google/wiki40b huggingface dataset:
Erkki Alhanko

Erkki Alhanko (28. joulukuuta 1917 – 24. marraskuuta 2015) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi konsulina Kolumbiassa Bogotássa. Hän valmistui ekonomiksi 1943, kauppatieteiden kandidaatiksi 1946 ja samana vuonna hänet vihittiin maisteriksi Helsingin Kauppakorkeakoulun ensimmäisessä promootiossa.
Alhanko kirjoitti Kauppakorkeakoulun oppikirjana käytetyn teoksen Teollisuuskirjanpidon näyte- ja harjoitusesimerkkisarjoja ja myös luennoi aiheesta sekä yksityisesti että Helsingin yliopiston Metsätieteen laitoksella. Alhanko laati väitöskirjan Pulp and Paper Problem in Colombia, joka tarkastettiin lokakuussa 1953 Helsingin Kauppakorkeakoulussa mutta kuitenkin hylättiin yllättäen äänin 5–4 opettajaneuvoston kokouksessa vastoin vastaväittäjien ja kustoksen kantaa vasta vuoden kuluttua lokakuussa 1954. (Nykyisin hylkääminen on esitettävä väitöstilaisuudessa.) Väitöskirjan hyväksymistä puolsi voimakkaimmin rehtori Kaarlo Hildén. Hylkäysprosessi on pyyhitty pois kaikista Kauppakorkeakoulun arkistoista, eikä sitä mainita edes hylättyjen väitöskirjojen luetteloissa. Laura Kolbe luonnehtii tapausta oikeusmurhaksi ja siteeraa myös Hildéniä joka piti sitä "tieteellisenä kuolemantuomiona".
Alhanko julkaisi muistelmansa Konsulina Kolumbiassa – kauppaa kaukomailla 50 vuotta (2007).
Alhangon tytär on balettitanssija Anneli Alhanko. Hänen lapsenlapsensa on Miss Ruotsi, näyttelijä Josephine Alhanko.
Johannes Alaranta (pastori)

Johannes Alaranta (s. 30. elokuuta 1978) on perniöläinen teologian tohtori ja oikeustieteen jatko-opiskelija, pastori, tutkija ja bloggari, ja aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija. Hän tutkii muun muassa kirkon työntekijöihin liittyvää vaitiolovelvollisuutta ja on toiminut asiassa kirkkohallituksen työryhmän jäsenenä. Hän on kyseenalaistanut julkisuudessa vanhoillislestadiolaisen liikkeen eräitä opinkäsityksiä, ja samoin Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) johtoa sen suhtautumisesta liikkeessä ilmenneisiin pedofiliatapauksiin. Alaranta pitää liikkeen maallikkorippiä ja sen rippisalaisuutta sekä kirkkolain että rikoslain vastaisena. Herätysliikkeen kanta on, että rippisalaisuus velvoittaa myös maallikoita rikostapauksissakin. Kirkkolaki ei tunne tällaista maallikoiden vaitiolovelvollisuutta, ja rikoslain 15 luvun 10 §:n mukaan tietyistä vakavista hankkeilla olevista ja vielä estettävissä olevista rikoksista ilmoittamatta jättäminen on rikos. Tutkimuksessa on todettu, että juuri maallikkorippikäytännön takia hyväksikäyttörikokset jäävät useasti ilmoittamatta viranomaisille ja selvittämättä.
Alaranta on hallintotieteen ja teologian maisteri sekä molempien alojen jatko-opiskelija Itä-Suomen yliopistossa. Alaranta on työskennellyt tutkijakoulutettavana Kirkon tutkimuskeskuksessa elokuusta 2010 heinäkuun loppuun 2012, tutkimusaiheenaan papin vaitiolovelvollisuus. Vuonna 2009 Alaranta nimitettiin Turun Maarian seurakunnan kappalaiseksi, josta siirtyi 2012 Salon seurakunnan kappalaiseksi. Vuonna 2014 Alarannasta tuli Perniön aluekappalainen.
Alarannan mukaan vanhoillislestadiolainen seurakuntaoppi ei perustu Raamattuun, eikä myöskään liikkeen kielteinen näkemys ehkäisyyn. Alaranta on myös kritisoinut sitä, että liike suhtautuu hyväksyvästi tupakointiin mutta ei hyväksy kilpaurheilua. Alaranta on myös kritisoinut hoitokokouksia useaan otteeseen.
Alarannan suorasukaiset näkemykset vanhoillislestadiolaisuuden opillisista kysymyksistä ovat aiheuttaneet vastarintaa. Alaranta on muun muassa estetty puhumasta nuorten ehtoolliskirkossa Tampereen Kalevan kirkossa ja erotettu puhujan tehtävistä Salon seudun rauhanyhdistyksessä.
Johannes Alaranta on kolmanneksi vanhin entisen Keskustan kansanedustajan Juhani Alarannan kahdeksasta lapsesta. Ennen kuin opiskeli papiksi, Alaranta toimi presidentti Martti Ahtisaaren toimistossa sekä Paavo Väyrysen avustajana Euroopan parlamentissa.
Alaranta toimii Salon sosiaali- ja terveyslautakunnassa kaudella 2013–2016.
Irianinviikunakaija

Koko ja ulkonäkö

Iriaininviikunakaija on noin 19 cm pitkä ja painaa noin 118 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleampi. Otsassa ja silmän takana on sininen täplä, rinnassa leveä oranssinpunainen vyö sekä posket ja kurkku keltaiset. Sukupuolet ovat hieman erivärisiä ja  nuoret linnut muistuttavat enemmän naarasta.
Linnut liikkuvat pareittain tai pienissä parvissa ja pesivät yhdyskunnittain.

Esiintyminen

Irianinviikunakaija elää Papuan pohjoisosassa Geelvink Bayn ja Humboldt Bayn välillä. Sen populaatio on kooltaan noin 10 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut maankäytön muutosten, metsien hakkuiden sekä lemmikiksi pyydystämisen takia. Vuosien 1985–1990 välillä Indonesiasta vietiin lemmikiksi 1 582 yksilöä.

Elinympäristö

Laji elää alavien maiden tuoreissa metsissä alle 400 m:n korkeudella merenpinnasta.

Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Luonnossa pesä on puussa olevassa kolossa. Munia on kaksi ja haudonta-aika on noin 25 päivää. Poikaset jättävät pesän kahdeksan viikon ikäisinä.

Ravinto

Iriaininviikunakaija syö hedelmiä, ennen kaikkea viikunoiden siemeniä, sekä kukkien mettä ja kukkia.
Grant Show

Grant Alan Show (s. 27. helmikuuta 1962 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Show tunnetaan roolistaan Melrose Placen Jake Hansonina, jota hän näytteli vuosina 1992–1997. Show on esiintynyt myös muun muassa draamasarjoissa Swingtown (2008) ja Devious Maids (2013−2016).
Vuodesta 2017 lähtien Show on esittänyt Blake Carringtonia Dynastia-sarjassa, joka perustuu 1980-luvun samannimiseen saippuasarjaan. Alkuperäisessä Dynastiassa hahmoa esitti John Forsythe.
Show on ollut mukana myös monissa televisioelokuvissa, kuten elokuvissa Petollinen valinta ja Between Love and Honor. 1990-luvun alussa Show’ta harkittiin Thelma ja Louise -elokuvaan, mutta rooliin valittiin lopulta Brad Pitt.
Show meni naimisiin malli Pollyanna McIntoshin kanssa 17. heinäkuuta 2004. Hän harrastaa golfia, moottoripyöräilyä ja autokilpailuja, joissa hän on myös voittanut palkintoja.
Sigurd Söderberg

Sigurd Albion Söderberg (12. maaliskuuta 1896 Lappvesi – 12. toukokuuta 1945) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa komppanianpäällikkönä Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja opinnot

Söderbergin vanhennat olivat asemapäällikkö August Wilhelm Söderberg ja Olga Maria Nieminen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1933 Selma Emilia Bernasin kanssa. Hän kävi seitsemän luokkaa Haapamäen yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti kahdeksanen luokan Heinolan yhteiskoulussa vuonna 1926. Hän suoritti Saksan sotakoulun B-kurssiin vuonna 1917 ja kapteenikurssin Sotakorkeakoulussa vuonna 1926 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1929 sekä majurikurssi 1931.

Jääkärikausi

Söderberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 21. syyskuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hän suoritti Saksan sotakoulun B-kurssiin Libaussa vuonna 1917.

Suomen sisällissota

Söderberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet nimitettiin komppanianpäälliköksi 3. komppaniaan 27. maaliskuuta 1918 alkaen. Komppanianpäällikön tehtävästä hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1918 alkaen pataljoonan adjutantiksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Söderberg palveli sisällissodan jälkeen 1. pataljoonan adjutanttina 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja sitten Tampereen rykmentti. Hänet siirrettiin myöhemmin rykmentissä päälliköksi 2. komppaniaan 25. heinäkuuta 1918 alkaen. Hänet siirrettiin 18. lokakuuta 1922 alkaen 5. Erillisen konekiväärikomppanian päälliköksi, josta hän palasi 8. toukokuuta 1926 takaisin Tampereella rykmenttiin ja sijoitettiin päälliköksi 1. komppaniaan (korpraali- ja aliupseerikoulu). Tampereen rykmentissä hänet nimitettiin 29. kesäkuuta 1928 komentajaksi I pataljoonaa ja edelleen 1. heinäkuuta 1933 alkaen aliupseerikoulun johtajaksi. Lopulta hänet siirrettiin 26. marraskuuta 1936 alkaen Mikkelin sotilaspiirin päälliköksi.
Opetuslupa

Opetuslupa on Suomessa tapahtuvaa ajokortin oppimäärän opettamista varten muille kuin autokoululuvan haltijoille myönnettävä tilapäinen lupa kuljettajaopetuksen antamiseen. Luvan myöntää Trafi ja se sallii voimassaoloaikanaan teoria- ja ajo-opetuksen antamisen luvassa nimetylle oppilaalle. Ajo-opetus pitää antaa luvassa nimetyllä ajoneuvolla. Moottoripyörille saa kahdenlaista lupaa, opetus- ja harjoituslupaa. Moottoripyörällä tapahtuvaa itsenäistä harjoittelulupaa kutsutaan harjoitusluvaksi. 
Opetusluvalla voidaan ajokortti yleensä suorittaa selvästi edullisemmin kuin autokoulussa.

Keskustelua

19.1.2013 voimaan tulleet uudet vaatimukset romahduttivat ajo-opetuslupien suosion. Hinta on nyt vajaat 3000 euroa, vain satasia vähemmän kuin autokoulussa suoritetun ajokortin hinta. Nyt sekä opettajan että oppilaan pitää osallistua autokoulun ajo- ja teoriaopetukseen. 
Trafi-viraston Ari Herrala puolustautuu sillä, että autokoulujen hinnat nousivat arvioitua enemmän ja että "Lähtökohta on ollut, että ensisijainen kuljettajakoulutustapa on autokouluopetus." 
Taloustoimittaja Jarmo Aaltosen (HS) mielestä Autokoululiitto on Suomen kovin lobbausorganisaatio. Mopokortin hinta on yli 600 euroa, ennen ei mitään, kevytmoottoripyöräkortti 835 euroa lisää, henkilöautokortti yli 2500 euroa jne. Ajamisen kotiopetuksesta on Aaltosen mukaan tehty kannattamattoman kallista, vaikka onnettomuudet ovat vähentyneet. 
Vaikka kotiopetetut ajajat eivät ennenkään erottuneet onnettomuustilastoissa, heille on sälytetty yhä enemmän lisävaatimuksia.

Ajo-opetus ei juurikaan lisää turvallisuutta

Autotekniikan lehtori Vesa Linja-ahon mukaan tieteellinen tutkimus ajo-opetuksesta osoittaa, että ajo-opetus lisää turvallisuutta korkeintaan heikosti suhteessa kustannuksiin. Hinnat korkeiksi nostanut uudistus pohjautui Autokoululiiton rahoittamaan "tutkimukseen", joka ei ollut vertaisarvioitu.
Teräs-Kiekko

Teräs-Kiekko (TeKi) on raahelainen jääkiekkoseura. Se perustettiin vuonna 1979, samalla Pattijoen Tempauksen jääkiekkojaosto lakkautettiin. Teräs-Kiekko kuuluu Suomen Työväen Urheiluliittoon. Seuran nimi viittaa Raahessa toimivaan terästehtaaseen. Edustusjoukkue pelasi 1980-luvulla II-divisioonan (nyk. Suomi-sarja) kärkikahinoissa. Teräs-Kiekon edustuskiekkoilu loppui 1994, kun raahelainen edustuskiekkoilu yhdisti voimansa ja perustettiin Raahe-Kiekko. 
Kaudella 2014–2015 Teräs-Kiekon edustusjoukkue teki paluun 20 vuoden tauon jälkeen. Edustusjoukkue pelaa Pohjoisen alueen II-divisionaa. Teräs-Kiekolla on edustusjoukkueen lisäksi naistenjoukkue, tyttöjoukkue ja se on aloittanut myös junioritoiminnan uudelleen.
Kättely (tietoliikenne)

Kättely (engl. handshake) tarkoittaa tietokonealalla ja televiestinnän piirissä protokollaa, jonka avulla kaksi tietokonetta tai muuta laitetta varmistavat, että kumpikin osapuoli on valmis tiedonsiirron aloittamiseen.
Zakir Naik

Zakir Abdul-Karim Naik (s. 18. lokakuuta 1965 Mumbai) on intialainen muslimisaarnaaja. Hän on koulutukseltaan ja alkuperäiseltä ammatiltaan lääkäri.
Naik on etnisyydeltään konkani ja uskonnolliselta kannaltaan sunnamuslimi. Hän perusti Islamic Research Foundationin.
Naik on tullut tunnetuksi lukuisilla puheillaan, joita hän on pitänyt laajalti kansainvälisesti – sekä islamvoittoisissa että muissa maissa. Useat puheista on saatavilla myös nauhoitettuina.
Vuonna 2016 Naik pakeni Intiasta Malesiaan, kun eräs Bangladeshissa tapahtuneen terrori-iskun tekijöistä kertoi Naikin saarnojen vaikuttaneen häneen. Intiassa häntä syytetään rahanpesusta, terrorismin rahoittamisesta ja kiihottamisesta ei-muslimeita vastaan. Britannia, Malesia ja Kanada ovat kieltäneet Naikia saarnaamasta maissaan. 
Hänelle myönnettiin vuonna 2015 Kuningas Faisalin kansainvälinen palkinto palveluksesta islamille. Naik on saarnoissaan kertonut juutalaisten hallitsevan Yhdysvaltoja ja kutsunut Yhdysvaltoja maailman suurimmaksi terroristiksi sekä todennut uskovansa syyskuun 11. päivän terrori-iskujen olleen lavastettuja.
Flygvapenmuseum

Flygvapenmuseum on Ruotsin ilmavoimien ilmailumuseo Linköpingissä.
Sen näyttelyssä on täten Ruotsin ilmavoimien käyttämiä lentokoneita, etenkin Saabin valmistamia. Sen kokoelmiin kuuluu 120 konetta, joista kaikki eivät ole esillä. Osa näytteille asetetuista Ruotsin ilmavoimien väreihin maalatuista lentokoneista ei ole koskaan ollut Ruotsissa käytössä, vaan museo on hankkinut niitä vaihtamalla mm. Lansen- ja Draken-koneita ulkomaiden kanssa. Tämä ei täysin vastaa museon toimintaperiaatteita, mutta tuo yleisön nähtäville kattavasti Ruotsin ilmavoimien lentokaluston konetyypit. Museo uudistettiin vuonna 2010.
Museolla on myös Gripen-lentosimulaattori.
Nefeliini

Nefeliini tai nefeliitti on foideihin kuuluva pii-alikylläinen alumiinisilikaattimineraali, ja sen kaava on Na₃KAl₄Si₄O₁₆. Nefeliiniä esiintyy vähän piitä sisältävissä vulkaniiteissa ja plutonisissa kivilajeissa sekä niiden pegmatiiteissa. Joskus, tosin erittäin harvoin, nefeliiniä löydetään kiilleliuskeesta ja gneissistä.
Nefeliinikiteet ovat harvinaisia, ja ne kuuluvat heksagonaaliseen järjestelmään. Mineraalilla on usein lyhyet, kuusisivuiset kiteet, jotka päättyvät perustahkoon. Keinotekoisesti särmäpinnalle tehdyt epäsymmetriset etsatut kuviot kuitenkin viittaavat siihen, että kiteet ovat hemimorfisia ja tetartohedraalisia, ja ainoa symmetrinen elementti on polaarinen heksadi akseli. Kiteitä esiintyy tiiviissä, rakeisissa kasaumissa, ja väriltään ne voivat olla valkoisia, keltaisia, harmaita, vihreitä ja jopa punertavia (eleoliitti muunnos). Nefeliinin kovuus on 5,5–6, ja sen ominaispaino on 2,56–2,66. Se on usein läpikuultava ja sillä on rasvakiilto.
Vähäinen valon taittuminen nefeliinissä ja sen himmeä kahtaistaitteisuus ovat lähes samat kuin kvartsilla, mutta koska nefeliinin kahtaistaitteisuus on negatiivista ja kvartsilla se on positiivista, mineraalit on helppo erottaa toisistaan mikroskoopilla. Hyvä nefeliinin tuntomerkki on sen helppo hajottaminen suolahapolla, joka erottaa sen hyytelömäiseen piihin (joka on vaivatta värjättävissä väriaineilla) ja suolakuutioihin. Tästä syystä nefeliinin puhdas kide muuttuu sameaksi, kun se upotetaan happoon. 
Vaikka kalsiumia ja natriumia on aina luonnollisesti esiintyvässä nefeliinissä atomisuhteessa 3:1, keinotekoisesti tuotettujen kiteitten koostumus on NaAlSiO₄, jota vastaavaa kaliumyhdistettä KAiSiO₄ (kaliofiliitti) on myös valmistettu keinotekoisesti. Sen tähden on ehdotettu, että ortosilikaattikaava (Na,K)AlSiO₄ on nefeliinin aito koostumus.
Nefeliini on erittäin altis muuntelulle, ja laboratoriossa nefeliinille on luotu lukuisia korvaavia aineksia. Luonnossa se muuttuu usein zeoliiteiksi (erityisesti natroliitiksi), sodaliitiksi, kaoliiniksi tai tiiviiksi muskoviitiksi. Gieseckiitti ja liebeneriitti ovat nefeliinin pseudomorfeja.
Nefeliinille tiedetään kaksi muunnosta, jotka eroavat ulkonäöltään ja esiintymistavoiltaan toisen ollessa yhdenmukainen sanidiinille ja toisen ortoklaasille. Lasisella nefeliinillä on pieniä, värittömiä läpinäkyviä kiteitä ja rakeita, joilla on lasikiilto. Sitä esiintyy tyypillisesti myöhäisissä, runsasalkalisissa vulkaniiteissa, kuten fonoliitissa, nefeliini-basaltissa, leusiitti-basaltissa jne., ja myös tietyissä kivissä, jotka esiintyvät magmajuonessa, joka leikkaa kohtisuoraan sedimenttikerroksia, kuten tinguaiitissa. Parhaat kiteet löytyvät Monte Somman kiilteissä, sanidiinissa, graniiteissa jne. Nefeliinin toinen muunnos, joka tunnetaan elaeoliittinä Karstenin ja Klaprothin (1809) nimeämänä, esiintyy suurina, karkeina kiteinä ja useammin epäsäännöllisinä kasaantumina. Näillä on rasvakiilto, ja ne ovat sameita tai enintään läpikuultavia, ja ovat väriltään punertavia, vihertäviä, rusehtavia tai harmaita. Elaeoliitti on olennainen osa tiettyjä nefeliinisyeniittisarjan alkalisia plutonisia kiviä, jotka ovat tavallisesti muodostuneet Etelä-Norjassa.
Ninja Sarasalo

Mallina

Hän on esiintynyt muun muassa Jean-Paul Gaultierin kasvona ja toiminut mallina New Yorkissa, Pariisissa, Tokiossa ja Helsingissä. Hänen kuviaan on julkaistu muun muassa Ellessä, GQ:ssa ja Voguessa ja hän on tehnyt mallisopimuksen Garnierin kanssa. Sarasalo on myös esiintynyt HIMin musiikkivideolla ”Right Here in My Arms”. Sarasalo kertoo eksoottisen ulkonäkönsä periytyvän Venäjältä ja Ruotsista.

Laulajana

Ninja Sarasalon, musiikkiuralla taiteilijanimeltään Ninja, ensimmäinen single ”Fashion” ilmestyi vuonna 2006. Single menestyi kohtalaisesti nousten Suomen singlelistan ykköseksi viikolla 11. Toinen single ”Hush Hush” ilmestyi syyskuun alussa ja kolmas ”Champagne” tammikuussa 2007. Ninjan esikoisalbumi I Don’t Play Guitar julkaistiin 31. tammikuuta 2007. Syyskuussa 2007 Ninjan Suomessa toisena singlenä julkaistu ”Hush Hush” debytoi Ruotsin virallisen singlelistan 17. sijalla. Parhaimmillaan se nousi listan 11:nneksi. Keväällä 2008 Ninja otti osaa Suomen euroviisukarsintoihin kappaleella ”Battlefield of Love”.
Freddy Quinn

Franz Eugen Helmut Manfred Niedl-Petz eli Freddy Quinn (s. 27. syyskuuta 1931) on itävaltalainen iskelmälaulaja ja näyttelijä. 
Quinn syntyi Ala-Itävallassa ja kasvoi Wienissä, mutta asui jonkin aikaa isänsä kanssa Yhdysvalloissa. Hänen kykynsä löydettiin Hampurissa, ja hän sai ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 1954. Hän edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 1956. 
Saksankielisissä maissa 1950–1960-luvuilla huippusuosittu Quinn tuli tunnetuksi muun muassa hittilevytyksillään ”Heimweh” (1956) ja ”La paloma” (1961). Hän aloitti elokuvauransa 1950-luvulla, mutta esiintyi myös teatterissa. 
Quinnin suosio alkoi hiipua jo 1970-luvulta. Hän sai vuonna 2004 sakot veronkierrosta ilmoitettuaan pääasuinpaikakseen Sveitsin, vaikka asui Hampurissa.
Tampereen asevelikylä

Tampereen asevelikylä on neljäntoista paritalon ryhmä Tampereen Nekalassa. Talot suunnitteli Alvar Aalto. Taloilla on yhteinen sauna-, pesutupa- ja mankelirakennus. Talojen puuosat valmisti A. Ahlström Oy Varkaudessa, ja ne pystytettiin talkoovoimin 1941–1943.
Asevelikylä vihittiin käyttöön 5. syyskuuta 1943 ja vihkiäisjuhlaan osallistui silloinen tasavallan presidentti Risto Ryti.
Kylän rakennustalkoot saivat paljon julkisuutta, ja vaikka muutaman talon rakentaminen ei ratkaissut asutusongelmaa, se toi asuntokysymystä julkisuuteen ja korosti tamperelaisen yhteishengen saavutuksia.
Maikki Friberg

Maria Elisabeth (Maikki) Friberg (5. tammikuuta 1861 Kankaanpää – 6. marraskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja naisasianainen.
Fribergin vanhemmat olivat nimismies Karl Arvid Friberg ja Fanny Adelaide Boijer. Hän kävi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun opettajatarluokan kurssin ja opiskeli sitten Berliinissä Saksassa ja Bernin yliopistossa Sveitsissä. Friberg suoritti 1897 filosofian tohtorin tutkinnon Bernissä. Hänen väitöskirjansa aiheena oli pohjoismaisen kansanopistoliikkeen kehittyminen.
Friberg toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuosina 1883–1912. Hän oli perustamansa Naisten Ääni -lehden toimittajana 1905–1927 ja toimi Naisasialiitto Unionin puheenjohtajana 1920–1927. Vuonna 1926 Friberg perusti Naisten kansainvälisen rauhan ja vapauden liiton Suomen osaston.
Garphyttanin kansallispuisto

Garphyttanin kansallispuisto on Ruotsissa Örebron läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Lekebergin kunnan alueella. Vuonna 1909 perustettu puisto on 111 hehtaarin kokoinen. Se on vanhaa viljelymaata, jossa on nykyään monipuolinen kukka- ja lintulajisto.
Jouhimadot

Esiintyminen

Jouhimatojen toukat elävät loisina vesihyönteisissä tai äyriäisissä. Aikuiset eivät syö mitään eivätkä myöskään tunkeudu uimassa olevien ihmisten ihoon, niin kuin joskus väitetään. Lankamaisia jouhimatoja löytyy eniten lieju- ja mutapohjaisten järvien rantavesistä. Aikuisen jouhimadon ruoansulatuselimistö on surkastunut, ja siksi se ei syökään mitään. Sen elämän ainut tarkoitus on parittelu ja lisääntyminen. Aikuiset jouhimadot voivat olla yli 20 cm:n mittaisia.
Amerikanpiiskujänis

Koko ja ulkonäkö

Amerikanpiiskujäniksen ruumis on pyöreänmuotoinen ja ruskean karvan peittämä. Sen ruumiin pituus on 16-22 cm ja paino noin 170 g. Sillä on suuret pyöreät korvat mutta ei häntää.

Elinympäristö ja levinneisyys

Amerikanpiiskujäniksen levinneisyysalueeseen kuuluu läntinen Pohjois-Amerikka. Sitä tavataan Kanadassa Brittiläisen Kolumbian alueella ja Yhdysvalloissa Oregonin, Washingtonin, Idahon, Montanan, Wyomingin, Coloradon, Nevadan, Kalifornian ja New Mexicon osavaltioiden alueella.
Amerikanpiiskujänis elää kivikkoisilla vuoristoalueilla, yleensä 2400-4000 metrin korkeudella merenpinnasta, puurajan yläpuolella. Se rakentaa pesänsä kivien koloihin.
Amerikanpiiskujänisten määrä on viime vuosina vähentynyt ilmastonmuutoksen takia. Ne ovat viileän elinympäristönsä vuoksi erityisen haavoittuvaisia lämpötilan muutoksille ja niiden on lämpötilan noustessa siirryttävä vuorilla yhä korkeammalle. Tutkijat ovat todenneet, että amerikanpiiskujänis voi kuolla 23 celsiusasteen lämpötilassa jo tunnin oleskelun jälkeen.

Elintavat

Amerikanpiiskujänis liikkuu päivisin ja käyttää suurimman osan ajastaan ravinnon etsintään ja reviirinsä puolustamiseen samalla varoen saalistajia, kuten haukkoja, kotkia, punailveksiä ja kojootteja.

Ravinto

Amerikanpiiskujänis on kasvinsyöjä ja se käyttää ravinnokseen lähinnä ruohoa, sarakasveja ja maitohorsmaa. Löytäessään ruokaa se syö osan ja kuljettaa osan varastoonsa talven varalle. Jos sen ruokavarastot pääsevät talven aikana loppumaan, se saattaa syödä myös jäkälää.
Rotterdamin filharmonikot

Rotterdamin filharmonikot (holl. Rotterdams Philharmonisch Orkest) on Rotterdamissa toimiva alankomaalainen sinfoniaorkesteri. Se perustettiin 1900-luvun alkupuolella. Orkesteria kehitti voimakkaasti sen pitkäaikaisin ylikapellimestari Eduard Flipse vuosina 1930–1962.
Hai-saapas

Hai-saapas on kumisaapastyyppi, jonka mallikappaleen teki Pekka Vesa vuonna 1967, työskennellessään Nokian kumitehtaalla mallimestarin apupoikana.
Saappaiden tuotanto Nokia Oy:ssä alkoi vuonna 1968, ja väreinä olivat tuolloin valkoinen, musta, sininen ja punainen. Hai-saappaista tuli erittäin suosittuja erityisesti nuorison keskuudessa. Ennätysvuonna 1970 Suomessa myytiin 300 000 Hai-saapasparia. 
Nykyisin brändin omistaa Nokian Jalkineet, Nokia Oy:stä irronnut yhtiö. Berner-perheyhtiö osti Nokian Jalkineet vuonna 2005.
Palvelualan Opisto Kuopio

Palvelualan Opisto Kuopio eli entinen Kuopion talouskoulu on osittain yksityinen ja osittain valtion rahoittama ravitsemis- ja talousalan toisen asteen ammatillinen oppilaitos. Toimipaikka on Kuopion keskustassa. Alun perin koulu perustettiin nimellä Kuopion Pedagogillinen Keittokoulu vuonna 1892.

Koulutus

Oppilaitoksessa voi nykyään opiskella kokin, kodinhuoltajan tai toimitilahuoltajan ammatillisen perustutkinnon. Tutkintojen laajuus on 180 osaamispistettä.

Hallinto

Kuopion talouskoulun ylläpitäjä ja koulutuksen järjestäjä on Kuopion Talouskoulun Kannatusyhdistys r.y.

Toimitilat

Koulu toimi tilapäisissä tiloissa eri puolilla kaupunkia vuoteen 1926, jolloin Kuopion Naisyhdistys luovutti Kuopion III kaupunginosasta Linnankadun (nyk. Asemakatu) varrelta ostamansa tontin ja talon koulun johtokunnalle. Rakennuksen ja tontin ylläpitoa varten perustettiin Kuopion Talouskoulun Kannatusyhdistys. Talouskoulu on edelleen samalla paikalla  vankilan vieressä osoitteessa Asemakatu 4.
Alkuperäisen puurakennuksen viereen rakennettiin 1955 kolmekerroksinen lisärakennus, johon saatiin kaksi opetuskeittiötä, pesutupa ja varastotiloja sekä seitsemän asuntoa henkilökunnalle. Kaikki asunnot on nykyään muutettu opetustiloiksi.