google/wiki40b huggingface dataset:
Ulkosuodatin

Ulkosuodatin on nimitys akvaarioissa käytettävästä suodatintyypistä. Periaatteessa nimityksellä voitaisiin ymmärtää kaikkia suodatintyyppejä jotka sijaitsevat varsinaisen vesialtaan ulkopuolella mutta yleensä ulkosuodattimella tarkoitetaan nimenomaan altaan ulkopuolelle asennettavaa ulkopönttösuodatinta. Joten esimerkiksi valutussuodatinta tai leijuhiekkasuodatinta ei yleensä kutsuta ulkosuodattimeksi vaikkakin usein sijaitsevat altaan ulkopuolella.
Ulkosuodatin on toiminta perusperiaatteeltaan melko yksinkertainen vaikkakin on olemassa myös varsin pitkälle kehitettyjä jaksoittaisella vedenohjausjärjestelmillä ja lämmitysvastuksilla varustettuja versioita. Vesi siis johdetaan lappoperiaatteella imuputkea pitkin altaan reunan yli letkuja pitkin itse suodattimen alaosaan. Sieltä vesi kulkeutuu suodatusmassojen läpi kohti laitteen kannessa olevaan pumppuun,josta vesi pumpataan letkuja pitkin ja suihkuputkien välityksellä takaisin altaaseen. 
Ulkosuodattimen suodatustoimintaperiaate on laaja-alainen. Yleensä se toimii sekä mekaanisena suodattimena eli sihtinä ja sen lisäksi vaihtelevissa määrin biologisena suodattimena. Suodatusmateriaalivalinnoista riippuen laite voi toimia myös kemiallisena suodattimena. Muita tehtäviä ulkosuodattimella on vesikierron varmistaminen ja lämpökerrostumien tasaaminen altaassa. 
Ulkosuodatin on sisäsuodattimen ohella yleisin akvaarioissa käytetty suodatintyyppi. Miltei kaikki käytössä olevat laitteet ovat teollisesti valmistettuja, koska tyyppi sopii siihen hyvin. Yleisimmät valmistusmaat ovat Saksa ja Italia. Myös kaukoidässä on laitevalmistusta. Tunnetuimpia tuotemerkkejä Suomessa ovat esimerkiksi Eheim, Fluval, Sacem ja Sera.
M/S Rigel III

Käyttöhistoria

Viking Linen suomalainen osakasvarustamo SF Line tilasi Wärtsilä Oy:ltä uuden, silloisia käytössään olleita autolauttoja selvästi suuremman aluksen, käytettäväksi Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitillä. Aluksen valmistusnumero oli 1242, ja se luovutettiin tilaajalleen kesäkuun alussa 1979. Kesällä 1980 M/S Viking Sallyn ja M/S Rosellan valmistumisen myötä Turella siirrettiin Naantali–Maarianhamina–Kapellskär-reitille, jossa se jatkoi aina vuoden 1988 loppupuoliskolle asti. Turella myytiin kesällä 1988 ruotsalaiselle Stena Rederi AB:lle, mutta sen käyttöä jatkettiin Viking Linellä (SF-Line) aina lokakuulle 1988. Alkuperäisen suunnitelman mukaan Rosella piti myydä Turellan sijasta, mutta M/S Amorellan toimitus venyi, eikä Viking Line voinut luopua Rosellasta. Stena Linelle Turellan osto sopi hyvin, koska se oli paremmassa kunnossa kuin Rosella ja koska se oli helpompi muuttaa Stena Linen käyttötarkoituksiin. Vuosina 1996–1998 Lion Ferry -varustamo liikennöi aluksella M/S Lion King -nimisenä Ruotsista Tanskaan ja Puolaan.
Alus palasi Suomen-liikenteeseen vuoden 1998 helmikuussa, jolloin se aloitti Tallinkin väreissä liikennöinnin Helsinki–Tallinna-reitillä M/S Fantaasia -nimisenä Viron lipun alla. Vuonna 2002 alus asetettiin Tallinna–Tukholma-reitille, jolla se palveli vuoteen 2004 asti, kunnes M/S Victoria I korvasi sen. Saman vuoden huhtikuussa M/S Fantaasia asetettiin Tallinna–Pietari–Helsinki-reitille, jota se ehti liikennöidä joulukuun loppuun asti, jolloin Tallink päätti lopettaa reitin. Syyt reitin lopettamiseen olivat liian vähäiset matkustajamäärät, huono kannattavuus, viisumiongelmat, vuodelle 2005 merkittävästi korotetut satamamaksut Pietarissa ja maapalveluiden kova hintataso. 
Myöhemmin alus vuokrattiin algerialaiselle Algerie Ferries -varustamolle Välimerelle. Huhtikuussa 2006 alus palasi takaisin Itämerelle Tallinkin liikenteeseen, Riika–Tukholma-reitille. M/S Regina Baltica kuitenkin korvasi sen vapauduttuaan Tallinna-Tukholma-reitiltä, ja se siirtyi marokkolaisen varustamon käyttöön. Marraskuussa 2007 laiva pysäytettiin Göteborgin satamaan vakavien puutteiden takia. Tarkastuksessa aluksesta löytyi 18 niin vakavaksi luokiteltua puutetta, että yksikin niistä olisi riittänyt liikenneluvan epäämiseen. Fantaasia oli läpäissyt virolaisviranomaisten tarkastuksen kesällä 2007. Norjalaisvarustamo Kystlink Estonia oli vuokrannut aluksen liikennöimään Tanskan, Ruotsin ja Norjan väliselle reitille ja vaihtanut laivan nimen Kongshavniksi. Kun aluksella ei ollut liikennöintilupaa, se makuutettiin Sandefjordiin. Blue Line osti Kongshavnin vuonna 2010 liikennöimään reitillä Split–Ancona. Laivan nimi muuttui tällä kertaa Regina della Paceksi. Alus liikennöi seitsemän vuotta Blue Line -varustamon omistuksessa Kroatian ja Italian välillä. M/S Regina della Pace myytiin tammikuussa 2017 Ventouris Ferries -varustamolle, joka antoi sille nimeksi M/S Rigel III. Alus asetettiin reitille Bari–Durrës.
Yömaito

Yömaito on maitoa, jossa on tavallista enemmän melatoniinia, mutta kuitenkin hyvin vähän verrattuna melatoniinitabletteihin. Melatoniinia erittyy maitoon yöllä, ja niinpä yömaito lypsetään ennen aamunkoittoa. Ingmanin yömaito on myös homogenisoimatonta.
Yömaidon vaikutuksia on tutkittu Kuopion yliopistossa, soveltavan eläintieteen ja eläinlääketieteen laitoksella. Tutkimus julkaistiin Ravintokatsauksessa, jota julkaisee maidon kulutusta edistävä Maito ja terveys ry.

Kritiikkiä

Koska yömaitoa pitäisi juoda ylettömät määrät saadakseen melatoniinia saman verran kuin yleisistä melatoniinitableteista, yömaitoa pidetään myös humpuukina. Esimerkiksi yömaitolitrassa on noin 100 000 kertaa vähemmän melatoniinia kuin tyypillisissä melatoniinitableteissa (yömaidon pitoisuus noin 30 pg/ml eli 30 ng/l, melatoniinitablettien annostus noin 0,1-25 mg. Tilapäiskäytössä melatoniiniannokset ovat hyvin suuria, mutta on havaittu, että vasta noin 100-kertainen annostus koe-eläimillä verrattuna yömaitoon tuotti unettavan vaikutuksen korkeapitoisiin tuotteisiin totuttuaan. Kokeissa on kuitenkin todettu yömaidolla olevan rauhoittava vaikutus ja olleen avuksi lieviin vaivoihin.
Ussherin–Lightfootin kalenteri

Ussherin–Lightfootin kalenteri on 1600-luvulta peräisin oleva maailman historian ajanlasku, jonka muotoili Raamattua tulkitsemalla James Ussher, Irlannin anglikaanisen kirkon arkkipiispa nykyisessä Pohjois-Irlannissa. Ajanlasku julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1650. Se tunnetaan siitä, että monet nykyajan kreationistit lainaavat sen laskelmia, joiden mukaan maailma luotiin vuonna 4004 eaa.
Ajanlasku on nimetty paitsi Ussherin myös John Lightfootin mukaan, joka julkaisi samanlaisen ajanlaskun vuosina 1642–1644. Nimi on kuitenkin sikäli väärä, että se perustuu puhtaasti Ussherin laskelmiin. Ussherin teos, oikealta nimeltään Annales veteris testamenti, a prima mundi origine deducti (Vanhan testamentin aikakirjat, johdettuna maailman alkuhetkistä), oli hänen panoksensa ajankohdalle ominaiseen pitkään jatkuneeseen väittelyyn Maan iästä. Tämä oli ollut monien kristittyjen oppineiden päänvaivana vuosisatojen ajan. Ussher päätteli, että luomisen ensimmäinen päivä alkoi sinä yönä, joka edelsi lokakuun 23. päivää vuonna 4004 eaa. juliaanisen kalenterin mukaan. Päivämäärä oli lähellä syyspäiväntasausta. Lightfoot puolestaan laski samoin, että luominen olisi alkanut lähellä syyspäiväntasausta, mutta vuonna 3929 eaa. 
Ussherin ehdotus ei ollut kovin kaukana Beda Venerabiliksen (3952 eaa.) eikä Joseph Justus Scaligerin (3949 eaa.) saamia tuloksia. Yleisesti oli arveltu, että Maa saattaisi olla noin 6 000 vuotta vanha – noin 4 000 vuotta ennen Kristusta ja vajaa 2 000 hänen jälkeensä. Tämä vastaisi luomisen kuutta päivää ja apostoli Pietarin opetusta ”Herralle yksi päivä on kuin tuhat vuotta ja tuhat vuotta kuin yksi päivä” (2 Piet. 3:8).
Asfalttijärvi

Asfalttijärvi on alue jossa maaöljyä nousee maan pinnalle ja sen päälle muodostuu luonnonasfalttia. Luonnonasfalttia muodostuu siksi, että kevyemmät ainesosat höyrystyvät öljystä maan pinnalla pois. Maaöljyseos on erittäin paksua sekä tahmeaa.
Asfalttijärviä on monessa eri maassa. Tunnetuimpia ovat La Brean tervahaudat Yhdysvalloissa sekä Tierra La Brean tervahauta Trinidad ja Tobagossa.
Asfalttijärvissä on myös paljon fossiileja niihin joutuneiden eläinten vuoksi.
Joskus siitä käytetään myös nimitystä tervahauta, joka on kuitenkin harhaanjohtava, sillä se ei sisällä tervaa ja sana yleisimmin käsitetään olevan puutervan valmistukseen käytetty maahan kaivettu rakennelma.

Elävät eliöt

La Brean tervahaudoista on löydetty eläviä bakteereita, jotka pystyvät elämään ilman vettä sekä happea. Helaeomyia petrolei-hyönteinen elää toukkavaiheen asfalttijärvessä.
Anna Morottaja

Anna Morottaja tai inarinsaameksi Kuobžâ-Piäká Ánná (s. 1969) on inarinsaamen opettaja ja muusikko. Morottaja on tullut tunnetuksi inarinsaamelaissen livđe-musiikkiperinteen elvyttäjänä. Livde on inarinsaamelaista laulumusiikkia, jonka perinne ehti katketa kunnes tutkija Marko Jouste 2000-luvulla löysi Ylen arkistoista 1960-luvulla tehtyjä nauhoituksia siitä. Morottaja oli saamelaiskäräjien jäsen kaudella 2011-2015 ja on saamen kielten lautakunnan jäsen. Morottaja toimi saamelaiskäräjien kielineuvoston puheenjohtajana.
Yhdensuuntaisuus

Yhdensuuntaisuus on geometriaan liittyvä käsite. Geometriassa suorien sanotaan olevan yhdensuuntaisia, jos ne ovat samassa tasossa eivätkä leikkaa toisiaan. 
Vektorilaskennassa yhdensuuntaisuus määritellään seuraavasti:
Olkoon V vektoriavaruus, jonka kerroinkuntana on K.  Kahden nollasta poikkeavan vektorin a ja b sanotaan olevan yhdensuuntaisia, jos on olemassa kerroin  siten, että a = kb. Jos k on > 0, vektorit ovat samansuuntaiset, mutta jos k < 0, vektorit ovat vastakkaissuuntaiset.
Pianosonaatti nro 8 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 8 op. 13 c-molli, lisänimeltään Sonate Pathétique (suom. Pateettinen sonaatti), on "Jäähyväissonaatin" ohella toinen niistä kahdesta sonaatista, jonka lisänimi on peräisin säveltäjän omasta kynästä. Se on sävelletty vuosina 1798–1799 ja omistettu ruhtinas Karl Lichnowskylle. Sonaatti on ehkä ensimmäinen Beethovenin sonaatti, joka on tullut hyvin tunnetuksi. Se kuuluu monien huippupianistien ohjelmistoon ja sitä on levytettykin varsin runsaasti. Sonaatti kestää esitystemposta riippuen noin 18–21 minuuttia.

Mahdolliset vaikutteet

Haydnin "Rummunpäristyssinfonian" lisäksi Beethovenin epäillään saaneen vaikutteita teokseen Mozartin sonaatista KV 457. Se on myös c-mollissa, ja vasemman käden oktaavikuvioilla uskotaan olevan yhtäläisyyksiä Pathétiqueen. Samanlaisuuksia löytyy myös adagiosta; melodian uskotaan olevan peräisin saman sonaatin hitaasta osasta.
Myös Jan Ladislav Dusíkin sonaatin op. 35 nro 3 c-molli on uskottu vaikuttaneen tähän sonaattiin; alkuosan levottomuus on hieman samankaltaista kun Beethovenilla. Sonaatit ovat loppujen lopuksi kuitenkin hyvin erilaiset.
HotHit

Juontajat

Ohjelman juontajina toimivat muun muassa Aku Lohimäki, Jocka Träskbäck ja Miisa Päällysaho. Ensimmäisissä koekuvauksissa Träskbäckiä ei valittu juontajaksi. Samaan aikaan Yle TV1 -kanavan Lista-ohjelma oli myös etsimässä uutta juontajaa, jonka kuvauksiin Träskbäck kutsuttiin. Myöhemmin ohjaaja-tuottaja Aku Lohimäki otti yhteyttä Träsbäckiin, ja pyysi uudelleen HotHitin koekuvaukseen, koska aikaisemmin valittu juontaja oli päätetty potkia pois pestistä. Toisen koekuvauksen jälkeen Träskbäck valittiin HotHitin yhdeksi juontajaksi.

Formaatti

Ohjelmassa käsiteltiin sen ajan musiikkiin liittyviä aiheita ja esitettiin yhtyeiden ja artistien musiikkivideoita. Ohjelmassa oli myös live-esityksiä. Videoista suurin osa käsitti sen ajan suosiossa ollutta eurodancemusiikkia.

Oheistuotteita

Ohjelmasta tehtiin myös oheistuotteita, joista tunnetuin lienee Chymoksen valmistama HotHit-makeispussi, joka painoi 100 grammaa ja oli sisällöltään samanlainen kuin Fazerin Missä X -makeiset. Muita tuotteita oli muun muassa Ingmanin valmistama HotHit-jäätelöpuikko, penaalit, vaatteet, kassit sekä reput.
Wellington Phoenix FC

Historia

Uudella-Seelannilla oli yksi paikka vuonna 2004 perustetussa Australian pääsarjassa, mutta New Zealand Knightsin lakkauttamisen jälkeen Australian jalkapalloliitto uhkasi ottaa paikan pois. Vuonna 2007 seuran nykyinen puheenjohtaja Terry Serepisos sijoitti suuren summan rahaa uuteen seuraan. Päävalmentajaksi saatiin Uuden-Seelannin maajoukkueen päävalmentaja Ricki Herbert. Ensimmäisen kauden A-leaguessa joukkue pelasi samana vuonna 2007-2008. Joukkueen paras saavutus on A-League Pre-Season Challenge Cupin toinen sija vuodelta 2008 sekä A-leaguen neljäs sija kaudelta 2009-2010.
Djoudjin kansallinen lintujensuojelualue

Djoudjin kansallinen lintujensuojelualue (ranskaksi Parc national des oiseaux du Djoudj) sijaitsee Senegal-joen kaakkoisrannalla Senegalissa. Alueen pinta-ala on 16 000 ha. Se koostuu erilaisista kosteikkoalueista, jotka ovat muuttolintujen suosiossa vaivalloisen Saharan ylityksen jälkeen. Alue on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1981.
Alue tarjoaa suojapaikan noin kolmelle miljoonalle muuttolinnulle ja laajalle pesimälinnustolle, johon kuuluu muiden muassa pelikaani, ruskohaikara, afrikankapustahaikara, jalohaikara ja merimetso. Alueella talvehtii vuosittain 450-550 000 sorsaa (Anatidae), 250 000 sirriäistä, 20 000 karibianflamingoa, 3 000-12 000 pikkuflamingoa ja 2 500 kapustahaikaraa.
Vuonna 1999 pelättiin jättiläissalvinia (Salvinia molesta) nimisen -vesikasvin leviävän hallitsemattomasti puistossa ja tukahduttavan muut kasvilajit. Salvinian leviämistä on torjuttu biologisesti kasvinsyöjien avulla.
Liikekannallepano

Liikekannallepano eli mobilisaatio tarkoittaa valtion asevoimien (useimmiten erityisesti sen reservin) ja muun yhteiskunnan määräämistä taisteluvalmiuteen.
Liikekannallepanossa asevoimien reserviläiset kutsutaan palvelukseen sekä joukkoja ja tarvikkeita valmistellaan sotaa varten. Mobilisaatio-sanaa käytettiin ensimmäisen kerran sotilaallisessa merkityksessä kuvaamaan Preussin  armeijan valmistelua 1850- ja 1860-luvuilla. Liikekannallepanoteoriat ja -tekniikat ovat jatkuvasti muuttuneet vuosien aikana. Etenkin ennen ensimmäistä ja toista maailmansotaa lukuisat maat kehittivät monimutkaisia suunnitelmia yltääkseen nopeaan ja tehokkaaseen mobilisaatioon sodan syttyessä. Mobilisaatio voi olla täydellinen tai osittainen, jolloin vain osa reserviä kutsutaan asepalvelukseen.
Suomessa siirryttiin 1935 liikekannallepanossa aluejärjestelmään.
Esa Miettinen

Esa Miettinen (s. 16. joulukuuta 1963) on suomalainen pöytätennispelaaja ja vammaisurheilija. Miettinen on edustanut Suomea kolmissa paralympialaisissa. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Pekingin paralympialaisissa 2008, jolloin hän sijoittui viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin hän oli Lontoossa 9. Hän edustaa Suomea myös Rio de Janeiron kisoissa. Miettisellä on yksi EM-kulta joukkuekilpailusta vuodelta 2005. Muita EM-mitaleja on useita. Hän on saavuttanut useita mitalisijoja avoimissa kilpailuissa sekä suomenmestaruuskisoissa.
Armenialaiset aakkoset

Armenialaiset aakkoset (armeniaksi Հայերենի այբուբեն) ovat kirjaimisto, jolla on kirjoitettu armenian kieltä aina 400-luvulta alkaen. Se on latinalaisen, kreikkalaisen ja kyrillisen kirjaimiston tapaan äännekirjoitukseen (yksi kirjain vastaa yhtä äännettä, ei tavua tai merkkiä) perustuva järjestelmä, jossa merkitään sekä vokaalit että konsonantit. Armenialaisilla aakkosilla on kirjoitettu kahta kirjakieltä: itäarmenian ja länsiarmenian kieltä. Kirjoitusjärjestelmään kuuluvat sekä suur- että pienaakkoset. Aakkoston kirjaimilla on myös numeroarvot.
Einar Lundborg

Einar Paul Albert Muni Lundborg (5. huhtikuuta 1896 Kalkutta – 27. tammikuuta 1931 Linköping) oli ruotsalainen lentäjä.
Lundborg taisteli Suomen sisällissodassa vuonna 1918 Ruotsalaisessa prikaatissa ja osallistui myös Viron vapaussotaan vuonna 1919. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi kun hän pelasti Umberto Nobilen ilmalaivaonnettomuudesta Huippuvuorten jäältä.
Hän menehtyi Jaktfalkenin koelennolla Itä-Götanmaan lääniissä Malmslättissä 1931. Hänet on haudattu Linköpingiin.
Petter Hahn

Petter (Petrus Olai) Hahn (n. 1650 Uråsa, Ruotsi – 12. joulukuuta 1718 Ruotsi) oli Turun akatemian rehtorina ja prefessorina toiminut ruotsalainen fysiikan professori.
Hahn oli Uråsan pitäjän Skyestä kotoisin ollut talollisen poika. Hän kävi lukion Växsjössä ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1672. Kun hän oli valmistunut Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi, hänet nimitettiin yliopiston kirjastonhoitajaksi 1677, mutta hän pääsi hoitamaan virkaa vasta 1690 korvauksena siitä, ettei hän voinut ruotsinkielisenä saada palkkapitäjää Suomesta. Maisteriksi Hahn vihittiin 1679, ylimääräinen fysiikan professori hänestä tuli 1681 ja vakinainen 1683. Turun akatemian rehtorina Hahn toimi kahteen otteeseen, 1690–1691 ja 1705–1706. Hahnin toimiessa respondenttina julkaistiin ainakin 125 väitöskirjaa fysikaalisista ja fysiologisista ilmiöistä, joita kuitenkin pääosin tarkasteltiin filosofian kannalta. Joissakin oli silti nähtävissä Descartesin vaikutusta. Hahn itse edusti kriittistä näkemystä astrologiaan ja alkusyntyoppiin nähden ja vaikka hänkin esimerkiksi väitti auringon kiertävän maapallon ympäri, niin hänen tutkimuksissaan näkyy merkkejä kokeellisesta näkökulmasta. Hahn omisti professorina ollessan Jordansbyn maatilan Tenholassa.
Hahn kuoli sotaa paossa Ruotsissa jossa hän asui vävynsä, Västerfärnebon kirkkoherrana toimineen Lars Tammelinin luona. Hahn oli naimisissa vuodesta 1681 Margareta Lietzenin kanssa.
Teatteri Reipas Irma

Teatteri Reipas Irma on vuonna 1994 perustettu helsinkiläinen ammatti- ja harrastajavoimin toimiva näyttämötaiteen ryhmä.
Teatteri Reipas Irma aloitti toimintansa vuonna 1994 helsinkiläisen, omaehtoista kulttuuri- ja kansalaistoimintaa edistävän ja silloin vielä talonvaltausliikkeenä tunnetun Oranssi ry:n harrastajaryhmänä. Sillä on edelleen yhteistyötä Oranssin kanssa, mutta nykyisin Reipas Irma jalkautuu useimmiten projektiluonteisesti muihin tiloihin ja toimii eri yhteistyökumppaneiden kanssa. Teatteri Reipas Irma järjestää esitystensä ohella myös yksityisesityksiä ja koulutuksia.

Tunnustuksia

Teatteri Reipas Irman esitys Sataa kaatamalla palkittiin 400 euron kannustuspalkinnolla Seinäjoen Harrastajateatterikesän katselmuksessa vuonna 2010. Palkinto myönnettiin "aiheensa näköisestä, rohkeasta esityksestä".
Freyr

Freyr (myös Frej tai Fröj) on skandinaavisessa mytologiassa rauhan, rikkauden, hedelmällisyyden, viljasadon, auringon ja sateen jumala.
Freyr on meren jumala Njordin poika ja rakkauden jumalattaren Freijan veli. Freyrin vaimo on Gerda. Freyr asuu Alfheimissa keijukaisten kanssa. Hän on vaanien ylin jumala ja yksi suosituimmista jumalista. Häntä kutsutaan usein ”maailman jumalaksi”. Freyr omistaa Skidblander-laivan ja Gyllenvorst-karjun, jolla hän ratsastaa taistelussa. Freyrin miekka on ylivertainen ja heiluttaa itse itseään.
Vuoden viimeisenä päivänä syötiin muinaisina aikoina usein Freyrille omistettu karju.
Pornolehti

Pornolehti on lähinnä seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, kuvia ja tarinoita sisältävä aikakauslehti. Vanhahtava, joskin hieman harhaanjohtava nimitys on miestenlehti. Pornolehtien suosio oli Suomessa korkeimmillaan 1970-luvulla, jolloin lehtien levikit saattoivat olla kymmenkertaisia nykypäivään verrattuna. Tuolloin pornon saatavuus oli vähäistä ja sensuuri lehdissä huipussaan. Timo Korpin teoksessa Lihaa säästämättä (Johnny Kniga, 2002) todetaan, että Kallen, Jallun ja Raton kuukausittainen levikki oli parhaimmillaan yli 200 000 kappaletta. Pornolehtien suosio kuitenkin lähti selvään laskuun 1980-luvulla VHS-pornovideoiden maahantulon ja ”kovan pornon” helpomman saatavuuden myötä, ja lehtien levikki on laskenut entisestään Internet-pornon myötä. Lehtien ostoikäraja Suomessa on 15 vuotta.
Historiallisesti pornolehdissä on esillä pääasiassa alastomista ihmisistä valokuvia (tai joskus piirrettyjä kuvia) ja kuvauksia, joskus tarinallisiakin seksuaalisista akteista, kuten suuseksistä, yhdynnästä, anaaliseksistä ja muista seksuaalisuuden harjoittamisen muodoista. Usein materiaalin on tarkoitus olla seksualisesti kiihottavaa. Jotkut lehdet ovat hyvin yleistasolla olevia sisältönsä puolesta, toiset taas keskittyvät tiettyihin kohderyhmiin, tiettyihin seksualisuuden harjoittamisen muotoihin, fetisismeihin tai jopa tiettyihin ruumiinosiin. Yleensä pornolehdet on suunnattu nimenomaan miehille, koska he ovat lehtien pääasiallinen ostajakunta.
Tunnetuimpia suomalaisia pornolehtien kustantajia on Timo Korppi, joka on ollut yli 35 vuotta alalla, 1970-luvun alusta asti. Korppi kirjoitti kokemuksistaan omaelämäkerrallisen historiikin Lihaa säästämättä (Johnny Kniga 2002), jossa Korppi käy lävitse sekä suomalaisen pornokulttuurin historiaa ja kohokohtia että omaa taivaltaan niin Hustlerin kuin Erotiikan maailmankin päätoimittajana.
Baptiste Gentili

Ura pelaajana

Gentili aloitti pelaajaurana 1974 AC Ajaccion keskikentällä. Hän pelasi seurassa yhden kauden siirtyen tämän jälkeen OGC Niceen, jossa vierähti kahdeksan kautta. Gentili pelasi nizzalaisseurassa 81 sarjaottelua onnistuen 32 kertaa maalinteossa. Hän oli joukkueen kanssa saavuttamassa hopeaa Ranskan liigassa 1976 ja Coupe de Francessa 1978. Gentili siirtyi paikallisvastustaja AS Cannesiin 1983. Hän pelasi urallaan vielä myös FC Mulhousessa ja Gazélec Ajacciossa, kunnes lopetti vuonna 1992.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Gentili aloitti 1992 AC Ajacciossa. Seura oli pudonnut Division 2:sta Nationaliin ja Gentilin tavoitteena oli palauttaa korsikalaisseura mahdollisimman korkealle. Vuonna 1994 Ajaccio juhli Korsikan mestaruutta ja neljä vuotta myöhemmin Nationalin voittoa. Kaudeksi 1998/99 Division 2:een palannut Ajaccio oli sarjassa Gentilin johdolla parhaimmillaan seitsemäs. Hän saikin jättää tehtävänsä kauden 2000/01 jälkeen.
Pitkän Ajaccio-pestinsä jälkeen hän toimi kaudella 2001/02 lyhyen aikaa FC Martigues’n päävalmentajana, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Division 2:sta. Kauden jälkeen hän siirtyi AS Beauvais Oisen peräsimeen, mutta seura romahti hänen johdollaan Division 2:n seitsemänneltä sijalta putoajaksi ja Gentili sai potkut kauden jälkeen.
Toukokuussa 2004 Gentili palasi Korsikalle, tällä kertaa Gazélec Ajaccion päävalmentajana. Hän voitti seuran kanssa Korsikan mestaruuden 2005, mutta huonot tulokset johtivat potkuihin marraskuussa 2005. Tämän jälkeen Gentili oli pari vuotta sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi 2007 Ligue 2:een pudonneen FC Nantes Atlantiquen apuvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden ajan.
Helmikuussa 2010 Gentili nimettiin Ligue 2:ssa kehnosti pelanneen FC Nantes Atlantiquen kolmanneksi valmentajaksi kauden aikana. Gentilin johdolla Nantes oli lopulta 15:s ja vältti putoamisen Nationaliin. Kaudella 2010/11 hän ei kuitenkaan kohtuullisesta alusta huolimatta saanut Nantes’n peliä kulkemaan ja sijoituksen pudottua keskikastin alemmalle puolelle hän sai potkut maaliskuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Gentili siirtyi Jean Tiganan apulaisvalmentajaksi kiinalaisseura Shanghai Shenhuaan. Pesti Kiinassa päättyi potkuihin huhtikuussa 2012.
Veikko Pirilä (professori)

Veikko Paavo Pirilä (25. toukokuuta 1915 Helsinki – 2. marraskuuta 1998 Tuusula ) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Pirilän vanhemmat olivat iho- ja sukupuolitautiopin professori, lääketieteen tohtori Paavo Pirilä ja Anni Siviä Ikonen, ja puoliso vuodesta 1944 Hilkka Louna Tuulikki Puranen. Pirilä tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1933 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1934. Tohtoriksi hän väitteli 1947, jolloin hän sai myös iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden.   Työlääketieteen erikoislääkärin pätevyyden Pirilä sai 1954. Pirilä toimi muun muassa Helsingin yleisen sairaalan ja Työterveyslaitoksen palveluksessa, Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien dosentti hän oli vuodesta 1949 vuoteen 1958. Pirilä oli 1958–1981 Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien henkilökohtainen ylimääräinen professori. Hänen tutkimusalaansa olivat ammatti-ihotaudit sekä elimistön herkistyminen ihon kanssa kosketuksiin tuleville kemikaaleille. Työterveyslaitoksella Pirilä toimi aina vuodesta 1947 vuoteen 1972 asti, Allergiasairaalan ihotautiosaston ylilääkäri hän oli 1970–1980.
Pirilä kehitti Finn Chamber -testimenetelmän kosketusallergioiden tutkimuksia varten ja perusti Epitest-nimisen yhtiön sen kaupalliseksi hyödyntämiseksi. Yrittäjän työtä hän jatkoi vielä eläkkeellä ollessaan ja sai yritystoiminnastaan muun muassa Keksintösäätiön palkinnon.