google/wiki40b huggingface dataset:
Yöperhonen (vuoden 1916 elokuva)

Juoni

Kaunis kuvanveistäjä Thea di Marlievo on rakastunut Filippoon, mutta juuri ennen häitä hän saa kuulla sairastavansa tuberkuloosia. Thea päättää jättää rakastamansa miehen ja nauttia jäljellä olevasta elämästään täysin rinnoin. Thean äiti ja Filippo eivät ymmärrä häntä. Kamppailun jälkeen Thea heittäytyy miehen syleilyyn, mutta matkustaa pian Pariisiin, jossa hän jatkaa mielipuolista elämäänsä. Sairauden edetessä Thea järjestää viimeiset juhlat, joissa hän toivoo näkevänsä Filippon. Tämä ei ilmesty paikalle, sillä hän on mennyt naimisiin toisen naisen kanssa. Pitkien ja kummallisten jäähyväisten jälkeen Thea näyttäytyy alastomana kutsuvieraille, jotta he muistaisivat hänen ruumiinsa täydellisyyden. Sitten hän tekee itsemurhan syanidikapselin avulla.

Tuotanto ja vastaanotto

Cinesin tuottama Yöperhonen perustuu ranskalaisen Henry Bataillen näytelmään Le Phalène (1913). Elokuvasta on säilynyt vain kymmenen minuutin pituinen katkelma, joka todistaa sen olevan tyypillinen yläluokkainen intohimodraama.
Aikalaiskriitikot pitivät Yöperhosta keinotekoisena ja epäuskottavana ja vierittivät sen viat etupäässä näytelmäsovituksen niskoille. Yleisön keskuudessa elokuva näyttää menestyneen paremmin.
Elokuvaa esitettiin Suomessa syksyllä 1917. Oululaisessa Kansan Tahdossa julkaistussa ilmoituksessa sitä ylistettiin poikkeuksellisin ylisanoin: ”Elävienkuvien korkein tähänastinen saavutus on Yöperhonen, joka on merkittävä tämän näytäntökauden filmien kuningattareksi. Kuva on hieno ja liikuttava, herkimpiä tunnesäikeitä hellävaroen hipova. Yöperhonen on kyhätty hienoja luonteita varten. Yöperhonen on kaikinpuolin ehyt taideluomus, sen ylöspano on mestarin kädellä huollettu. Yöperhonen on kaikkialla, missä sitä on esitetty, saavuttanut yleisön jakamattoman suosion. Lida Borelli, Cines-tehtaan filmitähti, esittää pääosan niin sielullisesti, että näyttämötaiteen ihailijat voivat herkutella tällä loistokuvalla.”
Samettisiipikottarainen

Levinneisyys

Samettisiipikottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Länsi-Afrikan rannikolta Keski- ja Itä-Afrikkaan asti. Sen on raportoitu olevan kausittaisesti runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karl Fredrik Mennander

Elämäkerta

Mennanderin vanhemmat olivat Tukholman suomalaisen seurakunnan pastori Anders Mennander ja Margareta Elisabeth Ruuth. Anders Mennander toimi myöhemmin Laihian ja Ilmajoen kirkkoherrana. Suku oli alun perin saksalainen Brücker, jonka Mynämäen kappalaisena toiminut Sigfrid Brücker (kuoli 1585) muutti Mennanderiksi Uudellakirkolla olleen Männäisten talon mukaan.
Karl Mennander sai alkeiskoulutuksensa Vaasassa, josta hän tuli opiskelemaan Turun Akatemiaan vuonna 1728. Hänen pro gradu väitöksensä nimi oli De dieta studiosorum, jossa hän tarkasteli ylioppilaiden juoma- ja syömätapoja. Vuosina 1732–1734 hän opiskeli myös Uppsalan yliopistossa, missä hän tutustui Carl von Linnén työskentelyyn, ja minkä seurauksena hän kiinnostui luonnontieteistä. Hän aloitti luennoimisen Turun akatemiassa vuonna 1736, ja levitti siellä Linnén ajatuksia. Mennander halusi vahvistaa talousopin ja luonnontieteiden opetusta teologiaan, antiikin kirjallisuuteen ja filosofiaan verrattuna. "Nykyään suositaan tieteitä, joista on odotettavissa välitöntä hyötyä valtion hyvinvoinnille", hän sanoi. Turun akatemiaan perustettiinkin taloustieteen professuuri vuonna 1747 ja kemian professuuri 1761. Vuonna 1751 Mennander ohjasi Andreas Malmin väitöksen Ornitho-Theologiae, pars prima et pars posterior. Mennander oli kutsuttu Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi jo 1744. Vuonna 1752 hänestä tuli jumaluusopin tohtori. Hänen palkkapitäjänsä oli ensin Piikkiö, mutta koska pitäjä oli köyhä, sai hän myös silloisen Räntämäen eli Maarian pitäjän palkkapitäjäkseen.
Mennander oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso Turussa 25.8.1741 oli Ulriika Palén, Piikkiön kihlakunnantuomarin tytär, joka kuoli jo vuoden kuluttua 1742. Toinen puoliso Turussa 12.5.1747 oli Johanna Magdalena Hassel, professorin tytär, joka hänkin kuoli jo 19-vuotiaana 5.4.1749. Jälkimmäisestä liitosta syntyi poika Carl Friedrich, joka sittemmin sai aatelisarvon ja otti nimen Fredenheim.
Adolfo Pérez Esquivel

Adolfo Pérez Esquivel (s. 26. marraskuuta 1931) on argentiinalainen kansalaisaktivisti ja arkkitehti. Hänet tunnetaan globalisaation ja etenkin Amerikkojen vapaakauppa-alueen vastustajana, sekä väitteistään, että Argentiinan poliisi värvää lapsia puolisotilaallisiin joukkoihin, jotka hän rinnastaa Hitler-Jugendiin.
Adolfo Pérez Esquivel kannattaa väkivallattomia protestoinnin keinoja. Tätä varten hän on perustanut järjestön Servicio Paz y Justicia America Latina. Järjestö toimii Latinalaisessa Amerikassa läheisessä yhteistyössä kristillisten pasifistiryhmien kanssa tukien maatyöläisiä ja ammattiyhdistysliikettä näiden taistelussa ihmisoikeuksien puolesta.
Hän on ollut toimintansa vuoksi vankeudessa yli vuoden.
Pérez Esquivelille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1980. Vastaanottopuheessaan hän totesi, että palkinnon todelliset saajat ovat "latinalaisen Amerikan kansat, ensi sijassa pienimmät ryhmät – alkuasukkaat, maa- ja tehdastyöläiset, hiljaa työtä tekevät ihmiset, joista moni on uskovainen". Esikuvikseen hän mainitsi Mahatma Gandhin ja Martin Luther Kingin.
RN Mitragliere (1941)

Palvelus

Alus luovutettiin 8. elokuuta 1948 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa. Jurien de la Gravièreksi nimetty alus poistettiin alusluettelosta 12. kesäkuuta 1954.
HMS Bugloss (K306)

Palvelus

Alus lainattiin vuonna 1945 Intialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RIN Assam. Alus palautettiin 1948 Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Nätti-Jussi

”Nätti-Jussi” eli Johan Viktor Nätti (31. elokuuta 1890 Karstula – 4. elokuuta 1964 Rovaniemi) oli suomalainen metsätyömies. Nätti-Jussista kerrotut tarinat ovat tehneet hänestä legendaarisen henkilöhahmon etenkin Lapissa.

Elämä

Nätti-Jussi syntyi elokuussa 1890 Karstulassa Keski-Suomessa. Hän kulkeutui metsätyömiehenä muiden mukana pohjoisen hakkuutyömaille helpon rahan perässä ja työskenteli siellä suurimman osan elämästään. Nätti-Jussi oli tunnettu tukkijätkä, joka oleskeli muun muassa Tervolassa, Pisalla, Muurolassa ja silloisessa Rovaniemen kauppalassa. Hän tuli elämänsä aikana tunnetuksi tarinankertojana. Hänen kerrontatyyliinsä kuului muun muassa kertomuksen loppuratkaisun viivyttäminen. Useinkin fantastisten kertomusten perusaiheina olivat naiset, tappelut ja viina sekä niihin liittyvä yhteiskunnallinen väritys. 
Nätti-Jussi oli myös tunnettu syntymävikaisesta kampurajalastaan; hänen vasemman jalkansa jalkaterä oli kääntynyt taaksepäin. Hän halvaantui 1950-luvun puolivälissä ja joutui Rautiosaaren vanhainkodin sairasosastolle Rovaniemen maalaiskuntaan. Nätti-Jussi kuoli Palosalmen metsätyömieskodissa 4. elokuuta 1964. Hänet haudattiin Rovaniemen neljännelle hautausmaalle Palosalmen metsätyömieskodin yhteishautapaikalle.

Nätti-Jussi sai oman hautamuistomerkin Rovaniemelle Viirinkankaan neljännelle hautausmaalle kesällä 2006. Muistomerkin paljastustilaisuus järjestettiin 25. elokuuta 2006. Haudan toiselle puolelle on kirjattu teksti: 

»Minä se siellä olin. Jutustelin Pyhä-Pietarin kanssa talven näkymistä ja sovin revontulien sytyttelemisestä urakkahommana.»

Nätti-Jussin nimi muussa käytössä

1990-luvun loppupuolella perustettiin Ravintola Nätintupa Muurolaan, entiseen Rovaniemen maalaiskuntaan. Vuonna 2003 Karstulaan perustettiin Nätti-Jussi-ravintola. Vaasan & Vaasan -leipomo valmistaa myös Lapin Pakarin Nätti-Jussi -nimistä ruisleipää. Rovaniemellä on Nätti-Jussi-niminen katujuna.

Julkaisuja Nätti-Jussin tarinoista ja elämästä

Toimittaja-kirjailija Pentti Harjumaa julkaisi 1970-luvulla Nätti-Jussin tarinoista kaksi ohutta kirjasta, jotka on julkaistu myös yhtenä kirjana Nätti-Jussin tarinoita. Hänen elämästään julkaistiin Tarua ja totta -niminen cd-levy maaliskuussa 2008. Levy sisältää Nätin kanssa tekemisissä olleiden henkilöiden haastatteluja ja neljä Souvareiden esittämää kappaletta. Niiden lisäksi levyn alussa on Nätti-Jussista tehty laulu, joka esitetään alku- ja loppusäkeistöt laulaen ja keskisäkeistöt lausuen. CD:llä julkaistut haastattelut on kerätty vuonna 1994 ilmestynyttä C-kasettia varten. Myös Mikko Alatalon laulussa Yhdentoista virran maa mainitaan Nätti-Jussi yhtenä pohjoissuomalaisena legendana.
Frozenbyte

Historia

Lauri Hyvärinen ja Juha Hiekkamäki perustivat Frozenbyten vuonna 2001 päästyään asepalveluksesta. Yritys toimi aluksi vapaaehtoistyöllä. Toiminnan muuttuessa hiljalleen ammattimaisemmaksi yritys sai paikan yrityshautomosta vuonna 2004. Ensimmäinen videopeli, Shadowgrounds, julkaistiin vuonna 2005 henkilökohtaisille tietokoneille – kaksi vuotta aikataulusta myöhässä. Shadowgroundsin jälkeen Frozenbyte alkoi suunnitella isoa projektia, joka kuitenkin keskeytettiin rahoituksen puutteessa 2008. Myöhemmin Frozenbyte julkisti Jack Claw -nimisen projektin lähdekoodin yhteisön käyttöön. Jack Claw'n suunnittelun yhteydessä Frozenbyte kehitti Shadowgroundsille spin-off-pelin Shadowgrounds Survivor, joka julkaistiin 2007. 
Syyskuussa 2008 Frozenbyte solmi levityssopimuksen ranskalaisen Nobilis Groupin kanssa. Jack Claw -projektin kariutuessa yritys laittoi voimavaransa erään tiimiläisen harrastusprojektina aloittamaan fantasiaseikkailuun, joka sai nimen Trine. Peliltä vaadittiin menestystä, sillä muuten Frozenbyte olisi todennäköisesti mennyt konkurssiin velkojensa takia. Trine julkaistiin 2009 PC:lle ja PlayStation Networkissa, ja se sai hyvän vastaanoton. Frozenbyte on itse kehittänyt pelikehitystyökalunsa, ja yritys on itse tehnyt versioinnit Trine-pelisarjasta kahdeksalle eri alustalle.
Trine ja sen jatko-osa Trine 2 olivat myyneet yhteensä yli 7 miljoonaa kappaletta vuoden 2014 loppuun mennessä.
Trine 3 julkaistiin Steam-palvelun Early Access -valikoimassa huhtikuussa 2015, ja virallisesti saman vuoden elokuussa. Peli sai ristiriitaisen vastaanoton, ja erityisesti sen lyhyyttä ja eräitä pelimekaniikan uudistuksia moitittiin. Frozenbyte kertoi pelin lyhyyden syyksi rahapulan, sillä pelin kehitys oli maksanut jo tuplasti enemmän kuin sarjan toisen osan. Vastaanoton takia pelisarjan jatkosta ei ollut varmuutta kunnes lokakuussa 2018 varmistui, että jatko-osa Trine 4 on kehitteillä ja alustavan tiedon mukaan julkaistaan vuoden 2019 aikana.
Joulukuussa 2015 Frozenbyte julkisti kehityksessä olevan Shadwen-hiiviskelypelin, joka sijoittuu keskiaikaiseen pelimaailmaan. Peli julkaistiin toukokuussa 2016, ja se sai kriitikoilta huonon vastaanoton.
Tammikuussa 2017 Has-Been Heroes julkistettiin seuraavaksi peliksi. Peli on julkaistu 28.3.2017 Nintendo Switch, PlayStation 4, Xbox One ja Windows -alustoille.
Frozenbyten peli Nine Parchments on julkaistu vuonna 2017 Nintendo Switch ja Windows -alustoille.
Heimlichin ote

Heimlichin ote on amerikkalaislääkäri Henry Heimlichin (1920–2016) keksimä hätäkeino estää henkilöä tukehtumasta. Toimenpide tehdään, jos esimerkiksi ruokaa on joutunut kurkkuun jumiin. Ote tehdään niin, että mennään potilaan taakse, laitetaan omat kädet potilaan käsien alta yhteen pallean yläpuolelle ja vedetään voimakkaasti.
Heimlichin ote voi murtaa kylkiluita tai aiheuttaa sydämeen rytmihäiriöitä, joten suositeltavaa olisi, että kyseinen ote olisi vasta viimeinen hätäkeino potilaan pelastamiseksi.
Timo Jalkanen

Timo Jussi Jalkanen (s. 1936) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan juristi. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Teheranissa ja Islamabadissa 1983–1987, Manilassa 1987–1990 ja Dublinissa 1996–2001. Lisäksi hän oli ulkoministeriön palveluksessa toimistopäällikkönä 1978–1983, protokollaosaston apulaisosastopäällikkönä 1990–1995 ja osastopäällikkönä vuodesta 1995.
Salomon von Rajalin

Ura

Von Rajalin syntyi Karlskronassa Ruotsissa. Hänen vanhempansa olivat Blekingen läänin maaherra Johan von Rajalin ja tämän vaimo Barbara Eleonora von Gertten. 
Von Rajalin ylennettiin 16-vuotiaana saaristolaivaston vänrikiksi ja hän palveli vuosina 1780–1782 Ranskan merivoimissa. Palattuaan Ruotsiin hän nousi sotilasarvoissa nopeasti ja hänet nimitettiin silloisen Karibiassa sijainneen Ruotsin Saint-Barthélemyn siirtomaan ensimmäiseksi kuvernööriksi. Von Rajalin oli vuosina 1788–1790 kestäneen Kustaa III:n sodan aikana saaristolaivaston komentajana ja loisti erityisesti Porkkalanniemessä 26. elokuuta 1789. 
Rauhansopimuksen jälkeen vuonna 1791 von Rajalinista tuli kontra-amiraali. Vuonna 1799 hänestä tuli vara-amiraali. Suomen sodan aikana vuonna 1808 hänet komennettiin saaristolaivastoon, mutta hän erosi virasta saman vuoden lokakuussa.

Yksityiselämä

Von Rajalin meni naimisiin 10. marraskuuta 1787 Karlskronassa Fredrika Lovisa Jägerskjöldin kanssa, joka oli vara-amiraali Christer Ludvig Jägerskjöldin ja hänen vaimonsa Anna Fredrika Grubben tytär. Von Rajalin kuoli 23. syyskuuta 1825 Tukholmassa.
Nälkäjärvi (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,3 metriä mpy.
Émile Augier

Guillaume Victor Émile Augier (7. syyskuuta 1820 Valence, Ranska – 25. lokakuuta 1889 Croissy-sur-Seine) oli ranskalainen runoilija ja dramaturgi, joka oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

Émile Augier oli tunnetun ranskalaisen romaanikirjailija Guillaume Pigault-Lebrunin lapsenlapsi. Hän syntyi Valencessa porvarilliseen, arvostettuun ja hyvin toimeentulevaan perheeseen. Hän sai huolellisesti suunnitellun ja toteutetun kasvatuksen, ja kun hänen perheensä muutti Pariisiin vuonna 1828, hän jatkoi loistavasti edenneitä opintojaan kuuluisassa lycée Henri-IV -koulussa, jossa hänen koulutoverinaan oli Aumalen herttua, Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin poika. Sen jälkeen olivat vuorossa oikeustieteen opinnot yliopistossa, ja hänen tarkoituksensa oli suuntautua tuomarin tehtäviin. Samalla hän kuitenkin kirjoitteli näytelmiä. Hänen draamanäytelmänsä La cigué saavutti vuonna 1844 suunnattoman suosion, kun sitä esitettiin Odéon-teatterissa. Näytelmä ei ollut kelvannut Comédie-Françaisen ohjelmistoon.
Alku dramaattisen näyttämötaiteen kirjoittajan uralle oli hieno, ja sen jälkeen hänen uraansa viitoittivat suuret menestykset. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1857. Vuonna 1862 hän hyökkäsi näytelmällään Le Fils de Giboyer yhteiskunnan pappisvaltaisuutta vastaan. Näytelmä esitettiin vain keisari Napoleon III:n henkilökohtaisen asiaan puuttumisen jälkeen. Hänen viimeinen näytelmänsä, komedia Les Fourchambault esitettiin vuonna 1879
Émile Augier sai myös Ranskan arvostetuimpiin kuuluvan kunniamerkin, Ranskan kunnialegioonan suurupseerin arvomerkin.
Takinkääntö

Takinkääntö on nimitys, jolla tarkoitetaan henkilön – yleensä poliitikon – poliittisen mielipiteen tai toimintalinjan äkillistä tai muuten dramaattista muutosta, erityisesti periaatteellisessa kysymyksessä.
Usein takinkääntö-sanaa käytetään negatiivisessa sävyssä vihjaamalla, että mielipiteen muutos ei ole vilpitön vaan taktinen (opportunistinen). Takinkääntämisessä onkin tuomitseva sävy. Poliitikkojen väitetään harrastavan takinkääntämistä erityisesti vaalien jälkeen käydessään lehmänkauppaa tekemillään vaalilupauksilla.
Takinkääntö on moniselitteinen käsite. Kun poliitikko muuttaa linjaansa, hänet leimataan takinkääntäjäksi. Helsingin Sanomissa kirjoitettiin huhtikuussa 2015 kirjoittaessaan Serbian uudesta pääministeristä: ”Euroopassa pohditaankin kuumeisesti, onko Vučić taitava takinkääntäjä, valehtelija vai ennennäkemättömän taipuisa opportunisti”, kun hän oli muuttunut aiemmasta Euroopan unionin vastustajasta sen puolestapuhujaksi. 
Suomessa sanaa käytetään paljon niistä taistolaiseen nuorisoliikkeeseen 1970-luvulla osallistuneista, jotka ovat sittemmin muuttaneet mielipidettään. Mielipiteen vaihtaminen on kuitenkin takinkääntämistä vain silloin, kun se on vilpillistä. Poliitikonkin mielipiteen muuttuminen voi olla hyväksyttävää, kunhan vaalilupaus ei ole ollut valehtelua.
Yhdysvalloissa käytetään myös termiä flip-flop, joka tarkoittaa alun perin lipokkaita tai rantasandaaleja. Britanniassa samaa ilmiötä kutsutaan U-käännökseksi.
X-Men (vuoden 1992 animaatiosarja)

Sarjan taustaa

X-Menin oli alun perin tarkoitus ilmestyä 12.–13. syyskuuta 1992, mutta tuotannon ollessa vielä viimeistelyä vaille kesken se viivästyi. Sarjan tuottajat kuitenkin kiirehtivät ohjelman esittämisessä ja kaksiosainen avausjakso “Night of the Sentinels” esitettiin FOXilla 31. lokakuuta 1992, jossa oli useita animointivirheitä. Virheet korjattiin myöhemmin ja Fox esitti avaus jakson uusintana vuoden 1993 alussa.
X-Menista tuli kuitenkin pisimpään kestänyt sarja Fox Kidsilla, joka lakkautettiin vuonna 2002. Sarjaa esitettiin vuosien 1992–1997 aikana ja huolimatta sen päätyttyä 20. syyskuuta 1997 Fox Kids esitti vielä sarjan jaksoja uusintana vuonna 1998. Se oli myös katsotuin sarja Fox Kidsillä erityisesti vuosien 1995–1996 aikana, jolloin sarjaa aloitettiin esittämään lauantaiaamun lisäksi arkipäivisin illalla. Huolimatta sen suosiosta ja suuresta katsoja määrästä, kriitikot eivät koskaan huomioineet sarjaa minkäänlaisella palkinnolla tai ehdokkuudella.
Sarja on edelleen myös pisin Marveliin perustuva sarja, joka kesti viiden tuotantokauden verran, sisältäen 76 jaksoa. Toiseksi pisimpään kestänyt sarja on 1990-luvun Hämähäkkimies, josta tuotettiin myös 5. tuotantokautta, mutta 65 jaksoa. Vaikka molemmat edellä mainitut sarjat tuottivat eri animointistudiot, ne sijoittuivat samaan animaatiouniversumiin ja muun muassa X-Men-hahmot Professori X, Kyklooppi, Wolverine, Jean Grey, Gambiitti, Peto, Rouge, Jubillee ja Storm esiintyivät 30. syyskuuta 1995 jaksossa “The Mutant Agenda”.
X-Men palasi takaisin televisioon, kun kassamenestys näytelmäelokuva X-Men ilmestyi kesällä 2000. Fox Kids alkoi esittää sarjaa uudelleen sitten vuoden 1998 aina vuoteen 2001 asti. Vuonna 2009 Marvel toi markkinoille DVD-julkaisun sarjasta osana Marvel Classics -sarjaa. Myöhemmin sarjan kaikki tuotantokaudet julkaistiin DVD:lle. Aiemmin oltiin julkaistu myös VHS-kasetteja.

Vastaanotto ja arvostelu

Sarja on listattu IGN-sivuston toiseksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi. Ainoastaan 1990-luvun Batmanin animaatiosarja oli listattu X-Menin edelle.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 X-Menin sijalle 41 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 13.
Munakas (Hämeenlinna)

Munakas on Hämeenlinnan 23. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin lounaisosassa Iso-Munakas-nimisen järven länsirannalla, josta se on myös saanut nimensä. Kaupunginosaa rajaavat  Hattelmala, Loimalahti, naapurikunta Janakkala sekä vuonna 2009 Hämeenlinnaan liitetty Rengon entinen kunta. Kaupunginosan pohjoisosan läpi kulkee valtatie 10. Alueella ei ole juurikaan asutusta, ja  kaupunginosa koostuukin pääosin metsistä ja soista.  
Munakkaalla Iso-Munalkkaan länsipuolella sijaitsee pieni Kaakkolampi. Tätä suurempi, länsiosiltaan kapunginosaan kuuluva järvi on Pikku-Munakas, jonka kautta Iso-Munakas ja siihen laskeva Alajärvi laskevat vetensä Janakkalan Kernaalanjärveen. Hämeenlinnan luonnonsuojelualueista kaupunginosan etelänurkassa sijaitsee Heinisuo, joka on osa laajempaa Natura-aluetta.
The Ring

The Ring (tunnetaan myös nimellä Ring Magazine) on yhdysvaltalainen nyrkkeilyaiheinen aikakauslehti. Lehden julkaisu aloitettiin vuonna 1922, jolloin sen aiheet kattoivat nyrkkeilyn lisäksi myös ammattilaispainin. Kun ammattilaispainin kilpailullisuus tuli kyseenalaiseksi, siirtyi lehti keskittymään pelkästään nyrkkeilyaiheisiin. Lehti on pitänyt vuodesta 1933 omaa listaansa ammattilaisten maailmanmestareista.

Historia

The Ring Magazinen ensimmäinen päätoimittaja oli Nat Fleischer. Lehden toinen perustaja ja pitkäaikainen toimittaja oli Dan Daniel.
Vuonna 1977 perustettiin espanjan-, ranskan- ja japaninkieliset laitokset. Espanjankielistä versiota painettiin Venezuelassa ja myytiin myös muihin espanjankielisiin maihin ja Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1979 The Ring Magazinen osti Bert Randolph Sugar, joka kuitenkin myi lehden pian eteenpäin. Vuonna 1989 lehti olikin jo vararikon partaalla, ja sen julkaisu lopetettiin suurimmaksi osaksi vuotta. Vuonna 1990 sen julkaisua kuitenkin jatkettiin uusien omistajien myötä.
Lehteä julkaisee London Publications. Lehden omistava Golden Boy Promotionsin tytäryhtiö Sports and Entertainment Publications omistaa myös KO Magazinen, World Boxing -lehden ja Pro Wrestling Illustrated -lehden. Jotkin Yhdysvaltalaiset mediat tunnustavat lehden ranking-listaukset virallisiksi. Golden Boy Productionsin omistava promoottori de la Hoya ei pidä ongelmallisena nyrkkeilylehden omistamista eikä näe tilanteessa eturistiriitaa
Jean-Luc Ruty

Ura pelaajana

Ruty aloitti uransa FC Sochaux'n joukkueessa 1978. Hän edusti joukkuetta 18 kauden ajan pelaten 246 ottelua pääsarjatasolla ennen siirtymistään Toulouseen 1986. Hän pelasi le Tefissä kuusi kautta ja pelasi 145 ottelua pääsarjassa ennen uransa lopettamista 1992.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Ruty aloitti työskentelyn Toulousen teknisenä johtajana joukkueen harjoittelukeskuksessa. Joulukuussa 1993 hänestä tuli Toulousen päävalmentaja. Rolland Courbis'n tultua seuran luotsiksi kauden 1993–1994 jälkeen Ruty jatkoi työtään teknisenä johtajana.
1999 hän jätti Toulousen ja siirtyi FC Sochaux'n tekniseksi johtajaksi. Joulukuussa 2007 Ruty nousi seuran päävalmentajaksi erotetun Frédéric Hantzin tilalle. Rutyn pesti päättyi tammikuun 2008 alussa, kun Francis Gillot palkattiin Sochaux'n päävalmentajaksi. Ruty palasi takaisin seuran valmennuskeskuksen tekniseksi johtajaksi.
Heinäkuussa 2014 Rutysta tuli tunisialaisseura Club Africainin tekninen johtaja.
Nina Kraviz

Nina Kraviz on venäläinen DJ, tuottaja ja laulaja. Hän on opiskellut musiikin tuottamista Melbournessa, ja uransa alkuvaiheessa hän soitti vakituisesti moskovalaisella Propaganda-nimisellä klubilla. Kravizin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2012, ja vuonna 2014 hän perusti oman levymerkin, трип (Trip), jonka kautta hän on julkaissut kaksi levyä.
Kraviz on koulutukseltaan hammaslääketieteen tohtori, ja hän on hoitanut muun muassa venäläisten kosmonauttien hampaita.
SLK (albumi)

Taustaa

Syyskuussa 2013 yhtye ilmoitti aloittaneensa kuudennen studioalbuminsa nauhoitukset. Albumin työstämisen kerrottiin olleen alussa synkkää mutta tekemistä innostivat tuottaja Janne Saksa ja miksaaja Tue Madsen. Yhtyeen laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen on kommentoinut albumin olevan yhtyeen "henkilökohtainen comeback”. Yhtye on työstänyt myös DVD:tä K18V, joka on jatkoa vuoden 2009 DVD:lle K13V.
Päivä albumin julkaisemisen jälkeen yhtye lähti Saattoja ja hoitoja 2014 –kiertueelle, joka alkoi 8. helmikuuta 2014 Radio Rock –risteilyltä ja päättyi Tokioon toukokuussa 2014.
Kalle Fredrik Hakala

Karl (Kalle) Fredrik Hakala (16. helmikuuta 1884 Alastaro – 12. marraskuuta 1933 Kokkola) oli suomalainen muurari ja osuuskaupan johtaja sekä sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hakala syntyi työmies Kaarle Fredrik Hakalan ja Karolina Hakenbergin perheeseen vuonna 1884 Alastarossa. Hän suoritti kansakoulun ja kouluttautui muurarin ammattiin. Muurarina hän työskenteli Alastarolla ja Kokkolassa. Myöhemmin hän toimi myös Alastaron työväen osuuskaupan johtajana.  
Kansanedustajana Hakala toimi Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1919–1922. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Suuressa valiokunnassa, Perustuslakivaliokunnassa ja Pankkivaliokunnassa. Lisäksi hän toimi Alastaron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. 
Hakala oli naimisissa vuodesta 1911 lähtien Martta Maria Mäkilän kanssa.