google/wiki40b huggingface dataset:
Virtual Bart

Pelin juoni

Bart Simpson joutuu koulunsa tiedemessuilla virtuaalitodellisuuteen ja hänen täytyy läpäistä tasoja paetakseen sieltä. Hän esimerkiksi muuttuu siaksi, liukuu alas vesiliukumäkeä, heittää tomaatteja oppilaita päin koulun leikkikentällä, ajaa moottoripyörää, muuttuu dinosaurukseksi ja tuhoaa luolamiehiä sekä "flengaa" puissa.
Ivan Iljin

Ivan Alaxandrovitš Iljin (1883–1954, ven. Ива́н Алекса́ндрович Ильи́н) oli nationalistis-konservatiivinen venäläinen poliittinen ajattelija. Slavofiilinen Iljinin kannatti itsevaltaa ja fasismin monia piirteitä. Toisaalta Iljin ei hyväksynyt natsismin rotuoppia. Monet Putinin aikakauden venäläiset poliitikot ovat tuoneet esille Iljinin ajattelua, joskaan eivät hänen fasistisia ajatuksiaan.
Santasalo-Sohlberg

Oy Santasalo-Sohlberg Ab oli suomalainen laboratoriovälineitä valmistanut yritys, joka perustettiin Helsinkiin 1932 ja myytiin 1992 American Sterilizer Companylle. Sen päätuotteita olivat 1950–1960-luvulla lääketieteellisten instrumenttien sterilointiin käytettävät autoklaavit ja 1970-luvulta alkaen Finn-Aqua-tislauskoneet, joita yhä valmistetaan amerikkalaisomisteisessa Steris Finn-Aqua -tehtaassa Tuusulassa.

Historiaa

Yrityksen perustivat Niilo V. Santasalo (1900-1968) ja Toivo Sohlberg, jotka tapasivat työskennellessään ohutpeltiyritys G. W. Sohlberg Oy:ssä.
Oy Santasalo-Sohlberg Ab:n liikeideana oli valmistaa apteekeille, sairaaloille ja laboratorioille kuivaus- ja lämpökaappeja sekä muita laboratoriovälineitä ja instrumentteja korvaamaan tuontia ulkomailta. Yhtiö toimi aluksi Dagmarinkadulla Töölössä, kunnes muutti vuonna 1938 Sörnäisten Vilhonvuorenkadulle valmistuneeseen Yhtyneiden Hattutehtaiden rakennukseen. 
Sota-aikana yhtiö palveli puolustusvoimien kenttäsairaaloiden tarpeita, ja vasta sotien jälkeen se alkoi saavuttaa asemia lääketeollisuuden ja sairaalatekniikan markkinoilla, kun vastaavien laitteiden tuonti Suomeen oli säänneltyä. 1950-luvun alusta yrityksessä olivat mukana myös Santasalon koneinsinööreiksi opiskelleet pojat Lauri ja Tapani.
Santasalo-Sohlberg valmisti 1950-luvulla jopa neljääsataa tuotetta, pienistä säilytysastioista suuriin autoklaaveihin. Yritys menestyi hyvin Suomeen tuolloin rakennetun keskussairaalaverkoston välinetoimittajana. Etenkin yrityksen tekemät autoklaavit opittiin tuntemaan luotettavina ja käytössä vuosikymmeniä kestävinä.
Niilo Santasalo luovutti 1960-luvulla yhtiön johdon pojalleen Lauri Santasalolle (1924–2004). 1970-luvulla yrityksen uudeksi tuoteryhmäksi muodostuivat tislauslaitteistot lääketeollisuudelle suonensisäisten injektioliuosten tuotantoon. Yrityksen kehittämät ja patentoimat Finn-Aqua-monivaihetislauskoneet käyttivät kilpailijoitaan vähemmän energiaa ja olivat niitä toimintavarmempia. Tislaustuoteryhmän avulla yhtiö kasvoi lääketeollisuuden kansainväliseksi laitetoimittajaksi. 
1970-luvun lopulla Lauri Santasalo siirtyi tuotekehityksestä vastaavaksi johtajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli hänen veljensä Tapani. Samoihin aikoihin yritys siirtyi isompiin tiloihin Konalaan ja sieltä Tuusulaan 1986.
Vuonna 1992 Oy Santasalo-Sohlberg Ab myytiin American Sterilizer Companylle, jonka tehdas Steris Finn-Aqua jatkaa tislaus- ja sterilointilaitteiden valmistusta ja tuotekehitystä Tuusulassa. 
Yritykselle myönnettiin Tasavallan presidentin vientipalkinto vuonna 1985.
San Andreasin siirros

San Andreasin siirros on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva siirrosvyöhyke. Kysessä siis ei ole yksi siirros, vaan useiden satojen melkolailla samansuuntaisten eri siirrosten muodostama kokonaisuus. Siirros on muodostunut Pohjois-Amerikan laatan ja Tyynenmeren laatan rajalle laattojen liikkuessa eri nopeuksilla luoteeseen. Siirroksen liike on viimeisen kolmen miljoonan vuoden aika ollut keskimäärin 56mm vuodessa. Siirroksen pituus on 1 287 km. San Andreasin siirroksen alueella esiintyy paljon maanjäristyksiä. Peräti 80 % kaikista maailman maanjäristyksistä esiintyy siirroksen alueella. Siiroksen pohjoisen osan löysi Kalifornian yliopiston professori A.C. Lawson vuonna 1895. Lawsonin muistiinpanoista vuosilta 1895 ja 1908 käy ilmi, että San Adreaksen siirros saa nimensä läheisen San Andreaksen laakson mukaan, eikä siirroken synnyttämään laaksoon syntyneen San Andreasin järven mukaan kuten monesti luullaan. Vuoden 1906 maanjäristyksen jälkeen A.C. Lawson päätteli siiroksen jatkuvan koko Kalifornian läpi. 
San Francisco ja Los Angeles sijaitsevat San Andreasin siirrosvyöhykkeellä. Nykyisellä vauhdilla kaupungit ovat vierekkäin noin 15 miljoonan vuoden kuluttua.

Muodostuminen

Siirros alkoi muodostumaan 30 miljoonaa vuotta sitten kenotsooisen aikakauden puolivälissä. Siihen aikaan Tyynenmeren laatan ja Farallonin laatan (nykyään enimmäkseen rippeinä Juan de Fucan-, Riveran-, Kookossaaren- ja Nazcan laattoina) välinen leviäminen oli alkanut saavuttaa Amerikan rannikolla olevan alityöntö vyöhykkeen. Koska Tyynenmeren laatan ja Pohjois-Amerikan laatan välinen suhteellinen liike oli poikkeavaa verrattuna Farallonin ja Pohjois-Amerikan laattjoen väliseen suhteelliseen liikkeeseen, tämän seurauksena alkoi syntyä uudenlaista rajaa laattojen reunalle. Saman voiman uskotaan synnyttäneen Kalifornian niemimaan.
San Andreasin siirroken eteläisen osion tärkein osa on ollut olemassa vasta noin viisi miljoonaa vuotta.
Missä kuljimme kerran

Juoni

Missä kuljimme kerran sijoittuu vuosiin 1905–1938, ja sen tapahtumapaikkana on pääosin Helsinki. Kirja alkaa suurlakon jälkeisistä ajoista, ja se käsittelee osaltaan niin vuoden 1918 sisällissotaa, kuin myös iloista 1920-lukua ja jo tulevan sodan varjostamaa 1930-lukua. 
Päähenkilöinä ovat rikkaiden perheiden lapset Lucie ja Cedi Lilliehjelm ja Eccu Widing sekä työläisperheen vesa Allu Kajander. Heidän vaiheidensa kautta kuvataan erityisesti sisällissotaa ja sen jättämiä pitkiä varjoja ja sodan vaikutusta sen eri osapuoliin. Westön Helsinki on kansainvälisten virtausten kaupunki, johon 1920-luvulla saapuvat jazz ja monet uudet keksinnöt; 1930-luvulla päähenkilöt tempautuvat mukaan poliittisiin käänteisiin, erityisesti Lapuan liikkeeseen. Samalla kirja kertoo myös eri yhteiskuntaluokkien elämästä ja jännitteistä niiden välillä
Romaani päättyy vuodenvaihteeseen 1939, mutta epilogiosuudessa kerrotaan lyhyesti päähenkilöiden vaiheista talvi- ja jatkosodan aikana.
Hannu Raatikainen

Hannu Raatikainen (s. 1948) on suomalainen teatteriohjaaja ja muusikko.
Raatikainen valmistui 1970-luvun lopussa luokanopettajaksi. Sen jälkeen hän opiskeli Teatterikoulussa ja valmistui teatteriohjaajaksi. Hän oli 1970-luvulla mukana poliittisessa laululiikkeessä ja kuului Arkiviisu-yhtyeeseen. Hän harrasti katumusisointia sekä Suomessa että ulkomailla. Raatikainen innostui teatterista kun hän näki Kom-teatterin Espoon Leppävaaran kansantalolla. 1980-luvun alussa hän oli harjoittelijana Berliner Ensemblessa Itä-Berliinissä ja tutustui perusteellisesti tähän Bertolt Brechtin teatteriin.
Raatikainen kuului myös Motelli Skronkle -nimiseen yhtyeeseen/teatteriryhmään 1980-90-luvuilla. Yhtyeessä hän toimi laulajana, muusikkona, säveltäjänä ja sanoittajana. Nyttemmin Motelli Skronkle on alkanut esiintyä jälleen yhtyeenä.
Raatikainen paitsi ohjaa, myös tekee käsikirjoituksia, säveltää, soittaa ja opettaa. Hän on ohjannut eri puolilla Suomea, mm. Ahaa Teatterissa, Teatteri Pienessä Suomessa, Joensuun kaupunginteatterissa, Tampereen työväenteatterissa ja Oulun kaupunginteatterissa. Mukaan on mahtunut niin klassikoita kuin omiakin kirjoituksia, musiikkiteatteria ja tanssiakin. Turun kaupunginteatterissa hän on vieraillut viisi kertaa.
Paramore (albumi)

Taustaa

Vuotta ennen albumin julkaisua, huhtikuussa 2012, yhtyeen laulaja Hayley Williams ilmoitti albumin tuottajaksi Justin Meldal-Johnsenin. Kesällä kerrottiin, että rummut albumille äänittää Ilan Rubin. Albumin äänitykset valmistuivat marraskuun alussa 2012. Joulukuussa yhtye kertoi uuden albuminsa nimen, julkaisupäivän, sekä ensimmäisen singlen nimen, ”Now”, joka julkaistiin tammikuussa 2013.
Toisena singlenä albumilta julkaistiin kappale ”Still Into You”. Paramore esitti kappaleen ensimmäisen kerran 13. maaliskuuta 2013 SXSW:ssä, ja lisäsi seuraavana päivänä kappaleen lyriikkavideon YouTubeen.
27. maaliskuuta 2013 Paramore julkaisi 90-sekunnin pituiset näytteet jokaisesta albumin kappaleesta.

Julkaisu

Albumi debytoi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan ykkössijalla. Sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana 106 000 kappaletta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Mur-de-Barrez

Mur-de-Barrez on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 880 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mur-de-Barrezin pinta-ala on 20 neliökilometriä.
Miniahvenet

Taksonomia

Varhaisimmat miniahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu tertiäärikauden loppupuolelle. Nykyään heimoon kuuluu yksi suku, johon luetaan kuuluvaksi kuusi lajia, ja heimoon voi kuulua vielä kuvailemattomia lajeja. Lajit ovat hohtominiahven (Elassoma evergladei), raitaminiahven (Elassoma zonatum), Elassoma alabamae, Elassoma boehlkei, Elassoma okatie ja Elassoma okefenokee. Miniahventen luokitus on osittain epävarmaa. Aikaisemmin niiden katsottiin olevan aurinkoahventen (Centrarchidae) alaheimo, joita miniahvenlajit muistuttavat ulkonäöltään. Miniahvenilla on havaittu olevan samankaltaisia piirteitä muun muassa piikkikalojen (Gasterosteiformes) kanssa, ja toisinaan heimo sijoitetaan omaan lahkoonsa Elassomatiformes. Nykyään heimon katsotaan useimmiten kuuluvaksi ahvenkalojen lahkoon omaan alalahkoonsa Elassomatoidei.

Koko ja ulkonäkö

Nimensä mukaisesti miniahvenet ovat pienikokoisia. Suurimmat lajit saavuttavat korkeintaan 4,5 cm:n pituuden ja osa lajeista jää täysikasvuisenakin alle 2 cm:n mittaisiksi. Ruumiinmuodoltaan kalat ovat pitkulaisia ja selkäevä on pitkähkö. Pyrstöevä on muodoltaan pyöreä. Miniahvenlajien silmät ovat kookkaat ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Kalojen suomut ovat pienikokoiset ja muuttuvat kutuaikaan koirailla kirkkaan sinisiksi. Miniahvenilla ei ole kylkiviivaa.

Levinneisyys ja elintavat

Miniahvenia tavataan ainoastaan Yhdysvaltain kaakkoisosista. Niitä tavataan Pohjois-Carolinan osavaltiosta etelään Floridan osavaltioon ja länteen Texasin ja Illinoisin osavaltioihin asti.. Ne elävät tyypillisesti suolammikoissa sekä lähteissä, joskus myös joissa. Lajien ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet, kuten hyönteiset ja äyriäiset sekä nilviäiset. Ne ovat melko lyhytikäisiä ja elävät korkeintaan muutaman vuoden ajan. Kalat kutevat vesikasvuston sekaan ja koiras vartioi munia.
Hiillostaminen

Hiillostaminen eli halstraaminen tarkoittaa etenkin kalan, toisinaan myös lihan, kypsentämistä hiilloksella erityisessä pitimessä eli halsterissa, jonka puoliskojen väliin hiillostettava erä puristetaan.

Halsteri

Halsteri on paksusta teräslangasta tai ohuesta terästangosta muotoiltu paistoväline. Siinä on kahva ja usean kymmenen senttimetrin pituisen varren jatkeena kaksiosainen, päästä saranoitu ritilä, jonka puoliskojen pysyminen toisiaan vasten varmistetaan esimerkiksi varren ympäri kiinnittyvällä koukulla.

Kalan hiillostaminen

Hiillostettavaksi käyvät erityisesti rasvaiset kalat, kuten silakka, lahna, lohi tai säynävä. Ennen hiillostamista kalat perataan, suolataan ja tarvittaessa suomustetaan. Halsterin ritilä voidaan voidella ruokaöljyllä tai muulla ruoanlaittorasvalla tarttumisen estämiseksi. Kala on kypsää, kun sen selkäevä irtoaa helposti.
HMS Dominion (1903)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Non-verbaalinen viestintä

Non-verbaalinen viestintä (myös nonverbaalinen viestintä) on viestintä, joka ei perustu sanojen merkityksiin. Non-verbaalista viestintää ovat ruumiinkielen piirteet kuten katseet, eleet, ilmeet, kosketukset, liikkeet ja vartalon asennot sekä myös äänensävyt, puheen nopeus ja puheen voimakkuus. Nämä välittävät tietoa viestinnän osapuolten välillä esimerkiksi puhujan mielentilasta, asennoitumisesta ja iästä. Non-verbaalinen viestintä voi olla tahallista tai tiedostamatonta.
Non-verbaaliseksi viestinnäksi voidaan katsoa myös ihmisen ja muunlajisten eläinten välinen vuorovaikutus. Kotieläimet ja työjuhdat voivat oppia ymmärtämään ihmisen ohjausta.
Vähä Meltosjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 60 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 180 700 kuutiometriä eli 0,0002 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys on 0,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Natura 2000-ohjelmaan kuuluvaan Meltosjärvet–Pysäjärvi- luonnonsuojelualueeseen (FI1302104). Suojelualueen pinta-ala on 458 hehtaaria, johon sisältyy myös viereiset Iso Meltosjärvi, Pitkäperä ja Pysäjärvi. Meltosjärvien mataluuteen on vaikuttanut menneisyydessä suoritettu järvenlasku. Aiheesta on lisää Ison Meltosjärven artikkelissa.
Järveä on lintuvetenä kunnostettu ainakin vuonna 2002, jolloin poistettiin turvelauttoja noin kymmeneltä hetaarilta.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Ison Meltosjärven alueeseen (67.982) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Badding (elokuva)

Palkinnot

Elokuva sai neljä Jussi-palkintoa. Baddingia esittänyt Janne Reinikainen palkittiin miespääosa-Jussilla. Jussit annettiin myös kuvaaja Kari Sohlbergille, lavastaja Minna Santakarille ja puvustaja Tiina Kaukaselle.

Arviot

Kriitikkojen suhtautuminen oli tuoreeltaan varautunut: "Pölösen paras elokuva", "Pölösen leffassa on paljon hyvää ja valloittavaa, mutta mikään täysosuma se ei ole". Reinikaisen roolisuoritus saa Helena Yläseltä kiitosta vilpittömänä ja hienona työnä. Hänen mukaansa Reinikainen on tavoittanut Somerjoen eleet "aavemaisen hyvin".
Osa kriitikoista olisi kaivannut elokuvaan perinteisempää elämäkertaelokuvan otetta, Somerjoen musiikin ja hänen esiintymisensä taustojen pohdintaa. Historiallisen taustoituksen puuttuessa elokuva ei vastaa keskeiseen kysymykseensä: mikä Somerjoen karismassa erotti hänet tusinapopin tekijöistä.
Sidi Bel Abbès

Sidi Bel Abbès (arab. سيدي بلعباس‎}) on Länsi-Algeriassa samannimisen maakunnan keskuspaikka. Väestönlaskennassa 2008 oli kunnan väkiluku 212 935, josta 210 146 asui keskuspaikassa. Kaupunki on kasvanut ranskalaisen sotilasleirin ympärille, joka rakennettiin 1843 Mekerrajoen rannalle. Nykyisin se tunnetaan punaviinistä, mutta siellä sijaitsi vuoteen 1962 Ranskan muukalaislegioonan päämaja.
Nyrkkeilijä Marcel Cerdan on syntynyt Sidi Bel Abbès'ssa.
Epästandardi kosmologia

Epästandardi kosmologia on mikä tahansa alkuräjähdykseen perustavan kosmologian eli nk. kosmologian standardimallin vaihtoehdoksi ehdotettu teoria maailmankaikkeuden synnystä ja kehityksestä. Termillä voidaan viitata myös alkuräjähdyksen hyväksyvään teoriaan, mikäli se poikkeaa merkittävästi vallitsevasta käsityksestä. Teoriat eroavat toisistaan jo lähtökohdiltaan sen mukaan mitä oletuksia niissä tehdään.
Kosmologian historiassa on kaikkeuden alkuperästä on esitetty useita toisistaan poikkeavia teorioita mutta 1940-luvulta aina 1960-luvulle saakka kosmologia oli jakaantunut pääosin kahteen leiriin. Pysyvän tilan teoria edusti staattista ja ikuista kaikkeutta ja alkuräjähdys äärellisen ikäistä ja jatkuvasti muuttuvaa kaikkeutta. Lopulta edistysaskeleet kokeellisessa kosmologiassa käänsivät enemmistön alkuräjähdyskosmologian puoleen.
Ľubomír Kolník

Seuraura

Kolník pelasi kauden 1986–1987 1. Slovenská národná hokejová ligaa HK Nitran joukkueessa. Hän siirtyi kaudeksi 1987–1988 Tšekkoslovakian pääsarjassa pelanneeseen slovakialaisjoukkue HK Dukla Trenčíniin. Kaudeksi 1990–1991 joukkueen nimeksi vaihtui HK Dukla Trenčín. Kolník valittiin tuolloin Tšekkoslovakian liigan tähdistökentälliseen. Seuraava kausi 1991–1992 päättyi Tšekkoslovakian-mestaruuteen. NHL-joukkue New Jersey Devils varasi hänet 116. pelaajana kesällä 1990.
Kaudeksi 1992–1993 Kolník siirtyi joukkuetoverinsa Ernest Bokrošin kanssa Suomeen ja I-divisioonajoukkue Joensuun Kiekko-Poikien riveihin. Hän muodosti Jonas Hemmingin ja Markku Kyllösen kanssa tehokkaan hyökkäysketjun ja voitti tehoilla 46+38=84 koko sarjan piste- ja maalipörssin sekä tehotilaston lukemalla +53. Kaudella 1993–1994 Kolník ehti pelata JoKP:ssä 22 ottelua tehopistein 23+17=40 ja hän esiintyi myös I-divisioonan pelaajista kootussa joukkuessa hyväntekeväisyysottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Marraskuun 1993 lopulla JoKP kuitenkin kauppasi Kolníkin SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon jouduttuaan talousvaikeuksiin. Hän oli siellä kevään 1994 pudotuspeleissä neljällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jari Torkin kanssa ja voitti niiden päätteeksi SM-pronssia.
Kolník palasi kaudeksi 1994–1995 kotimaahansa ja siirtyi Slovakian Extraligassa pelaavaan HK Dukla Trenčíniin. Hän voitti tehoilla 31+23=54 koko liigan pistepörssin. Kaudeksi 1995–1996 Kolník palasi SM-liigaan ja siirtyi Kiekko-Espoon riveihin. Hän oli tehoilla 13+12=25 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudeksi 1996–1997 hän palasi taas kotimaahansa, jossa Kolník vietti koko loppu-uransa. Hän siirtyi HC Slovan Bratislavan riveihin, jossa Kolník voitti Slovakian-mestaruuden vuosina 1998 ja 2000. Hän voitti kaudella 1996–1997 joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 34+29=63. Kaudella 2000–2001 Kolník jakoi 28 osumallaan Bratislavan sisäisen maalipörssin voiton Ľubomír Hurtaj'n kanssa.
Kaudeksi 2001–2002 Kolník palasi HK Nitran joukkueeseen, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 24+10=34. Kolník pelasi kauden 2002–2003 HKm Zvolenin riveissä jakaen 24 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Branislav Jánošin kanssa, mutta hän palasi taas Nitraan kaudeksi 2003–2004. Kolník voitti siellä joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin kolmella ensimmäisellä paluumuuttokaudellaan. Noista viimeisellä kaudella 2005–2006 hän voitti myös koko Extraliigan tehotilaston lukemalla +43.
Pelaajauransa viimeisen kauden 2008–2009 Kolník aloitti Nitrassa, mutta siirtyi kesken kauden HK 36 Skalicaan, josta matka jatkui loppukaudeksi sarjatasoa alemmas 1. hokejová liga SR:ssä pelaavaan HC Nové Zámkyyn. Hän lopetti uransa 41-vuotiaana keväällä 2009.

Maajoukkueura

Kolník edusti Tšekkoslovakiaa sekä Kanada-cupissa että MM-kilpailuissa vuonna 1991. Hän edusti sittemmin Slovakiaa Lillehammerin olympiakisoissa 1994, MM-kilpailujen C-sarjassa vuonna 1994, B-sarjassa vuonna 1995, pääsarjassa vuosina 1996, 1997 ja 1999 sekä maailmancupissa vuonna 1996.
Valojohdin

Valojohdin eli valoputki on tavallisesti putkimainen rakennuselementti, joka johtaa auringonvaloa rakennuksen sisälle. Kattoikkunasta se poikkeaa siten, että valo ei vain paista sisälle, vaan putki johtaa valoa ja putken avulla valo voi kulkea esimerkiksi sisäkaton läpi. Valonjohtimilla voidaan vähentää sähkövalaistuksen tarvetta päiväsaikaan.
Voileipä

Voileipä on leipäviipale, jonka päällä voi olla esimerkiksi levitteitä, juustosiivuja, leikkeleitä tai kasviksia.
Kerrosvoileipä muodostuu kahdesta tai useammasta vastakkain asetetusta leipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä. Täytevoileipä tunnetaan monilla kielialueilla nimellä sandwich.
Voileipiä nautitaan esimerkiksi välipalana tai eväinä, monet nauttivat voileipiä myös aamiaisella ja muilla aterioilla.
Asterix ja Caesarin laakeriseppele

Asterix ja Caesarin laakeriseppele (ransk. Les Lauriers de César) on 17. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan albumi, joka ilmestyi Ranskassa vuonna 1972, ja Suomessa 1974. Jatkosarjana suomeksi sarja oli alkanut jo edellisenä vuonna Zoom-lehdessä tämän ensimmäisestä numerosta alkaen, ja albumi ilmestyi kun lehdessä oli enää yksi kahden sivun jakso julkaisematta. Albumi on painettu jo vuonna 1973.
Sarjan käsikirjoitti René Goscinny, ja piirsi Albert Uderzo. Tarina sisältää juopottelua, alastomuutta, ja ihmisten orjuutusta, ja on tähän mennessä ilmestyneistä Asterix-sarjan lehdistä kaikkein eniten aikuisille tarkoitettua materiaalia sisältävä.

Tarinan juoni lyhyesti

Aladobix on Smirgelinen, Asterixin, ja Obelixin kanssa Parisiumissa Smirgelinen veljen, Homeopatixin vieraana. Aladobix juo itsensä humalaan Obelixin tavoin, ja pöyhkeä Homeopatix mahtailee sillä, kuinka hän on menestynyt elämässään, ja kuinka rikas hän on. Aladobix kiihtyy tästä, ja lupaa hänelle, että hän aikoo valmistaa muhennoksen Caesarin laakeriseppeleestä. Selvinpäin olevat vieraat estelevät häntä, mutta Homeopatix suostuu tähän. Obelix myös, onhan hän syvässä humalassa.
Asterix ja Obelix menevät Roomaan, ja hakeutuvat orjiksi päästäkseen Caesarin palatsiin, koska Caesarin sotilaat ovat eri luokkaa kuin heidän kotiseutunsa, he eivät pääsisi niin helposti vartijoiden ohitse. He joutuivat vahingossa väärään palatsiin töihin, ja yrittävät päästä sieltä pois ilman, että heidät leimattaisiin paenneksi orjiksi, jolloin heidän mahdollisuudet vielä päästä Caesarille töihin, pysyisivät. He alkavat meluta ja kehittää kaikenlaisia pahanmakuisia ruokia saadakseen potkut, mutta aina tietyllä tavalla tämä onkin palatsissa asuvalle perheelle ainoastaan hyvä asia. Myöhemmin roomalaiset sotilaat piirittävät heidät, mutta Obelix haluaa murskata heidät. Asterix pyytää Obelixia odottamaan, ja haluaa tietää mitä heillä on asiaa. Asterix ja Obelix joutuvat oikeuteen, mutta saavat puhuttua itsensä läpi; he haluavat joutua kuolemantuomioon, joka toteutettaisiin Circus Maximuksessa, koska Caesar tulisi katsomaan heidän teloitustaan. He täten joutuvat sirkukseen, mutta käy ilmi, ettei Caesar olekaan paikalla. He karkaavat sirkuksesta. Myöhemmin he menevät kapakkaan, jossa istuu henkilö, joka voisi ehkä auttaa heitä. Seuraavana aamuna he vaihtavat nopeasti Caesarin laakeriseppeleen valeseppeleeseen, ja saavat siis haltuunsa oikean seppeleen.
Fromia indica

Ulkonäkö ja koko

Fromia indica-meritähden sakarat kasvavat korkeintaan 3 cm pitkiksi. Itse tähden halkaisija voi olla noin 12 cm. Sen väri vaihtelee punaisen eri sävyissä. Sakaroiden kärjet ovat tummemmat kuin keskuskiekko.

Levinneisyys

Fromia indica-meritähtiä on tavattu Atlantin kaakkoisosasta, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren länsiosasta 1–25 metrin syvyydestä. Se elää hiekkapohjalla, koralliriutalla tai suurten kivien päällä.

Ravinto ja hoito akvaariossa

Lajia pidetään myös riutta-akvaarioissa. Se on aktiivinen päiväsaikaan, ja liikkuu pitkin akvaarion kiviä. Se syö lietettä ja kivien pinnalla elävien bakteerien muodostamaa ohutta bakteerikalvoa. Siksi tätä lajia ei voi pitää kovin uudessa akvaariossa, jossa bakteerikanta ei ole kehittynyt. Se on myös herkkä happamuuden, lämpötilan ja suolaisuuden vaihteluille. Meritähden itsensä keräämän ruoan lisäksi sitä ruokitaan hiutaleruoilla ja pienillä paloilla lihapitoista ravintoa. Tähden luontainen ravinto on kuitenkin mikroskooppisen pientä, silmälle näkymätöntä levä- ja bakteerimassa, eikä se juuri käytä muuta ravintoa. Siksi nälkään nääntyminen on vakava uhka vankeudessa, ja useimmat yksilöt kuolevat viimeistään parissa vuodessa.