google/wiki40b huggingface dataset:
Mogador (saari)

Historia

Mogadorin saaren ja mantereen välinen Mogadorinlahti on voimakkailta tuulilta suojainen luonnonsatama, minkä ansiosta alueella purjehtineet foinikialaiset perustivat saarelle 700–500-luvulla eaa. asutuskeskuksen, jota he kutsuivat nimellä Migdal tai Migdol. Nimi tarkoittaa vartiotornia tai pientä linnoitusta. Foinikialaiset perustivat saarelle purppurantuotantotilat, sillä Mogadorilla ja lähisaarilla elävästä Hexaplex trunculus -kotilosta saatiin ylellisyysvaatteiden värjäyksessä käytettyä purppuraa. Îles Purpuraires -saarten purppuran maine oli kiirinyt Roomaan saakka ja vuosina 25 eaa.–24 jaa. hallinnut Rooman valtakuntaan kuuluneen Mauretanian kuningaskunnan kuningas Juba lähetti saarille valtuuskunnan, jonka tarkoituksena oli käynnistää purppurantuotanto uudelleen. Alaouiten hallitsijasukuun kuuluva sulttaani Muhammad III rakennutti saarelle 1700-luvun lopulla neljä puolustuslinnoitusta. Sulttaani Abd al-Rahman rakennutti kaksi lisää omalla valtakaudellaan. Sulttaani Abd al-Aziz rakennutti saarelle vuonna 1897 moskeijan ja vankilan, johon vangittiin Rhamna-heimon kapinallisia. Nykyisin vankila on käyttämätön.
Dome C

Dome C on paikka Etelämantereen jääkuoren muodostamalla ylängöllä. Se sijaitsee Wilkesinmaan sisäosassa, 3 233 metriä merenpinnasta. 
Dome C on eräs maapallon kylmimmistä paikoista. Vuotuinen keskilämpötila on −54,5 °C. Kesäkuukausinakaan lämpötila harvoin on korkeampi kuin −25 °C ja talviaikaan pakkanen voi pudota −80 °C:een. Korkealla, keskellä jäätikköä sijaitsevalla alueella ei seiinny katabaattisia tuulia ja keskimmääräinen tuulennopeus onkin vain 2,8 m/s. Paikalla on vuodesta 2005 lähtien toiminut italialais-ranskalainen tutkimusasema Concordia. Lähimmistä asutuista paikoista venäläinen tutkimusasema Vostok sijaitsee 560 kilometrin päässä ja rannikolla sijaitseva ranskalainen Dumont d'Urvillen tutkimusasema on 1 100 kilometrin päässä.

Tähtitieteellinen havaintopaikka

Dome C tarjoaa maailman parhaimpiin kuuluvat olosuhteet tähtitieteelliselle havaintotoiminnalle. Tyypillinen seeing alueella on 0,36±0,19" (kaarisekuntia). Tämä on huomattavasti parempi kuin Mauna Kean observatorioiden seeing ja alarajallaan lähellä parasta teoreettisesti mahdollista arvoa ilmakehässä tehtäville havainnoille. Paras paikalla hetkellisesti mitattu seing on 0,07", mikä on luultavasti maailmanennätys. Teleskooppi tulee kuitenkin sijoittaa riittävän korkeaan torniin, sillä lähellä jäätikön pintaa esiintyy merkittävää turbulenssia.
Aerosolihiukkasten puuttuessa lähes täysin, äärimmäisen kirkas ja läpinäkyvä ilma mahdollistaa tähtitieteelliset havainnot jopa silloin, kun aurinko on horisontin yläpuolella. Ilmankosteus on olematon, joten havaintotoiminta on mahdollista myös muutoin maanpäälisissä havainnoissa ongelmallisella infrapuna-alueella.
Valosaastetta – revontulia lukuun ottamatta – Dome C:n alueella ei varsin ilmeisistä syistä ole. Myös pilvet ovat harvinaisia.
Riihilampi (Kouvola, Jaala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 89,4 metriä mpy.
Vallisaaren räjähdysonnettomuus

Vallisaaren räjähdysonnettomuus oli puolustusvoimien ammusvarikolla Helsingin Vallisaaressa 9. heinäkuuta 1937 tapahtunut suuronnettomuus. Siinä sai surmansa 12 ihmistä ja loukkaantui ainakin kymmeniä. Useita rakennuksia ja muuta infrastruktuuria tuhoutui täysin tai vaurioitui. Vallisaaressa työskennelleen sotilasmestari Rikhard Antilan mukaan tuhoalue oli jälkeenpäin "melkoisesti myllerretty". "Muun muassa lastauslaiturille johtava tie ja rata olivat kokonaan kadonneet."
Onnettomuus sai ilmeisesti alkunsa rannikkotykistön taistelupanosten varomattomasta käsittelystä. Varasto varastolta edennyt räjähdysten sarja jatkui koko päivän ja näkyi ja tuntui kaupungissa asti. Saarella olleet yrittivät pelastautua miten taisivat, osa veneillä, osa uiden. Aluksi sammutustöitä johti kapteeni Arvo Kartano, Suomenlinnan kurikomppanian myöhempi huonomaineinen päällikkö. Tulipalon sammutustöihin komennettiin Santahaminan ja linnakesaarten palokunnat, ja niihin osallistui myös Helsingin VPK. Sammutustoimet sujuivat kuitenkin hitaasti, koska palomiesten ja sotilaiden piti toistuvasti suojautua räjähdysten ja ilmassa lentävien ammusten vuoksi. Alueella tapahtui joitakin räjähdyksiä ilmeisesti vielä seuraavana aamuna jälkisammutustöiden yhteydessä.
Pääesikunnan taisteluvälineosaston päällikkö, insinöörieversti Aleksanteri Huuri kuoli pari päivää tapahtuman jälkeen sydänkohtaukseen.
Onnettomuudessa kuolleista 11 haudattiin 17. heinäkuuta Suomenlinnaan Piperin puiston viereen paikkaan, josta on näkymä Vallisaareen. Vuonna 1951 paikalle pystytettiin obeliskimainen muistokivi Mortuis, joka on omistettu Suomenlinnassa erilaisissa suurissa onnettomuuksissa kuolleille.
Grace Geyoro

Grace Geyoro (s. 2. heinäkuuta 1997) on ranskalainen, Kongon demokraattisessa tasavallassa syntynyt jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 24 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Elävän kirjallisuuden festivaali

Elävän kirjallisuuden festivaali (EKF) on jokavuotinen Tampereella järjestettävä kirjallisuus- ja kaupunkikulttuuritapahtuma. Helmikuussa järjestettävän tapahtuman toteuttajana toimii Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen opiskelijoiden ainejärjestö Teema ry.
EKF:n ohjelmisto koostuu poikkitaiteellisesti eritaustaisten kulttuurin- ja taiteentekijöiden sekä tutkijoiden keskusteluista, esityksistä, performansseista ja työpajoista. Festivaali perustettiin vaihtoehdoksi kaupallisille ja henkilökeskeisille kirjamessuille ja sen tarkoituksena on yhä tarjota kirjallisuus- ja kulttuuriaiheista keskustelua, joka kurottaa yksittäisten tekijöiden ja teosten sijasta laajempiin aiheisiin. Kirjallisuutta ja muita taiteita lähestytään tekemisen ja vastaanottamisen näkökulmasta, sekä pohditaan niiden vaikutusta ympäröivään maailmaan ja toisin päin.
Festivaalin kohderyhmänä ovat kaikki kirjallisuudesta ja kulttuurista kiinnostuneet iästä ja koulutustaustasta riippumatta ja tapahtumaan on ilmainen sisäänpääsy.
EKF järjestettiin ensimmäisen kerran Teema ry:n toimesta 14.2.2009 Sampolassa, minkä jälkeen tapahtuma on järjestetty Työväenmuseo Werstaalla. Vuosina 2010-2017 tapahtumaa järjesti Elävän kirjallisuuden yhdistys (ELKI ry), jolta vastuu tapahtuman järjestämisestä on siirtynyt jälleen Teemalle vuonna 2018, kun ELKI lakkautettiin. Viimeisin festivaali järjestettiin 16.2.2019.
Festivaalin jatkopaikkana toimii vuosittain Tiiliskivi-klubi, jossa jaetaan Tiiliskivi-palkinto.
Josep Antoni Coderch

Josep Antoni Coderch i de Sentmenat (26. marraskuuta 1913, Barcelona – 6. marraskuuta 1984, Barcelona) oli katalonialainen arkkitehti. Hän oli kahdeksanlapsisen perheen esikoinen. Hänen isänsä oli Barcelonan sataman suunnittelua johtava insinööri.
Brian Carroll

Seurajoukkueura

Carroll pelasi yliopistojalkapalloa Wake Forest Universityn joukkueessa vuosina 2000–2002, joiden aikana hänet valittiin muun muassa Atlantic Coast Conferencen tähdistöjoukkueeseen ja Hermann Trophy -finalistiksi.
Kolmannen yliopistovuotensa jälkeen Carroll teki Project-40-kehityspelaajasopimuksen ammattilaisliiga Major League Soccerin kanssa ja osallistui vuoden 2003 MLS SuperDraft -varaustilaisuuteen, jossa washingtonilainen D.C. United varasi hänet numerolla 11. Debyyttikaudellaan 2003 hän ei saanut valmentaja Ray Hudsonilta lainkaan vastuuta liigaotteluissa, vaan joutui hakemaan peliaikaa A-Leaguen Richmond Kickersistä. Kaudella 2004 Piotr Nowakin alaisuudessa tilanne muuttui ja Carroll nousi avauskokoonpanon pelaajaksi. Hän pelasi kaikissa 30 runkosarjaottelussa ja neljässä pudotuspeliottelussa, kun joukkue voitti liigan mestaruuden MLS Cupin. Hän saavutti joukkueessa myös MLS:n runkosarjamestaruuden MLS Supporters’ Shieldin kausina 2006 ja 2007.
Carroll menetti paikkansa D.C. Unitedin keskikentällä Clyde Simmsille kaudella 2007. Saman vuoden marraskuussa San Jose Earthquakes varasi hänet MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa, mutta lähetti muutamaa päivää myöhemmin Columbus Crew’hin vaihdossa Kei Kamaraan. Joukkueenvaihdos osoittautui menestyksekkääksi, sillä kaudella 2008 Columbus voitti sekä MLS Supporters’ Shieldin että MLS Cupin ja Carroll pelasi jälleen kaikissa otteluissa.
Kaudeksi 2011 Carroll siirtyi Philadelphia Unioniin, joka hankki hänet vaihdossa toisen kierroksen varausoikeuteen vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa ja allokaatiorahaan. Joukkuetta valmensi D.C. Unitedista tuttu Nowak.

Maajoukkueura

Carroll pelasi Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueissa ja oli mukana nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001. Yhdysvaltain maajoukkueessa hän debytoi 12. lokakuuta 2005 MM-karsintaottelussa Panamaa vastaan.

Yksityiselämä

Carrollin veljet Jeff ja Pat ovat myös jalkapalloilijoita.
Uusi Kotka

Uusi Kotka oli Kotkassa vuosina 1918–1920 ilmestynyt sanomalehti.
Kansallisen Edistyspuolueen Uusi Kotka perustettiin kokoomuksen Etelä-Suomen kilpailijaksi. Lehdet painettiin samassa kirjapainossa, minkä johdosta ne ilmestyivät kolmesti viikossa vuoropäivinä. Uuden Kotkan talous oli heikko, ja se lopetettiin kannattamattomana. Päätoimittajina työskentelivät Rafael  Engelberg (1919) ja Santeri Jehkonen (1919–1920).
Amur Habarovsk

Historia

Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä SKA Habarovsk, SKA tarkoittaa asevoimien urheiluseuraa. Habarovsk pelasi pitkään Neuvostoliiton kolmannella sarjatasolla Vtoraja Ligassa, kunnes voitti sen mestaruuden vuonna 1989 ja nousi Pervaja Ligaan. Tästä seura jatkoi vuonna 1992 uudelle toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan. Kaudella 1995–1996 Habarovsk voitti Vysšaja Ligan mestaruuden ja nousi Venäjän jääkiekon superliigaan. 2004 Habarovsk putosi jälleen Vysšaja Ligaan, josta nousi kahden kauden kuluttua takaisin pääsarjaan. Vuonna 2008 Amur Habarovsk jatkoi uuteen KHL-liigaan.
Aleksandra Sokolovskaja

Aleksandra Lvovna Sokolovskaja (ven. Александра Львовна Соколовская; 1872 – 8. maaliskuuta 1938 Alma-Ata) oli venäläinen marxilainen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolaisen valtiomiehen Lev Trotskin ensimmäinen vaimo. 
Sokolovskaja oli kotoisin Mykolajivista Ukrainasta. Hän oli naimisissa Lev Trotskin kanssa vuosina 1899–1902. Silloin he olivat vankilassa karkotettuna Siperiaan. Siperiassa he saivat kaksi tytärtä, Zinaida Volkova (s. 1901) ja Nina Nevelson (s. 1902).
Kun Trotski halusi paeta Siperiasta yksin kesällä 1902, Sokolovskaja hyväksyi suunnitelman. Trotskin tavattua tulevan vaimonsa Natalia Sedovan Pariisissa vuonna 1902 he pysyivät kuitenkin yhteydessä ja olivat kirjatovereita.  
Sokolovskajan elämästä vuoden 1902 jälkeen on tiedossa vain vähän. Trotskin varakkaat vanhemmat David ja Anna kasvattivat hänen lapsensa Janovkassa Ukrainassa. 
Sokolovskaja kasvatti lapsenlapsensa Aleksandran vuosina 1932–1935. Hänen tyttärensä Zinaida Volkova sai luvan lähteä maasta vuonna 1931 ja Zinaidan puoliso Zakhar Moglin pidätettiin vuonna 1932. Eräiden lähteiden mukaan Sokolovskaja toimi opettajana ja oli läheinen ystävä Leninin vaimon Nadežda Krupskajan kanssa 1930-luvulla.
Leningradissa eläkeläisenä asunut Sokolovskaja pidätettiin vuonna 1934 ja tuomittiin karkotettavaksi viiden vuoden ajaksi. Hän vietti karkotusajan Omskin alueen Demjanskojen kylässä. Vuonna 1936 Sokolovskaja tuomittiin uudelleen viideksi vuodeksi pakkotyöleirille. Hän kärsi tuomiotaan Kolyman Sevvostlagissa. Toukokuussa 1937 Sokolovskaja lähetettiin Alma-Ataan, jossa Neuvostoliiton korkeimman oikeuden sotakollegio antoi hänelle kuolemantuomion 8. maaliskuuta 1938. Tuomio pantiin toimeen samana päivänä.
Deloitte Football Money League

Deloitte Football Money League on asiantuntijapalveluyritys Deloitten raportti, jossa arvioidaan jalkapalloseurojen liikevaihtoa. Raportti on koottu vuosittain kaudesta 1996–1997 lähtien.
Raportti perustuu seurojen tilinpäätöstiedoissaan ilmoittamaan liikevaihtoon, joka on helpoiten saatavissa ja verrattavissa oleva tieto. Raportissa liikevaihto jaetaan kolmeen osa-alueeseen: lipputulot, televisiointioikeudet ja markkinointi (muun muassa kannattajatuotemyynti). Liikevaihtoon ei lasketa mukaan pelaajakauppoja, arvonlisäveroa ja muita myyntiveroja. Kulloisenkiin raporttiin pääsee mukaan liikevaihdoltaan 20 suurinta seuraa.

2006–2007

Maailman liikevaihdoltaan 20 suurimman jalkapalloseuran kokonaisliikevaihto kaudella 2006–2007 oli 3,7 miljardia euroa. Kasvua edelliskauteen oli 11 prosenttia, joka oli suurin kasvu sitten kauden 2002–2003. Real Madridin liikevaihto kasvoi 20 prosenttia ja seura piti kärkipaikan kolmannen kerran peräkkäin. Suurinta (33 prosenttia) kasvu oli Manchester Unitedilla, joka syrjäytti Barcelonan toisella sijalla. Chelsea nousi neljännelle ja Arsenal uuden stadioninsa siivittämänä viidennelle sijalle. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun kärkiviisikossa oli kolme seuraa samasta maasta.
Mestarien liigan voitosta huolimatta Milan menetti yhden sijan ja oli kuudes, mutta toiseksi sijoittunut Liverpool nousi kaksi pykälää ylemmäs kahdeksanneksi. Juventus putosi sopupeliskandaalia seuranneen Serie B -vierailun myötä kolmannelta sijalta kahdenneksitoista. Häntäpäässä Celtic, Valencia, Marseille ja Werder Bremen korvasivat Manchester Cityn, Rangersin, West Ham Unitedin ja Benfican.
Kaikki 20 seuraa olivat Euroopasta. Kuusi seuroista oli Englannista, neljä Italiasta ja Saksasta, kolme Espanjasta, kaksi Ranskasta ja yksi Skotlannista. Alan Switzer Deloitten Sports Business Groupista nosti esille erityisesti saksalaisseurojen menestyksen, mihin hän arvioi vaikuttaneen kesällä 2006 Saksassa pelattujen maailmanmestaruuskilpailuiden ja niiden myötä kohentuneiden stadionolosuhteiden. Englanti menetti kaksi paikkaa, mutta Paul Rawnsley arvioi tulevina vuosina englantilaisseurojen määrän jälleen kasvavan uusien rahakkaiden televisiointioikeussopimuksien myötä.
P-Anisidiini

Ominaisuudet

p-Anisidiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, jonka väri voi epäpuhtauksien vuoksi olla ruskehtava. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa metanoliin ja etanoliin. p-Anisidiini on heikosti emäksinen yhdiste. Aine ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se on myrkyllistä ja sille altistumisesta voi aiheutua methemoglobiinin muodostumista veressä, mikä ilmenee muun muassa ihon värin muuttumisena sinertäväksi.

Valmistus ja käyttö

p-Anisidiinia valmistetaan pelkistämällä p-nitroanisolia. Pelkistimenä voidaan käyttää natriumsulfidia tai jalometallien tai Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä vedytystä. p-Anisidiinista valmistetaan muita orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi atsovärejä. p-Anisidiini reagoi erityisesti tyydyttymättömien aldehydien kanssa muodostaen keltaisia tuotteita. Tyydyttymättömiä aldehydejä muodostuu erityisesti rasvojen hapettuessa ja rasvojen annetaan reagoida reagoida p-anisidiinin kanssa ja muodostuvien värillisten tuotteiden konsentraatio määritetään spektrofotometrisesti ja absorboituva aallonpituus on 350 nm. Näin saatavaa niin kutsuttua p-anisidiinilukua käytetään rasvojen laadun määrittämiseen.
Biometrinen tunnistaminen

Biometria on teknis-tieteellinen ala, jossa pyritään kehittämään yksilöiviä fysiologiaan perustuvia ihmisen tunnistamismenetelmiä. Biometrialla voidaan tarkoittaa myös yleisesti biologista mittaamista. Erityisesti tilastotiedettä soveltavaa biologian alaa kutsutaan biostatistiikaksi. Kreikan kielessä bios tarkoittaa elämää ja metron mittaamista.
Biometrinen tunniste käsittää eliöstä – useimmiten ihmisestä – mitatun joukon tietoja, joita voidaan suuremmalla tai pienemmällä tarkkuudella käyttää tämän yksilöimiseen.
Águilas CF

Historia

Nykyinen seura Águilas Club de Fútbol perustettiin vuonna 1925, mutta Águilasissa on pelattu jalkapalloa eri nimillä jo vuodesta 1896 lähtien.
Ensimmäisen kerran joukkue pelasi Tercera Divisiónissa vuonna 1956, ja siitä edespäin 50 vuoden ajan se on pelannut lähinnä joko Tercerassa tai alemmissa paikallisissa sarjoissa. Kaudeksi 1998–1999 joukkue nousi ensimmäistä kertaa Segunda División B:hen. Se putosi kauden jälkeen takaisin Terceraan, mutta palasi taas vuonna 2005 Segunda B:hen. Joukkueella oli myös mahdollisuus nousta kauden 2005–2006 päätteeksi Segunda Divisióniin, kun se pääsi karsimaan sarjapaikasta Alicanten kanssa.
Historiansa aikana joukkue on pelannut kaikkiaan 5 kautta Segunda División B:ssä ja 35 kautta Tercera Divisiónissa.
Paavo Haavikko, isä

Vastaanotto

Helsingin sanomien Hannu Marttila kirjoitti, että teos kannattaa lukea. ”Heikki Haavikko on ytimekäs kirjoittaja ja hän kertoo lämpimästi ja kiinnostavasti lapsuudestaan kahden kirjailijan perheessä.”
Han (Japani)

Han (jap. 藩) tarkoittaa Japanin historiassa feodaalikauden läänityksiä, joita hallitsivat 1100-luvulta lähtien soturit ja myöhemmin Edo-kaudella daimiot. Meiji-hallinto lakkautti han-järjestelmän lakkautti vuonna 1871, ja ne jaettiin prefektuureiksi.
Hanit erosivat provinsseista (jap. 国, kuni), jotka keisarillinen hovi oli perustanut aiemmin pääosin 700-luvulla. Provinssi oli alun perin valtion alueellisen hallinnon jakoyksikkö. Muromachi-kaudella Ashikaga-bakufu nimitti shugon hallitsemaan jokaista provinssia. Heidän valtansa taantui suurimmaksi osaksi kauden lopulla, ja sengoku-daimiot korvasivat heidät. Suurin osa sengoku-daimioista oli shugoja alempiarvoisia samuraita, mutta jotkut shugot, kuten Shimazu-klaani Satsuman provinssissa, selviytyivät Edo-kaudelle saakka.  
Edo-kaudella provinssit säilyivät maantieteellisinä alueina. Nyt han oli kuitenkin alueellinen hallintoyksikkö ja määritteli siten alueen, jolla paikallishallinto voi käyttää valtaansa. Han-järjestelmän määritteli Tokugawa-bakufu: hanien koot vaihtelivat, mutta bakufun määritelmän mukaan jokainen han oli läänitysalue, jonka maatalous tuotti ainakin 10 000 kokun verran vuosittain. Daimio määriteltiin hanin pääksi, joka palveli shōgunia ilman välikäsiä. Jos daimion vasallilla oli yli 10 000 kokun arvoinen läänitys (kuten Katakura Kagetsunalla Sendaissa tai Inada Kurōbeilla Tokushimassa), hän ei palvellut shōgunia vaan daimiota – hän ei siis määritelmän mukaan ollut daimio. Tällaisten samuraiden hallituksia ja alueita kutsuttiin silti yksinkertaisuuden vuoksi haneiksi.
Hanien koko ja riisin tuotanto vaihtelivat huomattavasti: suurimmat hanit, kuten Maeda-klaanin han, tuottivat yli miljoona kokua riisiä. Suuri osa haneista, noin kolmasosa, oli kuitenkin hyvin pieniä, ja niiden vuosituotto oli noin 10 000–20 000 kokua. Sotilashallinto määräsi hanit tarjoamaan sotilaita ja aseita niiden koon mukaan: 100 000 kokun hanilta vaadittiin esimerkiksi 170 hevosmiestä, 10 000 kokun hanilta vain 10.
Pláka (Ateena)

Maantiede

Plákan kaupungiosa käsittää Akropoliin pohjois- ja itäpuolisen alueen. Sen kokonaispinta-ala on noin 32,5 hehtaaria ja siihen kuuluu 106 asuinkorttelia. Kaupunginosa voidaan jakaa kolmeen osaan. Ne ovat Ylä-Pláka (Áno Pláka), joka käsittää Akropoliin rinteen ja on kooltaan noin 14 hehtaaria; Ala-Pláka (Káto Pláka), joka käsittää alemman ja tasaisemman alueen ja on kooltaan noin 18,5 hehtaaria; sekä Anafiótika, joka muodostaa omanlaisensa kykladista saaristokylää muistuttavan pienen kaupunginosan Akropoliin rinteessä.
Lisäksi omaksi alueekseen erotetaan joskus Aérides, joka käsittää Roomalaisen agoran ympäristön. Plákan eteläpuolella on Makrygiánnin kaupunginosa, länsipuolella Monastirákin kaupunginosa. Plákan tori on nimeltään Plateía Filomoúsou Etaireías. Suunnilleen Plákan alueen kulmissa ovat Akrópolin, Monastirákin ja Sýntagman metroasemat.

Historia

Pláka on rakennettu antiikin Ateenan asuinkorttelien päälle. Arkaaisella kaudella kaupungin keskus on saattanut sijaita Plákan paikalla. Muun muassa Ateenan niin kutsutun Arkaaisen agoran sekä Prytaneionin oletetaan sijainneen Plákan alueella jossakin Akropoliin koillis- tai itäpuolella.
Nimi ”Pláka” on mahdollisesti peräisin siitä, että 1400-luvulla alueella asui arvaniitteja, jotka kutsuivat sitä nimellä Pliak Athina (”Vanha Ateena”). Toisaalta nimi voi tarkoittaa myös ”laakeaa” aluetta. Pláka on käytännössä se Ateenan kaupunki, josta tuli itsenäistyneen Kreikan pääkaupunki vuonna 1834.
Kaupunginosan nykyiset rakennukset ovat pääosin peräisin 1800-luvulta, ja monet rakennuksista edustavat uusklassista arkkitehtuuria. Alueen kadut ovat kapeita ja niiden reitti seuraa monin osin antiikin aikaisia ja keskiaikaisia katuja. Eräs näistä on Tripódon-katu, joka noudattaa antiikin aikaista Kolmijalkojen kadun eli Tripodien kadun reittiä.

Rakennukset ja nähtävyydet

Plákan antiikin aikaisista nähtävyyksistä tunnetuimmat ja parhaiten säilyneet ovat Lysikrateen muistomerkki sekä Roomalainen agora, joka tunnetaan erityisesti Tuulten tornista. Kaupunginosan alueella sijaitsee lukuisia bysanttilaisaikaisia kirkkoja, kuten Johannes Teologin kirkko (Ioánnis Theológos), Panagía Gorgoepíkooksen kirkko (Palaiá Mitrópoli), Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos Ragkavá), Pyhän Katariinan kirkko (Agía Aikateríni), Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Metamórfosi Sotíros) sekä Vapahtajan kirkko (Sotíra tou Kottáki). Kaupunginosan pohjoislaidalla on vuonna 1862 valmistunut Ateenan katedraali (Mitrópoli).
Plákan muihin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ateenan yliopistomuseo, Kansantaiteen museo sekä Kreikan juutalainen museo. Kaupunginosassa sijaitsee Tanskan Ateenan-instituutin rakennus.
Lohikosken kirkko (Jyväskylä)

Kirkollinen symboliikka rakennuksessa

Sisääntuloaulan puupaneelikatto on poikkeuksellisen matalalla, mikä symboloi sitä, että kirkkokävijät ovat usein kirkkoon saapuessaan murheiden painamia. Vastakohtaisesti kirkkosali taas on korkea ja valoisa, minkä lisäksi se on vertauskuvallisesti suunniteltu muistuttamaan laivan kokan muotoa. Saliin tulee luonnonvaloa katon ikkunoista ja oikealla seinustalla olevasta suuresta ikkunasta.Sivuikkunan läpi avautuu myös luontonäkymä, jonka on sanottu kuvastavan elämän katoavuutta.
Nopankylä

Nopankylä on yksi Ilmajoen kylistä. Se sijaitsee kunnan länsiosassa. Kylässä on kaksi järveä ja lampi, Vitiäisjärvi ja Kalajaisjärvi sekä Rajalampi Pässilänvuoren kupeessa. Kalajaisjärvellä sijaitsee Ilmajoen kunnan kurssi- ja leirikeskus sekä seurakunnan leirikeskus. Nopankylässä on Ilmajoen kolmanneksi vanhin, nykyisin noin 30 oppilaan koulu.

Ajokalusepät

1700-luvun lopulla kuului Nopankylästä laajalti konevasaran kilkatus. Salomon Koskelalla oli Nenättömänluomassa hamaripaja, jossa hän valmisti hevosvetoisia fälttejä eli kyntöauroja. Malli oli saatu Lapväärtin sepiltä.
Valentin Kuusisto (1847-1932) aloitti turunmallisen hevoskärryn valmistuksen 1869. Saman kärryn raudoitti seppä Juha I Laurila vanhempi. (1821-1905) Laurila takoi Nopankylässä vuodesta 1840. Kärryt myytiin Juho Mahlamäelle Huissille. Tästä alkoi Suomen suurin, kotiteollisesti verkostoitunut hevosajoneuvojen tuotanto. Kylässä oli 1869–1955 kolmisenkymmentä ajokalusepän pajaa, rekien ja kärryjen puuosien valmistajia, pyörien ja kapan valmistajia, kärrymaalareita, toppareita ja kauppamiehiä. Elinkeino työllisti yli 700 henkilöä.
Kärryjen tuotanto päättyi 1955 autojen yleistyessä ja maaseudun koneellistumisen myötä. 1955-luvun jälkeen kärryjen tilalle tulivat kodinkalusteet, ja 1970- luvun loppupuolelle saakka kylässä oli paljon huonekaluteollisuutta.

Ensimmäinen osuuskauppa

Suomen ensimmäinen osuuskauppa perustettiin Nopankylään ostoyhtymän muodossa maaliskuussa 1898.

Tunnustus

Vuonna 2009 Nopankylä valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi.