google/wiki40b huggingface dataset:
Elohopeahöyrylamppu

Toiminta

Lampun valontuotto perustuu elohopeahöyryn korkeassa lämpötilassa ja paineessa lähettämään sähkömagneettiseen säteilyyn, josta pääosa on näkyvää valoa ja osa ultraviolettisäteilyä. Polttimoa ympäröi loisteaineella pinnoitettu suojakupu, joka ultraviolettisäteilyn vaikutuksesta säteilee näkyvää valoa. Näin haitallista säteilyä ei myöskään pääse ulos.
Elohopealampun suojakupu voi kuitenkin särkyä esimerkiksi lämpötilanvaihtelun vuoksi, jolloin paljas polttimo saattaa jäädä toimimaan. Tällainen elohopealamppu näyttää palaessaan himmeän sinivihreältä ja on vaarallinen: ultraviolettisäteily voi aiheuttaa silmä- ja ihovaurioita. Näin ollen rikkoontunutta elohopealamppua ei tule katsoa eikä sen valossa oleskella.
Elohopealampun polttimo taas on valmistettu kvartsilasista joka kestää hehkuvan elohopeahöyryn kuumuutta joka sulattaisi tavallisen lasin.

Valontuotto

Elohopealamppu tuottaa melko valkoista valoa, joka on aavistuksen verran sinertävää tai vihertävää. Värintoisto on kohtalainen. Elohopealamput ovat suuritehoisista kaasupurkauslampuista hankintahinnaltaan edullisimpia, mutta myös valontuotoltaan ja hyötysuhteeltaan huonoimpia. Ne myös menettävät merkittävästi valotehoaan elinkaarensa aikana. Tämän vuoksi ne tulisi vaihtaa uusiin säännöllisin väliajoin, vaikka lamput vielä toimisivatkin.

Käyttö

Elohopeahöyrylampun valontuotto käytettyä sähkötehoa kohden on moninkertainen hehkulamppuun verrattuna, mutta se soveltuu huonosti lyhytjaksoiseen käyttöön, kuten asuintilojen valaistukseen.
Tievalaistuksessa elohopealamput olivat vallitseva tyyppi. EU-asetuksen myötä elohopeahöyrylamppujen markkinoille saattaminen tuli kielletyksi vuonna 2015. Kuitenkin vielä merkittävä osa kaikista Suomen katuvaloista on elohopealamppuvalaisimia, mutta niiden määrä vähenee ja ne poistuvat kokonaan käytöstä lähivuosina. Uusiin tievalaistuskohteisiin elohopealamppuja ei ole asennettu useaan vuoteen, mutta halvan hankintahinnan vuoksi niitä on asennettu aivan viime vuosiin asti jonkin verran esimerkiksi kerrostalojen ja muiden kiinteistöjen pihoille.
Elohopeahöyrylampun käyttö edellyttää kuristimella varustettua valaisinta, minkä vuoksi sitä ei voida käyttää hehkulampulle tarkoitetuissa valaisimissa. Hehkulamppuvalaisimissa voidaan korvaavana vaihtoehtona käyttää sekavalolamppua.

Ultraviolettielohopealamppu

Paljas elohopeahöyrylamppu ilman loisteainetta tuottaa voimakasta ultraviolettisäteilyä ja tällaista lampputyyppiä kutsutaan usein yleisesti ultraviolettilampuksi.
Tällaisella lampulla tuotettua ultraviolettisäteilyä käytetään myös desinfiointiin mm. sairaaloissa ja vedenpuhdistuksessa jossa UV-säteily tappaa mikrobit, bakteerit ja muut haitalliset eliöt. Ultraviolettilamppua käytetään myös erilaisten aineiden fluoresenssin, ja geologisissa tutkimuksissa mineraalien fluoresenssin tutkimisessa.
Igor Šafarevitš

Igor Rostislavovitš Šafarevitš (ven. Игорь Ростиславович Шафаревич; 3. kesäkuuta 1923 – 19. helmikuuta 2017) oli venäläinen matemaatikko, akateemikko ja poliittinen kirjoittaja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on The Socialist Phenomenon (1980); vuonna 1982 kirjoitetun ja vuonna 1988 julkaistun esseen Russophobia jälkeen heräsi laajalti syytöksiä tutkijan oletetusta antisemitismistä.
Valtiotieteen maisteri Krista Berglundin 25. kesäkuuta 2009 Helsingin yliopistossa tarkastettu väitöskirja taas tuli siihen tulokseen, että Šafarevitš ei ollut antisemiitti eikä äärinationalisti, joiksi Šafarevitš oli leimattu perestroikan ja perestroikan jälkeisen ajan venäläistä politiikkaa käsittelevässä tutkimuskirjallisuudessa.
Šafarevitš oli Venäjän tiedeakatemian, Serbian tiede–taide-akatemian ja Royal Societyn jäsen.
NHL:n tähdistökentälliset

NHL:n tähdistökentälliset valitaan Pohjois-Amerikan merkittävimmän jääkiekkoliigan kunkin kauden päätteeksi. Nimeäminen aloitettiin NHL:n kaudella 1930–1931 ja siitä lähtien 12 pelaajaa on valittu vuosittain näihin kahteen kentälliseen. Kumpikin sisältää maalivahdin, kaksi puolustajaa, keskushyökkääjän ja kaksi laitahyökkääjää. Tapa valita yksi tai kaksi tähtikentällistä on sittemmin vakiintunut eri sarjoissa ja turnauksissa.
Suomalaisista Jari Kurri on valittu kaksi kertaa ykköstähdistöön ja kolme kertaa kakkostähdistöön. Teemu Selänne on päässyt kumpaankin tähtikentälliseen kahdesti: ykköseen keväällä 1993 ja 1997 sekä kakkoseen vuosina 1998 ja 1999. Miikka Kiprusoff on ollut keväällä 2006 ykköstähtikentän maalivahti. Pekka Rinne valittiin kakkostähdistöön vuonna 2011 ja vuonna 2018 ykköstähdistöön. Tuukka Rask valittiin ykköstähdistöön vuonna 2014, ja samalla kaudella hän voitti myös Vezina Trophyn.

Useimmin ykköstähdistössä

Seuraavat pelaajat ovat esiintyneet useimmin NHL:n ykköstähtikentällisessä:

1940-luku

1940–1941:
1941–1942:
1942–1943:
1943–1944:
1944–1945:
1945–1946:
1946–1947:
1947–1948:
1948–1949:
1949–1950:

1950-luku

1950–1951:
1951–1952:
1952–1953:
1953–1954:
1954–1955:
1955–1956:
1956–1957:
1957–1958:
1958–1959:
1959–1960:

1960-luku

1960–1961:
1961–1962:
1962–1963:
1963–1964:
1964–1965:
1965–1966:
1966–1967:
1967–1968:
1968–1969:
1969–1970:

1970-luku

1970–1971:
1971–1972:
1972–1973:
1973–1974:
1974–1975:
1975–1976:
1976–1977:
1977–1978:
1978–1979:
1979–1980:

1980-luku

1980–1981:
1981–1982:
1982–1983:
1983–1984:
1984–1985:
1985–1986:
1986–1987:
1987–1988:
1988–1989:
1989–1990:

1990-luku

1990–1991:
1991–1992:
1992–1993:
1993–1994:
1995:
1995–1996:
1996–1997:
1997–1998:
1998–1999:
1999–2000:

2000-luku

2000–2001:
2001–2002:
2002–2003:
2003–2004:
2005–2006:
2006–2007:
2007–2008:
2008–2009:
2009–2010:

2010-luku

2010–2011:
2011–2012:
2012–2013:
2013–2014:
2014–2015
2015–2016
2016–2017
2017–2018
Ville Pirinen

Ville Pirinen (s. 1973 Kitee, Suomi) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja sekä muusikko.
Pirinen on tehnyt muun muassa sarjakuvia Ornette Birks Makkonen (käsikirjoitus Pauli Kallio), Kelmeä kaupunki ja Dystopia 2000. Hän on voittanut Kemin sarjakuvakilpailun vuosina 1993 ja 2000. Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinto myönnettiin Piriselle vuonna 2016. Hän on myös tehnyt kuvitusta useille lehdille sekä kansitaidetta ja muuta grafiikkaa yhtyeille kuten Mokoma, Kotiteollisuus, YUP ja Circle.
Laulajana ja kitaristina Pirinen on levyttänyt yhtyeissä Black Audio, The Deepspace Sexchange, Digitaalimiehet, Steel Mammoth ja Grillin' Willie and the Vegetarians.
Nahka-Alma -albumin kirjoittajana toimi Pirisen silloinen puoliso Irisz Simon.
Anna Henriksson

Anna Emilia Henriksson (19. toukokuuta 1874 Rantasalmi – 17. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen käsityönopettaja ja ylitarkastaja. Hän on kotiteollisuuden hallinnon uranuurtajia. Hän toimi aktiivisesti myös käsityön ja kotiteollisuuden luottamustehtävissä ja pyrki siten nostamaan suomalaisen osaamisen ja alan ammattilaisten arvostusta.

Henkilöhistoria

Henrikssonin vanhemmat olivat rakennusmestari Karl Gustaf Henriksson ja Brita Katharina Torp. Hän suoritti tyttökoulun 1891 ja valmistui käsityönopettajaksi 1895. Heti valmistuttuaan hänet valittiin Porvoon kutomakoulun johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1909. Tällöin hänet valittiin Fredrika Wetterhoffin Työkoulun opettajaopiston johtajaksi.  Johtajan tehtävässään hän joutui perusteellisesti uudistamaan opiston toiminnan. Muutoksista tärkein oli vuonna 1911 alkanut kotiteollisuusopettajien pedagoginen kouluttaminen. Anna Henrikssonin toimeenpanemilla muutoksilla luotiin opettajankoulutukselle malli, joka säilyi koulutuksen perusratkaisuna ainakin seuraavat 35 vuotta. 
Vuonna 1918 Henriksson siirtyi Kauppa- ja teollisuushallituksen kotiteollisuuden tarkastajaksi, Työtehtävä muuttui sittemmin Maataloushallituksen ylitarkastajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1941. Samalla hän toimi useissa käsityöalan ja NNKY:n valtakunnallisissa luottamustehtävissä. Hän sai vuonna 1949 Kotiteollisuusjärjestöjen keskusliiton kunniajäsenyyden.
Olavi Rimpiläinen

Väinö Olavi Rimpiläinen (s. 12. elokuuta 1937, Siilinjärvi) toimi Oulun hiippakunnan piispana vuosina 1979–2000. Hän tuli tunnetuksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon viimeisenä piispana joka kieltäytyi hyväksymästä naispappeutta.

Elämäkerta

Rimpiläinen valmistui teologian kandidaatiksi 1961 Helsingin yliopistosta. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1971 väitöskirjalla Läntisen perinteen mukainen hautauskäytäntö Suomessa ennen isoavihaa, ja julkaisi 1970-luvun aikana myös neljä muuta kirkkohistoriallista tutkimusta. Rimpiläinen työskenteli pappina Pielisensuun seurakunnassa Joensuussa sekä uskonnonopettajana Joensuun normaalilyseossa ennen valintaansa Kirkon koulutuskeskuksen johtajaksi 1974. Tästä tehtävästä hän siirtyi Oulun hiippakunnan piispaksi vuonna 1979. 
Oulun piispana Rimpiläinen profiloitui Suomen evankelis-luterilaisen kirkon näkyvimpänä ns. vanhan virkakäsityksen kannattajana. Vaikka kirkko hyväksyi naispappeuden virallisesti 1986, Rimpiläinen pitäytyi vanhaan virkakäsitykseen ja kieltäytyi kategorisesti vihkimästä naisteologeja papeiksi. Tämän vuoksi Oulun hiippakunnassa palvelleet naispapit vihittiin papeiksi muissa hiippakunnissa. Rimpiläisen monipuolinen työ piispana jäi usein mediassa naispappeusasian varjoon. Rimpiläisen seuraajaksi Oulun piispan virkaan valittiin vuonna 2000 naispappeuden hyväksyvä Samuel Salmi. 
Nykyisin Oulun tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherrana, eli tuomiorovastina, toimiva Satu Saarinen on väitellyt naispappien kokemuksista Oulun hiippakunnassa piispa Rimpiläisen aikana. Väitöskirja hyväksyttiin Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnassa vuonna 2005.  
Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Rimpiläinen on ollut  kirkon konservatiivisten järjestöjen, kuten Länsi-Suomen rukoilevaisten, SLEY:n ja Lähetyshiippakunnan, toiminnassa mukana.
Selän ojentajalihas

Selän ojentajat (lat. musculus erector spinae) ovat suuret selkälihakset, jotka alkavat lantiosta ja päättyvät kallonpohjaan. Erector spinae-lihakset koostuvat itse asiassa useista lihaksista ja jänteistä. Ne kulkevat parillisina selkärangan vieressä.
Erector spinaeta peittää rintarangan ja lantion alueella thoracolumbaalinen sidekudoskalvo. Kaulan alueella vastaavasti lihasta peittää niskaside, nuchal ligament.
Kuntosalilla niitä voi harjoittaa esimerkiksi maastavedolla ja selänojennuksella. Koska rasitus esimerkiksi selänojennuksessa kohdistuu selän ojentajien alaosaan, kutsutaan selän ojentajia usein alaseläksi.
Kaupan ala Suomessa

Kaupan ala on tavaroiden ostoon ja myyntiin keskittynyt toimiala, joka koostuu vähittäis- ja tukkukaupasta.
Tukkukaupan asiakkaana ovat yritykset, kun taas vähittäiskaupan kohderyhmänä ovat kuluttajat. Tukkukaupat myyvät tuotteita sekä vähittäiskaupalle edelleen välitettäväksi, mutta myös tuotteen loppukäyttäjille kuten teollisuudelle ja muille yrityksille.
Päivittäistavaroiden vähittäiskaupan arvo Suomessa vuonna 2014 oli noin 16,7 miljardia euroa. Suomalaiselle päivittäistavarakaupalle on ominaista ketjuuntuminen sekä hankinnan ja logistiikan keskittyminen. Vuonna 2015 S-ryhmän markkinaosuus oli 45,9 %, K-ryhmän 32,7 % ja Lidlin 9,0 % Päivittäistavaroiden myynti on keskittynyt suuriin myymälöihin. Yli tuhatneliöisten myymälöiden markkinaosuus on yli 60 %.
Kauppa on elinkeinoelämän suurin työllistäjä - vuonna 2013 alalla oli noin 123 000 suomalaista - mutta viime vuosina alan työllisyys on vähentynyt selvästi. Työttömyys ja varsinkin nuorten työttömyys ovat kaupan alalla viime vuosina kasvaneet selvästi. Kauppa on suurin alle 25-vuotiaiden nuorten työllistäjä, ja kaupan heikko työllisyyskehitys osuu kipeimmin juuri nuoriin. Alalle tyypillistä on sesongit ja ruuhkahuiput, jolloin palkataan tilapäistä työvoimaa.
Kustannus-Mäkelä

Kustannus-Mäkelä on vuonna 1971 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Perheyhtiönä toimivan yrityksen toimipaikka on Karkkilassa. Kustantamo julkaisee erityisesti lasten- ja nuortenkirjoja, harrastekirjoja ja kotimaisia dekkareita.
Kustantamon kautta julkaisseita kirjailijoita ovat muiden muassa Pirkko Arhippa, Maijaliisa Dieckmann, Merja Jalo, Mirva Saukkola, Kari Vaijärvi, Minttu Vettenterä ja Aira Vuoristo.
Mustasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy.
Paul Young

Paul Young (s. 17. tammikuuta 1956, Luton, Bedfordshire) on englantilainen poplaulaja.
Ennen soolouraansa Young oli jäsenenä yhtyeissä Kat Kool & The Kool Kats, Streetband ja Q-Tips. Vuonna 1982 hän lähti soolouralle ja julkaisi kaksi singleä "Iron Out The Rough Spots" ja "Love Of The Common People", jotka eivät olleet menestyksekkäitä. Kolmas single, joka oli cover Marvin Gayen klassikosta "Wherever I Lay My Hat (That's My Home)", sen sijaan nousi Isossa-Britanniassa listaykköseksi ja pysyi siellä kolme viikkoa.
Young menestyi ympäri Eurooppaa, sillä debyyttisooloalbumi No Parlez myi platinaa useissa maissa. Vuonna 1985 hän julkaisi singlen "Everytime You Go Away", josta tuli maailmanlaajuinen hitti.
Young esiintyi vuonna 1988 Nelson Mandelan 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi järjestetyssä konsertissa, jossa hän lauloi Crowded Housen kappaleen "Don't Dream It's Over". 1992 hän esitti kappaleen "Radio Ga Ga" yhdessä Queenin kanssa konsertissa, joka järjestettiin aiemmin menehtyneen Freddie Mercuryn kunniaksi.
Youngilla ja hänen ex-vaimollaan Stacey Smithillä on kolme lasta.
Perttu Palo

Perttu Palo (s. Isokyrössä, k. 1608 jälkeen) oli pohjalainen talonpoika ja nuijapäällikkö nuijasodassa. 
Palon isän nimen tiedetään olleen Lauri, Perttu Laurinpojan mainitaan olleen varsin varakas talonpoika Isokyrön Palon kylässä 1558. 1590-luvulla hän oli neljännesmies, joka kantoi linnaleiriveroa ratsu- ja jalkamiehiä varten. Joissakin lähteissä Palon kerrotaan olleen mukana talonpoikien Ruotsin lähetystöissä ja toimineen sitten 1596 hämäläisten talonpoikien nostattajana kapinaan. Palo oli nuijasoturien lipunkantaja ja otti osaa Nokian taisteluun. Tämän jälkeen hän pakeni Pohjois-Pohjanmaalle ja otti osaa uuden talonpoikaiskapinan järjestelyyn ja Pohjanmaan voudin Abraham Melkiorinpojan kiinniottoon Kokkolan Tarharannassa tammikuussa 1597 Hannu Krankan kanssa. Klaus Flemingin joukot vangitsivat hänet seuraavassa kuussa Santavuoren taistelussa, jonka jälkeen hänet vietiin vankeuteen Turun linnaan. Vankeudesta hän vapautui syksyllä, kun Kaarle-herttua sai linnan haltuunsa.
Judgment Day: In Your House

Judgment Day: In Your House oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä järjesti World Wrestling Federation 18. lokakuuta, 1998 Rosemont Horizonilla Rosemontissa, Illinoisissa. Se oli ensimmäinen Judgment Day, mutta 25. In Your House -tapahtuma. Kun In Your House nimen käyttö lopetettiin, Judgment Daystä tuli yksi WWF/E:n vuosittaisista PPV tapahtumista.

Taustaa

Breakdown: In Your House päättyi ristiriitaisesti, kun The Undertaker ja Kane selättivät WWF mestarin Steve Austinin. Tämän seurauksena, Vince McMahon joutui hyllyttämään tittelin. Seuraavana iltana RAW'ssa, Vince julkaisi uuden WWF -mestaruusvyön (Austinilla oli ollut oma personalisoitu versio vyöstä, Smoking Skull vyö, Fully Loadedista asti) seremoniassa ja aikoi julistaa uuden mestarin. The Undertakerin ja Kanen tultua kehään, Austin ajoi kehän ulkopuolelle jäänhoitokoneella ja hyökkäsi Vincen kimppuun, kunnes hänet pidätettiin ja vietiin ulos areenalta. Katkon jälkeen McMahon jatkoi seremoniaa ja muistutti veljeksiä, että osa sopimusta oli, että he saisivat mestaruuden vastapalveluksena, jos he puolustavat häntä Austinilta. Koska Austin oli käynyt Vinceen kiinni jo kolmesti, McMahon perui sopimuksen ja ilmoitti, että Undertaker ja Kane kohtaisivat seuraavassa PPV:ssä hyllytetystä mestaruudesta. McMahon lisäsi tähän vielä, että Austin olisi spesiaali tuomari ottelussa. RAW'ssa, Austin kertoi yleisölle, että miehen, jonka käden hän nostaa ottelun loputtua oli hänen omansa. McMahon uhkasi Austinia, että hän saisi potkut, jos uutta mestaria julistettaisi tapahtumassa.
The Undertakerin ja Kanen passitettua Vince McMahon sairaalaan, hän palasi töihin ja pian hän riisui Triple H:n WWE Intercontinental -mestaruudesta loukkaantumisen vuoksi 9. lokakuuta, 1998. Seuraavalla viikolla RAW'ssa, järjestettiin nopea turanus, missä nähtiin, kun Ken Shamrock julistettiin uudeksi Intercontinental mestariksi voittamalla finaalissa X-Pac.
Arttu Likola

Ura

Likola on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran B2-nuorten paras maalintekijä 20 osumallaan, joilla Likola sijoittui koko B2-nuorten SM-sarjan maalipörssissä kolmanneksi. Kaudella 2011–2012 hän oli JYPin B-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 15+12=27, kuten myös seuraavalla 2012–2013 kaudella A-nuorissa tehoilla 14+15=29. Likola voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Kaudella 2013–2014 hän jakoi 14 osumallaan JYPin A-nuorten sisäisen maalipörssin voiton Patrik Forsbergin kanssa ja voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Likola debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan viisi Mestis-ottelua JYP-Akatemiassa.
Kaudeksi 2014–2015 Likola teki JYP-Akatemian kanssa vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 25 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 2+3=5, mutta osa Likolan kaudesta eteni kuitenkin vielä JYPin A-nuorissa. Kaudella 2015–2016 hän oli JYP-Akatemian paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Waltteri Lehtosen jälkeen tehoilla 10+13=23. Likola oli Mestiksen karsintasarjassa tehoilla 5+3=8 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Mikko Virtasen kanssa.
Huhtikuussa 2016 Likola teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen JYPin kanssa. Hän aloitti kauden 2016–2017 kuitenkin JYP-Akatemiassa, jonka varakapteeniksi Likola nimettiin. Hän teki liigadebyyttinsä JYPissä 18. lokakuuta 2016 Rauman Lukkoa vastaan. Likola merkittiin joukkueen kakkosketjuun Henri Kannisen ja Mikko Salmion viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.52 minuuttia. Likola toimi myös JYPin kärsijänä yhden kahden minuutin jäähyn ajan joukkueen saamasta rangaistuksesta liian monesta pelaajasta jäällä. Liigauransa avausmaalin hän teki 10. helmikuuta 2017 Saimaan Palloa vastaan. Likola pelasi suurimman osan alkukaudestaan lopulta Akatemian vahvuudessa ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+14=28. Siirtotakarajan jälkeen hän jäi kuitenkin JYPin vahvuuteen. Likola teki siellä 21 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 3+2=5. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Alkukaudella 2017–2018 Likola pelasi JYPissä 19 runkosarja- ja kuusi Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Likola pelasi myös kymmenen ottelua lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä. Hän jäi JYPissä melko pieneen rooliin ja lopulta SM-liigan siirtotakarajalla maaliskuussa 2018 seura vuokrasi Likolan loppukaudeksi Saimaan Palloon.
Kaudeksi 2018–2019 Likola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Hän oli Suomen Cupissa tehoilla 3+5=8 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Waltteri Lehtosen ja Paavo Tynin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Jesse Pelamon jälkeen. Likola pelasi runkosarjassa 13 ottelua, kunnes marraskuussa 2018 hänen sopimuksensa KeuPan kanssa purettiin yhteisymmärryksessä, kun Likola halusi pitää toistaiseksi taukoa jääkiekosta.

Muuta

Likola valmistui ylioppilaaksi Voionmaan lukiosta syksyllä 2013.
Antti Pelttari

Perhe

Antti Pelttari on naimisissa ja hänellä on 3 lasta.

Ura

Vuosina 1998–2005 hän oli valiokuntaneuvos eduskunnan ulkoasiain- ja puolustusvaliokunnissa. Pelttari aloitti sisäasiainministeriön kansainvälisten asioiden yksikön ylijohtajana vuonna 2005, mutta on tehtävästä virkavapaalla. Vuoden 2009 alusta Pelttari toimi sisäministeri Anne Holmlundin poliittisena valtiosihteerinä.
Antti Pelttarin oli määrä toimia Ilkka Salmen sijaisena Supon määräaikaisena päällikkönä vuoden 2016 alkuun saakka, mutta Salmi erosi virasta vuoden 2015 lopussa ja Pelttari jatkoi tehtävässä.
Sata-Häme Soi

Sata-Häme Soi on Ikaalisissa vuosittain järjestettävä harmonikkamusiikin ympärille rakentuva festivaali, joka pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Tapahtuman alkuunpanija oli silloinen Ikaalisten kansalaisopiston rehtori, innokas musiikkimies Heikki Eränen. Tärkeänä tekijänä juuri Ikaalisten kehittymiselle Suomen eräänlaiseksi harmonikkakeskukseksi on ollut vahva paikallinen musiikkiperinne. Sata-Häme Soi muodostui nopeasti Suomen suurimmaksi alan tapahtumaksi varsinkin sen ensimmäiseksi taiteelliseksi johtajaksi kutsutun Lasse Pihlajamaan ansiosta.  Vuonna 2007 tapahtumassa kävi yli 30 000 festivaalivierasta, joista konserttilipun lunastaneita oli 13 500.
Festivaaliin kuuluu Kultaisen ja Hopeisen Harmonikan kilpailut. Kansainvälinen Primus Ikaalinen -kilpailu oli suunnattu nuorille varietee- ja viihdemusiikin taitajille.
Sata-Häme Soi -juhlien toiminnanjohtajana on toiminut vuodesta 2012 Ulla Majuri. Juhlien taiteellinen johtaja on Niko Kumpuvaara.
Festivaali järjestää vuosittain maaliskuussa Suuren Harmonikkaristeilyn Turusta Tukholmaan Silja Europalla samaan tapaan kuin kansanmusiikin ja -tanssin harrastajat järjestävät Folklandia-risteilyn.
Vuonna 2018 kerrottiin Sata-Häme Soi -tapahtuman olevan vakavissa talousvaikeuksissa ja koko festivaalin olevan vaarassa loppua kokonaan. Taustalla ovat Ikaalisista johdetun Suomen Harmonikkaliiton ja Sata-Häme Soi ry:n hallituksen välille syntyneet erimielisyydet vuosittain järjestettävän Suuren Harmonikkaristeilyn tuottojen jaosta. Riidan vuoksi Suomen Harmonikkaliitto järjesti tammikuussa 2018 oman harmonikkaristeilynsä, joka vei noin puolet Sata-Häme Soin maaliskuisen risteilyn osallistujista. Tämän seurauksena Sata-Häme Soi -festivaalin liikevaihto putosi vuoden 2017 560 000 eurosta vuoden 2018 410 000 euroon. Samalla festivaali putosi pois valtion avustamien suurten festivaalien joukosta. Vuonna 2018 Sata-Häme Soi -tapahtumalla oli tappiota ja ostovelkoja noin 166 000 euroa ja lisäksi velkaa Ikaalisten kaupungille noin 64 000 euroa. Ikaalisten kaupunginhallituksen ja -valtuuston on tarkoitus päättää festivaalin kohtalosta syksyn 2018 aikana.
Eero Saleva

Eero Yrjänä Saleva (s. 7. lokakuuta 1995 Tuusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Tommy Ekblom. Vuoteen 2017 asti hän edusti Sjundeå IF:ää.
Kalevan kisoista Saleva on saavuttanut 10 000 metriltä kultaa 2019 sekä 5 000 metrin juoksusta hopeaa vuonna 2018 ja pronssia 2017 ja 2019. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 3 000 metrin juoksusta hopeaa 2019 ja pronssia 2018.
Ennätyksikseen hän on juossut 1 500 metrillä ajan 3.49,66, 3 000 metrillä 8.11,65, 5 000 metrillä 14.02,30, 10 000 metrillä 29.51,52 ja puolimaratonilla 1.07.37.
Terapia

Psykoanalyysi

Psykoanalyysissä tavoitteena on, että potilas tulee tietoiseksi omista tiedostamattomista pyrkimyksistään terapeutti-potilas -dialogin myötä. Potilas saa puhua vapaasti ajatuksistaan ja mielikuvistaan terapeutille. Hänen ei tarvitse erityisesti keskittyä lapsuuden tapahtumiin, vaan lapsuuden kokemuksiin liittyvät toiveet ja pelot tulevat esiin potilaan kokemissa tunteissa analyytikkoa kohtaan. Psykoanalyysi kestää hoitona yleensä 4-7 vuotta.

Kirjallisuusterapia

Kirjallisuusterapiassa käytetään valmista kirjallista aineistoa ryhmämuotoisen terapian välineenä. Terapeuttisuus ryhmässä perustuu läsnäolijoiden väliseen vuorovaikutukseen, jossa jäsenten kirjoituksista annettu ja saatu palaute on keskeistä.