google/wiki40b huggingface dataset:
Pyhän Eerikin legenda

Pyhän Eerikin legenda on 1200-luvun lopulla syntynyt latinankielinen teksti, joka on ainoa ensimmäisestä Suomeen tehdystä ristiretkestä suoranaisesti kertova lähde.
Legenda on kirjoitettu aikaisintaan 1270-luvun jälkipuoliskolla ja sen tarkoituksena oli Ruotsin kuningas Eerik Pyhän kanonisointi. Vanhin säilynyt legendan käsikirjoitus, Registrum Upsalense, on vuodelta 1344. Sitä säilytetään Ruotsin valtionarkistossa.
British Museumissa on toinen, huomattavasti lyhyempi versio legendasta kirjeen muodossa. Se on kirjoitettu Linköpingin hiippakunnassa. Standardilegenda kuvailee Eerikin elämää ja 50 ihmettä. Se on alkujaan Sigtunan dominikaanikonventin johtajan laatima. Hänestä tuli myöhemmin Västeråsin piispa Israel Erlandsson. Tämän tekstin on täytynyt valmistua viimeistään 1311, jolloin piispa kuoli. Pian tämän jälkeen, 1314, mainitaan ensimmäisen kerran Pyhän Eerikin kappeli Uppsalassa.

Pyhän Eerikin väkivaltainen kuolema

Eerik kuoli legendan mukaan 18. toukokuuta 1160. Päivä on hänen muistokseen edelleenkin Eerikin nimipäivä. Legenda, joka osoittaa Magnus Henrikssonin, tanskalaisen prinssin, Eerikin surmaajaksi, tai ainakin murhan tilaajaksi, kuvailee versiossaan kuolintapaa ja -paikkaa seuraavalla tavalla:
»Sinä päivänä oli Kristuksen taivaaseen astumisen juhla, jolloin hän (kuningas Erik) Herramme tavoin voittaisi marttyyrin palmun ja astuisi taivaaseen. Sinä päivänä hän vietti messua pyhän kolminaisuuden kirkossa vuorella, jota kutsutaan Herramme Vuoreksi ja jolla nyt Tuomiokirkko sijaitsee. Silloin yksi hänen miehistään kantoi hänelle sanoman, että kaupungin ulkopuolella on vihollisia ja että olisi aiheellista kohdata heidän asein.
Silloin hänen sanotaan vastanneen: ”Antakaa minun rauhassa kuulla tämän juhlan suurta sanomaa; asetan toivoni Herraan, että se mikä jumalanpalveluksesta on jäljellä, sen saan juhlallisesti kuulla muualla.”
Kun hän oli tämän sanonut, hän jättäytyi Jumalan haltuun, teki ristinmerkin, lähti kirkosta, aseisti itsensä ja miehensä, meni heidän kanssaan – vaikka olivat harvat – miehinä vihollista vastaan. Nämä alkoivat taistelun ja lähettivät sotajoukkonsa kuningasta vastaan. Kun Herran Voideltu makasi lyötynä maassa, haavoittivat he tätä uudestaan ja uudestaan, he kiusasivat ja pilkkasivat häntä, jo puolikuollutta, löivät epäkunnioittavasti hänen kunnianarvoista päätään.

Näin hän meni voittajana sodasta rauhaan ja vaihtoi autuaasti maallisen valtakunnan taivaalliseen.»
Aino Nykopp-Koski

Oikeudenkäynti

Helsingin käräjäoikeus katsoi Nykoppin 14. toukokuuta 2010 antamallaan välipäätöksellä syylliseksi viiteen murhaan, viiteen murhan yritykseen ja kahteen törkeään pahoinpitelyyn ja lähetti hänet mielentilatutkimukseen. Tutkimuksen mukaan hän toimi täydessä ymmärryksessä, ja hänellä oli antisosiaalinen persoonallisuushäiriö, johon liittyy useita psykopaattisia piirteitä. 
Nykopp tuomittiin Helsingin käräjäoikeuden päätöksellä 22. joulukuuta 2010 elinkautiseen vankeuteen. Nykopp-Koski valitti tuomiosta ja tapauksen käsittely hovioikeudessa alkoi syksyllä 2011. Helsingin hovioikeus katsoi 29. maaliskuuta 2012 antamallaan tuomiolla Nykoppin syylliseksi viiteen murhaan, viiteen murhan yritykseen, kolmeen törkeään pahoinpitelyyn, kahteen törkeään varkauteen, kahteen varkauteen sekä kahteen huumausainerikokseen. 
Hovioikeus piti käräjäoikeuden langettaman elinkautisen vankeustuomion voimassa. Korkein oikeus hylkäsi Nykopp-Kosken valituslupahakemuksen 22. marraskuuta 2012 antamallaan päätöksellä.
Wienin taidehistoriallinen museo

Wienin taidehistoriallinen museo (saks. Kunsthistorisches Museum) on taidehistoriallinen museo Ringstraßen varrella Wienissä Itävallassa. Sen avasi Itävallan keisari Frans Joosef I vuonna 1891. Museon suunnittelivat arkkitehdit Gottfried Semper ja Karl von Hasenauer Italian renessanssin tyyliin, ja se rakennettiin vuosina 1872–1891. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa muinaisen Egyptin, antiikin Kreikan, antiikin Rooman sekä keskiajan, renessanssin ja barokin ajan taideteoksia. Museon kokoelmat ovat maailman laajimpia ja tärkeimpiä.
Cargolux

Cargolux (IATA: CV, ICAO: CLX, kutsukoodi: Cargolux) on luxemburgilainen vuonna 1970 perustettu lentoyhtiö. Se on yksi Euroopan suurimmista rahtilentoyhtiöistä.

Reittiverkosto

Cargoluxin rahtipalvelut kattavat seuraavat kohteet (tammikuussa 2005):

Onnettomuudet

Tammikuussa 2006 Shanghain Pudongin kansainväliselle lentoasemalle pysäköidyn lentokoneen nokkapyörä vetäytyi takaisin koneen sisään. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa.
Taidegalleria Terttu Jurvakainen

Kesänäyttelyitä ja kulttuuritapahtumia

Taidegalleria Terttu Jurvakainen on järjestänyt kesänäyttelyitä 1970-luvun loppupuolelta alkaen vuosittain. Kesänäyttelyissä on esillä Jurvakaisen ja kutsuttujen taiteilijoiden teoksia ja gallerian kesänäyttelystä on tullut jo käsite. Näyttelytoiminnan lisäksi galleria on vuosikymmenien ajan toiminut monien kulttuuritilaisuuksien tapahtumapaikkana ja siellä järjestetään myös konsertteja.
Galleriassa on näyttelytilaa 600 m² ja näyttelytilaan sisältyy myös kahvio. Galleria on avoinna kesäisin 16. kesäkuuta - 31. elokuua ke-su kello 12-17. .
Elkie Brooks

Elkie Brooks (s. 25. helmikuuta 1945, Salford) on brittiläinen laulaja. Hän aloitti uransa 1970-luvun alun yhtyeessä Vinegar Joe ja on siitä lähtien toiminut soolouralla. 
Brooks on yli 30-vuotisen soolouransa aikana julkaissut yhdeksäntoista studioalbumia.
Ilmari Krohn

Elämä

Krohn opiskeli Helsingin yliopistossa estetiikkaa ja nykyiskansain kirjallisuutta sekä Richard Faltinin johdolla ja Leipzigin konservatoriossa musiikinteoriaa, sävellystä, pianonsoittoa ja urkujensoittoa. Jo opiskeluvuosinaan hän keräsi suomalaisia kansansävelmiä. Hän kiinnostui erityisesti hengellisistä sävelmistä ja käsitteli niitä ensimmäisessä suomalaisessa musiikkitieteen alan väitöskirjassa Über die Art und Entstehung der geistlichen Volksmelodien in Finland (1899). Krohnia voidaan pitää Suomen musiikkitieteen perustajana: hän toimi vuodesta 1900 alkaen yliopiston ensimmäisenä musiikin historian ja teorian dosenttina ja hoiti musiikkitieteen ylimääräistä professuuria vuosina 1918–1935. Hän myös pani alulle v. 1911 musiikintutkijoiden tutkijayhteisön, joka rekisteröitiin myöhemmin (1916) nimellä Suomen musiikkitieteellinen seura. 
Krohn opetti Helsingin Filharmonisen Seuran orkesterikoulussa, Helsingin musiikkiopistossa (nykyinen Sibelius-Akatemia) ja Helsingin kirkkomusiikkiopistossa. Kirkkomuusikkona hän toimi Tampereella Aleksanterin kirkossa (1894–1905) ja Helsingin eteläisessä (Sörnäisten) suomalaisessa seurakunnassa Kallion kirkossa (1911–1944; Kallion kirkko rakennettiin vuonna 1912). Hän sävelsi pääasiassa hengellistä musiikkia, kuten kuoro- ja yksinlauluja, viisi kantaattia, oratoriot Ikiaartehet ja Voittajat, Johannes-passion, oopperan Tuhotulva (1916–18) ja ainoana säveltäjänä maailmassa koko Psalmien kirjan sisältävän Psalttarin.
Ikiaartehet on ensimmäinen suomalainen oratorio, ja tekstin kirjoitti puoliso Hilja Haahti. Krohn ja Haahti vierailivat Roomassa pääsiäisenä 1911 ja Krohn kiinnostui armenialaisesta liturgiasta. Oratoriossa on kolme kuvaelmaa, ja ne sijoittuvat alkukristittyjen aikaan. Oratorion kantaesitys oli vuonna 1914. Soitinnusta arvosteltiin, ja Krohn uudisti oratoriota 1930-luvun alussa. Uusi versio kantaesitettiin vuonna 1935.
Krohn oli tuottelias tutkija, ja hän käsitteli hengellisen musiikin lisäksi mm. Richard Wagnerin, Anton Brucknerin ja Jean Sibeliuksen tuotantoa. Hän kehitti kattavan musiikinteorian, joka käsitti rytmi-, sävel-, sointu-, kontrapunkti- ja muoto-opin. Krohnin tutkijantyölle olivat ominaisia pyrkimys ilmiöiden täydelliseen systematisoimiseen, klassistinen estetiikka, sisällön kuvailu, kansalliset ja uskonnolliset painotukset sekä konservatiivisuus. Hän toimi myös musiikkiarvostelijana. Ilmari Krohn vihittiin Helsingin yliopistossa teologian kunniatohtoriksi vuonna 1955. Hän sai elämäntyöstään Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1954.
Ilmari Krohnin 1. puoliso vuodesta 1893 oli Emilie von Dittmann (1870−1905) ja 2. puoliso vuodesta 1906 kirjailija Hilja Haahti. Ensimmäisestä avioliitosta syntyneitä poikia olivat lääkäri ja runoilija Ensio Kurki-Suonio (1896−1993), säveltäjä Felix Krohn (1898−1963) ja Helsingin Johanneksen seurakunnan kirkkoherra ja hengellisen kansanmusiikin tutkija, teologian tohtori Erkki Kurki-Suonio (1901−1985).
Bernard Hinault

Bernard Hinault (s. 14. marraskuuta 1954 Yffignac, Ranska), lempinimeltään ”Le Blaireau” eli ”mäyrä”, on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän on kolmas, joka pystyi viiteen Ranskan ympäriajon voittoon (vuosina 1978, 1979, 1981, 1982 ja 1985). Hinaultilla on Eddy Merckxin jälkeen tilillään toiseksi eniten suurten ympäriajojen voittoja (10 kappaletta). Viiden Ranskan ympäriajovoiton lisäksi hän voitti Italian ympäriajon kolmasti (1980, 1982 ja 1985) ja Espanjan ympäriajon kahdesti (1978 ja 1983). Hinault oli Merckxin kaltainen yleislahjakkuus, joka pystyi huippusuorituksiin kaikilla maantiepyöräilyn osa-alueilla. Hinaultin kilpaura alkoi vuonna 1977 ja hän ehti sen aikana saavuttaa yli 250 voittoa.
Hinaultin kilpasuorituksista tunnetuimmaksi on jäänyt vuoden 1980 Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Lumimyrskyn pilaamaan kilpailuun startanneista 174 kilpailijasta ainoastaan 21 ajoi maaliin saakka. Kilpailun viimeiset 80 kilometriä Hinault ajoi yksin ja onnistui tuolla matkalla tekemään huikean 9.24 minuutin kaulan toiseksi tulleeseen Hennie Kuiperiin.
Bernard Hinault vetäytyi kilpauralta suoraan huipulta vuonna 1986.
Jättiläissiipikotilo

Ulkonäkö ja koko

Jättiläissiipikotilo kasvaa noin 30 senttiä pitkäksi ja painaa yli kaksi kiloa. Se kasvaa täysikokoiseksi 3–5 vuodessa, elää tyypillisesti 20–30 ja joskus jopa 40 vuotta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Jättiläissiipikotilo elää Karibianmerellä ja Meksikonlahdella. Sitä tavataan koralliriutoilla, hiekkapohjalla ja meriruhoniityillä, mutta ei yleensä syvemmällä kuin 20 metrin syvyydessä.
Anneli Haahdenmaa

Eija Anneli Haahdenmaa (13. kesäkuuta 1930 Iisalmi – 29. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Suurimman osan urastaan Helsingin Kaupunginteatterissa tehneen Haahdenmaan repertuaariin kuuluivat puhenäytelmien ohella useat musikaali- ja operettiroolit. 1960- ja 1970-luvuilla hän näytteli lukuisissa televisiotuotannoissa.

Avioelämä

Anneli Haahdenmaa avioitui dosentti Lauri Pöyhösen kanssa 1952. Liitto päättyi 1962. Vuonna 1964 hän avioitui diplomiekonomi Börje Fagerstedtin kanssa. Liitto päättyi 1981. Haahdenmaan kolmas aviopuoliso on filosofian maisteri Antti Hyvärinen. Hänellä on kaksi tytärtä: Tiina Annukka (s. 1954) ja Katri Peppiina (s. 1958).
Madridin metro

Madridin metro (esp. Métro de Madrid) on Espanjan pääkaupunkia Madridia palveleva metrojärjestelmä. Se on linjapituudeltaan (293 km) maailman kahdeksanneksi laajin metro. Madridissa on myös laaja Renfen ylläpitämä Cercanías Madrid-lähiliikennejunaverkko, joka risteää monin paikoin metroverkon kanssa.
Metroa ylläpitää Madridin itsehallintoalueen alainen yhtiö Metro de Madrid S.A. Matkustajat voivat ostaa kuukausilippuja, jotka mahdollistavat kaikkien joukkoliikennevälineiden rajoittamattoman käytön alueella.
Suomalainen KONE Oyj on toimittanut Madridin metroon liukuportaita ja konehuoneettomia hissejä.

Metroverkon rakennuksen vaiheet

Madridin metroa alettiin rakentaa vuonna 1916 ja ensimmäinen 3,5 km:n pituinen linja otettiin käyttöön vuonna 1919. Linjan pääteasemina olivat Puerta del Sol ja Cuatro Caminos ja linjalla oli kuusi väliasemaa. Metroa on sen jälkeen laajennettu monessa vaiheessa. Suuri projekti 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa toi mukanaan noin 50 kilometriä uusia metrotunneleita, mukaan lukien suoran yhteyden keskikaupungilta Barajasin lentoasemalle.
MetroSur-linja rakennettiin 2000-luvun alussa parantamaan yhteyksiä kaupungin eteläpuolisille esikaupunkialueille. Rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 2000 ja ne kestivät yhteensä lähes kolme vuotta. MetroSur avattiin 11. huhtikuuta 2003 ja se käsittää 40,7 kilometriä metrotunneleita ja 28 uutta asemaa (mukaan lukien risteysasema linjan 10 kanssa, joka yhdistää sen keskikaupunkiin). Linja yhdistää Getafen, Móstolesin, Alcorcónin, Fuenlabradan ja Leganésin kaupungit Madridiin.
Vuonna 2007 valmistui metroa täydentävä pikaraitiotieverkko (Metro Ligero de Madrid), joka käsittää kolme linjaa, yhteispituudeltaan 28 km.
Hiilitetrakloridi

Ominaisuudet

Hiilitetrakloridimolekyylissä hiiliatomiin yksinkertaisilla kovalenttisilla sidoksilla kiinnittyneet neljä klooriatomia sijoittuvat symmetrisesti muodostaen tetraedrin. Symmetrisyyden ansiosta molekyylillä ei ole dipolimomenttia. Tämän ansiosta hiilitetrakloridi on ei-polaarinen, joten sitä voidaan käyttää liuottamaan muita ei-polaarisia yhdisteitä. 
Puhtaalla hiilitetrakloridilla on alhaisissa lämpötiloissa erittäin huono syttyvyys.

Käyttö

1900-luvun alussa hiilitetrakloridia käytettiin vaahtosammuttimissa, liuottimena kuivapesussa, tuholaistorjunnassa sekä jäähdytysaineena. Kun aineen myrkyllisyys tuli selville, alettiin sitä korvata turvallisemmilla vaihtoehdoilla. Ainetta on käytetty myös neutriinojen etsinnässä.

Vaikutukset ihmiseen

Altistuminen suurille määrille hiilitetrakloridia voi vaikuttaa keskushermoston, mukaan lukien aivojen, toimintaan. Altistuneet voivat tuntea itsensä huumatuiksi. Muita oireita ovat päänsärky, huimaus, väsymys ja pahoinvointi. Pidempiaikainen altistus voi aiheuttaa kooman tai jopa kuoleman. Lyhytaikainenkin altistus voi aiheuttaa maksa- ja munuaisvaurioita.
FS Bayard (1880)

Palvelus

Bayard riisuttiin aseista ja se muutettiin proomuksi vuonna 1899.
Roksana Węgiel

Biografia

Lapsena Węgiel harjoitteli rytmistä voimistelua ja judoa. Hän aloitti laulamisen 8-vuotiaana.
Vuonna 2017 hän osallistui Puolan The Voice Kidsin ensimmäiselle tuotantokaudelle. Kilpailussa hänen valmentajanaan toimi Edyta Górniak.  Węgiel pääsi kilpailussa finaalin asti ja voitti kilpailun.
21. syyskuuta 2018 ilmoitettiin, että hän edustaa Puolaa lasten Euroviisuissa. 25. marraskuuta hän kilpaili kilpailun finaalissa, jossa hän esiintyi viimeisenä, kahdentenakymmenentenä. Hän voitti kilpailun 215 pisteellä (136 katsojilta ja 79 tuomareilta)
Barni

Barni (engl. barn, tunnus b) on hyvin pieni pinta-alan yksikkö, jota käytetään tehollisen poikkipinta-alan ja vaikutusalan yksikkönä ydinfysiikassa. Yksi barni on 10–28 neliömetriä.
Yksi barni vastaa suunnilleen uraaniatomin ytimen poikkipinta-alaa. Sitä käytettiin alun perin ydinreaktioiden vaikutusalan yksikkönä, mutta nykyisin myös hiukkasfysiikassa kaikkien sirontaprosessien vaikutusalojen yhteydessä. Vaikka barni ei ole SI-järjestelmän mukainen yksikkö, mittayksikköjä koskeva kansainvälinen standardi ja myös Suomessa voimassa oleva mittayksikköasetus hyväksyvät sen.

Muita yksiköitä

Laskettujen poikkipinta-alojen yksikkönä käytetään usein myös luonnonvakioista johdettua yksikköä ħ²c²/GeV², joka on suunnilleen 0,3894 mb.

Alkuperä

Yksikön nimen barni johtuu englannin kielen latoa tarkoittavasta sanasta barn. Kun fyysikot toisen maailmansodan aikana suunnittelivat atomipommia, eräät Purduen yliopiston tutkijat, jotka tutkivat neutronien sirontaa uraaniatomin ytimestä, kuvailivat tätä ydintä muihin ytimiin verrattuna ”suureksi kuin lato” (engl. barn). Tämän vuoksi projektiin osallistuneet fyysikot alkoivat käyttää tätä sanaa (barn) tarkoittamaan 10⁻²⁴ neliösenttimetrin suuruista yksikköä, joka vastasi suunnilleen uraaniytimen poikkipinta-alaa. Koska projekti oli erittäin salainen, sanalla oli aluksi myös peiteilmaisun luonne, jolla silläkin pyrittiin salaamaan ulkopuolisilta, mitä oli tekeillä. Myöhemmin siitä kuitenkin tuli virallisesti hyväksytty mittayksikön nimi.
Dimetyyliamiini

Valmistus ja käyttö

Dimetyyliamiinia valmistetaan metanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla, jossa sen lisäksi muodostuu metyyliamiinia ja trimetyyliamiinia. Reaktio katalyyttinä käytetään happamia piidioksidi-alumiinioksidikatalyyttejä. Tuote puhdistetaan jakotislauksella. Dimetyyliamiinia käytetään happamien kaasujen adsorboimiseen, liuottimena ja monien yhdisteiden kuten lääkeaineiden, hyönteismyrkkyjen, värien ja vulkanoinninkiihdyttimien synteesissä.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää voimakkaasti silmiä ja hengitysteitä. Suurien pitoisuuksien hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. 
Dimetyyliamiinia esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Git

Erityisominaisuudet

Gitin suunniteltiin olemaan mahdollisimman nopea (Linux-ytimeen tulee valtava määrä muutoksia), tukemaan hajautettua työskentelyä, ja estämään datan virheellisyys sekä katoaminen. Sen oli myös kyettävä hallitsemaan Linuxin valtavaa kokoluokkaa, toisin kuin monet muut järjestelmät, jotka eivät skaalaudu isojen hakemistopuiden hallintaan. Git suunniteltiin myös eri kehityshaarojen tehokkaaseen ja helppoon hyödyntämiseen. Käyttöliittymänsä puolesta Git on suunniteltu Unixin periaatteiden mukaiseksi ”työkalusarjaksi”; Git on oikeastaan joukko ohjelmia, joista kukin tekee yhden tietyn asian hyvin.
Tiedostojen uudelleennimeäminen Gitissä on ns. implisiittistä (eksplisiittisen sijaan). CVS:n yleisenä heikkoutena pidetään sen tapaa tunnistaa koko päivityshistoria tiedoston nimen mukaan, jolloin tiedoston siirtäminen tai uudelleennimeäminen ei ole mahdollista joko keskeyttämättä tai uudelleennimeämättä sen historiaa, tehden siitä virheellistä. Useimmat uudemmat versionhallintajärjestelmät antavat tiedostoille oman pysyvän nimensä (vähän kuin tiedostojärjestelmistä tutun inoden). Git ei käytä tämänkaltaisia tunnisteita, sillä koodia joudutaan välillä paloittelemaan tai yhdistelemään uudelleennimeämisen lisäksi. Tämän ylöskirjaaminen pelkkänä uudelleennimeämisenä jäädyttäisi historian jälleen virheelliseksi, mistä johtuen Git tunnistaa uudelleennimeämiset automaattisesti tallennehistoriaa selaamalla sen sijaan, että se kirjattaisiin jo tallennushetkellä. (Yksinkertaistettuna version N jokin tiedosto on uudempi kuin N-1:n. Kun N-1:stä ei löydy kyseisen nimistä tiedostoa, Git etsii tiedostoa joka löytyy vain tästä versiosta, ja on sisällöltään mahdollisimman samanlainen uudempaan verrattuna.) Tämä vaatii kuitenkin luonnollisesti enemmän säikeitä (kuormittaen siten prosessoria) sekä monenlaisia asetuksia kontrolloimaan heuristiikkaa.
Gitin on myös päätetty olevan seuraamatta tyhjiä hakemistoja. Tästä syystä pelkkien hakemistojen seuraamiseen on kansioon luotava aina vähintään yksi tyhjä tiedosto (esim. .gitignore).

GVFS

Microsoft on julkaissut Git Virtual File System (GVFS) -projektin laajojen projektien hallintaan. GVFS mahdollistaa osan lähdekoodeista näkyvän virtuaalisesti osana repositorya varsinaisen latauksen tapahtuessa kun tiedostoa tarvitsee käsitellä.

SHA-1

Git käyttää nykyisin SHA-1-tiivistefunktiota tiedostojen seurantaan.
Siirtyminen uudempaan standardiin on työn alla.

Ohjelmistotuki

Microsoftin Visual Studio -kehitysympäristössä on tuki Git-versionhallinnalle.
Tarmo Kirjonen

Tarmo Kirjonen on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut 218 runkosarjaottelua Salibandyliigassa, jossa hän edustaa Esport Oilersia. Kirjosen pelinumero on 18. Hän voitti maailmanmestaruuden Prahassa joulukuussa 2008.
Heinrich Sutermeister

Heinrich Sutermeister (12. elokuuta 1910 Feuerthalen – 16. maaliskuuta 1995 Vaux-sur-Morges) oli sveitsiläinen säveltäjä.
Sutermeister sai Münchenissä alan opetusta Carl Orffilta, ja Orff antoi merkittäviä vaikutteita hänen myöhempään tuotantoonsa. Palattuaan Sveitsiin 1930-luvulla Sutermeister omistautui säveltämiselle. 
Sutermeisterin merkittävimpiä teoksia on ooppera Romeo und Julia, joka sai kantaesityksensä Dresdenissä 1940. Hän kirjoitti runsaasti muuta näyttämömusiikkia sekä muun muassa konserttoja. 
Tukholmassa kantaesityksen saanut Raskolnikov (1948) herätti suurta huomiota.
Viktor Kaplan

Viktor Kaplan (27. marraskuuta 1876 – 23. elokuuta 1934) oli itävaltalainen insinööri. Hän on Kaplan-turbiinin keksijä.
Finyl Vinyl

Tietoa albumista

Albumin kappaleista viisi on peräisin yhtyeen viimeiseltä Japanin kiertueelta maaliskuulta 1984. Kyseiseltä kiertueelta julkaistiin Japanissa myös video ja nämä kappaleet ovat suurimmaksi osaksi peräisin kyseisen videon soundtrackilta. Kappaleessa "Difficult to Cure" joka pohjautuu Beethovenin yhdeksänteen sinfoniaan, yhtyettä säestää japanilainen sinfoniaorkesteri. Yhtyeen johtohahmo ja kitaristi Ritchie Blackmore tiettävästi teki studiokorjauksia joihinkin kappaleisiin jälkeenpäin. 
"Can't Happen Here" on kannen mukaan Nassau Coliseumilta 1981, mutta todellisuudessa kappale on nauhoitettu Bostonissa samana vuonna. 
"Tearin' Out My Heart", "Stone Cold" ja "Power" ovat peräisin San Antoniossa vuonna 1982 taltioidusta konsertista, josta on julkaistu myös Live Between the Eyes-niminen konserttivideo. "Power" on myös julkaistu "Street of Dreams" 12"-singlen b-puolella. 
"Since You've Been Gone" on taltioitu ensimmäisessä Doningtonin Monsters of Rock-tapahtumassa, jossa Rainbow oli pääesiintyjänä. Saman kokoonpanon materiaalia ovat myös single-b-puolet "Bad Girl" ja "Weiss Heim". Albumi kreditoi virheellisesti "Weiss Heim"-kappaleen rumpaliksi Bobby Rondinellin vaikka Cozy Powell soittaa kyseisessä kappaleessa. "Jealous Lover" julkaistiin "Can't Happen Here"-singlen b-puolella ja myös omana EP:nä. 
Ronnie James Dion ajalta mukana ovat vuonna 1978 taltioidut "Man on the Silver Mountain" ja "Long Live Rock 'n' Roll". Albumin miksanneen ja koostaneen Roger Gloverin mukaan käytettävissä ei tuolloin ollut muuta varhaisen Rainbown materiaalia, mistä johtuu Dion aikaisen osuuden vähäisyys tällä albumilla.
Albumi julkaistiin tupla-albumina avattavilla kansilla ja sisäkannesta löytyy kuvia yhtyeestä vuosien varrelta. Myös basisti Jimmy Bain ja kosketinsoittaja Tony Carey ovat kuvissa mukana vaikka he eivät tällä albumilla soitakaan. Albumin kasettiversiossa on kappale "Street of Dreams" jota ei vinyyliversiosta löydy. Ensimmäinen CD-painos taas pudottaa "Street of Dreams"in ja "Tearin' Out My Heart"in pois. Remasteroitu CD-versio on tupla-CD ja se sisältää kummankin kappaleen. 
Myös video nimeltä The Final Cut julkaistiin vuonna 1985 ja se sisältää yhtyeen promo-videoita sekä livemateriaalia.