Durban

Historia

Nykyisen Durbanin kaupungin historia alkaa vuodesta 1824, jolloin 25 Kapmaasta saapunutta miestä perusti brittiläisen luutnantin F. G. Farewellin johdolla siirtokunnan Natalinlahden pohjoisrannalle. Farewellin seurana oli seikkailija nimeltä Henry Fynn. Fynnin onnistui päästä hyviin väleihin zulukuningas Shaka Zulun kanssa, ja kuningas luovutti Fynnille suurehkon rannikkoalueen. Fynnin alueella 23. kesäkuuta 1835 pidetyssä 35 valkoisen asukkaan kokouksessa päätettiin pääkaupungin rakennuttamisesta. Pääkaupungille annettiin nimi Kapmaan kuvernöörin Benjamin d'Urbanin mukaan d'Urban.
Vuonna 1838 voortrekkerit perustivat Natalian tasavallan Durbanista pohjoiseen. Tasavalta sai pääkaupungikseen Pietermaritzburgin. Zuluväestön ja valkoisen väestön välille kehkeytynyt konflikti johti Durbanin evakuoimiseen, ja lopulta afrikaanerit hyväksyivät sotilaallisen painostuksen alla alueen luovuttamisen briteille. Alueelle valittiin brittiläinen kuvernööri, ja alue sai useita uusia asukkaita Euroopasta ja Kapmaasta. Britit perustivat 1860-luvulla alueelle sokeriruokoteollisuutta. Kun zulut olivat haluttomia työskentelemään brittiläisten plantaaseilla, alueelle tuotiin tuhansia työläisiä Intiasta. Niinpä Durbaniin kehittyi Etelä-Afrikan suurin aasialainen yhteisö.
Vuonna 1948 alkunsa saanut apartheid-järjestelmä loi Durbanin eri rotujen välille jännitteitä. Väkivalta ja terrorismi eivät olleet kaupungissa harvinaisia. Apartheid-järjestelmän romahtamisen jälkeen pidetyt vuoden 1994 vapaat, demokraattiset vaalit kuitenkin rauhoittivat tilanteen. Nykyisin Durban on yksi Afrikan vilkkaimmista satamista ja etenkin eteläafrikkalaisten suosima matkailukohde. 1970-luvulla kehitetty Golden Milen alue on kaupungin merkittävimpiä vetonauloja.

Väestö

Durbanin väestöstä 68,3 prosenttia on mustia afrikkalaisia. Seuraavaksi eniten on aasialaisia ja intialaisia, 19,9 prosenttia. Valkoihoisia on kaupungin väestöstä 8,98 prosenttia ja värillisiä 2,89 prosenttia.
63,04 prosenttia durbanilaisista puhuu kotonaan zulua, 29,96 prosenttia englantia (pääosin valkoiset ja intialaiset), 3,43 prosenttia xhosaa, 1,44 prosenttia afrikaansia, 0,7 prosenttia sothoa, 0,2 prosenttia ndebeleä ja 0,1 prosenttia pohjoissothoa. 
Suurin uskonto on kristinusko; 68 prosenttia kaupungin asukkaista on kristittyjä. 15,5 prosenttia asukkaista ei tunnusta mitään uskontoa, 11,3 prosenttia on hinduja, 3,2 prosenttia muslimeja ja 0,1 prosenttia juutalaisia.

Lentoliikenne

Durbanin kansainvälinen lentokenttä omaa niin kotimaisia kuin kansainvälisiäkin lentoja. Suuri osa ulkomaanlennoista kohdistuu Swazimaahan, Mosambikiin ja Mauritiukselle. Vuonna 2005 lentokentällä vieraili noin neljä miljoonaa matkustajaa, mikä oli noin 15 prosenttia enemmän kuin vuonna 2004. Suunnitteilla on uuden lentokentän rakentaminen vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin noin 30 kilometrin päähän kaupungin keskustasta.

Meriliikenne

Durban on vanha satamakaupunki. Durbanin satama, entinen Natalin satama, perustettiin 1840-luvulla ja on Etelä-Afrikan vilkkain satama. Satama rakennettiin Johannesburgin kaupan tarpeisiin. Sen pahimpana kilpailijana toimii Mosambikin pääkaupungin Maputon satama.

Koulutus

Durban on KwaZulu-Natalin yliopiston eli UKZN:n päätoimipaikka. UKZN syntyi vuonna 2004, kun KwaZulu-Natalin provinssin kaksi suurinta yliopistoa, Natalin yliopisto ja Durban-Westvillen yliopisto yhdistyivät. Yliopistolla on noin 38 000 opiskelijaa. Toinen kaupungissa sijaitseva yliopisto on Durbanin teknillinen yliopisto (Durban University of Technology). Siellä opiskelee noin 20 000 opiskelijaa.