google/wiki40b huggingface dataset:
Erik Pöysti

Erik Pöysti (17. syyskuuta 1849 Antrea – 8. maaliskuuta 1919 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka oli 1800-luvun lopulla valtiopäivämiehenä ja 1900-luvun alussa Suomalaisen puolueen kansanedustajana.
Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Pöysti ja Helena Peltonen. Hän opiskeli vuosina 1868–1872 Lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1872. Pöysti oli myös kuunteluoppilaana Jyväskylän seminaarissa. Pöysti toimi opettajana Jääskessä 1872–1880 ja oli maanviljelijänä 1878–1898. Myöhemmin hän oli ensin Suomalaisen merimieslähetyksen apulaisena Lontoossa 1897–1898 ja sitten maallikkosaarnaajana Suomessa 1898–1907.
Pöysti oli mukana säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana 1882–1891 ja 1897. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Pöysti oli myös Jääsken kuntakokouksen puheenjohtajana ja kirkolliskokouksen jäsenenä.
Erik Pöysti oli vuodesta 1879 lähtien naimisissa Maria Elisabet Mohkan kanssa.
SOIUSA

SOIUSA (lyhenne sanoista Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino) eli ISMSA (lyhenne sanoista International Standardized Mountain Subdivision of the Alps) on tarkka esitys Alppien aluejaosta, jonka tavoitteena on yhtenäistää erilaiset kansalliset luokittelut ja toteuttaa kansainvälisesti hyväksytty järjestelmä. Sen on suunnitellut italialainen tutkija, Sergio Marazzi, yhteistyössä ”Club Alpino Italiano” -seuran ja useiden muiden kanssa. SOIUSAn on myös tarkoitus korvata Italiassa vuonna 1926 esitetty perinteinen ”Partizione delle Alpi” -aluejako nykyaikaisemmalla tulkinnalla.
SOIUSA-aluejaossa Alpit jaetaan ensinnäkin kahteen pääosaan (PT, ital. parti), Itäisiin Alppeihin ja Läntisiin Alppeihin. Pääosat puolestaan jaetaan viiteen eri vyöhykkeeseen (SR, ital. settorii). Läntiset Alpit käsittävät kaksi tällaista vyöhykettä, Eteläiset Länsi-Alpit ja Pohjoiset Länsi-Alpit. Itäisillä Alpeilla vyöhykkeitä on kolme, jotka ovat Keskiset Itä-Alpit, Pohjoiset Itä-Alpit ja Eteläiset Itä-Alpit. Vyöhykkeet jaetaan yhteensä 36 osastoon (SZ, ital. sezioni), jotka edelleen jaetaan 132 alaosastoon (STS, ital. sottosezioni). Näiden jälkeen jako tarkentuu vielä 333 yläryhmään (SPG, ital. supergruppi), 870 ryhmään (GR, ital. gruppi) ja 1 625 alaryhmään (STG, ital. sottogruppi).
Sébastien Chabal

Sébastien Chabal (s. 8. joulukuuta 1977, Valence, Ranska) on ranskalainen rugbynpelaaja, joka pelaa kotimaansa pääsarjassa Lyon OU:n joukkueessa, sekä Ranskan maajoukkueessa. Chabalin pelipaikka on lukko (lock).
Pitkistä hiuksistaan ja parrastaan sekä kovista taklauksistaan tunnettu Chabal on lempinimeltään "l'Homme des Cavernes" ("luolamies"). Hän on yksi Ranskan suosituimmista urheilijoista, ja maan toimittajat ovatkin kehittäneet termin "Chabalmania". Lisäksi Chabalia pidetään maailman parhaiten tienaavana rugbynpelaajana, arviolta miljoonan euron vuosipalkallaan.

Ura

Chabal edusti Ranskaa vuoden 2007 Rugbyn maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa maa sijoittui neljänneksi hävittyään turnauksen välierissä Englannille. Häntä ei yllättäen valittu mukaan vuoden 2011 turnaukseen, jossa Ranska eteni finaaliin asti, häviten lopulta isäntämaa Uudelle-Seelannille.
Seurajoukkuetasolla Chabal on edustanut Lyon OU:ta vuodesta 2012 saakka. Vuosina 2004-2009 Chabal pelasi Englannin Rugbyvalioliigan Sale Sharksissa, voittaen mestaruuden kaudella 2005-2006.
Pascale Bussières

Pascale Bussières (s. 27. heinäkuuta 1968 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä.
Suomessa Bussièresin roolisuorituksiaan on nähty muun muassa televisiosarjoissa Kartanon tytär (Marguerite Volant, Kanada 1996) ja Emilie (Blanche, Kanada 1993) sekä elokuvassa Roolipeli (La Répétition, 2001)
Sapatinrikos

Sapatinrikos eli lepopäivän rikkominen oli aiemmin Suomessa rikos, jolla loukattiin pyhäpäivän pyhyyttä.

Vuoden 1734 laki

Vuoden 1734 lain mukaan mukaan sapatinrikoksella käsitettiin sitä, että joku loukkasi pyhäpäivän pyhyyttä tekemällä sellaisena päivänä rikoksen tai luvallista, mutta vähemmän tärkeää työtä. Sapatinrikoksesta rangaistiin kymmenen talarin sakolla. Rangaistavaa oli myös rihkamakaupan pitäminen auki pyhäpäivänä; ruokaa ja juomia sen sijaan sai pyhäpäivinäkin myydä sen jälkeen, kun jumalanpalvelus oli päättynyt. Jos jokin muu rikos tehtiin sunnuntaipäivänä tai kirkollisena juhlapäivänä, tuomittiin rangaistus ensiksi varsinaisesta rikoksesta ja sitten lisäksi sapatinrikoksesta sakko, minkä jälkeen nämä rangaistukset yhdistettiin. Tämä säännös oli voimassa pyhäpäivisin kello neljästä aamulla kello yhdeksään illalla.

Sapatin määritelmä rikoslaissa

Sapatti määriteltiin rikoslaissa niin, että sapatin aika kesti kello kuudesta aamulla kello kuuteen illalla sunnuntaina taikka kirkollisena juhlapäivänä, joka oli pyhäpäivä.

Sapatin päivät

Rikoslain säädös sapatinrikoksesta koski ainoastaan niitä päiviä, joita Suomen evankelisluterilainen kirkko vietti pyhäpäivinä. Sellaisia olivat kaikki sunnuntait sekä kirkkolaissa luetellut kirkolliset juhlapäivät:  joulupäivät, uudenvuodenpäivä ja loppiainen, Marian ilmestyspäivä, pitkäperjantai, toinen pääsiäispäivä, helatorstai, toinen helluntaipäivä ja Johannes Kastajan päivä.
Muidenkin uskontokuntien jäsenet olivat velvollisia pitämään evankelisluterisen uskontokunnan yleiset pyhäpäivät pyhinä.

Sunnuntain aukiolo

Työnteko ja liikkeiden aukiolo, joka erityisissä laeissa oli sallittu sunnuntaisin, ei ollut rangaistavaa sapatinrikkomisena.

Hätätarvetyö sallittu

Kun sapattina oli kielletty tekemästä käsityötä taikka muuta työtä, joka sietää viivytystä ja jota ei tehdä omaksi tai toisen hätätarpeeksi, tämä tarkoitti sitä, että sapattina ei ollut kielletty tekemästä kotiaskareita, jotka olivat tarpeellisia, kuten esimerkiksi siistiminen ja järjestäminen, eikä sellaisia maataloustöitä, joita ei voinut lykätä. Sellaisia maamiehen töitä, joita ei voinut lykätä, olivat muun muassa elonleikkuu, kun vilja liiaksi tuleentuneena rupesi varisemaan, taikka heinänkorjuu silloin, kun sade uhkasi aiemmin niitettyä ja sittemmin kuivunutta heinää. Myöskään sellaista käsityöläistä, jonka elinkeinona oli käsityöammatti, ei kielletty tekemästä työtä sapattinakin, jos se oli tarpeen hänen omaksi tai hänen perheensä elatukseksi.
Vain sellaiset työt, jotka täyttivät molemmat laissa säädetyt edellytykset, eli eivät sietäneet viivystä ja jotka tehtiin hätätarpeeksi, olivat sallittuja töitä sapattina. Mikäli vain toinen näistä edellytyksistä täyttyi ja toinen puuttui, työnteko sapattina oli rangaistuksen alainen.

Kumoaminen

Rikoslain säännökset sapatinrikoksesta kumottiin vuonna 1971, eikä niitä sitä ennenkään ollut enää käytännössä sovellettu. Niiden kumoamista koskeneen hallituksen esityksen perusteluissa todettiin, että paljon rikoslain säännöksiä suuremman merkityksen olivat saaneet toisaalta työaikalain säännökset viikkolevosta, toisaalta kauppaliikkeiden aukioloajoista säädetty erillinen laki.
Salli Richardson

Salli Elise Richardson-Whitfield (s. 23. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, mutta myös television puolella muun muassa Eureka-sarjassa.
Chicagossa syntynyt Richardson meni vuonna 2002 naimisiin näyttelijäkollegansa Dondre Whitfieldin kanssa.
Isolampikorento

Ulkonäkö ja koko

Isolampikorennolla on tumman takaruumiinsa keskilinjalla täpliä, jotka ovat tavallisesti keltaiset naaraalla ja punaiset sukukypsällä koiraalla ja harvoin naaraalla. Takaruumiin 7. jaokkeessa sijaitseva täplä jatkuu yli jaokkeen puolenvälin. Siipien kylkisuonet eli siiven etureunan siipisuonet ovat kokonaan keltaiset, ja siipitäplät ovat sukukypsällä koiraalla tavallisesti punaiset. Pikkulampikorennolla kylkisuonet ovat vain kärjistä keltaiset.
Isolampikorennon ulkonäkö on muiden lampikorentojen kaltainen. Sukupuolielimien rakenne on merkittävin eroavaisuus pikkulampikorentoon ja täplälampikorentoon nähden. Koiraalla on tyvestään suurikokoinen ja muodoltaan pyöreä paritteluelimien väkänen, joka on tyvestä eteenpäin lyhyt ja hyvin käyrä. Naaraalla puolestaan sukuaukon suojus koostuu vain kahdesta pienikokoisesta ulokkeesta. Isolampikorennon ylemmät perälisäkkeet ovat väriltään tummat.
Isolampikorennon takaruumiin pituus on 23–28 mm, ja takasiipi on 26–32 mm pitkä.

Elintavat

Isolampikorennon lentoaika on toukokuun puolivälistä elokuun puoliväliin. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun puolestavälistä heinäkuun puoleenväliin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Isolampikorentoa tavataan Euroopan itäisissä ja pohjoisissa osissa sekä Aasian puolella Siperiassa 90° leveyspiirille ulottuvalla alueella. Laji elää Keski-Euroopassa hyvin paikoittaisesti. Suomessa isolampikorento on koko maan alueella yleinen.
Laji elää tavallisesti pienissä vesissä ja toisinaan runsaan kasvillisuuden järvillä ja jokien suvannoilla. Pohjoisessa Suomessa isolampikorentoa tavataan Etelä-Suomea useammin suoalueiden lammilla.
Handsfree

Handsfree viittaa laitteisiin, joita voidaan käyttää ilman käsiä (esim. äänikomennoin), laitteesta, jota voidaan käyttää käsien minimaalisella käytöllä, sekä laitteesta, jossa ohjaimet ovat asetettu niin, että kädet ovat vapaana tekemään jotain muuta asiaa samalla (esim. ajaminen). Tyypillinen handsfree-laite on matkapuhelimeen liitettävä apulaite, kuten mikrofoni- ja korvakuulokeyhdistelmä, jonka avulla voidaan puhua puhelimeen pitämättä sitä kädessä.
Suomessa matkapuhelimen käyttö ilman handsfree-laitetta ajon aikana kiellettiin vuoden 2003 alusta lähtien.
Munninlahti

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Tarhianjoen alaosan alueeseen (35.631) se kuuluu.
Kannibaalien polttouhrit

Juoni

Harold Monroe -niminen antropologi matkaa viidakkoon, jossa hän selvittelee neljän nuoren yhdysvaltalaisen tutkimusmatkailijan kohtaloa. Monroe löytää viidakosta tutkimusryhmän kuvaaman videomateriaalin, jonka sisällöstä selviää ryhmän kohtalo.

Kiistat

Suurin kiista elokuvan julkaisun aikoihin liittyi uskomukseen, että kyseessä olisi snuff-elokuva eli siinä olisi kuvattu aitoa ihmisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Ohjaaja Deodato sekä toinen tuottajista pidätettiin ja elokuva kiellettiin Italiassa viikko ensi-illan jälkeen. Milanon tuomioistuin uskoi, että Deodato oli tapattanut näyttelijöitä oikeasti kameran edessä, mutta he tulivat oikeudessa näyttämään etteivät olleetkaan kuolleita.  Asioita vaikeutti se, että elokuvan näyttelijöiden työsopimuksissa sovittiin, etteivät he saa kommunikoida tiedotusvälineiden kanssa ensi-iltaa seuraavan vuoden aikana.
Muun väkivallan lisäksi kohua herättivät erityisesti elokuvan eläintentappokohtaukset, kuten vedestä kiinniotetun kilpikonnan teurastus, aivojen poistaminen elävältä pikkuapinalta, sian tappaminen ampumalla sitä kiväärillä päähän sekä pesukarhun tappaminen ja nylkeminen. Elokuvassa on myös hyvin paljon seksuaalista väkivaltaa. Se sisältää kolme erittäin raakaa raiskauskohtausta, sekä yhden lyhyemmän seksuaaliväkivaltaa sisältävän kohtauksen.

Elokuvan leikatut versiot

Elokuvan leikatuissa versioissa kaikki eläimiin kohdistettu väkivalta (paitsi hämähäkin ja käärmeen tappaminen) on poistettu, sekä seksuaaliväkivaltaa sisältävät kohtaukset on poistettu tai lyhennetty.
Suomessa VHS-versiota leikattiin noin 10 minuuttia ja 28 sekuntia.

Kiellot

Elokuva kiellettiin sisällön vuoksi 53 maassa. Suomessa Kannibaalien polttouhrit sai ensi-iltansa vuonna 2001.
Compeyre

Compeyre on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 492 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Compeyren pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Viktor Strandfält

Viktor Strandfält (s.Föglö) oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen toinen varapuhemies vuosina 1935-1937 ja ensimmäinen varapuhemies vuonna 1938. Siviiliammatiltaan hän oli kansakoulun opettaja.
Vankkasara

Vankkasara Suomessa

Suomessa vankkasaraa tavataan harvinaisena maan eteläosassa. Uhanalaisluokituksessa vankkasara on silmälläpidettävä. Laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Loissieni vankkasarannoki (Farysia thuemenii) on Suomessa vaarantunut laji.
Velvet Revolver

Yhtyeen esiintymiset Suomessa

Velvet Revolver esiintyi Suomessa 10. elokuuta vuonna 2004, mutta perui Turun Ruisrock-konserttinsa kesällä 2005. Yhtyeen viimeisin Suomen vierailu tapahtui 16. kesäkuuta 2007 Seinäjoella järjestetyssä Provinssirockissa.
Dead Allison

Dead Allison oli oululainen katurockyhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1988–1993.
Yhtye julkaisi kolme albumia: "Toys and Dreams", "Second Coming" ja "Scream of a Raven", sekä muutamia singlejä ja kappaleita kokoelmalevyillä. Musiikin tyylistä puhuttaessa vertailukohdaksi nostettiin usein Iggy Popin ensimmäinen yhtye The Stooges.
Lümanda

Kuntamuutokset

Kaarma, Kärla ja Lümanda yhdistyivät vuonna 2014 Lääne-Saaren kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kuressaaren kaupunki ja Saarenmaan saaren kaikki 11 kuntaa (Lääne-Saare, Orissaare, Pihtla, Valjala, Salme, Kihelkonna, Laimjala, Mustjala, Torgu, Leisi ja Pöide) yhdistettiin Saarenmaan kunnaksi.

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Lümandan kunnassa oli 744 asukasta, joista 738 (99,2 %) oli virolaisia, 3 (0,4 %) venäläisiä ja 3 (0,4 %) muita kansallisuuksia.

Talous

Paikkakunta on maatalousvaltainen. Siellä on myynnissä erilaisia tontteja ja kiinteistöjä.
Ryszard Wieczorek

Ura

Wieczorek pelasi urallaan hyökkääjänä ja keskikenttäpelaajana Puolan alempien sarjatasojen joukkueissa. Pisimpään hän edusti Odra Wodzisławia, jonka paidassa hän pelasi myös Puolan pääsarjassa. Wieczorek oli mukana joukkueessa, joka teki seurahistorian parhaimman tuloksen sijoittumalla liigassa kolmanneksi kaudella 1996/97. Hän lopetti uransa Odrassa vuonna 1998.
Valmennusuransa Wieczorek aloitti Odran päävalmentajana heinäkuussa 2001. Hän luotsasi seuran UEFA Intertoto Cupiin kahdesti perättäin 2003 ja 2004, mutta seura putosi molemmilla kerroilla jo ensimmäisellä kierroksella. Hän sai potkut joulukuun alussa 2004. Pian potkujensa jälkeen Wieczorekista tuli Korona Kielcen päävalmentaja. Wieczorek teki Koronassa hyvää työtä ja luotsasi seuran sen historian parhaimpaan saavutukseen liigan viidenneksi. Kaudella 2006/07 Wieczorek johdatti Koronan Puolan liigacupin puolivälieriin ja Puolan cupin finaaliin, jossa se hävisi Dyskobolia Grodzisk Wielkopolskille 2–0. Viikko finaalin jälkeen Wieczorek sai potkut seurasta.
Heinäkuussa 2007 Wieczorekin ura jatkui KS Górnik Zabrzen päävalmentajana. Debyyttikausi päättyi sijalle 8. Toisella kaudella menestys ei vastannut odotuksia ja huonojen tulosten vuoksi seura erotti hänet syyskuussa 2008. Marraskuussa hän palasi Odran päävalmentajaksi ja johdatti seuran Puolan liigacupin loppuotteluun 2009. Huono syyskausi toi hänelle potkut seurasta syyskuussa 2009.
Keväällä 2010 Wieczorek valmensi lyhyen aikaa Pias Gliwiceä, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta liigasta. Syyskuussa 2011 Wieczorek siirtyi alasarjajoukkue Enegetyk ROW Rybnikin valmentajaksi. Hänen johdollaan seura nousi kauden 2012/13 päätteeksi Puolan 1. divisioonaan. Marraskuussa 2013 hän jätti Rybnikin ja palasi KS Górnik Zabrzen valmentajaksi.
Tarusjärven retkeilyalue

Tarusjärven retkeilyalue on Hämeenlinnan kaupungin Padasjoelta hankkima 1 000 hehtaarin laajuinen virkistysalue Padasjoen lounaisosassa. Alueella on useita järviä, joista suurin järvi on Iso-Tarus. 
Alueen pohjoisosan itäpuolella on Suomen pelastusalan keskusjärjestön ja Suomen puolustusvoimien harjoitusalue.
Alueella on paljon erilaista harrastustoimintaa. Siellä sijaitsee myös puolustusvoimien, Padasjoen reserviläisten sekä riistanhoitoyhdistyksen ampuma-alue.
Talvisodan aikaa alueella oli käytössä lentokenttä, josta tehtiin tiedustelulentoja. Kenttä on edelleen hyvin näkyvissä.
Alueen läpi kulkee Päijänne-Ilves vaellusreitti, joka alkaa Padasjoen laivarannasta ja päättyy Evon retkeilyalueeseen.
Obersturmbannführer

Obersturmbannführer oli sotilasarvo natsi-Saksassa, se oli käytössä sekä SA- että SS-joukoissa. Se luotiin vuonna 1932 tarpeesta luoda arvo Sturmbannführerin yläpuolelle Sturmabteilung-organisaation kasvaessa. Se otettiin samanaikaisesti käyttöön myös SS:ssä. Arvo vastasi Wehrmachtin Oberstleutnant-arvoa ja Suomen armeijan everstiluutnanttia. SS:ssä palveli suuri joukko Obersturmbannführereitä.
Eyes Wide Shut

Juoni

Lääkäri Bill Harford (Tom Cruise) joutuu suunniltaan, kun hänen vaimonsa (Nicole Kidman) kertoo ajatelleensa pettämistä. Bill harhailee ympäriinsä koko yön, ja kokee kummallisia, mahdollisesti kuvitteellisia seikkailuja. Hän päätyy kuokkavieraaksi salaperäisen kultin orgioihin, jää kiinni ja melkein pääsee hengestään. Seuraavana päivänä hän yrittää selvittää, mikä osuus seikkailuista oli kuvitteellista ja mikä totta. Elokuvan aikana oudot yölliset tapahtumat eivät saa selitystä.

Vastaanotto

Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla 74 prosenttia kriitikoista on antanut sille myönteisen arvostelun. Vastaanotto teatterilevityksessä ei tosin ollut yhtä menestyksekäs ja monet kutsuivat elokuvaa "taiteelliseksi aikuisviihteeksi".
Scapa Flow

Scapa Flow on vesialue Skotlannissa, Orkneysaarten keskellä. Se on laaja, pohjois-eteläsuunnassa 24 km pitkä ja itä-länsisuunnassa 13 km leveä, pinta-alaltaan 312 km² keskisyvyydeltään 30  metriä syvä merialue, jota rajoittavat Orkney-saaret, pääsaari Pomona pohjoisessa, South Ronandsay idässä ja Hoy lännessä. Näiden saarten välissä on joukko pienempiä. Varsinainen sisääntuloväylä aukeaa etelän puolelta Pentland Firthiin, joka erottaa Orkneyt ja Skotlannin mantereen. Norjan Stavanger on itäpuolella suunnilleen samalla korkeudella. Saarten väliset kapeikot ovat karikkoisia ja äärimmäisen vaikeakulkuisia, joten sota-aikana niiden sulkeminen miinoilla, upotushylyillä ja verkoilla oli yksinkertaista ja varmaa. Saarilla on muutama asutuskeskus, suurimmat ovat Kirkwall ja Stromness.
Laivastotukikohta suljettiin 1956, ja nykyisin sen kautta kulkee Pohjanmeren öljyn putki.

Historia

Aluetta on käytetty laivastotukikohtana viikinkien ajoista asti. Ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa se oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien tärkein tukikohta, koska sijaintinsa johdosta se oli portinvartijan asemassa Atlantille pääsyyn (GIUK gap) nähden.
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Scapa Flow’hun internoitiin 74 Saksan keisarikunnan laivaston alusta odottamaan rauhansopimuksen allekirjoittamista. Amiraali Ludwig von Reuterin komentamat alukset saapuivat Scapa Flow'hun, niin että viimeisetkin olivat siellä 27. marraskuuta 1918. 21. kesäkuuta 1919 Reuter määräsi laivat upotettaviksi, jotteivät ne jäisi brittien käsiin. Yhteensä 52 laivaa upposi. Upottamisen yhteydessä brittien ja saksalaisten välille syntyneessä kahakassa kuolleet yhdeksän saksalaista merimiestä olivat maailmansodan viimeiset uhrit.
Porcelaine

Ulkonäkö

Porcelaine on ulkonäöllisesti erittäin jalopiirteinen ja hienostunut. Pää on pitkänomainen ja hienopiirteinen, "tyypillisen ranskalainen". Otsa on litteä ja otsapenger erottuva olematta korostunut. Silmät ovat keskikokoiset ja tummat. Korvat ovat riippuvat, ohuet, kiertyneet ja teräväkärkiset. Kuono on pitkä ja kirsu musta. Kaula on kapea ja kohtuullisen pitkä. Rintakehä on melko pitkä, syvä ja keskileveä, selkä suora ja leveä. Häntä on keskipitkä ja hieman kaareutunut. Karvapeite on lyhyt, sileä ja kiiltävä. Väritys on aina valkoinen oranssein laikuin tai täplin, ja oranssia pilkutusta esiintyy yleensä erityisesti korvissa. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 55-58 cm ja narttujen 53-56 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen

Porcelaine on kestävä metsästyskoira, joka pystyy työskentelemään karussa ja jyrkässä maastossa sekä juoksemaan pitkiäkin välimatkoja. Sitä on käytetty niin jäniksen, villisian kuin kauriinkin metsästykseen, ja se on ennen kaikkea ajuemetsästyskoira.

Alkuperä

Rotu on kotoisin Franche-Comtésta, ja sen uskotaan olevan kaikista ranskalaisista ajokoirista vanhin. Se polveutuu todennäköisesti harrierista, sveitsinajokoirasta, talbot houndista ja poitevinin sukupuuttoon kuolleesta montaimboeuf-linjasta. Sen tiedetään esiintyneen Ranskassa ja Sveitsissä 1700-luvulta alkaen. Sitä kasvatettiin alun alkaen pääasiassa Savoijin ja Vaudin alueilla sekä Luxeuil'n ja Clunyn luostareissa. Se ehti jo kuolla lähes sukupuuttoon Ranskan vallankumouksen aikana, mutta on sittemmin elvytetty risteytyksillä gascon saintongeoisin, billyn ja "Somersetin harmaiden harriereiden" kanssa. 
Vuonna 1971 perustettiin ranskalainen rotujärjestö ja vuonna 1975 FCI tunnusti rodun. Kotimaansa ulkopuolella porcelaineja on eniten Italiassa. Rotu on saatettu viedä ensikertaa Yhdysvaltoihin Ranskan kuninkaan lahjana George Washingtonille, ja niitä tiedetään tuodun maahan jo 1800-luvun lopulla New Orleansin sataman kautta.
Rabbe Zakarias Wrede

Rabbe Zakarias Wrede af Elimä (27. kesäkuuta 1815 – 15. tammikuuta 1901 Värälän kartano, Elimäki) oli suomalainen metsähallituksen ylijohtaja.
Wreden vanhemmat olivat Otto Rabbe Wrede (1783–1842) ja Johanna Ulrika Aminoff (1789–1848). Wrede kävi Haminan kadettikoulun 1830–1836. Hän palveli sitten vänrikkinä ja aliluutnanttina Henkikaartin Suomalaisessa tarkka-ampujapataljoonassa 1836–1838. Wrede erosi armeijasta 1838. 
Wrede oli Mikkelin läänin lääninmetsänhoitajana 1853–1858 ja maanmittauksen ja metsänhoidon ylihallituksen apulaisjohtajana 1858–1863. Hän oli metsähallituksen ylijohtajana 1863–1870. Wrede erosi ylijohtajan virasta 1870 valtioneuvoksen arvoisena. Vuonna 1875 hän toimi Siestarjoen kivääritehtaan Kivennavan kunnassa sjainneiden metsien hoitajana. 
Wrede oli naimisissa 1849–1850 Ottilia Charlotta Lovisa Hornborgin (1823-1850) kanssa.
Taviokuurna

Koko ja ulkonäkö

Taviokuurna on 19-22 senttimetriä pitkä ja sillä on vahva ja tanakka ruumis. Sen kaula on lyhyt, mutta pyrstö pitkä. Nokka on lyhyt ja voimakas ja ylänokan kärki on alaspäin taipunut. Vanha koiras on väriltään pääosaksi vadelmanpunainen, mutta seassa on vaaleanharmaata. Selkä ja pyrstön yläpuoli ovat tummalaikkuiset. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään harmaankellanoransseja. Taviokuurnalla on kaikissa puvuissa siivillä kaksi valkoista juovaa.

Levinneisyys

Taviokuurna pesii pohjoisilla alueilla: Lapissa, Alaskassa, Kanadassa ja Siperiassa. Suomen taviokuurnakannan on arvioitu 2000-vuosikymmenen lopulla olevan 15 000 paria. Kannan on arvioitu pysyneen suunnilleen saman suuruisena pitkän aikaa, mutta voimakkaat vuosien väliset kannanvaihtelut ovat kuitenkin tavallisia liikkuvaa elämää viettävälle lajille.

Elinympäristö

Taviokuurna pesii havumetsissä ja suosii vanhoja ja koskemattomia metsiä, joissa kasvaa koivua ja varvikkoa. Pesimäaikaan taviokuurna on hyvin huomaamaton ja hiljainen laji. Talvisin taviokuurnat tulevat ravinnon perässä myös taajamiin ja voivat olla täysin välittämättä ohikulkevista ihmisistä.

Lisääntyminen

Taviokuurna tekee pesänsä yleensä kuuseen, mutta joskus myös mäntyyn, koivuun tai katajaan. Pesä sijaitsee oksanhangassa 2-4 metrin korkeudella. Naaras munii touko-kesäkuussa 3-4 munaa, joita se hautoo 13-14 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä noin 14 vuorokautta.

Ravinto

Taviokuurna käyttää ravinnokseen siemeniä, silmuja, marjoja, hyönteisiä ja hämähäkkejä.