google/wiki40b huggingface dataset:
Tommy Wargh

Seuraura

Wargh on MODO Hockeyn kasvatti. Hän voitti joukkueessa U16-junioreiden mestaruuden vuonna 2002 ja J20 SuperElitin mestaruuden vuonna 2004. Wargh teki MODOssa Elitserien-debyyttinsä kaudella 2005–2006, jolloin hän teki 40 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 3+9=12, jotka ovat myös Warghin yhden kauden piste-ennätys Elitserienissä. Kausi 2006–2007 hänellä jäi loukkaantumisten takia hieman rikkonaisemmaksi ja Wargh pelasi runkosarjan aikana vain 14 Elitserien-ottelua sekä yhdeksän ottelua MODOn J20-junioreissa. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Neljän MODOssa pelatun vuoden jälkeen Wargh siirtyi kaudeksi 2009–2010 Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Vysšaja Liga-joukkue Molot-Prikamje Permin riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+14=22, joilla Wargh jakoi sarjan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan Himik Voskresenskin Aleksandr Grišinin kanssa. Hän oli myös kevään 2010 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehoilla 6+4=10. Kaudeksi 2010–2011 Wargh siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL:n tulokasjoukkue Jugra Hanty-Mansijskiin. Tulokaskausi KHL:ssä toi 32 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9.
Kesken toisen Jugra-kauden 2011–2012, marraskuussa 2011 Wargh kaupattiin KHL:n jumbojoukkue Avtomobilist Jekaterinburgiin. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi sarjatasoa alemmas VHL-joukkue Rubin Tjumeniin.
Syyskuussa 2013 Wargh siirtyi 11 ottelun mittaiselle koejalle SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Hän pelasi seitsemän ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä ja lähti joukkueesta lokakuussa. Kuukautta myöhemmin Wargh teki loppukauden 2013–2014 kattavan jatkosopimuksen kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan IF Björklövenin kanssa. Hän oli kevään 2014 Kvalserienissä pelipaikastaan huolimatta joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 5+7=12.
Warghin ilmoitettiin jättäneen Björklövenin kauden 2015–2016 jälkeen maaliskuussa 2016.

Maajoukkueura

Wargh pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006. Yhteensä hän on pelannut 16 nuorten maaottelua.
Kilpilammi (Juupajoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Isosuon länsilaidalla Nälkäkankaan alla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Lammen itäpuolelta sen ohittaa korkeajännitelinja ja Nälkäkankaan päältä kulkee kantatie 58.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,1 metriä mpy. Isosuo on ojitettu ja yksi suo-oja on johdettu lampeen. Se toimii samalla lammen laskuojana, joka virtaa ilmeisesti Lylysuon suuntaan.
Gert Heidler

Ura

Heidler aloitti jalkapallon Vorwärtz Bautzenissa vuonna 1958. Hän pelasi seurassa kahdeksan vuotta ennen siirtymistään FSV Budissa Bautzeniin, joka pelasi DDR-Ligassa. Heidler pelasi seurassa joulukuuhun 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Dynamo Dresdeniin. Dynamossa Heidler voitti viisi kertaa DDR-Oberligan mestaruuden, sekä pelasi 267 Oberliga-ottelua seurassa. Kaiken kaikkiaan Heidler edusti seuraa 699 pelissä. Pelaajauran jälkeen Heidler toimi Dynamossa valmentajaringissä, sekä valmensi seuran juniorijoukkueita. Lisäksi hän on toiminut FSV Lokomotive Dresdenin ja VfL Pirna-Copitzin valmentajana.
Heidler pelasi DDR:n juniorimaajoukkueissa lukuisia kertoja. DDR:n maajoukkuetta hän edusti kaksitoista kertaa. Heidler oli myös mukana voittamassa olympiakultaa Montrealissa 1976.
SGI O2

Tekniset tiedot

Tietokoneessa oli yksi MIPS R5000 suoritin ja useita ASIC-piirejä näyttö- ja grafiikkatoimintojen toteutukseen. Muistimäärä oli mahdollista laajentaa 64 megatavusta 1 gigatavuun asti.
Tietokone käytti UMA-muistiarkkitehtuuria, jossa näyttö- ja grafiikkatoimintoja käsittelevät piirit pystyivät jakamaan keskusmuistia suorittimen kanssa.
Norsukalat

Lajit ja anatomia

Norsukalojen heimoon kuuluu 18 sukua ja noin 201 lajia. Yleensä ne kasvavat korkeintaan 9–50 cm pitkiksi, mutta suurimmat lajit voivat saavuttaa 1,5 metrin pituuden. Heimon lajien tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö selkäevä ja selvästi haarautunut pyrstöevä. Norsukalalajien kuonon muoto ja pituus vaihtelevat huomattavasti eri sukujen kesken. Eräillä lajeilla, kuten Campylomormyrus-, Gnathonomus- ja Mormyrus-suvun lajeilla kuono on hyvin pitkä ja alaspäinkaartunut ja muistuttaa norsun tai tapiirin kärsää. Eräiden sukujen, esimerkiksi Marcusenius- ja Petrocephalus-sukujen lajeilla kuono on lyhyt ja pyöreä. Monien muiden arapaimakalojen tavoin myös norsukaloilla on kielessään hampaita. Norsukalat pystyvät tuottamaan heikon sähkökentän pyrstönvarren lihaksillaan. Kalojen päässä on elimiä, jotka aistivat hyvin heikkojakin sähkökentän muutoksia ja näin kalat voivat havaita esimerkiksi saaliin tai saalistajan. Heimon kalojen aivot ovat kookkaat ja aivojen painon suhde koko ruumiin painoon on samaa luokkaa kuin ihmisellä.

Levinneisyys ja elintavat

Norsukalalajeja tavataan trooppisen Afrikan makeista vesistä. Ne elävät usein pyörteilevissä, sameissa vesissä ja suunnistavat ja paikantavat ravintoa sähkökentän muutoksia aistivilla elimillään. Ne liikkuvat usein melko hitaasti pieninä parvina. Heimon lajien ravintoa ovat hyönteiset ja muut vedessä elävät selkärangattomat eläimet. Norsukalat voivat käyttää pitkää kärsämäistä kuonoaan ruuan etsimiseen pohjaa tonkimalla. Myös norsukalojen kuuloaisti on hyvin kehittynyt ja ne viestivät toisilleen päästämällä naksahtelevia tai röhkiviä ääniä. Norsukalojen lisääntymiskäyttäytyminen on huonosti tunnettua.
Eräitä heimon lajeja voidaan pitää myös akvaariokaloina. Useimmiten akvaarioissa tavattavia lajeja ovat mustanorsukala (Gnathonomus petersii), huulinorsukala (Gnathonemus  rhynchophorus) ja guineantapiirikala (Mormyrus tapirus).
Kiili (kunta)

Sijainti

Kunta sijaitsee Tallinnasta viitisentoista kilometriä etelään. Kiilin naapurikunnat ovat Tallinna, Rae, Kose ja Saku

Kunnan osat

Kunta muodostuu Kiilin kauppalasta (alev), Kangrun ja Luige pienkauppaloista (alevik) sekä 13 kylästä (Arusta, Kurevere, Lähtse, Metsanurga, Mõisaküla, Nabala, Paekna, Piissoo, Sausti, Sookaera, Sõgula, Sõmeru, Vaela). Kunnan keskuspaikka on Kiilin kauppala. Kunnan asema ei muuttunut vuoden 2017 kuntauudistuksessa.

Väestö

Vuonna 2011 Kiilin kunnassa (Kiilin kauppala mukaan lukien) oli 5 155 asukasta, joista 4 713 (91,4 %) oli virolaisia, 321 (6,2 %) venäläisiä ja 123 (2,4 %) muita kansallisuuksia.
Harlech

Harlech on kylä ja rantalomakohde Gwyneddissä Pohjois-Walesissa. Irlanninmeren rannalla Eryrin (engl. Snowdonia) kansallispuiston alueella sijaitsevan kylän tunnetuin nähtävyys on Englannin kuninkaan Edvard I:n Walesin-valloituksensa turvaksi 1200-luvun lopulla rakennuttama Harlechin linna. Alun perin linna sijaitsi merenrannassa, mutta vuosisatojen myötä rantaviiva on vetäytynyt ja linna sijaitsee nykyään kalliojyrkänteen laella yli puoli kilometriä sisämaassa.
Harlechin kylä jakautuu linnaa, kirkkoa ja kauppakatua ympäröivään osaan kukkulanrinteessä ja alangon asuinalueisiin. Näitä yhdistää jyrkkä ja kiemurainen katu nimeltä Twtil. Harlechin kautta kulkee Llinell Cambria -rautatie (engl. Cambrian Line).
Jani Lehtinen

Jani Petri Lehtinen (s. 23. helmikuuta 1974 Masku) on suomalainen kävelijä, joka edustaa seuratasolla Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Lehtinen voitti ensimmäisen aikusten SM-mitalinsa vuonna 1992, jolloin hän sijoittui toiseksi sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrin kävelyssä. Seuraavana vuonna hän voitti matkan sisäratojen Suomen-mestaruuden, kuten myös vuonna 1994. Hän voitti samana vuonna Kalevan kisoissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.53 ja pääsi edustamaan Suomea Helsingin EM-kisoissa 1994, joissa hän käveli 20 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Vuonna 1995 Lehtinen voitti hopeaa sisäratojen 5 000 metrillä, hopeaa Kalevan kisojen 20 kilometrillä ja kultaa 50 kilometrin kävelyn SM-kisoissa ajalla 3.57.29,4. Hän voitti seuraavana vuonna jälleen sisäratojen 5 000 metrin kävelyn SM-kultaa.
Lehtinen voitti pronssia 1997 Kalevan kisojen 20 kilometrin kävelyssä. Samana vuonna hän voitti 50 kilometrin kävelyn SM-kultaa. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-kisoissa hopeaa 5 000 metrillä ja sijoittui Suomi–Ruotsi-maaottelussa 10 kilometrillä kolmanneksi. 1999 hän oli Kalevan kisoissa 20 kilometrillä pronssilla ajalla 1.29.13 ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa 10 kilometrillä toinen. SM-viesteissä hän sai pronssia. Lehtinen voitti vuonna 2000 sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä, Kalevan kisojen 20 kilometrillä hopeaa ja oli ensimmäinen Suomi–Ruotsi-maaottelussa. SM-viesteissä hän sai pronssia. 2001 hän voitti jälleen sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä ja Kalevan kisoissa 20 kilometrillä. Samana vuonna Lehtinen oli voittamassa SM-viesteissä kultaa ja osallistui kävelyn Euroopan cupiin, jossa sijoittui 20 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksikuudenneksi. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän oli kolmas.
Lehtinen voitti vuonna 2002 SM-kultaa sisäratojen 5 000 metrillä sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä. Hän käveli samana vuonna SM-viesteissä hopealle ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa toiseksi. Seuraavana vuonna hän uusi Suomen-mestaruutensa sisäratojen 5 000 metrillä ajalla 20.18,14 sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä ajalla 1.28.17. Hän sijoittui samana vuonna SM-viesteissä hopealle, Euroopan cupissa kolmanneksikymmenenneksikolmanneksi ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa toiseksi. Vuonna 2004 Lehtinen voitti jälleen SM-kultaa sisäratojen 5 000 metrillä sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui 50 kilometrillä kahdenneksikymmenenneksikahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä sekä Kalevan kisoissa SM-hopeaa 20 kilometrillä. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Helsingin MM-kisoihin, mutta hän keskeytti 50 kilometrillä. Vuonna 2006 Lehtinen oli sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrillä toinen ja Kalevan kisoissa 20 kilometrillä kolmas. Hän voitti kultaa SM-viesteissä vuosina 2006, 2007 ja 2008. Vuonna 2008 Lehtinen oli lisäksi sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrillä toinen.
Tatu Ferchen

Tatu Ferchen (s. 4. elokuuta 1975) on suomalainen muusikko ja televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi MTV3:lla esitetyn Far Out -ohjelman voitosta. Far Outissa saavutetun suosion myötä Ferchen ja hänen kilpakumppaninsa Eeka Mäkynen saivat SubTV:lle kuusituntisen tv-ohjelman nimeltä Sixpack. Tämän jälkeisiä Ferchen teki tv-töitä  juontajana muun muassa Far Outissa ja Suoraa huutoa -puheohjelmassa. 
Ferchen on soittanut myös Kwan- ja Hemma Beast -yhtyeissä sekä on käsikirjoittanut ja näytellyt televisiosarjassa Pimeä puoli.
Tatu Ferchen on opiskellut lyömäsoittimia Sibelius-Akatemiassa vuosina 1995–2000. Hänen isänsä on lyömäsoittaja Timothy James Ferchen. 
Vuodesta 2013 Ferchen on toiminut Shine Finlandin tv-formaateista vastaavana luovana johtajana. Hän on tuottanut muun muassa ohjelmia Vino Show, Big Bang! ja Sohvaperunat.
Nykyisin hän on monikansallisen Banijay-tuotantoyhtiön Suomen toimitusjohtaja.
Jahn Otto Johansen

Jahn Otto Johansen (3. toukokuuta 1934 Porsgrunn – 1. tammikuuta 2018 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja päivätyönsä ohella tuottelias kirjailija sekä poleemikko. Hän työskenteli Morgenpostenilla 1956–1966, NRK:lla 1966–1977 sekä oli Dagbladetin päätoimittaja 1977–1984. Hän toimi NRK:n ulkomaankirjeenvaihtajana Moskovassa, Washingtonissa ja Berliinissä. Johansen kirjoitti noin kuusikymmentä kirjaa mukaan lukien muutaman bestsellerin. Vuonna 1982 hän sai Cappelen-kirjallisuuspalkinnon yhdessä Bjørg Vikin kanssa.
Eddie Cheever III

Edward Mackay "Eddie" Cheever III (s. 6. kesäkuuta, 1993 Rooma) on italialais-yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on entinen Formula 1 -kuljettaja Eddie Cheever.

Ura

Cheever aloitti Kartingissa vuonna 2006 ja kilpaili pääsäännöllisesti Euroopassa. Myöhemmin hän siirtyi KF2 -luokkaan vuonna 2009. Samana vuonna hän ajoitti kilpa-uransa Italian Formula Renault -sarjassa sijoittuen 14:ksi. Vuonna 2010 Cheever kilpaili Formula Abarth -sarjassa sijoittuen sarjan kymmenneksi. Vuonna 2011 Cheever ajoi Italian Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2012 Cheever jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2013 Cheever ajoi Euroopan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuodesta 2014 Cheever on kilpaillut NASCAR-sarjoissa.
William Butler Yeats

Elämä

Yeats syntyi vuonna 1865 Sandymountissa, lähellä Dublinia. Hänen isänsä John Yeats oli muotokuvamaalari. Hänen veljensä Jack Butler Yeats oli myös taiteilija. Hänen sisarensa Elizabeth ja Lily avustivat Dun Emer (myöh. Cuala) Pressin perustamisessa.
Suurimman osan lapsuudestaan Yeats vietti Lontoossa, missä hän kävi Godolphin Schoolia Hammersmithissa. Hän vietti kuitenkin aikaansa myös Dublinissa ja Sligossa, läntisessä Irlannissa. Viisitoistavuotiaana hän haki Erasmus Smith Schooliin Dublinissa, missä hän opiskeli taidetta kolme vuotta kiinnostuen kirjallisuudesta kun hän oli täyttänyt 21. Hänen esikoiskirjansa 1886 oli lyhyt näytelmä nimeltä Mosada.
Hänen uransa alkuaikojen työt olivat romanttisia ja fantasianomaisia, mitä kuvastaa hänen vuonna 1893 julkaistu kokoelmansa The Celtic Twilight (Kelttiläinen aamuhämärä). Keski-iässä hän siirtyi kohti kovempaa ja modernimpaa tyyliä, joihin hän sai innoitusta suhteestaan Ezra Poundiin ja osallistumisestaan Irlannin kansallismieliseen politiikkaan.
Yeats oli kansallisteatterin hallituksen jäsenen lisäksi senaattori. Hän otti roolinsa julkisuuden hahmona vakavasti ja oli kohtalaisen ahkera jäsen Irlannin parlamentin ylähuoneessa. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1923. Vuonna 1934 hän jakoi runouden Gothenburg-palkinnon Rudyard Kiplingin kanssa.
Yeats oli kiinnostunut muun muassa kelttimenneisyyden riiteistä, okkultismista, teosofiasta, uusplatonismista, swedenborgilaisuudesta, idän uskonnoista sekä alkemiasta.
Aale Tynni suomensi Yeatsilta valikoiman Runoja vuonna 1966. Jyrki Vainosen suomentama valikoima Torni ja kierreportaat ilmestyi vuonna 2015.
Taksvärkki

Taksvärkki (ruots. dagsverke 'päivätyö') oli alun perin vuokratilallisen päivätyövelvollisuus. Vuokratilallisia olivat torpparit ja mäkitupalaiset. Vuokralaisen oli työskenneltävä isäntätalossa tietty määrä päiviä viikossa tai tarjottava työmies, jos vuokra oli sovittu suoritettavaksi osin tai kokonaan päivätyönä; näitä kutsuttiin arkikielessä taksvärkkipäiviksi. Sana poistui alkuperäisestä käytöstään vuokratilallisten vähetessä 1900-luvun alkupuolella torpparilain vaikutuksesta.
Nykyään sanalla tarkoitetaan peruskoulun yläluokilla vuosittain järjestettävää taksvärkkipäivää, jolloin koululainen käy päivän töissä jossakin ja saa sovitun summan palkakseen, joka annetaan hyväntekeväisyyteen.
Kyle Williams

Pelaajaura

Yliopistojalkapalloa Williams pelasi Arizonan valtionyliopiston joukkueessa.
San Francisco 49ers varasi Williamsin vuoden 2010 NFL:n varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella, tilaisuuden 206. pelaajana. Hän vietti suurimman osan tulokaskaudestaan loukkaantuneiden osastolla pelaten viidessä ottelussa. Seuraavalla kaudella Williamsin rooli kasvoi muiden laitahyökkäjien loukkaantumisten myötä.
49ersin erinomaisesti sujunut kausi vei joukkueen NFC-konferenssin finaaliin, jossa vastaan asettui New York Giants. Williams teki ottelussa kaksi pahaa virhettä, jotka osaltaan aiheuttivat 49ersin jatkoaikatappion tulevaa mestaria vastaan.
Kauden 2013 puolivälissä 49ers vapautti Williamsin sopimuksestaan. Hän siirtyi Kansas City Chiefsiin, mutta loukkasi polvensa ensimmäisen ottelun jälkeen ja joutui olemaan loppu kauden sivussa. Kauden 2014 harjoituskaudella Williams loukkasi olkapäänsä ja Chiefs irtisanoi hänet. Williams siirtyi Denver Broncosiin kaksivuotisella sopimuksella, mutta loukkaantumiset pitivät hänet toistuvasti sivussa.
Sopimuksen päätyttyä Williams haki vielä paikkaa muun muassa New York Jetsissä, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon.
Curt Weibull

Curt Hugo Johannes Weibull (19. elokuuta 1886 Lund – 10. marraskuuta 1991) oli ruotsalainen historioitsija.
Hän oli Martin Weibullin ja Sophie Winbergin poika, ja Lauritz Weibullin veli. Hän opiskeli Lundissa, tuli filosofian tohtoriksi ja dosentiksi esittämällä siellä vuonna 1915 teoksensa Saxo: kritiska undersökningar i Danmarks historia från Sven Estridsens död till Knut VI. Hän oli veljeänsä Lauritzia synteetikkona rohkeampi myöhemmin urassaan, mutta aluksi hän oli radikaali lähdekriitikko. Hän on käsitellyt Ruotsin ja Tanskan valtakuntien muodostumista sekä 1600-lukua. Varsinkin aikaisempi Saxo Grammaticus -tutkinto sai maistaa hänen jyrkkää metodiaan. Häntä pidetään konservatiivisesta historiankirjoituksesta poikkeavaa historioitsijana.
Vuosina 1927–1953 Curt Weibull oli historian professorina Göteborgin korkeakoulussa.
Tony Laine

Tony Laine (s. 1971) on suomalainen kirjailija ja runoilija. Häneltä on julkaistu novellikokoelma ja kolme runokokoelmaa.
Laine voitti valtakunnallisen Runo-Kaarina –kilpailun vuonna 2009 flarf-henkisellä runokokoelmallaan. Voittajakokoelma Mäyräkoirakulkuetta odotellessa julkaistiin Kaarinan kaupungin kustantamana. Vulgaari parveketervehdys, avantgardistinen toinen runokokoelma, ilmestyi ntamolta vuonna 2013. Laineen tähänastinen pääteos, novellikokoelma Mustaa metallia ja muuta sirkutusta, ilmestyi Kirjokansi kustantamon kautta vuonna 2015. Hänen novelleissaan tunnusomaista on musta huumori, tragikomiikka ja absurdit kohtaamiset. Viimeisin teos, proosarunokokoelma Samuuksiin samuuksiin, ilmestyi Kirjokansi kustantamon julkaisemana vuonna 2017.
Laine hyväksyttiin Suomen Kirjailijaliiton jäseneksi vuoden 2016 alussa. Pirkkalaiskirjailijoiden jäsen hän on ollut vuodesta 2013 lähtien.
Adelén

Ura

Adelén osallistui Norjan kansalliseen Eurovision laulukilpailun karsintaan vuonna 2013 espanjalaisvaikutteisella kappaleella ”Bombo” ja sijoittui toiseksi. Kappale sijoittui heti esityksen jälkeen suoraan toiselle sijalle Norjan iTunes-listalla. Kappale pääsi myös VG-listalle, Norjan viralliselle singlelistalle.
Vuonna 2013 Adelén allekirjoitti Simon Fullerin kanssa sopimuksen materiaalinsa maailmanlaajuisesta julkaisemisesta. Seuraava single, ”Baila Conmigo”, julkaistiin kesäkuussa. YouTubessa julkaistiin singlen esikatseluversio 21. kesäkuuta, kun taas kokonainen versio oli saatavilla iTunesissa. Maaliskuussa 2014 ilmestyi Adelénin kolmas single ”Always On My Mind”. Toukokuussa julkaistiin Adelénin neljäs single, ”Olé”, joka tehtiin yhdeksi samana kesänä Brasiliassa pelattujen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen tunnuskappaleista. Marraskuussa 2015 Adelén julkaisi viidennen singlensä, nimeltään ”Spell On Me”.
Adelénilla on espanjalainen äiti ja norjalainen isä.
Peter Aston

Peter George Aston (5. lokakuuta 1938 Edgbaston – 13. syyskuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja.

Opiskelu ja ura

Aston opiskeli Tettenhall Collegessa ja sitten Birminghamin musiikkikoulussa. Vuonna 1964 hän liittyi yhteistyöhön Wilfrid Mellersin kanssa hiljattain perustetussa Yorkin yliopiston musiikkijaoksessa. Kymmenen vuotta myöhemmin Aston sai nimityksen East Anglian yliopiston musiikin professoriksi; hänen oppilaidensa joukossa oli Simon Johnson. 
Aston sai säveltäjänä mainetta Five Songs of Crazy Jane -teoksellaan, jonka hän sävelsi W. B. Yeatsin runoihin soolosopraanolle ja jonka esitti vuonna 1964 Wigmore-salissa runoilijan miniä Gráinne Yeats. Vuonna 1965 Janet Baker piti Lontoon-ensiesityksen Astonin teoksesta Northumbrian Sequence (Kathleen Rainen runoihin) tribuuttikonsertissa Kathleen Ferrierille. Lastenoopperan Sacrapant the Sorcerer (1969) Aston sävelsi George Peelen The Old Wives' Talen pohjalta.
Vuonna 1975 Benjamin Britten valitsi Astonin johtamaan Aldeburghin festivaalia. Hän jatkoi työtään festivaalilla Brittenin kuoltua johtamalla muun muassa Peter Pearsin esityksiä Johann Sebastian Bachin ja Georg Friedrich Händelin teoksista (1978) sekä Brittenin varhaisimman musiikin konsertin (1983).
Aston perusti Tudor Consortin ja English Baroque Ensemblen sekä toimi kuoromestarina Norfolkin ja Norwichin festivaalilla. Hän oli Bury St Edmundsin Bach-seuran puheenjohtaja sekä 1990-luvulla Sacramenton Bach-festivaalikuoron ja -orkesterin pääkapellimestari Kaliforniassa.
Aston oli tunnettu kirkkomusiikin säveltäjä. Englannin kirkko otti vuonna 1980 käyttöön Alternative Service Book -rukouskirjan, johon monet kirkkomusiikin säveltäjät eivät halunneet kajota. Aston kuitenkin sävelsi versionsa ehtoollismusiikista (Aston in F), joka pysyi käytössä yhä hänen kuolemansa jälkeen. Aston sävelsi samasta kirjasta myös Magnificatin ja Nunc dimittiksen.
Aston antoi panoksensa myös musiikkikirjallisuuteen kirjoittamalla muun muassa pitkästi 1600-luvun englantilaisesta musiikista.

Yksityiselämä

Aston oli vuodesta 1960 naimisissa opiskeluvuosinaan tapaamansa Elaine Nealen kanssa. Astonin kuoltua Neale jäi leskeksi. Pariskunta sai yhteisen pojan.
Aston oli innokas bridgenpelaaja ja Norwich City FC:n kannattaja.
Kuninkaallinen draamateatteri

Kuninkaallinen draamateatteri (ruots. Kungliga Dramatiska Teatern) eli Dramaten on teatteri Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Sen perusti kuningas Kustaa III vuonna 1788, ja se on Ruotsin näyttämötaiteen kansallisnäyttämö.
Nykyinen teatteritalo rakennettiin 1901–1908, ja sen suunnitteli arkkitehti Fredrik Lilljekvist. Rakennuksessa on nähtävissä kansallisromantiikan ja jugendin piirteitä. Suuren lämpiön seinällä on teatterin perustajaa, kuningas Kustaa III:tta esittävä seinämaalaus, jonka on tehnyt Gustaf Cederström. Rakennuksen koristeluista vastasi myös muun muassa Carl Larsson.
Niin sanottu pieni näyttämö perustettiin vuonna 1945 entisen elokuvateatterin tiloihin.
Dramatenin toimitusjohtaja Eirik Stubø erosi tehtävästään 8. huhtikuuta 2019 Josefin Nilssonista kertovan dokumentin Josefin Nilsson – Älska mig för den jag är herättämän kohun vuoksi. Dokumentissa kerrotaan Dramantenissa yhä työskentelevän näyttelijän Nilssoniin kohdistuvasta väkivallasta.
Robert Ivanov

Robert Ivanov (s. 19. syyskuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja, mutta pystyy tarvittaessa pelaaman myös keskikentällä.  
Veikkausliigakaudella 2018 Hongassa pelaava Ivanov valittiin Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen sekä heinäkuussa että syyskuussa. 
Ivanovin äiti on inkeriläinen Nelli Pakki, joka on pelannut käsipalloa Viron maajoukkueessa ja voittanut Suomen-mestaruuden Spartan joukkueessa.
Lymyluura

Levinneisyys

Lymyluuraa tavataan Brasiliassa ja Perussa. Laji on huonosti tunnettu, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sotilaslääkäri

Sotilaslääkäri on puolustusvoimissa palveleva erikoisupseeri. Suomessa sotilaslääkärit saavat lääkärikoulutuksensa samoissa siviiliyliopistojen lääketieteellisissä tiedekunnissa kuin esimerkiksi terveyskeskusten ja sairaaloiden lääkärit. Nimitys sotilaslääkäri tarkoittaa, että lääkäri työskentelee erikoisupseerin virassa.
Sotilaslääkärin tehtäviin kuuluu mm. varusmiesten ja palkatun henkilökunnan terveyden -ja sairaanhoito. Lisäksi sotilaslääkäri osallistuu usein sotaharjoituksiin ja maastoharjoituksiin ja vastaa niiden lääkinnällisestä valmiudesta.
Jerry Siegel

Jerome Siegel (17. lokakuuta 1914 – 28. tammikuuta 1996 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. Siegel työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (nyk. DC Comics). Hän kehitti mm. Aaveen, Doctor Occultin ja Sam Bradleyn. Siegel muistetaan kuitenkin parhaiten supersankari Teräsmiehen toisena keksijänä.
Siegel haastoi ystävänsä Joe Shusterin kanssa DC Comicsin useasti oikeuteen koskien Teräsmiehen omistajaoikeuksia. Vasta Siegelin kuoleman jälkeen vuonna 1999, yhdysvaltalainen oikeuslaitos määräsi 50 % omistajaoikeudet hahmosta Siegelin ja Shusterin perikunnille.
Siegel ja Shuster ovat luoneet myös mm. seuraavat Teräsmies-sarjakuvien hahmot: Lois Lane, Lex Luthor ja vuonna 1945 luotu Teräspoika (Teräsmiehen seikkailut, kun hän oli nuori).