Mormonismi

Perusta

Mormonismin perusti  hengellisten kokemustensa pohjalta yhdysvaltalainen Joseph Smith (1805–1844). Hän perusti vuonna 1830 Kristuksen kirkko -nimisen yhteisön ja julkaisi uskontonsa perusteoksen Mormonin kirja, josta uskonto sai myös nimensä. Smith perusti uskontonsa palauttaakseen alkuperäisen kirkon, sillä hänen mukaansa kristinusko oli niin harhautunut, ettei Jeesuksen muinoin perustamaa kirkkoa enää ollut olemassa. Smithin käsityksen mukaan taivaalliset sanansaattajat palauttivat Jeesuksen tuhoutuneen kirkon maailmaan antamalla Smithille toimivaltuudet sen uudelleen rakentamiselle.
Keskeistä mormonismissa on sen kirkon kulloisenkin presidentin asema, sillä hän on mormoneille Jumalan työkalu nykyihmisen opastamiseksi nykyolosuhteissa. Kirkon presidenttien rinnalla on ollut useita johtaviksi ajattelijoiksi profiloituneita hahmoja. Mormonit uskovat profeetan kautta saatavaan ”jatkuvaan ilmoitukseen”, eivätkä he sitoudu systemaattiseen teolgiaan tai yksiselitteiseen oppiin. Joistakin 1800-luvun mormonismin opetuksista onkin mormonikirkossa nykyisin luovuttu.

Uskonkäsityksiä

Mormonismi perustuu kristinuskoon, mutta siihen on muodostunut uudenlainen tulkinta kristillisestä perinnöstä. Mormonit näkevät itsensä Jumalan valittuna kansana. He käsittävät Jumalan ihmisen muotoisena taivaan Isänä, jonka rinnalla seisoo taivaan Äiti. Mormonien mukaan ihmistä ei luotu tyhjästä, vaan hän oli sitä ennen olemassa taivaan kodissa taivaan Isän ja Äidin luona. Ihmisen mormonit näkevät samansukuisena joskin vielä vähemmän kehittyneenä olentona kuin Isänsä taivaassa. Mormonit uskovat Jumalalla olevan pelastussuunnitelman, jonka tavoitteena on tehdä ihmisestä Jumalan kaltainen olento.
Mormonit käyttävät Jumalasta nimeä Elohim ja Jeesuksesta nimeä Jehova. Mormonien opin mukaan Jeesus on Isä Jumalan vanhin henkilapsi, Jumalan Poika, ja samalla koko ihmiskunnan vanhin veli. Mormonit pitävät Jeesusta ainoana täydellisenä maailmassa eläneenä ihmisenä ja esikuvana kaikkien omaan elämään. Mormonit uskovat, että ennen syntymäänsä Jeesus toimi Isän johdolla maailmojen luojana ja Jumalana, joka ilmoitti itsensä Vanhan testamentin kansoille Jehovana. Jeesus oli alusta asti määrätty myös Vapahtajaksi. Syntien sovitustyön kohdalla mormonit painottavat Jeesuksen ristinkuoleman sijaan Getsemanen puutarhan tapahtumia, jolloin Jeesus otti päälleen ihmiskunnan synnit. Mormonien mukaan Jeesuksen pelastustyö ulottuu kaikkiin ihmisiin. Nykyisin Jeesuksen katsotaan johtavan pelastustyönsä leviämistä mormonikirkon välityksellä, ja hänen odotetaan joskus tekevän toisen tulemisensa maailman hallitsijaksi punnitsemaan ihmisen hyvät ja pahat teot.
Pyhän Hengen mormonit käsittävät ihmisen muotoiseksi miespuoliseksi henkiolennoksi, joka toimii Jumalan ja Jeesuksen välikappaleena kommunikoinnissa ihmisten kanssa. Mormonit uskovat yhteen Jumalaan, joka koostuu kolmesta täydellisessä ykseydessä toimivasta persoonasta. Perinteisestä kolminaisuusopista poiketen mormonit katsovat, että Jumalan persoonilla on samanaikaisesti erilliset olemukset. Mormonit eivät usko Jumalan luoneen kaiken tyhjästä, vaan Jumala on toiminut itseään sitovien lakien puitteissa jo olemassa olleen iankaikkisen energian ja materian järjestäjänä. Jumala kuvataan mormonismissa kaikkitietäväksi ja rakastavaksi, huolehtivaksi olennoksi.
Mormonien mukaan Jumalan suunnitelman perusyksikkö on isästä, äidistä ja lapsista koostuva perhe. Avioliitot tulisi sopia yhteisön sisällä. Mormonit suhtautuvat moniavioisuuteen nykyisin kielteisesti, fundamentalisteja lukuun ottamatta, mutta liikkeen alkuvaiheissa moniavioisuus hyväksyttiin. Seksuaalisuutta mormonien tulisi ilmaista ainoastaan avioliitossa, ja naisia kehotetaan siveellisyyteen. Homoavioliittoihin mormonikirkko suhtautuu kielteisesti, mutta nuorista aikuisista jäsenistä noin puolet hyväksyy ne.

Pyhät kirjat

Mormoneilla on neljä pyhää kirjaa, jotka toimivat mormonismille tärkeänä identiteetin ja teologian lähteenä: Raamattu, Mormonin kirja (1830), Oppi ja liitot (1835) sekä Kallisarvoinen helmi (1880). Näistä kolme uusinta perustuvat uskonnon perustajan Joseph Smithin kirjoituksiin ja hänen saamiinsa jumalallisiin ilmoituksiin. Mormoneille hyvin tärkeitä ovat myös kirkkonsa presidentin eli ”elävän profeetan” sanat. Mormonismi onkin sen vuoksi avoin merkittävillekin teologisille uudistuksille, vaikka sen johtajien lausuntojen oikeaoppisuutta ja lutettavuutta arvioidaankin olemassa olevia pyhiä kirjoituksia käyttäen.

Suhde kristinuskoon

Mormonismin suhde kristinuskoon on kiistanalainen. Mormonit pitävät itseään kristittyinä sillä perusteella, että he uskovat Jeesukseen Vapahtajana ja Jumalan poikana. Joidenkin uskonnontutkijoiden mukaan nykymormonismi onkin kristinuskon uusi haara. Valtavirran kristillisyyden ja monien uskonnontutkijoiden piirissä mormonit nähdään kuitenkin usein ei-kristittyinä, sillä mormonismilla on oma kirkkohistoriallinen taustansa ja teologinen sisältönsä. Mormonit eivät esimerkiksi usko Jumalan kolmiyhteisyyteen eivätkä varhaisten vuosisatojen uskontunnustuksiin.