google/wiki40b huggingface dataset:
Bernardo O’Higgins

Bernardo O’Higgins (20. elokuuta 1778 Chillán, Chile – 24. lokakuuta 1842 Lima, Peru) oli chileläinen vapaustaistelija ja itsenäisen Chilen ensimmäinen valtionpäämies vuosina 1817–1823.

Elämäkerta

Bernardo O’Higgins oli Ambrose O’Higginsin (1720–1801) avioton poika. Ambrose O’Higgins oli syntyjään irlantilainen, mutta oli siirtynyt Espanjan kuninkaan palvelukseen, koska uskoltaan katolilaisena hänellä ei ollut brittien hallitsemassa Irlannissa menestymisen mahdollisuuksia. Ambrose O’Higgins menestyikin lopulta loistavasti Espanjan hallitsemassa Etelä-Amerikassa, ja vuonna 1796 hänet nimitettiin Perun varakuninkaaksi (virallinen titteli oli ”Virrey y Capitán General del Reino del Perú y Presidente de la Real Audiencia de Lima”).
Ambrose O’Higginsin poika Bernardo vietti lapsuutensa Chilessä äitinsä Isabel Riquelmen kanssa, joten isä näki poikaansa harvoin. Hän päätti kuitenkin rahoittaa pojalleen hyvän koulutuksen Englannin yliopistoissa. Bernardo O’Higgins sai Englannissa opiskellessaan vapaamielisiä ja vallankumouksellisia ajatuksia. Myöhemmin hän tapasi Espanjassa José de San Martínin ja ystävystyi tämän kanssa.
Palattuaan vuonna 1802 Chileen O’Higgins ryhtyi johtamaan isältään perimiään maatiloja. Kun Chilessä alkoi vuonna 1810 Espanjan siirtomaavallan vastainen liikehdintä, hän otti siihen osaa innokkaasti. Hänet valittiin Chilen kansalliskongressiin, jossa hän vaati Chilelle täyttä itsenäisyyttä. Varakkaana miehenä hän kykeni varustamaan ratsuväkiyksiköitä. Hän myös asettui itse niiden johtoon.
Aseellinen kamppailu Chilen vapauttamiseksi Espanjan ylivallasta alkoi vuonna 1813, ja O’Higgins osoittautui taitavaksi ratsuväen johtajaksi. Alun menestys vaihtui kuitenkin pian tappioon, kun Espanjan kuninkaalle uskolliset joukot saivat täydennysjoukkoja Euroopasta. O’Higgins joutuikin vuonna 1814 pakenemaan Argentiinaan.
Argentiinassa O’Higgins käytti kolme vuotta uuden armeijan rakentamiseen. Lopulta hän lähti yhdessä kenraali José de San Martínin kanssa valloittamaan Chileä. Armeija joutui matkalla ylittämään Andien vuoriston. Tuota riskialtista ylitystä on usein verrattu kuuluisaan Hannibalin Alppien ylitykseen vuonna 218 eaa.
O’Higginsin ja José de San Martínin armeija selvisi Andien ylityksestä taistelukykyisenä ja saavutti helmikuussa 1817 suuren voiton Espanjan kuninkaan joukoista Chacabucon taistelussa. Voiton jälkeen O’Higginsille annettiin ylin valta Chilessä ja hänen johdollaan maa julistautui itsenäiseksi 12. helmikuuta 1818. Pari kuukautta myöhemmin kuninkaan joukot lyötiin Maipún taistelussa, millä Chilen itsenäisyys käytännössä varmistettiin.
O’Higgins yritti valtakaudellaan ajaa läpi erinäisiä vapaamielisiä uudistuksia muun muassa maanomistusoloihin ja uskonnonvapauteen. Tämä johti konfliktiin vaikutusvaltaisten suurmaanomistajien ja katolisen kirkon kanssa. Lopulta O’Higgins syrjäytettiin vallankaappauksessa vuonna 1823 ja hänet lähetettiin maanpakoon Peruun, missä hän vietti loppuelämänsä.
Ville Tuppurainen

Ville Samu Taneli Tuppurainen (s. 18. kesäkuuta 1988) on suomalainen Laukaasta kotoisin oleva uransa lopettanut yhdistetyn urheilija, joka edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Tuppuraista valmensivat Petter Kukkonen ja Pekka Tuppurainen.

Ura

Kaudella 2007–2008 Tuppurainen kuului yhdistetyn A-maajoukkueen haastajaryhmään. Hän kilpaili B-maailmancupissa, jossa oli parhaimmillaan yhdeksäs maaliskuussa 2008 käydyssä sprintissä Italian Pragelatossa. Kaudeksi 2008–2009 hän nousi ensimmäisen kerran A-maajoukkueeseen. Paras sijoitus maailmancupissa hänellä on tällä hetkellä 39. sija Ranskan Chaux-Neuvessa käydyssä gundersen-yhdistetystä helmikuussa 2009. Liberecin MM-kisoihin hänet valittiin joukkueen varamieheksi.
Zakopanen nuorten MM-kilpailuissa helmikuussa 2008 Tuppurainen oli gundersen-yhdistetyssä 11. Ensimmäisen mitalin aikuisten SM-kilpailissa Tuppurainen voitti vuonna 2008, kun hän sai hopeaa SM-kisojen parisprintissä Rovaniemellä yhdessä Antti Kuisman kanssa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten alppiyhdistetty

Lähtökohdat kilpailuun

Alppiyhdistetyn syösylasku käynnistyi klo 08:00 ja pujottelu klo 12:00 paikallista aikaa.
Naisten alppiyhdistetty järjestettiin tässä muodossa nyt noista kertaa olympialaisissa (syöksylasku ja yksi pujottelukierros). Alppiyhdistetyssä oltiin edellisen kolmen vuoden aikana kilpailtu vain seitsemän kertaa maailmancupissa. Näistä kisoista sloveeni Tina Maze oli voittanut kolme, yhdysvaltalainen Lindsey Vonn kaksi ja saksalainen Höfl-Riesch kaksi Lajin hallitseva maailmanmestari vuodelta 2013 oli Höfl-Riesch.
Kisaan suurimpina ennakkosuosikkeina lähtivät Maze ja Höfl-Riesch. Vonn ei pystynyt osallistumaan kilpailuun loukkaantumisen johdosta.
Mika Peltonen

Mika Otto Matti Peltonen (s. 23. tammikuuta 1956 Tampere) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hän on toiminut Puolustusvoimien operaatiopäällikkönä vuodesta 2011. Tehtävässä Peltonen on vastannut muun muassa puolustusvoimien suorituskykyjen kehittämisestä, puolustusvoimien kansainvälisistä operaatioista sekä puolustusvoimauudistuksen suunnittelusta ja sen toimeenpanosta.

Ura

Peltonen valmistui ylioppilaaksi Harjun yhteiskoulusta vuonna 1976 ja suoritti reserviupseerikoulun vuonna 1977 ja Kadettikoulukurssin 1977–1980. Hän työskenteli opetusupseerina Uudenmaan Jääkäripataljoonassa 1980–1982. Peltonen oli Kadettikoulussa 1982–1987 ja Sotakorkeakoulussa 1987–1989, minkä jälkeen hän työskenteli toimistoupseerina Helsingin sotilasläänin esikunnassa 1989–1991, Sotakorkeakoulun toimistopäällikkönä 1991–1992 ja koulutuspäällikkönä Maanpuolustuskorkeakoulussa 1993.
Vuosina 1993–1994 Peltonen oli pataljoonaupseeri Uudenmaan Jääkäripataljoonassa ja toimi 1994–1995 tasavallan presidentin kolmantena adjutanttina, 1996–2000 toisena adjutanttina ja 2000–2001 ensimmäisenä adjutanttina. Savon prikaatin komentajana Peltonen toimi vuosina 2001–2002 ja jalkaväen tarkastajana 2002–2004. Hän oli apulaismaavoimapäällikkönä vuonna 2005 ja toimi samana vuonna komentajana Althea-operaatiossa Bosnia-Herzegovinassa.
Peltonen toimi vuosina 2006–2007 Maavoimien ja Maavoimien esikunnan suunnittelutehtävissä ja oli vuonna 2008 Maavoimien esikuntapäällikkö ja vuosina 2008–2010 suunnittelupäällikkö.
Vuonna 2013 Peltonen toimi Pohjoismaisen sotilasyhteistyön (NORDEFCO) sotilaskomitean puheenjohtajana.
Little Boots

Victoria Christina  Hesketh (s. 4. toukokuuta 1984), taiteilijanimeltään Little Boots, on brittiläinen electropopmuusikko. Hänen debyyttialbuminsa "Hands" julkaistiin 8. kesäkuuta 2009. Se nousi Britannian albumilistalla viidenneksi ja pysyi listalla 17 viikkoa. Kakkosalbumi Nocturnes ilmestyi vuonna 2013 ja menestyi edeltäjäänsä heikommin - se oli albumilistalla vain viikon sijalla 45. 
.
Ennen soolouraansa Hesketh lauloi elektropunk-yhtye Dead Discossa.
Otto Kanerva

Otto Pietari Kanerva (s. 20. heinäkuuta 1972 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä.
Näyttelijänkoulutuksen Kanerva on hankkinut Tampereen yliopiston Näyttelijäntyön laitoksella, josta hän valmistui vuonna 1995. Kanerva on esiintynyt usein teoksissa, jotka käsittelevät jotakin sota-aikojen tapahtumaa. Teatterissa hän on ollut mukana mm. Täällä Pohjantähden alla, Tie Tampereelle ja Mannerheim -näytelmissä. Hänellä on sivurooleja useissa TV-sarjoissa ja elokuvissa. Tunnetuksi hän tuli TV-sarjoista Kovaa maata ja Kotikatu.
Anssi Sovijärvi

Anssi Raimo Antero Sovijärvi (s. 6. lokakuuta 1945 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston kliinisen fysiologian emeritusprofessori.
Sovijärvi opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1973. Hänet nimitettiin vuonna 1976 kliinisen fysiologian dosentiksi ja vuonna 1994 oppiaineen ensimmäiseksi professoriksi; hän jäi eläkkeelle vuonna 2013. Hän on myös työskennellyt lääkärinä Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuodesta 1974 lähtien. Hänen erityisalojaan ovat kliininen hengitys- ja rasitusfysiologia, hengitysäänitutkimukset, keuhkosairauksien funktiodiagnostiikka ja funktionaalinen kuvantaminen. Hän on toimittanut oppikirjat Kliininen fysiologia (1994) ja Kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede (2003) sekä julkaissut yli 500 tieteellistä artikkelia.
Anssi Sovijärven isä oli fonetiikan professori Antti Sovijärvi.
A. O. Väisänen

Armas Otto Abraham (Aapo) Väisänen (9. huhtikuuta 1890 Savonranta – 8. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen etnomusikologi ja musiikkitieteen professori, joka tutki erityisesti suomalais-ugrilaista kansanmusiikkia.

Nuoruus ja opinnot

A. O. Väisänen syntyi Savonrannan pitäjässä. Hänen musikaalisuutensa huomattiin jo varhain, kun kanttori otti hänet kirkkoon polkemaan urkuja ja johtamaan veisuuta. Kansakoulussa häntä pidettiin lahjakkaana, ja opettajan toivomuksesta hänet lähetettiin Savonlinnan lyseoon. Hän opetteli omin päin soittamaan viulua ja alkoi lähetellä pieniä sävelmäkeräelmiä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan. Ylioppilastutkinnon jälkeen Väisänen kirjoittautui Helsingin yliopistoon ja opiskeli viulunsoittoa Helsingin Filharmoonisen Seuran orkesterikoulussa ja soitti alttoviulua sen orkesterissa, nykyisessä Helsingin kaupunginorkesterissa, vuosina 1912–1914; musiikinteoriaa hänelle opettivat Ilmari Krohn ja Armas Launis. Väisänen kiinnostui kuitenkin jo nuorena kansanmusiikin tutkimisesta ja teki lukuisia keräysmatkoja suomalais-ugrilaisten kansojen keskuuteen vuosina 1912–1946 (mm. Aunukseen, Viroon, Vepsään, Inkerinmaalle, Mordvaan, Petsamoon ja Ruotsin Lappiin). Yliopistossa hän opiskeli musiikkitiedettä ja venäjän kieltä, julkaisi useita tutkimuksia ja sävelmäkokoelmia ja väitteli tohtoriksi vuonna 1939 aiheenaan obinugrilaiset kansansävelmät.

Ura

Väisänen hoiti Helsingin yliopistossa musiikkitieteen dosentuuria vuosina 1940–1956 ja professuuria vuosina 1956–1959. Hän hoiti luottamustehtäviä mm. Kalevalaseurassa (puheenjohtaja vuosina 1942–1962) ja Suomen musiikkitieteellisessä seurassa (puheenjohtaja vuosina 1951–1965).
Väisänen loi Yleisradion väliaikamerkin.
Villealfa

Villealfa Filmproductions on elokuvatuotantoyhtiö, jonka Aki ja Mika Kaurismäki ystävineen perustivat 1980-luvulla. Yhtiön ensimmäinen pitkä elokuva oli Kaurismäen veljesten yhdessä ohjaama musiikkidokumentti Saimaa-ilmiö. Vuosikymmenen lopulla se oli Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi suurin tuotantoyhtiö.  Yhtiön toiminta hiljeni 1990-luvulla, jolloin Kaurismäet alkoivat julkaista omat elokuvansa omien tuotantoyhtiöidensä kautta; Akin yhtiö on nimeltään Sputnik ja Mikan Marianna Films. 
Kaurismäkien lisäksi yhtiössä olivat mukana muun muassa näyttelijät Matti Pellonpää ja Kari Väänänen sekä kuvaaja Timo Salminen. 
Yhtiö tuotti myös Joe Strummerin äänilevyn Afro cuban be-pop/ Burning lights (1990). Kappaleet ovat yhtiön tuottamasta elokuvasta I Hired a Contract Killer, jossa Strummer esiintyy.
Yhtiön nimi on viittaus Jean-Luc Godardin elokuvaan Alphaville. Mika Kaurismäen ensimmäisessä elokuvassa, nimeltään Valehtelija, Aki Kaurismäki näyttelee hahmoa, jonka nimi on Ville Alfa. Tämän elokuvan jakelun yhtiö hoiti ennen kuin se oli tuottanut yhtään elokuvaa.
Aurinkokurki

Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuisen aurinkokurjen pituus on 43–48 senttimetriä ja paino 180–220 grammaa.

Levinneisyys

Aurinkokurjen levinneisyysalue ulottuu Meksikon eteläosasta Etelä-Amerikkaan Pohjois-Brasiliaan ja Perun keskiosiin asti.

Elinympäristö

Aurinkokurjet elävät trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä.

Lisääntyminen

Aurinkokurki on sukukypsä kaksivuotiaana. Emo munii 1–2 munaa, joita haudotaan noin 30 vuorokautta.

Ravinto

Aurinkokurjet syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matelijoita, äyriäisiä, nilviäisiä, pikkukaloja ja sammakkoeläimiä.
Brescia

Historiaa

Brescia oli ensin gallien kaupunki ja siitä tuli Rooman kaupunki nimeltään Brixia. Keskiajalla sen asema vaihteli itsenäisyydestä Milanon ja Venetsian hallintaan. Nykyinen vanhakaupunki on keskiajan ja renessanssin aikainen, mutta alueella on muistoja myös roomalaisajalta. Entisessä luostarissa toimii historiallinen museo Museo di Santa Giulia. Vanhankaupungin laidalla on korkea vuori, jossa sijaitsee keskiaikainen linna. Brescia omistaa kuuluisan käsikirjoituskokoelman nimeltä Biblioteca civica Queriniana.

Talous

Kaupunki on keskellä Italian kolmanneksi suurinta teollisuusaluetta. Metalliteollisuuden lisäksi merkittäviä työllistäjiä ovat rahoitussektori ja turismi.
Louis Pasteur

Elämäkerta

Louis Pasteur syntyi Dolessa, Juran departementissa, itäisessä Ranskassa. Hänet hyväksyttiin École normale supérieuren opiskelijaksi 1843, ja vuonna 1847 hän suoritti tohtorin tutkinnon. Pasteur ei aluksi menestynyt opinnoissaan, mutta lopulta hänestä tuli historian tuntema tiedemies. Vuonna 1852 hänet nimitettiin Strasbourgin yliopiston kemian apulaisprofessoriksi.
Pasteurin ensimmäiset tutkimukset koskivat viinihappoa ja sen suoloja. Jo ennestään tiedettiin, että viinihapon suolat ovat optisesti aktiivisia, paraviinihapon suolat sen sijaan eivät. Pasteur selitti optisen aktiivisuuden johtuvan molekyylien epäsymmetrisyydestä ja osoitti, että paraviinihapolta tämä ominaisuus puuttuu, koska se on kahden, valon polarisaatiotasoa vastakkaisiin suuntiin kiertävän aineen seos.
Myöhemmin Pasteur siirtyi tutkimaan mikrobeja. Vuonna 1857 hän osoitti, että käymisen saavat aikaan pieneliöt sen sijaan, että sitä aikaisemmin oli pidetty puhtaasti kemiallisena tapahtumana. Hän havaitsi myös, että eräät toiset mikrobit saattoivat häiritä käymisilmiötä. Tämä sai hänet päättelemään, että ne saattaisivat olla vahingollisia myös ihmisille ja eläimille. Bakteerit oli löydetty jo 1600-luvulla, ja jo ennen Pasteuria niitä oli epäilty sairauksien aiheuttajiksi, mutta vasta Pasteur sai tutkimuksillaan tiede­yhteisön asiasta vakuuttuneeksi. Tämä teki hänelle mahdolliseksi kehittää myös rokotteet paiseruttoa ja vesikauhua vastaan. Pasteur osoitti myös, että mikrobit eivät synny spontaanisti elottomasta aineesta, alku­synnyn kautta, toisin kuin hänen aikaansa saakka oli oletettu.
Pasteur keksi myös bakteereja tuhoavan lämpö­käsittelyn, pastöroinnin. Aluksi menetelmää käytettiin viinin säilymisen parantamiseksi, nykyisin tunnetuin kohde lienee maito.
Ensimmäinen Pasteurin vesikauhurokotteen pelastama ihminen, Joseph Meister (1876–1940), teki myöhemmin elämäntyönsä Pasteur-instituutin vahtimestarina. Meister eli 64-vuotiaaksi ja oli loppuun asti elävä todiste Pasteurin nerokkuudesta.
Ampumahiihdon maailmancup 2007–2008 – Kontiolahti

Ampumahiihdon maailmancupin 2007-2008 avauskilpailu käytiin Suomessa Kontiolahdella. Kilpailut käytiin torstain 29. marraskuuta ja sunnuntain 2. joulukuuta 2008 välillä.
Huotra

Huotra on pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, joka peittää terän. Huotran tarkoitus on helpottaa miekan mukana pitämistä, estää terää vahingoittamasta miekan kantajaa ja suojella terää turhilta kolhuilta, kosteudelta ja muulta vahingolta. Huotra on usein kiinnitetty vyötärölle vyöllä tai olkapäältä lantiolle vartalon yli kulkevalla hankkiluksella. Usein huotra jättää kahvan näkyviin, jotta miekka olisi helpompi vetää esiin.
Jättiläisnaisen hyökkäys (vuoden 1993 elokuva)

Juoni

Miljonääriäitinsä omaisuuden perinyt Nancy Archer (Hannah) elää onnettomassa avioliitossa Harryn (Baldwin) kanssa. Nancyn kiinteistökeinottelija-isä (William Windom) allekirjoituttaa Nancylla päivittäin asiakirjoja, joilla Nancyn omaisuus siirtyy vähän kerrallaan isälle, joka pyrkii valtaamaan kotikaupungin rakennushankkeille.
Eräänä iltana Nancy on etsinyt Harrya motellista, jossa tämä on rakastajattarensa Honeyn (Cristi Conaway) kanssa. Nancy on matkalla kotiin, kun avaruusalus laskeutuu taivaalta ja ampuu Nancya valosäteellä. Pelästynyt Nancy hakee apua, mutta hänellä ei ole tapahtuneesta todisteita eikä kukaan usko häntä.
Harry yrittää hyödyntää Nancyn mielenterveyden järkkymiseksi epäilemäänsä tapausta saadakseen tämän suljettuun laitokseen, ja suostuu Nancyn kanssa autiomaahan etsimään avaruusalusta. Harryn yllätykseksi avaruusalus laskeutuukin taivaasta ja ampuu jälleen Nancya säteellä. Nancy katoaa säteen vaikutuksesta ja Harry pakenee.
Nancy ilmestyy kaupungissa Honeyn liikkeen katolle, ja hänet viedään kotiin. Nancyn isän ja Harryn riidellessä Nancy menettää malttinsa, jolloin hän alkaa kasvaa kunnes hänen päänsä menee sisäkaton lävitse.
Nancy majoitetaan talliin. Harry tuo paikalle lääkärin (Paul Benedict) vastoin Nancyn terapeutin (Frances Fisher) ohjeita. Lääkäri on huolissaan Nancyn sydämen jaksamisesta, ja Harry huomaa välittömästi tilaisuutensa: Nancyn järjestämällä romanttisella illallisella Harry solvaa Nancya ja rehvastelee avioliiton ulkopuolisilla suhteillaan, jolloin Nancy kiihtyy niin että pyörtyy.
Harry luulee Nancyn sydämen pettäneen, ja lähtee Honeyn luokse juhlistamaan luvassa olevaa perintöä. Nancy kuitenkin herää vihaisena ja entistäkin suurempana. Hän kävelee kaupunkiin pakokauhua aiheuttaen ja saapuu Honeyn liikkeen eteen. Nancy kehottaa Honeya pyrkimään nykyistä parempaan ennen kuin poimii Harryn käteensä ja lähtee autiomaahan uteliaat kaupunkilaiset, viranomaiset ja kansalliskaartin helikopterit perässään.
Nancy pysähtyy voimalinjojen eteen, ja hänen isänsä yrittää nuhdella häntä. Nancy torjuu isän nuhtelut ja halveksuu ääneen tämän rahanahneita hankkeita. Helikopteri avaa tulen, minkä seurauksena Nancy kaatuu voimalinjoille ja saa sähköiskun. Avaruusalus ilmestyy paikalle ja ampuu jälleen säteellä Nancya niin että tämä katoaa.
Sisällä avaruusaluksessa Nancy ja kaksi muuta jättiläisnaista katselevat pikkuruisia miehiään, jotka on suljettu säiliöön. Säiliössä miehet yrittävät keskinäisellä terapialla parantua asenteistaan.
Ruhnun kunta

Sijainti

Ruhnu sijaitsee Riianlahden keskiosassa. Saarelta on matkaa Saarenmaalle runsaat 50 kilometriä ja Latvian Kuurinmaalle Kolkaan vajaat 40 kilometriä.

Hallinto ja väestö

Ruhnu muodostaa yhdessä Muhun ja Saarenmaan kuntien kanssa Saarenmaan maakunnan. 
Ruhnun kunnassa on yksi kylä, Ruhnu.
Vuonna 2011 Ruhnun kunnassa oli 55 asukasta, joista 51 (92,7 %) oli virolaisia, 0 (0,0 %) venäläisiä ja 2 (3,6 %) muita kansallisuuksia.

Kunnan symbolit

Ruhnu oli pitkään ilman virallista vaakunaa tai lippua. Ruhnu sai oman lipun ja vaakunan vuonna 2015.

Liikenne

Ruhnulle on kesäaikaan laivayhteys Pärnusta ja Kuressaaresta sekä risteilyliikennettä. Ruhnulle on säännöllinen lentoyhteys talvisin: talvella 2018–2019, lokakuun alusta huhtikuun loppuun, FLN Frisia-Luftverkehr -yhtiö lentää torstaisin reitin Pärnu–Ruhnu–Kuressaare–Ruhnu–Pärnu.
Kantō

Kantō (jap. 関東地方, Kantō-chihō, "raja-aseman itäpuolen seutu") on Japanin pääsaaren Honshūn keskiosan itärannikolla sijaitseva alue. Siihen kuuluvat Chiban, Gunman, Ibarakin, Kanagawan, Saitaman, Tochigin ja Tokion prefektuurit.
Kantō voidaan jakaa kahteen ala-alueeseen. Alueen eteläosa on Suur-Tokio, joka koostuu Chiban, Kanagawan, Saitaman ja Tokion prefektuureista ja on Japanin merkittävin metropolialue. Pohjoinen Kantō, johon kuuluvat Gunman, Ibarakin ja Tochigin prefektuurit, on menettänyt nopeasti maaseutuluonnettaan kaupunkialueen laajetessa pohjoiseen. Kantōn länsiosassa vuoret estävät kaupunkimaisen rakentamisen, ja alue liittyykin viereiseen Tōkain seutuun vain hyvin kapean rannikkokaistaleen kautta. Pohjoisessa Kantō rajautuu Tōhokun alueeseen.
Kantō on saanut nimensä Kantōn tasangosta, jolla suuri osa, hieman yli 40 prosenttia, siitä sijaitsee. Kantō on Japanin Tyynenmeren rannikon teollistuneen kaupunkialueen, ”Tōkaidōn megalopoliksen”, itäinen päätepiste. Alue on toiminut Japanin poliittisena keskuksena feodaalikaudelta lähtien Kamakura- ja Edo-kausilla. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan alueen prefektuurien yhteenlaskettu väkiluku oli 40 433 711 henkeä ja vuonna 1991 sen väestötiheys oli 1 192 henkeä neliökilometriä kohti.
Ruuppalampi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Ruuppalampi sijaitsee Lassilan itäpuolella olevan Ruuppavuoren kupeessa. Lampi on Salmensillannevan reunalla sijaitseva Vähä Tervajärvestä laskevan Tervajoen läpivirtauslampi, johon laskee pari suo-ojaa. Tervajoki jatkaa Ruuppalammesta eteenpäin ja laskee Iso Tervajäveen. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Koillisrantaan laskee Ruuppavuoren kallioinen jyrkänne. Lampi on täysin autio eikä sinne johda teitä. Järven ympärysmaasto on pääasissa suota.
Anas Hajjar

Anas Hajjar (s. 1969 Damaskos, Syyria) on Suomen islamilaisen yhdyskunnan imaami. Hänet valittiin tehtävään 9. marraskuuta 2010 edellisen imaamin Khodr Chehabin kuoltua. Anas Hajjar toimii Muslimiveljeskunnan johtajana Suomessa. Hajjar toimi Suomen Islamilainen Neuvosto (SINE) yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2012–2015.
Hajjar muutti Suomeen 1988, ja alkoi kaksi vuotta myöhemmin opiskella lääketiedettä. Ennen opintojen vanhentumista hän toimi lääkäriharjoittelijana sekä lääkärinsijaisena ja sen jälkeen hän on toiminut mm. Katriinan sairaalassa Vantaalla ATK-asiantuntijana. 
Anas Hajjar kertoo edustavansa maltillista islamilaista linjaa. Hän esiintyi vuonna 2010 Yleisradion tv-ohjelmassa Muslimielämää. Hajjar haluaisi vahvistaa islamilaisen lain asemaa. Homoseksuaaliset teot ovat hänen mukaansa syntiä. Hän ei vastusta varkaan käden katkaisemista, jos varas saa varastamattakin syödäkseen.
Hajjar kuuluu Helsingin suurmoskeija -hankkeen taustasäätiön hallitukseen. Hajjarin mukaan moskeijahanke on myöhässä ja hänen mielestään pääkaupunkiseudulle tarvitaan jopa viisi suurta moskeijaa.
KDM Tordenskjold

Valmistus

Alus tilattiin Kööpenhaminen laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1879. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1880 ja se valmistui 29. syyskuuta 1882.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 14. toukokuuta 1908 ja se romutettiin vielä samana vuonna Stettinissä.
Jorma Valtonen -palkinto

Jorma Valtonen -palkinto on jääkiekon nuorten SM-liigassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan vuoden parhaalle maalivahdille. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Jokereiden Frans Tuohimaa. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Postres

Porvoolaiseksi artesaanikahvilaksi

Maaliskuussa 2016 Postres avasi jälleen ovensa, mutta osoitteeksi oli vaihtunut Porvoon vanha kaupunki ja nimeksi Cafe Postres (Cafe Pos3). Toiminta jatkui artesaanikahvilana. Yrittäjiksi tulivat Wirgentiuksen pariskunnan ohella porvoolainen Riku Stenros puolisoineen. Kahvilaa kehitettiin sittemmin bistromaisemmaksi, ja uusi Postres ryhtyi tarjoamaan myös brunssia ja lounasta. Ravintoloitsijoiden porvoolaistarjontaa täydentää liharuokiin erikoistunut Meat District -ruokaravintola.

Uusia tuulia 2017

Samuli Wirgentius perusti vuonna 2017 Porvooseen Vanhan Porvoon jäätelötehtaan ja avasi lokakuussa Vanhan Porvoon Glassikko -ruokaravintolan Porvoon tuomiokirkon naapuriin, kirkon itäpuolelle. Ranskalaistyylisen, helsinkiläisen Postres-ravintolan tarjontaa heijastelevan ravintolan on tarkoitus tarjota kuukausittain myös erityisiä fine dining -tyylin teema-illallisia.