google/wiki40b huggingface dataset:
William Lee (orja)

Elämä

George Washington osti William Leen virginialaiselta leskirouva Mary Leeltä 61,15 punnalla vuonna 1768. Samassa yhteydessä Washington osti myös William Leen veljen Frankin. Williamia kuvailtiin myyntitilaisuudeksi mulatiksi, eli hänen äitinsä oli luultavasti musta orja ja isä valkoihoinen.
William Leestä ja George Washingtonista tuli ajan myötä hyvin läheisiä. Lee toimi kahden vuosikymmenen ajan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana niin rauhan kuin sodankin aikana. Vapaussodan aikana Lee meni naimisiin vapaan mustan Margaret Thomasin kanssa, joka sai Washingtonilta luvan muuttaa Mount Vernoniin Leen seuraksi (Washingtonin henkilökohtaisista arkistoista ei kuitenkaan selviä, muuttiko Thomas koskaan todella tilalle).
1780-luvun puolivälissä Lee sai useissa eri onnettomuuksissa vakavia vammoja polviinsa, jotka hankaloittivat hänen liikuntakykyään. Onnettomuuksien jälkeen Lee ei enää pystynyt toimimaan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana, minkä takia Washington nimitti hänet Mount Vernonin kengänvalmistajaksi.
George Washingtonin kuollessa vuonna 1799 William Lee vapautettiin Washingtonin viimeisen tahdon mukaisesti, joskin Lee jäi asumaan Mount Vernoniin. Lee oli Washingtonin orjista ainoa, joka vapautettiin heti Washingtonin kuoleman jälkeen; muut orjat vapautettiin vasta Martha Washingtonin kuollessa kolme vuotta myöhemmin. Vapauden lisäksi Leelle määrättiin testamentissa maksettavaksi vuosittain 30 dollaria hänen loppuelämänsä ajan.
William Lee kuoli vuonna 1810. Hänen hautapaikkansa ei ole varmasti tiedossa, mutta sen on usein epäilty olevan samalla hautausmaalla Mount Vernonin muiden orjien kanssa.
Timo Suomi

Timo Suomi on suomalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Maaliskuusta 2016 lähtien hän on toiminut Tampere-talon ohjelmapäällikkönä. Vuoteen 2016 saakka hän työskenteli Yleisradiolle. Yksi hänen suurimmista ohjaustöistään oli vuoden 2007 Euroviisujen ohjaaminen. Hänen tyttärensä on näyttelijä Fanni Suomi.
Kai Kauramäki

Kai Kauramäki (s. 4. kesäkuuta 1967 Pori) on suomalainen entinen ammattinyrkkeilijä, jonka painoluokka oli keskisarja (72,6 kg). Harjavallassa asuva Kauramäki otteli ammattilaisurallaan yhteensä 38 ottelua, joista voitti 19. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa Porin NMKY:tä.

Amatöörinä

Amatöörinä Kauramäki otteli yhteensä 189 kertaa, joista voitti 154. Hän saavutti kaksi SM-kultaa, voitti Tammer-turnauksen kolmasti sekä GeeBee-turnauksen kerran. Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuissa Kauramäki edusti Suomea vuosina 1993 ja 1995.

Ammattilaisena

Kauramäki aloitti ammattilaisurana vuonna 1998. Vuonna 2009 hän voitti UBO-liiton Intercontinental-tittelin sekä BBU-liiton Itämeren alueen keskisarjan mestaruuden. Euroopan nyrkkeilyliiton EBU:n sekä International Boxing Federationin titteliotteluissa Kauramäki otteli yhteensä neljä kertaa, viimeisimmän kesäkuussa 2011 Ranskassa, jolloin hän hävisi EM-tittelin ranskalaiselle Cedric Vitulle. Keskisarjan SM-tittelistä Kauramäki otteli helmikuussa 2003 Amin Asikaista vastaan ja haastoi hänet uudelleen vuonna 2009. Ottelu ei kuitenkaan toteutunut.
Huhtikuussa 2017 Kauramäki palasi kehään neljän vuoden tauon jälkeen Porissa Kauppakeskus Puuvillassa järjestetyssä ammattilaisillassa. Hän ilmoitti ottelun jäävän uransa viimeiseksi.

Muuta

Kauramäki valittiin Harjavallan kaupunginvaltuustoon sosialidemokraattien edustajana vuoden 2017 kunnallisvaaleissa.
Pentti Karjalainen

Leo Pentti Karjalainen (s. 1945) on suomalainen tekniikantutkija. Hän toimi vuodesta 1977 alkaen Oulun yliopiston metalliopin apulaisprofessorin ja professorin viran hoitajana (professorinimitys v. 1988) eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 2013 alussa . Hän johti materiaalitekniikan laboratoriota vuodesta 1981 ja koulutti 140 diplomi-insinööriä erityisesti perusmetalliteollisuuden palvelukseen. Hän oli perustamassa Oulun yliopiston Terästutkimuskeskusta vuonna 2006, jonka johtoryhmän puheenjohtajana hän toimii edelleen (11.2016) . Hänen tutkimuksensa kohdistuu erityisesti lujien terästen valmistukseen termomekaanisia käsittelyjä käyttäen sekä näiden mikrorakenteisiin ja mekaanisiin ominaisuuksiin. Hän on julkaissut yli 200 tieteellistä artikkelia yhdessä useiden kansainvälisten tutkijoiden kanssa . Oulun yliopiston metallitutkimuksen historiaa hänen aikanaan on kuvattu teoksessa ”Puoli vuosisataa metallitutkimusta Oulun yliopistossa” .
Zuabu

Zuabu oli varhainen hallitsija Assyrian valtakunnan alkuvaiheessa. Hänet on listattu yhdentenätoista joukossa ”seitsemäntoista kuningasta, jotka asuivat teltoissa” Mesopotamian Chroniclessa. Zuabua edelsi Hana , ja häntä seurasi Nuabu. Tällä hetkellä ei ole muuta tietoa Zuabun hallituskaudesta.
Mustakurkkukardinaali

Levinneisyys

Mustakurkkukardinaalia tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti levittäytyneeksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kansalaisyhteiskunta

Kansalaisyhteiskunta tarkoittaa yleisimmän määritelmän mukaan kaikkea vapaaehtoisesti järjestäytynyttä inhimillistä toimintaa ja instituutioita, jotka eivät kuulu julkiseen sektoriin eli lähinnä valtioon ja kuntiin. Yleensä myös virallinen voittoa tavoitteleva taloudellinen toiminta jätetään siitä pois. Kansalaisyhteiskunnan käsitteen on kehittänyt saksalainen filosofi Georg Wilhelm Friedrich Hegel. Kansalaisyhteiskunnasta on myös kirjoittanut Hegeliä tulkiten ja käsitettä uudelleen määritellen filosofi Karl Marx.
Kansalaisyhteiskunnan voidaan myös määritellä koostuvan kolmanteen sektoriin kuuluvista liikkeistä, kuten kansalaisjärjestöistä, urheiluseuroista, liikeyrityksistä ja uskonnollisista yhteisöistä. Kansalaisyhteiskunta voidaan myös hahmottaa ihmisten välisenä suhdannejärjestelmänä, jossa jokainen yksilö rationalisoi oman toimintansa tai suhteensa muihin ihmisiin omiin etuihinsa, yhteisiin intresseihin tai yhteisiin arvoihin perustuen.

Kansalaisyhteiskunnan käsitteet

Anglosaksinen ja saksalaisen perinteen käsityksen kansalaisyhteiskunnasta eroavat suuresti.

Anglosaksinen kansalaisyhteiskunta

Englantilaiselle John Lockelle kansalaisyhteiskunta oli tasa-arvoisella yhteisellä sopimuksella tehty luonnonlakiin perustuva kaiken elämän, vapauden ja omaisuuden toimintakenttä. Samoin myöhemmässä anglosaksisessa traditiossa kansalaisyhteiskunta on vapaan ja tasa-arvoisen keskustelun kenttä, jota kautta voitiin kritisoida uhkaavaa valtiota. Locken näkemys syntyi absoluuttisen monarkismin vastustamisen kontekstissa. Taustalla tässä on Thomas Hobbesin negatiivinen vapauskäsitys: vapaus on esteiden poissaoloa. Brittiläiset liberalistit ajoivat vahvasti negatiivista vapautta, jonka tarkoitus oli mahdollistaa järkevä ja tasa-arvoinen keskustelu kansalaisyhteiskunnassa. Valtio nähtiin uhkana tälle rationaalisuudelle.

Hegelin kansalaisyhteiskunta

Saksalaisen Hegelin kansalaisyhteiskunnan käsite oli saanut vaikutteita niin ikään Britanniasta. Hän omaksui Adam Smithin ja myöhemmän (osin myös ranskalaisen) poliittisen taloustieteen edustajien tavan tarkastella yhteiskuntaa käytännön elämän, kuten työn ja vaihdon, näkökulmasta. Aiemmin yhteiskunnan koossapitävänä voimana oli nähty oikeusjärjestelmä. Kansalaisyhteiskunta on Hegelille yksilöiden riippuvuuden järjestelmä. Yksilöt tarvitsevat toisiaan saavuttaakseen käytännön elämän päämääränsä ja tyydyttääkseen tarpeensa. Kaikki eivät kuitenkaan pärjää huonon onnen ja syntyperänsä johdosta ja kansalaisyhteiskunnasta tulee Hegelin mukaan "kurjuuden näytelmä". Kansalaisyhteiskunnan yhtenäisyys ei ole Hegelille vapautta vaan välttämättömyyttä. Poliittisen taloustieteen oppien mukaisesti kansalaisyhteiskunnan sidokset syntyvät ei-tarkoituksellisesti kaikkien tavoitellessa omaa päämääränsä. Vapaus liittyy Hegelillä kansalaisyhteiskunnan sijasta valtioon, joka edustaa kantilaista vapauskäsitystä ollen itselleen toiminnan säännöt asettava subjekti.
Jacques Le Goff

Jacques Le Goff (1. tammikuuta 1924 Toulon – 1. huhtikuuta 2014 Pariisi) oli ranskalainen historioitsija, keskiajan tutkija, annalistisen koulukunnan edustaja ja pedagogi.

Elämä

Le Goffin kehitysvuodet sattuivat Euroopan historian suureen myllerrykseen. Kuitenkin hän elämäkerrassaan À la recherche du Moyen Âge (2002) kertoo miten hän selviytyi myllerryksistä lukemalla Walter Scottin Ivanhoeta kun oli 12 vuoden ikäinen. Myöhemmin hänen tutkimustyönsä johdatti hänet uudelleen tuohon synkkänä pidettyyn aikaan.
Pariisin vapautumisen aikaan 1944 hän meni Louis-le-Grand-lyseon valmistavalle luokalle ja tämän suoritettuaan hän läpäisi pääsykokeen École Normale Supérieureen, pariisilaiseen eliittikouluun, joka valmistaa opettajia, mutta joka on samalla toiminut myös eräänlaisena ranskalaisten älykköjen valmistuslaitoksena. Valmistuttuaan tästä korkeakoulusta toimi Le Goff opettajana, sillä vuonna 1950 hän suoritti aggrégation eli tutkinnon, joka oikeuttaa lukion lehtorin virkaan ja opetustyöhön myös yliopistossa. Lisäksi hän on opiskellut ja tehnyt tutkimustyötä mm. Oxfordissa, Ecole Françaisessa Roomassa, Lillen yliopistossa ja Kaarlen yliopistossa Prahassa.
Arvokkaan ja laajan tutkimus- ja opetustyönsä Le Goff on suorittanut École pratique des hautes études-instituutin 6:ssa osastossa vuosina 1962–1993. Sinne hänet houkutteli työskentelemään tunnettu annalistihistorioitsija Fernand Braudel. Vuonna 1972 hän seurasi Fernand Braudelia École des hautes Études en Sciences Sociales -oppi- ja tutkimuslaitoksen johdossa. Tätä laitosta hän johti vuoteen 1977.

Annalisti

Eräänä aikamme suurimpana keskiajan asiantuntijana Le Goff lukeutui vanhaan ranskalaiseen historiankirjoituksen perinteeseen, joka yhdistää tutkimuksissaan historian ja maantieteen. Esikuvinaan hänelle olivat hänelle läheiset Fernand Braudel (1902–1985) ja Maurice Lombard (1904–1965). Historiantutkimuksen prosessissaan Jacques Le Goff osasi yhdistää tuloksekkaalla tavalla ajan ja paikan pohdintoihin myös inhimillisen näkökulman ja tämä juuri on annalistisen koulukunnan avainteemoja.
Tuotannossaan Le Goff oli monipuolinen. Keskeinen osa siinä oli historianfilosofisilla teoksilla kuten Pierre Noran kanssa yhteistyössä toimittamalla 3 osaisella Faire de l'histoire -teoksella. Historian opetus oli mm. Marc Blochin tavoin lähellä Le Goffin kiinnostusta ja pitkän uransa aikana hän uudisti ja päivitti jatkuvasti jo vuonna 1962 ensimmäisen kerran julkaisemaansa historian oppikirjaa.
Vaikka Le Goff ilmoitti itse olevansa agnostikko, niin hän laati yhteistyössä René Rémondin ja Calaude Santinellin kanssa Euroopan uskonnollisen elämän historiaa.
Le Goff toimi myös annalistisen koulukunnan lehden Annales d’histoire économique et sociale avustajana ja toimittajana. Hänen oppilaansa ovat uskollisesti kehitelleet Le Goffin ajatuksia ja ohjanneet historiankirjoitusta vahvaan yhteistyöhön antropologian kanssa. Eläkkeellä Le Goff suuntasi huomionsa antropologiaan ja hän korosti itsekin juuri yhteistyötä antropologian, sen tutkimuksen ja filosofian kanssa.
Escape (Enrique Iglesiasin albumi)

Myynti ja listamenestys

Escape debytoi Billboard 200 -listalla sijalla 2. myyden 267 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana. Se oli Iglesiasin korkein debytointi kyseisellä listalla. Samanaikaisesti albumin tunnetuin kappale, Hero nousi Ison-Britannian listakärkeen tehden Iglesiasista ensimmäisen latinoartistin, joka on pitänyt yhtä aikaa hallussaan sekä albumi- että singlelistan kärkipaikkaa.
Yhdysvalloissa Escape myi triplaplatinaa, Isossa-Britanniassa nelinkertaista platinaa, Irlannissa viisinkertaista platinaa, Kanadassa kuusinkertaista platinaa, Australiassa viisinkertaista platinaa, Intiassa triplaplatinaa ja Saksassa tuplaplatinaa. Toistaiseksi albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli yhdeksän miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä Iglesiasin myydyimmän albumin.
Nika Fleiss

Nika Fleiss (s. 14. joulukuuta 1984) on kroatialainen entinen alppihiihtäjä. Hän on syntynyt Brežicessä, Sloveniassa.
Fleiss asuu nykyisin Samoborissa, Kroatiassa. Hän aloitti hiihtämisen 3-vuotiaana ja parhaiten hän on menestynyt pujottelussa.
Fleiss on edustanut Kroatiaa vuoden 2002 ja 2006 talviolympialaisissa. Salt Lake Cityn kisoissa 2002 hän oli pujottelussa kahdestoista. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut pujottelussa kahdeksanneksi St. Moritzissa 2003 ja kymmenenneksi Santa Caterinassa 2005. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai hopeaa pujottelussa Mariborissa 2004.
Alppihiihdon maailmancupissa Fleiss teki ensiesiintymisensä Söldenissä 27. lokakuuta 2001. Hänen paras sijoituksensa on kuudes sija Lenzerheiden pujottelussa kaudella 2004–2005. Kauden 2006-2007 Fleiss joutui olemaan sivussa loukkantumisen vuoksi. Hän ei palattuaan päässyt samalle tasolle kuin ennen loukkaantumistaan, joten hänet tiputettiin Kroatian A-maajoukkueesta. Fleiss lopetti uransa uutisen jälkeen.
Operaatio Wigwam

Operaatio Wigwam oli yhden ydinkokeen mittainen merellinen sotilasoperaatio. Tämän tehnee erityislaatuiseksi se, että toteuttaja oli Yhdysvaltain laivasto, sekä myös se: että ydinlaukaisu suoritettiin avomerellä ja pintaa paljon syvemmällä. Siihen osallistui 30 Yhdysvaltain laivaston alusta sekä 6 800 henkilöä. Ydinkoelataus räjäytettiin merialueella n. 800 km eli 500 mailia San Diegosta lounaiseen. 14. toukokuuta vuonna 1955 räjäytettiin Mark 90  W7-tyypin, Betty-nimen saanut ydinräjähde.
Aseen tyyppi oli syvyyspommi. Sen tuhovoima oli 30 kT, aseen kehittäjä on Los Alamosin ydinlaboratorio LANL ja se mahdollisesti käytti kiihdytettyä fissiota. Tämä on perusteltavissa pommin klassista fissiopommia kevyemmällä kokoonpanolla eli konstruktiolla. Esimerkiksi raskas laivastohävittäjäkone F7F-3 Tigercat kykeni tämän arviolta 1 100 kg omamassaltaan olevan ydinsyvyyspommin kantamaan.
Koelataus hinattiin laukaisukohteeseensa proomulla Tyynellämerellä. Pommiin oli vedetty yli 6 mailin eli lähes 10 km mittaiset kaapelit. Räjäytys toteutettiin 680 m eli 2 000 jalan/ft. syvyydessä. Räjäytyksen nimi oli sama kuin operaation eli Wigwam.
Itse testattu asetyyppi Mark 90 Betty oli käytössä vain varsin lyhyen ajan, sillä sen palvelusura käsitti vuodet 1955 - 1960. Kehittely tapahtui vuonna 1952.  Aktiivissa käytössä olleiden syvyyspommien ydinkärjen tuhovoima oli 5 - 10 kT. W7 -asetyyppiä eli ydinkärkeä käytettiin myös muissa sovellutuksissa, kuten taktisiin lyhyen kantaman ohjuksiin asennettuna sekä ilmatorjuntaohjuksissa.
Muuta erikoista oli se, että USS Mount McKinley oli toistamiseen johtoaluksena eli lippulaivana yhdysvaltalaisten suorittamassa ydinkokeessa. Operaatio Sandstone oli tämä edellinen (ko. alusta tarkoittaen) mainittu, mikä toteutettiin vuonna 1948.
Igraine

Igraine on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Hän on Cornwallin herttuan Gerloisin vaimo ja Arthurin äiti. Uther Pendragon himoitsi Igrainea, mutta tämä ei suostunut makaamaan Utherin kanssa. Geoffrey Monmouthilaisen ja Thomas Maloryn versioissa Arthur-legendasta Merlin taikoo Utherin Gerloisin näköiseksi. Uther menee Igrainen luo ja saattaa hänet raskaaksi. Samana yönä Gerlois saa surmansa taistelussa, ja pian tämän jälkeen Uther menee naimisiin Igrainen kanssa. Merlin vaatii maksuksi avustaan Utherin ja Igrainen lapsen, joka on tuleva kuningas Arthur.
Young Justice

Muissa medioissa

Warner Bros. Animation ja DC Entertainment tuotti sarjakuvan pohjalta Young Justice -animaatiosarjan. Sarjassa päähahmoina ovat Vesipoika, Robin, Teräspoika, Poika Salama, Miss Martian ja Artemis.
Leo I (kääpiögalaksi)

Leo I on kääpiösferoidigalaksi Leijonan tähdistössä. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on mahdollisesti Linnunradan satelliittigalaksi. Sen (ja Leo II:n) löysivät R.G. Harrington ja A.G. Wilson vuonna 1950. Vaikka galaksin kirkkaus on suhteellisen korkea, (magnitudi 9,8), sen havaitseminen on silti hyvin hankalaa johtuen Reguluksen aiheuttamasta häiriöstä.
Lasinen eläintarha

Juoni

Eletään 1930-luvun lama-aikaa Missourin St. Louisissa. Wingfieldin perheen äiti Amanda on määrätietoinen nainen, entinen seurapiirikaunotar joka hemmottelee jo aikuistuneita lapsiaan. Poika Tom työskentelee kenkätehtaan varastossa, harrastaa runoutta ja haaveilee kirjailijan urasta. Tytär Laura, joka on selvinnyt vakavasta lapsuuden sairaudesta, viihtyy lasisen eläinkokoelmansa parissa ja vaikuttaa yhtä hauraalta kuin lasiesineensä. Tom kutsuu eräänä iltana päivälliselle työtoverinsa, holtittoman mutta viehättävän Jimin, josta äiti Amanda alkaa heti toivoa aviomiestä tyttärelleen.
Lasisessa eläintarhassa Tennessee Williams tutkii muun muassa sisarusten välisen rakkauden teemoja. Hänellä oli läheinen suhde sisareensa Roseen, jonka paheneva skitsofrenia sulki laitokseen loppuelämäkseen. Williams maksoi sisarensa hoitokustannuksia näytelmäpalkkioistaan.

Elokuvasovituksia

Näytelmästä on tehty ainakin kolme elokuvasovitusta: vuonna 1950 Irving Rapperin ohjaamana, pääosissa Kirk Douglas ja Jane Wyman, vuoden 1973 tv-elokuva, pääosissa Katharine Hepburn, Sam Waterston ja Joanna Miles, sekä vuonna 1987 Paul Newmanin ohjaamana, pääosissa Joanne Woodward ja John Malkovich.
Bubba Watson

Gerry Lester "Bubba" Watson Jr (s. 5. marraskuuta 1978 Bagdad, Florida) on yhdysvaltalainen golfaaja, ammattilaisena vuodesta 2003. Hän on omintakeisella tyylillä vasemmalta pelaava pitkälyöntinen pelaaja, jonka pisin draivi tourilla on 416 jaardia (n. 380m).
Watson on voittanut The Masters Tournamentin vuosina 2012 ja 2014. Tämän lisäksi hänellä on seitsemän PGA Tourin voittoa ja kaksi muuta turnausvoittoa.
Pirttilampi (Soini, Koulu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,6 metriä mpy.
Woo Do-hwan

Varhainen elämä ja koulutus

Woo syntyi 12. heinäkuuta 1992 ja valmistui Dankook Universitystä.
János Kornai

János Kornai (s. 21. tammikuuta 1928) on unkarilainen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti suunnitelmataloutta ja sen toteutusta sosialistissa valtioissa arvostelleista kirjoituksistaan.
Kornai aloitti uransa lehtimiehenä Unkarin kommunistisen puolueen lehdessä Szabad Nép, mutta hänet erotettiin tehtävästään huhtikuussa 1955 kommunistisen vakaumuksen puutteeseen vedoten. Tämän jälkeen Kornai toimi useissa tehtävissä tutkijana ja ekonomistina erinäisissä Unkarin valtion laitoksissa. Vuodesta 1967 vuoteen 1993 Kornai toimi tutkimusprofessorina Unkarin valtion tiedeakatemiassa.
Vuodesta 1986 Kornai toimi taloustieteen professorina Harvardin yliopistossa eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2002.

Julkaisuja

Kornain tunnetuin teos on vuonna 1980 ilmestynyt Economics of Shortage, jossa hän argumentoi, ettei Itä-Euroopan sosialistimaita vaivannut krooninen tavarapula johtunut yksittäisistä suunnitteluvirheistä, vaan oli suunnitelmatalouden systemaattinen ilmiö.
Vuonna 2007 ilmestyneessä omaelämäkerrassaan By Force of Thought Kornai kertoo, miten hän ryhtyi sodan jälkeen innokkaaksi ja vakaumukselliseksi kommunistiksi, ja miten tuo vakaumus vähän kerrallaan mureni, kun hän vertasi sosialismin lupauksia ja todellisuutta.
Kornain teoksia ei ole suomennettu.
Meimi Sevander

Meimi Sevander (ven. Мейми Оскаровна (Осиповна) Сева́ндер, Meimi Oskarovna (Osipovna) Sevander, engl. Mayme Sevander; 23. heinäkuuta 1923 Brule, Wisconsin – 22. huhtikuuta 2003 Uumaja) oli petroskoilainen opettaja ja kirjailija.
Syntyperältään amerikansuomalaisen Meimi Sevanderin perhe muutti Neuvostoliittoon vuonna 1934. Hänen isänsä Oscar Corgan menehtyi Stalinin vainoissa vuonna 1937. Meimi valmistui vuonna 1948 Karjalais-suomalaisen SNT:n ja vuonna 1953 Leningradin pedagogisesta instituutista englannin kielen opettajaksi. Hän työskenteli opettajana aluksi koulussa ja vuosina 1955–1989 Karjalan pedagogisessa instituutissa. Vuosina 1962–1972 hän toimi instituutin englannin kielen laitoksen johtajana ja vuosina 1965–1967 ja 1972–1985 vieraiden kielten tiedekunnan dekaanina. Vuonna 1970 Sevander sai dosentin arvon. Hän on laatinut suomen kielen aapisen ja oppikirjan sekä englannin kielen didaktisia apuneuvoja.
Sevander toimi aktiivisesti Neuvostoliitto–Suomi-ystävyysseurassa sekä Petroskoin ystävyyskaupunkitoiminnassa varsinkin Duluthin kaupungin kanssa. Vuonna 1992 hän muutti asumaan Wisconsiniin. Hän on kirjoittanut useita Neuvostoliittoon muuttaneiden amerikansuomalaisten kohtaloita käsitteleviä teoksia. Hänen puolisonsa oli Kuuno Sevanderin poika Milton.
Eduard Pernkopf

Eduard Pernkopf (24. marraskuuta 1888 – 17. huhtikuuta 1955) oli itävaltalainen tohtori ja kansallissosialisti, joka tunnetaan ihmisen anatomiaa käsittelevästä teoksestaan Topographische Anatomie des Menschen. Teoksessa on 800 yksityiskohtaista piirroskuvaa ihmisruumiista, joista osa mahdollisesti kuului holokaustissa kuolleille. Pernkopf aloitti opintonsa 18-vuotiaana Wienin yliopistossa, jossa hän liittyi nopeasti nationalistiseen opiskelijajärjestöön. Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja Sturmabteilung-joukkoihin hän liittyi vuonna 1933.
Vuonna 1938 Pernkopfista tuli Wienin yliopiston anatomianlaitoksen dekaani, jonka jälkeen hän karkoitti kaikki juutalaiset tiedekunnasta. Dekaanista hän yleni rehtoriksi 1943, kunnes menetti virkansa vuonna 1945.
Toisen maailmansodan jälkeen Pernkopf pidätettiin kolmeksi vuodeksi, mutta hänen ei todettu syyllistyneen sotarikoksiin.
Dareios II

Dareios II oli Persian kuningas 424–404 eaa. Hänen syntymänimensä oli Okhos. Hänestä käytetään joskus lisänimeä Nothos (Äpärä, kreikaksi νοθος). 
Dareios II oli Artakserkses I:n ja babylonialaisen Cosmartideneen poika. Dareios oli Hyrkanian satraappi kun Artakserkses kuoli. Hänen velipuolensa Kserkses II:sta tuli kuningas mutta Sogdinianus murhaututti hänet ja kaappasi vallan. Okhos kapinoi Sogdinianusta vastaan ja kukisti tämän lyhyen valtataistelun jälkeen. 
Dareios oli naimisissa sisarpuolensa, Artakserkseen ja Andian tyttären, Parysatiksen kanssa. 
Sen jälkeen kun Ateena oli kärsinyt tappion Sisiliassa Dareios otti aktiivisesti osaa Peloponnesolaissotaan ja liittoutui Spartan kanssa. Vuonna 408 eaa. hän lähetti poikansa Kyyroksen Vähään-Aasiaan johtamaan sotatoimia.
Dareios II kuoli vuonna 404 eaa. ja hänen pojastaan Artakserkses II:sta tuli kuningas. Nuorempi poika Kyyros ei tyytynyt tähän vaan yritti kaapata vallan kreikkalaisten palkkasoturien avustamana, tässä kuitenkaan onnistumatta.
Ándros

Maantiede

Ándros sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren keskiosissa. Se on Kykladien saariryhmän pohjoisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Euboia luoteispuolella, Tínos ja Mýkonos kaakkoispuolella ja Sýros eteläpuolella. 
Ándros on kooltaan Kykladien toiseksi suurin saari ja Kreikan saarista 13. suurin. Saari on suurimmaksi osaksi vuoristoinen, mutta siellä on myös paljon hedelmällisiä laaksoja. Saaren korkein kohta on Pétalo (994 metriä).

Myöhempi historia

Vuonna 1207 saari päätyi venetsialaisvallan alle ja osaksi Náxoksen herttuakuntaa. Turkkilaiset valtasivat saaren vuonna 1556.
Ándros oli aktiivisessa osassa Kreikan itsenäisyystaistelussa. Kreikan itsenäistyttyä saaresta tuli merkittävä satama ja laivanvarustuksen keskus. 1920- ja 1930-luvuilla Ándroksen kaupunki oli yksi koko Kreikan tärkeimpiä satamia.

Nähtävyydet

Ándroksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa saaren antiikin aikaisen pääkaupungin rauniot Palaiópolissa sekä sen arkeologisen alueen yhteydessä toimiva Palaiópolin arkeologinen museo, hellenistiseltä ajalta peräisin olevan tornin (”Ágios Pétroksen torni”) rauniot Gávriossa sekä Ándroksen arkeologinen museo Ándroksen kaupungissa.
Ryne Duren

Rinold George ”Ryne” Duren (22. helmikuuta 1929 – 6. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Cazenovian kylässä Wisconsinissa ja pelasi Major League -tasolla vuosina 1954–1965.
Duren, kolminkertainen All-Star-pelaaja, puhui avoimesti takavuosien alkoholismistaan. Hän oli Blackie Lawlessin setä.