Marcelo Ríos

Uran alku

Ríos alkoi pelata tennistä suhteellisen myöhäisellä iällä, 11-vuotiaana. Hän oli nuorena myös lahjakas jalkapalloilija. Vuonna 1993 hän nousi juniorien maailmanlistan kärkeen ensimmäisenä latinalaisamerikkalaisena. Hän voitti vuoden aikana poikien kaksinpelin Yhdysvaltain avoimissa ja ensimmäisen satelliittiturnauksensa Chilessä. 
Ríos aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 ja voitti ensimmäisen haastajatason turnauksensa samana vuonna Dresdenissä. Hän otti seuraavana vuonna Bolognassa ensimmäisen ATP-tason turnausvoittonsa voitettuaan loppuottelussa uruguaylaisen Marcelo Filippinin suoraan kahdessa erässä. Turnaus pelattiin massakentällä. Hän voitti vuoden aikana myös kaksi muuta ATP-turnausta, Amsterdamissa ja Kuala Lumpurissa. Amsterdamin massakenttäturnauksen loppuottelussa hän voitti isäntämaan Jan Siemerinkin ja Kuala Lumpurissa mattoalustalla pelatun turnauksen loppuottelussa australialaisen Mark Philippoussissin. Vuonna 1996 hän otti turnausvoiton massa-alustalla Sankt Pöltenissä ja nousi ensimmäisenä chileläisenä maailmanlistalla kymmenen parhaan joukkoon.

Huippuvuodet

Vuonna 1997 Ríos voitti Monte Carlossa Monacossa ensimmäisen Masters-sarjan turnauksensa, Monte Carlo Mastersin. Hän kaatoi loppuottelussa espanjalaisen Álex Corretjan suoraan kolmessa erässä. Tammikuussa 1998 Ríos pelasi ensimmäisen ja ainoan kerran  urallaan Grand Slam -turnauksen loppuottelussa. Hän sai Australian avointen loppuottelussa vastaansa Petr Kordan. Ríosin tie loppuotteluun oli vakuuttava, hän hävisi turnauksen kuudessa ensimmäisessä ottelussaan yhteensä vain kolme erää ja häntä pidettiin ennen finaalia ennakkosuosikkina. Korda voitti kuitenkin loppuottelun nopeasti, vain tunnin ja 25 minuutin jälkeen suoraan kolmessa erässä luvuin 6–2, 6–2, 6–2. Ríos, joka oli ensimmäinen chileläinen Grand Slam -loppuottelussa sitten vuoden 1960, ei kyennyt nousemaan omalle tasolleen koko ottelun aikana. 
Maaliskuussa 1998 Ríos nousi ensimmäisenä latinalaisamerikkalaisena miespelaajana kaksinpelin maailmanlistan kärkeen voitettuaan kuukauden aikana kaksi Masters-sarjan turnausta. Indian Wells Mastersin loppuottelussa kaatui Greg Rusedski neljän erän jälkeen ja Key Biscaynessä pelatun Miami Mastersin loppuottelussa Andre Agassi suoraan kolmessa erässä. Molemmat turnaukset pelattiin kovalla alustalla. Ríos piti maailmanlistan kärkisijaa hallussaan kuusi viikkoa. Tänä aikana hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan ykköspaikkaansa loukkaantumisen takia. Hän päätti kauden maailmanlistan toisella sijalla Pete Samprasin jälkeen. Indian Wellsiin ja Key Biscaynen turnausten lisäksi hän voitti vuoden aikana turnaukset Aucklandissa, Roomassa (Rome Masters), Sankt Pöltenissä ja Singaporessa sekä toiseksi viimeistä kertaa järjestetyn Grand Slam Cupin. Ríos on ainoa miespelaaja, joka on pitänyt hallussaan kaksinpelin maailmanlistan kärkisijaa voittamatta yhtään Grand Slam -turnausta. 
Vuonna 1999 Ríos voitti kolme turnausta, Hampurissa (Hamburg Masters), Sankt Pöltenissä ja Singaporessa. Kaksi ensiksi mainittua turnausta pelattiin massa-alustalla ja molempien loppuottelussa Ríos voitti Mariano Zabaletan, viimeksi mainittu pelattiin kovalla alustalla ja sen loppuottelussa hän voitti Mikael Tillströmin Ruotsista.

Uran viimeiset vuodet

Vuonna 2000 Ríos voitti yhden ATP-tason turnauksen, massakenttäturnauksen Umagissa, ja vuonna 2001 uransa kaksi viimeistä ATP-tason turnausta, tammikuussa Dohassa ja syyskuussa Hongkongissa. Loukkaantumiset varjostivat hänen ammattilaisuransa loppuvuosia. Heinäkuussa 2003 pelatun Davis Cupin toisen kierroksen jälkeen Ríos oli poissa pelikentiltä lähes vuoden. Vuoden 2003 aikana hän pelasi vain kuudessa kaksinpeliturnauksessa, kahdessa nelinpeliturnauksessa sekä joukkueturnauksissa Davis Cup ja World Team Cup. Ríos teki paluun keväällä 2004, jolloin hän pelasi kahdessa haastajatason turnauksessa. 
Heinäkuussa 2004 Ríos ilmoitti lopettavansa uransa. Hän järjesti loppuvuonna jäähyväiskiertueen kotimaassaan, jonka aikana hän kävi useissa kaupungeissa tapaamassa faneja ja pelaamassa ystävyysotteluita paikallisten ja kansainvälisten pelaajien kanssa. Kiertue päättyi 22. joulukuuta Santiagossa, jolloin hän kohtasi argentiinalaisen Guillermo Corian. Hän voitti uransa aikana 18 ATP-tason turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. 
Ammattilaisuransa jälkeen Ríos palasi maaliskuussa 2006 pelikentille Merrill Lynch Tour of Champions -veteraanikiertueella. Hän voitti kiertueen, jolla pelasivat myös muun muassa Sergi Bruguera, Goran Ivanišević ja John McEnroe, ylivoimaisesti. Hän voitti vuoden aikana kuusi turnausta häviämättä yhtään ottelua. Maaliskuussa 2007 Ríos kohtasi Santiagossa näytösottelussa Andre Agassin, joka kaatui eräluvuin 6–3, 3–6, 6–4.

Yksityiselämä

Ríos on ollut naimisissa kahdesti, vuosina 2000–2004 Giuliana Sotelan kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi tytär, vuonna 2001 syntynyt Constanza. Keväällä 2005 Ríos avioitui María Eugenia "Kenita" Larraínin kanssa, mutta liitto päättyi eroon jo samana vuonna.

Uran yhteenveto

Ríos voitti ammattilaisuransa aikana yhteensä 18 ATP-tason kaksinpeliturnausta, joista yhdeksän pelattiin massalla, seitsemän kovalla alustalla ja kaksi mattoalustalla. Eniten turnausvoittoja hän saavutti vuonna 1998, yhteensä seitsemän. Kolmentoista kaksinpelin ATP-turnauksen loppuottelussa Ríos oli häviävänä osapuolena. Turnauksista seitsemän pelattiin massalla ja kuusi kovalla alustalla.
Ríos voitti urallaan myös yhden nelinpeliturnauksen, Amsterdamin massakenttäturnauksen vuonna 1995. Turnauksen loppuottelussa hän ja Sjeng Schalken voittivat Wayne Arthursin ja Neil Broadin suoraan kahdessa erässä. Vuonna 2001 hän ja Schalken hävisivät Scottsdalessa Arizonassa pelatun turnauksen loppuottelussa Donald Johnsonille ja Jared Palmerille kahdessa erässä. Ríos oli myös osa Chilen voitokasta World Team Cup -joukkuetta vuonna 2003.     
Ríosia pidettiin sukupolvensa lahjakkaimpana tennispelaajana, mutta tulinen ja oikukas luonteenlaatu estivät pysyvän pääsyn kirkkaimmalle huipulle. Ríosin parhaimpina päivinä tennis muuttui käsitteeksi, jonka monet sanovat olevan "taidetta". Erityisesti massakentillä häntä pidettiin ilmiömäisenä taikurina. Hänellä ei ylipäätään ollut heikkoja osa-alueita, vaan chileläinen nousi monesti verkolle napsimaan helpot pisteet lentolyönneillä, jotka usein pomppasivat vastustajan puolelta takaisin omalle kenttäalueelle.