google/wiki40b huggingface dataset:
Terveydenhoitaja

Terveydenhoitaja on hoitoalan ammattinimike. Terveydenhoitaja toimii ennaltaehkäisevässä ja terveyttä edistävässä itsenäisessä työssä. Tämä erottaa hänen työnsä sairaanhoitajan työstä. Terveydenhoitajia toimii muun muassa kouluissa, työterveyshuollossa, neuvoloissa ja terveyskeskuksissa.
Terveydenhoitajia koulutetaan ammattikorkeakoulussa. Koulutuksen laajuus on 240 opintopistettä ja kestää noin 4 vuotta. Terveydenhoitajatutkinnon suorittaneet saavat myös sairaanhoitajan ammatinharjoittamisoikeuden.

Historia

Terveydenhoitajien (ent. terveyssisar, terveydenhoitajatar) historia Suomessa on pitkä. 1900-luvun alussa terveydenhoitotyö oli pirstaloitunutta, sillä siitä vastasivat muun muassa diakonissat, kotisairaanhoitajattaret, kouluhoitajattaret ja tuberkuloosihoitajattaret. Vuonna 1879 diakonissaliike tuli Suomeen.  Diakonissat olivat  Suomessa ensimmäiset koulutetut sairaanhoitajat, joiden työ kohdistui koteihin. Heidän työtehtäviinsä ei kuitenkaan tietävästi kuulunut terveydenhoidollinen opetustyö. Vuonna 1912 kotisairaanhoitoon ryhtyi ensimmäinen "kotisairaanhoitajatar".  
Terveydenhoitotyön Suomessa aloittivat yhdistykset. "Tuberkuloosin vastustamisyhdistys" sekä "Vähävaraisten keuhkotautisten avustamisyhdistys" kouluttivat vuodesta 1917 sairaanhoitajia tuberkuloosihuoltotyöhön. Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliitto (MLL) perustettiin vuonna 1920 ja vuotta myöhemmin se alkoi kouluttumaan sairaanhoitajista ja kätilöistä "lastenhoidonneuvojia". Samana vuonna avattiin ensimmäinen nykymuotoisen neuvolan esiaste eli "Lasten Linnan neuvontasema". Vuonna 1922 MLL lähetti ensimmäisen sairaanhoitajan Saksaan tutustumaan "kouluhoitajatartoimintaan" ja heti tämän jälkeen liitto alkoi kouluttaa myös kouluhoitajattaria. Monet opiskelivat nämä kaikki kurssit saaden laajan osaamisen terveyden edistämiseen.

Koulutus kehittyy

1924 MLL järjesti ensimmäiset valtakunnalliset terveyssisarkurssit, jotka kestivät yhteensä puoli vuotta. Kurssin suorittanut oli pätevä toimimaan kaikilla terveydenhuollon aloilla. Jo vuonna 1921 Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland järjesti ruotsiksi omia kursseja terveyssisarille ja "Suomen tuberkuloosi yhdistys" edelleen tuberkuloosihoitajattaria. Sairaanhoitajatarkoulutus siirtyi 1929 kokonaan valtion järjestämäksi ja vuonna 1931 terveydenhuoltokoulutus Valtion terveydenhuolto-opistoon. Terveyssisar nimike muuttui virallisesti terveydenhoitajattareksi. Päätetiin, että 3 vuoden sairaahoito-opintojen jälkeen oli mahdollisuus hakea terveydenhoitajattareksi. 
Vuonna 1972 voimaantullut kansanterveyslaki yhdisti terveyssisarten ja avohoidossa toimineiden kätilöiden virat terveydenhoitajien viroiksi .
Kauko Sorjonen

Kauko Sorjonen (s. 1942, Punkaharju) on keskisuomalainen yritysjohtaja ja kulttuurimesenaatti.
Kauko Sorjonen on Kopijyvä Oy:n, Kauko Sorjosen säätiön ja Minerva Kustannus Oy:n perustaja ja niiden hallitusten pitkäaikainen puheenjohtaja. Sorjonen myi vuonna 1977 perustamansa Kopijyvä Oy:n vuonna 2008 monialakonserni Panostajalle.
Vuodesta 1998 Kauko Sorjosen säätiö on jakanut avustuksia rakennussuojelulle, musiikille, kirjallisuudelle, kuvataiteelle ja tutkimukselle. Se on pelastanut monia vanhoja rakennuksia sekä Jyväskylän seudulla että Pohjois-Suomessa.

Kunnianosoituksia

Kauko Sorjonen sai kotiseutuneuvoksen arvonimen vuonna 1993.
Jyväskylän yliopiston humanistinen tiedekunta myönsi 10. kesäkuuta 2000 Kauko Sorjoselle filosofian kunniatohtorin arvonimen.
Punakaulahanhi

Koko ja ulkonäkö

Pienikokoinen hanhi. Musta selkä ja siivet, valkea raita kyljessä, ruosteenpunainen rinta ja poski. Pituus on 55 cm, siipien kärkiväli 122 cm ja paino 1–1,5 kg

Levinneisyys

Pesii Siperiassa, talvehtii Kaakkois-Euroopassa. Maailmanlaajuisesti uhanalainen laji. Suomessa tavataan muutama yksilö vuodessa hanhien päämuuton aikaan toukokuun lopulla ja syys–lokakuussa.

Elinympäristö

Punakaulahanhi suojautuu naalien hyökkäyksiltä pesimällä lähellä petolintuja.

Lisääntyminen

Naaras munii kesäkuussa 6–7 munaa, joita hautoo 23–25 vuorokauden ajan.

Ravinto

Muiden hanhien lailla punakaulahanhi laiduntaa mehevää ruohoa ja syö siemeniä, myös viljaa. Poikasia se ruokkii hyönteisillä.
Kiinan tasavallan lippu

Kiinan tasavallan lippu eli yleisesti tunnettu Taiwanin lippu oli käytössä ensi kerran Manner-Kiinassa 1917 Guomindang-puolueen nimissä ja myöhemmin vuonna 1928 siitä tehtiin Kiinan tasavallan virallinen lippu.
Pääpiirteiltään lippu on punainen, ja sen vasemmassa yläreunassa sijaitsevan tummansinisen suorakulmion sisään on sijoitettu 12-sakarainen valkoinen aurinko. Kiinan tasavallassa lippua luonnehditaan ja kutsutaan tuttavallisesti "siniseksi taivaaksi, valkoiseksi auringoksi ja kokopunaiseksi maaksi".
Lipun ovat aikoinaan suunnitelleet Lu Hao-tung ja Sun Yat-sen.
Etuosto-oikeus

Etuosto-oikeus on kiinteistön kaupan yhteydessä käytetty käsite jonkin asianosaisen osapuolen oikeudesta asettua ostajan edelle.
Käsitettä käytetään Suomessa ja Ruotsissa varsinkin kunnan etuosto-oikeuden yhteydessä, kun kunta on lain mukaan oikeutettu ostamaan sisällään olevan kiinteistön alkuperäisen ostajan sijasta.
Etuosto-oikeus esiintyy myös muissa yhteisöissä ja voi kohdistua myös immateriaalisiin oikeuksiin kuten mm. levityssopimuksiin. Jos tämä oikeus ei kohdistu tai virheellisesti kohdistuu muihin kuin laillisiin oikeudenomistajiin, voidaan heidän oikeudenmenetyksensä korvata. Sopimus voidaan jopa riitauttaa sillä perusteellä että myyjä on neuvotellut etuosto-oikeuden omistajan kanssa niin että sitä voidaan käyttää hyväksi.

Kunnan etuosto-oikeus kiinteistökaupassa

Kunnan etuosto-oikeudesta säädetään Suomessa etuostolaissa, Norjassa laissa leasing-oikeuksista (Lov om løysingsrettar) ja Ruotsissa laissa etuosto-oikeudesta (Lag om förköpsrätt).
Helsingin kauppaoppilaitos

Helsingin kauppaoppilaitos (vuodesta 2003 Helsinki Business College) oli vuonna 1881 perustettu yksityinen kaupan alan oppilaitos. Se päätettiin vuonna 2007 yhdistää Suomen Liikemiesten Kauppaopistoon, ja uusi yhdistynyt oppilaitos aloitti toimintansa 2009.
Koulu perustettiin yksityisenä ruotsinkielisenä kauppaopistona nimellä Privata Handelsläroverket i Helsingfors. Suomenkielinen osasto perustettiin vuonna 1887 ja ruotsinkielinen lakkautettiin 1977. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat opistosta vuonna 1896 ja se muutettiin 1904 kauppakouluksi. Sen omisti vuodesta 1909 Helsingin kauppakoulu Osakeyhtiö. Viimeisinä vuosina ainoana omistajana oli Helsingin kauppakamari.
Oppilaitos toimi Helsingissä useassa paikassa. Oman rakennuksen se sai 1956 Sturenkatu 2:een, johon valmistui lisäksi uudisrakennus 1981. Se muutti 1996 Vallilan kansakoulun entiseen rakennukseen, joka uudistettiin sitä ennen täysin.
Kerrannaistähkä

Kerrannaistähkä on tähkää muistuttava kukintotyyppi, jossa monikukkaiset tähkämäiset osakukinnot ovat asettuneet tähkän muotoon. Heinäkasveilla kerrannaistähkässä tähkylät ovat asettuneet tähkän muotoon. Kerrannaistähkä on röyhyn ohella toinen heinäkasveilla yleisesti tavattavista kukintotyypeistä, ja esimerkiksi juolavehnän (Elymus repens) sekä englanninraiheinän (Lolium perenne) kukinto on kerrannaistähkä.
Momi (1944)

Palvelus

Alus upposi ilmahyökkäyksessä 5. tammikuuta 1945 Manilan länsipuolella ja se poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta 1945.
William Alden Smith

William Alden Smith (12. toukokuuta 1859 – 11. lokakuuta 1932) oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen (1895–1907) ja senaattori (1907–1919) Michiganin osavaltiosta.

RMS Titanicin turmatutkinta

RMS Titanicin upottua Pohjois-Atlantilla 15. huhtikuuta 1912 vieden mukanaan 1500 ihmishenkeä Smith toimi puheenjohtajana senaatin kuulemisissa, jotka alkoivat Waldorf Astoria -hotellissa New York Cityssä päivä turmasta pelastuneiden saapumisen jälkeen. Paikalle tulleet senaattorit ja muut kuulijat kuulivat turmasta pelastuneiden matkustajien ja henkilökunnan todistuksia. Smithin alakomitea julkaisi raporttinsa 28. toukokuuta 1912. Se johti osaltaan merkittäviin uudistuksiin meriturvallisuudessa. Smith sai kyseenalaista mainetta enemmän värikkäänä kuin tietävänä tutkintalautakunnan puheenjohtajana, saaden Ison-Britannian lehdistössä jopa lempinimen "Watertight Smith" (suom. vesitiivis Smith) kysyessään olivatko vesitiiviit laipiot, joiden tarkoitus oli pitää laiva pinnalla, tarkoitettu suojaamaan matkustajia. Tutkinnasta kertovassa kirjassaan "The Other Side of the Night" Daniel Allen Butler huomauttaa, että Smith oli käynyt tutustumassa Titanicin sisaralukseen, RMS Olympiciin, ja näin ollen tiesi, mikä laipioiden tehtävä oli, mutta että suurempi yleisö ei välttämättä tiennyt.  Muiden kysymysten tarkoitus oli pakottaa miehistö ja henkilökunta vastaamaan kansantajuisesti ja välttämään teknistä kieltä.
Anja Koski-Jännes

Anja Marja-Liisa Koski-Jännes (o.s. Koski; s. 16. joulukuuta 1944 Helsingin mlk) on sosiaalipsykologian professori emerita. Hän oli myös Tampereen yliopiston sosiologian ja sosiaalipsykologian laitoksen johtaja vuoteen 2007 saakka, jolloin johtajana jatkoi professori Matti Alestalo.
Anja Koski-Jännes on paneutunut erityisesti riippuvuuden aihepiiriin. Hän on kirjoittanut artikkeleita kansainvälisiin ja suomalaisiin julkaisuihin ja tehnyt tutkimustyötä vuodesta 1980 lähtien. Koski-Jänneksen tutkimusalat ovat addiktiivinen käyttäytyminen, toipuminen, hoitoprosessit ja tuloksellisuus, sosiaalisen tuen tutkimus sekä narratiivitutkimus.

Tieteelliset ansiot

Koski-Jännes on toiminut valvojana tai opponenttina seitsemässätoista filosofian tohtorin ja lisensiaatin väitöksessä, vertaisarvioinut alan julkaisuja ja antanut opetusta ja luennoinut tutkimusalallaan sekä Suomessa että ulkomailla. Hän on myös antanut haastatteluja radio- ja TV-ohjelmissa sekä opetusvideoilla. Hän on myös toiminut Suomen Akatemian asiantuntijatehtävissä.
Roland Joffé

Roland Joffé (s. 17. marraskuuta 1945 Lontoo) on englantilais-ranskalainen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat Kuoleman kentät (1984), Linnake (1986), Salaisuuksien varjossa (1989), Ilon kaupunki (1992), Tulipunainen kirjain (1995) ja There Be Dragons (2011). 
Joffé oli 1980-luvulla kahteen otteeseen ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän voitti Kultaisen palmun vuoden 1986 elokuvasta Linnake.
Ääriarvo

Matematiikassa funktion ääriarvo on funktion arvo sellaisessa pisteessä, että tämän pisteen jossakin ympäristössä olevissa pisteissä funktion arvo on aina joko suurempi tai yhtä suuri (minimi) tai pienempi tai yhtä suuri (maksimi) kuin ääriarvo. Ääriarvot voivat olla funktion maksimeja tai minimejä.  Ääriarvot voivat olla paikallisia eli lokaaleja tai yleisiä eli globaaleja ääriarvoja. Funktion derivaatta on nolla niissä ääriarvokohdissa, joissa funktio on derivoituva. (Huomaa, että esimerkiksi suljetun välin päätepisteissä funktio ei ole derivoituva, vaikka sama funktio ilman tarkasteluvälin rajausta olisikin derivoituva kaikkialla.)

Paikallinen minimi

Funktion f paikallinen (lokaali) minimi välillä  on 
Funktion f paikallinen (lokaali) minimi välillä  on  jos ja vain jos ehto  toteutuu kaikilla  , jotka kuuluvat väliin  ja ovat pisteen  lähellä.

Paikallinen maksimi

Funktion f paikallinen (lokaali) maksimi välillä  on 
Funktion f paikallinen (lokaali) maksimi välillä  on  jos ja vain jos ehto  toteutuu kaikilla  , jotka kuuluvat väliin  ja ovat pisteen  lähellä.

Globaali minimi

Funktion f (globaali) minimi on 
Minimi on siis funktion kaikkein pienin arvo.

Globaali maksimi

Funktion f (globaali) maksimi on 
Maksimi on siis funktion kaikkein suurin arvo.
The Getaway (videopeli)

Juoni

Menneisyydessään rikollistyötä tehneen Mark Hammondin vaimo Susie ammutaan heidän talonsa edessä, kun tämä on viemässä heidän lastansa Alexia kouluun. Susie menehtyy kadulle kereten sanoa ”Pelasta poikamme”. Alex kidnapataan ja Mark lähtee kidnappaajien perään. Hän seuraa heitä ja löytää heidän salaisen piilopaikan, jossa Markille selviää kaikki. Kaiken takana on Charlie Jolson, Lontoon suurin ja kunnioitetuin gangsteri. Hän alkaa kiristää Markia, joka joutuu tekemään rikoksia ja hankkimaan lunnaat, jotta hän saa nähdä Alexin. Charlien rikoskumppani Yasmin lupaa auttaa Markia sillä ehdolla, että tämä auttaa häntä. Samaan aikaan poliisi D.C. Frank toisella puolella Lontoota haaveilee pidättävänsä Charlie Jolsonin.
Viktor Glušenkov

Seurajoukkueura

Glušenkov aloitti ammattilaisuransa Neuvostoliiton pääsarjassa Moskovan Dynamon joukkueessa vuonna 1978. Ennen debyyttiään hän oli edustanut Neuvostoliittoa alle 18-vuotiaiden poikien EM-turnauksessa. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan Glušenkov pelasi 15 pääsarjaottelua ja kävi lainalla alemmalla sarjatasolla Dizel Penzan joukkuessa. Kauden 1981–1982 hän pelasi kokonaan Neuvostoliiton toisella sarjatasolla Dinamo Minskin joukkueessa. Vuosina 1982–1986 hän pelasi yhtäjaksoisesi Neuvostoliiton pääsarjassa Dinamo Moskovan joukkueessa. Kaudelle 1986–1987 hän siirtyi Dynamo Harkovaan pelaamaan toisella sarjatasolla ja oli nostamassa seuraa pääsarjatasolle keväällä 1988. Kauden 1988–1989 Glušenkov pelasi pääsarjatasolla Harkovassa ennen paluutaan takaisin Moskovaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 48 ottelua Dynamon 1-joukkueessa ja yhden pelin kolmannella sarjatasolla Dynamon 2-joukkueessa. Kauden 1990–1991 Glušenkov aloitti Moskovan Dynamossa mutta siirtyi pian pelaamaan Suomeen Ilvekseen. Ilveksessä Glušenkov pelasi kahden kauden aikana 88 ottelua ja jatkoi sitten matkaansa Ruotsin 2. divisioonaan Östersunds IK:n joukkueeseen. 10 Ruotsissa pelatun pelin jälkeen Glušenkov palasi Moskovaan pelaamaan Dinamon 2-joukkueessa. Seuraavalla kaudella Glušenkov pelasi kolme runkosarjaottelua ja 13 playoff-ottelua Dinamon 1-joukkuessa Venäjän Superliigassa. Kausi 1996–1997 oli Glušenkovin viimeinen Moskovassa ja hän pelasi kaudella 45 runkosarjaottelua ja 11 playoff-ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Dynamo Energija Jekaterinburgiin, jossa pelejä kertyi vain viisi kappaletta ennen siirtymistä neljännelle sarjatasolle Vitjaz Tšehovin joukkueeseen. Kauden päätteeksi joukkue nousi seuraavalle sarjaportaalle ja Glušenkov pelasi joukkuessa vielä yhden kauden ennenkuin päätti uransa.

Maajoukkueura

Glušenkov edusti Neuvostoliittoa 1978 alle 18-vuotiaiden poikien EM-turnauksessa tehden turnauksen viidessä ottelussa tehot 1+1. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-turnauksissa 1979 ja 1980 yhteensä 11 ottelua tehoin 0+3.
Niklas Mannfolk

Niklas Jan Anders Mannfolk (s. 16. heinäkuuta 1984 Valkeakoskella) on suomalainen poliitikko. Hän on Suomen ruotsalainen kansanpuolueen (RKP) varapuheenjohtaja.
Mannfolk oli RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin puheenjohtaja. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2012, voitettuaan liittokokouksen äänestyksessä vastaehdokkaansa Daniela Holmin äänin 45–27 . Vuonna 2013 hänet valittiin toiselle kaudelle. Hänen seuraajanaan aloitti Ida Schauman vuonna 2014. Ennen puheenjohtajuuttaan Mannfolk toimi Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana 2008-2009, Turun yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 2009-2011, sekä Liberaalit Opiskelijat LSK:n liittohallituksessa vuonna 2010.
Mannfolk kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2004 Turun Luostarivuoren lukiosta ja suoritti asepalveluksensa Porin Prikaatissa sekä Parolan Panssarikoulussa 2004-2005. Syksystä 2005 Mannfolk opiskeli Turun kauppakorkeakoulussa pääaineenaan kansainvälinen liiketoiminta ja sivuaineinaan logistiikka ja yritysjuridiikka. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi keväällä 2012. Vuosina 2008–2009 hän toimi Turun kauppakorkeakoulun hallituksen jäsenenä.
Mannfolk toimi 2010–2012 Turun kaupungin lukio- ja ammattiopetuslautakunnan jäsenenä, sekä sen ruotsinkielisen jaoston  puheenjohtajana. Vuoden 2012 kunnallisvaalien jälkeen Mannfolk istuu Turun kaupungin tarkastuslautakunnassa. Eduskuntavaaleissa vuonna 2011 Mannfolk keräsi Varsinais-Suomen vaalipiirissä 812 ääntä, ja kunnallisvaaleissa 2012 100 ääntä. Eduskuntavaalien jälkeen hän työskenteli vuoden puolustusministeri Stefan Wallinin maakunta-avustajana, mutta erosi tehtävästään tullessaan valituksi Svensk Ungdomin puheenjohtajaksi. Vuonna 2008 Mannfolk oli työharjoittelussa Euroopan parlamentissa MEP Henrik Laxin toimistossa.  
Mannfolk oli ehdolla europarlamenttivaaleissa 2014, joissa hän keräsi 2 500 ääntä. Eduskuntavaaleissa 2015 Mannfolk oli ehdolla Uudenmaan vaalipiiristä.
HMS Tribune (1853)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 14. toukokuuta 1854 Itämeren laivastoon päällikkönään Swinfen Thomas Carnegie. Myöhemmin alus palveli Mustallamerellä osallistuen Sevastopolin pommitukseen 11. lokakuuta.
Alus myytiin elokuussa 1866 Plymouthissa C. Marshallille romutettavaksi.
Lumi (yritys)

Lumi on suomalainen asustealan yritys, jonka tunnetuimpia tuotteita ovat laukut. Yritys sai syksyllä 2011 muotialan Kultainen vaatepuu -palkinnon.
Yrityksen omistajat ovat Sanna Kantola ja Bruno Beaugrand. He tutustuivat vuonna 1997 opiskellessaan Pariisissa ja menivät sitten Yhdysvaltoihin, jossa Kantola työskenteli laukkusuunnittelijana Ralph Laurenilla ja Beaugrand kellojen suunnittelijana Tiffanylla. Lumi-yrityksen toiminta alkoi saunahatusta, mutta siirtyi pian laukkuihin. Kun yrityksen toiminta laajeni he luopuivat vakityisista työpaikoistaan. Pian he siirtyivät yrityksensä kanssa ensin Pariisiin, sitten Amsterdamiin ja lopulta Suomeen.
Kantola on koulutukseltaan vaatesuunnittelija, Beaugrand teollinen muotoilija. He ovat pariskunta, ja heillä on kaksi lasta.
Kreikan vesipallomaajoukkue

Muut kilpailut

Kreikka on saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia Montrealissa 2005, jossa se kukisti pronssiottelussa Kroatian maalein 11–10, ja Kazanissa 2015, jossa se voitti pronssiottelussa Italian jatkoajalla 11–9. EM-kilpailuissa Kreikka on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi. Välimeren kilpailuissa se on saanut pronssia 1951, 1991, 1993 ja 2013.
Kreikka on sijoittunut maailmancupissa toiseksi 1997. Maailmanliigassa se on ollut kolmas 2004, 2006 ja 2016.
The Summit Lighthouse

The Summit Lighthouse on yhdysvaltalaisen Mark L. Prophetin vuonna 1958 perustama teosofiaan pohjautuva uususkonnollinen järjestö. Hänen kuolemansa jälkeen 1973 toimintaa alkoi johtaa hänen leskensä Elizabeth Clare Prophet, joka vaihtoi vuonna 1973 järjestön nimeksi Church Universal and Triumphant. Elizabeth C. Prophet´in sairastuttua 1990-luvun lopulla sekä vetäydyttyä eläkkeelle siirtyi kolmihenkinen johtokunta vastuuseen toiminnan johtamisesta. Järjestön päämaja Royal Teton Ranch sijaitsee Montanassa, Yhdysvalloissa.

Oppi

Järjestön jäsenet uskovat lähettiläänsä olevan ylösnousseiden mestareiden opetusten välittäjä. Mark L. Prophet oli järjestön ensimmäinen lähettiläs ja Elizabeth Clare Prophet hänen seuraajansa. Ylösnousseet mestarit ovat heidän mukaansa valaistuneita henkiolentoja, jotka ovat eläneet fyysisesti maanpäällisen elämän, sovittaneet karmansa, täyttäneet Jumalan heitä koskevan suunnitelmansa ja yhtyneet takaisin Jumalaan. Nyt he auttavat ihmiskuntaa taivasmaailmasta käsin. Ylösnousseet mestarit muodostavat suuren Valkoisen Veljeskunnan. Ylösnousseita mestareita ovat muun muassa arkkienkeli Gabriel, Gautama Buddha, Jeesus ja Pyhä Thérèse. 
Liikkeelle keskeisiä opetuksia ovat myös opetukset sisäisestä ”jumalallisesta kipinästä” ja vesimiehen ajan henkisen tietoisuuden löytämisestä.

Toiminta

1980-luvun lopulla Elizabeth Prophet ennusti maailmanloppua, joka tapahtuisi Neuvostoliiton iskiessä ydinasein Yhdysvaltoihin. Yli 2000 hänen seuraajaansa kerääntyi kirkon tilalle Montanaan, jonne varastoitiin rynnäkkökivääreitä, panssariajoneuvoja, ruokaa ja vaatteita maanalaisiin pommisuojiin. Kun maailmanloppua ei tullut, jäsenet alkoivat palailla kotiin. Kirkko suostui myöhemmin olemaan varastoimatta aseita, kun sille palautettiin sen verovapaan uskonnollisen yhteisön status.
Jäsenmäärä väheni 1990-luvulla kun toinenkin ennustettu maailmanloppu jäi tulematta.
Molempien Prophettien kuoltua useita henkilöitä on ilmoittautunut ylösnousseiden mestarien välittäjiksi. Järjestö ei kuitenkaan ole vahvistanut ketään heitä lähettiläiksi.

Toiminta Suomessa

The Summit Lighthouse on toiminut Suomessa vuodesta 1976 lähtien. Järjestö on rekisteröity vuonna 2001. Liikkeen säännölliseen toimintaan kuuluu jumalanpalveluksien järjestäminen Helsingissä.
Myllyjärvi (Hämeenlinnan Lietsa)

Maantiede

Järven pinta-ala on 40 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 800 metriä. Siihen laskee neljä suo-ojaa, joista yksi on Pitkäjärven laskujoki. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 3,6 kilometriä pitkä Jokiniitunjoki. Joki on padottu Myllylammi, Nyypakanlammi, Onkilammi, Pernunjärvi, Pikku Hirvilammin kohdalta.
Järven rantaviiva on 4,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Kolmessa kohdassa rannat ovat soistuneita. Järvi on kivinen ja siinä on kolme suurta saata, joista yhtä kutsutaan Leppisaareksi. Näiden lisäksi on 10 pikkusaarta tai luotoa. Muualle paitsi järven länsirannalle on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet valtatieltä 10 tai kantatieltä 54.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Myllyjärvi". Kun Senaatin kartaston rantaviivaa vertaa nykykarttojen rantaviivaan, huomaa niissä selviä eroja. Palsanlahti on nykyään pyöreä ja lyhyt, kun se Senaatin kartastossa oli pitkä ja terävän muotoinen. Syvän lahden paikalla on nykyään avosuota. Nykykartan niemi nimeltään Pitkäpussi puuttui Senaatin kartassa ja se tilalla oli pyöreä saari. Järven vastarannalla oli Senaatin kartassa lyhyt niemi ja pyöreä saari. Nykykartan niemi on leveä ja saaren tilalla on useita saaria, jotka muodostavat ketjun järven ylitse. Selvä ero löytyy nykisen kartan Kivennokan kohdalla. Voidaan pitää selvänä, että järven vedenpintaa on jossakin vaiheessa laskettu.
Enok Reimaa

Enok Olavi Reimaa, vuoteen 1935 Reiman (2. lokakuuta 1913 Joutseno – 23. kesäkuuta 1988 Espoo) oli rovasti, siirtolais- ja sotilaspappi, opistonjohtaja sekä laulaja ja kuoronjohtaja.

Henkilöhistoria

Enok Reimaan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Enok Fabian Reiman ja Olga Maria Kautiainen ja puoliso vuodesta 1937 talousopettaja Lempi Kaarina Sinisalo. Reimaa tuli ylioppilaaksi 1932, valmistui musiikinopettajaksi 1934 ja suoritti teologian erotutkinnon 1936. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1953 ja lisensiaatiksi 1970. Reimaa toimi työkeskus Auralan isäntänä ja Auralan vapaaopiston johtajana Turussa 1939–1943, työkeskus Toivolan isäntänä ja Kemin  työväenopiston johtajana 1943–1950, Kemin lyseon latinankielen opettajana 1945–1947 ja laulunopettajana 1947–1949. Joutsenossa Reimaa toimi opiston johtajana 1950–1964 sekä yhteiskoulun laulunopettajana 1957–1961 ja uskonnon- ja sielutieteen opettajana 1961–1963. Siirtolaispappina Australiassa hän työskenteli 1964–1966, Suomen YK-pataljoonan sotilaspastorina Kyproksella 1966–1967 ja 1972 sekä Porin prikaatin sotilaspastorina Säkylässä 1967–1972 ja Kaartin pataljoonan 1972–1973. Säkylässä Reimaa oli yhteiskoulun opettaja 1968–1969, Helsingin normaalilyseossa vs. lehtori 1972–1975 ja Helsingin 1. normaalikoulussa opettaja vuodesta 1975. Hän antoi oman ensimmäisen laulukonserttinsa 1951, johti useita kuorokonsertteja ja perusti Lapin Laulu -sekakuoron, jonka johtajana hän toimi 1945–1951. Imatran Laulu -kuoron johtajana hän toimi 1953–1963. Reimaa sai rovastin arvonimen vuonna 1967.
Betrayal at Krondor

Pelaaminen

Peliin on pyritty rakentamaan kirjanomaista tuntua: juoni on jaettu kappaleisiin, pelitilanteen tallentamista kutsutaan kirjanmerkin luomiseksi ja peliin on kirjoitettu huomattava määrä kirjallista kuvailua, jossa käytetään yleisesti etäännyttäväksi tulkittavaa kolmannen persoonan kertojaääntä. Toisaalta peli mahdollistaa aikalaisiinsa verrattuna sangen vapaan liikuskelun pelimaailmassa.
Peli käyttää 256-väristä 320x200 VGA-tilaa. Ulkomaailma on kuvattu sprite-grafiikkaa ja teksturoitua 3D-grafiikkaa yhdistelevän pelimoottorin avulla. Vuoropohjaisessa taistelussa hahmot esitetään valokuvista digitoituina, animoituina spriteinä, merkittävät kaupungit ja vastaavat paikat on esitetty maalauksesta digitoituna kuvana, johon on määritetty hotspotteja.