google/wiki40b huggingface dataset:
DJ Khaled

Varhaiselämä

Khaled syntyi palestiinalaisille vanhemmille, jotka muuttivat yhdysvaltoihin. Hänen isänsä oli vaatealalla töissä. Khaled on kertonut olevansa harras muslimi. Hänen veljensä Alec Ledd on näyttelijä.
Khaledin musiikkiura sai alkunsa New Orleansissa, jossa hän työskenteli paikallisessa levykaupassa.

Ura

Alkuvuosina Khaled työskenteli levykauppa Odysseyksessa, New Orleansissa. Tuolloin hän tapasi ja auttoi vielä uransa alkuvaiheessa olevia räppäreitä, kuten Birdman, Lil Wayne ja Mavado. Birdmanin ja Lil Waynen hän tapasi 1993. Vaihdettuaan työpaikkaa Khaled siirtyi DJ:i sekoittaen muun muassa esityksissään reggae- ja dancehallia hip hopin kanssa. Hänen ensimmäinen radiokeikkansa oli Pirate - radiokanavalla. Sittemmin 1998 Khaled muutti Miamiin, jossa hän oli toisena isäntänä The Duke Show -ohjelmassa WEDR "99 Jamz" kanavalla Luther Campbellin kanssa. 2003 Khaled aloitti myös arkiviikon myöhäisilta ohjelman 99 Jamz kanavalle. Hän käytti tuolloin myös useita taiteilijanimiä, kuten Arab Attack, big Dog Pitbull, Terror Squadian, Beat Novacane, The Don Dada ja Mr. Miami. Syyskuun 11. päivän terrori-iskun vuoksi Khaled luopui Arab Attack -nimestä tuntiessaan sen olevan epäkunnioittavaa ja loukkaavaa tapahtumassa kärsineille.

2006–2009

DJ Khaled julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Listennn... the Album 6. kesäkuuta 2006. Sen julkaisi Koch Records ja sijoittui Billboard 200 listalla parhaimmillaan sijalle 12. Vuotta myöhemmin ilmestyi toinen albumi We the Best, jonka singlessä "I'm So Hood" olivat mukana T-Pain, Trick Daddy, Plies ja Rick Ross. Toisessa singlessä "We Takin' Over" oli mukana Akon, T.I., Rick Ross, Fat Joe, Birdman ja Lil Wayne. "We Takin' Over" oli parhaimmillaan sijalla 28 Billboard Hot 100 ja sijalla 11 US Hot Rap Tracks, kun taas itse albumi sijoittui US Billboard 200 listalla kahdeksanneksi ja oli US Independent Albums lista ykkönen.
Khaled esiintyi vierailevana artistina Birdmanin 2007 ilmestyneessä 5 * Stunna albumin "100 Million" singlessä, jossa esiintyivät myös Rick Ross, Dre, Young Jeezy ja Lil Wayne. Samana vuonna Khaled voitti kaksi Ozone-palkintoa; paras musiikkivideo ("We Takin' Over") ja paras radio DJ.
4. kesäkuuta 2008 "I'm So Hood" single myi platinaa ja perusti oman levy-yhtiön We the Best Music Groupin. 16. syyskuuta 2008 DJ Khaled julkaisi kolmannen albuminsa We Global. Ensimmäisessä singlessä "Out Here Grindin"  esiintyivät Akon, Rick Ross, Lil' Boosie, Trick Daddy, Ace Hood ja Plies. Toisella singlellä "Go Hard" esiintyivät Kanye West ja T-Pain. Itse albumi sijoittui Billboard 200 listalla parhaimmillaan seitsemänneksi ja oli jälleen US Independent Albums listaykkönen. Khaled palkittiin myös vuoden DJ -palkinnon BET Hip Hop- ja Ozone-palkintogaaloissa.
2009 Khaled nimitettiin Def Jam South levy-yhtiön puheenjohtajaksi.

Yksityiselämä

Khaled on naimisissa Nicole Tuckin kanssa. Parilla on yksi lapsi Asahd Tuck Khaled, joka syntyi 23. lokakuuta 2016. Hän kannattaa NBA:ssa Miami Heatia.
Tammikuussa 2017 Khaled osti Robbie Williamsin entisen asunnon Mulholland Estatesista.
Shawn Pyfrom

Shawn Caminiti Pyfrom (s. 16. elokuuta 1986 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Vuodesta 2004 lähtien hän on näytellyt sarjassa Täydelliset naiset, jossa hän oli ensimmäisellä kaudella vierailuroolissa, mutta sai myöhemmin vakituisen roolin. Pyfrom on osittain italialaista alkuperää ja hänellä on vanhempi veli Christopher ja nuorempi sisko Amber.
Momi (1919)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1932.
Jennifer O’Neill

Jennifer O'Neill (s. 20. helmikuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Rio de Janeirossa, Brasiliassa, työskenteli nuoruudessaan mallina ja on myös julkaistu kirjailija.
O'Neill teki läpimurtonsa näyttelijänurallaan vuonna 1971 roolilla Robert Mulliganin elokuvassa Kesä '42. Hän on sittemmin esiintynyt useissa muissa tunnetuissa elokuvissa, joiden joukossa on David Cronenbergin Scanners – tappava ajatus (1981).
Television puolella O'Neill on esiintynyt muun muassa sarjassa Cover Up (1984–1985), jonka alkuperäinen miespääosan näyttelijä Jon-Erik Hexum kuoli tapaturmaisesti kuvauksissa vuoden 1984 lokakuussa.
O'Neill yritti teininä itsemurhaa. Vuonna 1982 hän ampui itseään vatsaan poliisin mukaan vahingossa tarkistaakseen, oliko ase ladattu. Hänellä on ollut monta avioliittoa. Tätä nykyä hän on uskoontullut kristitty.
Sara Melleri

Ura

Teatterissa hän on näytellyt muun muassa Lady Macduffia Q-teatterin Macbeth-näytelmässä (2008–2009) ja Wendla Bergmania, yhtä päähenkilöä, Helsingin Kaupunginteatterin Spring Awakening -musikaalissa (2009). Marraskuussa 2013 hänen esikoisohjauksensa Pop Slut sai kantaesityksensä Koko-teatterissa.
Melleri on näytellyt viidessä pitkässä elokuvassa, pieniä rooleja elokuvissa Hymypoika (2003), Matti (2005), Ganes (2007) ja Vuonna 85 (2013) sekä toista pääroolia, Siiriä, elokuvassa Sisko tahtoisin jäädä vuodelta 2010. Hän sai roolista parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon. Melleri on näytellyt myös televisiossa, muun muassa pääroolia Yle TV2 -kanavan 12-osaisessa sarjassa Rakastuin mä luuseriin (2005).
Melleri toimi vuosina 2005–2008 Gris-yhtyeen laulajana ja vuosina 2001–2003 Yle TV1:n nuorten makasiiniohjelma Iineksen juontajana. Grisiltä julkaistiin vuonna 2006 albumi Isn’t It Better This Way.

Yksityiselämä

Sara Mellerin isä oli kirjailija Arto Melleri, äiti on näyttelijä Kaija Kangas ja setä Ylen entinen uutispäällikkö Jorma Melleri. Melleri sai esikoislapsensa keväällä 2011.
Aidankaatajat

Juoni

Kolme vakavasti sairasta sotaveteraania pakenee syöpäsairaalasta Helsingistä maistaakseen vielä kerran elämää. He hankkiutuvat Turkuun tapaamaan yhden heistä tytärtä, joka on naimisissa varakkaan arkkitehdin kanssa. Heidän saapuessaan tytär onkin matkoilla Karibianmerellä ja talo on täynnä smokkipukuisia miehiä ja vähäpukeisia nuoria naisia. Sotkettuaan tämän herraseurueen veljeysrituaalit vanhuskolmikko jatkaa pikku hiljaa matkaansa ruotsinlaivalle.

Vastaanotto

Noin 30 000 katsojaa kerännyt Olli Soinion esikoisohjaus Aidankaatajat sai aikalaisarvioissa nihkeän myönteisiä kritiikkejä. Turkulaisen salaseuran örvellys sai monien kirjoittajien mielestä liian ison roolin elokuvassa, jota ei myöskään pidetty komediana erityisen onnistuneena.
Helsingin Sanomissa lokakuussa 1982 elokuvatutkija Sakari Toiviainen ja elokuvatoimittaja Helena Ylänen käyttivät Aidankaatajia esimerkkinä epäonnistuneesta aihevalinnasta ja laajemmin suomalaiselokuvien vääristä valinnoista. Kuolevan vanhuksen tarina voisi Toiviaisen mielestä onnistua iäkkäältä Ingmar Bergmanilta tai Akira Kurosawalta, mutta nuoren ohjaajan esikoiselokuvaksi hän piti aihetta vääränä. Yläsenkin mielestä elokuva on monin tavoin epäonnistunut, mutta tehty hyvää tarkoittaen.
Jokainen hakee juomansa itse

Triviaa

Albumi ilmestyi vuonna 1989 vähän ennen kuin Romanian diktaattori Nicolae Ceaușescu kukistui joulukuun lopulla samana vuonna. Albumin  kappaleella "Dracula ja Pyhä Nicolae" tätä ennustettiin vain hiukan ennen kuin se todellisuudessa tapahtui.
Onkamo (Salla)

Onkamo on 80 asukkaan kylä Sallan kunnan itärajalla, 9 kilometriä pitkän Onkamojärven rannalla. Osa järvestä on Venäjän puolella. Kylä on hyvän sijaintinsa vuoksi satoja vuosia vanha asuinpaikka. Paikallisella luvalla saa järvestä onkia siikaa, ahventa ja haukea. Kylässä toimii aktiivinen Metsästys- ja kalastusseura.
Pauli Rantanen

Pauli Rantanen (13. joulukuuta 1936 Harlu – 26. tammikuuta 2016 Vihti) oli vihtiläinen keksijä, jonka keksintöjen tarkoitus oli luonnonsuojelu ja kehitysmaiden köyhien auttaminen.

Rantasen elämän pääkohdat

1936 syntynyt Pauli Rantanen aloitti kehitysaputyöskentelyn toimimalla kirkon ja helluntaiherätyksen yhteisen kahvikampanjan puuhamiehenä 1970-luvulla. 1979 hän oli mukana perustamassa LKA:n (nykyisin Fida) ensimmäistä kirpputoria Helsingin Vilhovuorenkadulle. LKA:n valtakunnallinen tekstiilikeräys Yhdelle vähimmistä, toteutettiin Vihdin Selkin kylässä 1981. Alueelle kerättiin useita miljoonia kiloja tekstiilijätettä. Samaan aikaan rakennettiin LKA:lle laaja kirpputoriketju sekä synnytettiin teollista tekstiilinkierrätystä harjoittava Rejtex Oy.
Pauli Rantasen johtama Rejtex Oy sai Uudenmaan ympäristöpalkinnon 1991, Helsingin kierrätyspalkinnon 1993 ja Ekosäätiön Pekka Kuusi -palkinnon. Rejtex Oy:n toiminta on loppunut 1994. LKA:n ja Pauli Rantasen tiet erosivat 1989, jolloin tekstiilinkierrätyksestä päävastuun otti Uuden kasvun yhdistys ry. Pauli Rantanen on työskennellyt Uuden kasvun yhdistys ry:n puheenjohtajana 9.12.2009 asti. Yhdistys teki 1990-luvulla valtion rahoittamia kehitysapuprojekteja Ugandassa.
Kannuksen Ura

Historiaa

Kannuksen Uran perustaminen
Kannuksessa toimivat urheiluseurat Kannuksen Urheilijat ja Kannuksen Pilke käynnistivät vuoden 1967 lopulla yhtymisneuvottelut molempien todetessa voimien yhdistämisen järkeväksi ja realistiseksi vaihtoehdoksi. Kannuksen Urheilijoiden johtokunnan kokouksessa 6.11.1967 valittiin Jorma Pouttu, Martti Eskola ja Jussi Luhala neuvottelemaan Pilkkeen kanssa yhdistymisestä.
Kannuksen Urheilijoiden johtokunnan seuraavassa kokouksessa kuukautta myöhemmin todettiin jäsenistön yleisen mielipiteen puoltavan yhdistymistä ja johtokunnassa oltiin varsin pitkälle samaa mieltä. Seuran yleinen kokous teki 28.1.1968 yksimielisen päätöksen, jonka mukaan edellä mainitut vanhat seurat lakkautetaan ja tilalle perustetaan uusi. Kun Pilke tahollaan päätyi samaan, olivat käytännön toimet valmiit aloitettavaksi jo talvella ja keväällä 1968. 
Kannuksen Urheilijoiden kahdessa viimeisessä kokouksessa 3. ja 21. toukokuuta 1968 todettiin Urheilijoiden ja Pilkkeen lopettaneen toimintansa ja niiden ohjelmaan kuuluneen kilpailu- ja muun urheilutoiminnan siirtyneen kokonaan uuden seuran Kannuksen Uran hoidettavaksi.
 
Puheenjohtajat: 
Kalevi Lahdenperä 1968-1970 

Veikko Rautiola 1971-1972 

Heikki Koivisto 1973-1974 

Taisto Patama 1975-1977 

Erkki Mäkelä 1978-1980 

Pekka Huovinen 1981-1984 

Matti Riippa 1985 

Erkki Koivisto 1985-1986 

Pekka Huovinen 1987-1990 

Seppo Kirmanen 1991-1996 

Jouko Levänen 1997-2000 

Risto Posio 2001-2002 

Marko Niemonen 2003-2006 

Juha Arkkukangas 2007-2012 

Toni Kattilakoski 2012
Juha Lundström 2013-

Jalkapallojaosto

Kannuksen Uran jalkapallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2013 Vitosessa. 
Kaudella 1976 Uran jalkapallojoukkue selviytyi ainoana Piirisarjan joukkueena Suomen Cupin varsinaiseen kilpailuun, jossa se selviytyi aina 3. kierrokselle saakka (16 joukkoon).

Pesäpallo

Uralla on juniorijoukkueita C-, D-, E-, ja F-junioreissa. Miesten puolella edustusjoukkue pelaa ykköspesistä  ja 2-joukkue suomensarjaa.
Vuonna 2010 Uran c-pojat olivat oulun-nuorisoleirillä SM 5. Vuonna 2012 Uran B-pojat ottivat SM-hopeaa, joka oli seuran ensimmäinen SM-tason mitali.
Kauden 2018 päätteeksi Kannuksen Uran miehet nousivat ensi kertaa Ykköspesikseen. Ratkaisevassa nousukarsintapelissä Ura voitti Loimaan.
Uran naiset pelasivat pääsarjassa kaudella 1976. Myös naisten Itä-Länsi -ottelu pelattiin kyseisellä kaudella Kannuksessa.

Salibandyjaosto

Seuralla on salibandyssa joukkue IV-divisioonassa kaudella 2011-2012. Seurasta on noussut monia kovanluokan tekijämiehiä, joista tunnetuimpia ovat pelaajat Petri Widgren, Tuomas Karppinen, Petri Pollarinen, Jukka-Pekka Pelto-Arvo ja Marko Lamu sekä valmentaja Miika Lamu. Vuosituhannen alussa seuran pelaajakaarti oli varsin ylivoimainen junioritasolla ja Uran b-juniorit sijoittuivatkin parhaimmillaan neljänsiksi sm-tasolla. Nykyäänkin Uralla on ollut tärkeä osa pelaajien kasvattajana ja uusia lupaavia pelaajia onkin alkanut nousta esiin, joista lähes varmuudella voi suurimman osan sanoa pelaavan vielä korkealla.
Reijo Höykinpuro

Reijo Untamo Höykinpuro (s. 16. elokuuta 1933 Alajärvi) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija.
Höykinpuro karsiutui Rooman 1960 olympialaisissa 5 000 metrin juoksun alkuerissä. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 5 000:lla ja 10 000 metrillä vuonna 1961 sekä saavutti pronssia 5 000 metrillä vuonna 1963. Hän edusti Suomea 19 maaottelussa vuosina 1958–1963.
Seuratasolla Höykinpuro edusti muun muassa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden maastojuoksussa vuonna 1959, 5 000 metrillä vuosina 1960 ja 1962 sekä 10 000 metrillä vuonna 1962. Hän saavutti SM-hopeaa 5 000 metrillä ja maastojuoksussa vuonna 1963 sekä SM-pronssia 5 000 metrillä vuonna 1958. Hän oli toinen 14 minuutin rajan 5 000 metrin juoksussa alittanut suomalainen. Hän juoksi 3 000 metrillä Suomen ennätyksen 8.01,4 vuonna 1960.
Reijo Höykinpuron nuoremmat veljet Pekka ja Paavo Höykinpuro kilpailivat myös kestävyysjuoksussa.
Suvereniteettisaaret

Suvereniteettisaaret ovat Tornion- tai Muonionjoessa ja Könkämäenossa sijaitsevia saaria, jotka ovat eri puolella Suomen ja Ruotsin välistä valtakunnanrajaa kuin niiden maanomistajat. Sekä Suomella että Ruotsilla on suvereniteettisaaria. Tornionjoen vesistössä valtakunnanraja kulkee joen syväväylää. Valtiosopimuksen mukaan ”Ruotsissa sijaitsevia suvereniteettisaaria hallitaan omistusoikeudella Suomen oikeuden mukaisesti ja Suomessa sijaitsevia suvereniteettisaaria Ruotsin oikeuden mukaisesti.”

Suvereniteettisaarten synty

Saaret saivat nykyisen asemansa Suomen sodan jälkimainingeissa, kun Venäjä ja Ruotsi tekivän rauhansopimuksen vuonna 1809 (Haminan rauha) ja maiden välinen raja sovittiin Tornion- ja Muonionjokiin. Saarten omistus- ja nautintaolosuhteet olivat sekavat ja vaikeat selvittää. Sen vuoksi Ruotsi ja Venäjä suostuivat säilyttämään saariniittyjen ikivanhat nautintaoikeudet. Ruotsalaisilla oli 1800-luvulla silloisen Venäjän puolella yhteensä 15 suvereniteettisaarta Tornionjoessa ja suomalaisilla puolestaan oli Ruotsin puolella 36 suvereniteettisaarta Muonionjoessa. Isojaossa saaria ei otettu huomioon Venäjän keisarin vuonna 1835 antaman päätöksen perusteella.

Järjestelmän purkamisen vaikeudet

Suvereniteettisaarijärjestelmää on yritetty purkaa monta kertaa. Ensimmäisen kerran sitä ehdotettiin Suomen puolelta vuonna 1926. Toisen kerran sitä yritettiin 1957, ja kolmannella kerralla vuonna 1975 aloite järjestelmän lakkauttamiseksi tuli Ruotsin puolelta. Lakkauttamisen vaikeudesta kertoo se, että suvereniteettisaarten maanomistus on jakaantunut yhä pienempiin osiin: vuonna 1810 saarten omistus oli jakaantunut 48 talon kesken, vuonna 1927 osakkaiden määrä oli kasvanut 221:een ja vuonna 1975 osakkaita oli jo 430. Saarten haltijat ilmoittivat vuonna 1976 vastustavansa lakkauttamista, ja tämän jälkeen aloitteita suvereniteettisaarijärjestelmän lakkauttamiseksi ei ole toistaiseksi (2010) enää esitetty.
Batman & Teräsmies: Ässäpari ja Jokeri

Juoni

Jokeri ja Harlekiini varastavat 20 kiloa arvokasta kryptoniittia, jonka voima voi tappaa Teräsmiehen. Rahapulasta kärsivä Jokeri tekee kaupat Teräsmiehen arkkivihollisen, Lex Luthorin kanssa: jos Jokeri tappaa Teräsmiehen, tämä saa miljardin dollarin palkkion. Batman ja Teräsmies yrittävät saada Jokerin apureineen satimeen ennen kuin tämä ehtii tehdä konnuuksia.
Cairns

Maantiede

Cairns sijaitsee , Korallimeren rannalla, Cape Yorkin niemimaan juuressa, Barron- ja Mulgrave-jokien suistoalueella. Sinne on matkaa 1 700 kilometriä Queenslandin osavaltion pääkaupungista ja suurimmasta kaupungista Brisbanesta ja 2 500 kilometriä maan pääkaupungista Canberrasta, ja saman verran suurkaupunki Sydneystä.
Cairns on suhteellisen tiiviisti rakennettu johtuen siitä, että kaupunki sijaitsee tasangolla korkeiden vuorten ja meren ympäröimänä. Tosin valtaosa asutuksesta, niin kuin muuallakin Australiassa, on omakotialueita.

Ilmasto

Vuoden lämpimintä aikaa on joulukuusta helmikuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 31 °C. Viileintä on heinäkuussa, ja silloinkin keskimääräinen alin on 17 astetta. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten helmikuussa keskimäärin 448 mm, vähiten elokuuss,a keskimäärin 29 mm.
Sadekauden ja trooppisten hirmumyrskyjen, syklonien aikana tulvat ovat ongelma keskustassa ja lähellä rantaa olevilla alavilla asuinalueilla. Barron-joki on tulvinut huomattavasti 2000-luvulla vuosina 2000, 2008, 2011, 2014 ja 2014.

Historia

Cairns perustettiin vuonna 1870 tulliasemaksi. Lähiuseudun kultalöydöt saivat sen kasvamaan 1800-luvun lopulla. Nimensä kaupunki on saanut William Wellington Cairns -nimisen Queenslandin osavaltion kuvernöörin mukaan.

Talous

Alueen pääelinkeinot ovat matkailu ja maatalous (sokeriruo'on ja 
banaanien viljely. Vilkkaan kansainvälisen lentokenttänsä, vehreän trooppisen luontonsa sekä ennen kaikkea Ison  valliriutan ansiosta Cairns on suosittu lomakohde erityisesti japanilaisten ja muiden aasialaisten keskuudessa. Myös länsimaiset matkailijat viihtyvät alueella erityisesti talviaikaan, jolloin lämpötila pysyttelee alle 30 asteessa eikä sada niin kuin kesällä sadekauden aikaan, jolloin on hyvin kuumaa ja kosteaa.
Kaupungin keskusta edullisine hostelleineen on nuorten reppumatkailijoiden suosiossa. Matkailukohteita ovat muun muassa sademetsäretket, köysirata Kurandan vuoristokylään, sukellusretket valliriutoille sekä sademetsäretket ympäristön kyliin.
Hylkyahvenet

Lajit ja anatomia

Hylkyahventen heimoon kuuluu kaksi sukua ja lähteestä riippuen 5–9 lajia. Lajeja ovat muun muassa hylkyahven (Polyprion americanus), teräshylkyahven (Polyprion oxygeneios) ja jättihylkyahven (Stereolepis gigas). Hylkyahvenet ovat suurikokoisia kaloja, jotka voivat saavuttaa yli 2 metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat litteähköjä ja hieman kulmikkaita. Lajien pää ja leuat ovat kooltaan suuret. Selkäevän etuosa on kaloilla piikikäs ja pyrstöevä on nuorilla kaloilla pyöreäpäinen ja aikuisilla hylkyahvenilla tasainen, vatsaevissä on piikki.Nuoret kalat ovat usein täplikkäitä.

Levinneisyys

Hylkyahvenlajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne ovat mereisiä kaloja, jotka elävät 40–650 metrin syvyydessä tyypillisesti lähellä kivikkoista pohjaa tai laivojen hylkyjä. Monet heimon lajeista ovat hyviä ruokakaloja ja erityisesti jättihylkyahven on vähentynyt kalastuksen seurauksena ja on uhanalainen.
Limingan seurakunta

Historia

Liminka on Pohjanmaan vanhimpia seurakuntia. Keskiajalla se on mahdollisesti kuulunut kappeliseurakuntana Saloisten seurakuntaan, mutta se on mainittu itsenäisenä seurakuntana jo vuonna 1477. Siitä on myöhemmin erotettu Paltamon, Oulun, Tyrnävän, Lumijoen, Kempeleen ja Temmeksen seurakunnat.
Bee tai Pop

Kappaleet

Kaikki sävellykset Jim Pembroke. Sanoitukset Juice Leskinen (A1, A3, B2, B4), Jukka Itkonen (A2, A4, B1) ja Erkka Kettunen (A5, B3). Sovitukset Kassu Halonen. Ohjelmointi Jori Sivonen.
Demos Helsinki

Demos Helsinki on yhdistyspohjainen tutkimuslaitos eli ajatushautomo. Demos Helsinki tekee tutkimusta, strategioita ja kokeiluja julkiselle, yksityiselle ja kolmannen sektorin organisaatioille ja työllistää 40 eri alojen asiantuntijaa.
Kansalaisyhteiskunnan ja kokeilujen näkökulmaa korostava Demos Helsinki on vakiinnuttanut paikkansa itse hankkimallaan projektirahoituksella. Se eroaa muista suurista suomalaisista ajatushautomoista, joiden toiminta perustuu tuille ja avustuksille.
Demos Helsingin perustivat Roope Mokka ja Aleksi Neuvonen. Vuosina 2013–2017 sen toiminnanjohtajana toimi Tuuli Kaskinen. Vuoden 2018 alusta toiminnanjohtajana aloitti Juha Leppänen.

Toiminta

Demos Helsinki on julkaissut laajasti yhteiskunnan ja talouden tulevaisuudesta, sekä tehnyt palkittuja kokeiluja liiketoiminnan sekä julkisten tilojen ja palveluiden kehittämiseksi. Demos Helsingin on saanut projekteillaan kansainvälistä näkyvyyttä ja sen projekteista ovat kirjoittaneet muun muassa The Guardian, Monocle, The Economist ja Süddeutsche Zeitung. Vuonna 2014 Demos Helsinki laajensi toimintaansa yrityspalveluihin ja perusti tätä varten uuden Demos Effect -nimisen tytäryrityksen. Demos Effectillä on toimisto Tukholmassa ja Helsingissä

Historia

Demos Helsinki aloitti toimintansa vuonna 2005 tekemällä Suomen itsenäisyyden juhlarahastolle Sitralle tutkimusta julkisten palvelujen tulevaisuudesta ja hyvinvoinnin muutoksesta. Tutkimuksen tulokset julkaistiin nimellä Yksilön ääni – Hyvinvointivaltio yhteisöjen ajalla -raportissa vuonna 2006. Vuonna 2007 Demos Helsinki käynnisti Ilmastotalkoot, Suomen suurimman yksityisesti rahoitetun ilmastokampanjan. Vuonna 2010 Demos Helsinki kirjoitti Suomen maabrändivaltuuskunnan loppuraportin sekä metropolialueen kilpailukykytutkimuksen Espoon kaupungin toimeksiannosta.

Palkinnot

Demos Helsinki on saanut työstään useiden eri alojen palkintoja. Vuonna 2007 Demos Helsinki sijoittui toiseksi kansainvälisessä Greater Helsinki Vision 2050 -ideakilpailussa ja vuonna 2012 Demos Helsingin Hoas-laboratorio palkittiin Tekesin ja Asuntomarkkinoiden innovaatiopalkinnolla sekä markkinoinnin alan Kultahuipulla. Demos Helsingin konseptoima World Design Capital 2012 -paviljonki voitti Helsingin rakennuslautakunnan vuosittain myöntämän rakennustaiteen palkinnon Rakentamisen ruusun. Vuonna 2013 World Resource Forum palkitsi Demos Helsingin esityksen Davosin konferenssin parhaaksi esitykseksi kestävästä liiketoiminnasta ja teollisuudesta.

Yhteydet muihin Demoksiin

Demos Helsinki ei ole osa Britannian suurimpiin think tankeihin kuuluvaa Demos UK:tä tai New Yorkissa toimivaa Demosta. Demos UK:n kanssa Demos Helsinki on tehnyt yhteistyötä.
Paul Reiser

Paul Reiser (s. 30. maaliskuuta 1957 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja stand up -koomikko. Hän on syntynyt ja kasvanut New Yorkissa. Reiser opiskeli Binghamtonin yliopistossa pianonsoittoa ja säveltämistä. Hän on ollut neljä kertaa Golden Globe -ehdokkaana ja kuusi kertaa Emmy-ehdokkaana. Parhaiten hänet tunnetaan komediasarjasta Hulluna sinuun, jossa hän näytteli miespääosaa Paul Buchmanina. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi elokuvissa Rakas poikani, Blondi joka sanoi tahdon, Aliens – paluu ja Ei omena kauas putoa.

Yksityiselämä

Reiser on naimisissa Paula Ravetsin kanssa, ja heillä on vuosina 1995 ja 2000 syntyneet pojat. Reiser asuu perheineen Los Angelesissa.
Wattieza

Fossiilit

Kivettyneiden fossiilien perusteella on arveltu maapallon ensimmäisten metsien muodostuneen vajaan kymmenen metrin korkuisista Wattieza-puista. Aiemmin vanhimmat tunnetut puut oli sijoitettu Archaeopteris-sukuun. Wattieza-puiden ensimmäiset fossiilit löydettiin jo 1800-luvun lopulla Gilboan fossiilimetsästä, mutta vasta 2000-luvun alussa parempien fossiililöydöksien perusteella on voitu arvioida miltä maailman vanhimmat puut näyttivät.
Wattieza-puissa ei ollut varsinaisia lehtiä eivätkä ne muodostaneet harottavia oksia. Niiden latvaan kasvoi viuhkamaisia vuosikasvaimia, jotka putosivat uusien tieltä pois, joten pääosin puu oli paljasta runkoa nykyisten palmupuiden tapaan.

Vaikutukset ilmastoon ja eliöihin

Wattieza-metsillä oli suuri merkitys ilmakehän hiilidioksin sitomisessa ja osaltaan ne siten edistivät merkittävästi ilmastonmuutosta. Ne auttoivat hiilidioksidipitoisuuksia vähenemään ja lämpötilaa laskemaan lähemmäs nykypäivän tasoa. Ilmastonmuutoksen myötä kehittyi miljoonia vuosia myöhemmin isolehtisiä puita ja kasveja, jotka saivat Wattieza-puut lopulta kuolemaan sukupuuttoon. Wattieza-puista maahan pudonneet alkeelliset lehvästöt ja lahonneet osat tarjosivat myös ensimmäisille maalla vaeltaville eliölle ravintoa ja synnyttivät siten uudenlaisen ravintoketjun.
Wattieza-suvun puut lisääntyivät itiöiden avulla. Niillä oli verrattain pieni juuristo ja rungon sisusta oli nykypuista poikkeavasti luultavimmin pehmeä.
Devonikaudella ilmaantui myös Wattieza-puiden rinnalle niistä poikkeavia pysyvän oksiston ja laajan juuriston omaavia puita (Archaeopteris-suku).