google/wiki40b huggingface dataset:
British American Racing

Kausi 1999

BAR-talli palkkasi kuljettajikseen Jacques Villeneuven ja Ricardo Zontan. Moottorit tulivat Superteciltä ja pohjautuivat Renaultin vanhoihin moottoreihin. Suunnittelija Adrian Reynardin autot olivat muissa sarjoissa olleet todella menestyneitä, joten talli uhosi voittavansa heti kauden avauskilpailun Australiassa.
Kausi oli kuitenkin tallille katastrofaalinen, kun sen ykköskuljettaja Villeneuve keskeytti tai ei päässyt starttiin 11 ensimmäisessä kilpailussa. Sekä Villeneuven että Zontan paras sijoitus kaudella oli 8:s. Zonta loukkaannuttua hän oli poissa kolmesta kilpailusta. Tuuraajaksi palkattiin Mika Salo, joka toi auton parhaimmillaan seitsemäntenä maaliin, tuoden samalla tallille kauden parhaan sijoituksen. BAR jäi kuitenkin kaudella kokonaan ilman pisteitä ja sen kohtalona oli sijoittua F1-sarjassa viimeiseksi, jopa Minardin jälkeen. Autot olivat paikoin nopeita, mutta äärimmäisen epäluotettavia.

Kausi 2000

Talli vaihtoi moottorin valmistajaa Supertecistä Hondaan. Moottori osoittautui luotettavammaksi ja kestävämmäksi johtaen tallin sen siihen asti parhaaseen sijoitukseen, neljännelle tilalle. Valmistajien maailmanmestaruustaistossa BAR saavutti jaetun neljännen sijan.

Kausi 2001

BAR jatkoi edelleen Hondan moottoreilla, ja kehitystyö autossa sekä moottorissa toi tallin ykköskuljettaja Jacques Villeneuvelle kaksi palkintopallisijoitusta. Villeneuven ja kauden toiseksi kuljettajaksi palkatun Olivier Panisin menestys ei kuitenkaan ollut omistajia tyydyttävää. Odotettua heikommat tulokset johtivatkin tallipäällikkönä alusta asti toimineen Craig Pollockin erottamiseen.

Kaudet 2002–2003

Tallin menestys jatkui saman kaltaisena kuin aikaisemmilla kausilla. Tämä johti Olivier Panisin erottamiseen, jonka tilalle palkattiin tulevaisuuden lupaus Jenson Button. Kauden 2003 loppupuolella Jacques Villeneuven heikentynyt motivaatio ja tulokset johtivat hänen erottamiseensa kesken kauden ja hänen tilalleen palkattiin japanilainen Takuma Satō.

Kausi 2004

Kaudesta 2004 tuli BAR-tallin tähän mennessä ylivoimaisesti paras. Jenson Buttonin kymmenen ja Takuma Satōn yhden palkintopallisijoituksen myötä talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa peräti toiseksi heti Ferrarin jälkeen. Jenson Button ylsi kuljettajien MM-sarjassa kolmanneksi, vaikka ensimmäinen osakilpailuvoitto jäikin vielä puuttumaan. Marraskuussa Honda osti 45 prosenttia tallin osakkeista.

Kausi 2005

Jenson Button ja Takuma Satō jatkoivat tallin kuljettajina. Kausi alkoi heikosti, ja kolme ensimmäistä kilpailua menivät ilman pisteitä. San Marinon GP:ssä Button oli kolmas ja Sato viides, mutta molemmat hylättiin, koska talli oli huijannut kisajärjestäjiä tyhjentäessään polttoainetankkia ja autot olivat alipainoisia. Lisäksi talli sai kahden kilpailun ajokiellon. 
Button ajoi yhden paalupaikan ja nousi kahdesti palkintokorokkeelle. Sato sen sijaan sai kerätyksi vain yhden pisteen. Kauden päätteeksi Honda osti koko tallin..
Ivan Babikov

Ivan Babikov (s. 4. heinäkuuta 1980 Syktyvkar, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Foothills Nordic Ski Club -seuraa.
Babikov sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 viidenneksi yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksanneksi 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Hänen paras sijoituksensa MM-kisoista on neljäs 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta Val di Fiemmestä 2013. Lisäksi hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Kanadan viestijoukkueeseen MM-kisoissa 2009. Hänen paras maailmancup-sijansa on neljäs 15 km matkalta Canmoressa vuodelta 2005.

Kansalaisuuden vaihto

Babikov sai Kanadan kansalaisuuden joulukuussa 2007. 2008 hän joutui vielä hiihtämään Venäjän joukkueessa, kansainvälinen hiihtoliiton sääntöjen mukaisesti. Kanadan joukkueeseen hän siirtyi tammikuussa 2009.

Yksityiselämä

Nykyisin Babikov asuu vaimonsa ja poikansa kanssa Canmoressa.
Erijärvi (Joutsa, eteläinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy.
Lasse Rantanen

Lasse Rantanen (s. 1966) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka tunnetaan etenkin näyttävistä kuvituksistaan Helsingin Sanomissa. Grafia nimesi hänet Vuoden graafikoksi 2005.
Rantanen valmistui taiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000. Hän kutsuu itseään visuaaliseksi journalistiksi: ”Jos suunnittelija ei vastaa sisällöstä samalla tavalla kuin toimittaja, työstä tulee pelkkää koristetaidetta.”
Rantanen on toiminut Art Directorina Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä, Suomen Kuvalehdessä ja Urheilulehdessä. Hän on kouluttanut lehdentekijöitä Suomessa ja ulkomailla ja osallistunut monien lehtien kehitysprojekteihin. Vuonna 2007 Rantanen kirjoitti ensimmäisen suomalaisen aikakauslehden visuaalisesta suunnittelua koskevan oppaan Mistä on hyvät lehdet tehty. Vuonna 2013 hän julkaisi yhdessä Veripalvelun tutkijana työskentelevän vaimonsa Leena Valmun kanssa lasten tietokirjan verisolupoika Filiuksesta.
Rantanen jakaa työtilan Vesa Lehtimäen ja Ville Tietäväisen kanssa Helsingin Kallion Viidennellä linjalla. He kuuluvat viiden graafikon ryhmään, jolla on yhteinen Linjamiehet-portfolio.
Vuonna 2012 Rantanen palkittiin kultamitalilla pohjoismaisessa sanomalehtikilpailussa Helsingin Sanomien artikkeliin Kriisi vailla loppua vuonna 2011 tekemästään kuvituksesta. Rantanen on palkittu myös Vuoden huiput -kilpailussa, jonka ylituomarina hän toimi vuonna 2012.
Satulatuoli

Satulatuoli on tuolityyppi, jossa on ulkonäöltään satulaa muistuttava istuin. Satulat muistuttavat muun muassa polkupyörä- ja ratsastussatulaa. Yksi ensimmäisistä satulatuoleista oli Achille ja Pier Giacomo Castiglionin Sella vuodelta 1957 (Zanotta ), jonka istuin oli kilpapyörän satula (Brooks ).

Satulatuolin ominaisuudet

Ratsastuksenomainen istunta on ryhdikäs ja luonteva selälle, joten selkänojan tukea ei tarvita. Selkänoja voi olla tuolissa venyttelytukena. Yleensä satulatuolissa on pyörillä varustettu alaristikko ja kaasujousi, jonka avulla tuolin korkeus voidaan säätää istujalle sopivaksi. Pyörät mahdollistavat liikkumisen - esimerkiksi työkalujen kurottamisen istualtaan.
Satulatuolissa istutaan normaalia korkeammalla, joten sen kanssa käytettävän työtason tai pöydän tulee olla korkeammalla kuin tavallista tuolia käytettäessä. Tätä varten on olemassa työpöytiä ja pulpetteja, joiden korkeus voidaan säätää sähköisesti tai mekaanisesti käyttäjälle sopivaksi. Tavallisen pöydän korkeutta voidaan lisätä esimerkiksi tarkoitusta varten valmistettujen korotuspalojen avulla.
Satulatuolin istuinosa on joko yksiosainen tai kaksiosainen. Kaksiosainen istuin vähentää intiimialueelle ja reisiin kohdistuvaa istumapainetta ja hiostumista. Miehille kaksiosaisen istuimen katsotaan olevan terveellisempi kuin yksiosainen. 
Satulatuoleissa voi olla korkeuden säädön lisäksi istuimen kallistuksen säätömahdollisuus. Joissakin tuoleissa on aktiivista istumista edistävä keinumekanismi, jonka ansiosta istuja voi liikkua istuessaan ja siten edistää lantioalueen aineenvaihduntaa sekä vähentää selän paikallista rasitusta. Kaksiosaisissa satulatuoleissa on saatavilla myös malli, jossa istuimen osien välisen raon leveyttä voidaan säätää istujalle sopivaksi.
Satulatuolin käyttöönotto vaatii hieman totuttelua ja uudenlaisen asenteen istumiseen. On tavallista, että muutaman ensimmäisen viikon aikana pakaralihaksissa ja ristiselässä tuntuu ohimenevää rasitusta. Satulatuolia käytetään yleensä siksi, että käyttäjät kokevat sen olevan perinteistä tuolia terveellisempi mm. selälle ja jaloille. Satulatuoli-istuminen voi ennaltaehkäistä istumatyöperäisten selkä-, niska- ja hartiakipujen syntymistä ja auttaa niiden hoidossa.

Valmistajia

Avoline, Bambach, Byllet, Ergonea, Frapett Produktion, Håg, Kango, Khol, myKolme design, Pauner, Proergo, Salli Systems, Topstar, Variér
Melassilaki

Melassilaki (engl. Molasses Act) oli Ison-Britannian parlamentin vuonna 1733 säätämä laki, joka määräsi veron ei-brittiläisistä siirtomaista brittien Pohjois-Amerikan siirtokuntiin tuotavalle melassille, sokerille ja rommille. Lain tarkoituksena oli suosia Brittiläisen Länsi-Intian sokerinviljelijöitä, jotka muuten eivät luonnonolojen vuoksi kyenneet kilpailemaan hinnoissa Ranskan Länsi-Intian sokerintuottajien kanssa. Pohjois-Amerikan siirtokuntalaiset vastustivat lakia, koska heidän mielestään brittiläinen Länsi-Intia ei tuottanut tarpeeksi melassia heidän tarpeisiinsa. Melassia käytettiin rommin valmistukseen, joka oli merkittävä tuotannonala Uudessa-Englannissa. Mikäli siellä tuotetun rommin hintaa jouduttaisiin nostamaan melassiveron vuoksi, sen kilpailukyky ja menekki markkinoilla heikkenisi. Tämän vuoksi melassilakia ei koskaan saatu toteutumaan käytännössä, sillä siirtokuntalaiset kiersivät sitä salakuljetuksella. Melassilain tilalle säädettiin vuonna 1764 sokerilaki, joka muodostui yhdeksi Amerikan vallankumoukseen johtanutta kehitystä lietsoneeksi kiistojen aiheeksi.
Yöperhonen (elokuva)

Myöhempi maine

The New York Timesin kriitikot valitsivat Yöperhosen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Helsingin Jäätelötehdas

Helsingin Jäätelötehdas on vanhin toiminnassa oleva jäätelön valmistaja Suomessa. Yritys omistaa muutamia jäätelökioskeja Helsingissä ja toimittaa jäätelöään ravintoloihin, mutta muualta sitä ei ole saatavilla.
Helsingin jäätelötehtaan perustivat Helsingin Keskuskadulle italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä vuonna 1922. Helsingin Jäätelötehtaan jäätelö valittiin Suomen parhaaksi jäätelöksi MTV:n Suomen Paras -ohjelmassa vuonna 1994. Lisäksi se on menestynyt erinomaisesti myös lukuisissa muissa jäätelövertailuissa.

Historia

Helsingin Jäätelötehdas sai alkunsa, kun italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä lähtivät kotoaan Toscanasta Italiasta. Veljekset suuntasivat ensin Venäjälle Pietariin, jossa alkoivat valmistaa kipsipatsaita. Vallankumouksen takia he joutuivat kuitenkin lähtemään Venäjältä, ja he siirtyivät Helsinkiin. Vuonna 1922 veljekset perustivat Keskuskadulle Helsingin ensimmäisen jäätelötehtaan. 
Yrityksen toiminta lopetettiin väliaikaisesti sotavuosien ajaksi vuonna 1939. Toiminta käynnistettiin uudelleen Eerikinkadulla vuonna 1946. Sittemmin tehdas on toiminut Liisankadulla vuosina 1960–1998 sekä vuodesta 1998 vuoteen 2014  lähtien Mäkelänkadulla. Helsingin Jäätelötehdas on edelleen Magien perheyritys, tällä hetkellä kolmannessa sukupolvessa.

Toiminta

Helsingin Jäätelötehtaan tuotantotilat sijaitsevat Espoon Koskelossa. Myyntipisteitä on tällä hetkellä neljä: touko–syyskuussa jäätelöä voi ostaa kioskeista, jotka sijaitsevat Kaivopuiston Merisatamanrannassa, Uunisaaren laiturin kohdalla puiston puolella, Mattolaiturilla  sekä Etelä-Hesperiankadulla Taivallahden tenniskenttien vieressä. Lisäksi yritys on vuodesta 2001 lähtien toimittanut jäätelöään myös ravintoloihin. 
Helsingin Jäätelötehtaan valikoimaan kuuluu 18 jäätelömakua. Yritys valmistaa yhä Wanhanajan Vaniljapuikkoja, jotka ovat kuuluneet valikoimaan alkuajoista lähtien ja edustavat näin lajinsa klassikoita.
Lensovetin asuintalo

Lensovetin asuintalo (ven. Жило́й дом Ленсове́та, Žiloi dom Lensoveta) on Pietarissa Venäjällä sijaitseva konstruktivistisen arkkitehtuurin muistomerkki.
Jevgeni Levinsonin ja Igor Fominin suunnittelema Leningradin kaupunkineuvoston asuintalo rakennettiin Korpisaarelle Korpijoen (ven. Karpovka) rantaan vuosina 1931–1935. Sisäänpäin kaartuvaan, etelään suunnattuun päärakennukseen liittyy kaksi neliskulmaista siipeä. Nevan tulvilta suojaavan jalustan läpäisee sisäpihalle johtava leveä porttikäytävä. Neuvostoeliitille tarkoitetussa, aikansa parasta rakentamista edustavassa talossa on kolmen–kuuden huoneen asuntoja, joista osa sijaitsee kahdessa kerroksessa. Pylväskäytävän reunustamassa keskisiiven toisessa kerroksessa toimi lastentarha ja muita palveluja. Ilmeikkyyttä rakennukselle antavat sen terävät kulmat, leveät parvekesyvennykset sekä sisäpihan ilmassa roikkuvat teräsbetoniset portaikot. Konstruktivismin myöhäisvaihetta edustavassa rakennuksessa voidaan havaita klassismin ja art decon piirteitä.
Talossa ovat asuneet näyttelijä Juri Jurjev sekä kaupungin toimeenpanevan komitean puheenjohtaja Pjotr Lazutin, joka ammuttiin ns. Leningradin jutun yhteydessä vuonna 1950.
Nykyään rakennus kaipaa kipeästi remonttia. Sen osoite on Karpovkan rantakatu 13. Lähin metroasema on Petrogradskaja.
Torsten Odén

Jarl Torsten Odén (28. heinäkuuta 1895 Helsinki – 27. marraskuuta 1916 Latvia) oli suomalainen jääkäri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Riianlahdella vuonna 1916, jossa hän katosi partiokahakassa.

Perhe ja koulutus

Odénin vanhemmat olivat konemestari Karl Johan Odén ja Johanna Dahlin. Odén kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1914 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1914–1916.

Jääkärikausi

Odén työskenteli matematiikan opettajan viransijaisena Kristiinan ruotsalaisessa yhteiskoulussa syyslukukaudella 1915 ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 30. toukokuuta 1916 heikon terveydentilan vuoksi pataljoonan täydennysjoukkoon. Hänet siirrettiin myöhemmin terveydentilansa parannuttua pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella, missä hän katosi Oberzugführer Harald Öhquistin johtaman partion jouduttua kahakkaan 27. marraskuuta 1916. Hän joutui myöhemmin saatujen tietojen mukaan venäläisten sotavangiksi haavoittuneena ja menehtyi venäläisten sotilassairaalassa.
Suomen sotasurmat 1914-1922 ilmoittaa Odénin menehtyneet haavoihinsa, mutta tietoa voidaan pitää epäluotettavana, koska ruumista ei ole koskaan löydetty.
Riccardo Montolivo

Ura

Montolivo on Atalantan kasvatti. Atalantan edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2003. Vuonna 2005 Montolivo siirtyi Fiorentinaan.  hän debytoi vuonna 2007.

Maajoukkue

Montolivon ensimmäinen A-maaottelu Italian maajoukkueessa oli vuonna 2007. 
EM-kisoissa 2012 välierässä Saksan maajoukkuetta vastaan Montolivo vapautti upealla kaaripallollaan Mario Balotellin läpiajoon. Tämä viimeisteli paikasta Italialle 2-0 -johdon. Peli päättyi Italian 2-1 -voittoon. Loppuottelussa Italia hävisi kuitenkin Espanjalle 4-0.
Montolivo on pelannut 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Hässelby strand

Hässelby strand on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Hässelby gårdin, Hässelby villastadin ja Grimstan kaupunginosat, ja sillä on myös vesirajaa Ekerön kunnan kanssa Mälaren-järven kautta.
Hässelby strandin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1954, ja se on maa-alaltaan 0,94 neliökilometrin suuruinen. Asukkaita siellä on noin 6 400. Useimmat Hässelby strandin rakennuksista on rakennettu vuosina 1956–1957.
William Blake

Elämänvaiheet

William Blake syntyi Lontoossa osoitteessa Broad Street 28, Golden Square, ja kastettiin St. Jamesin kirkossa.
Jo kymmenvuotiaana hän alkoi kirjoittaa ensimmäistä runokokoelmaansa Poetical Sketches, joka julkaistiin arviolta vuonna 1782, saman vuoden elokuussa hän nai Catherine Boucherin. Vuonna 1779 hänestä tuli Royal Academyn opiskelija.

Taiteilijanura

Vuonna 1788 Blake alkoi työskennellä uudella tekniikalla, etsauksella, jossa runot ja kuvat tehtiin kuparilaatoille. Sen jälkeen näistä laatoista painettiin ja nidottiin teokset, jotka väritettiin käsin. Blake kutsui näitä kirjojaan termillä illuminated books (”valaistuneet kirjat”). Blaken ensimmäiset etsatut kirjat, There is no Natural Religion ja All Religions are One, ilmestyivät vuonna 1788. Viimeinen tällä tekniikalla ilmestynyt kirja oli Ghost of Abel vuonna 1821.
Blakella oli elämänsä aikana vain yksi yksityisnäyttely, jonka hän ripusti veljensä kangaskaupan yläkertaan kesällä 1809 Lontoossa. Näyttelystä julkaistiin vain yksi arvostelu, jonka Robert Hunt kirjoitti The Examineriin. Hän valitti huonosti ymmärrettävistä allegorioista ja turhanpäiväisistä yrityksistä esittää sekä ruumista että sielua, tahroista, läiskistä ja sekasotkuisesta hölynpölystä. Kirjoittaja väitti, että Blake ei osaa piirtää ja että esillä olevat kuusitoista maalausta ovat ”vain penikkatautisten aivojen kuohahduksia” ja Blake itse ”epäonninen mielisairas”, joka kärsii ”häikäilemättömästä turhamaisuudesta”.
”Silmä näkee enemmän kuin sydän tietää.” – William Blake

Populaarikulttuurissa

Thomas Harrisin romaani Punainen lohikäärme kertoo muun muassa sarjamurhaajasta, joka samastuu William Blaken Punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen -maalauksen lohikäärmeeseen. Kirja on filmattu kahdesti, ja siinä siteerataan Blaken runoa punarinnasta pariin otteeseen. Agatha Christien romaanissa Ikiyö (1967) Blaken samanniminen runo esittää tärkeää osaa.
Blake esiintyy Alan Mooren ja Eddie Campbellin Helvetistä-sarjakuvaromaanissa. Oletetun  murhaajan (Viiltäjä-Jack) muuntunut tietoisuus siirtyy kuoleman hetkenä Blaken portaikkoon. Näyn pohjalta Blake luonnostelee teoksen ”Kirpun henki ”.
William Blake ja hänen tuotantonsa ovat tärkeässä roolissa myös tunnetussa Orson Scott Cardin Alvin-fantasiaromaanisarjassa. Blake esiintyy teoksissa Jutunvaihtaja-nimisenä hahmona (engl. Taleswapper), jonka läsnäolo, tarinat ja näyt käynnistävät tapahtumia. 
Bruce Dickinsonin sooloalbumi The Chemical Wedding sisältää Blaken runoihin pohjautuvia ja niistä innoitusta saaneita kappaleita. Lisäksi Blaken maalaus The Ghost of a Flea valittiin albumin kansitaiteeksi.
Gordon Giltrapin teema-albumi Visionary (1976) perustuu Blaken runoihin ja maalauksiin.
Mörkö vei ilon

Mörkö vei ilon on Minttu Vettenterän lastenkirja. Kirja ilmestyi maaliskuussa 2010. Se voitti Päätalo-instituutin Möllärimestari-kilpailun ”lastenkirjat ja sadut” -sarjan vuonna 2010.
Pandora ja lentävä hollantilainen

Juoni

Pandora ja lentävä hollantilainen sijoittuu 1930-luvun Espanjan katalonialaiseen rannikkokaupunkiin, missä amerikkalainen yökerholaulaja ja viettelijätär Pandora Reynolds (Ava Gardner) viettää aikaansa. Pandora vetää miehiä puoleensa, mutta hän ei itse pysty rakastua. Kylmäsydämisen kaunottaren sisin alkaa kuitenkin lämmetä, kun hän kohtaa satamaan jahdillaan purjehtivan salaperäisen kuolemattoman hollantilaisen Hendrik van der Zeen (James Mason).

Tuotanto

Pandora ja lentävä hollantilainen kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä vähän yli 1,2 miljoonan dollarin budjetilla lähinnä Espanjassa. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Espanjassa Katalonian Barcelona, Costa Brava, Palamós ja Tossa de Mar, jonne pystytettiin pronssiveistos Ava Gardnerin näyttelemästä Pandora Reynoldsista Gardnerin kunniaksi kesällä 1998. Elokuvaa kuvattiin myös Ison-Britannian Lontoossa ja Surreyn  Sheppertonissa sijaitsevilla studioilla. Elokuvan kuvaukset olivat alkaneet toukokuun alussa ja päättyneet elokuun lopulla 1950. Dorkay Productions ja Romulus Films olivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.
Elokuvan kuvauksien aikana Mario Cabrélle ja Ava Gardnerille kehittyi rakkaussuhde, joka kiinnitti paljon median huomiota. Cabrén ja Gardnerin lyhytikäinen romanssi hiipui, kun Gardner lähti Espanjasta elokuvan kuvauksien päätyttyä.

Julkaisu ja vastaanotto

Pandora ja lentävä hollantilainen sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa helmikuussa vuonna 1951 ja Suomessa 13. huhtikuuta 1951. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa ensiksi New Yorkissa 6. joulukuuta 1951 ja sitten Los Angelesissa 11. tammikuuta 1952. Metro-Goldwyn-Mayer oli elokuvan levittäjäyhtiönä.
MGM:n merkintöjen mukaan elokuva tuotti Yhdysvaltain ja Kanadan teatterilevityksessä 1 247 000 dollaria ja muualla 354 000 dollaria. Ilmestyessään Pandora ja lentävä hollantilainen sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, ja Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 86 prosenttia on myönteistä perustuen neljääntoista arvosteluun. Ohjaaja Albert Lewin sai parhaan ohjauksen Directors Guild of America -ehdokkuuden vuonna 1952. Pandora ja lentävä hollantilainen on julkaistu niin VHS:nä, DVD:nä kuin Blu-raynäkin.
Nappikotula

Ulkonäkö

Nappikotula on yksivuotinen ja ryydintuoksuinen, matalakasvuinen ja rentovartinen. Lehdet ovat suikeita, hampaisia tai liuskaisia, korvakkeellisia. Mykeröt ovat keskimäärin yhden senttimetrin levyisiä. Niissä on vaaleankeltaiset kehräkukat mutta ei lainkaan laitakukkia.

Levinneisyys

Nappikotula kasvaa alkuperäisenä eteläisessä Afrikassa Etelä-Afrikan tasavallassa Kapmaalla ja Namibiassa. Se on levinnyt laajasti usealle mantereelle: Pohjois-Amerikkaan, Etelä-Amerikkaan, Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin.
Pohjoismaissa nappikotula on hyvin harvinainen uustulokas. Se on saavuttanut Pohjois-Euroopan maista Tanskan ja Ruotsin painolastikasvina 1800-luvulla. Suomessa laji on havaittu ensimmäisen kerran vuonna 2012 Helsingin Arabianrannassa valkoposkihanhien laitumelta. Nappikotulan epäillään levinneen Suomeen muuttolintujen kuljettamana ja Ruotsissa uusien kasvupaikkojen olevan lintulevintäisiä.
Alp Grüm

Alp Grüm on rautatieasema Graubündenin kantonissa, itäisessä Sveitsissä Berninasolan eteläpuolella, 2 091 metrin korkeudessa. Asema sijaitsee Poschiavon kunnassa, Rhätische Bahnin rataverkossa, Berninan rautatien varrella, Ospizio Berninan ja Poschiavon asemien välillä. Asemarakennuksessa on odotushuone, ravintola ja hotelli. Asemalle ei ole tieyhteyttä.
ARP (protokolla)

Komennot

Unix-ympäristössä komento arp näyttää ARP-välimuistin sisällön.
Verkkoon lisättäviä laitteita on mahdollista seurata arpwatch-nimisellä daemonilla, joka lähettää ylläpitäjälle sähköpostin aina, kun verkkoon tulee uusi, aiemmin tuntematon laite.
Sarah Schleper

Sarah Schleper (s. 19. helmikuuta 1979 Glenwood Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen, nykyään Meksikoa edustava alppihiihtäjä.
Ainoan voittonsa maailmancupissa hän saavutti Lenzerheiden pujottelussa keväällä 2005. Lisäksi hänellä on yhteensä neljä palkintopallisijaa. Arvokisoissa hän on osallistunut neljiin olympialaisiin ja viisiin MM-kisoihin. Paras sijoitus MM-kisoissa on seitsemäs tila Bormion pujottelussa 2005. Olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan kymmenenneksi Torinon pujottelussa 2006.
Schleper jätti kauden 2006–2007 väliin polvileikkauksen vuoksi ja kauden 2007–2008 väliin raskauden vuoksi. Hän lopetti uransa vuonna 2012, mutta teki paluun kaudelle 2014–2015 saatuaan Meksikon kansalaisuuden.
Ensimmäisen kerran uransa lopetettuaan hänen viimeiseksi maailmancupin kilpailuksi jäi Lienzissä 29. joulukuuta 2011 laskettu pujottelukilpailu. Avauskierroksen laskunsa puolivälissä hän pysähtyi ja otti poikansa syliin ja laski maaliin. Sarah Schleper on viisinkertainen Yhdysvaltain mestari. Neljä tuli pujottelusta ja yksi suurpujottelusta.
Thiên Đường

Thiên Đường (vietn. Hang Thiên Đường) on luola Vietnamissa. Luola sijaitsee Vietnamin Quảng Bìnhin maakunnassa Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuistossa. Kansallispuisto sijaitsee noin 500 kilometriä Vietnamin pääkaupungista Hanoista etelään. Lännessä kansallispuisto rajautuu Laosille kuuluvaan Hin Namnon luonnonsuojelualueeseen. Kansallispuisto sijaitsee kalkkikivialueella. Brittiläinen tutkimusryhmä löysi puistosta huhtikuussa 2010 maailman suurimman luolan, Sơn Đoòngin. Pituutta luolalla on yli viisi kilometriä, korkeutta 100 metriä ja leveyttä 150 metriä.