google/wiki40b huggingface dataset:
Singha

Historia

Singha-oluen historia on pitkälti sama kuin sen panijan, Boon Rawd Brewery Company Ltd:n. Panimon perusti Phraya Phiromphakdi, joka ennen aatelointiaan vuonna 1912 (luang) ja ylennystään vuonna 1925 (phraya) oli kantanut nimeä Boonrawd Setthabut. Panimo on siis nimetty perustajansa mukaan. Phiromphakdi oli kerännyt varallisuutta puukaupoilla ja vesibussiliiketoiminnalla Chao Phraya -joella Bangkokissa. Vuonna 1931 hän lähetti Siamin kuninkaalle vetoomuksen, jossa anoi lupaa perustaa ensimmäinen oluttehdas maahan. Kotimaisen tuotannon aloittamalla, Phiromphakdi järkeili, voitiin kilpailla kasvanutta tuontia vastaan ja laskea kauppataseen vajetta. Phiromphakdi muodosti yhteistoimintayrityksen hampurilaisen Paul Pickenpackin kanssa. Phiromphakdi oli riippuvainen saksalaisen taitotiedosta oluen panemisen alalla ja liikesuhteista Eurooppaan. Kolme neljäsosaa pääomasta tuli Phiromphakdilta, loput ulkomaiselta osapuolelta. Samoihin aikoihin alkoholijuomien tuontitulleja nostettiin ja saksalaisen tuontioluen suosio kääntyi laskuun halvemman japanilaisen vaikutuksesta.
Phiromphakdi kävi neuvotteluita valtiovarainministerin kanssa, mutta kuninkaan asema ja suhtautuminen oli erittäin tärkeä. Phiromphakdi teki Pickenpackin lähettämän insinöörin kanssa vierailun saigonilaiseen oluttehtaaseen Ranskan Indokiinaan ja onnistui saamaan valokuvia sen laitteista. Sitten hän matkusti Eurooppaan hankkimaan välineitä, mutta siellä ollessaan hän kuuli maassaan tapahtuneesta sotilasvallankaappauksesta, joka johti absoluuttisen monarkian väistymiseen ja ensimmäiseen perustuslakiin. Phiromphakdin oli jälleen aloitettava neuvottelut uuden hallituksen kanssa, joka hyväksyi suunnitelman ja asetti olutveron kymmeneen satangiin litraa kohti. Boonrawd Brewery Company Ltd perustettiin virallisesti huhtikuussa 1933, toukokuussa alkoi tehtaan rakentaminen ja tuotanto käynnistyi maaliskuussa 1934. Viralliset vihkiäiset pidettiin 6. heinäkuuta 1934 kolmensadan kutsuvieraan ja valtionhoitajan kunnioittaessa tapahtumaa läsnäolollaan.
Kelujärvi (järvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 4,9 kilometriä pitkä ja 4,2 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi järviallasta, joita yhdistää maantien penkereeseen jätetty silta-aukko. Ennen tien rakentamista järvialtaiden välissä oli kahden niemen välinen kapekko ja niemiä kutsutaan Salmenniemiksi. Pohjoista järviallasta kutsutaan Syväjärveksi ja eteläistä Matalajärveksi. 
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 23 miljoonaa kuutiometriä eli 0,023 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 10 metriä. Syvin kohta sijaitsee Syväjärven keskellä. Suurin osa Syväjärven vesialasta on yli kolme metriä syvää, mutta Matalajärvi ei yllä kolmen metrin syvyyteen.
Järven rantaviivan pituus on 22 kilometriä. Järven rannat ovat pääasiassa soistunutta metsämaata, jota rikkovat yksittäiset peltopalstat. Suurin peltoaukea sijaitsee järvialtaiden välisellä niemellä, jossa sijaitsee Kelujärven kylä. Kylän läpi ja samalla järvien välistä kulkee seututie 967, joka on Sodankylän ja Tanhuan välinen maantie. Järven rannoilla on jonkin verran haja-asutusta, mutta siellä sijaitsee yli 40 vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Kelujoen valuma-alueella (65.89), jonka Kelujärven valuma-alueeseen (65.896) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 186,5 metriä mpy. Syväjärveen laskee Sammakkoaapalta suon kuivatusoja ja Seprinkun kurun läpi idästä Seprunoja. Matalajärveen laskee Kousioja idästä, jonka valuma-alueella sijaitsevat Rivikkolampi (1 ha), Nuolilampi (7 ha), Pikku Nuolilampi ja isompi nimetön lampi.
Järven laskujoki on Kelujoki, joka alkaa Syväjärven länsipäästä ja se virtaa laajan suoalueen läpi. Sen kulkua on parannettu ruoppaamalla ja oikaisemalla. Kelujoki yhtyy 20 kilometrin jälkeen Kitiseen Sodankylässä.
Tulisirkkunen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan tulisirkkunen on noin 14 cm. Koiraalla on päälaellaan kirkkaan punainen töyhtö. Selästään, rinnastaan ja vatsastaan koiras on ruskehtavan punainen, siivet ja pyrstö ovat ruskeammat. Silmien ympärillä on kapea valkoinen rengas. Naaras on selästään koirasta ruskeampi ja siltä puuttuu päälaen töyhtö. Vatsa on vaaleanpunertava ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Tulisirkkusta tavataan Guyanasta, Brasiliasta, Paraguaysta, Uruguaysta, Argentiinasta sekä paikoitellen myös Boliviasta ja Perusta.  Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikkomaat ja maatalousmaat. Boliviassa lajia tavataan vuorten välisistä kuivista laaksoista. Linnun elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella, mutta lajia on tavattu korkeammallakin Andien rinteillä.

Elintavat

Pesimäajan ulkopuolella tulisirkkuset muodostavat suuria parvia, joihin on usein liittyneenä myös muita sirkkuja. Ravintonsa laji etsii maasta ruohikkoista metsien reunamilta tai metsistä.Linnun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä, mutta laji syö myös hyönteisiä.
Tulisirkkusen pesimäkausi kestää helmikuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan 3–12 metrin korkeudella maasta. Naaras munii yleensä kaksi vaaleahkoa ruskeapilkullista munaa, joita vain se hautoo. Koirastulisirkkunen osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Jäähdytinneste

Jäähdytinneste (myös jäähdytysneste) on lämmön siirtoon tarkoitettua nestettä. Jäähdytinneste kiertää tarkoitusta varten rakennetussa jäähdytysjärjestelmässä. Jäähdytinnesteitä käytetään hyvin monissa sovelluksissa: esimerkiksi voimalaitoksissa, polttomoottoreissa ja työstökoneissa.

Polttomoottorit

Moottoreissa jäähdytinnesteellä tasataan sylinterilohkon lämpötilaa sekä siirretään liiallinen lämpöenergia pois. Jäähdytinnesteellä voidaan myös johtaa lämpöenergiaa ajoneuvon ohjaamon lämmittimeen. Yksinkertaisimmillaan jäähdytinneste voi olla pelkkää vettä, mutta veden taipumus aiheuttaa korroosiota sekä olematon pakkaskestävyys rajoittavat sen käyttöä.
Varsinainen jäähdytinneste voi olla esimerkiksi etyleeniglykolia tai propyleeniglykolia. Seostamalla etyleeniglykolipohjaista nestettä veteen 50:50-seossuhteella, saadaan seoksen pakkaskestävyydeksi -36 celsiusastetta. Jäähdytinnesteeseen voidaan lisätä mm. korroosiota, jäätymistä, syöpymistä ja vaahtoamista estäviä lisäaineita.

Työstökoneet

Työstökoneissa jäähdytinneste (myös leikkuuneste) voi olla esimerkiksi vesi-mineraaliöljy seos. Jäähdytinnestettä suihkutetaan työstettävän kohteen pintaan, josta se sitoo lämpöä itseensä.
Erzgebirge

Erzgebirge (tšek. Krušné hory) on vuorijono Saksan ja Tšekin rajalla. Vuoristo muodostaa maiden rajan noin 150 km:n matkalla Saksin rajalta Elbelle. Korkeimmat huiput ovat Tšekin puolella Klínovec (saks. Keilberg), 1 244 metriä, ja Saksan puolella Fichtelberg, 1 214,6 metriä.
Vuoristo oli uuden ajan alkuun asti lähes asumatonta ja metsien peittämää. Kun alueelta 1400-luvulla löydettiin tinaa ja hopeaa, sinne perustettiin kaupunkeja. Vuoriston nimen alku Erz tarkoittaa saksan kielessä malmia. Nykyisin vuoristo on myös suosittu talvilomakohde.
Erzgebirgen kaivosalue valittiin Unescon maailmanperintölistalle 2019.
Vihersieppo

Levinneisyys

Vihersieppoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ahmed Saad Osman

Maajoukkueura

Osman on pelannut Libyan maajoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hän oli mukana vuosien 2006 ja 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa. Jälkimmäisissä kisoissa Osman teki turnauksessa kaksi maalia Sambiaa vastaan.
Kassari

Maantiede

Kassarin paikalla oli aiemmin kaksi saarta, Kassari ja Orjaku, joiden välistä kulki Käinan ja Pühelepan pitäjien välinen raja. Meren pinnan aletessa saaret yhdistyivät. Saaren asukkaat tekevät edelleen selvän eron Kassarin ja Orjakun asukkaiden kesken. Kassarin korkein kohta on Vaskimägi, joka sijaitsee 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Saaren eteläosassa on pitkälle merelle ulottuva Säärennokka-niminen (vir. Sääretirp) hiekkakieleke. Kassarin ja Hiidenmaan välissä on Käinalahti, jonka erottavat merestä pengertiet sekä Kassarin matalikko, jolla veden syvyys on keskimäärin 0,5 metriä. Käinalahti on Hiidenmaan runsaslintuisimpia alueita. Lintuja sinne tulee etenkin muuttoaikoina. Lahdella esiintyy monia puolisukeltaja- ja sukeltajasorsia sekä muun muassa kyhmyjoutsenia, kaulushaikaroita ja avosettejä. Kassarilla on neljä kylää: Esiküla, Taguküla, Kassari ja Orjaku.

Historia

Saaren syntytarinan mukaan meri oli vääntänyt saaren paikoiltaan ja se oli irronnut Hiidenmaasta. Sitten se oli lähtenyt ajelehtimaan Soelansalmessa. Silloin ei auttanut muu kuin tehdä siitä Hiidenmaan tytärsaari. Säärenokalla on oma syntytarinansa. Sen mukaan Kassarissa asunut jättiläinen nimeltä Leiger ja saarenmaalainen jätti Suur Tõll olivat vierailleet toistensa luona. Erään kerran Suur Tõll oli kieltäytynyt tulemasta Leigerille, ellei tämä rakenna siltaa Saarenmaalle. Leiger rupesi rakentamaan siltaa poikansa Antsin kanssa, mutta työ jäi kesken. 1600-luvun alussa Kassarilla oli Jakob De la Gardien hevoskartano, joka siirtyi vuonna 1821 Emmasten kartanon alaisuuteen. 1700-luvulla saarelle perustettiin myös toinen kartano, joka ei ole säilynyt näihin päiviin asti. Vielä 1800-luvulla Kassarin erotti Hiidenmaasta meri. Orjakuhun alettiin rakentaa satamaa vuonna 1912, mutta ennen ensimmäistä maailmansotaa satamasta oli valmistunut vain kaksi kivistä aallonmurtajaa. Viron itsenäisyyden aikana satamaa käytettiin matkustaja- ja tavaraliikenteessä.

Kulttuuri

Kassarilla puhuttiin aikoinaan omaa murrettaan, mutta se on nykyisin jo sammunut. Paikallisten miesten on väitetty olevan virolaisten mittakaavassa erityisen kookkaita. Virossa tunnetaankin sanonta niin suuri jalka kuin Kassarin miehellä. Lukuisat virolaiset kulttuuripersoonat ovat käsitelleet Kassaria teoksissaan. Heitä ovat esimerkiksi runoilija Marie Under ja kirjailija Jaan Kross. Kassarissa sijaitsee Aino Kallaksen kotimuseo, sillä hän vietti aikaansa Kassarilla vuosina 1924–1938.
Ruskomarhi

Koko ja ulkonäkö

Ruskomarhet kasvavat 24-27 senttimetrin pituisiksi ja 73-85 gramman painoisiksi. Ne ovat marhista pienimpiä: siroja ja pitkäjalkaisia. Molempien sukupuolten pää ja rinta ovat voimakkaan punertavat, siivet vihertävät ja pyrstö tummanruskea. Ruskomarhen elinikä on noin vuosi.

Levinnäisyys ja elinympäristö

Ruskomarhea tavataan ainoastaan Madagaskarin saarella, mm. Tsararatanan, Marojejyn ja Andohahelan kansallispuistoissa. Se elää subtrooppisissa ja trooppisissa kosteiden alankojen metsissä ja kosteissa vuoristometsissä.

Lisääntyminen ja ravinto

Nuoria ruskomarhia tavataan maaliskuun lopulla, mikä viittaa marhen lisääntymiseen joulu-tammikuussa. Ruskomarhet laulavat loka-joulukuussa.
Ruskomarhen ravintoa ovat selkärangattomat, mm. muurahaiset, kovakuoriaiset, kovakuoriaisten toukat, perhoset, perhosten toukat ja torakat.
Peter Takaaki Hirayama

Peter Takaaki Hirayama (jap. 平山高明; s. 31. maaliskuuta 1924 Soul) on japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Fukuokan hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Oitan hiippakunnan johtoon 15. marraskuuta 1969. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. tammikuuta 1970 Bruno Wüstenberg, jota avustivat Peter Saburo Hirata ja Dominic Senyemon Fukahori.
Hirayama jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2000.
Ojakkalan Visa

Ojakkalan Visa on Vihdissä, Ojakkalan kylän alueella toimiva urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1967, kun kylän urheiluaktiivit halusivat irrottaa Kalevan Viestin Ojakkalan alajaoston omaksi, itsenäiseksi seurakseen. Visan alkuperäisiksi lajeiksi valiintuivat hiihto, yleisurheilu ja palloilu. Nykyisin seura toimii Vihdin Viestin alaisuudessa ja sen lajeina ovat hiihto, yleisurheilu, kuntoliikunta, lentopallo, tennis ja pesäpallo. Lentopallossa seuran miesten edustusjoukkue pelaa 4-sarjassa.
Kimmo Koskinen

Kimmo Tapio Koskinen (s. 11. maaliskuuta 1948 Tampere) on entinen suomalainen pikaluistelija.
Koskinen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui 5 000 metrillä yhdeksänneksi, 10 000 metrillä 14:nneksi, 1 500 metrillä 18:nneksi ja 500 metrillä 23:nneksi. Sapporossa 1972 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs Suomen-ennätysajalla 15.38,87, 1 500 metrillä kymmenes ja 5 000 metrillä yhdestoista. Yleisluistelijoiden MM-kilpailujen yhteispisteissä hän sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1970, kymmenenneksi vuonna 1969 sekä 11:nneksi vuosina 1968 ja 1972. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi vuonna 1972, 12:nneksi vuosina 1969 ja 1970 sekä 16:nneksi vuonna 1968.
Koskinen voitti  yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuden vuosina 1969–1972 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1968. Hän luisteli useita Suomen-ennätyksiä.
Ratapyöräilijänä Koskinen teki neljän kilometrin joukkueajossa Suomen-ennätyksen 5.34,0. Samaan joukkueeseen kuului hänen veljensä Kari Koskinen, joka oli myös pikaluistelun maaotteluedustaja. Ratamelonnassa Kimmo Koskinen saavutti nuorten SM-mitaleja.
Shanghain 6 tunnin ajo

Shanghain 6 tunnin ajo on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Shanghai International Circuitin radalla Kiinassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan.
Lolita 23q

Lolita 23q (jap. 少女-ロリヰタ-23区, rorīta ni jū san ku,) on japanilainen oshare kei -yhtye, joka on perustettu vuonna 2004. Jäseninä bändissä ovat Sou (laulu), BAN (rummut), Yu≠ki (kitara), Ryūto (kitara) ja Ryōsuke (basso).
Entiset jäsenet: Soshi (laulu) Megumi (kitara)
Luoteinen federaatiopiiri

Energia ja luonnonvarat

Luoteisessa federaatiopiirissä toimivat energiantuotantoyhtiöt TGK-1, TGK-2 ja TGK-9. Piirissä on metsävaroja sen verran, että taloudellisesti saavutettavien alueiden vuotuiset hakkuut voivat olla 59 miljoonaa kuutiometriä; tästä hakataan noin 44 miljoonaa kuutiota. Puun jatkojalostuskapasiteettia, mekaanista ja kemiallista metsäteollisuutta on noin 38 %:lle muodostuvasta puumäärästä.
Lorraine

Maantiede

Lorraine jakaantui neljään departementtiin: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle ja Vosges. Sillä oli rajaa kolmen naapurimaan, Saksan, Belgian ja Luxemburgin, kanssa. Alueen keskeinen sijainti ja yhteinen raja Saksan kanssa ovat vaikuttaneet voimakkaasti Lorrainen seudun kehitykseen.
Alueelle tyypillisiä ovat pohjois–eteläsuuntaiset laaksot ja tasangot. Alueen maanpinta kohoaa lännestä itään päin mentäessä. Alueen korkein kohta on Vogeesien vuoristoon kuuluva Hohneck (1 362 m). Merkittävimmät joet ovat Maas (ransk. Meuse) ja Mosel (ransk. Moselle), joiden nimet näkyvät myös departementtien nimissä. Moselin laakson viinit tunnetaan moselviineinä.
Seudun ilmasto on merellinen, mutta siinä on myös mantereisia vaikutteita. Nancyssa tammikuun keskilämpötila on 1,2 °C ja heinäkuun 18,3 °C. Vuotuinen sademäärä on 740 mm. Vogeeseilla sademäärät ovat huomattavasti suuremmat (1 780 mm, Gérardmer), ja niillä sataa talvella runsaastikin lunta.

Historia

Lothringen oli alun perin osa Lotharingian kuningaskuntaa. Se perustettiin vuonna 843, kun karolingien keisarikunta jaettiin kolmeen osaan Ludvig Hurskaan poikien kesken. Lothringen nimettiin uuden hallitsijan Lotharin mukaan. Lopulta siitä tuli osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Vuosina 1733–1766 Lothringenin hallitsijana oli Puolan entinen kuningas Stanisław Leszczyński, joka oli saanut alueen Puolan perimyssodan seurauksena. Stanisławin kuoltua vuonna 1766 Lothringenista tuli osa Ranskaa.
Lothringen ja Elsass olivat pitkään kiisteltyjä alueita Saksan ja Ranskan välillä. 1500- ja 1600-luvuilla alueella asui pääasiassa saksalaisia, jotka vastustivat ranskalaistamispyrkimyksiä. Stanislaus I:n aika päätti väliaikaisesti ranskalaistamisen, joka jatkui vuonna 1766. Ranskan–Preussin sodassa 1870 osa Lothringenista (nykyinen Mosellen departementti) ja Elsass liitettiin takaisin Saksaan, minkä takia monet alueen ranskalaiset pakenivat Ranskaan. Lothringen säilyi Saksan keisarikunnan osana ensimmäisen maailmansodan loppuun eli vuoteen 1918 asti. Otto von Bismarckin Saksassa Elsass-Lothringenilla ei ollut juurikaan autonomiaa, ja ranskan kielen käyttämistä karsastettiin.
Alue liitettiin takaisin Ranskaan vuonna 1918, jolloin vuorostaan saksan kielen käyttö kiellettiin ja ranskan kielestä tuli pakollinen. Saksa liitti alueen jälleen itseensä toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Elsass yhdistettiin Badeniin ja Lothringen liitettiin hallinnollisesti Saarlandiin. Valloitus päätti saksalaisten syrjimisen ja toi tilalle natsihallinnon. Sodan runtelema alue annettiin takaisin Ranskalle vuonna 1945. Alueella käytyjen raskaiden taistelujen takia Lothringenissa on Ranskan suurin amerikkalaisten hautausmaa.

Kulttuuri

Suurin osa Lorrainesta on ranskalaista kulttuurialuetta, koska Bismarck liitti vain osan Lorrainesta Saksaan. Kiistelty Mosellen departementti ei ole kulttuuriltaan selkeästi ranskalainen eikä saksalainen. Alueella puhutaan yhä saksan murretta, frankkia. Ranskan yksikielisyyspolitiikasta huolimatta paikallinen murre on jossain määrin säilynyt, vaikka sillä ei ole virallista asemaa.

Kuuluisia lorrainelaisia

Kuuluisin alueella syntynyt henkilö on Jeanne d’Arc.
Rauman Urheilijat

Pesäpallo

Rauman Urheilijoiden miesten edustusjoukkue pelasi pesäpallon SM-sarjassa kaudella 1956, mutta jäi viimeiseksi ja putosi takaisin Suomensarjaan. Kaksi vuotta myöhemmin pesäpallojaosto erosi seurasta ja perusti Rauman Feran.
Fannie Farmer

Elämäkerta

Fannie Farmer syntyi Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa 23. maaliskuuta 1857 varttuen syntykaupungissaan ja Medfordissa. Nuorena Farmer joutui jättämään opintonsa high schoolissa kesken hänen saatuaan halvauksen. Vanhempiensa tuella hän kykeni kuitenkin myöhemmin aloittamaan opintonsa uudestaan Boston Cooking School-opistolla, josta hän valmistui vuonna 1889. Valmistuttuaan Farmer jäi koululleen töihin ja vuonna 1894 hänestä yleni laitoksen johtoon. 
Vuonna 1896 Farmer julkaisi teoksen The Boston Cooking-School Cook Book. Teoksesta on sittemmin painettu 12 pianosta ja sitä on myyty päivitettynä versiona nimellä The Fannie Farmer Cookbook. 70-vuotta ensimmäisen painoksen julkaisun jälkeen teosta oli myyty lähes neljä miljoonaa kappaletta. Teos sisältää paitsi reseptejä, mutta myös ohjeita esimerkiksi käytöstapohin ja eri keittiövälineiden käyttämisen. Farmerin resepteissä painottuu erityisesti eri ainesosien tarkan mittaamisen tärkeys. Teos sisältää myös esimerkiksi yhden varhaisimmista tunnetuista mokkapalojen resepteistä. Sittemmin Farmer julkaisi myös useita muita teoksia, kuten Chafing Dish Possibilities (1898), Food and Cookery for the Sick and Convalescent (1904), What to Have for Dinner (1905), Catering for Special Occasions, with Menus and Recipes (1911) ja A New Book of Cookery (1912). 
Keittokirjojen kirjoittamisen ohella Farmer avasi oman oppilaitoksensa Miss Farmer’s School of Cookery vuonna 1902, luennoi ruokavaliosta Harvardin yliopistolla ja kirjoitti siskonsa Cora Farmer Perkinsin kanssa kolumnia lehteen Woman’s Home Companion. Farmer kuoli Bostonissa 15. tammikuuta 1915.
Ruotsinpyhtään seurakunta

Historia

Ruotsinpyhtään alue oli alkujaan osa Pyhtään pitäjää. Turun rauhassa vuonna 1743 Venäjän ja Ruotsin raja vedettiin Kymijoen läntisimpään haaraan Ahvenkoskelle. Pyhtään itäinen puoli ja Pyhtään kirkko siirtyivät Venäjän haltuun ja Ruotsille jäänyttä länsiosaa alettiin kutsua Ruotsinpyhtääksi. Vuonna 1817 pitäjän ruotsinkielinen nimi muuttui virallisesti Strömforsiksi.
Aluksi seurakunta piti jumalapalveluksiaan pitäjän isommissa taloissa, mutta vuonna 1771 vihittiin Ruotsinpyhtään kirkko käyttöön.
Ruotsinpyhtää liitettiin Loviisaan vuoden 2010 alussa yhdessä Liljendalin ja Pernajan kanssa. Kunnan koillisosassa sijainneet Haaviston ja Vastilan kylät siirtyivät Pyhtääseen.
Ruotsinpyhtään seurakunta yhdistettiin muihin alueen seurakuntiin vuonna 2019. Suomenkieliset seurakunnat muodostivat Agricolan suomalaisen seurakunnan ja ruotsinkielisten seurakunta on Agricola svenska församling.
Álex Riberas

Álex Riberas (s. 27. tammikuuta, 1994 Barcelona) on espanjalainen moottoriurheilija. Riberas kilpailee tällä hetkellä Yhdysvalloissa WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa.

Ura

Riberas aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2010 Riberas siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan jossa hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Riberas jatkoi sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2012 Riberas jatkoi kolmannen kauden Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault NEC ja European F3 Open -sarjoissa.
Vuonna 2013 Riberas siirtyi Saksan Porsche Carrera Cup -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja yhden palkintosijan sijoittuen 11:ksi. Vuonna 2014 Riberas kilpaili Porsche Supercup -sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi. Samana vuonna hän kilpaili ADAC GT Masters ja United Sports Car Championship -sarjoissa. Hän osallistui myös Dubain 24 tunnin ajoon. Vuonna 2015 Riberas jatkoi Porsche Supercup -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen niin ikään sarjan viidenneksi.
Diatsoksidi

Ominaisuudet ja käyttö

Diatsoksidi on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen ja liukenee etanoliin ja emäksiin. Diatsoksidin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se avaa ja aktivoi ATP-herkkiä kaliumionikanavia. Tällöin sileä lihaskudos rentoutuu ja verisuonet laajentuvat, jolloin verenpaine laskee. Sydämen lyöntitiheys nousee. Kaliumionikanavien avautuminen vähentää insuliinin erittymistä haimasta. Diatsoksidia käytetään ruiskeena vaarallisen korkean verenpaineen hoidossa. Sitä käytetään myös hyperinsulinismien, jetanoliissa verensokeritaso on lian matala, hoidossa.

Haittavaikutukset

Diatsoksidin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla esimerkiksi verenpianeen laskeminen liian alas, verensokeritaso nousu, veden kertyminen elimistöön ja turvotus ja sydämen rytmihäiriöt.

Valmistus

Diatsoksidia valmistetaan 2-aminosulfonyyli-4-kloorianiliinin ja trietyyliortoasetaatin välisellä reaktiolla.
HMS Leviathan (1901)

Palvelus

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Kiinan laivastoasemalle, mistä se siirrettiin 1904 Välimeren laivastoon. Alus palasi Britteinsaarille vuoden 1906 lopulla, jolloin se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Telakalta palattuaan 1907 alus liitettiin 7. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin vuotta myöhemmin reserviin palatakseen 1909 palvelukseen 4. risteilijälaivueeseen.
Alus oli 1913 Chathamin reservissä, josta se palasi heinäkuussa 1914 liikekannallepanoa testattaessa palvelukseen liittyen 6. risteilijälaivueeseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Joulukuussa alus siirrettiin 5. risteilijälaivueeseen, mistä sen vapautti HMS Defence tammikuussa 1915. Alus palasi 6. risteilijälaivueeseen. Lokakuussa 1915 alus sijoitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian aseman lippulaivaksi. Se palasi samaan tehtävään tammikuussa 1918, kunnes alus poistettiin palveluksesta 1919 sijoitettuna reserviin. Se myytiin 1920 romutettavaksi.
Haaksbergen

Haaksbergenin monsteriauto-onnettomuus

28. syyskuuta 2014 monsteriauto törmäsi katsomoon Haaksbergenissä. Onnettomuudessa kuoli kolme katsojaa mukaan lukien yksi lapsi. Silloisen pormestarin Hans Gerritsenin mukaan kaksitoista ihmistä loukkaantui.