google/wiki40b huggingface dataset:
Priskianos

Priskianos Lyydialainen (500-luku) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli Simplikioksen työtoveri.
Priskianos kirjoitti muun muassa teoksen Solutionum ad Chosroem sekä kommentaarioita Aristoteleen ja Theofrastoksen teoksiin, muun muassa Teofrastoksesta koskien sielua ja Theofrastoksesta koskien aistimista.
Sysilatikka

Koko ja ulkonäkö

Muiden latikoiden tapaan sysilatikka on leveä ja erittäin litteä lude, jonka pinta on lähes karvaton ja nystermien peittämä. Peitinsiipien kärkikalvossa on siipisuonia ja selän keskellä näkyvä pikkukilpi on teräväkärkisen kolmiomainen. Sysilatikan peitinsiivet ovat kärkikalvoa myöten yksivärisen mustat ja etuselän kulmat ovat pyöristyneesti ulkonevat. Tuntosarvien toinen jaoke on tasaisesti kärkeä kohti paksuuntuva ja eläimen päätä lyhyempi. Ruumiin pituus on 5,0–6,8 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Keski-Euroopasta ja Skandinavian eteläosista Keski-Aasian ja Siperina poikki Venäjän kaukoitään, joskin lajia tavataan koko esiintymisalueellaan vain harvoin. Suomessa lajista on tehty vain kaksi havaintoa, joista toisen sijainti on määrittelemätön ja viimeisin havainto on Pohjois-Karjalan Kontiolahdella 1800-luvun lopulta.

Elinympäristö ja elintavat

Keski-Euroopassa sysilatikka elää kuolleilla tammilla, kastanjoilla sekä muilla puilla, joita vyökäävät (Trametes) ovat lahottaneet. Sitä tavataan myös metsäpalojen polttamilla kuusilla ja männyillä. Suomessa sitä on pidetty metsäpaloalueiden lajina, mutta havaintojen vähäisyyden vuoksi elinympäristövaatimukset ovat käytännössä tuntemattomat. Ruotsissa löytö Gotlannin Fåröltä, kaukana mantereelta, viittaa lajin kykyyn tarvittaessa lentää pitkiäkin matkoja.
Suomen lajistosta sysilatikka on luokiteltu hävinneeksi vuosien 1985, 1992, 2000 ja 2010 uhanalaisarvioinneissa. Ruotsissa laji on äärimmäisen uhanalainen.
Oskari Orasmaa

Oskar(i) Orasmaa (aik. Tilman, 22. tammikuuta 1870 Heinolan maalaiskunta – 11. kesäkuuta 1952 Tammela) oli Raittiuden Ystävien luennoitsija ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Orasmaa toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1910, 1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Etelä-Savosta.
Torppareiden Karl Adaminpojan ja Maja Lena Adamintyttären poika Oskar työskenteli päivätyöläisenä, kunnes muutti muurariksi Helsinkiin. Ura jatkui armeijassa: hän toimi Uudenmaan pataljoonan aliupseerina ja varusmestarina Tuusulan reservikomppaniassa 1892–1901. Heinolan seminaarin vahtimestari Orasmaa oli vuosina 1901–1907.
Kansanedustajaksi Orasmaa valittiin ensimmäisissä eduskuntavaaleissa. Tuohon aikaan hän työskenteli Itä-Hämeen Raivaajan vastaavana toimittajana Heinolassa (1906–1907) ja Raittiuden Ystävien puhujana (1903–1906). Kansanedustajana ollessaan Orasmaa oli myös Vapauden päätoimittajana Mikkelissä 1908–1910.
Orasmaa vangittiin poliittisista syistä vuonna 1918. Hän vapautui vankilasta seuraavana vuonna. Vapauduttuaan hän palasi Raittiuden Ystävien raittiuspuhujaksi. Tässä toimessa hän jatkoi vuoteen 1932.
Orasmaa oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso Augusta Josefina Eriksson kuoli vuonna 1929. Seuraavana vuonna Orasmaa nai Vieno Matilda Elonheimon.
Mon kihlakunta

Mon kihlakunta (ruots. Mo härad) oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 931,10 neliökilometriä ja asukasluku 5 849 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Bottnaryd, Mulseryd, Angerdshestra, Bondstorp, Stengårdshult, Norra Unnaryd, Öreryd, Norra Hestra, Valdshult, Åsenhöga ja Källeryd.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Bondstorp kuuluu nykyään Vaggerydin kuntaan, Källeryd ja Åsenhöga kuuluvat Gnosjön kuntaan, Stengårdshult, Öreryd, Norra Hestra ja Valdshult kuuluvat Gislavedin kuntaan ja muut ovat osa Jönköpingin kuntaa.
Rooman provinssit

Provinssit (lat. provinciae) olivat Rooman valtakunnan suurimpia hallinnollisia alueita Italian niemimaan ulkopuolella. Provinsseja hallitsivat yleensä entiset konsulit (prokonsuli) tai preettorit (propreettori).
Sisiliasta tehtiin ensimmäinen provinssi vuonna 241 eaa. ensimmäisen puunilaissodan jälkeen. Toisen puunilaissodan jälkeen Espanjasta tehtiin kaksi provinssia. Makedonialaissotien aikana Makedonia ja Kreikka joutuivat Rooman vallan alle ja niistä tehtiin provinsseja.

Provinssit keisariajalla

Keisariajalla provinssit jaettiin keisarillisiin provinsseihin ja senaatin hallitsemiin provinsseihin. Keisari määräsi keisarillisten provinssien hallitsijat ja senaatti omien provinssiensa hallitsijat. Senaatti valitsi kahden provinssin (Asia ja Africa) hallitsijan virkaan entisten konsulien keskuudesta ja kahdeksan provinssin entisten preettorien keskuudesta. Kummassakin tapauksessa viran haltijaa kutsuttiin prokonsuliksi. Keisari nimitti vuorostaan 24 provinssin hallitsijaksi legaatteja entisten konsulien (11 provinssin) ja preettorien (13 provinssia) keskuudesta. Jäljelle jääviä provinsseja hallitsivat ritarisäätyyn kuuluneet prefektit. Näistä tärkein oli vaurasta Egyptin provinssia hallinnut prefekti.

Severuksen uudistukset

Septimius Severus muutti provinssien hallintoa jonkin verran. Syrian, African ja Britannian provinssit jaettiin kahtia. Uusia provinsseja olivat Syria Coele ("Ontto Syyria"), Syria Phoenice, Numidia, Britannia Superior ja Britannia Inferior. Huomattavaa on että Severus jakoi juuri Syyrian ja Britannian pienempiin osiin koska usurpaattorit Pescennius Niger ja Albinus olivat niitä hallinneet. Idässä uudet vallatut alueet järjestettiin myös provinsseiksi. Uusia provinsseja olivat pienempi Osrhoene ja Mesopotomia.
Fototransistori

Fototransistori on puolijohdekomponentti, joka toimii fotodiodin tapaan. Se on rakenteeltaan bipolaarinen transistori, jonka koteloon on tehty aukko niin, että valo pääsee kanta-kollektorin P-N liitokseen.
Estosuuntaiseen kanta-kollektoriliitokseen osuneet fotonit tuottavat kannalle vapaita varauksenkuljettajia, joiden muodostama sähkövirta kulkeutuu transistorin kanta-emitteriliitokseen ja vahvistuu transistorissa. Fototransistori tuottaa huomattavasti voimakkaamman virran kuin fotodiodi. Fototransistori on kuitenkin hitaampi kuin fotodiodi.
Artesia (sarjakuva)

Artesia on eeppinen fantasiasarjakuva, jonka on luonut Mark Smylie. Artesia on sarjan sankarittaren nimi. Sarjassa on ilmestynyt neljä englanninkielistä kokoelmaa: Artesia, Artesia Afield, Artesia Afire ja Artesia Besieged. Lisäksi tästä fantasiamaailmasta on ilmestynyt roolipeli nimeltä Artesia: Adventures in the Known World.
Gustav Otto Douglas

Gustav Otto Douglas (23. helmikuuta 1687 Tukholma – 2. helmikuuta 1771 Viro) oli venäläisten nimittämä Suomen kenraalikuvernööri isonvihan aikana. 
Douglasin isä oli skotlantilaissyntyinen maaherra, kreivi Gustav Douglas ja äiti Margareta Stenbock. Hän kuului vuodesta 1708 kuningas Kaarle XII:n drabantteihin, vangittiin Pultavassa ja siirtyi 1717 Venäjän palvelukseen. Samana vuonna hänet määrättiin Kymijoen läntisen puolen kenraalikuvernööriksi Suomeen.
Kenraalikuvernöörinä hän järjesti muun muassa oikeuslaitosta sekä kirkollisia ja taloudellisia asioita. Häntä pidettiin ankarana virkamiehenä. Vuonna 1719 ja 1720 hänen johdollaan toteutettiin ns. manttaalimiesten otto eli 2 000 miestä vietiin Suomesta Venäjän armeijaan. Vain alle viidennes heistä palasi takaisin vuonna 1725.
Isonvihan rauhan jälkeen Douglas asettui asumaan Viroon, jossa hänestä tuli kenraali 1737 ja Tallinnan kuvernööri, mistä virasta hänet kuitenkin erotettiin 1742. Sotapalveluksesta Douglas erosi itse vuonna 1751.
Douglasin puoliso vuodesta 1715 oli Maria Magdalena von Schlippenbach (k. 1767).
Tilke-DNA

Tilke-DNA on osa DNA:ta, joka sisältää ei-koodaavia jaksoja. Se sisältää paljon jäänteitä toimivista geeneistä ja retrovirusten perimästä. Siellä on myös "loisia" eli jaksoja, jotka pelkästään kopioituvat.
Tilke-DNA:ssa on paljon erilaisia osia. Retrotransposonit ovat "hyppiviä geenejä" eli ne ovat tavallaan parasiitteja genomissa, jotka eivät pääse solusta toiseen, ja joiden kanssa solu elää tasapainossa. Aktiiviset transposonit koodaavat transposonien geenejä, mutta kokonaisuudessaan tämän DNA-osuuden informaatiomäärä on toiston takia pieni. Tilke-DNA:ssa on paljon toistuvajaksoista DNA:ta: lyhyttä emäsjaksoa toistetaan peräkkäin tuhansia kertoja. Tilke-DNA:sta on myös löydetty jaksoja, jotka ovat identtisiä hyvin monilla lajeilla. Näitä kutsutaan ultrakonservatiivisiksi jaksoiksi tai "plagioiduiksi virheiksi".
Roska-DNA-nimityksestä luovuttiin muun muassa sen vuoksi, että löytyi jakso, joka sääteli koodaavaa geeniä, koodaamatta proteiinia. Tilke-DNAssa on myös geenejä, jotka koodaavat, mutta eivät tee mitään. Yleisin näistä geeneistä on käänteinen transkriptaasi, joka irrottaa ja liittää itseään samaan paikkaan perimässä.
Tilke-DNA:n olemassaoloa on kyseenalaistettu ja kriittisimmät ovat jopa pitäneet sitä ainoastaan tuntemattomina geeneinä ja niiden toimintaa ohjaavina osina. Tilke-DNA:n olemassaolo todistettiin kokeellisesti vuonna 2004, kun U.S. Department of Energy Joint Genome Institute (JGI) yhteistyössä Lawrence Berkeley National Laboratoryn kanssa poistivat hiiren perimästä miljoonia emäspareja, ilman että mitään vaikutuksia ilmeni.
Mikael Penninkangas

Mikael Penninkangas (s. 11. elokuuta 1996, Alavus) on  suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa Alajärven Ankkureita. Kaudella 2015 alkaneella urallaan Superpesiksessä Penninkangas on 29. heinäkuuta 2018 mennessä pelannut 69 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt kaksi kunnaria ja kolmetoista tavallista juoksua, tuonut 31 juoksua ja kerännyt 173 lärkilyöntiä.
Juha Rauäng

Juha ”Liuhu” Rauäng on Yö-yhtyeessä (1981–1990) tunnetuksi tullut suomalainen basisti.
Rauäng oli 1980 perustamassa Olli Lindholmin kanssa punk-yhtye Appendixia. Ennen Appendixin ensimmäistä julkaistua levyä Ei raha oo mun valuuttaa Lindholm ja Rauäng erosivat yhtyeestä ja perustivat Yön, josta he tulivat tunnetuiksi.
Rauäng oli mukana Yö-yhtyeessä aina sen ensimmäisen albumin Varietee julkaisusta vuonna 1989 julkaistuun Toinen puoliaika -albumiin asti. Vuonna 1990 hänet erotettiin yhdessä Veikko Lehtirannan ja Juha Mielosen kanssa.
Vuonna 2002 Rauäng soitti bassoa Mister Suomi Ja Vastuulliset Oikeushenkilöt -yhtyeen albumilla Kiljuva sammakko (OVCD-02) taiteilijanimellä Kullervo Mahti. Niin ikään hän soittaa Mister Suomen joulukuussa 2011 julkaistulla äänitteellä "Tapan itseni jouluaattona" (MISTER01).
Juha toimi säveltäjänä Yö-yhtyeessä.
Grant Hill

Ura

Hill pelasi yliopistokoripalloa Duken yliopistossa vuosina 1990–1994 ja voitti joukkueen paidassa kaksi NCAA-mestaruutta. Hän osallistui NBA:n vuoden 1994 varaustilaisuuteen, jossa Detroit Pistons varasi hänet kolmantena pelaajana. Hill edusti seuraa NBA:ssa ensimmäiset kuusi kauttaan. Tulokaskaudellaan hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Kausi 1999–2000 oli tilastollisesti hänen parhaansa NBA:ssa, sillä hän teki 25,8 pistettä ottelua kohden. Elokuussa 2000 Hill myytiin Orlando Magicille, jolloin Pistons sai vaihdossa Chucky Atkinsin ja Ben Wallacen. Hän edusti seuraa vuoteen 2007 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Phoenix Sunsiin. Vuonna 2012, viiden Sunsissa pelatun kauden jälkeen, hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Los Angeles Clippersin kanssa. Clippers-kauden jälkeen Hill ilmoitti lopettavansa uransa. Muutama päivä myöhemmin myös Jason Kidd, jonka kanssa Hill oli jakanut vuoden tulokkaan palkintonsa vuonna 1995, ilmoitti koripalloilijanuransa loppuvan.
Hill valittiin urallaan kerran NBA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, vuonna 1997, ja neljästi toiseen tähdistökentälliseen, vuosina 1996 ja 1998–2000. Hän pelasi myös seitsemänä vuonna NBA:n tähdistöottelussa.
Hill edusti maataan Atlantan olympialaisissa vuonna 1996.
Victor Procopé

Johan Victor Procopé (20. helmikuuta 1918 Helsinki – 7. elokuuta 1998 Helsinki) oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä 1958–1962 ja 1966–1975. Procopé edusti RKP:n oikeistosiipeä ja oli presidentti Kekkosen vankka arvostelija. Hän oli yhdessä muun muassa puoluetoverinsa Georg C. Ehrnroothin ja Kokoomuksen Tuure Junnilan kanssa näkyvimpiä kansanedustajia, jotka vastustivat vuonna 1973 poikkeuslain nojalla tapahtunutta Kekkosen uudelleenvalintaa presidentiksi. Procopé oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja taloustieteilijä ja arvonimeltään kunnallisneuvos (1976) sekä sotilasarvoltaan majuri. Diplomaatti Hjalmar J. Procopé oli hänen isänsä.
Kotihoidon tuki

Kotihoidon tuki maailmalla

Norjassa kotihoidon tukea (kontantstøtte) maksetaan alle kaksivuotiaan lapsen kotona hoitamisesta. Ruotsissa ja Tanskassa kotihoidon tuki riippuu asuinkunnasta. Saksassa on elokuussa 2013 otettu käyttöön kotihoidon tuki alle kolmevuotiaan lapsen hoitamiseksi, ja se on suuruudeltaan 150 euroa.

Kotihoidon tuki Suomessa

Kotihoidon tuki jakaantuu hoitorahaan ja hoitolisään, joista hoitolisä riippuu perheen tuloista. Perheen yli kolmevuotiaista lapsista voi saada kotihoidon tukea, mikäli perheessä on vähintään yksi alle kolmevuotias lapsi, josta kotihoidon tukea maksetaan.
Kotihoidon tuki maksetaan Kelan kautta, mutta kustannuksista vastaa kunta. Useat kunnat maksavat lakisääteisen vähimmäismäärän ylittävää kuntalisää, jonka ehdot vaihtelevat. Joillakin paikkakunnilla erillistä kuntalisää haetaan suoraan kunnalta tai kaupungilta (esim. Tuusula), kun taas toiset kunnat ovat tehneet Kelan kanssa kuntalisäsopimuksen, jonka perusteella Kela maksaa kuntalisän yleisen kotihoidon tuen yhteydessä ilman erillistä hakemusta.

Vaikutus maahanmuuttajien kotoutumiseen

Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) on vuonna 2018 julkaisemassaan tutkimuksessa kritisoinut kotihoidon tukea sen maahanmuuttajanaisia passivoivasta vaikutuksesta Suomessa. Kotihoidon tukea saavat maahanmuuttajaäidit pysyvät kotonaan, minkä johdosta lapsien osallistuminen esikouluun on matalammalla tasolla, ja näin esimerkiksi kielen oppiminen viivästyy.

Vaikutus lapsiin

Palkansaajien tutkimuslaitos on vuonna 2018 julkaissut tutkimuksen kotihoidon tuen vaikutuksista lapsiin yhdessä Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT:n) kanssa. Kotihoidon tuen käytön ja kuntalisien aineiston pohjalta havaittiin suuremman kotihoidon tuen vähentävän äitien työllisyyttä ja pidentävän kotihoidon jaksojen pituutta. Lapsiin pidempien kotihoidon tuen jaksojen puolestaan havaittiin vaikuttavan suurempana todennäköisyytenä saada huonompi tulos neuvolan testeissä varhaiskasvatukseen osallistuneisiin verrattuna. Toisaalta vaikutusta peruskoulun päättötodistukseen, ylioppilaskirjoitusten arvosanoihin tai toisen asteen kouluvalintaan ei havaittu.

Historia

Ensimmäinen laki lapsen kotihoidon tuesta säädettiin vuonna 1985. Vuonna 1993 lapsen kotihoidontuki tuki yhdessä lapsilisän kanssa siirrettiin Kelan kautta maksettavaksi. Vuonna 1997 lakia uudistettiin niin, että se kattaa myös yksityisen hoidon tuen.
Jean-Baptiste Massillon

Jean-Baptiste Massillon (24. kesäkuuta 1663 Hyères Ranska – 28. syyskuuta 1742 Beauregard-l'Évêque) oli ranskalainen kirkonmies ja Clermont-Ferrand'n piispa. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Tausta

Massillon oli opettaja, tunnettu ja arvostettu saarnaajaa sekä Clermontin piispa. Vuonna 1700 hän saarnasi adventtina Versailles'n palatsissa kuningas Ludvig XIV:lle. Hänen saarnansa ilmestyivät koottuina teoksena vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hän piti myös ylistyspuheita sekä ruumissaarnoja, joista ehkä kaikkein tunnetuimman hän piti kuolleelle kuningas Ludvig XIV:lle. Hän aloitti saarnan tunnetuilla sanoilla: "Dieu seul est grand, mes frères".
Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1718. Jäseneksi ottamisen seremoniat järjestettiin 23. helmikuuta 1719, ja vastaanottopuheen piti abbé de Fleury. Hän ei kuitenkaan osallstunut muihin akatemian istuntoihin kuin vastaanottoseremonioihin, sillä hän piti tärkeämpänä työtä omassa hiippakunnassaan.
Hän vetäytyi hiippakuntaansa lopullisesti vuonna 1721 ja tuli sieltä Pariisiin vain kerran, kun hänen piti sijaishallitsijan äidin, Orléansin leskiherttuattaren ruumissaarnan Saint-Denisin basilikassa.
Drungit

Historia

Historiansa aikana drungit ovat olleet muun muassa Han-dynastian, lisuorjakauppiaiden ja tiibetiläisten munkkien vallan alla. Eniten heidän yhteisöönsä on kuitenkin vaikuttanut kommunistinen Kiina. Kiinan hallinto ryhtyi 1950-luvulla toimiin muuttaakseen drungien elinkeinoja, joihin olivat siihen asti kuuluneet metsästys ja keräily, sekä kaskiviljely. Hallinto perusti esimerkiksi työyhteisöjä, joissa paikalliset asukkaat pantiin työskentelemään riippumatta esimerkiksi klaani- tai etnisistä jaoista. Monet drungit välttivät tätä muuttamalla vuoristoisella asuinseuduillaan korkeammille ja vaikeampikulkuisille alueille. Tästä huolimatta osa perinteisistä tavoista, kuten naisten tatuointi, hävisivät.

Kulttuuri

Drungin kieli on osa tiibettiläis-burmalaisia kieliä. Kielellä ei ole omaa kirjoitustapaansa, sillä sille sitä ei keskushallinto laatinut toisin kuin monille muille Kiinan etnisille kielille, koska kielen puhujia oli niin vähän.
Drungien uskonto on sekoitus animismia, shamanismia, buddhalaisuutta ja kristinuskoa. Perinteisessä uskonnossa esimerkiksi kuu, aurinko, kasvit ja eläimet käsitetään eläviksi itsetietoisiksi olennoiksi. Maailman tasapainon käsitetään puolestaan riippuvan luonnon kunnioituksesta tai epäkunnioituksesta jälkimmäisen saattaessa johtaa luonnon "kostoon". Uskontoon kuuluu myös esi-isien palvonta. 1930-luvulta alkaen Burman tien valmistuttua alueelle saapui kristittyjä lähetyssaarnaajia, joiden vaikutuksesta nykyisin noin kolmasosa drungeista on kristittyjä.
Upseerien uimakoulu

Upseerien uimakouluksi kutsuttiin 11. syyskuuta 1917 Viipurissa tapahtunutta venäläisten upseerien surmaamista. Pari päivää aiemmin Pietarissa alkaneesta kenraali Lavr Kornilovin johtamasta oikeistopiirien vallankaappausyrityksestä kiihtyneet bolševikkeja kannattaneet venäläiset sotilaat sieppasivat Viipurin päävartiosta 11 kenraalia ja everstiä. Siepatut upseerit vietiin Turun sillalle, josta heidät heitettiin veteen. Upseerit, jotka yrittivät päästä uimalla rantaan, ammuttiin. Surmattujen joukossa oli muun muassa 42. armeijakunnan komentaja, kenraali Vladimir Oranovski sekä suomalaissyntyinen Viipurin sensuuria aiemmin johtanut everstiluutnantti Karl Kyrenius, joka ehti ennen surmaamistaan ampua yhden rannalla seisseen sotilaan. Tapahtumaa seuraamassa oli myös suuri väkijoukko. Surmaajat kutsuivat tekojaan "upseerien uimakouluksi" ja tämä nimitys levisi myös lehtikirjoitteluun tapauksesta.
Britannian Grand Prix 1957

Britannian Grand Prix 1957 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1957 Aintreen radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss. Kilpailu olli F1-historian ensimmäinen kilpailu, joka on voitettu brittiläistallin autolla.
Ranskan departementit

Historia

Departementit luotiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä vuonna 1790 aluehallinnon yhtenäistämiseksi. Sitä ennen Ranska oli jaettu provinsseihin, joilla saattoi olla hyvinkin suuri itsehallinto ja hyvinkin merkittävästi toisistaan poikkeavia lakeja. Departementtien koko suunniteltiin niin, että matka niiden pääkaupunkiin kesti yhden päivän hevosella departementin rajoilta. Alun perin departementteja oli 83 kappaletta. Enimmillään departementteja oli 130 kappaletta vuonna 1811, kun Napoleon liitti keisarikuntaansa laajoja alueita ympäröivistä maista. Napoleonin kukistumisen jälkeen Ranskan alueet palautuivat samoiksi kuin vuonna 1790. Departementtien lukumääräksi tuli kuitenkin 86, kun Rhône-et-Loire'n departementti jaettiin kahtia Rhônen ja Loiren departementeiksi ja luotiin Vauclusen ja Tarn-et-Garonnen departementit. Vuonna 1860 Ranskassa oli 89 departementtia sen jälkeen, kun Nizza ja Savoiji liitettiin Ranskaan. Nizzan alueelle luotiin Alpes-Maritimes'in departementti, ja Savoiji jaettiin Savoien ja Haute-Savoien departementteihin. 
Vuonna 1871 Ranska menetti Saksan keisarikunnalle Elsass-Lothringenin, joka käsitti Alsacen maakunnan kaksi departementtia (Bas-Rhin ja Haut-Rhin sekä suurimman osan Mosellen departementista). Tällöin departementtien lukumäärä väheni 86:een sillä Mosellen departementin jäljelle jäänyt osa yhdistettiin Meurthen departementin kanssa uudeksi Meurthe-et-Mosellen departementiksi. Tämä alue liitettiin takaisin Ranskaan vuonna 1919, jolloin departementtien lukumäärä kasvoi jälleen 89:een ja lopulta 90:een vuonna 1922, kun muodostettiin Territoire de Belfort'in departementti. 
Muutamat Ranskan siirtomaista – Ranskan Guayana, Guadeloupe, Martinique ja Réunion – muutettiin vuonna 1946 Ranskan merentakaisiksi departementeiksi.  Lisäksi Ranskalla oli Algeriassa vielä viisi departementtiä vuoteen 1956 asti ja viisitoista vuoteen 1962 asti. 
Vuoden 1968 alussa muutettiin Pariisin seudun departementtijakoa. Seinen departementista muodostettiin neljä pienempää departementtia Pariisi, Hauts-de-Seine, Seine-Saint-Denis ja Val-de-Marne, joista ensin mainittu käsittää ainoastaan Pariisin kaupungin alueen. Samalla Seine-et-Oisen departementti jaettiin kolmeen departementtiin: Essonne, Yvelines ja Val-d'Oise. Kun Korsika vuonna 1976 jaettiin vielä Corse-du-Sud'in ja Haute-Corsen departementteihin, oli niitä tasan sata, joista neljä merentakaisia.
31. maaliskuuta 2011 Mayottesta tuli Ranskan 101. departementti. Liittymisestä lähemmin Ranskan yhteyteen päätettiin kansanäänestyksessä, jossa 95,2 prosenttia äänestäneistä mayottelaisista oli liittymisen kannalla.

Ranskan Algeriassa

Toisin kuin muualla  Ranskan Afrikassa  Ranskan Algeria oli jaettu merentakaisiin departementtiteihin vuodesta 1848 aina sen itsenäistymiseen asti eli vuoteen 1962.
Gouraud-varjostus

Gouraud-varjostus on kolmiulotteisessa grafiikassa varjostusmenetelmä, jossa polygoni valaistaan sen kulmapisteiden perusteella lineaarisesti interpoloimalla. Menetelmän kehitti ranskalainen tietojenkäsittelytieteilijä Henri Gouraud vuonna 1971.
Gouraud-varjostuksessa polygonien (eli käytännössä kolmioiden) kulmapisteiden valaistus lasketaan yleensä Phongin valaistusmallin perusteella, kuten Phong-varjostuksessakin, mutta erotuksena Phong-varjostuksesta, sisäosien pisteille ei lasketa omaa varjostusta, vaan niiden värit johdetaan lineaarisesti kulmapisteiden väreistä. Tämä on huomattavasti Phong-varjostusta nopeampaa, mutta karkeampaa suuripolygonisilla kappaleilla. Toisaalta kappaleilla, joissa polygoneja on erittäin paljon, Phong- ja Gouraud-varjostuksen ero muuttuu merkityksettömäksi.
Leea Hiltunen

Leea Lea Elisabeth Hiltunen (o.s. Siltala, s. 28. helmikuuta 1942 Kouvola) on suomalainen poliitikko, joka oli kristillisdemokraattien kansanedustajana vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Koulutukseltaan hän on erikoissairaanhoitaja.

Eduskuntatyö

Hiltunen toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Hän edusti vuosina 1991–1995 Turun läänin pohjoista vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Satakunnan vaalipiiriä ja kuului Kristillisdemokraattiseen (30. toukokuuta 2001 asti Kristillisen liiton) eduskuntaryhmään.

Suku

Leea Hiltusen kaksoissisar on kansanedustaja, lehtori Leena Rauhala.

Perhe-elämä

Leea Hiltusen puoliso on erikoislääkäri Pertti Hiltunen. Heillä on kaksi poikaa.