jonka pohjoispuolella se kääntyy ulommas merelle, yhtyen Ajoksen 10 metrin väylään Kemi II -majakan koillis- ja Lallin Möyly -nimisen matalikon kaakkoispuolella.
Denis O’Hare

Ura

Denis O’Hare syntyi Kansas Cityssä Missourissa. Hän kasvoi Detroitissa kunnes muutti 15-vuotiaana Wing Lakeen. O’Hare harrasti nuorena urkujen soittoa ja kuorolaulua. Hänen isänsä on muusikko. 
O’Hare opiskeli teatteria Northwestern-yliopistossa Chicagossa. Hän on esiintynyt lukuisissa näytelmissä ja näytteli Broadwaylla ensimmäisen kerran vuonna 1995 näytelmässä Racing Demon. Vuonna 1997 hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta St. Patrick's Day.
Vuonna 2002 O’Hare esiintyi Broadwaylla näytelmässä Take Me Out. Hän voitti roolistaan Tony-palkinnon. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Tony-ehdokkuuden roolistaan musikaalissa Assassins. O’Hare on voittanut Drama Desk Award -palkinnon roolistaan musikaalissa Sweet Charity. 
O’Hare on näytellyt elokuvissa Sweet and Lowdown, 21 grammaa, Garden State, Charlie Wilsonin sota ja Milk. Hänellä on ollut sivuosia televisiosarjoissa Perhesiteet, CSI: Miami ja Kova laki. O’Hare esittää vampyyrikuningas Russell Edgingtonia sarjassa True Blood.  Hän näyttelee myös tuomari Charles Abernathya sarjassa Good Wife.

Yksityiselämä

O’Hare on ollut avoimesti homoseksuaali lukioajoistaan lähtien. Hän meni naimisiin Hugo Redwoodin kanssa heinäkuussa 2011.
O'Hare on irlantilaista sukua. Hänellä on Irlannin kansalaisuus.
Siperiansuomalaiset

Siperiansuomalaiset on väestö, jolla tarkoitetaan Venäjän itäosissa, kuten Siperiassa asuvia suomalaisia ja inkeriläisiä. Valtaosa siperiansuomalaisista on lähtöisin Inkerinmaalta, josta väestöä karkotettiin 1930–1940-luvuilla. Joidenkin arvioiden mukaan jopa 30 000 inkeriläistä karkotettiin kotiseudultaan Siperiaan, ja heistä jopa kolmannes kuoli matkalla työleireille ja osa työleireillä Siperiassa.
William Suff

William Lester Suff (s. 20. elokuuta 1950 Torrance, Kalifornia), syntyjään Bill Lee Suff, on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja.
Suff sai vuonna 1974 Texasissa tuomion kaksikuukautisen tyttärensä hakkaamisesta kuoliaaksi. Vaikka vankeusrangaistuksen pituus oli 70 vuotta, Suff armahdettiin vuonna 1984. Vuodesta 1986 alkaen hän surmasi vähintään kaksitoista prostituoitua Riversiden piirikunnassa Kaliforniassa. Hän raiskasi uhrinsa ja puukotti, kuristi ja joskus silpoi heitä.
Suff pidätettiin tammikuussa 1992. Hänet todettiin vuonna 1995 syylliseksi 12 naisen murhaan ja lisäksi yhden murhayritykseen. Poliisi epäili hänen olevan vastuussa jopa 22 henkirikoksesta. Syyttäjä toi esiin todistusaineistoa, jonka perusteella Suff oli ensimmäisen vankeustuomionsa jälkeen ollut väkivaltainen myös toisen vaimonsa kanssa saamaa tytärtä kohtaan. 26. lokakuuta 1995 Suff tuomittiin kuolemaan.
Charles Murray

Charles Murray (s. 1943) on yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä ja poliittinen kommentaattori. Häntä pidetään merkittävänä libertaristisena ajattelijana. Hän työskentelee konservatiivisessa American Enterprise Institute -ajatushautomossa.
Murray tunnetaan etenkin psykologi Richard Herrnsteinin kanssa kirjoittamastaan teoksesta The Bell Curve (1994), jossa tarkastellaan älykkyyserojen vaikutusta yhteiskuntaan. Muita hänen teoksiaan ovat sosiaalipolitiikkaa käsittelevä Losing Ground: American Social Policy 1950–1980 (1984), tieteen ja taiteen saavutuksia kartoittava Human Accomplishment: The Pursuit of Excellence in the Arts and Sciences, 800 B.C. to 1950 (2003) ja koulutuspolitiikkaa kritisoiva Real Education: Four Simple Truths for Bringing America's Schools Back to Reality (2008).
Murray on sanonut The Bell Curve -teoksen yliopistopiireistä kummunnutta kritiikkiä valehteluksi jossa kriitikot luulivat tekevänsä Herran työtä.
Noel Gallagher’s High Flying Birds

Historia

Noel Gallagher erosi Oasis-yhtyeestä syksyllä 2009, jonka jälkeen yhtye hajosi. Gallagherin aikeista levyttää albumi sooloartistina oli liikkunut huhuja jo pitkään ennen Oasiksen hajoamista. Oasiksen jälkeen hän oli lähes kaksi vuotta ilman yhtyettä, kunnes piti lehdistötilaisuuden vuoden 2011 heinäkuussa ja ilmoitti uuden yhtyeensä Noel Gallagher’s High Flying Birdsin julkaisevan esikoisalbuminsa vuoden 2011 lokakuussa. Albumilta julkaistiin ennen sen julkaisemista kaksi singleä: elokuussa ”The Death of You and Me” ja syyskuussa ”AKA... What a Life!”. ”The Death of You and Me” nousi Britannian singlelistan 15. ja ”AKA... What a Life!” 20. sijalle.
Gallagherin ja hänen uuden yhtyeensä ensimmäinen albumi Noel Gallagher’s High Flying Birds nousi suoraan Britannian albumilistan ykköseksi ja myi ensimmäisellä viikollaan kotimaassaan Britanniassa 122 530 kappaletta. Albumi ylitti platinalevyrajan Britanniassa marraskuussa, ja vuoden 2012 helmikuuhun mennessä sitä oli myyty pelkästään Britanniassa yli 600 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin kahden ensimmäisen singlen seuraksi vielä kolme uutta singleä: ”If I Had a Gun...”, ”Dream On” ja ”Everybody’s on the Run”.
Noel Gallagher kaavaili kokoonpanon toista albumia julkaistavaksi vuonna 2012. Hän oli tehnyt yhteistyötä brittiläisen Amorphous Androgynous -yhtyeen kanssa, ja halusin albumin kuulostavan hieman psykedeelisemmältä kuin yhtyeen esikoisalbumi. Albumi päätettiin lopulta jättää julkaisematta, ja sen sijaan yhtye julkaisi vuoden 2012 huhtikuussa Record Store Day -erikoisjulkaisuna B-puolista koostuneen EP-levyn Songs from the Great White North....
Yhtyeen toinen albumi Chasing Yesterday ilmestyi maaliskuussa 2015 ja se nousi listaykköseksi Britanniassa. Kolmas studioalbumi Who Built the Moon? seurasi marraskuussa 2017 ja se ylsi edellisten tapaan listaykköseksi kotimaassaan.
Germaine Greer

Germaine Greer (s. 29. tammikuuta 1939, Melbourne) on australialainen kirjoittaja ja radiotoimittaja, jota monet pitävät yhtenä 1900-luvun näkyvimmistä feministeistä. Hän nousi maailmanmaineeseen 1970-luvulla teoksellaan Haluan olla nainen.

Elämä

Greer syntyi ja kasvoi Melbournessa, ja opiskeli Melbournen yliopistossa englantia, ranskaa ja kirjallisuutta. Valmistuttuaan hän muutti Sydneyyn, jossa liittyi vasemmistointellektuellien anarkistien ryhmään. Greer opetti Sydneyn yliopistossa ja sai stipendin, jonka turvin matkusti Englantiin Cambridgen yliopistoon. Vuonna 1968 Greer väitteli Elisabet I:n ajan näytelmäkirjallisuudesta ja aloitti opettamisen Warwickin yliopistossa Coventryssä. Vuonna 1970 ilmestyneen teoksensa Haluan olla nainen menestyksen turvin Greer luopui vakinaisesta yliopistovirasta 1972, ja elätti itsensä vapaana kirjailijana ja toimittajana. Hän on tehnyt akateemista työtä kirjojensa rinnalla, ja vuonna 1989 hän palasi Cambridgeen Newnham Collegeen ja työskentelee myös Warwickissa professorina.

Feministi

Greer on tuonut teoksissaan esille väitettä, että avioliitto orjuttaa naisen. Hän on myös kartoittanut yhteiskunnassa esiintyvää naisvihaa. Yleisistä feministien näkemyksistä Greer poikkeaa siinä, että hän näkee paluun suurperheisiin olevan ratkaisu naisten asemaan.
Nightmare (albumi)

Kappaleiden kirjoittaminen ja nauhoittaminen

Vuoden 2009 lopulla, lähes kaksi vuotta Avenged Sevenfoldin edellisen studioalbumin ilmestymisestä yhtye aloitti uuden albuminsa kappaleiden työstämisen. Yhtye kuvaili tulevaa albumiaan haastatteluissa ”persoonalliseksi ja eeppiseksi teokseksi, joka vie kuulijansa hyvin pimeälle matkalle”. Yhtye työsti albumin kappaleita jatkuvasti aina vuoden lopulle asti, jolloin työskentelyyn tuli tauko - yhtyeen kannalta hyvin surullisissa merkeissä.
28. joulukuuta 2009 yhtyeen rumpalin, James ”The Rev” Sullivanin ruumis löydettiin hänen kotoaan. Tämä traaginen tapaturma keskeytti albumin kappaleiden sävellyksen välittömästi. Sullivanin kuolinsyyksi varmistettiin kipulääkkeiden ja alkoholin yliannostus. Myöhemmin Dream Theaterin pitkäaikainen rumpali Mike Portnoy lupautui nauhoittamaan albumin rumpuraidat. Portnoy oli ollut Sullivanin suurin innoittaja.
Kun albumin nauhoitukset oli saatu päätökseen huhtikuussa 2010, yhtyeen kitaristi Zacky Vengeance tiedotti yhtyeen virallisella MySpace-profiilisivulla, että ”nauhoitukset oli saatu päätökseen, ja albumi tulisi olemaan sanoinkuvaamattoman taidokas”. Muut yhtyeen jäsenet yhtyivät samaan, ja parin seuraavan kuukauden aikana julkaistuissa lehdistötiedotteissa yhtye antoi faneilleen lupaavan kuvan tulevasta albumistaan.
Theodore F. Green

Theodore Francis Green (2. lokakuuta 1867 Providence, Rhode Island – 19. toukokuuta 1966 Providence, Rhode Island) oli yhdysvaltalainen lakimies, sotilas ja demokraattisen puolueen poliitikko.
Green syntyi Providencessä, Rhode Islandilla, ja valmistui Brownin yliopistosta. Hän palveli upseerina Espanjan ja Yhdysvaltain sodassa ja työskenteli myös lakimiehenä.
Green toimi vuosina 1933–1937 Rhode Islandin 57. kuvernöörinä. Vuosina 1937–1961 hän istui Yhdysvaltain senaatissa. Senaatissa lopettaessaan 93-vuotias Green oli Yhdysvaltain siihenastisen historian vanhin senaattori.1937–1961 
T. F. Greenin lentoasema Warwickissa on nimetty Greenin mukaan.
Greenin isoisoisä Jonathan Arnold ja isoisä James Burrill, Jr. olivat myös kummatkin mukana Yhdysvaltain politiikassa.
Bob Christie

Bob Christie (4. huhtikuuta 1924 – 1. kesäkuuta 2009 Grants Pass, Oregon, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Formula 1 ja Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kahdeksaan Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1956–1963. Hän oli parhaimmillaan kymmenes vuoden 1960 Indy 500 kilpailussa. Christie kilpaili USAC Mestaruussarjassa 15 kertaa ollen parhaimmillaan kolmas Daytonassa 1959.
Jane Addams

Elämä

Jane Addams opiskeli sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa ja valmistui Rockford Female Seminarystä.
Vuonna 1889 hän ja Ellen Gates Starr perustivat Chicagoon yhden Yhdysvaltain ensimmäisistä sosiaalikeskuksista, Hull Housen. Hull House tarjosi sosiaaliavustuksia alueen köyhille ja huippuvuosina siellä kävi noin 2000 ihmistä viikossa. Hull Housen palveluihin kuuluivat aikuisten iltakoulu, päiväkoti, lastenkerhoja, julkinen keittiö, taidegalleria, kahvila, kuntosali, tyttöjen kerho, uima-allas, kirjansitomo, musiikkikoulu, draamaryhmä, kirjasto ja työpajoja.
Hull House toimi myös naisten sosiologisena instituuttina. Addams oli Chicagon koulukunnan varhaisten jäsenten ystävä ja kollega ja vaikutti näiden ajatuksiin oman työnsä kautta. Vuonna 1883 hän oli mukana kirjoittamassa Hull-House Maps and Papers -nimistä julkaisua, joka määritteli koulukunnan metodologian ja kiinnostuksen kohteet. Hän työskenteli yhdessä George Meadin kanssa sosiaalisten uudistusten puolesta. Vaikka sen ajan akateemiset sosiologit kutsuivat hänen työtään sosiaalityöksi, Addams ei pitänyt itseään sosiaalityöntekijänä. Omissa sosiologisissa ajatuksissaan hän yhdisti symbolisen vuorovaikutuksen käsitteen kulttuurillisen feminismin ja pragmatismin käsitteisiin.
Addams kuului Filippiinien valtaamista vastustavaan järjestöön, kansalaisoikeusjärjestöön (American Civil Liberties Union, ACLU) ja värillisten oikeuksia puolustaneeseen järjestöön (National Association for the Advancement of Colored People, NAACP). Vuonna 1891 hän perusti kansallisen sosiaalikeskusten liiton (National Foundation of Settlements and Neighborhood Centers) ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli johtava hahmo myös naisten äänioikeutta ja pasifismia vaativissa liikkeissä. Vuonna 1931 hän sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä yhdysvaltalaisen kirjailijan Nicholas Murray Butlerin kanssa.
Abhasian taistelut 2008

Abhasian ja Venäjän hyökkäys Kodorin solassa

Abhasia aloitti taistelun Kodorin solassa noin tuhannen sotilaan voimin, tavoitteenaan häätää Georgian joukot pois solasta, jossa ne ovat tulitaukosopimuksen perusteella ja jonne Georgian hallitus on tukenut Abhasian autonomista tasavaltaa perustamaan hallintoa onnistumatta.
Abhasian hyökkäys alkoi tykistövalmistelulla Georgian asemia vastaan. 9. elokuuta 2008 kello 14:00 venäläiset lentokoneet pommittivat Omarisharan lentoasemaa, joka aikaisemmin on ollut sotilaslentoasema. 10. elokuuta alkoi laajahko maahyökkäys, minkä yhteydessä pommitettiin kello 15:10 ja 20:25 solaa. Pommitukset jatkuivat seuraavana päivänä aamuyöstä 00:31 ja 03:26.
Yhdistyneiden kansakuntien 15 UNOMIGin sotilastarkkailijaa evakuoitiin alueelta Abhasian pyynnöstä.

Venäjän Georgian vastainen merisaarto

Venäjä tukee joukkojaan Abhasiassa ja Etelä-Ossetiassa Sevastopolin laivastotukikohdasta Abhasian rannikolle liikkuvilla laivoilla, joiden paluun tukikohtaansa Krimin laivastotukikohtaan Ukraina on uhannut estää. Venäjä on lähettänyt Georgian merisaartoon yhden ohjusristeilijän ja yhden raskaamman Mustanmeren laivaston sota-aluksen.
Venäjä on pakottanut pommituksillaan lopettamaan Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputken käytön, jolloin Azerbaidžanin öljyä joudutaan kuljettamaan muin keinoin. Venäjä on ilmoittanut, että se ei merisaarrollaan estä öljynkuljetuksia Georgiasta.
Team Tour

Team Tour on mäkihypyn kiertue, jossa maat kilpailevat joukkueina. Kiertue sisältää neljä osakilpailua, joista kaksi on henkilökohtaisia ja kaksi joukkuekilpailuja. Näistä kilpailuista lasketaan maiden kilpailijoiden pisteet yhteen ja se maa, joka on saavuttanut eniten pisteitä voittaa.

Historia

Team Tour debytoi maailmancupissa kaudella 2008–2009 ja oli jo silloin menestys. Kilpailun historian aikana on kilpailtu viisi kilpailukiertuetta ja Team Tour onkin uusin kaikista kiertueista.
Swordfish-luokka (hävittäjä)

Suunnittelu

Luokan alusten voimanlähteenä olivat Yarrow-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden.
Pituusmerkki

Käyttö

Pituusmerkkiä käytetään erityisesti pitkien vokaalien sekä toonien merkitsemiseen.

Pitkien vokaalien merkintä

Pituusmerkkiä käytetään pitkien vokaalien merkitsemiseen havaijissa, latviassa, liettuassa, liivissä ja maorissa. Sitä käytetään sanakirjoissa usein myös muinaiskreikan ja latinan pitkien vokaalien merkitsemiseen. Näiden lisäksi sitä käytetään samaan tarkoitukseen japanin Hepburn-järjestelmän mukaisessa latinisaatiossa ja sanskritin IAST-standardin mukaisessa translitteroinnissa.
Havaijissa pituusmerkkiä kutsutaan nimellä kahakō. Se on peräisin sanoista kaha ’merkki’ ja kō ’pitkä’. Sitä kutsuttiin aikaisemmin nimellä mekona, joka on havaijin kieleen mukautettu muoto alkuperäisestä kreikan sanasta makros. Pituusmerkki esiintyy kirjaimissa ā, ē, ī, ō ja ū ja se ilmaisee, että kyseinen vokaali ääntyy pitkänä.
Latviassa pituusmerkki esiintyy neljässä vokaalissa: ā, ē, ī ja ū. Se osoittaa, että vokaali ääntyy pitkänä.
Liettuan ainut kirjain, jossa on pituusmerkki, on ū /uˑ/. Pituusmerkki osoittaa, että vokaali ääntyy pitkänä. Liettuassa on myös muita pitkiä vokaaleja, mutta niiden merkitsemiseen käytetään ogonekia, joka ennen osoitti äänteen nasaalisuutta, sekä yhdessä tapauksessa yläpuolista pistettä. Muut pitkää vokaalia osoittavat kirjaimet ovat ą /ɐˑ/, ę /æˑ/, ė /eˑ/, į /iˑ/, y /iˑ/ ja ų /uˑ/.
Maorissa on viisi kirjainta, joissa on pituusmerkki: ā, ē, ī, ō ja ū. Niillä merkitään maorin viittä pitkää vokaalia. Maorissa pituusmerkkiä kutsutaan nimillä pōtae ’hattu’ ja tohuto.

Toonien merkintä

Pituusmerkkiä käytetään pinyin-järjestelmän mukaisessa mandariinikiinan latinisaatiossa ensimmäisen toonin merkkinä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa pituusmerkki osoittaa keskitoonia.
Volver (kappale)

Volver on Carlos Gardelin säveltämä ja Alfredo Le Peran sanoittama tango vuodelta 1934. Sen on suomeksi levyttäneet nimellä Luokses jään Eino Grön vuonna 1984 ja Matti Korkiala 1999. Suomennoksen on tehnyt Aappo I. Piippo . Sana volver on espanjaa ja tarkoittaa palata.

Syntyhistoria

Volver on sävelletty elokuvaan El dia que me quieras, joka julkaistiin vuonna 1935. Siinä Gardel esittää laulajaa, joka elämänsä vaikeuksissa päätyy muuttamaan pois Argentiinasta. Saavutettutaan kuuluisuutta uudessa maassa, hän palaa menestyneenä ja varakkaana miehenä 20 vuotta myöhemmin kotimaahansa. Laivamatkalla takaisin Gardel esittää kotiinpaluusta kertovan kaihoisan sävelmänsä.

Volver muissa elokuvissa

Vuonna 2006 kappale esitettiin kahdessa elokuvassa. Estrella Morente esittää osan kappaleesta flamencotyylillä Pedro Almodóvarin samannimisessä elokuvassa Volver ja se soi Gardelin tulkitsemana Aki Kaurismäen elokuvassa Laitakaupungin valot.
81 KRH 71 Y

81 KRH 71 Y (81 mm kranaatinheitin mallia 1971, yleistuella) on Suomen puolustusvoimien käyttämä kevyt kranaatinheitin, jonka kaliiperi on 81 mm. Kuljetusta varten kolmeen osaan (tuki, putki, vastin) purettava heitin painaa 56 kilogrammaa, sen tulinopeus on 18-20 laukausta minuutissa ja ampumaetäisyys eri ampumatarvikkeilla on 0,1–5,8 kilometriä.
81 KRH 71 Y:n ampumatarvikkeina käytetään sirpalekranaatteja, savuammuksia ja valaisuammuksia.
Sodanajan kokoonpanossa jalkaväki-, kaupunkijääkäri- ja torjuntakomppanioissa on kranaatinheitinjoukkue, jonka aseistuksena on kolme 81 mm kranaatinheitintä. Jääkärikomppania M05:n ja panssarijääkärikomppanian tulitukiryhmässä on kaksi 81 mm heitintä.
Lämmin voileipä

Lämmin voileipä on mikroaaltouunissa, uunissa, leivänpaahtimessa tai leipägrillissä lämmitetty leipäpala, joka on päällystetty erilaisilla ruokalajikkeilla. Lämpimän leivän voi päällystää monella tavalla, esimerkiksi kasviksilla, lihalla, kanalla, kalalla tai juustolla.
George Constantine

George Constantine (22. helmikuuta 1918 Southbridge, Massachusetts – 7. tammikuuta 1968 Southbridge) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1959, Yhdysvaltain GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä urallaan.
Cheap And Nasty

Historia

The Suicide Twinsin hajottua Nasty Suicide teki yhteistyötä vuosina 1987–1988 René Bergin kanssa nimillä West End Central ja Soho Vultures, jotka jäivät demotason keikkayhtyeiksi. Talvella 1989 Michael Monroe kutsui Nasty Suiciden työstämään albumiaan Not Fakin' It New Yorkiin. Albumin jälkeen Suicide matkusti kesäksi Suomeen, josta siirtyi Los Angelesiin, joka oli Hanoi Rocksin, Guns N' Rosesin ja Mötley Crüen ansiosta noussut sleaze rockin ja glam rockin keskukseksi. Los Angelesissa hän tapasi soittamisen jättäneen kitaristin Timo Kaltion, jolle hän ilmoitti tämän liittyvän yhtyeeseensä. Samoin hän tapasi hajonneen The Unforgiven -yhtyeen basistiin Mike Finnin ja rumpali Les Riggsin. Suicide kokosi oman persoonansa ympärille yhtyeen, jossa hän oli laulaja ja kappaleiden pääasiallinen tekijä. Yhtye piti majapaikkanaan Silver Laken meksikolaisaluetta eteläisessä Los Angelesissa. Ensimmäinen kokoonpano ehti tehdä muutamia keikkoja Kaliforniassa.
Yhtyeellä oli kuitenkin uusi kokoonpano jo 1990. Viranomaisille selvisi, ettei Nasty Suicidella ollut maassa työlupaa. Suicide karkotettiin maasta Lontooseen, jonne Kaltio ja Riggs kuitenkin seurasivat perässä. Mike Finn ei kuitenkaan päässyt lähtemään ja Finnin tilalle otettiin UK Subsin Alvin Gibbs. Näin ollen hyvin alkanut Cheap And Nasty pelastui. Britanniassa yhtye sai lehdissä hyviä arvosteluita ja yhtyeen uusi kokoonpano oli vakaa sekä toimiva. 18. maaliskuuta 1991 ilmestyi ensimmäinen albumi Beautiful Disaster.
Cheap And Nasty kierteli ympäri Eurooppaa ja Japania. Japanin pääkaupunkiin, Tokioon, Suicide muutti talvella 1994 uuden vaimonsa, suomalaisen Tina Finnin, perässä. Finniin hän oli tutustunut Tokiossa tämän toimiessa Cheap And Nastyn Japanin-kiertueen promoottorina. 21. huhtikuuta Cheap And Nastyn toinen levy Cool Talk Injection julkaistiin vain Japanissa. Albumin ilmestymisen jälkeen Nasty Suicide ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Michael Monroe tarvitsi kitaristia Demolition 23 -yhtyeeseensä, koska Jay Hening ei päässyt Euroopan ja Japanin kiertueille passiongelmien takia. 12. elokuuta 1994 Tavastian keikan jälkeen Nasty Suicide ilmoitti olevansa yhtyeen virallinen jäsen. Demolition 23. toimi maaliskuuhun 1995 asti, jolloin Suicide ilmoitti aloittavansa opiskelut ja lopettavansa muusikkoelämän.
Viivakoodi

Viivakoodi on informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan optiseen koneellisesti luettavaan muotoon. Viivakoodeissa jokaista merkkiä vastaa tietynlainen mustien ja valkoisten raitojen tai pisteiden yhdistelmä. Viivakoodin keksivät Norman Joseph Woodland ja Bernard Silver Yhdysvalloissa (patentti v. 1952). Keksinnössä morseaakkosia venytettiin ohuiksi ja paksuiksi viivoiksi. Viivakoodi tuli tuotteissa käyttöön 1970-luvulla kaupallisten lukulaitteiden tultua markkinoille.
Viivakoodeja käytetään yleisesti tuotepakkauksissa ja yritysten välisessä logistiikassa. Tuote voidaan tunnistaa viivakoodinlukijalla esimerkiksi kaupan kassalla. Viivakoodistandardeihin, kuten EAN, sisältyy viivakoodin tyypin lisäksi sopimus tietosisällöstä. Esimerkiksi laskuissa on usein viivakoodi, joka sisältää tiedot maksettavasta rahasummasta, tilistä, jolle se on maksettava, eräpäivästä ja laskun viitenumeron.

Suomessa käytettävät viivakoodit

Suomessa yleisin tavaroiden tunnistamiseen käytetty viivakoodistandardi on EAN. Kassojen järjestelmät käyttävät Suomessa yleisesti EAN/UCC 13 -koodia. Koodi koostuu yleensä kaksinumeroisesta maa- tai aluetunnuksesta (Suomi=64), viisinumeroisesta valmistajan tunnuksesta ja viisinumeroisesta vapaasti valittavasta tuotekoodista. Maa- tai aluetunnus kertoo missä maassa tuotteelle on annettu EAN-koodi. Se ei siis välttämättä kerro tuotteen valmistusmaata. Valmistajan tunnuksen ja tuotekoodin välissä on lyhyt, usein alku- ja lopputunnisteen tavoin hieman korkeammilla viivoilla merkitty välitunniste. Maatunnus voi olla myös kolminumeroinen, jolloin valmistajan tunnus jää nelinumeroiseksi.
Suomessa EAN-viivakoodien koodipankin ylläpitäjänä ja keskuselimenä toimii Keskuskauppakamarin tytäryhtiö GS1 Finland.
Monet suomalaiset kirjastot käyttävät CODE 39 -koodeja kirjatunnisteissa ja kirjastokorteissa.
Kela-korteissa ja Kelan sairausvakuutustiedot sisältävissä henkilökorteissa henkilötunnus on koodattu CODE 39 -muodossa.
VR-Yhtymä käyttää Aztec Codea kaikissa muissa kuin junissa myytävissä matkalipuissa.