google/wiki40b huggingface dataset:
Ellen ja Artturi Nyyssösen säätiö

Ellen ja Artturi Nyyssösen säätiö on Jyväskylän yliopistossa tehtävän tutkimuksen edistämiseen keskittyvä säätiö. Säätiö perustettiin vuonna 1970, kun lääkintäneuvos Artturi Nyyssönen (1892-1973) ja hänen vaimonsa odontologian lisensiaatti Ellen Nyyssönen lahjoittivat Jyväskylän yliopistolle 500 000 markkaa. Säätiön hallituksen puheenjohtajana toimii Petri Karonen.
Suolammi (Jämsä, Matokulma)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kerteselän lähialueeseen (35.692) se kuuluu.
Valonarkuus

Valonarkuus (fotofobia) on oire, jossa henkilö kokee tavanomaisena pidettävän valaistusvoimakkuuden epämiellyttävänä. Oireet vaihtelevat häikäistymisestä voimakkaaseen kipuun. Valonarkuuden taustalla on usein limakalvo-oireita aiheuttamaton allergia, ja se voi liittyä muun muassa silmän adaptaation häiriöihin, sarveiskalvomuutoksiin, silmän väliaineen muutoksiin, verkkokalvon ja näköhermon tai aivojen verisuonten sairauksiin. Silmä voi olla valonarka tilapäisesti sarveis- tai sidekalvon ärtymyksen vuoksi esimerkiksi liian vähäisen nukkumisen jälkeen.
Valonarkuuden oireita voidaan vähentää käyttämällä tummia silmälaseja ja silmiä suoralta häikäisyltä suojaavalla päähinellä sekä välttämällä katsomista suoraan valonlähteeseen. Valonarkuuden oireita voidaan pienentää myös vähentämällä yleisvalaistusta tai vähentämällä tietokoneen näytön kirkkautta.
Charlotte Mew

Charlotte Mew (15. marraskuuta 1869 – 24. maaliskuuta 1928) oli englantilainen runoilija, jonka tuotanto sijoittuu viktoriaanisen ajan ja modernismin väliseen murroskauteen. Monet hänen runoistaan käsittelevät uskontoa, luontoa ja naisen asemaa. Mew’n ensimmäinen runokokoelma The Farmer’s Bride ilmestyi vuonna 1916. Thomas Hardy piti Mew’ta aikakautensa parhaana naisrunoilijana. Virginia Woolfin mukaan Mew oli ”erittäin hyvä ja kiinnostava ja erilainen kuin kaikki muut”. Sisarensa kuoleman jälkeen Mew sairastui masennukseen ja teki itsemurhan.
Margaretha von Bahr

Maria Elisabeth Margaretha von Bahr (o.s. Wasenius, oik. von Bahr-Sorsa; 11. joulukuuta 1921 Helsinki – 21. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi. Hän oli Kansallisbaletin ensitanssijatar eli prima ballerina vuosina 1946–1964. Vuonna 1964 hän perusti oman balettikoulun, Balettistudion. Hän teki koreografioita useiden nykysäveltäjien baletteihin. 
Von Bahr kiinnitettiin Suomalaisen oopperan balettiin solistisopimuksella 1938. Sota-aikana hän työskenteli Tukholman Dramatenissa, kunnes palasi Suomeen ja Kansallisbalettiin ensitanssijaksi 1946–1964. Vuonna 1955 hän sai ensimmäisenä suomalaisena balettitaiteilijana Yhdysvaltojen myöntämän stipendin, jonka turvin hän matkusti 5. syyskuuta 1955 Yhdysvaltoihin tutustumaan maan balettiin. Eläkkeelle jäätyään hän perusti balettikoulun ja teki koreografioita Kansallisbaletille ja Helsingin kaupunginteatterille. 
Von Bahrille myönnettiin professorin arvonimi 1979.
Von Bahrin isä oli suomenruotsalainen sellisti-kapellimestari Carl Wasenius (1883–1943), äiti venäläinen. Hänen isoäitinsä oli laulaja ja isänisänsä Karl Fredrik Wasenius, ja suvussa oli paljon muusikoita. Hän oli naimisissa insinööri Lars von Bahrin kanssa vuosina 1942–1948 ja vuodesta 1952 toimitusjohtaja Esko Sorsan kanssa. Hän oli laulaja Riki Sorsan ja tuottaja Robert von Bahrin äiti.
Margaretha von Bahr-Sorsa kuoli syntymäkaupungissaan Helsingissä 94-vuotiaana helmikuussa 2016. Kolme kuukautta myöhemmin hänen poikansa Riki Sorsa menehtyi keuhkosyöpään.
Sivas

Historia

Rooman valtakunnan aikoihin karavaanit kulkivat Sivaksen kautta Persiasta ja Bagdadista Eurooppaan.
1300-luvulla Timur Lenk johti mongolien hyökkäystä kaupunkia vastaan. He lupasivat olla vuodattamatta pisaraakaan kaupunkilaisten verta. Lupaus toteutettiin siten, että mongolit hautasivat elävältä noin 4000 armenialaista sotilasta, hukuttivat muut kristityt ja lopulta käyttivät ratsukkojaan tallaamaan kaupungin lapset kuoliaiksi.
Timothy Dalton

Dalton Bondina

Daltonia oli pyydetty näyttelemään James Bondia jo heti Sean Conneryn vetäytymisen jälkeen. Tällöin hän olisi tehnyt Bond-debyyttinsä jo 23-vuotiaana elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (1969). Nuori näyttelijä kuitenkin kieltäytyi ikäänsä vedoten ja rooli meni lopulta George Lazenbylle. Daltonin James Bondin on nähty olevan lähellä Ian Flemingin kirjojen agenttisankaria. Toisaalta etenkin Roger Mooren esittämän Bondin kannattajat eivät omaksuneet Daltonin tapaa esittää brittiagenttia.
007 vaaran vyöhykkeellä taloudellinen menestys oli samassa linjassa aiempiin Bond-elokuviin nähden ja se tuotti yli 191 miljoonaa dollaria 40 miljoonan dollarin budjetilla. Dalton ansaitsi elokuvasta 007 vaaran vyöhykkeellä kolme miljoonaa dollaria.
Daltonin toisen elokuvan, 007 ja lupa tappaa, menestys jäi hieman vaatimattomammaksi 156 miljoonan tuloksella. Dalton ansaitsi elokuvasta viisi miljoonaa dollaria. Heikompaan menestykseen vaikutti elokuvien Batman sekä Indiana Jones ja viimeinen ristiretki ilmestyminen samaan aikaan 007 ja lupa tappaa -elokuvan kanssa. Elokuvan englanninkielinen nimi aiheutti ongelmia Yhdysvalloissa, jossa sitä ei täydellisesti ymmärretty. Elokuvan nimeksi ehdotettiinkin aikoinaan ”007 – License Revoked”.
Timothy Daltonin kolmas James Bond -elokuva jätettiin kokonaan tekemättä tuotanto-, sopimus- ja talousongelmien vuoksi. Omien sanojensa mukaan Dalton oli väsynyt usean vuoden sopimuskiistoihin ja toisaalta hänen edellisestä Bondistaan oli kulunut jo liikaa aikaa. Virallisesti Dalton irtautui Bond-roolistaan vuonna 1994 ja 007 ja kultainen silmä suunniteltiin uudelleen Pierce Brosnanille.
Häväisty nainen

Juoni

Ruth Sawyer on tietämätön, että hänen äitinsä on uhkapeliluolan omistaja. Ruthin kasvattaa hänen isoisänsä tuomari Whitlock, jonka luokse hän muutti pienenä. Kun Ruth valmistuu koulusta, hän saa tietää totuuden äidistään. Totuus johtaa Ruthin sosiaalisesti sulkeutumiseen. Hänen äitinsä vie Ruthin peliluolaan, mutta isoisä pelastaa hänet ja vie tämän valtameren yli Pariisiin. Ollessaan laivalla Ruth tapaa diplomaattisen edustajan Douglas Courtenayn, johon hän myös rakastuu. He avioituvat ja saavat lapsen.
Kolme vuotta myöhemmin Ruthin äidin yhteistyökumppani Velvet Craft ilmestyy maisemiin ja uhkaa paljastaa Ruthin menneisyyden. Ruth ostaa jalokivikoruillaan Craftin vaitiolon, mutta Doug saa tietää Ruthin petoksen ja tuomitsee hänet. Ruth pakenee isoisänsä luokse; Doug seuraa häntä ja anoo Ruthin anteeksiantoa. Ruth antaa anteeksi, ja Courtenayt sopivat riitansa.
Pertti Jantunen

Seurajoukkueura

Jantusen ulkomaankiertue alkoi Espanjan toisella sarjatasolla pelanneessa CD Málagassa, johon hän siirtyi kesällä 1977 Lahden Reippaasta. Hän valtasi heti paikan joukkueen avauskokoonpanossa. Joukkue joutui kuitenkin talousvaikeuksiin ja Jantunen siirtyi jo talvella Ruotsiin Eskilstunaan.
Englannin liigan avautuminen ulkomaalaisille vuonna 1978 tarjosi myös Jantuselle mahdollisuuden kokeilla siipiään siellä. Seuraavana keväänä I divisioonassa pelannut Bristol City FC teki sopimuksen Jantusen kanssa. Hänen esiintymisensä sarjaotteluissa Bristolissa jäivät kuitenkin vain kahdeksaan, koska hän ei koskaan päässyt manageri Alan Dicksin suosioon ja hän joutui pelaamaan lähinnä reserviotteluita. Jantunen suuntasikin vuonna 1981 takaisin Ruotsiin, tällä kertaa Västeråsiin. Kolmen Västeråsin vuoden jälkeen hän pelasi vielä useita vuosia Lahden Reippaassa.

Valmentajaura

Peliuransa jälkeen Jantunen on valmentanut Pallo-Lahtea ja Kolmosesta Kakkoseen noussutta City Starsia. Jantunen on valmentanut myös naisjalkapalloilijoita ja toimi vuosina 2010–2013 Malmin Palloseuran naisten edustusjoukkueen päävalmentajana.
Sotahuuto (tapahtuma)

Sotahuuto on kerran vuodessa järjestettävä Suomen suurin boffaustapahtuma, jossa sadat osallistujat taistelevat keskenään boffereilla eli pehmoaseilla. Tapahtuma kestää yhden viikonlopun verran ja se on järjestetty tyypillisesti kesä- tai heinäkuussa. 
Sotahuudossa vastakkain taistelee yleensä kaksi, kolme tai neljä armeijaa, jotka koostuvat monista noin parinkymmenen hengen ryhmistä. Tapahtuma on jaettu peräkkäin taisteltaviin skenaarioihin. Sotahuudossa on joka vuosi vaihtuva historiallinen teema, johon armeijajako ja pelattavat skenaariot löyhästi pohjautuvat.
Vuoden 2006 Sotahuudon jälkeen perustettiin Sotahuuto-yhdistys ry edistämään toimintaa ja toimimaan vuosittaisin vaihtuville järjestäjätahoille yhtenäisenä tiedotuskanavana ja päättämään mm. tapahtuman säännöistä. Ennen Sotahuuto-tapahtumia kotimaiset taistelutapahtumat olivat selvästi pienempiä osanottajaluvultaan, eikä niitä järjestetty yhtä säännöllisesti.

Armeijat ja varusteet

Sotahuudon väki koostuu siihen ilmoittautuneista ryhmistä, joiden koko vaihtelee alle kymmenestä useisiin kymmeniin taistelijoihin. Ryhmien sisällä jokaisella on yhtenäinen vaatetus ja varustus josta ryhmäläinen voidaan tunnistaa. Jokaisella ryhmällä on lisäksi lippu, jota lipunkantaja kantaa ryhmän mukana.
Tavallisimpia varusteita ovat miekka ja kilpi sekä keihäs, mutta myös hilpareita, jousia ja heittokeihäitä on runsaasti käytössä. Sotahuudossa voidaan käyttää myös haarniskoita, jotka suojaavat peittämäänsä osumakohtaa yhdeltä osumalta. Tavallisimpia haarniskoita ovat kypärä ja rengaspanssari. Haarniskoiden ulkonäöltä ja materiaalilta vaaditaan kohtalaista autenttisuutta panssaripisteen saamiseksi. Erilaisen varustuksen, kokemuksen ja taistelutyylin perusteella eri ryhmillä on erilaisia rooleja linjataistelusta tiedusteluun.
Osallistuvat ryhmät jaetaan etukäteen neljästä kuuteen armeijaan, jotka taistelevat vuorollaan toistensa kanssa ja harvoissa tapauksissa jopa kaikki keskenään.

Osallistujat

Sotahuudolta on tullut jo muutaman järjestyskerran jälkeen järjestäytyneempi ja sen osallistujamäärä on kasvanut reippaasti. Vuoden 2005 reilusta kahdesta sadasta osallistujasta noustiin muutamassa vuodessa yli viiden sadan ja vuonna 2016 päästiin jo noin 650:een osallistujaan. Osallistujien ikähaitari on laaja ja kokemus vaihtelee ensikertalaisista yli kymmenen Sotahuudon veteraaneihin. Tapahtuman ikäraja on 15 vuotta.
Sotahuuto on synnyttänyt lukuisia aktiivisia boffausryhmiä ympäri Suomea. Tapahtumien myötä harrastus on lisääntynyt, verkottunut ja yhtenäistynyt sääntöjen ja varusteiden osalta. Sotahuuto on tuonut boffaukseen historiallista yleisilmettä fantasiateeman sijaan.
Arnold Wolfendale

Elämäkerta

Wolfendalen perhe muutti Flixtoniin lähelle Manchesteria hänen ollessaan 18 kuukauden ikäinen. Hän kävi koulua Stretford Grammar Schoolissa Manchesterissa  ja opiskeli myöhemmin Manchesterin yliopistossa. Siellä hän suoritti seuraavat tutkinnot: Bachelor of Science 1948, Doctor of Philosophy 1953 ja Doctor of Science 1970.
Wolfendale toimi opetusvirassa Manchesterin yliopistossa 1951–1956 ja Durhamin yliopiston fysiikan professorina 1956–1992. Hän on toiminut myös Ceylonin ja Hongkongin yliopistoissa. Durhamissa hän oli laitoksen esimies ja jatkaa siellä yhä emeritusprofessorina.
Wolfendale on tutkinut erityisesti kosmista säteilyä.
Vuonna 1951 Wolfendale meni naimisiin Aydrey Darbyn kanssa, ja heille syntyi kaksos­pojat. Audrey Darby kuoli vuonna 2007.

Tunnustuksia

Wolfendale valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi 1973 ja Royal Societyn jäseneksi 1977. Hän toimi Astronomer Royalina 1991–1995.
Wolfendale lyötiin ritariksi vuonna 1995. Vuonna 1996 hänestä tuli kokeellisen fysiikan professori Royal Institution of Great Britainissa. Hänen mukaansa on nimetty luentosali Durhamin yli­opiston uudessa Calman Learning Centressa. Hän on Bukarestin yliopiston kunniatohtori ja Bulgarian tiedeakatemian ulko­maalainen jäsen.
Etäisyyden mittaus

Optinen etäisyydenmittaus

Optinen etäisyydenmittaus on menetelmänä vanhentunut ainakin geodeettisessa käytössä. Menetelmässä mitataan erään kannan näennäinen pituus kulmamitassa, kun sen metrinen pituus on tiedossa (vrt. parallaksi).
Optisen etäisyydenmittauksen kojeita voidaan ryhmitellä mittauksessa käytettävän kannan eli mekaanisen mitan mukaan. Kanta voi olla tähys- tai havaintopisteessä ja se voi olla pysty- tai vaakatasossa ja pituudeltaan joko mitattava suure tai vakiopituinen.
Geodeettisiin tarkoituksiin käytettäessä tarkoissa etäisyydenmittausmenetelmissä ja –laitteissa kanta on tähyspisteessä, kun puolestaan telemetrisissä erikoiskojeissa kanta on havaintopaikalla.
Stereoetäisyysmittari on optinen mittalaite.

Elektroninen etäisyydenmittaus

Sähköinen mittausvärähtely, joka etenee havaintopisteestä kohdepisteeseen ja takaisin, toimii perustana elektronisessa etäisyydenmittauksessa. Jotta sähköistä mittausvärähtelyä voitaisiin käyttää, tulee se yhdistää eli moduloida jollekin kantoaaltovärähtelylle. Kantoaaltovärähtelynä voivat toimia valo tai radioaallot.
Elektronisessa etäisyydenmittauksessa itse mittaaminen tapahtuu mittausvärähtelyä apuna käyttäen niin, että mitataan havaintopaikalta lähetetyn ja tähtäyspisteestä takaisin heijastuneen jatkuva-aaltoisen sähkövärähtelyn vaihe-ero tai vaihtoehtoisesti edestakaisin kulkeneen pulssin aikaero eli kulkuaika.
Elektronisia etäisyysmittareita voidaan jaotella kahteen pääryhmään kahdella eri perusteella. Ensimmäisen ryhmän mukaan elektroniset etäisyysmittarit jaetaan kantoaaltovärähtelyn mukaan radioteknillisiin ja elektro-optisiin etäisyysmittareihin, kun puolestaan mittausperiaatteen mukaan jaottelu tapahtuu vaihe-ero- ja pulssiaikaeromittauskojeisiin. Jaottelua voidaan tehdä myös käyttötarkoituksen ja käyttöominaisuuksien mukaan.
Laseretäisyysmittari on yksi elektronisista mittalaitteista.
Cow Palace

Cow Palace, oikeammin California State livestock pavilion on urheiluareena Daly City:ssä San Franciscon naapurissa Kaliforniassa. Areena on valmistunut vuonna 1941 ja sitä ovat käyttäneet niin urheilujoukkueet, konsertoivat yhtyeet kuin karjanäyttelytkin.
Hallin ensimmäinen urheilukäyttäjä oli 60-luvulla San Francisco Warriors, joka nykyisin tunnetaan San Franciscon lahden toisella puolella Oaklandissa kotipaikkaansa pitävänä Golden State Warriorsina. NHL -joukkue San Jose Sharks pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan (1991-93) ennen oman hallinsa valmistumista Cow Palacessa. Hallissa on tämän jälkeen ollut käyttäjinä IHL -jääkiekkoliigan San Francisco Spiders ja Amerikkalaisen jalkapallon sisähallisarjan San Jose Wolves, molemmat ainoastaan yhden kauden ajan. Kaudella 2012-13 hallissa aloittaa ECHL -joukkue San Francisco Bulls.
FS Tempête (1925)

Palvelus

Aluksen 75 millimetrin ilmatorjuntatykki vaihdettiin 1930-luvun alussa kahteen 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiin, jolloin tulinopeus nousi merkittävästi kantaman kustannuksella.
Alus poistettiin alusluettelosta helmikuussa 1950.
Metsäetana

Koko ja ulkonäkö

Täyteen mittaansa venynyt metsäetana on 5–7 cm:n pituinen. Eläimen pohjaväri vaihtelee kellertävän ruskeasta oranssinruskeaan. Sekäpuolen keskiosa on muuta ruumista tummemman ruskea ja kyljissä on yleensä tummat pitkittäisjuovat, joista oikealla kyljellä oleva kiertää hengitysaukon sen yläpuolelta. Kilvessä on tummat reunajuovat. Joskus tavataan tasaisen tummanruskeita yksilöitä. Hengitysaukko on oikealla kyljellä kilven etuosassa. Antura on väriltään vaalea ja eläimen tuottama lima oranssia.

Levinneisyys

Metsäetanaa tavataan laajalti Euroopan keski- ja pohjoisosissa Britteinsaarilta Uralille saakka. Se puuttuu Pyreneiden niemimaalta sekä luultavasti myös Iberian niemimaalta. Vieraslajina se on kulkeutunut Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se on yleisin etana esiintyen koko maassa Ahvenanmaalta ja etelärannikolta aina pohjoisimmille tuntureille.

Elinympäristö ja elintavat

Metsäetana kelpuuttaa elinpaikakseen etenkin tuoreet mustikkatyypin tuoreet kangasmetsät, mutta viihtyy yhtä lailla vaikkapa kulttuuriympäristössä tai suolla. Se liikkuu sekä maata pitkin että kiipeilee puihin. Muiden siruetanoiden tapaan laji on kaikkiruokainen kelpuuttaen niin tuoreen tai lahoavan kasviperäisen ravinnon kuin eläinten raadotkin. Etenkin syksyisin metsäetanoita tapaa sieniltä, jotka muodostavat keskeisen osan lajin ruokavaliosta.
Parittelu kestää noin kaksi tuntia jonka ajan osapuolet ovat käpertyneet C-kirjaimen muotoon ja muodostavat ympyrän. Keski-Euroopassa etanat munivat noin 50 munaa muutaman viikon välein kesä-syyskuussa. Munat kuoriutuvat aikaisintaan noin kuukautta myöhemmin, kylmemmässä ilmastossa vasta seuraavana kevänä. Metsäetana elää noin vuoden ja kuolee joitakin päiviä viimeisten munien munimisen jälkeen.
Lamminjärvi (Karkku)

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 50 metriä. Järven läpi virtaa Heinijärvenoja, jonka luusua sijaitsee järven etelärannalla. Idästä laskee järveen oja Anijärvestä.
Järven rantaviiva on 0,59 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat soistunutta metsää. Rannalla on yksi loma-asunto ja läheinen maatila on nimeltään Lammi. Heinoon ja Hornion yhdistävä tie kulkee Lamminjärven vierestä.
Perfect Dark Zero

Arvioita

The Guardian listasi pelin yhdeksi 30:stä kaikkien aikojen huonoimmista videopeleistä.
Ammoniummetavanadaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa ammoniummetavanadaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka liukenee melko huonosti veteen. Paremmin se liukenee ammoniakkiin ja etanoliamiiniin ja dietanoliamiiniin. Kuumennettaessa se alkaa hajota 70 °C:n lämpötilassa ja lopullisesti se sulaa ja hajoaa 200 °C:n lämpötilassa.

Käyttö

Ammoniummetavanadaattia käytetään katalyyttinä, divanadiinipentoksidin valmistuksessa, valokuvien kehittämisessä reagenssina, villan värjäyksessä peittausaineena, valmistettaessa musteita ja keltaisia zirkonium- ja vanadiinioksidipohjaisia väriaineita, vanadiinin metallurgiassa ja kemiallisessa analyysissä.
Panni

Panni (ruots. spann) oli Ruotsissa ja Suomessa keskiajalla ja uuden ajan alkupuolella käytössä ollut tilavuusmitta, jota käytettiin viljan määrän mittaamiseen ennen tynnyrin tuloa käyttöön. Yksi panni vastasi puolta tynnyriä eli 20 Tukholman linnan maksukappaa. Tukholman panni oli 1500-luvulla 47 litraa.
Veronkantopanni oli Tukholman pannia suurempi vastaten 1 1/2 Tukholman pannia eli se oli 30 Tukholman linnankappaa. Veronkantomittana pannin koko kasvoi valtakunnan keskustasta syrjäalueille siirryttäessä. Pannin suuruus oli eri maakunnissa eri kokoinen. Vuonna 1638 annetun asetuksen mukaan yksi panni oli 1/2 tynnyriä eli 72 litraa, vuodesta 1665 lähtien yksi panni oli 73 1/4 litraa.

Panninmaa

Panninmaa oli maatilan suuruutta kuvaava mittaluku, jota paikoin käytettiin verolukunakin. Varsinais-Suomessa yksi panninmaa tarkoitti sen suuruista peltoalaa, jonka kylvämiseen tarvittiin kahden pannin suuruinen viljamäärä, ja lisäksi sen kokoinen niitty, josta saatiin neljä kuormaa heiniä.
Maakaupoissa yksi panninmaa tarkoitti sellaista alaa peltoa, jonka puolikkaaseen ensimmäisenä vuonna kylvettiin kaksi pannia viljaa ja toisena vuonna toiseen puolikkaaseen kaksi pannia viljaa. Tähän aikaan oli käytössä vuoroviljely, jossa pelto lepäsi joka toisen vuoden. Veropanninmaa oli sen suuruinen pinta-ala, joka käsitti neljä panninalaa peltoa ja neljän heinäkuorman alan niittyä. Yhden savun koko oli 16 panninmaata. Savu vastasi yhtä vanhaa manttaalia ja Suomessa myöhemmin 1/4 manttaalia. Eri maakunnissa panninmaan koko oli erilainen eri aikoina. Myöhemmin yksi panni oli 1/2 tynnyrinalaa eli 2 468 neliömetriä.
Prang

Prang on khmeriläisessä ja thaimaalaisessa uskonnollisessa rakennustaiteessa esiintyvä tornimainen rakennelma, joka sijaitsee temppelin tai watin cellan yläpuolella. Prang on hindulaisen mytologian jumalten asuinpaikan Meru-vuoren vertauskuva.
Khmerien prang muistuttaa ulkomuodoltaan porrastettua kukkanuppua, jonka edessä on yleensä itään katsova eteishalli, mandapa. Cellassa, joka on pieni huone prangin uumenissa, oli hindulaisen jumalan, Shivan, Vishnun tai Brahman kuva. Suurissa temppeleissä, kuten Angkor Watissa, prangeja saattaa olla useita, joista yksi on muita hallitsevampi keskusprang.
Sukhothain ja Ayutthayan kuningaskunnissa prangista kehittyi suippo, maissintähkää muistuttava torni, jonka cellaan noustiin jyrkkiä portaita pitkin, eikä sen edustalla enää ollut varsinaista eteishallia. Siamilaisessa prangissa eteishallista oli enää jäljellä symmetrisesti prangin jokaiselle neljälle sivulle upotetut nissimäiset syvennykset, joissa saattoi olla Buddhan kuvapatsaita.
Khmeriläinen ja siamilainen prang eroavat rakennusmateriaaliltaan: khmeriläinen prang rakennettiin hiekkakivestä tai lateriitista, kun taas Thaimaassa käytetään tiiltä, joka verhotaan stukkokerroksella. Tunnetuimpia esimerkkejä siamilaisesta prangista on Wat Arunin Chao Phraya -jokea siluetillaan dominoiva torni Bangkokissa.
Vetysulfaatti

Vetysulfaatti-ioni HSO₄– on hyvin heikko rikkihapon ensimmäinen konjugaattiemäs ja rikkihapon suola. Se pystyy sekä vastaanottaamaan että luovuttamaan protonin, joten se on amfolyytti.
.45 ACP

.45 ACP (eli 11.43x23mm Automatic Colt Pistol, tunnetaan myös nimellä .45 Auto) on John Browningin kehittämä käsiaseen patruuna. Browning valmisti patruunan Yhdysvalloissa vuonna 1904 uutta itselataavan pistoolin prototyyppiä varten, josta myöhemmin muodostui Colt M1911 -pistooli Yhdysvaltain maavoimien käyttöön.
Nykyään .45 ACP on eräs maailman pitkäikäisimmistä edelleen siviili- ja armeijakäytössä olevista käsiaseiden ja konepistoolien patruunoista.
.45 ACP on monessa suhteessa suosittu patruuna matalan lähtönopeuden takia. Vaimentimella varustettu ase muuttuu lähes äänettömäksi koska suupamauksen poistuttua luodin lennosta ei tule tavanomaista äänennopeuden ylittämisestä aiheutuvaa melua. Toisen maailmansodan aikana rakennettiin vaimennettuja konepistooleja nimenomaan .45 ACP:lle koska suupamaus oli ainoa vaimennettava kohde.
Vaikka energiataulukoiden mukaan .45 ACP ei ole tehokkaimmasta päästä ja raskas sekä hidas luoti ei ole parhain henkilökohtaisten panssareiden läpäisyyn on raskaalla luodilla varustetuille pistooleille oma vannoutunut käyttäjäkunta "pysäytysvoiman" takia.
О

Ääntäminen

О-kirjainta käytetään tavallisesti merkitsemässä [o]- tai [ɔ]-vokaalia. Sen äännearvo on yleisimmin bulgariassa [ɔ], makedoniassa [o], marissa [o], serbiassa [o], ukrainassa [o], valkovenäjässä [o] ja venäjässä painollisessa tavussa [o] ja painottomassa [ʌ] tai [ə].
De’angit

Historia

De’angit asuttivat alueitaan todennäköisesti jo ennen kuin alueelle saapuivat shanit ja kachinit. Burman kuningaskunnalla olki vain vähän todellista vaikutusvaltaa de’angien alueilla. Enemmän vaikutteita he saivatkin naapureiltaan shaneilta. De’angit käyttävätkin shania kirjoitettuna kielenään ja lingua francana paitsi muiden etnisten ryhmien, mutta myös eri de’angimurreryhmien välillä. Muutamat säilyneet de’angeja kronikoivat teokset on kirjoitettu shaniksi. Kiinalaiset tutkijat pitävät de’angeja pu-kansan jälkeläisinä, joista ensimmäiset maininnat ovat historiallisissa lähteissä jo kahden vuosituhannen takaa. Qing-dynastian aikana heistä käytettiin nimitystä benlong.

Kulttuuri

De’angit asuvat tiiviissä kylissä mäkien päällä tai niiden välissä. Kylien koko vaihtelee parista talosta viitiseenkymmeneen. Aikanaan kyliä ympäröivät suojamuurit, joiden portit ovat joissain kylissä pystyssä edelleen. De’angien pääelinkeino on maanviljelys ja metsästyksen tai keräilyn harjoittaminen on ollut vähäistä. Heidän ruokavalionsa koostuukin lähes yksinomaan kasvisravinnosta, joskin he harjoittavat myös pienimuotoista kalastusta. Kotieläimiä ei juurikaan ruuaksi kasvateta. Riisi on pääasiallinen viljelyskasvi ja sitä viljellään kaskien. Myös teetä kasvatetaan myyntiä varten.
De’angit harjoittavat buddhalaisuutta, jonka ohella uskotaan henkiuskontoa. Hengille tarjotuilla uhreilla muun muassa parannetaan sairauksia.
Rajaton rock

Rajaton rock oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin ei-angloamerikkalaisia musiikintekijöitä, usein itäblokin maista.
Ohjelma lähetettiin myöhään illalla, 22.00–23.00 tyypillisimmin. Ohjelmaa toimitti Juha Tynkkynen, unkarin kielen ja kulttuurin asiantuntija.