google/wiki40b huggingface dataset:
Columbia Workshop

Columbia Workshop on yhdysvaltalainen Irving Reisin luoma kokeellinen radioantologiasarja, jota esitettiin CBS:n radioverkon kautta 1936–1947. 
Sarjan alkaessa radio oli mediana nuori, ja sarjan yhtenä tarkoituksena oli etsiä rajoja sille, mitä radiossa voidaan toteuttaa. Irving Reis markkinoi ohjelmaideaansa kuukausia, kunnes se lopulta sai CBS:n William B. Lewisin hyväksynnän . Reis toimi useimpien sarjan jaksojen  ohjaajana ja myös itse käsikirjoitti sarjaan kolme ohjelmaa. Alkuperäiskäsikirjoitusten lisäksi sarjassa esitettiin myös dramatisointeja kirjallisuuden klassikkoteoksista, kuten Orson Wellesin ohjaama Shakespearen Macbeth, Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa  sekä Karel Čapekin R.U.R.. Suurimman osan alkuperäismusiikista sävelsi Bernard Herrmann.
Vuonna 1941 sarjasta esitettiin erikoiskausi, jonka kaikki 26 jaksoa olivat Norman Corwinin kirjoittamia. Kausi saikin alaotsikokseen 26 by Corwin. Columbia Workshopin tuotanto keskeytettiin 1942 toisen maailmansodan takia, sillä CBS piti sarjaa sopimattomana sota-aikana esitettäväksi. Päätöstä perusteltiin Mercury Theaterin vuonna 1938 esittämän Maailmojen sota -kuunnelman aiheuttamalla paniikilla ja Columbia Workshopissa samana vuonna esitetyn Air Raidin vastaavantyyppisellä realistisella toteutuksella. Sarjan tauolla ollessa esitetty Columbia Presents Corwin kuitenkin usein lasketaan osaksi Columbia Workshopia, vaikkei se sitä muodollisesti olekaan. Sarja palasi tauolta vuonna 1946 ja sitä tehtiin seuraavaan vuoteen saakka. Sarjan seuraajana pidetään 1956–1957 esitettyä The CBS Radio Workshop -sarjaa.
ISS Palvelut

Historia

ISS aloitti toimintansa vuonna 1901 Tanskassa pienenä vartiointiliikkeenä nimeltään Københavns Natte Vagt. ISS hankki osuuden vuonna 1971 Suomen suurimmasta siivous- ja ympäristöpalveluyrityksestä, ServiSystems Oy:stä.
ISS Suomi Oy osti kesäkuussa 2004 Engel-Yhtymä Oy:n. Kilpailuviranomaisten vahvistettua kaupan elokuussa alkoi yhdistymisprosessi, jonka tuloksena syntyi ISS Palvelut Oy. ISS Palvelut Oy:n pääkonttori on Helsingin Pitäjänmäessä Ultimes Business Gardenissa.

Palvelut

ISS:n tarjoama palveluvalikoima kattaa siivous- ja toimistopalvelut, kiinteistöjen ylläpitopalvelut, ruokailupalvelut, turvallisuuspalvelut, asiakkaille räätälöitävät tukipalvelut ja kokonaispalveluratkaisut. ISS:n asiakaspalvelu ja kiinteistöhuolto päivystävät 24/7.

Ympäristö ja vastuullisuus

ISS on sitoutunut jatkuvan parantamisen periaatteen mukaisesti ehkäisemään ja vähentämään toiminnasta aiheutuvia ympäristövaikutuksia sekä edistämään kestävää taloudellista kehitystä ja vastuullista liiketoimintatapaa. ISS:lle myönnettiin ISO 14001 -ympäristösertifikaatti kesäkuussa 2013. Se kattaa kaikki ISS:n tuottamat kiinteistö- ja toimitilapalvelut valtakunnallisesti. Ympäristöjärjestelmä on Bureau Veritas Certificationin tarkastama ja hyväksymä. Ympäristöasioiden hallinta on kuvattu ISO 14001 -standardin mukaisessa ympäristöjärjestelmässä.
ISS Palveluiden pääkonttori on mukana WWF:n Green Office -verkostossa. Muiden päätoimipisteiden ympäristövastuullisuuden kehittämiseksi ISS perusti vuonna 2013 paikallisia ympäristötiimejä. ISS liittyi Helsingin kaupungin ja elinkeinoelämän Ilmastokumppanit-verkostoon syksyllä 2013 asettaen omat ilmastotavoitteet toiminnalleen.
ISS-konserni on sitoutunut yritysvastuuseen allekirjoittamalla YK:n Global Compact -aloitteen (UNGC) vuonna 1999. Strategiassa ja liiketoiminnassa noudatetaan sen kymmentä periaatetta, jotka liittyvät ihmisoikeuksiin, työelämän periaatteisiin, ympäristönsuojeluun ja korruption vastustamiseen.
ISS Palvelut julkaisi yritysvastuuraportin kolmatta kertaa vuonna 2015. Yritysvastuuraportin kantavana teemana ovat vastuullisuus ja tasapuolisuus. Yritysvastuuraportti on tehty Global Reporting Initiativen (GRI) G3-raportointiohjeistusta soveltaen.
Sinipuu

Ulkonäkö

Kampetsepuu on pieni, piikkinen puu, jonka runko on poimullinen, kuin yhteensulautuneiden ohuiden runkojen nippu. lehdet muodostuvat parittaisista sydämenmuotoisista lehdyköistä. Keltaisia kukkia puhkeaa ympäri vuoden.
Puun ydinpuu on purppuranpunaista ja tiheää: tuoreet lastut uppoavat vedessä. Puuaineksesta lohkotuista lastuista voi liottaa väriainetta.

Käyttö

Alueen alkuperäiset asukkaat, kuten atsteekit, ovat käyttäneet kampetsepuuta vuosisatojen ajan sekä tekstiilien ja nahan värjäykeen että lääkeaineena bakteeritulehduksia vastaan. Kampetsepuuta tuotiin Eurooppaan laivalasteittain tekstiiliteollisuuden käyttöön, kunnes synteettiset väriaineet korvasivat sen 1800-luvulla.
Kalógria

Kalógrian ranta

Kalógria tunnetaan erityisesti pitkästä Kalógrian hiekkadyynirannasta.
Krivošeinon piiri

Krivošeinon piiri (ven. Кривоше́инский райо́н, Krivošeinski raion) on kunnallishallintoalue Tomskin alueella Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 4 379 neliökilometriä. Asukkaita on 12 500 henkeä (vuonna 2015).
Piiri sijaitsee Tomskin alueen keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Moltšanovon, idässä Asinon, etelässä Tomskin ja Šegarkan sekä lännessä Baktšarin piireihin.
Pinta-alasta 78 % on metsää. Piirin läpi virtaa Objoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.
Hallinnollinen keskus on Krivošeinon kylä. Piiriin kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Ištan, Krasnyi Jar, Krivošeino, Novokrivošeino, Petrovka, Pudovka ja Volodino. Asutuskeskuksia on yhteensä 22.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja metsäteollisuus. Paikallislehtenä ilmestyy Raionnyje vesti.
Hakata-Gion Yamakasa

Hakata-Gion Yamakasa, toisinaan Hakata-Gion Yamagasa (jap. 山笠) on Fukuokan kaupungissa heinäkuussa pidettävä festivaali. Se on kaupungin vanhin festivaali ja sen historia yltää yli 700 vuoden päähän. Festivaali kerää vuosittain noin 2 miljoonaa katsojaa.

Pääpiirteet

Yamakasa-festivaaliin osallistuvat Fukuokan kaupungin kansalaiset ja se tapahtuu Hakatan alueella, Nakagawa-joen ja Mikasagawa-joen välissä. Tapahtuman ylin elin on Kushida Jinja (Kujidan temppeli) ja se on osa Gion Matsuria, joka pidetään heinäkuun aikana Kiotossa.
Yamakasa on Hakatan tärkein edustaja Japanissa. Sen aikana käytettävä rituaalimainen huuto (jap. 追い山, Oi san, jahtaa vuorta) äänestettiin vuonna 1996 Japanin 100 kauneimman äänen joukosta kaikkein kauneimmaksi.
Yamakasan osallistujat ovat kaikki Fukuokan kaupungin asukkaita. Festivaaliin ei osallistu ainoastaan tavallisia asukkaita vaan myös Kushidan temppelin Shinto-papit ovat mukana juhlassa.
Festivaalissa kilpailijat kantavat kilpaa raskasta bambusta kasattua temppeliä olkapäillään läpi ennaltamäärätyn reitin Hakatan alueella. Yhdessä joukkueessa osanottajia on useita satoja ja joukkueita on yhteensä seitsemän. Reitti kestää juosta läpi noin 34 minuuttia.
Festivaaliin osallistuminen on suuri kunnia ja siihen voi osallistua vain kutsulla. Monet hääparit pitävätkin häänsä heinäkuussa, jotta festivaaliin osallistuvat miehet voisivat tulla paikalle perinteisiin vaatteisiin pukeutuneena.

Historia

Vuonna 1241 Kamakura-kaudella Hakataan iski rutto, joka tappoi runsaasti kaupungin asukkaita. Shouten temppelin ylipappi Sei'ichi rakennutti itselleen kannettavan bambutemppelin, jolla häntä kannettiin ympäri kaupunkia. Temppelinsä päältä Sei'ichi heitti sairaiden päälle pyhää vettä, jonka kerrottiin parantaneen ihmiset.
Alun perin Sei'ichin muistoa kunnioitettiin yhden temppelin voimin sen kiertäessä kaupunkia heinäkuussa. Toisen maailmansodan jälkeen tapahtumasta muodostui kilpailu, jossa oli alun perin 13 joukkuetta. Nykyään joukkueita on 7; Ebisu-nagare, Daikoku-nagare, Doi-nagare, Higashi-nagare, Nishi-nagare, Nakasu-nagare ja Chiyo-nagare.
Nykyisenkaltaisia temppeleitä alettiin käyttää Edo-kaudella vuonna 1687, jolloin tapa matkittiin Kioton alueelta. Alun perin Doi-nagareksi nimetyn kauppiasjoukon miehet rakensivat Tōchōjin temppelin pihalle kannettavan temppelin, jota he kantoivat huutaen "Oi san" (jap. 追い山, jahtaa vuorta).
Vuonna 1955 festivaali nimettiin virallisesti "Hakata-Gion Yamakasa" -festivaaliksi ja myös Hakatan ulkopuolisessa Shintenchōn kauppakadulla alettiin pystyttää Yamakasa-temppeleitä. Vuodesta 1970 myös pienet lapset ovat saaneet osallistua tapahtumaan ja heillä on oma lasten vuori (jap. 子供山笠, Kodomo yamakasa), jota he kantavat.
Ōtsu (1945)

Palvelus

Alus kaatui 17. helmikuuta 1946 ja sen romutus saatiin päätökseen 25. maaliskuuta 1948.
Bellevue (ravintola)

Ravintola Bellevue on Helsingissä Katajanokalla Rahapajankatu 3:ssa sijaitseva ravintola joka on oman ilmoituksensa mukaan Suomen, Euroopan ja jopa maailman vanhin yhtäjaksoisesti Venäjän ulkopuolella toiminut venäläinen ravintola. Ravintola perustettiin Uudenmaankadulle toukokuussa 1917 ja ensimmäiset viisi vuotta se toimi kahvilana. Perustaja oli virolainen Grigori Pavlow (nimi vuodesta 1931 Reko Paulo) joka oli naimisissa suomalaisen kanssa. 
Petserin maakunnassa kaakkois-Virossa syntynyt Paulo muutti Suomeen 1912 ja oli asevelvollisena Venäjän armeijassa Helsingissä ja Suomenlinnassa. Hän tutustui venäläisten laivastoupseerien klubilla tulevaan vaimoonsa Hulda Hildegard Heléniin (1884–1963) joka oli klubilla kassanhoitajana. Kun laivastoklubi lopetti toimintansa he perustivat yhdessä kahvila-ruokalan Uudenmaankadun varrelle Helsinkiin. Vuonna 1922 siitä tuli ravintola Bellevue kun se siirtyi nykyiseen osoitteeseensa Katajanokalle. Paulo johti ravintolaa 35 vuoden ajan. Ravintola Bellevuen omistaa nykyisin rouva Ragni Rissanen. 
Paulo hankki vuonna 1934 omistukseensa Kiinteistö Kaisaniemenkatu 4 Oy:n ja hän teki myös useita muita kiinteistokauppoja. Kieltolain aikana Paulo joutui usein pidätetyksi pirtun salakuljetuksesta epäiltynä ja ravintolassa tarjottiin salaa pirtua "kovana teenä". Paulolla oli huvila Harajoella Tuusulassa ja sotien jälkeen Espoon Siikajärvellä. Sotavuosina hänellä oli Espoon Bembölessä maatila jossa pidettiin muun muassa kanalaa.
William Forsell Kirby

William Forsell Kirby (14. tammikuuta 1844 Leicester – 20. marraskuuta 1912 Lontoo) oli brittiläinen hyönteistutkija. Hän käänsi Kalevalan englanniksi vuonna 1907.
Kirby valittiin Royal Dublin Societyn museon kuraattoriksi vuonna 1867. Vuonna 1879 Kirby siirtyi Natural History Museumiin assistentiksi edesmenneen Frederick Smithin tilalle. Hän vetäytyi toimestaan vuonna 1909.
Kirby kirjoitti osan teoksesta Fauna Boreali-Americana (1829–1837). Hän kirjoitti perhoskirjan Synonymic Catalogue of Diurnal Lepidoptera (1871), Rhopalocera Exotica (1887–1897), Elementary Text-book of Entomology ja useita luetteloita.
Carl-Gustaf Ehrnrooth (sijoittaja)

Carl-Gustaf Casimir Ehrnrooth (s. 5. elokuuta 1969) on suomalainen sijoittaja. Hänet valittiin syyskuussa 2008 Solomon R. Guggenheimin säätiön hallitukseen. Ehrnrooth on Nykytaiteen museo Kiasman Tukisäätiön perustaja ja säätiön hallituksen varapuheenjohtaja. Hän on Ekoport Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Carl-Gustaf Ehrnrooth osakkaana sukunsa omistamissa sijoitusyhtiöissä, jotka omistavat muun muassa konsultti- ja insinööritoimisto Pöyryä, Fennogens Investments S.A.:ta, ja tekstiili- ja vaatetusalan yhtiötä Marimekkoa. Hän on myös Confido Capitalin hallituksen jäsen, sekä oli aikaisemmin Amanda Capital Private Equity Fund and Mandatum pankin johtokuntien jäsen.

Koulutus

Ehrnrooth opiskeli taloustiedettä Svenska handelshögskolanissa, sekä liikehallintoa, tietotekniikkaa ja ympäristölainsäädäntöä Helsingin yliopistossa.

Yksityiselämä

Ehrnrooth on toiminut myös läheisessä yhteistyössä Villa Mairean ja Maire Gullichsenin säätiöiden kanssa, joiden johtokunnissa hänen vaimonsa Maire Gullichsen-Ehrnrooth on; molemmat valvovat tärkeitä kansainvälisiä taidekokoelmia. Ehrnrooth on kerännyt suomalaista ja pohjoismaista 1900-luvun taidetta kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänen oma taidekokoelmansa koostuu yli 500 teoksesta, pääasiassa suomalaisesta, ruotsalaisesta, norjalaisesta, tanskalaisesta ja islantilaisesta taiteesta, johon hän on alkanut lisätä eurooppalaista ja yhdysvaltalaista nykytaidetta. Osa Ehrnroothin suomalaisista teoksista oli esillä Pro Artibus taidemuseossa Tammisaaressa syyskuussa 2008.
Ehrnrooth asuu perheineen Helsingissä ja Etelä-Ranskassa.
Far Cry (elokuva)

Juoni

Jack Carver, entinen erikoisjoukkojen jäsen, vie toimittaja Valerie Cardinalin saarelle tapaamaan setäänsä Maxia, joka työskentelee siellä sotilaskompleksin palveluksessa. Kun he saapuvat saarelle, Dr. Krügerin kätyrit sieppaavat Valerien. Jack ei välitä Valeriesta, ennen kuin hänen veneensä räjähtää. Veneen tuhouduttua Jack selvittää saarella toimivan yhtiön todellisen tarkoituksen, joka on geenimuunnosten tekeminen sotilaille.

Tuotanto

Uwe Boll sai oikeuden Far Cry -elokuvaan oletettavasti jopa ennen kuin samanniminen videopeli oli julkaistu. Haastattelussa lokakuussa 2006 Uwe Boll sanoi, että elokuvan tuottaminen aloitetaan maaliskuussa 2007.
On myös hyvä huomioida, että Far Cry -pelisarjaa on muokattu paljon Saksassa, joka oli myös ensimmäinen maa, jossa elokuva julkaistiin.
Ken Read

Kenneth John "Ken" Read (s. 6. marraskuuta 1955 Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat) on kanadalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Read sijoittui syöksylaskussa viidenneksi Innsbruckin olympialaisissa 1976 ja 14:nneksi Schladmingin MM-kilpailuissa 1982. Hän oli syöksylaskun maailmancupin kokonaispisteissä toinen kaudella 1979–1980 sekä neljäs kausilla 1977–1978 ja 1978–1979. Hän voitti kaikkiaan viisi maailmancupin syöksylaskukilpailua, sijoittui kolme kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi.
Lev Polugajevski

Lev Abramovitš Polugajevski (ven. Лев Абрамович Полугаевский, 20. marraskuuta 1934 Mogiljov, Neuvostoliitto (nyk. Valko-Venäjä) – 30. elokuuta 1995 Pariisi) oli neuvostoliittolainen shakin suurmestari ja MM-ehdokas. Vaikkei hän saavuttanut maailmanmestaruustitteliä, hän oli yksi vahvimmista pelaajista 1960-luvun lopusta 1980-luvun alkuun. Hän oli myös tunnustettu shakkikirjailija ja avausteoreetikko, jonka anti siinä on edelleen tärkeää.
Polugajevski syntyi Valko-Venäjällä mutta kasvoi ja opiskeli Venäjällä Kuibyševissä (nyk. Samara). Hän kuoli Pariisissa aivosyöpään vuonna 1995.
Rūjiena

Historia

Nykyinen Rūjienan alue kuului mahdollisesti Sakalan virolaiseen muinaismaakuntaan. Rūjajoen nimi on tullut mahdollisesti viron kielen sanasta ruhi eli ruuhi. Joki oli aikoinaan merkittävä liikenneväylä. Kalparitaristo rakensi nykyisen kaupungin alueelle linnan 1300-luvulla. Kaupunki linnan luona on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1461. Kaupungin linna tuhoutui Liivinmaan sodan aikana 1500-luvun loppupuoliskolla, mutta sen rauniot ovat edelleen näkyvissä. Vuonna 1896 kaupunkiin rakennettiin kapearaiteinen rautatie Valkasta. Vuonna 1920 Rūjiena sai kaupungin oikeudet.

Kaupungin tunnukset

Rūjienan kaupungilla on käytössään lippu, vaakuna ja kaupunginhymni. Vaakuna otettiin käyttöön vuonna 1925. Vaakunassa on kuvattu seitsemän viljaortta, jotka kuvaavat kaupungin mainetta Vidzemen vilja-aittana. Kolme sinistä pellavankukkaa kuvaavat taas kaupungin mainetta pellavan valmistuksessa. Kaupungin lippu otettiin käyttöön vuonna 2000 kaupungin 80-vuotis juhlien yhteydessä. Lipun yläosa on harmaa ja se kuvastaa aamu-usvaa. Sininen alaosa kuvastaa Rūjajokea.
Sulunmeri

Sulunmeri on Tyyneen valtamereen kuuluva merialue. Se rajoittuu pohjoisessa Palawanin saareen, etelässä Celebesinmereen, lännessä Borneon saareen ja idässä Filippiinien saariryhmään.
McLennanin piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 57,3 prosenttia on valkoisia, 25,1 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 14,2 prosenttia mustia. 18,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 94,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33 vuotta.
Vitun puhelinmyyjät

Juoni

Sarjan ensimmäisellä kaudella seurataan suomalaisia puhelinmyyjiä, jotka työskentelevät suomalaisessa Costa Del Sol Marketing -yrityksessä sähkösopimusten myyjinä Maunulassa Helsingissä ja Málagassa Aurinkorannikolla. Parhaat myyjät pääsevät vastaaviin töihin Málagaan. Toisella kaudella seurataan Málagassa Miksun omistamaa Costa Del Sol Marketingia sekä Edun perustamaa Fast & Fair Sales -yritystä.

Henkilöt

Ensimmäisellä kaudella pääosassa on yrityksen esimies Mihail "Miksu" Kulechov  sekä Suomen myyntipäällikkö Edu ja Espanjan myyntipäällikkö Henkka. Ohjelmassa seurataan myös Suomen työntekijöitä Essiä, Jasminia ja Mariaa sekä Espanjan työntekijöitä Jereä ja Ninaa.
Toisella kaudella pääosassa ovat Miksu, Henkka ja Jere. Toisen tuotantokauden jaksoissa Edu pyörittää omaa yritystä Málagassa ja hänen yrityksessään työskentelevät ensimmäiseltä tuotantokaudelta tutut Maria ja Nina. Toisen tuotantokauden aikana Miksun yritykseen uusina työntekijöinä saapuvat Tony, Oke ja Jyri sekä myöhemmin Inka, Emma, Iina ja Jenna.

Vastaanotto

Ohjelman ensimmäistä jaksoa seurasi 160 000 yli 10-vuotiasta katsojaa, mikä teki siitä siihen mennessä Foxin vuoden katsotuimman ohjelman. Ohjelma rikkoi myös 25–44-vuotiaiden katseluennätyksen Foxilla 88 500 katsojalla.
Erityistyöllistäminen

Välityömarkkinat erityistyöllistämisen muotona

Työhallinnon viime vuosina käyttöön ottama välityömarkkinoiden käsite sisällyttää kysymyksen erityistyöllistämisestä ajatukseen, että sopivin yleisluontoisin järjestelyin vaikeasti työllistyvälle henkilölle muodostuu sellainen tukimuotojen ja palvelujen kokonaisuus, että hän löytää optimaalisen paikan työelämässä laajasti ottaen – osa avoimilla työmarkkinoilla, osa muulla tavoin aktivoituneena. Vasta tulevina vuosina voidaan nähdä kuinka suureksi välityömarkkinat muodostuvat suhteessa avoimiin työmarkkinoihin ja missä määrin ne toimivat siirtymätyömarkkinoina sosiaaliturvalta palkkatyöhön. Tämä alue on jo alustavasti varauduttua jakamaan kahteen osaan: välityömarkkinat lyhyemmille jaksoille, jotka päätyvät avoimille työmarkkinoille ja välittävät työmarkkinat, jotka ovat pysyväisluontoisia, mutta jotka täyttävät kuitenkin sosiaalisen aktivoinnin ja syrjäytymisen ehkäisyn vaatimukset.
Meilahden kolmiosairaala

Meilahden kolmiosairaala on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) uusin sairaala, jonka käyttö alkoi marraskuussa 2010. Sairaala kuuluu HYKS-sairaanhoitoalueeseen. Sairaala sijaitsee Helsingin Meilahdessa, osoitteessa Haartmaninkatu 4. Sairaalalla on yhteinen sisäänkäynti Meilahden tornisairaalan kanssa. Sairaalan nimi tulee rakennuksen ja sisäpihan muodosta.
Meilahden kolmiosairaalassa on vuodeosasto-, poliklinikka-, dialyysi- ja päiväsairaalatoimintaa sekä niiden tarvitsemat tukipalvelut. Pohjakerroksessa on magneettikuvausyksikkö.
Kolmiosairaalan vuodeosastoilla on yhteensä 226 vuodepaikkaa ja päiväsairaalassa 29 hoitopaikkaa. Potilashuoneet ovat 1–2 hengelle, ja niiden tekninen varustus on suunniteltu palvelemaan sekä infektiopotilaiden että myös infektioherkkien potilaiden hoitoa. Uutta tekniikkaa on muun muassa hoitajakutsu, jossa potilaan hälytys tulee kanslian sijaan hoitajan kännykkään ja asia tulee kuulluksi heti sekä potilaan käytössä oleva monitoimipääte.

Päiväsairaala

Päiväsairaalassa hoidetaan potilaita, jotka ennen on kutsuttu vuodeosaston yhteydessä toimineelle poliklinikalle ja hoidettu muun toiminnan ohessa. Nyt heitä varten on oma, juuri tähän toimintaan keskittyvä henkilökunta. Päiväsairaala on auki arkisin klo 7-20.
Päiväsairaalaan tullaan vaativiinkin toimenpiteisiin, kuten sydämen tahdistimen laittoa tai vaikkapa maksan tai munuaisten näytepalan ottoa varten tai rytminsiirron jälkiseurantaan tai saamaan syöpälääkehoitoa, verivalmisteita tai suonensisäistä lääkehoitoa.
Päiväsairaalassa suunnitellaan hoidettavan noin 18 000 potilasta joka vuosi. Päiväsairaalassa on 29 hoitopaikkaa.

Poliklinikka

Meilahden kolmiosairaalan suurpoliklinikan 51 vastaanottohuonetta palvelevat lukuisten erikoisalojen potilaita. Vastuu potilaan hoidosta säilyy sillä erikoisalalla, jolla hänen lääkärinsä työskentelee, ja erikoislääkärit käyvät poliklinikalla tapaamassa potilaitaan. Muuten poliklinikka toimii pääosin hoitajavetoisesti, ja siellä on yksi oma lääkäri.

Elinsiirrot Kirurgisesta sairaalasta Meilahteen

Elinsiirto- ja maksakirurgian vuodeosasto potilaineen on siirtynyt Kolmiosairaalan 5. kerrokseen marraskuussa 2010. Leikkaukset tehdään nyt Meilahden sairaaloiden yhteydessä olevissa leikkaussaleissa.
Sairaalan katolla on laskeutumisalusta ambulanssihelikoptereita varten (ICAO: EFHY).
Teaniini

Terveysvaikutukset

Vuonna 2003 Brigham and Women's Hospital julkaisi tutkimuksen jonka mukaan teaniini voi tukea kehon immuunijärjestelmää tehostamalla tiettyjen T-solujen toimintaa. Vertailuryhmässä teetä kahvin sijasta juoneiden verinäytteistä havaittiin viisi kertaa suurempi määrä antibakteerisia proteiineja.
Teaniini läpäisee veriaivoesteen ja sillä on psykoaktiivisia ominaisuuksia. Teaniinin on osoitettu vähentävän henkistä ja fyysistä stressiä. Se parantaa kognitiota ja mielialaa synergistisesti kofeiinin kanssa.
Shōchū

Shōchū (jap. 焼酎) on japanilainen tislausmenetelmällä valmistettu viina. Se valmistetaan yleisimmin ohrasta, bataatista tai riisistä, mutta joskus harvemmin se voidaan tislata myös muista aineksista. Tyypillisesti shōchū on vahvuudeltaan 25 %, mutta useamman kerran tislattu variantti voi olla 35 %.
Maultaan se on vähemmän hedelmäinen kuin riisiviini, ja maku riippuu hyvin paljon tislauksessa käytetystä tärkkelyksestä. Juomaa on saatavilla yleisesti japanilaisissa valintamyymälöissä ja jopa automaateissa. Riisityyppisen shōchūn lisäksi Japanissa on olemassa okinawalainen pelkästään riisistä valmistettu viina awamori.
Shōchū on lähtöisin Kyūshūsta, mutta sitä valmistetaan ympäri Japania.
Runar Engblom

Helge Runar Engblom (1908–1965) oli suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti.
Engblom opiskeli vuosina 1925–1929 Taideteollisessa keskuskoulussa huonekalujen suunnittelua ja vuosina 1933–1936 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa maalausta. Visuaalisiin taiteisiin painottuneiden opintojensa ohessa Engblom opiskeli kuitenkin myös pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa. Vuonna 1936 Engblom jätti opinnot Ateneumin taidemaalariluokalla ja vuokrasi opiskelutovereidensa Tove Janssonin, Christian Sibeliuksen ja Unto Virtasen kanssa yhteisen ateljeetilan Helsingin Ullanlinnasta. Engblom toimi 1930-luvulla huonekalujen freelance-suunnittelijana muun muassa Asko Oy:lle ja Oy Boman Ab:lle. Toisen maailmansodan jälkeen hän teki suunnittelutyötä myös tukholmalaiselle Svenska Hantverksföreningenille.
Oman taiteellisen työnsä ohessa Engblom toimi opettajana 1930-luvulta lähtien. Hän oli Taideteollisen keskuskoulun sommittelun, ornamentti- ja vapaan käden piirustuksen tuntiopettajana vuosina 1935–1951 sekä sisustusosaston ensimmäinen lehtori vuosina 1951–1964, opetusalanaan sommittelupiirustus. Engblom sai oppilailtaan lempinimen Skåpe. Muutaman vuoden ajan Engblom opetti myös Teknillisessä korkeakoulussa tuleville arkkitehdeille huonekalusuunnittelua.
Engblom suunnitteli huonekaluja ja sisustusta moniin Helsingin julkisiin rakennuksiin. Helsingin yliopistossa hänen työnsä näkyi muun muassa Metsätalon kirjaston sisustuksessa ja yliopiston hallintorakennuksen eri tilojen huonekaluissa. Hän oli myös vuonna 1938 valmistuneen Helsingin Pääpostitalon sisustaja. Ravintola Tullinpuomin sisustus ja Hotelli Vaakunan huonekalut olivat 1940-luvulla Engblomin käsialaa. Myöhemmin 1950-luvulla Engblom suuntautui yhä enemmän myös muiden käyttöesineiden muotoiluun. Hän suunnitteli muun muassa lasiesineitä Riihimäen, Karhulan ja Kumelan lasitehtaille sekä kirkkohopeita ja -tekstiilejä useille seurakunnille.
Vuonna 1964 Engblom jäi Taideteollisen oppilaitoksen lehtorin virastaan sairauseläkkeelle, ja hän kuoli jo seuraavana vuonna. Laaja Engblomin työtä käsittelevä muistonäyttely järjestettiin Amos Andersonin taidemuseossa marras–joulukuussa 1967. Vaikka Engblomin aikana modernismin virtaukset vaikuttivat voimakkaasti kaikkiin taiteisiin ja muotoilu joutui yhä laajemmin sopeutumaan massatuotannon ehtoihin, Engblomin taiteellista tuotantoa leimasivat edelleen perinteet ja käsityö.