google/wiki40b huggingface dataset:
Ute Lemper

Ute  Gertrude Lemper (s. 4. heinäkuuta 1963 Münster, Länsi-Saksa) on saksalainen laulaja, näyttelijä, lauluntekijä, tanssija ja kuvataiteilija. Hänet tunnetaan etenkin kabaree-lajityypin taitajana ja Kurt Weillin laulujen tulkitsijana.
Ute Lemper varttui katolilaisessa perheessä. Hänen isänsä toimi pankinjohtajana ja äiti lauloi oopperassa. Ute-tytär otti piano-, laulu- ja tanssitunteja, toimi avustajana paikallisessa teatterissa ja liittyi 16-vuotiaana jazz-rock-yhtyeeseen nimeltä Panama Drive Band. Hän opiskeli kölniläisessä tanssiakatemiassa ja Max Reinhardtin draamakoulussa Wienissä. 1980-luvun alussa hän alkoi esittää Länsi-Berliinissä Kurt Weillin lauluja pianistin kanssa pienissä klubeissa ja levytti niistä pienipainoksisen albumin. Se kantautui suuren Decca Records -levy-yhtiön päättäjien tietoon, ja he tekivät Lemperin kanssa sopimuksen Weillin koko tuotannon levyttämisestä.

Näyttämörooleja

Lemper on ollut mukana muun muassa Cats-musikaalin ensimmäisessä wieniläisversiossa sekä näytellyt Sally Bowlesin roolissa Cabaret-musikaalissa Pariisissa, mistä hänelle myönnettiin Molière-palkinto. Velma Kellyn roolin Chicago-musikaalissa hän teki New Yorkissa ja Lontoossa, jossa hänet palkittiin Laurence Olivier -palkinnolla. Vuonna 1991 Maurice Béjart kirjoitti baletin La mort subite Ute Lemperin tanssittavaksi. Sitä esitettiin Pariisissa ja Saksassa. 1990-luvun lopulla Lemper kuitenkin jätti teatterityön.

Elokuvarooleja

Ute Lemper näytteli Marie-Antoinetten roolissa Pierre Granier-Deferren vuonna 1989 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa L’Autrichienne. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Prorva (Ivan Dykhovichny 1992), Bogus (Norman Jewison 1996), Jean Galmot, aventurier (Alain Maline 1990), Peter Greenawayn Prosperon kirjat (1991), George Miltonin Appetite (1998) ja Robert Altmanin Prêt-à-Porter (1994).
Hän teki laulunumeroita Disneyn Pieni merenneito -animaation saksalaisversioon 1989 ja esiintyi Esmeraldan saksalaisäänenä vuoden 1996 elokuvassa Notre Damen kellonsoittaja.

Levytyksiä

Billboard-lehti antoi Lemperille Crossover Artist of the Year -tunnustuksen 1993–1994. Hän on levyttänyt paljon etenkin Kurt Weillin ja Jacques Brelin musiikkia ja saksalaisia kabareelauluja, tulkinnut Marlene Dietrichin ja Édith Piafin tunnetuiksi tekemiä lauluja. Sooloalbumejaan varten hänelle ovat kirjoittaneet lauluja muiden muassa Scott Walker, Nick Cave, Tom Waits, Elvis Costello, Philip Glass ja Neil Hannon, ja 2000-luvulla Lemper on alkanut säveltää ja sanoittaa lauluja myös itse. Hän on esittänyt omia laulujaan konserteissa muun muassa suomalaisen Tapiola Sinfoniettan kanssa.
New Yorkissa asuva Lemper on tullut tunnetuksi myös uusklassisen tyylin taidemaalarina pitämiensä näyttelyiden kautta. Hänen omaelämäkertansa Unzensiert julkaistiin 1995.
Katajanokanluoto

Rakennukset ja historia

Saarella on Konstantin Kiseleffin piirtämä, vuonna 1876 rakennettu kaksikerroksinen päärakennus. Se on rakennushistoriallisesti suojeltu vuonna 2007. Rakennuksen alkuperäinen tarkoitus oli toimia luotsivartiotupana. Luotsipäivystys saarella loppui noin vuonna 1910.
Saarella sijaitsi aiemmin myös hiilivarasto vuodelta 1883 sekä suurempi 250 neliön varasto 1900-luvulta. Saarta ja sen varastoja käytettiin luotsitoimen teknisen kaluston varastona 1980-luvulle saakka. Vanhempi varasto purettiin 1990-luvun puolessa välissä ja uudempi varasto tuhoutui tulipalossa vuonna 2002.
Saarella sijaitsee nykyisin vuonna 2011 peruskorjatun päärakennuksen lisäksi rysävarasto ja puucee. Saarelle ei kulje juoksevaa vettä eikä sähköä, ja se on kaavoitettu virkistysalueeksi. 
Saaren pitkäaikainen omistaja kalastusyrittäjä Mika Norring osti sen valtionyhtiö Kapiteelilta 1,4 miljoonalla markalla vuonna 2001. Hän käytti saarta kalastustoimintansa tukikohtana nimellä Suomen Lohitukku Oy vuoteen 2013 saakka. Vuonna 2017 Norring asetti saaren myyntiin, ja sen lähtöhinnaksi arvioitiin noin miljoona euroa. Myöhemmin hinta aleni noin 500 000 euroon tarjouskauppamenettelyn seurauksena, sillä Norringin saaren omistanut yritys FC Renska Oy oli ulosotossa.
Syyskuussa 2019 Helsingin ulosottovirasto myi saaren kiinteistöyritys P.W. Brandt Oy:lle 375 000 eurolla. Norringin mielestä hinta oli liian alhainen, ja hän yritti valittaa kaupasta Helsingin käräjäoikeuteen. Käräjäoikeus ei kuitenkaan käsitellyt valitusta, sillä se saapui myöhässä.

Tulipalo vuonna 2002

Kesällä 2002 saarella sattui tulipalo. Museovirasto arvioi palon jälkeen, että rakennuksen sisätilat olivat osin palautettavissa, mutta julkisivut ja katto jouduttiin rakentamaan uudelleen. Rakennus peruskorjattiin myöhemmin Museoviraston avustuksella.
Saaren omistaja Mika Norring tuomittiin tulipaloon liittyen lokakuussa 2007 törkeästä petoksen yrityksestä ja yllytyksestä törkeään vahingontekoon. Hän oli Helsingin hovioikeuden mukaan tilannut saaren tuhopolton kahdelta muulta henkilöltä.
Suomen Sukeltajain Liitto

Suomen Sukeltajain Liitto oli vuosina 1906–1969 toiminut sukeltajien ammattiliitto. Järjestö perustettiin 21. maaliskuuta 1906 kokokuksessa, johon osallistui kahdeksan sukeltajaa. Liitto lopetti itsenäisen toimintansa, kun se jäsenäänestyksen jälkeen liitettiin Suomen Rakennustyöläisten Liittoon 1. syyskuuta 1969 lukien. Sukeltajat muodostivat Rakennusliittoon oman osaston (108), joka toimii edelleen.
Sukeltajain Liitto kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1906–1930, ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon vuodesta 1945 alkaen.
Jaana Rinta-Ruona

Jaana Rinta-Ruona (s. 17. huhtikuuta 1964 Kuortane) on suomalainen kaksirivisen harmonikan soittaja. Suuri Musiikkitietosanakirja on maininnut hänet erääksi merkittävistä suomalaisista kaksirivisen soittajista 1900-luvun lopulla. Varsinaiselta ammatiltaan hän on lähettämötyöntekijä ja hammashoitaja. Musiikillisiksi esikuvikseen hän on maininnut Tauno Krossin, Tauno Ahon, Aapeli Hautasen sekä Börje Zetterwallin. Hän asuu Lapualla.
Samuli Mikkonen

Samuli Mikkonen (s. 24. maaliskuuta 1973) on suomalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Nykyisin Mikkonen soittaa Kuára-triossa yhdessä rumpali Markku Ounaskarin ja trumpetisti Per Jorgensenin kanssa. Ennen Kuáraa Mikkonen on julkaissut neljä sooloalbumia ja soittanut noin 20 muulla levyllä.
Mikkonen opiskeli Jyväskylän konservatoriossa pianonsoittoa Matti Laukkasen johdolla. Mikkonen valittiin Sibelius-Akatemian jazzosastolle vuonna 1993 ja aloitti parin vuoden jälkeen myös klassisen sävellyksen opinnot. Mikkonen oli mukana vuonna 1992 perustetussa Wäinämöiset-yhtyeessä yhdessä Markus ja Tony Elglandin kanssa. Sibelius-Akatemiassa Mikkonen oli mukana vuodesta 1993 alkaen saksofonisti Jouni Järvelän Jouni Järvelä Groupissa. 1990-luvun puolivälissä Mikkonen liittyi trumpetisti Mika Myllärin ja saksofonisti Jari Perkiömäen yhtyeisiin, joiden jäsenenä hän myös levytti ensimmäisen kerran vuonna 1997. Muita yhtyekiinnityksiä Mikkosella ovat olleet rumpali Markus Ketolan Tila ja vuodesta 1999 saksofonisti Pekka Pylkkäsen Putkipaja.
Samuli Mikkonen trio perustettiin vuonna 1997. Myöhemmin mukaan tuli saksofonisti Sakari Kukko, jonka kanssa äänitettiin levyt Virret ja Joulu. Yhtye keikkaili myös nimellä Samuli Mikkonen ja 3 henkeä saksofonistina joko Sakari Kukko tai Sonny Heinilä. Vuonna 2002 kokoonpano laajeni oktetiksi Samuli Mikkonen ja 7 henkeä, jossa soittivat myös saksofonistit Juhani Aaltonen, Pepa Päivinen ja Jorma Tapio. Eponyymi albumi ilmestyi vuonna 2003.
Biologian olympialaiset

Karsinta Suomessa

Suomen edustusjoukkueeseen valittavat opiskelijat karsitaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäiseen vaiheeseen saavat osallistua kaikki lukiolaiset, eivät kuitenkaan yli 20-vuotiaat tai yliopisto-opintoja suorittaneet. Tehtävät voi kunkin lukion opettaja halutessaan tilata itse Biologian- ja maantieteen opettajien liitolta BMOL ry:ltä ja järjestää karsintakokeen halukkaille opiskelijoille. Karsintakokeen noin kymmenen parhaiten suorittanutta valitaan valmennuskurssille Helsingin yliopistoon, jossa opiskelijoille opetetaan lähinnä käytännön laboratorio- ja muita töitä, joita ei ole lukiossa käsitelty.
Strykniinipähkinäkasvit

Tuntomerkit

Strykniinipähkinäkasveihin kuuluu yksivuotisia ruohoja, pensaita ja liaaneja, joiden aineenvaihduntatuotteita ovat eräät alkaloidit. Lehdissä on joskus tuppimainen korvake, ja lehdet ovat tavallisesti sulka-, harvoin kourasuoniset. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia. Verhiö on toisinaan tyvestään yhteen kasvanut ja usein suustaan karvainen. Kukassa ei ole mesiäistä, tai se on heikosti kehittynyt tai sikiäimen seinämässä on mesirauhasia. Sikiäin on usein osittain kehänalainen ja osittain erilehtinen (apokarppinen); kussakin emilehdessä on tavallisesti paljon siemenaiheita. Vartalo voi olla haarainen, ja luotti on pallomainen, nuijamainen, kaksiliuskainen tai pistemäinen. Hedelmä on tuppilo, rakokota, luumarja tai marja.

Levinneisyys

Heimo on levinnyt kaikkialle tropiikkiin keskittyen kuitenkin Australiaan ja Uuteen-Kaledoniaan.

Käyttö

Monet strykniinipähkinäkasvilajit ovat erittäin myrkyllisiä sisältämiensä alkaloidien vuoksi ja aiheuttavat jopa kuolemaan johtavia kouristuksia. Kasveissa voi olla myös glykosideja. Kasveja onkin käytetty nuolimyrkkyjen valmistukseen, tuomiomyrkkyinä, mutta myös rohdoksina (mm. puuntojuuret). Niillä on käyttöä myös lääkkeinä.
Kolmivyömittari

Koko ja ulkonäkö

Etusiipien pohjaväri vaihtelee tasaisen kellanruskeasta punertavan ruskeaan ja takasiivet ovat sävyltään aavistuksen vaaleammat. Siivissä ei juurikaan ole yksittäisten tummien suomujen aiheuttamaa pisteytystä. Sekä etu että takasiivissä sisempi ja ulompi poikkiviiru muodostuvat tiheästä rivistä erillisiä mustia pisteitä, joiden välissä on ohut tummanruskea viiru. Siiven keskivarjo on selkeä, punaruskea poikkijuova. Siiven keskipilkku näkyy valkeana ja takasiivessä sitä ympäröi tummanruskea rengas. Laji on verraten kookas ja sen siipiväli on 22–29 mm. 
Erityisen samannäköinen laji on tammivyömittari (Cyclophora punctaria).

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta Kaukasukselle ja pohjoisessa Baltiaan sekä Skandinavian eteläosiin. Suomessa se on harvinainen harhailija, joka on tavattu ensimmäisen kerran Dragsfjärdin Öröstä vuonna 1998. Sittemmin lajin yksilöitä on tavattu Suomesta vain muutamia. Keski-Euroopassa perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuusta syyskuulle, mutta toinen sukupolvi tavataan yleensä vain lämpiminä kesinä.

Elinympäristö ja elintavat

Keski-Euroopassa kolmivyömittarin tyypillinen elinympäristö on vanha pyökkimetsä, mutta sitä tavataan myös pensaikkoisilla alueilla. Perhoset lepäävät päivät kasvillisuuden seassa ja tulevat illan hämärryttyä valolle. Ne myös lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivällä. Kotelo talvehtii oksaan kiinnittyneenä.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat pyökit (Fagus) sekä vähemmissä määrin tammet (Quercus).
Kyynelkaasu

Kyynelkaasu on yleisnimitys joukolle kemikaaleja, joita käytetään ihmisten tilapäiseen tainnuttamiseen silmien ja hengityselimien ärsytyksen avulla. Kyynelkaasua voidaan käyttää joko suihkeena tai erityisellä kyynelkaasukranaatilla.  Muun muassa poliisit käyttävät kyynelkaasua mellakoiden ja mielenosoitusten hajottamiseen.
Pirkanmaan aikuislukio

Pirkanmaan aikuislukio (PirAL) järjestää lukio-opetusta aikuissovelluksena, monimuoto-opetuksena Pirkanmaalla ja sen lähialueilla. Oppilaitoksen toimisto sijaitsee Parkanossa. Oppilaitos on osa SASKY koulutuskuntayhtymää.

Koulutusalat ja tutkinnot

Aikuislukiossa voi suorittaa peruskoulu- tai ylioppilastutkinnon tai opiskella yksittäisiä aineita, kerrata kieliä, jatkaa keskeytyneitä opintoja tai täydentää aiempia opintoja. Pirkanmaan aikuislukio tarjoaa SASKY koulutuskuntayhtymän opiskelijoille mahdollisuuden suorittaa ammatillisen perustutkinnon lisäksi ylioppilastutkinto.
Luudutusleikkaus

Luudutusleikkaus (arthrodesis) on jäykistysleikkaus, jossa yhdistetään vioittuneen nivelen luut toisiinsa siten, että nivel ei enää liiku. Leikkauksella pyritään kivun vähentämiseen ja nivelen tukevoittamiseen. Leikkaus voidaan tehdä tilanteissa, joissa nivel on kipeä, voimaton ja virheasennossa, eikä ole enää lääkkein tai tuin hoidettavissa.
Luudutusleikkauksia tehdään muun muassa sormiin, polviin, nilkkoihin, ranteisiin ja selkään. Luudutusleikkaus on hoitomuotona mm. nivelreumassa.

Leikkauksen kulku

Operoitavan alueen verenkierto pysäytetään esimerkiksi puristussiteellä. Leikkauksessa poistetaan tuhoutuneet nivelpinnat rustoineen. Luutuminen varmistetaan luusiirteellä ja usein luuston sisään asennettavilla metallisauvoilla tai levyillä. Näin taataan asennon säilyminen.
Morgan 4/4

Morgan 4/4 on brittiläisen Morgan Motor Companyn valmistama automalli. Morgan 4/4 valmistetaan muiden Morganin mallien tapaan käsityönä. Se on myös Morganin ensimmäinen nelipyöräinen automalli, sitä aikaisemmat Morgan-mallit olivat kolmipyöräisiä Ison-Britannian autoveron välttämiseksi.
British Columbia Amateur Hockey Association

British Columbia Amateur Hockey Association on jääkiekko-organisaatio, joka toimii Kanadan jääkiekkoliiton alaisena kaupungeissa Brittiläinen Kolumbia ja Yukon. Yhteensä siinä pelaa 55 000 pelaajaa.
Outi Martikainen

Outi Katariina Martikainen (s. 9. huhtikuuta 1962 Jyväskylä) on suomalainen tekstiilitaiteilija. 
Martikaisen teosten tunnusomaisia piirteitä ovat käsintehtyjen tekstiilitekniikoiden skaalaaminen suureen kokoon ja kierrätysmateriaalien käyttö. Martikaista kiinnostaa teoksen koon muutoksen vaikutus tunnelmaan sekä valitun materiaaliin ja valon vaikutus teokseen. Martikainen kuvaa pieniä diskreettejä aiheita suuressa mittakaavassa. Hän käyttää arkipäiväisiä, edullisia tai kierrätettyjä materiaaleja. Hän on käyttänyt teostensa materiaalina muun muassa pussinsulkimia, pesulanmerkkilappuja tai polypropeeninarua.
Martikainen hallitsee monia erilaisia tekstiilitekniikoita ja kykenee itse toteuttamaan teoksensa niin halutessaan. Hänen teoksissaan näkyy vahva tekninen osaaminen ja tekstiilitekniikoiden hallinta. Kokeilemalla uusia materiaaleja ja yhdistelemällä niitä mielikuvituksellisesti erilaisiin perinteisiin tekstiilitekniikoihin hän luo uudenlaisia tunnelmia ja vastakohtaisuuksia.
Martikainen on pitänyt yksityisnäyttelyjä Suomessa ja hän on osallistunut suomalaisten taiteilijoiden ja muotoilijoiden yhteisnäyttelyihin ulkomailla. Hänet on kutsuttu kansainvälisiin näyttelyihin esittelemään tuotantoaan. Hän edusti Suomea  Lost in Lace -näyttelyssä Englannin Birminghamissä.
Mustaa valkoisella

Juoni

Mustaa valkoisella kertoo jääkaappeja myyvän yrityksen mainospäälliköstä Juha Holmista sekä tämän perheestä 1960-luvun Suomessa. Perhe valitaan "Vuoden perheeksi", ja ulospäin kaikki näyttää erinomaiselta. Todellisuudessa kaikki ei olekaan niin hyvin.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin pinnallisena ja hitaana, vaikka muuten Donnerin ammattitaito sai kiitosta. Donnerin omaa näyttelijäsuoritusta pidettiin epäonnistuneena, vähän lievemmin ilmaisten "tyydyttävä[nä], vaikkei [se] yllytäkään kannustamaan uusiin yrityksiin alalla."
Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä elokuvaa on pidetty onnistuneena yhdistelmänä satiiria, röyhkeyttä ja vitsikkyyttä. Liisamaija Laaksonen saa luonnehdinnan "antonionilainen", Jukka Virtanen ja Lasse Mårtenson ovat kriitikon mielestä mainioita mainosmiehiä.

Palkinnot

Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa: ohjauksesta (Donner), naispääosasta (Liisamaija Laaksonen) ja kuvauksesta (Esko Nevalainen). Lisäksi se palkittiin valtion elokuvapalkinnolla, jonka arvo oli 110 000 markkaa.
Karunan kartano

Karunan kartano on vanha säteritila Sauvossa Varsinais-Suomessa Itämereen kuuluvan pienen Karunanlahden rannalla. Sen historia ulottuu 1560-luvulle. Kartano on yksityisomistuksessa.

Historia

Karunalle myönnettiin säterioikeudet vuonna 1562, kun Turun linnan vouti Henrik Simoninpoika aateloitiin. Henrikin puoliso oli Kristiina Perintytär Fleming (1503–1573). Heidän jälkeläisensä omistivat kartanon 1670-luvulle asti. Seuraava omistaja oli vapaaherra Arvid Horn. Isonvihan vuosina kartanoa tuhottiin ja päärakennus jäi pitkäksi aikaa rappiolle. Valtiopäivämies Johan Gezelius - aateloinnin jälkeen Johan Olivecreutz - nosti kartanon uuteen kukoistukseen.
Karunan kartanolla oli vuosina 1770–1870 niin sanottu patronaattioikeus eli kartanon omistaja sai valita seurakuntansa kirkkoherran. Vuoden 1918 maanvuokralain myötä kartanon alue supistui. Toisen maailmansodan jälkeen kartanosta lohkottiin kahdeksan maatilaa siirtolaisia varten. Kartanon omistajat vaihtuivat tiuhaan 1900-luvulla, kunnes Pauli Tahvonen osti sen vuonna 1943. Vuonna 2012 kartano oli Tahvosen suvun omistuksessa, jolloin tilan peltoala oli runsaat 60 hehtaaria ja metsäala 115 hehtaaria.

Arkkitehtuuri

Karunan kartanon tiilestä ja kivestä rakennettu paritupapohjainen kaksikerroksinen päärakennus valmistui vuonna 1566 ja se edustaa suomalaisen kartanoarkkitehtuurin vanhinta kerrostumaa. Kivenhakkaaja Antonius Timmermanin veistämä vaakunataulu on edelleen kartanon pääoven päällä. Kartanon rakennustyyli muistuttaa Flemingien suvun rakennuttamia Suitian ja Kuitian kartanoita. Matka meriteitse Karunasta Kuitiaan on kahdeksisen kilometriä. Karunan porrashuone rakennettiin ilmeisesti 1780-luvulla. Nykyisen ulkoasunsa kartano sai 1860-luvun tyylikorjauksessa. Tuolloin keskirisaliittiin rakennettiin keskiaikaistyylinen porrastettu päätykoriste. Päärakennuksen kahden asuinkerroksen huonekorkeus on 350 cm, ullakon korkeus on 900 cm. Seinien paksuus on 120 cm.
Päärakennuksen ohella Karunan kartanon alueella sijaitsee kuusitoista 1700–1900-luvuilla valmistunutta rakennusta. Arvid Hornin vuonna 1685 rakennuttama Karunan vanha kirkko siirrettiin Seurasaaren ulkomuseoon Helsinkiin 1912, Karunan uusi kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema.
Vladimir Stasov

Vladimir Vasiljevitš Stasov (2. tammikuuta 1824 Pietari, Venäjän keisarikunta – 10. lokakuuta 1906 Pietari, vanhaa ajanlaskua), ven. Влади́мир Васи́льевич Ста́сов oli huomattava venäläinen taidehistorioitsija ja musiikkikriitikko. Hän oli myös Pietarin keisarillisen tiedeaktemian kunniajäsen. 
Stasov julkaisi muun muassa Mihail Glinkan ja Modest Musorgskin elämäkerrat. Hän tutki myös venäläistä kansanrunoutta.
Mitä nainen haluaa

Juoni

Nick Marshall (Mel Gibson) on chicagolainen mainosalan toimitusjohtaja, alfauros ja sovinisti, joka kasvoi Las Vegasissa showtyttönä työskennelleen äitinsä (Dana Waters) kanssa. Hän osaa myydä miehille ja vietellä naisia (kuten esimerkiksi erästä paikallisen kahvilan Lola-nimistä myyjää (Marisa Tomei). Kun Nick uskoo saavansa varmuudella erään ylennyksen, hänen esimiehensä Dan (Alan Alda) kertookin palkkaavansa Nickin sijasta lahjakkaan Darcy McGuiren (Helen Hunt) saadakseen yhtiölle lisää naisasiakkaita.
Kaiken lisäksi Nickin 15-vuotias etääntynyt tytär Alex (Ashley Johnson) saapuu kahdeksi viikoksi isänsä luo, kun Nickin ex-vaimo Gigi (Lauren Holly) lähtee häämatkalle uuden miehensä kanssa. Nick nolostuttaa Alexia, joka paheksuu isänsä holhoamista, varsinkin kun tämä kerran löytää hänet ja hänen poikaystävänsä (Eric Balfour) kotoa kahdestaan.
Nick tuntee tarvetta todistaa itsensä Darcylle ja Danille, ja siitä johtuen hän yrittää keksiä, kuinka mainostaa erästä naistentuotesarjaa, jonka Darcy on hänelle antanut. Hän kuitenkin liukastuu ja kaatuu hiustenkuivan kädessään kylpyammeeseen ja saa sähköiskun. Seuraavana päivänä Nick herää ja huomaa kuulevansa asuntoa siivoavan sisäkkönsä ajatukset. Kun hän kävelee puiston halki ja kohtaa useita naisia, hän kuulee naisten (ja jopa erään puudelinartun) syvimmät ajatukset. Nick saa oivalluksen, kun hän kuulee naispuolisten työtovereidensa ajatukset (joista eräät ovat menneet hänen kanssaan sänkyyn ja katuneet sitä myöhemmin). Kun hän menee entisen terapeuttinsa (Bette Midler) (joka myös inhoaa häntä) puheille, tämä tajuaa Nickin lahjan arvon: ”Jos miehet ovat Marsista ja naiset Venuksesta ja sinä puhut venusta, maailma voi olla sinun.”
Nick salakuuntelee naisten ajatuksia ja käyttää heidän ideoita ominaan, mutta ystävystyy myös oikeasti työtovereidensa kanssa. Viettäessään enemmän aikaa Darcyn kanssa Nick alkaa tuntea vetoa häntä kohtaan. Kun Nick yrittää lähestyä tytärtään, tämä kuitenkin paheksuu sitä, että Nick yrittää muodostaa siteen oltuaan niin kauan välinpitämätön. Nick epäilee, että Alexin poikaystävä haluaa vain seksiä ja aikoo häipyä maisemista sitä saatuaan, mutta Alex ei kaipaa Nickin neuvoja.
Nick ja Darcy alkavat viettää enemmän aikaa yhdessä ja lopulta suutelevat. Kun Nick onnistuu esittämään omanaan Darcyn kehittelemän idean naisille suunnatusta Niken mainoskampanjasta (itsessään mainos elokuvan sisällä), hän katuu itsekkyyttään. Hän saa vielä lisää aihetta huonoon omatuntoon, kun Darcy saa potkut.
Nick menettää lahjansa erään myrskyn aikana etsiessään Erin-nimistä apulaista (Judy Greer), jonka hän on sattumalta kuullut suunnittelevan itsemurhaa. Nick sovittelee myös välinsä tyttärensä kanssa, kun tytön poikaystävä jättää tämän. Viimein Nick käy Darcyn luona ja selittää kaiken. Darcy saa työnsä takaisin, ja Nick saa potkut. Darcy antaa Nickille kuitenkin anteeksi ja suostuu pelastamaan Nickin tältä itseltään, mihin Nick vastaa: ”Sankarini.”
FSR Tarpan

FSR Tarpan oli puolalaisen FSR:n (Fabryka Samochodów Rolniczych) maastoautomalli, joka oli suunniteltu maanviljelijöiden käyttöön. Autossa oli ulkoisia piirteitä sekä Land-Roverista että Mercedes-Benz G:stä. Tarpan oli tarkoitettu vastineeksi neuvostoliittolaisille UAZ- ja GAZ-maastoautoille. Tarpanissa käytettiin paljon osia muista autoista: moottori oli FSO Polonez 1,5-litraisen moottorin tehottomampi versio, mittaristo oli myös Polonezista, ovenkahvat olivat puolestaan Polski-Fiat 125p:stä. Lisäksi Tarpaniin sai Ivecon moottorin. Lopulta FSR siirtyi Tarpaneineen Daewoon haltuun kuten FSO:lle oli käynyt. Myöhemmin FSR ja FSC sulautettiin yhteen, ja nykyäänkin Tarpania valmistetaan Intrall Honker-nimellä.
Ealdred

Ealdred tai Aldred (k. 1069) oli englantilainen kirkonmies ja Yorkin arkkipiispa. Piispa Leofgarin kuoltua 1056 päätettiin, että Ealdred ottaisi vastuulleen oman hiippakuntansa Worcesterin lisäksi Herefordin. Vuonna 1058 ensimmäisenä englantilaisena piispana hän teki pyhiinvaelluksen Jerusalemiin.

Tausta

Ealdred syntyi todennäköisesti Länsi-Englannissa ja oli mahdollisesti sukua edeltäjälleen Worcesterin piispa Lyfing Winchesterläiselle. Hän oli Edvard Tunnustajan neuvonantaja ja kunnostautui myös sotilasjohtajana. Vuonna 1046 hän johti epäonnistunutta retkikuntaa walesilaisia vastaan.

Edvard Tunnustajan kuoltua

Ealdred kruunasi Vilhelm Valloittajan kuninkaaksi joulupäivänä 1066. Hän kuoli 11. syyskuuta 1069.
Mari Koski

Mari Koski (s. 1982) on suomalainen runoilija ja suomentaja. Kosken esikoiskokoelma Sch ilmestyi vuonna 2011.
Shampoo (yhtye)

Shampoo oli brittiläinen kahden naisen pop-duo, joka levytti vuosina 1993–2000. Yhtyeen jäsenet olivat Jacqui Blake ja Caroline "Carrie" Askew. 
Jacqui Blake ja Carrie Askew tapasivat teini-ikäisinä koulussa Plumsteadissa. 1990-luvun alussa he alkoivat kirjoittaa Manic Street Preachersin ensimmäistä fanilehteä, jonka nimi oli Last Exit. Molemmat esiintyivät sittemmin Manic Street Preachersin ”Little Baby Nothing”-singlen videolla. Shampoon ensimmäinen single ”Blisters and Bruises” julkaistiin vuonna 1993. Tämä ja seuraava single ”Bouffant Headbutt” saivat hyvät arvostelut lehdissä kuten NME ja Melody Maker, mutta jäivät huomaamatta laajalta yleisöltä.
Kaksi ensimmäistä singleä olivat puhdasta tyttö-punkia, mutta seuraavana vuonna he julkaisivat menestyksekkäimmän kappaleensa ”Trouble” ja levyn ”We Are Shampoo”, jotka olivat enemmän pop-henkisiä. Asenteellinen musiikki toi faneja sekä pop- että rock-musiikin ystävien joukosta. Shampoon seuraava levy ”Girl Power” julkaistiin vuonna 1995, mutta siihen mennessä yhtye oli lähes tyystin unohdettu. Käsite ”Girl Power” oli Helen Loven singleltä Formula One Racing Girls ja sen teki tunnetuksi paria vuotta myöhemmin Spice Girls.
Vaikka Shampoo ei enää kerännyt menestystä kotimaassaan, se oli hyvin suosittu Japanissa ja yhtyeen jäsenet nousivat Britannian rikkaimpien naisten listaan vuonna 1995. Yhtyeen suosio Japanissa saattaa selittyä sen viehtymyksellä kaikkea pinkkiä, muovista ja kitschiä kohtaan. Yhtyeen kolmas levy ”Absolute Shampoo” julkaistiin vain Internetissä ja yhtye lopetti toimintansa pian tämän jälkeen.