McDonnell Douglas MD-11

Historia

McDonnell Douglas alkoi 1980-luvun puolivälissä kaavailla seuraajaa 1970-luvulla liikenteeseen tulleelle laajarunkoiselle, kolmimoottoriselle DC-10-matkustajakoneelle. Suunnittelutyö alkoi vuoden 1986 lopussa, ja koneen nimeksi tuli MD-11.
Koneesta tuli edeltäjäänsä hieman pidempi (5,71 m), tehokkaampi ja modernimpi kone, mutta se perustuu silti hyvin pitkälti DC-10:n suunnitteluun. Ulkoisesti konetyypit ovat hyvin saman näköisiä. Selkein ulkoinen ero on MD-11:n wingletit, joiden tarkoituksena on parantaa lennon taloudellisuutta.
Ensilento oli tammikuussa 1990 ja ensimmäinen kone, tunnukseltaan OH-LGA (lempinimeltään Olga), luovutettiin Finnairille 7. joulukuuta 1990. Näin Finnair oli ensimmäinen lentoyhtiö, joka sai MD-11-koneen käyttöönsä.
Vuonna 1996 esiteltiin MD-11:n pitkän toimintamatkan versio MD-11ER. Markkinoille tulivat myös rahtiversio MD-11F, kombiversio MD-11C (joka kuljettaa sekä matkustajia että rahtia).
Konetyypin valmistus lopetettiin 2001, jolloin oli valmistettu 200 konetta. Konetyyppi ei koskaan saavuttanut suurta suosiota. Yksi syy tähän oli koneen suunniteltua suurempi polttoaineenkulutus ja uusien kaksimoottoristen laajarunkoisten koneiden edullisemmat käyttökustannukset. Finnair oli KLM:n jälkeen toiseksi suurin tämän konemallin käyttäjä. Parhaimmillaan Finnairin laivastossa oli 7 MD-11-konetta. Rahtikoneina ne ovat edelleen suosittuja DC-10:n tavoin suuren kantavuuden ja pitkän toimintamatkan vuoksi.
Finnairin viimeinen MD-11-reittilento AY022 lennettiin maanantaina 22. helmikuuta 2010 Delhistä Helsinkiin. Kapteenina toimi lennon jälkeen eläkkeelle jäänyt Jaakko Valli. Lennon jälkeisessä juhlatilaisuudessa MD-11-ryhmäpäällikkö Rabbe-Holger Wrede korosti konetyypin merkitystä yhtiön nykyisen kaukoliikennestrategian muotoutumiselle.  Konetyypin viimeinen aikataulunmukainen matkustajaliikenteen lento oli 26. marraskuuta 2014 KLM:n lento 672 Montrealista Amsterdamiin.

Lentoreitit

Konetyypillä lennetään tyypillisesti pitkiä reittejä, eivätkä konetta rajoita ETOPS-määräykset kolmimoottorisuuden ansiosta. Esimerkiksi Helsinki-Vantaalta Finnair lensi konetyypillä Itä-Aasiaan. Koneen toimintamatka on niin pitkä, että sillä pääsee välilaskuitta useimpiin kohteisiin, ja yhden välilaskun avulla teoriassa kaikkialle.

Luotettavuus ja onnettomuudet

Valmistusmääräänsä nähden koneita on menetetty useita. Tähän voi olla osasyynä se, että konetyyppi on ollut hieman epävakaa ohjattava varsinkin huonoissa sääolosuhteissa. Tilanne on parantunut uusien ohjelmien ja koulutuksen myötä. Teknisesti konetyyppi on ollut kuitenkin suhteellisen luotettava. Konetyyppi on ollut mukana viidessä sellaisessa onnettomuudessa, joissa on kuollut ihmisiä. Tuhoisin, 229 kuolonuhria vaatinut onnettomuus tapahtui 2. syyskuuta 1998, kun Swissairin MD-11 eli lento 111 syöksyi mereen Halifaxin edustalla. Onnettomuuden syynä oli koneeseen asennetun viihdejärjestelmän sähköjohdoista aiheutunut tulipalo. FedEx Expressin lennon 80 onnettomuus tapahtui Naritan kansainvälisellä lentoasemalla. Syynä oli se, että MD-11 kone laskeutui perämiehen liian voimakkaan ohjausliikkeen johdosta ponnahtaen kentän pinnasta. Vasen laskuteline toimi suunniteltujen rajojen ulkopuolella ja siirsi liike-energiaa siipeen, joka murtui ja kone pyörähti palavana ympäri. Koneen kaksi lentäjää kuolivat.