google/wiki40b huggingface dataset:
Viitajärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,4 metriä mpy.
Super Bowl XLV

Valintaprosessi

NFL:n johto äänesti 22. toukokuuta 2007 Pohjois-Teksasin Super Bowl XLV -tapahtuman järjestäjäksi. Teksas voitti äänestyksessä Arizonan ja Indianapolisin tarjoukset. Arizonalle oli jo luvattu vuoden 2008 loppuottelu ja Indianapolis sai kauden 2011 loppuottelun, Super Bowl XLVI:n, järjestettäväkseen.
Saksan XXXVI vuoristoarmeijakunta

Perustaminen

Keskustan rajanvalvonta-alue (saks. Grenzabschnitt Mitte (Höh. Kdo. XXXVI)) perustettiin 19. lokakuuta 1939 Breslaussa raja-alue 14:stä. Yhtymä nimettiin 11. toukokuuta 1940 uudelleen erilliseksi johtoportaaksi XXXVI (saks. Höheren Kommando z.b.V. XXXVI).

Palvelus

Yhtymä osallistui Puolan offensiiviin. Se siirrettiin toukokuussa 1940 Trieriin ja edelleen Lothringeniin. Yhtymä otti osaa Ranskan valtaukseen osana 16. armeijaa, joka kuului ensin armeijaryhmä A:han ja myöhemmin armeijaryhmä C:hen. Elokuussa 1940 yhtymä siirrettiin Etelä-Norjaan (operaatio Weserübung), jossa se liitettiin ryhmä XXI:een. Yhtymä nimettiin 18. marraskuuta 1941 Norjassa XXXVI vuoristoarmeijakunnaksi.
Armeijakunta siirrettiin Suomen Lappiin helmikuussa 1942 ja se oli edelleen Suomessa Lapin sodan alkaessa. Armeijakunnan joukot vetäytyivät Norjaan, jossa ne antautuivat Saksan antauduttua liittoutuneille.
Mustinoinen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,2 metriä mpy.
Emanuel Aromaa

Varhaiset vuodet

Emanuel Aromaa syntyi Teiskossa Kalle ja Anna Vilhelmina Sylgrenin maatyöläisperheeseen. Hän joutui kahdeksanvuotiaana huutolaiseksi ja alkoi 14-vuotiaana työskentelemään suutarin oppipoikana Tampereella. Tampereen työväenyhdistyksen jäseneksi Aromaa liittyi vuonna 1898. 
Aromaa toimi suutarina Tampereella vuoteen 1903 saakka, jolloin hän muutti perheineen Mouhijärven Uotsolaan. Aromaa kierteli sosialidemokraattisen puolueen puhujana eri puolilla Ylä-Satakuntaa, ja kirjoitti tamperelaiseen Kansan Lehteen sekä Porissa ilmestyneeseen Sosialidemokraattiin maatalouskysymyksiä käsitteleviä kirjoituksia. Hän oli mukana perustamassa Mouhijärven työväenyhdistystä ja toimi myös sen puheenjohtajana 1912–1918. 
Aromaa nousi eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1907 vaaleissa, jotka olivat Suomen ensimmäiset yksikamarisen eduskunnan vaalit.

Sisällissota

Toukokuussa 1917 Mouhijärven maatalouslakon aikana Aromaa toimi senaatin sekä Turun ja Porin läänin maaherran lähettämänä sovittelijana saaden aikaan sopimuksen osapuolten välille. Lakon yhteydessä syntyneiden levottomuuksien oikeuskäsittelyssä hän oli Karkun syyskäräjillä todistamassa maatyöläisten puolesta. 
Sisällissodan sytyttyä Aromaa vastusti aseellista kapinaa, mutta alkoi lopulta työskentelemään kansanvaltuuskunnan elintarvikeosastolla Oskari Tokoin pyynnöstä. Hänet valittiin myös Mouhijärven vallankumousoikeuden syyttäjäksi, mutta Aromaa ei ottanut tehtävää vastaan, vaan pysytteli Helsingissä huhtikuun alkuun saakka. Kansanvaltuuskunnan paettua Viipuriin Aromaa jatkoi toimintaansa elintarvikeosastossa asustellen Kolikkoinmäen työläiskaupunginosassa. Viipurin taistelun jälkeen hän onnistui välttämään vangitsemisen ja palasi kansanedustaja Kustaa Ahmalan pojan jääkäriluutnantti Otto Ahmalan luvalla Helsinkiin toukokuun alussa. Aromaa pidätettiin parin päivän kuluttua ja sijoitettiin Helsingin vankileirille, josta hänet heinäkuun alussa siirrettiin Sörnäisten vankilaan.

Sodan jälkeen

Prokuraattori P. E. Svinhufvud asetti Aromaan ja muut kapinaan osallistuneet sosialidemokraattien kansanedustajat syytteeseen valtiopetoksesta toukokuun lopussa. Lokakuussa Aromaa sai 12 vuoden kuritushuonerangaistuksen ja lisäsi hänet tuomittiin menettämään kansalaisluottamuksensa 15 vuodeksi. Aromaa kärsi tuomiotaan Joutsenossa Konnunsuon vankisiirtolassa, kunnes hänet armahdettiin toukokuussa 1920. Vapauduttuaan Aromaa asui Karkussa ennen muuttoaan Kiukaisiin, jossa hän työskenteli muun muassa Panelian työväentalon vahtimestarina. Aromaa toimi myös Kiukaisten kunnanvaltuuston puheenjohtajana. 
Aromaa palasi eduskuntaan vuoden 1924 vaaleissa, jonka jälkeen hänet valittiin uudelleen vielä vuonna 1927. Vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa Aromaa oli Väinö Tannerin valitsijamiehenä. Hän kuoli kesken kansanedustajakautensa tammikuussa 1933. Aromaan tilalle eduskuntaan nousi Vihtori Fallila. 
Emanuel Aromaa on haudattu Kiukaisten uudelle hautausmaalle.

Perhe

Aromaa avioitui tehdastyöläinen Matilda Rajalan kanssa vuonna 1898. Perheeseen syntyi kuusi lasta.
Günther Heinze

Günther Heinze (s. 26. heinäkuuta 1923 Dresden-Blasewitz) on entinen itäsaksalainen urheilujohtaja ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen (KOK).
Günther Heinze kävi Dresdenissä kansakoulun ja oppisopimuskoulutuksella koneistajan ammatin. Nuoruuden liikunnalliset harrastukset olivat yleisurheilu ja koripallo. Vuonna 1941 Heinze liittyi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) jäseneksi. Samana vuonna 18-vuoden iässä hän aloitti asepalveluksen Saksan ilmavoimien joukoissa, joissa hän palveli viime vaiheessa alikersanttina. Saksan tappioon päättyneen sodan jälkeen Heinze  oli sotavankeudessa Neuvostoliitossa vuosina 1944–1949.
Palattuaan sotavankeudesta Saksaan Heinzesta tuli Dresdenin alueen urheilukomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna hän aloitti opiskelun Leipzigin liikuntakorkeakoulussa (DHfK), josta hän valmistui vuonna 1952 liikunnanopettajaksi. Opiskelun rinnalla Heinze pelasi Itä-Saksan koripallomaajoukkueessa. Koripallouran jälkeen hän toimi kansainvälisenä koripallotuomarina vuosina 1952–1956. Opiskelun jälkeen Heinze toimi vuosina 1952–1954 Itä-Saksan hallituksen liikunnasta vastaavassa virastossa osastopällikkönä ja edelleen vuosina 1954–1957 hallituksen alaisen liikuntakomitean varapuheenjohtajana. Hän toimi vuosina 1957-1989 Itä-Saksan voimistelu- ja urheiluliiton (DTSB) varapuheenjohtajana. 
Hänet valittiin edelleen Itä-Saksan kansalliseen olympiakomiteaan, jossa hän työskenteli varapuheenjohtajana vuosina 1955–1972 ja 1982–1989. Välillä hän toimi olympiakomitean pääsihteerinä vuosina 1973–1982 ja Saksojen yhdentymisvaiheessa 6. tammikuuta – 15. kesäkuuta 1990 Itä-Saksan olympiakomitean vt. puheenjohtajana. Heinze oli valittu 1980-luvun alussa edesmenneen Heinz Schöbelin seuraajaksi Kansainväliseen olympiakomiteaan silloin urheilullisesti mahtavan Itä-Saksan edustajana vuodesta 1981 vuoteen 1992. Itä-Saksan urheilussa Heinzen KOK-aikaan kuitenkin korkeinta urheilupoliittista valtaa käytti kansallisen komitean puheenjohtaja Manfred Ewald. KOK:sta eron jälkeen Heinze nimitettiin KOK:n kunniajäseneksi. KOK-aikanaan hän toimi olympiakisojen koordinointikomiteassa vuosina 1985-1988 ja olympiakisojen ohjelmasta vastaavassa komiteassa vuosina 1989-1991. 
Heinze toimi erityisesti Itä-Saksan koripallon järjestötoiminnassa. Hän johti vielä kehittymässä olevaan Itä-Saksan koripallosta vastaavaa komiteaa, joka muuttui vuonna 1955 Itä-Saksan koripalloliitoksi, jonka puheenjohtajana hän oli aina vuoteen 1970. Sen jälkeen hän johti Itä-Saksan lentopalloliittoa vuosina 1970–1984. Vuosina 1956–1960 hän toimi Kansainvälisessä koripalloliitossa (FIBA) talouskomitean jäsenenä ja vuosina 1964–1972 FIBA:n varapuheenjohtajana.
Heinzen oma 1950-luvun alun opinahjo Leipizin liikuntakorkeakoulu (DHfk) myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1985.
Boswell Sisters

Tausta

Sisarukset kasvoivat New Orleansissa jazz-musiikin alkuvuosina ja he oppivat musiikkia kotinsa mustilta palveluskunnan jäseniltä. He opiskelivat aluksi instrumentaalimusiikkia, Martha pianonsoittoa, Helvetia viulua, kitaraa ja banjoa sekä Connee selloa, saksofonia ja pasuunaa. He esiintyivät kerran jopa New Orleansin filharmonikkojen kanssa. Vuoteen 1925 mennessä he olivat muodostaneet lauluryhmän, mutta heidän ensimmäiset levynsä eivät tuoneet mainittavaa menestystä.

Ura

Sisarukset löysivät menestyksensä avaimeksi muodostuneen tyylin ensimmäisen radioesiintymisensä yhteydessä. Päälaulajana toiminut Connee oli vilustunut, jonka vuoksi hän esiintyi heikentyneen äänensä kera lähempänä mikrofonia. Nyt löytynyt ääni toi yhtyeen lauluharmonian paremmin esille ja Connee Boswellia pidetään eräänä ensimmäisistä laulajista, jotka käyttivät mikrofonin kapasiteetin täysimittaisesti hyväkseen.
Yhtye oli suosionsa huipulla vuosina 1930–1935, jolloin he tekivät myös tarkeimmät levytyksensä. Sisarustrio esiintyi säännöllisesti radiossa ja elokuvissa, kuten Rakkaus ja radio (The Big Broadcast 1932) ja Tähti Pariisista (Moulin Rouge 1934). Trio tuli tunnetuksi tiukoista harmonioistaan, scat-laulutyylistään, instrumentti-imitoinneista ja yllättävistä tempovaihteluista. He leikittelivat alkuperäismelodioitten harmonioilla muutellen niitä täysin uusiin muotoihin ja heidän tyylinsä tuli tunnetuksi kuumana jazzina ja swinginä, jota useat sen ajan jazz-muusikot ihastelivat. Trio teki yhteistyötä useiden aikansa toisten huippunimien, kuten Bing Crosbyn, Burns and Allenin, the Dorsey Brothersin, Benny Goodmanin ja Artie Shaw'n kanssa.
Vuonna 1936, joidenkin Decca-levytysten jälkeen, Vet ja Martha lopettivat uransa asettaen perhe-elämän etusijalle. Connee jatkoi soolouralla kohtalaisella menestyksellä jääden eläkkeelle 1970-luvun puolivälissä. Hän esiintyi pyörätuolissa sairastettuaan lapsena polion. Hänen tuolinsa oli usein korokkeelle nostettuna, jolloin saatiin aikaan vaikutelma, että hän esiintyi seisten. Connee Boswell esiintyi myös useissa elokuvissa 1940-luvulla ja vieraili säännöllisesti 1950-luvun alkupuolen televisiosarjassa Pete Kelly's Blues Jack Webbin aisaparina.

Vaikutus

Boswell Sistersiä pidetään ensimmäisenä kevyen musiikin kuuluisana naistriona. Ella Fitzgerald viittasi Connee Boswelliin ainoana esikuvanaan. The Andrews Sisters sai myös paljon vaikutteita Boswellin sisaruksilta. Trion levytyksiä julkaistiin uudelleen 1980-luvulta alkaen ja nykyisin heitä pidetään eräänä merkittävimmistä jazz-lauluyhtyeistä kautta aikojen.
Harmony Sisters tunnusti jäljitelleensä Boswell Sistersia ja kopioineensa heidän laulujaan savikiekoilta. Muutamat näistä pysyivät Valtosen sisarusten ohjelmistossa vuosikymmeniä. Harmony Sistersin esikuvaksi on virheellisesti väitetty Andrew Sistersiä, joiden "liiaksi huutava" laulutyyli ei heitä erityisesti innostanut.
The Recording Industry Association of America listasi Boswell Sistersien levytyksen Alexander’s Ragtime Band erääksi 1900-luvun "Vuosisadan sävelmistä".
Pekka Kanerva

Pekka Aimo Vilhelmi Kanerva (s. 15. marraskuuta 1939 Teuva) on suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli vuodesta 1978 Teknillisen korkeakoulun huoneenrakennustekniikan professori ja tutkinut kantavia ja eristäviä rakenteita. Aiemmin hän oli TKK:n Arkkitehtiosaston Rakennetekniikan apulaisprofessorina 1975–1978 ja VTT:llä Rakennustekniikan laboratorion johtajana 1978.
Wonderful Wonderful

Taustaa ja äänitys

The Killers aloitti albumin kappaleiden kirjoittamisen lokakuussa 2015 heidän omistamallaan Battle Born -studiolla Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Laulaja Brandon Flowers oli jättänyt edellisen sooloalbuminsa, The Desired Effectin kiertueen kesken hänen vaimonsa mielenterveysongelmien vuoksi. Yhtyeen ensimmäisiä kirjoituskertoja sävyttivät vaikeudet. Yhtye kertoi aloittaneensa albumin äänittämisen kotikaupungissaan Las Vegasissa 9. syyskuuta 2016.

Julkaisu

Albumin ensimmäinen single, ”The Man” julkaistiin 14. kesäkuuta 2017 ja toinen single ”Run for Cover” saman vuoden heinäkuussa. Molemmille singleille kuvattiin myös musiikkivideot, jotka julkaistiin muun muassa videopalvelu YouTubessa. Albumin nimikkokappale ”Wonderful Wonderful” julkaistiin promosinglenä 24. elokuuta.
Albumi julkaistiin 22. syyskuuta, ja se tuli saataville Spotify- ja Apple Music -suoratoistopalveluihin sekä iTunesiin, jossa se nousi listaykköseksi.
Petter Morottaja

Petter Jori Andaras Morottaja tai inarinsaameksi Kuobžâ-Saammâl Maati Petter (s. 11. heinäkuuta 1982 Inari) on inarisaamelainen kirjailija, toimittaja ja opettaja. 17-vuotiaana hänen ensimmäinen kirjansa Suábi maainâs julkaistiin ja 25-vuotiaana hän pyrki Suomen saamelaiskäräjiin tuloksetta. Anarâškielâ servin aktiivisena jäsenenä hänet nimitettiin yhdistyksen verkkolehden Kierâšin päätoimittajaksi. Tämän lisäksi hän opettaa inarinsaamea monessa paikassa, muun muassa Helsingin yliopistossa. Hänen isänsä on Matti Morottaja ja pikkuveljensä rap-artisti Amocina tunnettu Mikkâl Morottaja.

Kirjailijana

Morottajan ensimmäinen kirja Suábi maainâs oli ensimmäinen inarinsaamen kielellä julkaistu fantasiakirja. Vuotta myöhemmin julkaistiin hänen seuraava kirjansa, lastenromaani Riävskánieidâ. Molemmat kirjat on julkaissut Anarâškielâ servi, ja ne on kuvittanut Martti Rikkonen.
Rockefeller-säätiö

Rockefeller-säätiö on New Yorkissa 1913 perustettu säätiö, jonka tarkoituksena on edistää "ihmiskunnan hyvinvointia koko maailmassa". Säätiö sai alkunsa John D. Rockefellerin lahjoituksesta. Säätiö tukee muun muassa lääketieteellisiä tutkimuksia. Rockefeller-säätiön lahjarahaston arvo oli 3,1 miljardia loppuvuodesta 2001. Säätiön johdossa on Judith Rodin.
Rockefeller-säätiö rahoitti 1920- ja 1930-luvuilla saksalaisia rotuhygieniaohjelmia. Säätiö rahoitti myös Kaiser Wilhelm -instituuttia.
Saku ja suuri suru

Juoni

Kirja alkaa Sakun lähdettyä Helsingistä junalla kohti Rovaniemeä jatkaen sieltä Hammerfestiin. Kirjan alussa Saku muistelee pahanlaatuiseen aivokasvaimeen menehtynyttä suurta rakkauttaan Miia Laitelaa. Saku tapaa matkansa aikana paljon uusia ihmisiä, muun muassa Kristinin, jonka isä ottaa Sakun töihin kalastusalukselleen. Myös Kristin oli menettänyt rakkaansa, Martinin, joka hukkui. Niinpä Sakusta ja Kristinistä on tukea toisilleen. Saku lähtee Kristinin kanssa matkalle Osloon ja matkan aikana he tapaavat yhä useampia ihmisiä. Saku miettii asioita eikä tiedä, miten jatkaa eteenpäin. Hän alkaa myös tuntea vetoa Kristiniä kohtaan, mutta ajattelee silti Miiaa. Tunteet Kristiniin unohtuvat ja palattuaan Hammerfestiin Saku päättää jatkaa elämäänsä lähtemällä seuraavaksi talveksi pitkäsiima-alukselle.
Annapurna

Historiaa

Annapurna I:n huipulle nousi ensimmäisen kerran ranskalaisen Maurice Herzogin johtama retkikunta 3. kesäkuuta 1950. Nousu oli samalla ensimmäinen yli 8 000 metrin korkuiselle vuorenhuipulle. Annapurna I:tä pidetään yhtenä maailman vaarallisimmista vuorista kiipeilijöille. Kiipeily-yrityksissä on saanut surmansa noin 32 % kiipeilijöistä (vuoteen 2012 mennessä).
Suomalainen vuorikiipeilijä Samuli Mansikka ja Pemba Sherpa olivat noin 7 000 metrin korkeudessa, kun he putosivat noin 100–150 metriä ja kuolivat 24. maaliskuuta 2015.
Eino Heinonen (valokuvaaja)

Eino Rafael Heinonen (23. lokakuuta 1905 Helsinki – 1986) oli mainosmies ja valokuvaaja. Hän työskenteli Osuusliike Elannon palveluksessa ensin mainososastolla ja somistamolla ja vuodesta 1949 alkaen hän keskittyi valokuvaukseen. Heinonen perusti Elantoon valokuvaamon ja hän kuvasi Elanto-lehdelle lisäksi hän teki mainoskuvauksia. Vapaa-aikanaan hän kuvasi kaupunkielämää.
Nikolai Rimski-Korsakov

Nikolai Andrejevitš Rimski-Korsakov (ven. Николай Андреевич Римский-Корсаков 18. maaliskuuta (j: 6. maaliskuuta) 1844 Tihvinä – 21. kesäkuuta (j: 8. kesäkuuta) 1908 Ljubensk) oli venäläinen taidemusiikin säveltäjä, joka muistetaan muun muassa mestarillisena soitintajana. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat Kimalaisen lento, Šeherazade ja Espanjalainen kapriisi.

Elämä

Rimski-Korsakov syntyi aatelisperheeseen Pietarin läänin Tihvinässä ja osoitti musiikillista lahjakkuutta jo hyvin nuorena. Hän sai meriupseerin koulutuksen Pietarin laivastoakatemiassa ja osallistui muun muassa kolme vuotta kestäneeseen maailmanympäripurjehdukseen. Mili Balakirev kehotti häntä kokeilemaan sinfonian säveltämistä, ja Rimski-Korsakov kirjoittikin sellaisen laivastossa ollessaan. Teoksesta tuli ensimmäinen merkittävä venäläinen sinfonia.
Vuonna 1871 Rimski-Korsakovista tuli Pietarin konservatorion sävellyksen ja orkestroinnin professori. Hän erosi laivastosta ja paneutui itsekin musiikkitietämyksensä laajentamiseen. Rimski-Korsakov kuului venäläisten säveltäjien muodostamaan kansallismieliseen Viiden ryhmään ja otti vaikutteita venäläisistä saduista ja kansanlauluista. Hänen teoksensa, Taru tsaari Saltanista, johon Kimalaisen lento kuuluu, perustuu Aleksandr Puškinin satuun.
Rimski-Korsakov kulutti huomattavan osan energiastaan kollegoidensa, kuten Modest Musorgskin ja Aleksandr Borodinin töiden viimeistelyyn ja järjestämiseen. Musorgskin kuoleman jälkeen 1881 hän hioi säveltäjän sekavaan tilaan jäänyttä tuotantoa julkaisua ja esitystä varten. Rimski-Korsakovia on joskus moitittu teosten sävyn liiallisesta muuttamisesta, mutta todennäköisesti niistä ei koskaan olisi tullut tunnettuja ilman hänen työpanostaan.
Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen Rimski-Korsakov erotettiin konservatorion professuurista hänen poliittisten kantojensa vuoksi. Hänen vuoden 1907 oopperansa, Zolotoi petušok (Kultainen kukko), hyökkäsi suoraan yksinvaltiutta vastaan, ja se kiellettiin ensi-iltansa jälkeen. Rimski-Korsakov kuoli vuonna 1908 angina pectoris -kohtaukseen Ljubenskissa lähellä Pietaria.
Rimski-Korsakov kirjoitti sointuopin ja laajan soitinnusopin sekä useimpien oopperoidensa tekstit. Myöhemmistä venäläisistä säveltäjistä hänen oppilainaan olivat muiden muassa Anatoli Ljadov, Anton Arenski, Aleksandr Glazunov, Mihail Ippolitov-Ivanov ja Igor Stravinsky. Myös italialainen Ottorino Respighi kuului Rimski-Korsakovin oppilaisiin.
Pietarissa on hänen neuvostoaikana pystytetty patsaansa, jossa hänet on kuvattu istuvana, tutkimassa polvilleen levitettyä partituuria.
Marugamen linna

Historia

Kukkulalle, jolle Marugamen linna rakennettiin, oli jo aikaisemmin pystytetty erinäisiä linnoituksia. Nykyisen linnan juuret juontavat vuoteen 1587, jolloin Sanukin provinssin daimio Ikoma Chikamasa piti linnaa asuinpaikkanaan. Vuonna 1597 Chikamasa sai valmiiksi Takamatsun linnan, jonne hän muutti jättäen Marugamen linnoituksen pojalleen Ikoma Kazumasalle. Kazumasa alkoi välittömästi kunnostaa ja vahvistaa linnaa. Kuitenkin vuonna 1615 annetun määräyksen mukaan jokaisessa provinssissa piti sijaitseman vain yksi linna, minkä vuoksi Marugamen linna purettiin osiin.
Vuonna 1641 Marugamen linnanrauniot sisältänyt pieni osa Sanukin provinssia annettiin läänityksenä Yamazaki Ieharulle tämän ansioista Shimabaran kapinassa. Ieharu rakensi linnan lähes kokonaan uudelleen, ja suuri osa nykyisestä linnasta onkin peräisin Ieharun vuonna 1644 valmistuneesta rekonstruktiosta. Vuonna 1658 linnan hallinta siirtyi Kyōgoku-klaanille, joka paranteli linnan puolustusvalmiutta. Klaanin onnistui pitää linna omanaan Meiji-restauraatioon asti.
Vuonna 1869 linnassa syttyi tulipalo, joka tuhosi useita rakennuksia. Hävitys jatkui, kun keisarillisen hallituksen joukot tuhosivat vuonna 1870 suuren osan linnan jäänteistä. Pian tämän jälkeen ulompi vallihauta täytettiin.

Nykyisin

Kivimuurien lisäksi muutama vuonna 1950 peruskorjattu alkuperäinen rakennus on yhä pystyssä. Nämä rakennukset Japanin hallinto on julistanut tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Marugamen linna on yksi harvoista japanilaisista linnoista, joissa on jäljellä alkuperäinen, ennen vuotta 1860 puusta rakennettu keskustorni.
Lehtori

Lehtori (lyhenne leht.) on useiden opettajien virkanimike peruskouluissa, lukioissa, ammattioppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa ja joissain yliopistoissa. Virkaan vaaditaan yleensä ylempi korkeakoulututkinto. Lehtorin virkojen lisäksi oppilaitoksissa on muitakin opettajan tehtäviä (esim. tuntiopettaja).
Alkujaan lehtori tarkoitti pappia, joka luki jumalanpalveluksessa raamatunkohdan (latinan kielessä lectio = lukukappale, lector = lukija). Nykyisin lehtorin virka on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvirasta erillinen naisteologin virka. Virka perustettiin vuoden 1963 kirkolliskokouksessa. 
Lehtori on myös arvonimi.

Yliopistolliset lehtorit

Lehtorin tehtäviin yliopistolla kuuluu opettamisen lisäksi hallinnollisia tehtäviä ja tutkimustyötä. Joissakin yliopistoissa uusia lehtoreita ei enää nimitetä, joskin vanhat lehtorit saivat pitää halutessaan nimikkeensä. Vastaavaa tehtävää hoitavat ovat jatkossa yliopisto-opettajia. Pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, mutta useilla yliopisto-opettajilla on lisensiaatin tai tohtorin tutkinto.
Yliopistonlehtorilta vaaditaan tohtorin tutkinto, ja tehtävä on luonteeltaan hyvin lähellä aiempien apulaisprofessoreiden tehtäviä. Pedagoginen yliopistonlehtori taas vastaa opetuksen, mm. opetusmenetelmien, kehittämisestä.
Teutjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 372 hehtaaria eli 3,7 neliökilometriä, se on 2,6 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0027 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys on 2,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 8,8 kilometriä
.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Teutjoen valuma-alueella (14.15), jonka Teutjärven alueeseen (14.151) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 14,8 metriä mpy.
Anuakit

Anuakit, jotka tunnetaan myös nimellä Anyuak, Agnwak ja Anywaa, ovat luo-niiloottinen kansa. Anuakit kuuluvat suurempaan luo-kansojen perheeseen. Heidän kielensä tunnetaan nimellä Dha-anywaa. Kieli kuuluu nilosaharalaisiin kieliin.
He asuvat Itä-Afrikassa, pääosin Etiopiassa ja Sudanissa Akobo, Gilo ja Pibor -jokien varsilla. Arviot kansan koosta liikkuvat 200 000 ja 300 000 välillä maailmanlaajuisesti. Toisin kuin monilla muilla niloottikansoilla, anuakien pääelinkeinoja ovat maanviljely, kalastus ja keräilytalous – eli eivät ole ensisijaisesti paimentolaisia.
Choplifter

Pelaaminen

Pelin tavoitteena on pelastaa henkilöitä helikopterilla. Pelaajan on väisteltävä vaaroja ja lennettävä kyytiin poimitut henkilöt turvaan tukikohtaan.
Vaikka pelissä voi ampua vastustajia siitä ei pidetä pistelaskua: Gorlinin itsensä mukaan se on pelin tylsä osuus. Pelin varsinainen tavoite on toisten auttaminen.

Kehitys

Pelin kehitti Dan Gorlin vuonna 1981 tutustuessaan Apple II Plus -tietokoneen ominaisuuksiin. Gorlin oli kiinnostunut helikoptereista ja kehitti oman simulaation helikopterilentämisestä: aluksi Gorlin yritti ensimmäisen persoonan näkökulmaa mutta hylkäsi tavoitteen liian vaativana. Gorlin sai ehdotuksen pelastaa henkilöitä Defenderin tapaan ja tutustui peliin tämän perusteella.
Azania

Azania on nimi, jota on käytetty useista Saharan eteläpuolisen Afrikan osista. Roomalaisaikaan ja ehkä jo aiemmin, nimellä tarkoitettiin Itä-Afrikan rannikkoa Afrikan sarvesta etelään suunnilleen nykyiseen Tansaniaan saakka.
Seine-et-Oise

Seine-et-Oise on entinen  Ranskan departementti numero 78, joka sijaitsi Île-de-Francen alueella Seine- ja Oise-jokien varsilla. Se ympäröi joka puolelta Seinen departementtia, joka käsitti Pariisin lähimpine esikaupunkeineen. 
Seine-et-Oise luotiin yhtenä kaikkiaan 83 departementista Ranskan vallankumouksen jälkeen 4. maaliskuuta 1790, ja sen hallinnon keskus oli Versailles. Departementin alueeseen kuului lopulta lähes 700 kuntaa, yhteensä noin 5 600 km² Seinen departementin ympärillä. Molemmat departementit lakkautettiin Pariisin seudun aluehallinnon uudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 1968. 
Seine-et-Oisen alueet liitettiin pääosin seuraaviin hallintoalueisiin: Essonne, Val-d’Oise ja Yvelines. Joitakin sen kuntia liitettiin myös seuraaviin: Hauts-de-Seine (9 kuntaa), Seine-Saint-Denis (16 kuntaa) ja Val-de-Marne (18 kuntaa).