google/wiki40b huggingface dataset:
AIDS

AIDSin leviäminen

HIV/AIDS on maailmanlaajuinen ongelma. Vuonna 2008 julkaistu YK:n AIDS-ohjelman Unaidsin vuosiraportti kertoi, että HI-viruksen leviäminen on hidastunut. HIV-tartunnan sai edellisenä vuonna 2,7 miljoonaa ihmistä, kun vielä vuonna 2001 määrä oli kolme miljoonaa. Vuonna 2007 maailmassa laskettiin olevan 33 miljoonaa HIV-positiivista, mikä on 300 000 vähemmän kuin vuotta aiemmin. Maailman ruokakriisi saattaa tuhota viime vuosien myönteiset saavutukset. Samanaikainen taistelu sekä nälkää että AIDSia vastaan on vaikeaa.
Kondomin käyttö on hidastanut taudin leviämistä länsimaissa. Sen sijaan köyhissä ja epäonnistuneissa valtioissa, joissa valtiovalta ei pysty pitämään huolta kansalaisistaan, tilanne on huolestuttava. Ruoan hinnan nousu voi lisätä HIV-tartuntojen määrää eri puolilla maailmaa. Erityisesti kehitysmaiden köyhät naiset ovat vaarassa saada tartunnan, sillä moni päätyy myymään seksiä saadakseen rahaa ruokaan. Tuoreet tutkimukset Botswanassa, Swazimaassa, Malawissa, Sambiassa ja Keniassa osoittavat, että ruokapula ja seksin myynti ilman ehkäisyä liittyvät toisiinsa köyhien naisten kohdalla.

AIDS kehittyvissä maissa

Suurin osa HIV:in kantajista elää köyhissä tai keskituloisissa maissa. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa heitä arvellaan elävän 25,5 miljoonaa, joista 19,4 miljoonaa Itä- ja Etelä-Afrikassa, missä tapahtui 44 % maailman uusista HIV-tartunnoista vuonna 2016. Uusien tartuntojen määrä laskee kaikkialla Afrikassa, mutta vuosina 2010–2016 se on kasvanut Itä-Euroopassa ja Aasian keskiosissa.
Vuonna 2015 70 % AIDSiin liittyvistä kuolemantapauksista tapahtui Afrikassa.

Ruokakriisin vaikutukset

Ruoan kallistuminen johtaa aterioiden laadun heikkenemiseen. Vähäravinteinen ruokavalio puolestaan jouduttaa osaltaan HIV:n kehittymistä AIDSiksi ja altistaa HIV-positiiviset vaarallisille infektioille, kuten tuberkuloosille. Monipuolinen ravinto on olennainen osa HIV-hoidon onnistumista. Virusta kantavat aikuiset tarvitsevat päivässä 10–30 prosenttia enemmän energiaa kaloreilla mitattuna kuin terveet aikuiset. Kasvuikäiset HIV-positiiviset lapset puolestaan tarvitsevat jopa kaksinkertaisen määrän energiaa muihin ikätovereihinsa verrattuna. Lisäksi HIV-lääkkeet aiheuttavat vatsavaivoja tyhjään vatsaan otettuna. Tämä voi johtaa siihen, ettei sairastunut halua ottaa lääkkeitä lainkaan. IFPRI eli Kansainvälinen elintarvikepolitiikan tutkimuslaitos etsii ratkaisuja nälkä- ja köyhyysongelmiin. Esimerkiksi Keniassa kalakauppiaana toimivat naiset saattavat myydä kalastajille seksiä ilman ehkäisyä, jotta rahaa jäisi riittävästi kallistuvien peruselintarvikkeiden ostamiseen. Pohjois-Afganistanissa jotkut naiset ja nuoret tytöt joutuvat jo turvautumaan prostituutioon ruoan kallistumisen takia. YK:n mukaan yhä korkeammalle kipuavat hinnat suistivat viime vuonna 50 miljoonaa ihmistä nälänhädän partaalle. Hinnannousun taustalla ovat muun muassa biopolttoaineiden käytön lisääntyminen, ruoan kysynnän kasvu vaurastuvassa Aasiassa, viljelyalueiden kuivuus sekä keinottelu elintarvikkeiden hinnoilla.
True Combat: Elite

True Combat: Elite (TC:E tai TC:Elite) on ilmainen modifikaatio FPS-peliin Wolfenstein: Enemy Territory. Team Terminator ja Groove Six Studios aloittivat pelin kehityksen vuonna 2004. TC:Elite on alun perin Quake 3:een kehitetyn True Combat -modin jälkeläinen.
True Combat: Elitessä ei ole tietokonepelien ns. pistetähtäintä, vaan siinä tähdätään aseen omalla tähtäimellä. Pelissä on muitakin realistisuuteen tähtääviä muutoksia. Erikoisuutena voidaan mainita "free climb" -ominaisuus, eli pelaaja voi kiivetä esimerkiksi itsensä korkuisen aidan päälle käyttäen käsiään kuten oikeastikin. Pelaajista ei ole tehty luonnottoman sitkeitä, eli aseet ovat varsinkin Enemy Territoryn pelaajien mielestä todella tehokkaita. Aluksi peli voi tuntua todella nopeatempoiselta. Pelimuotoina mainittakoon kaksi tärkeintä: Bodycount (eniten tappoja kerännyt puoli voittaa) ja Objective (pommin sijoittaminen). Wolfenstein-pohjaisena peli on suhteellisen kevyt, varsinkin jos malttaa käyttää grafiikoita koneelle sopivalla tasolla.
A-Darter

A-Darter V3A/V3C/V3E (Agile Darter) on ilmataisteluohjus, joka on IR-lämpöhakuinen. Tämä ohjustyyppi on suunniteltu sekä valmistettu Etelä-Afrikan tasavallassa. Sen kehitystyö alkoi vuonna 1969, ja aselajikäyttöön aktiivipalvelukseen A-Darter saapui 1973. Asetyypin valmistaja on Armscor eli Denel. Sitä käyttää sekä Etelä-Afrikan ilmavoimat SAAF että Brasilian ilmavoimat. Saab JAS 39 Gripen kykenee hyödyntämään A-Darter V3E:ta.
Billy Duffy

William Henry "Billy" Duffy (s. 12. toukokuuta 1961) on brittiläinen kitaristi. Hän on tullut tunnetuksi työstään The Cult -yhtyeessä. Sen ohella hän on soittanut myös vuonna 2006 perustetussa Circus Diablossa.
Eerikinretki

Eerikinretki (ruots. Eriksgata) oli vastavalitun Ruotsin kuninkaan vierailu eri maakuntiin. Eerikinretken tekeminen kuului kuninkaan laillisiin velvollisuuksiin ja sen tarkoitus oli kuninkaan vallan vahvistaminen. Eerikinretki-instituution merkitys oli suurimmillaan keskiajalla. Se mainitaan muun muassa vuoden 1296 Uplannin maakuntalain kuninkaankaaressa.
Ruotsin kuninkaat valittiin Moran kivillä Uplannissa. Aluksi vain Uplannin tai Sveanmaan asukkaat saivat olla mukana valitsemassa kuningasta, ja uuden kuninkaan oli käytävä eri maakunnissa vahvistamassa asemansa maakuntien laamannien luona. 1300-luvulta lähtien miltei kaikki Ruotsin maakunnat lähettivät edustajiaan Moran kivelle ja eerikinretki menetti vähitellen merkityksensä. Vuodesta 1544 eteenpäin Ruotsin kuninkaita ei valittu, vaan kuninkuudesta tuli perinnöllinen. Eerikinretkestä tuli tämän jälkeen vain symbolinen. Kaarle IX (1604–1611) oli viimeinen kuningas, joka suoritti keskiaikaisen lain mukaisen eerikinretken. Kustaa III elvytti eerikinretkiperinteen 1770-luvulla ulottaen retkensä myös Suomeen.
Saxo Grammaticus mainitsee mahdollisesti eerikinretken jo noin vuonna 1200, ja joskus on arveltu, että instituutio on vielä vanhempaa perua. Varmuutta tästä ei kuitenkaan ole.

Keskiaikaisen eerikinretken reitti

Eerikinretki alkoi Uplannin Moran kiviltä Uppsalaan kautta Södermanlandiin, josta matka jatkui Itä-Götanmaalle. Tämän jälkeen kuningas vieraili Smålandissa ja jatkoi sieltä Länsi-Götanmaalle ja Närkeen. Viimeksi kuningas kävi Västmanlandissa.
Rintalihas

Rintalihaksia ihmisellä on kaksi paria: isot rintalihakset (pectoralis major) ja pienet rintalihakset (pectoralis minor). Rintalihakset osallistuvat olkanivelen liikuttamiseen.
Kuntosalilla voi rintalihaksia harjoittaa esimerkiksi penkkipunnerruksella.
Miro Honkanen

Miro Honkanen on suomalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella. Hän on työskennellyt Vaasan kaupunginteatterissa 1995–1998, Seinäjoen kaupunginteatterissa 2004–2008 ja Palatsiteatterissa Tampereella vuodesta 2009 sekä tehnyt vierailuja Uuteen Iloiseen Teatteriin ja Komediateatteri Arenaan.
Virnapunatäplä

Koko ja ulkonäkö

Ulkonäöltään virnapunatäplä on pieni mutta huomiota herättävä, punamusta perhonen. Etusiivessä on viisi kirkkaanpunaista täplää, joista kaksi siiven tyvessä sijaitsevaa ovat siivensuuntaisesti pitkänomaisia ja yleensä lähes yhteensulautuneet. Kolmas täplä on muita pienempi, neljäs hieman kulmikas ja uloimmainen pyöreä. Takasiivet ovat punaiset ja niissä on selvä musta reunus. Naaraat ovat väriltään himmeämpiä ja niiden siivet ovat läpikuultavammat kuin koirailla. Tuntosarvet ovat nuijamaiset, kärjestään paksut ja pituudeltaan alle 2/3 etusiiven pituudesta. Verkkosilmät ovat melko suuret ja imukärsä hyvin kehittynyt. Huulirihmat ovat tiheäkarvaiset. Siipiväli 25–30 mm.
Lajilla on tavattu myös muutamia ulkonäöltään poikkeavia muotoja. Näistä tavallisin on f. confusa, jolla etusiiven täplät ovat venyneet juovamaisiksi. Erilaisia venyneiden täplien yhdistelmiä tunnetaan ja on nimetty useita. Muita mainittavia muunnoksia ovat keltatäpläinen f. flava, ja ruskeatäpläiset f. brunnea ja f. nigerrima, joista jälkimmäinen voi olla lähes kokonaan musta.

Levinneisyys ja lentoaika

Virnapunatäplän levinneisyys ulottuu Pyreneiltä ja Britteinsaarilta Keski- ja Etelä-Euroopan poikki Mongoliaan, pohjoisessa Keski-Ruotsiin ja Etelä-Norjaan. Suomessa lajia tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Yleinen laji, joka viihtyy niityillä, tienpientareilla, joutomailla ja metsänreunoilla. Perhoset vierailevat ahkerasti mettä tuottavilla kukilla ja ovat aktiivisia valoisaan aikaan. Myrkyllisyytensä vuoksi punatäplien ei tarvitse erityisemmin pyrkiä välttelemään nähdyksi tulemista ja sopivalla paikalla lepääviä perhosia voi tavata massoittain. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi

Toukka elää pääasiassa hiirenvirnalla (Vicia cracca), mutta myös muutamilla muilla hernekasveilla
Saphir Taïder

Seuraura

Taïder aloitti jalkapalloilun kotikaupungissaan Castres FC:ssä kuusivuotiaana, josta hän siirtyi vuonna 2006 US Albin. Yhden kauden jälkeen Taïder siirtyi Grenoblen junioreihin.
Grenoblen edustukseen Taïder siirtyi kauden 2009–2010 jälkimmäisellä puoliskolla ja pelasi yhden ottelun. Grenoblen pudottua Ranskan pääsarjasta Ligue 2:een, sai Taïder enemmän peliaikaa kaudella 2010–2011.
Elokuussa 2014 Taïder siirtyi lainasopimuksella Southamptoniin. Hän pelasi joukkueessa vain yhden harjoitusottelun, kunnes hänen lainasopimuksensa purettiin 1. syyskuuta 2014.

Maajoukkueura

Taïder pelasi ensimmäisen kerran maajoukkuetasolla vuonna 2010 Ranskan alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Sittemmin hän edusti Ranskaa myös alle 19- ja 20-vuotiaissa. Taïder pelasi muun muassa alle 19-vuotiaiden EM-karsinnoissa ja teki tuona aikana Ranskalle kaksi maalia pelaamissaan seitsemässä ottelussa.
Kolmoiskansalaisuuden johdosta Taïder sai tarjouksen pelata Tunisian maajoukkueessa, kuten hänen veljensä. Taïder päätyi lopulta 2013 Algerian maajoukkueen riveihin FIFA:n julkistaessa hyväksyntänsä Taïderille edustaa Algeriaa. Taïder pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 26. maaliskuuta 2013 Beniniä vastaan, jossa hän teki myös avausmaalinsa.

MM-kisat 2014

Taïder valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua, joista ensimmäinen oli avausottelussa Belgiaa vastaan. Toisen ottelunsa hän pelasi neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, jolle Algeria hävisi jatkoajan jälkeen 2–1.

Yksityiselämä

Taïder syntyi Castressa, Ranskassa tunisialaiselle isälle ja algerialaiselle äidille. Hänen veljensä Nabil Taïder pelaa jalkapalloa Comossa ja edusti maajoukkuetasolla Tunisiaa.
Denis Wiehe

Denis Wiehe (s. 21. toukokuuta 1940 Curepipe) on seychelliläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 17. elokuuta 1969 ja nimitettiin Port Victoria o Seychellesin koadjuuttoripiispaksi 24. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Xavier-Marie Baronnet, jota avustivat Maurice Piat, Gilbert Aubry ja Michel Malo. Wiehestä tuli 1. kesäkuuta 2002 Port Victoria o Seychellesin piispa.
Kukka- ja lintumaalaukset

Kukka- ja lintumaalaukset ovat yksi kiinalaisen maalaustaiteen genreistä. Kukka- ja lintumaalaukset keskittyvät tyypillisesti esittämään eläimiä ja kasveja.

Historia

Ensimmäinen tunnettu kukka- ja lintumaalaus on itäisen Han-dynastian ajalta 25-250 jaa. tehty korppeja puun oksalla esittävä talon ulkoseinälle tehty maalaus. Ensimmäinen kukka- ja lintumaalauksiin erikoistunut taiteilija oli kuitenkin 300-luvulla elänyt Liu Yinzu, joka tunnetaan puolestaan 500-luvulla eläneet taidekriitikko Xie Hen teoksista. Omaksi genrekseen kukka- ja lintumaalaukset muodostuivat viiden dynastian ajalla 907–960. Tuon ajan tunnetut maalarit Huang Quan, Huang Jucai ja Xu Xi vaikuttivat myös myöhemmin Song-dynastian ajalla eläneisiin maalareihin. Pohjoisen Song-dynastian loppukaudella keisari Huizong (1082– 1135) tuki taiteita ja maalasi teoksia itsekin.
Yuan-dynastian aikana vuosina 1279–1368 kukka- ja lintumaalauksia tekivät konservatiiviset hovimaalarit ja oppineistoon kuuluvat amatöörimaalarit. Hovimaalarit noudattivat Song-dynastian ajan tyyliä, mutta amatöörimaalarit kuten Zhao Mengfu (1254– 1322), Wu Zhen (1280–1354) ja Wang Mian (1287– 1359) alkoivat kuvata maalauksissa uusina aiheina luumun kukkia ja bambuja. Yuan-dynastiaa seuranneen Ming-dynastian tunnettuihin kukka- ja lintumaalareihin lukeutuivat Lin Liang (1416–1468), Shen Zhou (1427– 1509), Tang Yin (1470– 1524), Chen Chun (1483– 1544) ja Xu Wei (1521– 1593). Kukka- ja lintumaalaukset säilyivät genrenä Ming-dynastiaa seuranneessa Qing-dynastiassa. Qing-dynastian yhteydet eurooppalaisiin toivat uusia tekniikoita Kiinalaiseen maalaustaiteeseen. Kiinalaiset maalarit oppivat käyttämään öljyvärejä luomaan vaikutelman kolmiulotteisuudesta käyttämällä perspektiiviä, valoa ja sävyä. Qing-dynastian aikaisia maalareita olivat esimerkiksi Zhang Weibang, Shen Quan, Ren Bonian ja Zhao Zhiqian.
1900-luvun johtava kukka- ja lintumaalari oli Qi Baishi (1864– 1957). Baishin maalausten yleisimpiä aiheita olivat kalat, katkaravut, ravut ja sammakot. Yu Fei’an (1889– 1959) maalasi puolestaan teoksiaan Song-dynastian tyylillä. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1949 maalauksilla ajettiin kommunistisen puolueen propagandaa ja ennen vuotta 1980 lähes kaikki taiteilijat työskentelivät valtiolle. Vasta 1970-luvun kulttuurivallankumouksen loppumisen jälkeen taiteilijat saattoivat alkaa esittää maalauksissaan vapaammin henkilökohtaisia tunteitaan. Lin Fengmian (1900–1991) pyrki luomaan kukka- ja lintumaalauksillaan vaikutelmaa yksinäisyydestä.
Koulutus Päiväntasaajan Guineassa

Koulutus Päiväntasaajan Guineassa on maksutonta ja pakollista 14 ikävuoteen asti, ja siitä vastaa opetus-, tiede- ja urheiluministeriö. Koulun aloittaminen muuta ikäluokkaa myöhemmin on tyypillistä: esimerkiksi vuonna 1993 ala-asteelle ilmoittautui 1,497-kertainen määrä oppilaita alakouluikäisiin lapsiin nähden, mutta sen sijaan vain 83,4 % alakouluikäisistä lapsista ilmoittautui kouluun. Koulun jättäminen kesken on yleistä, joskin yleisempää tytöillä kuin pojilla.
Perusasteen koulutus kestää viisi vuotta, ja sitä seuraavat neljä vuotta ensimmäisen tason keskiasteen opintoja ja kolme vuotta toisen tason keskiasteen opintoja. Vuonna 2001 noin 35 % 3–6-vuotiaista lapsista osallistui jonkinlaiseen esikouluun.
Arviolta 45 % oppilaista käy perusasteen koulutuksen loppuun. Vuonna 2000 yhtä opettajaa kohden oli alakoulussa noin 43 oppilasta ja yläkoulussa 23 oppilasta.
Pääosa korkeakouluopinnoista annetaan Päiväntasaajan Guinean kansallisessa yliopistossa. Muita tärkeitä korkeakouluja ovat Enrique Nvó Okenven kansallinen koulu, jolla on kampukset Malabossa ja Batassa, ja espanjalainen etäopetusta tarjoava Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED), jolla on Päiväntasaajan Guineassa kampus Biokossa. Myös Iberoamerican University Foundationilla (FUNIBER) on kampus Malabossa. 
Vuonna 2014 arvioitiin, että 95 % aikuisväestöstä ja 98 % 15–24-vuotiaista on lukutaitoisia. Luvut ovat koko Saharan eteläpuolisen Afrikan korkeimmat.
Vuodesta 2003 lähtien koulutusmenot ovat olleet arviolta 0,6 % BKT:sta ja 1,6 % valtion menoista.
José Luís Peixoto

José Luís Peixoto (s. 1974) on portugalilainen kirjailija. Suomessa on julkaistu hänen romaaninsa Tyhjä Taivas, joka on Portugalissa voittanut arvostetun Jose Saramago -kirjallisuuspalkinnon. Syksyllä 2017 Enostone kustannus julkaisi Rita Dahlin suomentaman Peixoton runokokoelman Ruhtinas, joka rakastui orjaan (ISBN 978-952-5960-59-4).
Viisi sivistynyttä heimoa

Viisi sivistynyttä kansaa (Five Civilized Tribes) on termi, jolla tarkoitettiin viittä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansaa, joita valkoiset siirtolaiset pitivät suhteellisen sivistyneinä. Nämä kansat olivat cherokeet, chickasawit, choctawit, creekit ja seminolit. Nämä intiaanit olivat omaksuneet useita siirtolaisten tapoja ja käytäntöjä, ja olivat rauhallisissa väleissä näiden kanssa. Näillä kansoilla oli myös plantaaseja ja mustia orjia. Viisi sivistynyttä kansaa asuivat Yhdysvaltain kaakkoisosissa ennen pakkosiirtoja.
Nykyisin "viisi sivistynyttä kansaa" koetaan rasistisena käsitteenä, etenkin niiden intiaanikansojen keskuudessa, jotka eivät kuulu näihin viiteen kansaan.
Intiaanit siirrettiin monessa erässä 1800-luvulla muihin osiin maata, varsinkin nykyisen Oklahoman alueelle.
Yhdysvaltain sisällissodassa choctaw- ja chickasaw-intiaanit taistelivat etelävaltioiden puolella. Creekit, seminolit ja cherokeet taas olivat hajaantuneet kummankin sisällissodan osapuolen kannattajiin. Cherokee-kansan keskuudessa oli sisäisiä taisteluita eri puolten kannattajien välillä.
Yhdysvaltain hallitus lupasi, että uudella alueella intiaanit saisivat maata, jolle valkoisia ei muuttaisi. Siirtolaiset kuitenkin pettivät lupauksen, ja intiaanien maiden valtaus jatkui.
Jan Wieczorek

Jan Walenty Wieczorek (s. 8. helmikuuta 1935 Bodzanowice) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franciszek Jop 22. kesäkuuta 1958. Hänet nimitettiin Opolen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thimida Regian titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1981, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfons Nossol, jota avustivat Stefan Barela ja Józef Benedykt Kurpas.
Wieczorek sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Gliwicen piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 29. joulukuuta 2011.
Lännen mies

Arviot

Matti Rämö sanoo arviossaan, että ohjaaja Wyler osaa hyödyntää pääosanäyttelijä Gary Cooperin monipuolisuutta. Elokuvan moraalisessa värikartassa hän näkee piristäviä poikkeuksia, vaikka katsojan onkin helppo valita puolensa.

Palkinnot

Walter Brennan sai parhaan miessivuosa-Oscarin.
Anton von Saltza

Anton Jegorovitš von Saltza (ven. Зальца, Zaltsa; 22. lokakuuta 1843 – 9. maaliskuuta 1916 Pietari) oli venäläinen kenraali ja paroni.
Saltza osallistui vuoden 1863 Puolan kapinan kukistamiseen ja 1877–1878 Turkin sotaan, jonka aikana hän toimi ylipäällikön, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin adjutanttina. Saltza oli vuoden 1905 elokuun alusta aina marraskuuhun 1906 Venäjän 22. armeijakunnan komentajana. Kyseinen armeijakunta oli hieman aiemmin muodostettu Suomeen sijoitetuista venäläisistä joukoista Suomen sotilaspiirin lakkauttamisen yhteydessä. Saltzan välit Suomen kenraalikuvernöörinä toimineeseen kenraali Ivan Obolenskiin olivat huonot ja heidän kankea yhteistyönsä oli keskeisiä syitä siihen, että Suomen venäläiset joukot jäivät voimattomiksi vuoden 1905 suurlakon aikana. Horjuva ja päättämätön Obolenski ehdotti lakkoviikon aikana useasti Helsingin pommittamista kaupungin edustalle ankkuroiduista sotalaivoista, mutta Saltza torjui jokaisella kerralla ehdotuksen epärealistisena. Obolenskin jouduttua pian lakon jälkeen eroamaan virastaan Saltza toimi marraskuussa 1905 hetken aikaa Suomen vt. kenraalikuvernöörinä.
Suomesta Saltza siirtyi vuoden 1906 syksyllä Venäjän 1. armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1908 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja nimitettiin Kiovan sotilaspiirin apulaiskomentajaksi. Vuonna 1912 hänestä tuli Kazanin sotilaspiirin komentaja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Saltzasta tuli sotilaspiirinsä alueelta kootun Venäjän 4. armeijan komentaja. Heti sodan alussa 23.–24. elokuuta 1914 käydyssä Kraśnikin taistelussa hän joutui kuitenkin perääntymään itävaltalaisen kenraali Viktor von Danklin joukkojen tieltä ja kärsi suuret tappiot. Hänet korvattiin jo 25. elokuuta kenraali Aleksei Evertillä. Saltza ei saanut enää rintamakomentajan tehtäviä, ja hänet nimitettiin sen sijaan marraskuussa 1914 Pietari-Paavalin linnoituksen komentajaksi ja sotainvalidihuollosta vastanneen Aleksanterin komitean jäseneksi.
Srilankankukastaja

Levinneisyys

Srilankankukastajaa tavataan kotoperäisenä Sri Lankassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan pienellä alueella, jossa elinympäristöt ovat jatkuvasti heikentymässä. Srilankankukastaja on kuitenkin edelleen yleinen alle 900 metrin korkeudella.

Elinympäristö

Srilankankukastaja elää pääasiassa alankojen ja esivuoristojen kosteissa ja korkeissa metsissä 2 300 metrin korkeudelle asti.
Urpiainen

Koko ja ulkonäkö

Urpiaisen pituus on noin 12–14 cm ja paino 12–15 grammaa.
Urpiainen on jaettu useisiin alalajeihin. Suomessa pesii nimialalaji flammea ja viime vuosina myös eteläinen cabaret.
Juhlapukuinen koiras muistuttaa hemppokoirasta, sillä on punainen rinta ja punainen otsatäplä. Urpiaisen selkä on juovikas ja maha vaaleampi. Nokka on lyhyt ja keltainen. Naaras ja nuori lintu ovat harmaanruskean kirjavia ja viiruisia, ja punaista on vain otsassa, jos siinäkään. Cabaret on kooltaan hieman pienempi ja puku on ruskeampi kuin flammean.
Laulu on vaatimatonta surinaa ja kutsuäänten toistoa, jonka koiras saattaa esittää laululennossa. Kutsuääni on samea ”dsä-dsä-dsä”, varoitusääni venytetty ”tsuii”.
Vanhin suomalainen rengastettu urpiainen on ollut 10 vuotta 6 kuukautta ja 20 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin urpiainen.

Levinneisyys

Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoiset osat. Britteinsaarilla ja Keski-Euroopassa erilliset kannat. 
Parimäärä Suomessa: 300 000 – 600 000. Pesii koko maassa, runsaimpana Lapissa.
Epäsäännöllinen vaelluslintu, joka liikkuu pitkin vuotta ravintotilanteen mukaan. Joskus runsas talvella, joskus täysin kateissa vaellettuaan etelämmäksi.
Urpiaista ja sille lähisukuista tundraurpiaista näkee toisinaan samoissa parvissa esimerkiksi ruokintapaikoilla.

Elinympäristö

Pensaikot, tunturikoivikot, metsänreunat ja harvapuiset metsät. Syksyllä ja talvella rikkaruohostot. Vierailee mielellään lintulaudoilla.

Lisääntyminen

Maljamainen, höyhenin vuorattu pesä matalalla puussa tai pensaassa tai korkealla kuusessa. Naaras munii kahdesti 4–6 ruskein täplin ja juovin kirjailtua munaa. Naaras hautoo 10–12 vrk, poikaset lähtevät pesästä 12–13 vrk:n ikäisinä.

Ravinto

Siemenet ja hyönteiset. Lintulaudoilla murskatut auringonkukansiemenet sekä murskatut maapähkinät. Lisäksi ravinnoksi kelpaavat hirssi, kaura ja leivänmurut siinä tapauksessa, kun muuta ruokaa ei ole.
Sic bo

Sic Bo (kiin. 骰寶) on alun perin vanha kiinalainen uhkapeli, jossa pelaaja pyrkii veikkaamaan kolmen nopan tuloyhdistelmää. Pelissä on hieman ruletin tapaan erilaisia kertoimia riippuen tuloyhdistelmän todennäköisyydestä. Peli on erittäin helppo oppia, ja siksi se on kasvattanut suuresti suosioitaan eri puolilla maailmaa.
Englannin järviseutu

Englannin järviseutu tai Järviseutu (engl. Lake District) on järvi- ja ylänköalue Luoteis-Englannissa. Suurin osa siitä on Cumbrian kreivikunnassa. Alueen tärkeimmät osat muodostavat Järviseudun kansallispuiston. Englannin korkeimmat huiput, kuten Scafell Pike, sijaitsevat Järviseudun alueella. Järviseutu on lännestä itään noin 53 kilometriä leveä ja pohjoisesta etelään 64 km pitkä. Puiston alueella elää vakituisesti noin 41 000 henkeä. Vuonna 2007 siellä kävi 8,3 miljoonaa matkailijaa.

Kulttuuri

Järviseutu tunnetaan siellä eläneistä kirjailijoista, joita ovat olleet muun muassa William Wordsworth ja Beatrix Potter. Potter omisti alueella maatilan, jonka hän lahjoitti myöhemmin National Trustille. Wordsworth ajoi kansallispuiston perustamista alueelle ja kirjoitti siitä monia kävelyreittien kuvauksia. Guide to Lakes ilmestyi vuonna 1810.  Hän oli myös keskeinen hahmo Järvikouluksi kutsutussa runoilijaryhmässä, johon kuuluivat myös muun muassa Samuel Taylor Coleridge,  Robert Southey, Thomas de Quincey ja John Ruskin.
Makilala

Makilala (Bayan ng Makilala) on kunta Filippiineillä. Se sijaitsee Mindanaon saarella ja kuuluu Cotabaton maakuntaan. Vuonna 2010 kunnan väkiluku oli 77 508 asukasta.