google/wiki40b huggingface dataset:
Suo-ohdake

Ulkonäkö ja koko

Suo-ohdake kasvaa 50–200 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat kapealiuskaiset ja hyvin piikkiset. Varsi on punertava. Kukinnot ovat 1–2 cm leveitä mykeröitä, terälehdet purppuranpunaisia ja kehtosuomut piikkisiä.
Suo-ohdake muistuttaa kyläkarhiaista, mutta sen lehdet ja piikit ovat kovemmat ja lehdet kapeammat. Suo-ohdake muistuttaa myös hieman tanakampaa piikkiohdaketta (Cirsium vulgare). Siemenillä on höyhenmäinen lentovarjo. Yksi ohdake voi tuottaa 7 000 siementä, jotka leijailevat syksyllä laajalle alalle.

Levinneisyys

Suo-ohdaketta tavataan Euroopassa ja Venäjällä. Pohjois-Amerikassa se on tulokaslaji.
Villit juhlat

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu Villejä juhlia 1920-luvun mykkäelokuvan tähtiä satirisoivaksi hullutteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvaa hyvistä roolisuorituksista huolimatta jotenkin ontoksi ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Susann Sundkvist

Gunnevi Monica Susanne ”Susann” Sundkvist (s. 8. joulukuuta 1957 Luoto) on suomalainen korkeushyppääjä. Sundkvist voitti korkeushypyssä ulkoradoilla kuusi peräkkäistä Suomen mestaruutta. Hänen ennätyksensä on 187 cm vuodelta 1976. Sundkvist paransi kuusi kertaa Suomen ennätystä vuosina 1974–1976 (175–187 cm). Seuratasolla hän edusti pietarsaarelaista Idrottsföreningen Drottia ja Kokkolan Veikkoja. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975 tuloksella 186. Valmentajana hänellä toimi Göran Brunell.
Uransa jälkeen yleisurheilussa hän on ollut mukana SUL:n tyttöprojektin puitteissa ja ollut sen jälkeen erilaisissa maajoukkuetta avustavissa tehtävissä. Nykyisessä kotikaupungissaan Turussa valmentaa nuoria hyppääjiä.

Triviaa

Sundkvist on nuorin korkeushypyn Suomen mestaruuden voittanut. Vuoden 1973 mestaruus tuli 15 vuoden, 8 kuukauden ja 2 päivän ikäisenä. Hän on samoin nuorin mitalisijoille sijoittunut (14 v, 8 kk, 4 pv).
Aegean Airlines

Kohteet

Vuodeksi 2015 Aegean Airlines suunnittelee lentävänsä 134 kohteeseen 42 maassa. Näistä 34 ovat sisämaankohteita.

Tilauslennot

Aegean Airlines tekee myös tilauslentoja esimerkiksi Italiaan, Ranskaan, Isoon-Britanniaan, Puolaan, Israeliin, Romaniaan, Venäjälle, Ruotsiin, Sveitsiin, Tanskaan, Suomeen, Norjaan, Itävaltaan, Saksaan, Unkariin ja Ukrainaan.
Edward Lloyd Thomas

Edward Lloyd Thomas (23. maaliskuuta 1825 – 8. maaliskuuta 1898) oli etelävaltioiden jalkaväenkenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän oli kotoisin Georgiasta.
Thomas oli syntynyt Clarken piirikunnassa Georgiassa. Hän valmistui Emory Collegesta ja palveli Meksikon–Yhdysvaltain sodassa toukokuusta 1847 elokuuhun 1848 toisena luutnanttina itsenäisessä georgialaiskomppaniassa. Sodan jälkeen hän viljeli plantaasia Georgiassa sisällissodan syttymiseen saakka.
Sen jälkeen kun Georgia erosi Unionista, Thomasista tuli eversti 35. Georgian jalkaväkeen lokakuussa 1861. Rykmentti sijoitettiin Joseph R. Andersonin prikaatiin, josta tuli osa A. P. Hillin kuuluisaa ”Kevyttä divisioonaa”. Palvellessaan rykmentinpäällikkönä Thomas haavoittui Mechanicsvillessä Seven Daysin sotaretken aikana. Haavoittuminen ei kuitenkaan ollut vakava ja Thomas pysyi palveluksessa. Kun Anderson lähti johtamaan Tredegar-rautatehdasta Richmondiin, Thomas ylennettiin prikaatin komentajaksi. Thomas komensi Georgian prikaatia kevyessä divisioonassa sodan loppuun ja oli läsnä kaikissa suurissa taisteluissa Pohjois-Virginian armeijassa.
Kun divisioonan komentaja William Dorsey Pender haavoittui kuolettavasti Gettysburgin taistelussa, Thomas oli vanhin komentaja divisioonassa. Häntä ei kuitenkaan ylennetty divisioonan komentajaksi, kenties koska se käsitti kaksi Pohjois-Carolinan prikaatia eikä georgialainen ollut suosiossa. Thomas pysyi prikaatinkenraalina Appomattoxiin saakka.
Thomas palasi sodan jälkeen plantaasilleen. Vuonna 1885 presidentti Grover Cleveland nimitti Thomasin virkaan maahallinnossa. Thomas päätti elämänsä komennuksella intiaaniasiain toimistoon. Hän kuoli South McAlesterissa intiaaniterritoriossa, ja hänet on haudattu Kiowaan Oklahomaan.
Korjukivkan verilöyly

Korjukivkan verilöyly oli SS-joukkojen suorittama joukkomurha ukrainalaisessa Korjukivkan kylässä 1.–2. maaliskuuta 1943. Verilöylyssä tapettiin 6700 ihmistä ja poltettiin 1290 taloa. Saksalaiset hyökkäsivät kylään uudelleen 9. maaliskuuta ja tappoivat sinne palanneet vanhukset, jotka olivat selvinneet elossa edellisestä hyökkäyksestä.
Kuolinsyytutkimusten mukaan murhat tehtiin rynnäkkökivääreillä, raskailla konetuliaseilla, astaloilla ja polttamalla. Verilöylyn tarkoituksena oli kostaa Oleksi Fjodorovin johtamien partisaanijoukkojen toiminta alueella. Korjukivkan verilöyly oli tuhoisin saksalaisten suorittama siviileihin kohdistunut rangaistus- ja kostotoimi toisessa maailmansodassa.
Historioitsija Dmitri Vedenejevin mukaan saksalaismielisistä ukrainalaisista koottu Schutzmannschaft-paikallispoliisi osallistui murhiin. Rikoksiin syyllistyneiden määräksi on arvioitu 300–500 henkilöä. 5612 uhria on edelleen tunnistamatta.
Scillynsaaret

Liput

Scillynsaarilla käytetään valtuuston lipun lisäksi epävirallista Scillonian Cross -lippua, jonka Scilly News -lehden lukijat valitsivat äänestyksellä vuonna 2002.
Jemaine Clement

Jemaine Clement (s. 10. tammikuuta 1974 Masterton) on uusiseelantilainen koomikko, näyttelijä ja muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan Bret McKenzien kanssa muodostamastaan Flight of the Conchords -duosta ja siitä kertovasta samannimisestä televisiosarjasta.
Evert Kaarlenpoika Horn

Evert Kaarlenpoika Horn af Kanckas (ruots. Evert Karlsson Horn) (11. kesäkuuta 1585 Haapsalu – 24. heinäkuuta 1615) oli sotilas ja Ruotsin sotamarsalkka vuodesta 1614. Hän oli Kaarle Henrikinpoika Hornin poika. 
Evert Horn soti 1600-luvun alussa Liivinmaalla, mutta saavutti sotasankarin maineen vuosina 1609–17 käydyssä Venäjän ja Ruotsin välisessä Inkerin sodassa. Hän oli Jakob De la Gardien lähin mies ja toimi myös tämän sijaisena. 1612 Horn valloitti Kaprion, Jaaman, Iivananlinnan ja Audovan. 1613 hänet nimitettiin Narvan ja Iivananlinnan käskynhaltijaksi. Tuleva Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli enimmäkseen Hornin mukana, opiskellessaan sodankäyntiä Ruotsin armeijassa Inkerin sodan aikana. Horn haavoittui kuolettavasti Pihkovan edustalla käydyssä kahakassa 1615.
Evert Hornin poika oli Kustaa Evertinpoika Horn.
Fysiologinen suolaliuos

Fysiologinen suolaliuos on suolaliuos, jonka osmoottinen vahvuus on yhtä vahva kuin veren. Ihmisen veren koostumusta vastaa 0,9-prosenttinen suolaliuos. Suolaliuoksen on tärkeää olla osmoottisesti yhtä vahvaa, ettei se vahingoita kohteen soluja. Jos esimerkiksi punasolut joutuvat niiden väkevyyttä laimeampaan, hypotoniseen liuokseen, ne pullistuvat ulkopuolisen nesteen siirtyessä niiden sisään ja lopulta räjähtävät. Väkevämmässä hypertonisessa liuoksessa punasolut taas menevät kasaan, koska solun sisältä siirtyy nestettä ulkopuoliseen väkevämpään liuokseen.
Silvia Neid

Silvia Neid (s. 2. toukokuuta 1964 Walldürn) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi Saksan naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2005–2016.
Pelaajana Neid on voittanut Saksan mestaruuden seitsemän kertaa ja Saksan cupin kuudesti. Hän oli mukana vuosina 1989, 1991 ja 1995 Euroopan-mestaruuden voittaneissa joukkueissa sekä 1995 MM-kisoissa hopealle sijoittuneessa joukkueessa. Kaikkiaan Neid pelasi urallaan 111 maaottelua.
Neidin valmennusura alkoi tyttöjen maajoukkueen valmentajana vuonna 1996. Hän toimi samalla A-maajoukkueen apuvalmentajana Tina Theune-Meyerin alaisuudessa. Heinäkuussa 2005 Neid siirtyi Theune-Meyerin tilalle päävalmentajaksi. Nuorisomaajoukkueen valmentajana Neidillä on useita Euroopan- ja maailmanmestaruuksia. Naisten maajoukkueen valmentajana hän on voittanut maailmanmestaruuden 2007, olympiakultaa Riosta 2016, olympiapronssia Pekingistä 2008 sekä Euroopan-mestaruuden 2009 ja 2013. Neid päätti uransa maajoukkueen valmentajana Rio olympialaisiin 2016.
Neid on valittu FIFAn vuoden valmentajaksi kolmesti vuosina 2010, 2013 ja 2016.
Leonid Duškin

Leonid Stepanovitš Duškin (ven. Леонид Степанович Душкин, 15. elokuuta 1910 – 4. huhtikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri, eräs alan uranuurtajia.
Hän syntyi 15. elokuuta 1910 Spirovessa Tverin alueella. Hän valmistui insinööriksi Moskovan valtionyliopistosta pääaineinaan matematiikka ja mekaniikka. 
Lokakuussa 1932 hän liittyi Fridrih Tsanderin GIRD-tutkimusryhmään, joka kehitti Moskovassa rakettitekniikkaa.  Hän osallistui ryhmän ensimmäisen rakettimoottorin, OR-2, suunnitteluun. Tsanderin kuoltua hän johti "GIRD-X"-rakettimoottorin kehittämiseen.
Duškinin moottorit olivat ensimmäisiä regeratiivisesti jäähdytettyjä. Suuttimissa kokeiltiin keraamisia osia. Hänen kehittämänsä 12K-moottori toimi Aviavnito-raketin voimalaitteena.
Neuvostoliiton lentotekniikka-ala oli eräs, joka puhdistettiin 1930-luvun jälkipuolella. Kun Valentin Gluško pidätettiin, Duškin sai johdettavakseen RP-318-rakettihävittäjän moottorien kehittämisen. Hänestä tuli tammikuussa 1938 oman yksikön (NII-3) johtaja. Sen tehtävä oli kehittää nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Hän alkoi kehitystyön Gluškon kehitelmistä (ORM-65 ja RD-1). Hön kehitti moottoria merkittävästi siirtämällä injektorit (polttoaineen syöttö polttokammioon) moottorin päähän. Hänen RDA-300-moottorinsa käyttivät typpihappoa hapettimena, RDK-150 käytti nestehappea.
D-1-A-1100-moottori tuotti 11 000 Newtonin työvoiman. Se kehitettiin BI-1-rakettihävittäjää varten. Se jäähdytti polttokammiota kerosiinilla ja moottorin suutinta typpihapolla. Tämän rakenteen pohjalta Aleksei Isajev kehitti omat rakettimoottorinsa, joista kehittyivät muun muassa avaruusalusten moottorit.
Manfred Fuchs

Ura

Fuchs edusti pelaajaurallaan SG Zwickauta ja BSG Wismut Auea. Hän lopetti pääsarjauransa vuonna 1954 pelattuaan kymmenen ottelua Auen paidassa. Zwickaussa Fuchs voitti DDR-Oberligan mestaruuden vuonna 1950. Fuchs aloitti valmentamisen SC Wismut Karl-Marx-Stadtissa, josta hän siirtyi BSG Wismut Geraan vuodeksi 1957. Tämän jälkeen Fuchs toimi SC Wismut Karl-Marx-Stadt/Auessa, jossa hänet nostettiin päävalmentajaksi vuosiksi 1960–1962. Lähdettyään Auesta vuonna 1963, Fuchs toimi maan juniorimaajoukkueiden valmentajana kolmen vuoden ajan. Paluun pääsarjavalmentajaksi Fuchs teki vuonna 1966, jolloin hänestä tuli Dynamo Dresdenin päävalmentaja. Vuonna 1968 hän siirtyi BSG Sachsenring Zwickaun valmentajaksi yhden kauden ajaksi. Viimeisen kerran Fuchs toimi päävalmentajana BSG Stahl Eisenhüttenstadtissa. Elokuussa 1970 Eisenhüttenstadt jäi kiinni talousrikoksesta, jonka takia seura pudotettiin pääsarjasta kolmannelle sarjatasolle Bezirksligaan. Fuchs joutui kahdeksi vuodeksi vankilaan, jonka lisäksi neljä muuta pelaajaa vangittiin vuodeksi. Vapautumisen jälkeen Fuchs toimi alempien sarjatasojen valmentajana, mutta häneltä kiellettiin valmentaminen pääsarjatasolla.
BeppoSAX

BeppoSAX oli italialais-hollantilainen röntgenastronomian satelliitti. Se laukaistiin avaruuteen 30. huhtikuuta 1996 Atlas I-kantoraketilla  ja se putosi Tyyneenmereen 29. huhtikuuta 2003 .
Eino Laaksonen

Eino Laaksonen (29. huhtikuuta 1936 Pyhäjoen Yppäri – 2. kesäkuuta 2017 Oulu) oli suomalainen opettaja, kunnallispoliitikko ja yleisurheilija. Koulutukseltaan hän oli opettaja, valmistui Rauman seminaarista 1957 ja työskenteli sen jälkeen opettajana 38 vuoden ajan, josta 25 vuotta Oulun Pohjankartanon yläasteen rehtorina. Hän jäi eläkkeelle 1996. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvo vuonna 1998.
Laaksonen toimi Oulun kaupunginvaltuustossa 32 vuotta vuosina 1973–2004, josta ajasta vuonna 1984 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kaupunginhallituksessa vuodesta 1975 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana 1985–1992. Viime vaiheessa kunnallispoliitikon uraa hän toimi liikuntalautakunnan puheenjohtajana. Valtuustossa hän edusti Keskustapuoluetta. 
Nuoruudessaan 1950-luvun lopulta aina 1960-luvun puoliväliin Laaksonen kilpaili yleisurheilijana. Hänen päälajinaan oli 110 metrin aitajuoksu, jossa hän saavutti SM-hopeaa Oulun ensimmäisissä Kalevan kisoissa 1964 ja pronssia Kalevan kisoissa 1963 ja vuoden 1965 kisoissa.
Raimonds Pauls

Raimonds Pauls (s. 12. tammikuuta 1936 Riika, Iļģuciems, Latvia) on latvialainen säveltäjä ja pianisti. Hän on tunnettu ja arvostettu Latviassa ja entisen Neuvostoliiton alueella.
Paulsin isä oli lasinpuhaltaja ja äiti kotirouva.
Pauls oli vuosina 1988–1993 Latvian kulttuuriministeri, sittemmin presidentin neuvonantaja ja vuodesta 1998 parlamentin jäsen.
Pauls on säveltänyt musikaaleihin, teatteriin, elokuviin, ja häneltä on ilmestynyt cd-levy My Favourite Melodies / So Many Stars, jossa hän soittaa pianolla jazzmusiikkia. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään Suomessa on "Miljoona ruusua", jonka on alkujaan tehnyt tunnetuksi Alla Pugatšova, ja jonka suomeksi on levyttänyt Vera Telenius, joka teki siihen myös suomenkieliset sanat.
Kaarlo Marjanen

Kaarlo Matti Marjanen (5. tammikuuta 1899 Maaria – 20. marraskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lausuja, kriitikko, kirjailija ja aforistikko.
Marjanen oli Suomen Lausujain Liiton ensimmäinen ja pitkäaikaisin puheenjohtaja. Hän toimi 1933–1965 Helsingin yliopiston puhetekniikan lehtorina. Vuosina 1951–1954 hän oli kirjallisuuslehti Parnasson päätoimittaja.
Kaarlo Marjanen vihittiin filosofian kunniatohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1957. Hänelle myönnettiin vuonna 1961 Pro Finlandia -mitali.
Marjasen aforismikokoelmaa Nuolia sumusta on tutkija Markku Envall luonnehtinut suomalaisen aforistiikan "vankimpiin, terävimpiin, tyylitietoisimpiin ja myös systemaattisimpiin" kuuluvaksi.
Minja Koskela

Minja Koskela (s. 1987) on suomalainen tutkija, kirjailija, bloggaaja ja musiikinopettaja, joka on osallistunut yhteiskunnalliseen keskusteluun muun muassa tasa-arvosta ja vihapuheesta.
Koskelalta on ilmestynyt tietokirja Ennen kaikkea feministi (Karisto 2019). Kirja käsittelee muun muassa intersektionaalista feminismiä, neljännen aallon feminismiä, äitimyyttiä, sukupuolen moninaisuutta, populaarikulttuuria ja vihapuhetta. 
Minja Koskelan blogi on nimeltään Bluestocking, ja se sijaitsee Lily-blogiyhteisössä.
Koskela on Taideyliopiston Sibelius-Akatemia musiikkikasvatuksen väitöskirjatutkija, joka tekee tutkimusta feministisestä näkökulmasta. Hän on osa Arts@School-tutkimusryhmää.
Fanny Ardant

Fanny Ardant (s. 22. maaliskuuta 1949, Saumur, Maine-et-Loire) on ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi näyttämöllä ensi kertaa vuonna 1974. 1980-luvulla hän oli tunnettu elokuvanäyttelijä, muun muassa  François Truffautin ohjauksessa ja Gérard Depardieun vastanäyttelijänä elokuvassa Naapurin rouva  - La Femme d'à côté (1981). Ardant on myös saanut rooleja useissa englanninkielisissä elokuvissa niin Hollywoodissa kuin Britanniassakin.
Ardantilla oli Truffautin kanssa pitkä suhde, josta syntyi tytär.
Karl-August Tiirmaa

Karl-August Tiirmaa (s. 7. heinäkuuta 1989 Võru) on virolainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Põhjakotkas Otepää -seuraa.
Tiirmaa on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin: Liberecissä 2009 hän oli mukana joukkuekilpailussa yhdeksänneksi sijoittuneessa Viron joukkueessa, 39:s normaalimäen kilpailussa, 52:s suurmäen kilpailussa ja 55:s yhteislähtökilpailussa; Oslossa 2011 hän oli Viron joukkueen mukana 12:s, suurmäen kilpailussa 40:s ja normaalimäen kilpailussa 44:s; Val di Fiemmessä 2013 hän oli Viron joukkueen mukana 11:s, suurmäen kilpailussa 45:s ja normaalimäen kilpailussa 52:s; Falunissa 2015 hän oli Viron joukkueen mukana kymmenes, suurmäen kilpailussa 46:s ja normaalimäen kilpailussa 36:s. Sotšin olympialaisissa 2014 Tiirmaa sijoittui sekä normaali- että suurmäen kilpailuissa 44:nneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Tiirmaa kilpaili ensimmäisen kerran Lago di Teseron joukkuekilpailussa tammikuussa 2007, jossa Viron joukkue oli 13:s. Ensimmäiseen henkilökohtaiseen maailmancupin kilpailuunsa hän osallistui tammikuussa 2010 Oberhofissa saavuttaen siellä sijat 44 ja 49. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Tiirmaa saavutti Tšaikovskissa tammikuussa 2014 oltuaan 19:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa.
Ruskotäpläkoi

Koko ja ulkonäkö

Pienehkö, hyvin tumma perhonen. Etusiivet ovat tasaisen mustanharmaat ja niissä on kolme mustaa täplää. Takasiivet ovat mustanharmaat ja kuviottomat. Pää, keskiruumis ja takaruumiin tyviosa ovat mustat, mutta takaruumiin kärkiosa on kirkkaan keltainen. Siipiväli 17–23 mm.
Samannäköinen laji on siilikkäisiin kuuluva nokisiipi (Atolmis rubricollis). Sen tunnistaa kuitenkin punaisesta kauluksesta.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys kattaa osia Suomesta ja Ruotsista. Lisäksi sitä on tavattu Virosta ja Latviasta sekä euroopanpuoleiselta Venäjältä. Skotlannista on muutamia yksittäishavaintoja eikä tiedetä elääkö perhonen siellä vakituisesti. Suomessa ruskotäpläkoita tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, joskin Uudeltamaalta on vanha yksittäinen havainto. Perhosia on tavattu touko-kesäkuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Kosteilla rantaniityillä ja rantalehdoissa elävä perhonen, joka on levinneisyydetään erittäin paikallinen. Koiraat lentävät aamupäivästä keskipäivään lyhyin pyrähdyksin. Oranssit, kyljistään mustapilkulliset toukat elävät harvaankudotun seitin suojissa. Ne ovat aktiivisia pääasiassa öisin ja pudottautuvat maahan pienestäkin häiriöstä.

Ravintokasvi

Toukka elää keltaängelmällä (Thalictrum flavum).
Cauchy-jakauma

Historia

Matemaatikot tutkivat Cauchy-jakauman muotoisia funktioita jo 1700-luvun alussa, mutta toisenlaisessa yhteydessä. Tuolloin niistä käytettiin nimitystä Agnesin noita. Jakauman nimestä huolimatta ensimmäisen tutkielman sen ominaisuuksista jakaumana julkaisi ranskalainen matemaatikko Siméon Denis Poisson vuonna 1824; Cauchyn nimi liitettiin siihen vasta erään vuonna 1853 käydyn akateemisen väittelyn yhteydessä. Jakauman nimi on siis esimerkki Stiglerin lain toteutumisesta. Poisson totesi, että jos otetaan keskiarvo tätä jakaumaa noudattavista havainnoista, se ei havaintojen lukumäärän kasvaessa suppene mitään äärellistä lukua kohti. Niinpä Laplace oli tehnyt virheen soveltaessaan  keskeistä raja-arvolausetta tällaiseenkin jakaumaan, sillä lause edellyttää äärellistä odotus­arvoa ja varianssia. Poisson ei kuitenkaan pitänyt asiaa kovin tärkeänä, toisin kuin Bienaymé, joka myöhemmin kävi Cauchyn kanssa pitkällisen väittelyn asiasta.

Normaalisti jakautuneiden satunnaismuuttujien suhde

Jos U ja V ovat kaksi riippumatonta normaalisti jakautunutta satunnaismuuttujaa, joiden odotusarvo on 0 ja varianssi 1, niiden suhde U/V noudattaa standardia Cauchy-jakaumaa.
Jørgen Brønlund

Nikolaj Isak Jørgen Brønlund (14. joulukuuta 1877 Jakobshavn – marras- tai joulukuu 1907) oli grönlantilainen opettaja, koiravaljakon ohjastaja ja naparetkeilijä.

Tausta

Brønlund isä oli metsästäjä, mutta hän joutui jo nuorena orvoksi, ja hänet otettiin huostaan naispuolisen sukulaisen luokse. Hän oli Knud Rasmussenin lapsuudenystävä, jonka isä toimi pappina Jakobshavnissa (nyk. Ilulissat). Brønlund valmistui vuonna 1901 Godthåbin seminaarista (nyk. Nuuk) ja sai katekeetan viran Kangeqista, Nuukinvuonon suulta.
Rasmussenin innoittamana hän otti osaa hänen tutkimusmatkalleen Thuleen 1902-04. Matkan jälkeen hän lähti muun joukon mukana Tanskaan, missä hän muun muassa opetteli piirtoa Kristian Zahrtmannin johdolla ja opiskeli joitakin kuukausia Askovin kansanopistossa.

Tutkimusmatkat

Brønlund oli yksi Ludvig Mylius-Erichsenin Tanska-tutkimusmatkan osanottajista 1906-08. Hän oli jo aikaisemmin ollut mukana tutkimusmatkoilla, muun muassa Knud Rasmussenin kanssa. Sen lisäksi hän oli myös taitava koiravaljakon ohjastaja ja tulkki, siispä hänet valittiin vuonna 1907 Mylius-Erichsenin ja Niels Peter Høeg Hagenin matkaan Pohjois-Grönlantiiin. Tehtävänään hänellä oli pitää tutkimusmatkan päiväkirjaa. Kuten tutkimusmatkan johtajat Mylius-Erichsen ja Høeg Hagen, kärsi myös Brønlund nälästä ja paleltumista. Jørgen Brønlund kuoli kuten muutkin retkikunnan jäsenistä, ja ruumiin löytyessä löytyi myös tutkimusmatkan päiväkirja. Brønlund pääsi silti ainoana perille heidän väliasemallensa. Hän oli ottanut Høeg Hagenin luonnokset mukaansa päiväkirjansa lisäksi. Hänen ruumiinsa löydettiin 13. maaliskuuta 1908 kallionkolosta, joka oli täysin peitetty. Kiitos Brønlundin Høeg Hagenin luonnokset säilyivät.
Brønlundin viimeinen päiväkirjamerkintä, jonka tulkinnasta tosin on kiistelty, kuuluu seuraavasti: "Kuollut 79 vuonolla jälkeen kotiinpaluuyrityksen yli mannerjäätikön marraskuussa tulin tänne kuunsirpin aikaan enkä pystynyt pidemmälle paleltumien takia jaloissa ja pimeyden. Muiden ruumiit löytyvät keskeltä vuonoa jäätikön edustalta (noin 19 km päässä). Hagen kuoli 15.11. ja Mylius noin 10 päivää myöhemmin". Muiden ruumiita ei koskaan löytynyt.
Brønlunds Allé Hellerupissa on nimetty hänen mukaansa. Achton Friis on myös piirtänyt kuvan Brønlundista.
Maria Jasko

Karate

Jasko aloitti kyokushin harrastamisen 10-vuotiaana Radek Grabowskin ja Tom Marcjaniakin opissa Małkiniassa.
 Hän saavutti neljännen sijan naisten EM-kilpailuissa 2014 ja seuraavina vuosina 2015 ja 2016 Jasko saavutti mitalin molemmilla kerroilla. 2015 Berliinissä Jasko sijoittui toiseksi hävittyään loppuottelussa Uljana Grebenštšikovalle. Varnassa 2016 hän saavutti pronssia. Heinäkuussa 2016 Jasko voitti All American Openissa naisten raskaansarjan mestaruuden. Hän kohtasi loppuottelussa Elizavet Ivanovan. Hän voitti myös parhaan taisteluhengen palkinnon.
2017 Jasko saavutti MM-pronssia naisten raskaassasarjassa.
2018 Jasko sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi tällä kertaa keskisarjassa hävittyään pronssiottelun Elizaveta Melinkovalle. Hän sijoittui neljänneksi myös toukokuussa EM-kilpailuissa hävittyään pronssiottelussa Kseniia Zasorinalle. Jasko sitä vastoin voitti urallaan toisen kerran All American Openin. Tällä kertaa keskisarjan loppuottelussa hän voitti Yukina Odan.
2019 Jasko voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa kotikisoissaan Puolassa voitettuaan loppuottelussa maanaisensa Beata Opechowskan.
Karbonyyli

Karbonyyliryhmän rakenne

Karbonyyliryhmän hiili- ja happiatomi ovat sp²-hybridisoituneet, joten niillä on kolme sp²-orbitaalia, joista yhdellä ne muodostavat σ-sidoksen ja p-orbitaaleilla π-sidoksen, aivan kuten alkeeneissa. Hapen kaksi vapaata elektroniparia miehittävät jäljellä olevat sp²-orbitaalit. Karbonyyliryhmän atomit ovat tasossa ja atomien väliset sidoskulmat ovat n. 120°. Karbonyylisidos on lyhyempi kuin yksinkertainen C–O-sidos. Hiili-happi kaksoissidos on poolinen, johtuen hapen elektronegatiivisuudesta. Koska karbonyylihiilellä on positiivinen osittaisvaraus, se on molekyylin elektrofiilinen osa (Lewisin happo), johon nukleofiilit pyrkivät reagoimaan. Vastaavasti karbonyylihappella on negatiivinen osittaisvaraus ja se on molekyylin nukleofiilinen osa (Lewisin emäs).