google/wiki40b huggingface dataset:
Marc Denis

Seurajoukkueissa

Colorado Avalanche varasi Denisin numerolla 25 vuoden 1995 varaustilaisuudessa. Denis oli nuorena erittäin lupaava maalivahti. Hän pelasi QMJHL-juniorisarjassa kaudet 1994–1997. Viimeisenä kautenaan Chicoutimi Saguenéensissa Denis valittiin koko Kanadan tärkeimpien juniorisarjojen Canadian Hockey Leaguen parhaaksi maalivahdiksi.
Denis siirtyi Coloradon organisaatioon jo keväällä 1997 juniorisarjojen loputtua ja pelasi yhden NHL-ottelunkin kaudella 1996–1997. Seuraavat kaksi kautta hän kuitenkin pelasi vielä pääasiassa farmissa AHL:n Hershey Bearsissa. Kaudella 1999–2000 Denis nousi Patrick Royn kakkosmaalivahdiksi. Seuraavana kesänä Colorado kauppasi maalivahtinsa kuitenkin Columbus Blue Jacketsiin, josta sai vastineeksi varausoikeuden.
Kahdella ensimmäisellä kaudella Columbuksessa Ron Tugnutt ja Denis jakoivat peliajan melko tasan, mutta vuodesta 2002 vuoteen 2006 Denis oli Columbuksen ykkösmaalivahti. Kaudella 2002–2003 hän teki NHL-ennätyksen pelattujen minuuttien määrässä. Denis torjui kauden aikana 77 ottelussa ja pelasi yhteensä 4 511 minuuttia. Tampa Bay Lightningiin Denis siirtyi kesällä 2006. Tampa antoi vaihdossa Denis'stä maalivahti Fredrik Norrenan ja hyökkääjä Fredrik Modinin. Pian vaihtokaupan jälkeen Tampa Bay ja Denis allekirjoittivat kolmevuotisen sopimuksen. Tampassa Denis ei kuitenkaan onnistunut ja toisella kaudellaan 2007–2008 hänet tiputettiin heikon alkukauden jälkeen farmiin Norfolk Admiralsiin. Kesällä 2008 Tampa Bay osti ulos Denisin sopimuksen.
Denis teki kaudeksi 2008–2009 sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Hän pelasi kauden aikana vain yhden NHL-ottelun. Pääosan kaudesta Denis pelasi AHL:n Hamilton Bulldogsissa (runkosarjassa 46 ja pudotuspeleissä kuusi ottelua). Hän lopetti uransa tähän kauteen.
Kaudella 2010–2011 Denis toimi vuosilta 1994–1997 tutun QMJHL-joukkue Chicoutimi Saguenéensin maalivahtivalmentajana.
Eppu Salminen

Työura

Salminen opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla vuosina 1985–1986, ja aloitti sen jälkeen opinnot Teatterikorkeakoulussa.
Salminen on tehnyt uransa tärkeimmät roolityöt teatterissa. Hän on näytellyt monia suuria päärooleja Hitleristä Katto-Kassiseen. Salminen on ollut muun muassa Tampereen Teatterin ja Helsingin kaupunginteatterin palkkalistoilla.
Hän on esiintynyt muun muassa Nousukausi-elokuvassa ja Tahdon asia -televisiosarjassa. Salminen on myös juontanut Ennätystehdas-ohjelmaa. Keväällä 2009 hän teki siskonsa Krisse Salmisen kanssa yhteisen televisio-ohjelmasarjan Ne Salmiset. Eppu Salminen osallistui kilpailijana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan 2. tuotantokaudella sijoittuen neljänneksi parinsa Anna Sainilan kanssa. Salminen toimii myös juontajana Radio Novalla syksystä 2010 alkaen.
Hän on ääninäytellyt Keniä elokuvassa Toy Story 3.
Hän piti 2016–2017 sapattivuoden näyttelemisestä asumalla Korsikan saarella pienessä vuoristokylässä. Hänellä on päärooli vuoden 2018 Viikinkisaaren kesäteatterin musiikkikomediassa Aatamin puvussa ja vähän Eevankin.

Teatterikorkeakoulu

Salminen aloitti Teatterikorkeakoulussa opiskelun vuonna 1986 päästyään sinne kolmannella yrittämällä. Hän kuitenkin piti välivuoden koulusta Teatterikorkeakoulun vuoden 1987 tapahtumien jälkeen. Välivuoden aikana hän suoritti siviilipalveluksen. Välivuoden jälkeen hän palasi kouluun, mutta valmistui lopulta koulusta vasta 2000-luvulla.
Salmisen lopputyö Teatterikorkeakoulusta ilmestyi Lasten ristiretki -nimisenä kirjana vuonna 2009. Kirja kuvaa Salmisen näyttelijäksi kasvua. Tärkeässä osassa on Teatterikorkeakoulun tapahtumat vuonna 1987, kuten Jumalan teatteri ja sitä seuranneet levottomuudet sekä Jouko Turkan opetusmenetelmät.

Yksityiselämä

Salmisen isä on television tietovisailuista tuttu Reijo Salminen ja äiti Lahden kaupunginteatterin näyttelijä Kaarina Turunen. Stand up -koomikko, näyttelijä Krisse Salminen on Eppu Salmisen sisar.
Salmisella on kuusi lasta: Roope (Minna Turusen kanssa), Santtu (Riitta Havukaisen kanssa) ja neljä lasta käsikirjoittaja Kaisa Kuikkaniemen kanssa. Salminen asuu perheineen Korsikalla.
Salminen on myös Tampereella, Turussa ja Helsingissä sijaitsevien Hook Wings -nimisten kanansiipiravintoloiden osaomistaja.
Mayenne (Mayenne)

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyys on joen rannalla oleva karolingien linna Château de Mayenne. Linna on tuhat vuotta vanha ja yksi Euroopan parhaiten säilyneitä keskiaikaisia linnoja. Linnasta on näkymät Mayennejoelle ja itäisiin kaupunginosiin. Linnan suureen pihaan, joka on nykyään puisto, rakennettiin 1800-luvun lopulla teatteri. Nykyään linnassa on museo, jossa on mahdollista tutustua merkittäviin karolingilaisiin sekä linnan tuhatvuotiseen historiaan. Museossa on myös esillä esineitä jotka löydettiin vuonna 1996 tehdyissä kaivauksissa.
Igor Rakočević

Ura

Nuoruusvuotensa Rakočević pelasi KK Crvena zvezdassa, jossa hän voitti Jugoslavian mestaruuden. Myös hänen isänsä oli pelannut seurassa, joka oli osasyy seuran valintaan. Serbiasta hän siirtyi KK Budućnost Podgoricaan, jossa hän voitti Jugoslavian-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kahden kauden jälkeen Rakočević varattiin NBA:han, jossa hän pelasi ainoastaan yhden kauden. Hän ei saanut joukkueessa paljon peliaikaa, mutta kehittyi paljon NBA-vuotensa aikana.
Palattuaan NBA:sta hän siirtyi takaisin KK Crvena zvezdaan. Rakocevic voitti Serbian cupin ja hänet valittiin Adrianmeren liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden jälkeen hän siirtyi Pamesa Valenciaan. Valenciasta hän siirtyi toiseen espanjalaisseuraan, Real Madridiin. Vuonna 2006 hän teki Tau Ceramican kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Tau Ceramicassa hän voitti ensimmäisen Espanjan-mestaruutensa sekä Espanjan Supercupin. Hänen piste-ennätyksensä Euroliigassa on 31.
Kaudeksi 2009–2010 Rakočević siirtyi Efes Pilsenin.
Jakke Leivo

Jakke Leivo on suomalainen basisti ja musiikkipedagogi. Hän on bassonsoitonopetuksen uranuurtaja Suomessa ja toimi bassonsoiton yliopettajana Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolla sekä Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Jakke Leivo on soittanut mm. Islanders, Matthews, T.T. Oksala, kokeileva yhtye Taju ja Kaamos -yhtyeissä. Lisäksi hän on uransa aikana säestänyt pidempiaikaisesti monia solisteja mm. Kirkaa ja Hectoria sekä soittanut myös heidän levyillään.
Stoned in Love

Tom Jonesin laulu

Tom laulaa kappaleen kevyemmin kuin aiemmin, ja monet kuuntelijat eivät aluksi tunnista sitä Tom Jonesin laulamaksi.

Musiikkivideo

Videon on ohjannut Phil Griffin. Video kertoo naisesta ja miehestä, jotka ajavat autoa aavikolla ja ryöstävät paikkoja. Miehen nimi on Tom Jones Bandit, koska hän pitää videossa kokoajan Tom Jones -naamaria päässään. Lopussa poliisit paljastavat kuka piilee naamarin takana. Nainen rakastaa naamarimiestä, ei oikeaa miestä naamarin takana. Video on kuvattu Yhdysvalloissa.
Japanilainen elokuva

Japanin ensimmäiset elokuvat valmistuivat aivan 1800-luvun lopussa. Varhaisimmat teokset olivat katuelämää kuvaavia dokumentteja ja geishojen tanssiesityksiä. Teatterin ja elokuvan raja oli häilyvä: suuri osa elokuvista kuvasi kabuki-esityksiä ja mykkäelokuvien kertojilla (benshi) oli huomattava asema. Parhaat kertojat olivat elokuvatähtien kaltaisia kuuluisuuksia ja he katosivat vasta äänielokuvan myötä 1930-luvulla. Maan elokuvateollisuus kasvoi kaupungistumisen ja massakulttuurin syntymisen myötä huomattavasti ja tuotti 1920-luvun lopun ja toisen maailmansodan välissä yli kymmenen tuhatta pitkää elokuvaa. Lyhyt iloinen 1920-luku päättyi Kantōn suureen maanjäristykseen, jonka jälkeen yleisö alkoi suosia vakavampia aiheita: historiallista draamaa ja romantiikkaa. Lamavuosina ohjaajat ryhtyivät käsittelemään erityisesti alemman keskiluokan ja työväestön sekä japanilaisen naisen ahdinkoa. Sodan alettua elokuva valjastettiin propagandan palvelukseen.
Japanilaisen elokuvan kulta-aikaa oli 1950-luku. Akira Kurosawa teki ensimmäiset elokuvansa 1940-luvulla ja voitti Venetsian elokuvajuhlien hopeisen leijonan teoksellaan Rashōmon (1950). Muita hänen mestariteoksiaan ovat Seitsemän samuraita vuodelta 1954 ja Ikiru, sotaa edeltävän draaman humanismia ja realismia jatkava teos vuodelta 1952. Kenji Mizoguchi aloitti vuorostaan työskentelyn jo 1920-luvulla kuvaten erityisesti naisten kohtaloa – hänen tunnetuin teoksensa on myös hopeisen leijonan voittanut Ugetsu – kalpean kuun tarinoita. Kaikkein merkittävimpänä ohjaajana monet pitävät kuitenkin Yasujirō Ozua, joka loi minimalistisia kuvauksia japanilaisesta perheestä. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluu keskimääräisen perheen hajoamista kuvaava hiljainen, eleginen tarina Ensimmäinen matka vuodelta 1953. 1960-luvulla television yleistymisen myötä elokuvan merkitys väheni ja lippumyynti laski viidesosaan huippuluvuistaan. Kallimman tuotannon korvasivat gangsterit, teinielokuvat, hirviöteemat (Godzilla) ja pehmoporno. Japanilaisen elokuvan ovat pitäneet elinvoimaisena erityisesti itsenäiset ohjaajat, kuten Nagisa Ōshima, Shōhei Imamura ja Jūzō Itami.
Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus

Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry (TTVK) on voittoa tavoittelematon yhdistys, joka valvoo jäsenorganisaatioidensa tekijänoikeuksia sekä tekee tekijänoikeudellista tiedotus- ja koulutustyötä. TTVK:n toiminnanjohtajana toimii Jaana Pihkala.
Koska tekijänoikeusloukkaukset ovat asianomistajarikoksia, tekijänoikeuksien haltijoiden täytyy itse huolehtia oikeuksiensa valvonnasta. TTVK edustaa oikeudenhaltijoita valtakirjoin.
TTVK tarjoaa myös yleistä tekijänoikeusneuvontaa, tuottaa tekijänoikeudellista opetusaineistoa ja tiedottaa ajankohtaisista tekijänoikeutta ja piratismia koskevista aiheista. Lisäksi TTVK tarjoaa tekijänoikeuskoulutusta muun muassa viranomaisille ja järjestää maksuttomia kouluvierailuja ympäri Suomea.

Toimet Pirate Bayn estämiseksi Suomessa

TTVK ilmoitti toukokuussa 2011 haluavansa estää The Pirate Bay -sivustolle pääsyn Suomesta. Lokakuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus määräsi Elisan estämään asiakkaidensa pääsyn sivustolle. Elisa ilmoitti valittavansa käräjäoikeuden päätöksestä hovioikeuteen, mutta aloitti TTVK:n vaatimusten mukaisen sivustojen estämisen ulosottoviranomaisen täytäntöönpanomääräyksen mukaisesti 9.1.2012. Estolistalla olivat mm. osoitteet piraattilahti.fi ja piraatti.fi, jotka torrent-tiedostojen jakamisen sijaan johtavat Electronic Frontier Finlandin sivuille. Effin varapuheenjohtaja Ville Oksanen totesi virheen osoittavan, millä tasolla viranomaisten toiminta asiassa on ollut. Pian Elisan aloitettua sivustojen suodattamisen pääsy TTVK:n internet-sivuille katkesi. TTVK:n silloinen toiminnanjohtaja Antti Kotilainen epäili syyksi palvelunestohyökkäystä. Sivusto oli saavuttamattomissa usean päivän ajan. Seuraavana päivänä TTVK:n toimistoon lähetettiin sähköpostitse pommiuhkaus Anonymous-liikkeen nimissä, mutta myöhemmin liikkeen edustajaksi ilmoittautunut taho kielsi osallisuuden Twitter-viestillä. Poliisi on aloittanut tutkinnan uhkauksesta.

Chisugate

Vuonna 2012 TTVK vaati 10-vuotiaan tytön isältä 600 euron korvausta väittäen tytön jakaneen Chisun musiikkia luvatta. Samassa yhteydessä TTVK vaati tytön isää allekirjoittamaan vaitiolosopimuksen. Tytön isä kieltäytyi maksamasta, jonka jälkeen TTVK teki asiasta tutkintapyynnön, jolloin poliisi takavarikoi tytön tietokoneen tutkimuksia varten. TTVK:n edustajan mukaan ei ole mahdollista, että joku lataa musiikkia tietämättään.   29. marraskuuta 2012 uutisoitiin, että tytön isä ja TTVK ovat neuvotelleet asiasta ja päässeet sopimukseen. Sopimuksen mukaan tytön isä maksaa korvauksia 300 euroa. TTVK peruutti tutkintapyynnön, joten poliisi lopetti esitutkinnan. Tyttö saa tietokoneensa takaisin. Electronic Frontier Finland teki 27. marraskuuta 2012 eduskunnan oikeusasiamiehelle ja oikeuskanslerille tutkintapyynnön Helsingin käräjäoikeuden ja poliisin toiminnasta. Eduskunnan apulaisoikeusasimies Jussi Pajuoja päätyi 12. joulukuuta 2012 julkaistussa selvityksessään siihen, etteivät sen paremmin poliisi kuin käräjäoikeuskaan rikkoneet tutkintaa tehdessään lakia tai hyvää hallintotapaa.
Tina Robnik

Tina Robnik (s. 30. heinäkuuta 1991) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Luče -seuraa.
Robnik kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin suurpujottelussa joulukuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan 15:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän laski ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2017 ollen yhdeksäs.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Robnik osallistui suurpujotteluun, jossa hänet hylättiin ensimmäisen laskun jälkeen. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti suurpujottelun toisella kierroksella.
Robnik on voittanut kolme Euroopan cupin osakilpailua.
Corrado Provera

Corrado Provera (s. 18. tammikuuta 1941 Torino, Italia) on italialainen moottoriurheilun taustavaikuttaja. Provera ei itse ajanut koskaan kilpaa, vaan ajautui moottoriurheiluun muita reittejä. Provera suhtautui silti aina intohimoisesti moottoriurheiluun, mikä kävi selväksi monista hänen lausunnoistaan. Proveran tunnetuin työ moottoriurheilussa oli Peugeot’n palkkalistoilla, ensin Formula 1 -sarjassa ja sitten rallissa. Peugeot’n F1-taival päättyi ilmiriitaan Alain Prostin johtaman Prost Grand Prixin kanssa.
Peugeot’n vetäydyttyä F1:stä Provera keskittyi täysin Peugeot’n rallitoiminnan johtoon. Peugeot oli vuonna 1999 esitellyt uuden Peugeot 206 WRC:n. Proveran alaisuudessa Marcus Grönholm voitti kuljettajien maailmanmestaruudet vuosina 2000 ja 2002. Peugeot voitti Peugeot 206:lla tallien maailmanmestaruuden vuosina 2000, 2001 ja 2002. Kun Peugeot vaihtoi uuteen Peugeot 307 WRC:hen, menestystä ei tullut toivotulla tavalla. Peugeot päättikin vetäytyä rallin MM-sarjasta vuoden 2005 jälkeen. Tätä ennen Provera vetäytyi eläkkeelle.
Asciano

Nähtävyyksiä

Ascianon tärkeimpiä nähtävyyksiä on benediktiiniläisluostari Abbazia di Monte Oliveto Maggiore.
Protoindoeurooppalaiset

Protoindoeurooppalaisilla (kantaindoeurooppalaiset) tarkoitetaan indoeurooppalaisen kantakielen hypoteettisia puhujia, esihistoriallista väestöä kuparikaudella noin 4000 eaa. 
Kaikki jollain tavalla vahvat tiedot indoeurooppalaisista perustuvat ensisijaisesti vertailevaan kielitieteeseen ja toissijaisesti arkeologiaan. Indoeurooppalainen kielikunta, kuten monet muutkin kielikunnat, ei ole geneettisesti yhtenäinen kokonaisuus, eivätkä sellainen välttämättä olleet protoindoeurooppalaisetkaan. Seuraavat käsitykset on laajasti hyväksytty, mutta nekin ovat rekonstruktioihin perustuvia hypoteeseja.
Kantaindoeurooppalaiset olivat patrilineaarinen yhteisö, luultavasti puolipaimentolaisia, jotka saivat elantonsa karjan- ja lampaidenkasvatuksesta. Heillä oli hevosia ja naudalla oli tärkeä rooli niin uskonnossa, mytologiassa kuin käytännön elämässä. Heillä oli monijumalinen uskonto, jossa keskeistä olivat uhrausriitit ja jota luultavasti johti pappiskasti. Kurgaanihypoteesin mukaan vainajat haudattiin maakumpuihin. Tärkeät henkilöt haudattiin omaisuutensa ja mahdollisesti myös palvelijoidensa ja vaimojensa kanssa (ihmisuhrit). 
Indoeurooppalaisilla on todisteita sakraalisesta kuninkuudesta, joka antaa olettaa, että heimopäällikkö oli samalla ylipappi. Monet indoeurooppalaiset kansat tuntevat jaon kolmeen luokkaan: papistoon, sotureihin ja talonpoikiin. Georges Dumézil on olettanut jaon olleen alkuindoeurooppalainen. Mikäli erillinen soturiluokka oli, se luultavasti käsitti naimattomia nuoria miehiä. Useiden indoeurooppalaisten kansojen initiaatioriitit antavat olettaa, että soturiluokka identifioi itsensä susiin tai koiriin.
Teknologisesti rekonstruktiot viittaavat varhaiseen pronssikauteen: pronssia käytettiin työkaluihin ja aseisiin. Hopea ja kulta olivat tunnettuja. Lampaita pidettiin villan takia ja kudontaa harjoitettiin kankaiden tuottamiseen. Pyörä oli tunnettu, ja sitä käytettiin ainakin härkävetoisissa vaunuissa, ja myöhempi kantaindoeurooppalainen sotaväki on saattanut käyttää myös hevosten vetämiä vaunuja.
Sky Witness

Living on brittiläinen televisiokanava, jonka omistaa Virgin Media Television. Kanava perustettiin 1. syyskuuta 1993 nimellä UK Living, mutta UK-sana otettiin pois nimestä vuonna 1997. Kanava tunnetaan myös nimillä LivingTV ja LIVINGtv. 
Kanavan logo on muuttunut neljä kertaa, nykyisessä logossa lukee purppuran värisellä tekstillä ”LIVING”.
Mikko Kuustonen

Musiikkiura

Mikko Kuustonen julkaisi ensimmäisen soololevynsä jo 1979, mutta suuremmalle yleisölle hän tuli tutuksi vasta Q.Stone-yhtyeen myötä, jonka Kuustonen perusti 1980-luvun lopussa yhdessä kitaristi Heikki Silvennoisen kanssa. Vuosina 1979–1987 hän toimi laulaja-kitaristina Pro Fide -nimisessä gospel-yhtyeessä. Kuustosen sooloura lähti kunnolla käyntiin 1990-luvun alkupuolella.
Yhteistyö Silvennoisen kanssa on jatkunut Q.Stonen jälkeenkin. Mikko Kuustonen on vieraillut huumorisketsisarjassa Kummeli kaksi kertaa vuonna 1993. Kuustonen on mukana Silvennoisen ja Pepe Ahlqvistin SF-Blues-yhtyeen vuonna 2005 julkaistulla levyllä Joutomailla. Kuustonen on levyttänyt myös kaksi albumia yhdessä Esa Kaartamon ja Edu Kettusen kanssa.
Vuonna 2011 Kuustoselle myönnettiin Juha Vainio -palkinto työstään lauluntekijänä.
Kuustonen nähtiin myös Vain elämää -sarjan viidennellä kaudella.
Kuustonen lähtee yhdeksän vuoden keikkatauon jälkeen esiintymislavoille maaliskuussa 2017 ja häneltä ilmestyi keväällä 2017 myös uusi albumi.

Ura musiikin ulkopuolella

Musiikkiuransa ohella Kuustonen on kiertänyt kehitysmaita kirjoittaen ja tuottaen materiaalia lehtiin, radioon ja televisioon. Tuotantoyhtiönsä Medicine Man Productions Oy:n kautta Kuustonen on toteuttanut televisiodokumentteja ja tukenut kansalaisjärjestöjä kestävän kehityksen tiedotustyössä. Vuonna 1998 Mikko Kuustonen nimitettiin ensimmäisenä suomalaisena YK:n hyväntahdon lähettilääksi. Seuraavana vuonna hänet palkittiin myös Kirkon rauhanpalkinnolla. Vuonna 2003 hänet nimitettiin vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi. Mikko Kuustosen elämäkerta Q: Lauluntekijän tarina ilmestyi vuonna 2006. Kirja on kirjoitettu yhdessä Jaakko Heinimäen kanssa.
Kuustonen toimi TV2:n Mansikkapaikka-keskusteluohjelman isäntänä 2007–2010.  Vedetään hatusta -viihdeohjelman juontajana hän toimi sarjan toisella tuotantokaudella. Kuustonen toimii myös yhtenä Hyvät ja huonot uutiset sekä Pop’n’Roll -ohjelmien vakiopanelistina.
Mikko Kuustonen on tehnyt yhteistyötä Jukka Perkon kanssa Hidas Oy:n nimissä.

Yksityiselämä

Kuustonen oli naimisissa Marita Kuustosen kanssa 32 vuotta. Heidän avioeronsa astui voimaan keväällä 2014. Kuustosten tyttäret Iina ja Minka Kuustonen ovat näyttelijöitä. Toukokuussa 2018 Mikko Kuustonen avioitui koreografi Hanna Brotheruksen (s. 1968) kanssa. 
Kuustonen on itse kertonut julkisuudessa päihdeongelmistaan, mutta on ollut raittiina vuodesta 2004 saakka. Hän on kuulunut nuorena herätysliikkeeseen ja kärsinyt myöhemmin myös mielenterveysongelmista. Kuustonen on kertonut olevansa värisokea.
Hänellä oli 5 sisarusta. Isä oli töissä kaivoksella Oravikoskella, Leppävirran kunnassa. Koomikko Sami Hedberg on Kuustosen sisarenpoika.
Ensisilmäyksellä (7. tuotantokausi)

Rooleissa

Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä hahmoista

Jaksot

Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä jaksoista
Patarei

Patarei (vir. Patarei vangla) on Tallinnassa sijaitseva entinen vankila. Vankilassa toimi myös teloitusosasto, joka oli viimeisen kerran käytössä vuonna 1991. Nykyään vankila on tyhjillään ja siellä on pieni vankilamuseo. Vankila suljettiin 7. lokakuuta 2016 ja rakennuksien tulevaisuus on vielä auki.
Paikan rakennutti Venäjän keisari Nikolai I alun perin linnoitukseksi. Se valmistui vuonna 1840, jonka jälkeen se toimi sotilaiden kasarmina. Vuonna 1920 se muutettiin vankilaksi, joka lopetettiin vuonna 2002. Sen jälkeen rakennuksessa toimi vielä muutaman vuoden vankilasairaala.
Ousainou Darboe

Ousainou Darboe (s. 8. elokuuta 1948) on gambialainen poliitikko. Hän johtaa maan Yhdistynyttä demokraattipuoluetta (UDP).
Darboe on ollut ehdolla Gambian presidentinvaaleissa vuosina 1996, 2001 ja 2006. Viimeisimmällä kerralla hän sai 26,7 % äänistä häviten Yahya Jammehille.
Atanarjuat – nopeajalka

Juoni

Pahantahtoinen šamaani Tungajuaq saa aikaan vuosien vihanpidon vaeltavassa inuittiyhteisössä. Aikuisiksi varttuneet veljekset Amaqjuaq ja Atanarjuat  haastavat vuosia myöhemmin Tungajuaqin vallan. Atanarjuat rakastuu kauniiseen Atuatiin, ja tunne on molemminpuolista vaikka Atuat on luvattu Okille, leirinjohtajan töykeälle pojalle. Atanarjuat veljineen voittaa taistelun Atuatista, mutta Oki vannoo yhä kostoa ja yrittää tappaa veljekset heidän nukkuessaan. Amaqjuaq kuolee, mutta Atanarjuat pääsee kuin ihmeen kaupalla pakoon, juoksee alasti keväisellä jäätiköllä ja saa taikavoimat apuunsa Okin joukkojen torjumiseksi. Atanarjuat pääsee turvaan vanhan pariskunnan luo, joka on paennut riitaisasta yhteisöstä vuosia aiemmin. Heidän avullaan Atanarjuat kokoaa itsensä, kostaa veljensä kuoleman ja tuo taas rauhan yhteisöön.
MeVEA

Historia

Mevea on perustettu Lappeenrannan Yliopiston spin-off yrityksenä vuonna 2005.
Pyhän Vasilin katedraali

Pyhän Vasilin katedraali tai Pokrovan Jumalanäidin kirkko (ven. Собор Василия Блаженного, Храм Покрова Божией Матери, Покровский Собор, что на Рву) on ortodoksinen kirkko Moskovan punaisella torilla. Katedraali on omintakeinen sekoitus itämaisia ja länsimaisia vaikutteita, ja sen värikkäät kierteiset kupolit ovat Venäjän ja Moskovan tunnetuimpia symboleita. Kirkko rakennettiin 1555–1561 Iivana Julman hallituskaudella Venäjän Kazanin kaanikunnasta saavuttaman voiton kunniaksi.

Rakentaminen

Kirkon alkuperästä ja suunnittelijasta on useita tarinoita. Sen piirsi perimätiedon mukaan arkkitehti Postnik Jakovlev, jota kutsuttiin lisänimellä Barma. Toisen tarinan mukaan Jakovlev ja Barma olisivat eri henkilöitä. Kolmannen kertomuksen mukaan kirkon suunnitteli nimettömäksi jäänyt italialainen arkkitehti, sillä monet läheisen Kremlin rakennuksista ovat ulkomaalaisten insinöörien tekoa. Tarinan mukaan arkkitehdin silmät puhkaistiin, jotta tämä ei enää myöhemmin voisi rakentaa mitään yhtä vaikuttavaa.
Vasilin katedraali koostuu itse asiassa yhdeksästä erillisestä kirkosta, jotka on rakennettu yhteiselle perustukselle. Jokainen kappeleista on omistettu eri pyhimykselle, ja kokonaisuuden kruunaa muita korkeampi keskuskupoli. Kirkon edessä on Kuzma Mininin ja Dmitri Požarskin patsas vuodelta 1818, joka vuonna 1936 siirrettiin nykyiselle paikalleen, koska se haittasi sotilasparaateja ja puoluejuhlallisuuksia.

Vallankumouksen jälkeen

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Vasilin katedraali ja sen omaisuus otettiin valtiolle. Kirkonkellot otettiin alas ja sulatettiin. Katedraalin viimeinen kirkkoherra Ioann Vostorgov ammuttiin. Pian kirkko suljettiin ja siitä tehtiin museo 1923. Lazar Kaganovitšin aloitteesta kirkko piti siirtää osana Moskovan kaupunkikuvan laajamittaisia uudelleenjärjestelyitä 1930-luvulla ja jotta punainen tori saataisiin paremmin paraatikäyttöön. Stalin kuitenkin viime hetkessä esti katedraalin siirtämisen kuuluisilla sanoillaan "Лазарь! Поставь на место!" eli "Lazar! Laita se takaisin paikoilleen!" Kirkossa suoritettiin arkeologisia kaivauksia 1920-luvulla ja restaurointityöt aloitettiin 1960-luvulla.