google/wiki40b huggingface dataset:
Kolmen kullan klubi

Kolmen kullan klubi on nimitys niille miesjääkiekkoilijoille, jotka ovat voittaneet Stanley Cupin, kultamitalin olympialaisista ja maailmanmestaruuden.
Toistaiseksi kukaan suomalainen pelaaja ei kuulu kolmen kullan klubiin, eikä voisikaan kuulua, sillä Suomi ei ole koskaan voittanut olympiakultaa. Lähimmäksi on päässyt jo ammattilaisuransa lopettanut Jere Lehtinen, joka voitti sekä Stanley Cupin (1999, Dallas Stars) että jääkiekon maailmanmestaruuden (1995) ja sai hopeaa olympialaisista (2006). Lisäksi kaksi suomalaista on voittanut Stanley Cupin ja saanut hopeaa sekä olympialaisesta että MM-kisoista: Teemu Selänne, jolla on Stanley Cup (2007, Anaheim Ducks), olympiahopea (2006) ja MM-hopea (1999) sekä Kimmo Timonen, jolla on Stanley Cup (2015, Chicago Blackhawks), olympiahopea (2006) ja MM-hopeaa (1998, 1999 ja 2001).

Muuta

Niin sanotun jääkiekkomaailman ”tuplan”, eli Stanley Cup ja olympiakulta samana vuonna, on saavuttanut kahdeksan pelaajaa: Ken Morrow (Yhdysvallat ja New York Islanders 1980), Steve Yzerman ja Brendan Shanahan (Kanada ja Detroit Red Wings 2002), Jonathan Toews, Duncan Keith ja Brent Seabrook (Kanada ja Chicago Blackhawks 2010), Drew Doughty ja Jeff Carter (Kanada ja Los Angeles Kings 2014).
Vuonna 2006 Ruotsi teki historiaa voittamalla ensimmäisenä joukkueena sekä olympiakultaa että maailmanmestaruuden samana vuonna. Kahdeksan pelaajaa oli mukana molemmissa kultajoukkueissa: Mika Hannula, Jörgen Jönsson, Kenny Jönsson, Niklas Kronwall, Stefan Liv, Mikael Samuelsson, Ronnie Sundin ja Henrik Zetterberg.
Ainoastaan Sidney Crosby on saavuttanut jokaisen palkinnon toimiessaan samalla joukkueensa kapteenina. Crosby oli joukkueensa kapteeni myös voittaessaan jääkiekon maailmancupin vuonna 2016.
Jesse Palanto

Jesse Palanto (syntynyt 1983) on tamperelainen itsepuolustus- ja kamppailulajien erikoismies. Palanto tunnetaan thainyrkkeilyn maailmanmestarina sekä vuoden 2010 nyrkkeilyn Suomen mestarina sarjassa 60 kg että EM-pronssimiehenä. Palanto on 175 senttiä pitkä. Palanto on tullut tunnetuksi myös Matti Nykäsen ystävänä ja harjoitussparraajana sekä laulaja Frederikin harjoitussparraajana. Palanto teki cameoroolin tamperelaisen hiphop-artisti BB Salbyn musiikkivideolla "Missit, Mallit, Miljonäärit"
Aerosolipommi

Aerosoliräjähde, FAE (engl. Fuel Air Explosive), tai aerosolipommi on räjähde, jossa aloitepanos levittää nopeasti palavaa aerosolia (esimerkiksi bensiiniä ja tämän höyryjä, etyleenioksidia tai propyleenioksidia) ympärilleen, ja sytytyspanos sytyttää ilma-aerosoliseoksen sekunnin murto-osien kuluttua tästä. Sitä on joskus myös kutsuttu raivauspommiksi, koska todennäköisesti Yhdysvallat käytti ensimmäisenä aerosolipommia Vietnamin sodan aikana viidakon raivaamiseen.
Aerosolipommia on tutkittu ja kehitetty myös Suomessa, Puolustusvoimien Teknillisessä Tutkimuslaitoksessa 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Tällöin tehtiin
onnistuneita täyden mittakaavan kokeita. Kehitystyö lopetettiin kuitenkin pommin kohteeseen viemiseen soveltuvan laitteen – kuten raketin tai heittimen - puuttuessa.
Aerosolipommia voidaan edelleen tehostaa lisäämällä nestemäisen polttoaineen joukkoon nanopartikkelikokoista alumiinia.
Kemari

Kemari on Japanissa 600-luvulla keksitty pallopeli, jossa pelaajien tavoitteena on pitää pallo ilmassa koskematta siihen käsillään. Kemaria pidetään yhtenä jalkapallon esiasteista. Peliä pelataan noin 15 metriä pitkällä kentällä. Kemaria ei pelattu juurikaan 1100-luvun jälkeen, mutta se on saavuttanut uudelleen suosiota 1900-luvun loppupuolelta eteenpäin.
Volkswagen Caddy

Volkswagen Caddy on Volkswagenin vuodesta 1979 lähtien valmistama pieni hyötyajoneuvomalli. Sen ensimmäinen sukupolvi oli korimalliltaan lava-auto, myöhemmät ovat pieniä paketti- ja tila-autoja. Vuosina 1996–2000 Caddy-pakettiauton rinnalla myytiin lisäksi avolavamallia, joka oli Škoda Pickupin Volkswageniksi nimetty versio. Automallin nimi on johdettu golfin mailapoikaa tarkoittavasta sanasta, koska se perustuu Volkswagenin Golf-malliin.
Jean-François Thomas de Thomon

Jean-François Thomas de Thomon (12. huhtikuuta 1760 Bern – 4. syyskuuta 1813 Pietari) oli sveitsiläissyntyinen, Venäjällä toiminut klassismin ajan arkkitehti.
Jean-François Thomas de Thomon opiskeli 1780-luvulla Pariisin taideakatemiassa sekä Roomassa. Vuodesta 1799 hän työskenteli Venäjällä. Hän toimi opettajana Pietarin taideakatemiassa (vuodesta 1810 professori) ja armeijan liikenneinsinööri-instituutissa (vuodesta 1811).
Arkkitehdin tuotannolle ovat ominaisia antiikin kreikkalaiset aiheet, voimakkaat ja massiiviset muodot sekä koristelun lakonisuus. Hänen töitään ovat Pietarin Vasilinsaaren pörssirakennus (1805–1810), Paavali I:n mausoleumi Pavlovskin puistossa (1805–1808), Maineen pylväs Pultavassa (1811) ja sairaala Odessassa (1806–1821). Hän laati myös julkisten ja asuinrakennusten mallipiirustuksia Venäjän maaseutukaupunkeja varten.
Thomas de Thomon haudattiin Smolenskin luterilaiselle hautausmaalle, josta hänen jäännöksensä on myöhemmin siirretty 1700-luvun nekropoliin.
HMS Mode (P154)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 21. huhtikuuta 2001.
Pollapönk

Pollapönk on vuonna 2006 perustettu islantilainen punk rock- ja lastenmusiikkiyhtye, joka edusti Islantia Eurovision laulukilpailussa 2014 Kööpenhaminassa, Tanskassa kappaleella No Prejudice (isl. Enga fordóma).
Moon Cakes

Moon Cakes on vuonna 1990 perustettu suomalainen rockmusiikkia tekevä yhtye. Alun perin sen nimi oli Moon.
Yhtyeen jäsenistä Sakari Pesola on aikaisemmin soittanut Kolmas Nainen -yhtyeessä ja Kirka Sainio on puolestaan ollut mukana yhtyeissä Airdash ja LAB.
Moon Cakesilta tuli uutta musiikkia keväällä 2011, single maaliskuussa ja albumi myöhemmin keväällä.
Aapinen

Aapinen on kirja, jonka tarkoituksena on opettaa lukemista ja jossa käydään tavallisesti eri kirjaimet läpi aakkosjärjestyksessä.

Suomalaisen aapisen historia

Ensimmäinen tunnettu suomenkielinen kirja oli aapinen, Mikael Agricolan Abckiria vuodelta 1543. Sitä ei tosin ollut tarkoitettu niinkään lapsille, vaan lähinnä lukutaitoa opettaville papeille. Abckirian aapisosa käsittää neljä sivua ja katekismusosa 12 sivua. Enemmän lapsille suunnattu oli Yxi paras lasten tawara, vuoden 1666 katekismuksen aapisosa, jonka oli kirjoittanut piispa Johannes Gezelius vanhempi ja joka julkaistiin erillisenä 12-sivuisena painoksena. Gezeliuksen tavoite oli saada kansa omaksumaan sisälukutaito. Pälkäneläinen Daniel Medelplan kaiversi Gezeliuksen aapisen puulaatoille, jotta sitä voitiin painaa käsin. Sota-aikoina kirjapainot eivät toimineet ja aapisista oli pulaa. Esimerkiksi ennen isovihaa 1700-luvun alussa arvioitiin vain joka kolmannen suomalaisen osaavan auttavasti lukea.
Jaakko Juteinin Lasten kirjassa (1816) oli myös ei-uskonnollista aineistoa, jonka määrä aapisissa alkoi nousta.
Henrik Gabriel Porthan oli sitä mieltä, että ensimmäisen kirjan tulisi herättää lapsen uteliaisuus ja mielenkiinto. Lapsen kyvyt ja tarpeet alettiinkin ottaa huomioon myös heille tarkoitetuissa teoksissa.
Suomenkielisen aapisen kuva-aiheena ja symbolina on perinteisesti esiintynyt aapiskukko. Maailman vanhin säilynyt aapiskukko on painettu puolalaisen aapisen kanteen 1500-luvulla. Aapiskukko esiintyy myös Pälkäneen kunnan vanhassa vaakunassa.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1945

Suomen mestarit

VPS: Mauno Rintanen, Kauko Sillanpää, Olavi Laakso, Väinö Kuivasniemi, Tauno Koistinen, Matti Roden, Väinö Kultti, Olavi Autio, Pentti Uusikylä, Aimo Tuomisto ja Jussi Mäkinen.
Lisäksi joukkueessa olivat kauden 1945 aikana pelanneet: Arimo Hirvi, Erkki Riihimäki, Topi Nordman, Kaimo Lintamo ja Pentti Hakala. Joukkueen valmentajana toimi Birger Julin.
Veneneia

Veneneia on valtava törmäyskraatteri protoplaneetta-asteroidi Vestan pinnalla. Se on toiseksi suurin Vestan kraattereista, ja on puolittain peittynyt nuoremman jättiläiskraatterin, Rheasilvian alle. Veneneian muodostuminen on todennäköisesti muodostanut myös Saturnalia Fossae-repeämälaaksot. Kraatteri on geologisessa mielessä suhteellisen nuori, vain noin 2 miljardia vuotta vanha. Kraatteri sai nimensä erään Vestan neitsyen mukaan.

Ominaisuudet

Veneneian läpimitta on noin 400 km, mikä on paljon verrattuna Vestan 525 kilometrin keskiläpimittaan. Kraatterin syvyys on noin 12 km, ja sen pohja on aaltoilevaa maisemaa, mitä leikkaavat erisuuntaiset jyrkänteet ja harjanteet. Kraatterin keskus sijaitsee Vestan eteläisellä puoliskolla, ja sen keskus on kohdassa 170° itäistä pituutta ja 52° eteläistä leveyttä. Rheasilvian aiheuttamien muutosten vuoksi Veneneian keskushuippua ei ole enää jäljellä.
Säännös

Säännös on noudatettavaksi tarkoitettu, yksipuolinen ja julkinen tahdon ilmaisu, jonka sisältönä on määräys tai ohje. Tavallisesti kyseessä on julkisen vallan säätämä normi eli oikeussäännös. Säännös muodostuu useasta lainkohdasta, joka on yksinomaan tekninen nimitys pykälille, momenteille, kohdille ja alakohdille. Toisaalta yhdessä lainkohdassa voi olla useita säännöksiä.

Säännöstö

Säännöstö on säännöksistä muodostuva kokonaisuus, joka on annettu jonkin asian saattamiseksi sääntelyn alaiseksi.
Sulo Albin Tervo

Sulo Albin Tervo (8. helmikuuta 1920 Lipinlahti, Nurmes – 22. lokakuuta 1998) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy:n perustaja. Hänen yrityksensä oli merkittävä rakentaja Pohjois-Karjalassa, mutta myös Helsingissä sekä Svetogorskin ja Kostamuksen vientiurakoissa Neuvostoliitossa. Hän  on Pohjois-Karjalan ainoa vuorineuvoksen arvonimen saanut henkilö. 1980-luvun taitteessa hän sai ehdollisen vankeustuomion vuosia jatkuneista veropetoksista jutussa, jossa tuomittiin 29 muutakin Tervon rakennushankkeisiin liittynyttä yritysjohtajaa.

Elämä ja ura

Sulo Albin Tervo syntyi Nurmeksen Lipinlahden kylässä metsätyömiehen pojaksi. Hän itsekin aloitti uransa metsätöissä, mutta kävi sotien jälkeen Kuopion Teknillisen koulun ja valmistui rakennusmestariksi. Muiden rakennusyhtiöiden palveluksessa ammattiuransa aloitettuaan hän perusti oman yrityksen vuonna 1953. Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy keskittyi aluksi asuntorakentamiseen Pohjois-Karjalassa, mutta 1950-luvun lopun matalasuhdanteessa laajensi muutamaksi vuodeksi toimintaansa Helsinkiin, kunnes palasi kotimaakuntansa elpyneille markkinoille.
Tervon liiketoiminta laajeni 1960-luvun alussa rakennuskonevuokraukseen ja teräsrakenteiden tekoon Uimaharjuun perustetussa Karjalan Rautarakenne Oy:ssä. Vuonna 1968 Tervo perusti Käpykankaan betonielementtitehtaan, joka myi tuotantoaan myös ulkopuolisille tilaajille. Elementtejä toimitettiin 1970-luvulla valtavia määriä Finn-Stroin Kostamus-työmaalle Neuvostoliittoon. 1970-luvulla Tervon rakennustoiminta laajeni kotimaakunnan ulkopuolelle ja yrityksestä kasvoi yksi Suomen suurimmista rakennusliikkeistä.
Vuonna 1984 Tervo myi yrityksensä Polar-rakennusyhtiöille, jossa se toimi nimellä Polar-Tervo vuoteen 1994, kunnes yrityssaneerauksen yhteydessä fuusioitiin emoyhtiöön.
Tervo tunnettiin värikkäänä ja kansanomaisena johtajana, joka ajeli Ladalla. Kotiseutunsa päättäjiin suivaantuneena hän muutti vuonna 1992 kerrostaloon Kauniaisiin.
Vuonna 2016 julkaistiin Sulo Albin Tervon elämäkerta Kansanmies ja patruuna, S. A. Tervo – rakentajan elämäntyö, jonka on kirjoittanut Jukka Partanen.

Nimikkorahasto ja -säätiö

Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahaston alaisuudessa toimii vuonna 1973 perustettu S. A. Tervon nimikkorahasto. Se tukee pohjoiskarjalaisia teknisten alojen, erityisesti rakennusalan ja kaupallisen alan opiskelijoita, Pohjois-Karjalan talouselämän tutkimusta ja koulutusta sekä Pohjois-Karjalan elinkeinoelämän kehittämistä. Tervon vuonna 1985 perustama S. A. Tervo -Säätiö tukee syöpä-, sydän- ja verisuonitautien tutkimusta sekä sotaveteraanien ja vanhusten kuntoutus- ja huoltotoimintaa.
Onkijärvi (Vesunti)

Maantiede

Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa kilometrin pitkä oja Uuhisuolle, jonka pohjoispäästä laskee oja Mouhijärveen. Järvellä on kaksi tulo-ojaa, jotka ovat suo-ojia. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta parissa kohdassa on vähän suota. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä järvelle johda tietä.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Änkijärvi".
Carrere

Carrere on pieni levy-yhtiö, jonka perusti 1970-luvulla ranskalainen Claude Carrère. Yhtiön ensimmäinen tähti oli Sheila, joka meni vuonna 1970 Claude Carreren kanssa naimisiin. Se toimi aluksi diskomusiikin levittäjänä, mutta 1980-luvulla siitä tuli brittiläisten uuden aallon heavy metal -yhtyeiden tuottaja.
Vieras kartanossa

Palkinnot ja tunnustukset

Teos oli Man Booker Prizen kaunokirjallisuuspalkinnon finalistien joukossa vuonna 2009, ja samana vuonna se oli ehdokkaana Shirley Jackson -palkinnon saajaksi Stonewall Awards valitsi hänet vuoden kirjailijaksi, ja hänet kutsuttiin Royal Society of Literaturen jäseneksi.

Vastaanotto

Romaanista on sanottu, että se on viihdyttävä ja niin omintakeinen, että se kiinnostaa sekä historiallisen romaanin että kauhukirjallisuuden ystäviä, ja Helene Bützowin käännöstä pidetään eleganttina, hivenen vanhahtavana kuten teoksen henkeen sopii.
Piera Martell

Piera Martell (s. 2. heinäkuuta 1943 Jona, Sankt Gallen) on sveitsiläinen laulaja, joka tunnetaan osallistumisestaan vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun.
Martell edusti Euroviisuissa Sveitsiä laululla ”Mein Ruf nach dir”. Kilpailun voitti ABBA, ja siihen osallistui valmiiksi kansainvälisesti tunnettuja esiintyjiä, kuten Olivia Newton-John, Gigliola Cinquetti ja Mouth & MacNeal; Martell sai laululla vain kolme pistettä. Tämä pistemäärä toi Sveitsille jaetun viimeisen sijan Saksan, Norjan ja Portugalin kanssa.
Martell pyrki epäonnistuneesti edustamaan Euroviisuihin vuonna 1976 Saksaa kappaleella ”Ein neuer Tag”, vuonna 1977 Sveitsiä kappaleella ”Aldo Rinaldo” ja vuonna 1978 jälleen Sveitsiä kappaleella ”Hier, Pierre”. Martellin aktiivinen ura musiikkiteollisuudessa jatkui vuoteen 1981 asti.
Hubertus Leteng

Hubertus Leteng (s. 1. tammikuuta 1959) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rutengin hiippakuntaan 29. heinäkuuta 1988 ja nimitettiin sen piispaksi 7. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. huhtikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Girulfus Kherubim Pareira, jota avustivat Vincentius Sensi Potokota ja Datus Hilarion Lega.
Korpikylien tie

Korpikylien tie on automatkailureitti Itä-Suomessa. Se alkaa Pohjois-Karjalan Nurmeksesta, Saramolta ja kulkee Kainuuseen Kuhmon läpi Suomussalmen Hossaan 15 korpikylän kautta. Reitin kokonaispituus on n. 350 km. Osa teistä on hiekkateitä.

Historia

Alue on ollut puskurina idän ja lännen välissä. Idästä on alueen läpi kuljettu joskus kauppamatkoilla ja usein hävitysretkillä. Seutua on myös hävitetty monissa sodissa, vainoissa ja ryöstöretkissä. Nykyinen asutus on saapunut 1400-1500-luvuilla. Alueelta on löytynyt kuitenkin esihisoriallisen ajan löytöjäkin, kuten Hossan kalliomaalaukset.

Lähde

Korpikylien Tie. Sujahdus kainuulaiseen ja pohjois-karjalaiseen sielunmaisemaan. Kimmo Törmä. Wilderness Village Ky. 1994
Kyösti Oikarinen

Kyösti Sakari Oikarinen (s. 16. toukokuuta 1953 Muhos) on suomalainen hammaslääkäri, keskustalainen poliitikko ja Oulun yliopiston hammaslääketieteen professori. Oikarinen on ollut elokuusta 2017 Oulun kaupunginhallituksen puheenjohtaja.

Ammattiura

Oikarisen professuurin alaksi on täsmennetty suu- ja leukakirurgia. Hän on toiminut myös Oulun yliopistollisen sairaalan ylihammaslääkärinä. Koulutukseltaan Oikarinen on hammaslääketieteen tohtori (1987), Dr. med. dent. (1988) sekä suukirurgian erikoishammaslääkäri. Hän oli vuosina 1996–2000 Pohjoismaiden suu- ja leukakirurgiyhdistyksen presidentti. Oikarinen nimitettiin Oulun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaaniksi  kaudelle 2014-2017.
Myös Oikarisen veli Aarne Oikarinen (s. 1949), lääketieteen tohtori, toimi Oulun yliopiston professorina ja Oulun yliopistollisen sairaalan ylilääkärinä.

Yhteiskunnallinen toiminta

Oikarinen oli vuosina 2005-2012 jäsenenä Oulun kaupunginvaltuustossa, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 2007–2008. Valtuustoon hänet valittiin uudelleen 2017. Oikarinen on toiminut myös Pohjois-Pohjanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana vuodesta 2009 ja hän oli vuodesta 2010 Oulun ja lähikuntien yhdistymishallituksen puheenjohtaja. Oikarinen on ollut ehdokkaana vuosien 2003, 2007 ja 2011 eduskuntavaaleissa.
Hr. Ms. Van Ghent (1926)

Palvelus

Alus lähti 27. syyskuuta 1928 sisaraluksensa Hr. Ms. Evertsenin kanssa Alankomaista Hollannin Itä-Intiaan. Alukset lähtivät 29. heinäkuuta 1929 risteilijän Hr. Ms. Javan ja sukellusveneiden Hr. Ms. K II:n ja Hr. Ms. K VII:n kanssa Surabayasta Tanjung Priokiin, jossa osasto odotti Thaimaan kuninkaallista jahtia Maha Chakria ja sitä saattanutta hävittäjä Phra Ruangia. Thaimaalaisten saavuttua osasto vieraili Bangkassa, Belitungissa, Riaussa, Linggassa, Belawanilla ja Delissä sukellusveneiden lähdettyä omille teilleen. Osasto palasi 28. elokuuta Tanjung Priokiin, jossa se osallistui Alankomaiden kuningattaren Wilhelminan syntymäpäivän vuoksi järjestettyyn laivastokatselmukseen 31. elokuuta.
Partiomatkalla risteilijä Hr. Ms. Sumatra ajoi 14. toukokuuta 1931 kartoittamattomalle karille Kebahoen edustalla. Risteilijä saatiin irti karilta myöhemmin Hr. Ms. Soemban ja hinaajan avustamina. Jotta aluksen nimi voitaisiin antaa vesillelasketulle kevyelle risteilijälle niin De Ruyter nimettiin 1. lokakuuta 1934 Hr. Ms. Van Ghentiksi.
Vuonna 1940 alus vartioi Hr. Ms. Kortenaerin kanssa viittä saksalaista rahtialusta. Risteilijä Hr. Ms. Java vapautti hävittäjät vartiotehtävästä 26. huhtikuuta.
Tyynenmeren sotatoimien alkaessa joulukuussa 1941 alus oli Hollannin Itä-Intiassa kontra-amiraali Karel Doormanin laivasto-osastossa. Alus oli mukana Yhdysvaltain laivaston kuljetusalus USAT Libertyn pelastamisessa.
Alus osallistui iskuun keisarillisen Japanin laivaston Balikpapanin maihinnousu osastoa vastaan 3.-4. helmikuuta 1942. Hyökkäysosasto torjuttiin ilmahyökkäyksin. Doormanin laivasto-osasto yritti uutta iskua 15. helmikuuta, jolloin Van Ghent haaksirikkoutui ajaessaan Tjilatjapin satamaan suulla karille. Aluksen miehistö ja Hr. Ms. Banckert upottivat pahoin vaurioituneen aluksen.
Arne Jacobsen

Arne Emil Jacobsen (11. helmikuuta 1902 Kööpenhamina – 24. maaliskuuta 1971 Kööpenhamina) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija, tanskalaisen modernismin kärkinimi.
Arkkitehtina Jacobsenin tunnetuimpia töitä ovat valkea, funktionalistinen Bellavista-kerrostaloalue Klampenborgissa (1933–1934), Bellevue-teatteri (1935–1936), Århusin kaupungintalo (1939–1942), Søllerødin kaupungintalo (1940–1942), Söholmin paritalot Klampenborgissa (1950–1954), Rødovren kaupungintalo (1957), Glostrupin kaupungintalo (1958), Munkegårdin koulu Kööpenhaminassa (1955–1959), SAS Royal Hotel Kööpenhaminassa (1958–1960), Tomin suklaatehtaat Ballerupissa (1961), Tanskan kansallispankki (1965), sekä St Catherine’s College Oxfordissa (1964–1966).
Muurahais-tuoli (tansk. Myren) on Jacobsenin tunnetuin huonekalu. Kaksi muuta tuolia, Muna ja Joutsen, on tehty alun perin osaksi Kööpenhaminan SAS Royal Hotelin sisustusta. Hän suunnitteli myös astioita, ja elokuvassa 2001: Avaruusseikkailu nähdään Jacobsenin suunnittelemat lusikat.
Pitkäpyrstökottarainen

Levinneisyys

Pitkäpyrstökottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Länsi-Afrikan Senegalista Nigerian kautta Sudaniin ja Etelä-Sudaniin asti. Lajin on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aili Jokelainen

Iida (Ida) Aili Jokelainen (s. 17. marraskuuta 1924 Sotkamo) on suomalainen kodin teknologian tutkija. Hän oli Helsingin yliopiston kodin teknologian vt. professori 1970–1973, professori 1973–1991, josta vuoteen 1977 ylimääräisenä professorina. Sitä ennen hän oli 1966–1973 kodinhoito-opin opettaja. Hän on tutkinut saamelaisten ruokavaliota.
Jokelainen valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1956, lisensiaatiksi 1959 ja väitteli tohtoriksi 1965.
John Titor

John Titor oli Internetin keskustelupalstoilla huomiota herättänyt nimimerkki, joka väitti olevansa floridalainen aikamatkaaja vuodesta 2036. Nimimerkki John Titor kirjoitteli useille keskustelupalstoille 2. marraskuuta 2000 – 24. maaliskuuta 2001 välisenä aikana. Hän kertoi erilaisia ennustuksia lähiaikojen tapahtumista.
John Titor kertoi muun muassa Yhdysvalloissa 2004–2005 alkavasta sisällissodasta, joka päättyisi vuonna 2015. Lisäksi Titor kertoi maailmanlaajuisesta ydinsodasta, joka alkaisi tuhoisin seurauksin vuonna 2015 Venäjän hyökättyä Yhdysvaltoihin. Titor katosi Internetistä 24. maaliskuuta 2001, kuten oli sanonut tekevänsä, eikä hänestä välttämättä ole kuultu enää sen jälkeen.

Kritiikki

John Titorin tarinaa on kritisoitu ennustuksien toteutumattomuudesta. Osa Titorin puolustajista taas kritisoi kriitikkoja ja esittää eri syitä miksi vuoteen 2008 asti olevat ennustukset eivät ole tapahtuneet. Titorin ennustusten vuoksi jotkut alkoivat uskoa häntä (erityisesti näennäistieteellisissä piireissä), mutta skeptikkojen mielestä hän oli huijari. Monet pitivät häntä vain hauskana ja harmittomana.

Muualla mediassa

John Titorin mytologiaa käytettiin vuonna 2009 ilmestyneessä japanilaisessa visual novel -pelissä Steins;Gate.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1950

Analyysi

History Today -lehteen kirjoittanut Robert Pearce esittää syiksi Työväenpuolueen kavenneeseen enemmistöön muun muassa sodanjälkeisen ajan puutteen, säännöstelyn ja korkean verotuksen, Työväenpuolueen johdon ikääntymisen ja poliittiset erimielisyydet, Konservatiivipuolueen maltillistumisen ja aiempaa paremman vaalityön sekä vaalipiirijaon uudistamisen.
Şərurin piirikunta

Şərurin piirikunta (azeriksi Şərur rayonu, ven. Шарурский район, Šarurski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 852 neliökilometriä. Asukkaita on 103 400 henkeä (vuonna 2010).
Şərurin piiri sijaitsee Nahitševanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, kaakossa Kəngərlin piiriin, lounaassa Iraniin ja lännessä Sədərəkin piiriin. Iranin vastaisella rajalla virtaa Araksjoki.
Piirin keskus on Şərurin kaupunki (vuoteen 1991 saakka Iljitšovsk). Kuntia on yhteensä 64 ja kyliä 65.
Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Sədərəkin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, sokerijuurikkaan ja hedelmien viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta ja muovitehdas.
Vuoden jalkapalloilija

Vuoden jalkapalloilija on ansioituneimmalle suomalaiselle miesjalkapalloilijalle jaettava tunnustus. 
Samannimisiä palkintoja on kaksi. Toista jakaa Urheilutoimittajain liitto ja toista Suomen Palloliitto. Urheilutoimittajain liitto on jakanut palkintoa vuodesta 1947 lähtien Vuoden urheilija -palkinnon yhteydessä. Suomen Palloliitto on jakanut omaa palkintoaan vuodesta 1953 lähtien. Palloliitto siirtyi palkinnossaan niin sanotusti eurooppalaiseen rytmiin vuonna 2016, mikä tarkoittaa, että jatkossa palkinto jaetaan jo kesällä edeltävän syys–kevätkauden osalta.
Eniten tunnustuksia ovat saaneet Sami Hyypiä ja Jari Litmanen. Hyypiä valittiin vuoden jalkapalloilijaksi toimittajien ja Palloliiton kesken yhteensä 18 ja Litmanen 17 kertaa. Vuoden urheilijaksi on valittu kaksi jalkapalloilijaa, Litmanen vuonna 1995 ja Hyypiä vuonna 2001.
Angolanmedestäjä

Levinneisyys

Angolanmedestäjää Angolassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.