google/wiki40b huggingface dataset:
Kalevanpoika

Kalevanpojat eli Kalevinpojat ovat itämerensuomalaisen kansanperinteen tuntemia olentoja, yleensä muinaisia jättiläisiä, mutta toisinaan myös inhimillisempiä hahmoja. Kalevanpoikien toiminnalla selitetään monia poikkeuksellisia maastonmuotoja, kuten kivien sijaintia. Viron kansalliseepoksessa, kalevalamittaa lähellä olevaan runomittaan kirjoitetussa Kalevipoegissa, Kalevanpojat ovat kuninkaanpoikia. Joitain viron muinaislinnoja kutsutaan Kalevanpojan sängyksi (Kalevipoja säng).
Kalevanpojat tunnetaan myös myöhemmässä, kristinuskon sävyttämässä suomalaisessa mytologiassa, usein pahoina tai arvaamattomina jättiläisinä, jotka saattoivat kaataa viljan tai metsänkin kumoon. Mikael Agricolan mukaan Kalevanpojat löivät niityt maahan.
Aiemmissa kertomuksissa kalevanpojista heidät kuvataan kuitenkin inhimillisinä sankarihahmoina. Muiden muassa Väinämöisen, Kullervon ja Lemminkäisen sanotaan olevan kalevanpoikia. Historiantutkija Aulis Ojan vuonna 1969 esittämän spekulatiivisen hypoteesin mukaan termi olisi alkujaan tarkoittanut ehkä yläluokkaista soturia, jotka kirkon ja vieraan vallan vastaisina raivattiin perusteellisesti uuden järjestyksen tieltä.
Kalevanpojat olivat myös kertomuksissa maan muinaisia asuttajia. He poistuivat kivellä soutaen, kun kristinusko levittäytyi heidän mailleen. Joskus tarvittiin pappeja manaamaan heitä pois. Hieman samaan tapaan poistui kristinuskon tieltä Väinämöinen veneellään.
1700-luvulla elänyt kansanperinteiden keräilijä Kristfrid Ganander kertoi Mythologia Fennicassa 1785 kalevanpoikien olleen Kalewa-nimisen jättiläisen 12 vahvaa poikaa jotka rakensivat linnoja eripuolille Suomea. Nimeltä Ganander  mainitsee kuusi sekä myös heidän asuinpaikkakuntansa: Hiisi (Paltamo), Ilmarinen (Häme), Wäinämöinen (Suomi), Liekiöinen (Savo), Soini (Liminka) ja Kihawanskoinen. Myös muita luetteloita Kalevanpojista ovat varhaiset kansanperinteen kerääjät merkinneet muistiin tai luoneet. Erään väitteen mukaan Kalevan kahdestatoista pojasta syntyi kaksitoista eläinradan tähtikuviota.
Sergei Gorodetski

Sergei Mitrofanovitš Gorodetski (ven. Сергей Митрофанович Городецкий; 17. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1884 Pietari - 8. kesäkuuta 1967 Obninsk), oli venäläinen runoilija, joka yhdessä Nikolai Gumiljovin kanssa perusti runoilijoiden akmeistiliikkeen eli Runoilijoiden Killan (Цех поэтов, Tseh poetov).
Marshall Johnston

Marshall Marshall Johnston (s. 6. kesäkuuta 1941, Birch Hills, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Laitahyökkääjänä pelannut Johnston pelasi seitsemän kautta NHL:ssä Minnesota North Starsissa ja California Golden Sealsissa sekä valmensi viisi kautta NHL:n joukkueita California Golden Seals, California Seals, Colorado Rockies ja New Jersey Devils.
Johnston oli All-American - pelaaja University of Denverin vahvuudessa ennen NHL-uraansa ja valmensi sittemmin Pioneersia (1977–1981). Hän kuului Kanadan maajoukkueeseen olympiaturnauksissa 1964 ja 1968.
Hän oli Ottawa Senatorsin general manager vuodesta 1999 vuoteen 2002.
Hän on pelaajatarkkailun johtaja Carolina Hurricanesissa.

Pelaajaura

Marshall Johnston pelasi ensimmäisen kautensa NHL:ssä liigan laajenemiskaudella 1967–68. Hän pelasi Minnesotassa neljä rikkonaista kautta ja siirtyi sitten California Golden Sealsin organisaatioon kaudeksi 1971–72.

                                            --- Regular Season ---  ---- Playoffs ----
Season   Team                        Lge    GP    G    A  Pts  PIM  GP   G   A Pts PIM
--------------------------------------------------------------------------------------
1957–58  Prince Albert Mintos        SJHL    0   20   29   49   21
1958–59  Prince Albert Mintos        SJHL    0    0    0    0    0
1960–61  U. of Denver                NCAA    0    0    0    0    0
1963–64  Canadian National Team      Intl    0    0    0    0    0
1966–67  Canadian National Team      Intl    0    0    0    0    0
1967–68  Canadian National Team      WCSHL   0    0    0    0    0
1967–68  Minnesota North Stars       NHL     7    0    0    0    0  --  --  --  --  --
1968–69  Cleveland Barons            AHL    53    6   20   26   31   5   0   4   4   4
1968–69  Minnesota North Stars       NHL    13    0    0    0    2  --  --  --  --  --
1969–70  Iowa Stars                  CHL    50    1   25   26   42  --  --  --  --  --
1969–70  Minnesota North Stars       NHL    28    0    5    5   14   6   0   0   0   2
1970–71  Cleveland Barons            AHL    69   11   45   56   45   8   0   6   6   4
1970–71  Minnesota North Stars       NHL     1    0    0    0    0  --  --  --  --  --
1971–72  California Golden Seals     NHL    74    2   11   13    4  --  --  --  --  --
1972–73  California Golden Seals     NHL    78   10   20   30   14  --  --  --  --  --
1973–74  California Golden Seals     NHL    50    2   16   18   24  --  --  --  --  --
--------------------------------------------------------------------------------------
         NHL Totals                        251   14   52   66   58   6   0   0   0   2

Valmennusura

Marshall Johnston valmensi Sealsia 1973–74 js 1974–75 ennen siirtymistä University of Denverin joukkueeseen, jota palveli apuvalmentajana kahden ja päävalmentajana neljän kauden ajan. Hän palasi NHL:ään Colorado Rockiesin apuvalmentajana kaudeksi 1981–82 ja eteni vielä saman kauden aikana vastuuvalmentajaksi. Seuraavalla kaudella organisaatio muutti New Jerseyhyn ja Johnston palveli kaksi seuraavaa kautta apuvalmentajana.
Tursiannotko

Tursiannotko on myöhäisrautakautinen asuinpaikka Pirkkalassa, Pirkkalankylän alueella. Paikkaa on tutkittu arkeologisesti vuodesta 1999 lähtien, ja se on herättänyt huomiota etenkin hyvin säilyneiden myöhäisrautakautisten ja keskiaikaisten löytöjen vuoksi.

Kohde

Arvion mukaan Tursiannotkossa on ollut yhtäjaksoista asutusta viikinkiajan alusta lähtien. Paikalta on tehty jopa 400-luvulle jaa. ajoittuvia löytöjä, mutta mitkään löytyneet rakenteet eivät tue näin varhaista ajoitusta.
Arkeologissa kaivauksissa on paljastunut 3–5 rakennuksen jäänteet, jotka ajoittuvat myöhäisrautakaudelta 1200-luvulle. Ainoa kokonaisuudessaan tutkittu rakennusjäänne on yksihuoneinen, savilattiainen hirsitupa. Radiohiiliajoituksen perusteella rakennus on ajoitettu 800–900-luvuille, viikinkiajan alkupuolelle tai keskivaiheille. Kaivauksen aikana rakennusjäännöksen sisältä löytyi mahdollinen kiuasuunin perustus, mikä tekisi löydöstä Suomen vanhimman tunnetun kiukaan. Toisen tutkitun hirsirakenteisen rakennuksen jäännös ajoittuu 1000-luvulta 1100-luvulle, siis viikinkiajan loppuun tai ristiretkiajan alkuun.
Tursiannotkon asuinpaikka jatkoi kasvuaan keskiajalla, ja 1400-luvulle tultaessa siitä oli kasvanut Pirkkalankylän kylä. Ensimmäinen kirjallinen maininta kylästä on vuodelta 1442.

Esinelöydöt

Maaperän otollisten säilymisolosuhteiden ansiosta Tursiannotkon luut ja luuesineet ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Vuoteen 2017 mennessä kaivauksilta on tunnistettu 1 560 luunkappaletta, joiden perusteella yleisin kotieläin alueella on ollut sika. Osa eläinten luista saattaa olle peräisin maagiseksi suojaukseksi tehdyistä rituaalikätköistä, kuten saviastioissa maahan haudatut kukon luut. Käsittelemättömien luiden lisäksi Tursiannotkosta on löytynyt useita luuesineitä, kuten luisia nuolenkärkiä ja lusikoita.
Brian Grazer

Brian Grazer (s. 12. heinäkuuta 1951 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvien ja televisio-ohjelmien tuottaja, joka perusti Imagine Entertainmentin Ron Howardin kanssa.
Hän on tuottanut useita menestyksekkäitä elokuvia kuten Kaunis mieli sekä Apollo 13. Lisäksi hän on ollut tuottajana muun muassa Bumerangi, Da Vinci -koodi sekä 8 Mile -elokuville.
FK Sūduva Marijampolė

Saavutukset

Seura on voittanut Liettuan mestaruuden kuudesti: 2017 ja 2018. 
Liettuan cupin eli LFF taurėn seura on voittanut yhdeksän kertaa: 2006, 2009 ja 2019. 
Liettuan Supercupin Sūduva on voittanut nejästi: 2009, 2018 ja 2019.
Marja Salmela (juoksija)

Marja Anneli Salmela (o.s. Tennivaara, s. 30. kesäkuuta 1967 Kemi) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Tornion Pyryä ja häntä valmensivat Aarne Halonen, Ari Liisanantti ja Petteri Jouste.
Salmela kuului Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen viisissä arvokilpailuissa. Splitin EM-kilpailuissa 1990 joukkue hylättiin loppukilpailussa. Tokion MM-kilpailuissa joukkue karsiutui alkuerissä ajalla 43,73 ja Barcelonan olympialaisissa 1992 ajalla 43,60. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Salmela juoksi viestissä ankkuriosuuden Suomen sijoittuessa seitsemänneksi ajalla 43,37. Tulos on voimassa oleva Suomen ennätys edelleen heinäkuussa 2016. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 Salmela toi Suomen viestijoukkueen maaliin seitsemäntenä ajalla 43,96.
Salmela edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1987–1994. Hän sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan kolmanneksi ulkoratamaaottelun 100 metrillä Helsingissä 1992 ja hallimaaottelun 200 metrillä Tukholmassa samana vuonna. Kalevan kisoissa hän saavutti 100 metrillä pronssia 1990, 1992 ja 1994. 200 metrillä hän sai pronssia 1991, 1992 ja 1993. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai vuonna 1992 pronssia sekä 60 että 200 metrillä.
Yleisurheilu-uransa lopetettua Marja Salmela on toiminut 2000-luvulla Kemi-Tornio-alueen nuorten yleisurheilijoiden valmentajana.
Antonio da Sangallo nuorempi

Antonio da Sangallo nuorempi (syntyjään Antonio Cordiani) oli italialainen arkkitehti (1483-1546).
Hän kuului taiteilijasukuun, jonka tunnetuimpia jäseniä hänen lisäkseen olivat hänen kaksi enoaan Antonio da Sangallo vanhempi sekä Giuliano da Sangallo.
Hän toimi etupäässä Roomassa. Hänen tärkeimpiä töitään on Palazzo Farnese, jonka Michelangelo rakennutti loppuun. Vuosina 1520-1536 hän johti Pietarinkirkon rakennustöitä.
Thomas Stafford Williams

Thomas Stafford Williams (s. 20. maaliskuuta 1930 Wellington) on uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista.
Williamsin vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 20. joulukuuta 1959. Hänet nimitettiin Wellingtonin arkkipiispaksi 30. lokakuuta 1979, ja piispaksi vihkimisen suoritti 20. joulukuuta Owen Noel Snedden, jota avustivat John Patrick Kavanagh ja Petero Mataca.
Williams sai ylennyksen kardinaaliksi 2. helmikuuta 1983, jolloin hänet nimitettiin Gesù Divin Maestro alla Pineta Sacchettin kardinaalipapiksi. 1. kesäkuuta 1995 Williams sai nimityksen Uuden-Seelannin sotilaspiispaksi. Hän jäi eläkkeelle Wellingtonin arkkipiispan tehtävistä 21. maaliskuuta 2005 ja sotilaspiispan tehtävistä 1. huhtikuuta 2005. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin, mutta vuoden 2013 konklaavissa hän oli menettänyt äänioikeutensa ikänsä takia.
Apteekrimäe suusahüppemäed

Apteekrimägi

Apteekrimägi oli Otepään ensimmäinen pysyvä rakenteinen hyppyrimäki, se avattiin 20. lokakuuta 1963.
Aatami Kuortti

Aatami Kuortti (15. joulukuuta 1903 Korkankylä, Kupanitsa, Inkerinmaa – 15. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli inkerinsuomalainen pappi joka pakeni 1930 Suomeen.
Kuortti teki koulun lopetettuaan aluksi puutarha- ja tehdastöitä. Hän toimi sitten Inkerin evankelis-luterilaisen kirkon palveluksessa ensin saarnaajana 1921–1927 ja pappistutkinnon suorittamisen jälkeen pappina Lempaalan seurakunnassa 1927–1930. Kuortti hoiti papin tehtäviä myös Vuolen ja Miikkulaisten seurakunnissa.
Koska Lempaala sijaitsi rajavyöhykkeellä Kuortti joutui hakemaan luvat liikkumiseen paikallisesta GPU:n toimistosta. GPU ehdotti että Kuortti ryhtyisi vakoilemaan seurakuntalaisiaan mutta hän kieltäytyi tästä ehdottomasti. Joulukuussa 1929 Kuortti sai kuulla olevansa vastavallankumouksellinen ja helmikuussa 1930 hänet tuomittiin ensin kuolemaan mutta tuomio muutettiin sitten 10 vuoden pakkotyöleirivankeudeksi.
Kuortti joutui USLONin leirille Magrino-järven luo Karjalassa lähelle Vienanmerta jossa oli jo ennestään vankina useita inkerinsuomalaisia. Leirin olosuhteet olivat kehnot; työ oli raskasta, vartijoina toimi entisiä rikollisia ja majoitusolot sekä ruoka olivat surkeita. Kuortti alkoi suunnitelma pakomatkaa 300 kilometrin päähän Suomeen. Hän onnistuikin pakenemaan kesällä 1930 leiriltä ja matkasi 12 päivän ajan jalan halki Vienan Karjalan ja pääsi lopulta Suomen rajan yli.
Kuortti toimi Suomessa opettajana ja pappina. Hän julkaisi myös useita kirjoja. Kuortti pääsi näkemään Inkerin kirkon uuden nousun 1990-luvun alussa. Kun Inkerin kirkon ensimmäisen oman työntekijäkurssin päätteeksi suomalainen Leino Hassinen vihki Inkerin seurakuntien palvelukseen diakoneja maaliskuussa 1990, pääsi Kuortti saarnaamaan vihkimisjumalanpalveluksessa.
Kuortti on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
The Elder Scrolls Adventures: Redguard

Juoni

Pelin tapahtumat sijoittuvat Tamrieliin toisen aikakauden vuoteen 864, noin 400 vuotta ennen The Elder Scrolls: Arenan tapahtumia. Tarina kertoo Cyrus-nimisestä nuoresta Redguardista, joka saapuu Stros M’kai -saarelle etsimään kadonnutta sisartaan, Iszaraa, mutta löytää itsensä keskeltä poliittista juonittelua.
Castelnau-de-Montmiral

Castelnau-de-Montmiral on Ranskan kunta Occitanien alueella Tarnin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 037. Kunta kuuluu departementissaan Vignobles et Bastidesin kantoniin Albin arrondissementissa. Se sijaitsee Albin ja Montaubanin kaupunkien puolessavälissä Gaillacin kaupungin luoteispuolella.
Castelnau-de-Montmiral kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France, johon Tarnin departementista kuuluu viisi muutakin kylää.
WWE SmackDown! vs. Raw 2006

Painijat

Batista, The Hurricane, Rob Conway, The Big Show, J.B. Layfield, Rob Van Dam, Booker T, John Cena, Scotty 2 Hotty, 
Carlito, Joy Giovanni, Shawn Michaels,  
Charlie Haas, Kane, Shelton Benjamin, 
Chavo Guerrero, Khosrow Daivari, Snitsky, 
Chris Benoit,Kurt Angle, Spike Dudley, 
Chris Jericho, Lita, Stacy Keibler, 
Chris Masters, Michelle McCool, Steven Richards, 
Christian, Mark Jindrak, Sylvain Grenier, 
Christy Hemme, Muhammad Hassan, Tajiri, 
Danny Basham, Orlando Jordan,Torrie Wilson, 
Doug Basham, Paul London, Triple H, 
Eddie Guerrero, Randy Orton, Trish Stratus, 
Edge, Rene Dupree, The Undertaker, 
Eugene, Rey Mysterio, William Regal, 
Heindenreich, Ric Flair.
Peltopyy

Koko ja ulkonäkö

Peltopyy on tanakka kanalintu, jonka selkäpuoli on ruskeankirjava, vatsapuoli harmahtava. Naama on oranssinsävyinen. Nuori lintu on kauttaaltaan ruskea, kunnes alkusyksyllä sulkii vanhan linnun pukuun. Laulua kuulee varsinkin kevätöisin. Se on lyhyt, terävä kirkaisu, jota kummatkin sukupuolet voivat esittää. Peltopyy on melko utelias, mutta se yleensä välttelee ihmisasutuksia. Joskus sitä tavataan myös pihapiireissä, mutta ei tiiviisti asutuissa paikoissa, kuten (suur)kaupungeissa.
Peltopyyn pituus on keskimäärin 29-35 cm, siipien kärkiväli 52-57 cm, paino 350-450 g.
Vanhin suomalainen rengastettu peltopyy on ollut 3 vuotta 6 kuukautta 7 päivää vanha.

Levinneisyys

Peltopyitä tavataan liki koko Euroopassa ja läntisessä Aasiassa. Se on levinnyt istutettuna myös Pohjois-Amerikkaan. Peltopyykanta pienenee sopivan elinympäristön vähentyessä, mutta kanta ei Suomessa ole vakavasti uhanalainen. Suomessa pesii vain noin 4000 paria, koko Euroopassa 1,7–3 miljoonaa paria.

Lisääntyminen

Pesä on maassa, tavallisesti pellon pientareella korkean heinikon suojassa. Peltopyy tekee 10–29 munaa maahan rakentamaansa pesään. Haudonta-aika on noin 25 päivää, vain naaras hautoo. Poikaset ovat pesäpakoisia joten ne lentävät tyydyttävästi jo 2-viikkoisina.

Ravinto

Peltopyyn pääravintoa ovat siemenet, mutta varsinkin poikaset syövät hyönteisiä proteiininlähteenä.
FNFL Tunisien

Palvelus

Alus palautettiin sodan jälkeen Yhdysvaltain laivastolle, joka siirsi sen pysyvästi Ranskalle MDAP-ohjelman perusteella 21. huhtikuuta 1952.
Alus luokiteltiin fregatiksi 1952, jolloin se sai Naton mukaisen runkonumeron F706. Alus palautettiin toukokuussa 1964 Yhdysvaltain laivastolle.
Focolare-liike

Focolare-liike (ital. Movimento dei focolari) on Italiassa syntynyt kansainvälinen järjestö, joka edistää veljeyttä ja ihmisten yksimielisyyttä. Sen perusti Chiara Lubich vuonna 1943, Trentossa, Pohjois-Italiassa. Se on myös laajasti tunnettu nimellä "Opera di Maria", suomeksi "Maarian työ". Nykyään järjestö on toiminnassa 182 maassa. Focolare on italiankielinen sana, joka suomeksi tarkoittaa "liesi, kotiliesi".
Der er et Yndigt land

Der er et Yndigt Land on Tanskan kansallislaulu. Jos monarkki on läsnä, lauletaan kuninkaallinen sävelmä Kong Kristian stod ved højen mast.
Laulun sanat kirjoitti 1819 Adam Gottlob Oehlenschläger. Sävelmän teki 1835 H.E. Krøyer ja sovituksen myöhemmin Th. Laub ja Carl Nielsen. Kansallislaulu kappaleesta tuli 1866.
Punalakkiorneero

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan punalakkiorneero on noin 16 cm. Selästään ja suurin osa siivistä ovat väriltään harmaat tai oliivin ruskeat. Pyrstö on pitkä ja harmaa. Pää laki on täysin punaruskea j siiven kupeet ovat myös väritykseltään punaruskeat. Kurkku on väriltään musta Punalakkiorneeron vatsa on pääosin harmaa: vaalein keskivatsasta ja kyljistä ruskehtava.

Levinneisyys ja elintavat

Punalakkiorneeroa tavataan Kaakkois-Brasiliassa, Etelä-Paraguayssa, Uruguayssa ja Koillis-Argentiinassa. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoiset ja ruohomaat sekä avoimet metsien reunat. Laji elää usein lähellä vettä. Laji liikkuu hyppien ja kiipeillen puiden ja pensaiden oksien seassa.
Johann Kaspar Mertz

Johann Kaspar Mertz (17. elokuuta 1806 Pozsony – 14. lokakuuta 1856 Wien) oli unkarilainen säveltäjä ja kitaristi. Hän kiersi säännöllisesti Euroopassa ja saavutti esiintyjänä arvostusta. Hänen kitarateoksensa ovat pääasiassa transkriptioita ja sovituksia tunnetuista klassisista kappaleista, kuten kuudesta Franz Schubertin laulusta (1845). Hänen säveltämistään alkuperäisistä teoksista tunnetuin on Bardenklänge, vuonna 1847 julkaistu kokoelma, jossa on kuultavissa Robert Schumannin musiikin vaikutus.
Mertz osoitti lapsuudessaan lahjakkuutta sekä kitaran- että huilunsoitossa. Perheen köyhyys kuitenkin hidasti hänen kehittymistään. Hän toi jo 12-vuotiaana perheelleen tuloja toimimalla musiikinopettajana. Mertz suuntasi lopulta suurimman osan energiastaan kitaransoittoon, mutta vasta 34-vuotiaana hän siirtyi Wieniin luomaan uraa konserttikitaristina. Hän pääsi siellä hovin suojelukseen ja lähti pian ensimmäiselle Euroopan-kiertueelleen, johon sisältyivät käynnit Puolassa ja Venäjällä. Mertz käytti konserteissa yleensä 10-kielistä kitaraa. Eräällä kiertueistaan hän tapasi tulevan vaimonsa, pianisti Josephine Plantinin. Pari avioitui Prahassa vuonna 1842.
Vuosina 1846–1848 Mertzin esiintymisen esti neuralgian hoitoon otetun strykniinin yliannostuksesta johtunut sairastuminen. Toipuessaan hän sävelsi Bardenklängen. Myöhemmin Mertz esiintyi usein puolisonsa kanssa duona. Vuonna 1856 Mertz osallistui sävellyskilpailuun, jonka järjesti Brysselissä venäläinen aatelinen Nikolai Petrovitš Makarov. Mertz voitti ensimmäisen palkinnon, mutta tieto tästä julkistettiin vasta hänen kuoltuaan.
Coleridge Goode

Coleridge George Emerson Goode (29. marraskuuta 1914 Kingston, Jamaika – 2. lokakuuta 2015) oli jazzia soittava kontrabasisti. Hänen isänsä oli urkuri ja kuoromestari, ja hänen äitinsä lauloi kuorossa. Goode opiskeli Glasgow’n yliopistossa ja muutti pysyvästi Lontooseen vuonna 1941. Hän levytti 1940-luvulla Django Reinhardtin ja Stephane Grappellin kanssa. Lisäksi hän muun muassa soitti Joe Harriottin kvinteteissä vuosina 1958–1967 ja teki yhteistyötä Michael Garrickin kanssa.
Goode johti omiakin yhtyeitään ja yhdisteli jazziin intialaisen musiikin vaikutteita. Goode kirjoitti omaelämäkerran Bass Lines, A Life in Jazz.
Iraklion

Historia

Nykyisen Iraklionin perustivat saraseenit vuonna 824. He kaivoivat kaupungin ympärille vallihaudan, jonka mukaan kaupunki sai nimensä (arabian kielen sana Ḫandaq tarkoittaa vallihautaa). Kaupunki oli muun muassa merirosvojen tukikohta, mistä raivostuneet bysanttilaiset valtasivat ja polttivat sen 961. Vuonna 1204 neljännen ristiretken jälkeen saari joutui venetsialaisten haltuun. He kohensivat huomattavasti kaupungin varustuksia ja kutsuivat kaupunkia italialaisittain Candiaksi. Nimeä Candia käytettiin välillä myös koko Kreetan saaresta.
Osmanien hyökätessä Kreetalle saaren muut linnoitukset antautuivat melko nopeasti, mutta venetsialaiset pitivät kiinni Candiasta. Candian piiritys kesti 21 vuotta, kunnes puolustus kukistui vuonna 1669. Iraklion itsenäistyi 1898, kun osmanit vetäytyivät kaupungista. Kaupunki nimettiin uudelleen tarusankari Herakleen ja lähistöllä muinoin sijainneen roomalaisen sataman Heracleumin mukaan. Vuonna 1908 se liitettiin Kreetaan, ja vihdoin 1913 vahvistettiin Kreikan kuningaskuntaan kuuluvan Kreetan itsehallinto.
Nykyinen Iraklionin kunta muodostui, kun Iraklion, Gorgolaḯnis, Néa Alikarnassós, Palianí ja Témenos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Sapiéntza

Maantiede

Sapiéntzan saari sijaitsee Jooniansaariin kuuluvassa pienemmässä Oinoússeen saariryhmässä Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan lounaisrannikon Methónin kylän edustalla. Saari kuuluu Pýlos-Néstoraksen kuntaan, joka kuuluu Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Pinta-alaa Sapiéntzalla on 9 neliökilometriä, ja sen korkein kohta on 219 metriä merenpinnan yläpuolella. Sapiéntzan rannikko vaihtelee alavista alueista jyrkkiin rinteisiin. Saaren ainoa hiekkaranta sijaitsee pohjoisosassa ja on nimeltään Ámmos.
Sapiéntza yhdessä muiden Oinoússeksen saariryhmän saarten, kuten Schízan ja Venétikon, sekä näiden saarten vastapuolisella mantereella olevien alueiden kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 112,9 neliökilometriä.

Kasvillisuus ja eläimistö

Sapiéntzalla kasvaa välimerenkasvillisuutta, kuten heinäkasveja, kermestammi, lännenmansikkapuu, myrtti, mastiksipistaasi ja öljypuu. Saarelle on tuotu Kreetan saarelta uhanalaisia kri-kri-villivuohia (Capra aegagrus creticus). Sapiéntzalle on tuotu myös lampaita ja fasaaneja. Vuosittain saarelle päästetään metsästämään luvan kanssa esimerkiksi saaren villilampaita, villivuohia, fasaaneja, laulurastaita, viiriäisiä ja lehtokurppia.

Historia

Saari joutui Venetsian tasavallan alaisuuteen vuonna 1209 saarella sijainneessa luostarissa allekirjoitetun sopimuksen mukaan. Kreikan vapaussodan aikana vuonna 1825 Kreikan merivoimat käytti saarta operaatioidensa tukikohtana. Sapiéntzan saari kuului vuoteen 1850 saakka virallisesti Britannian Jooniansaarten yhdysvallat -nimiseen protektoraattiin. Kreikkaan saari liitettiin yhdessä idempänä sijaitsevan Elafónisoksen saaren kanssa virallisesti 6. heinäkuuta 1850 kreikkalaisen ministerin Andréas Lóntoksen ja Britannian suurlähettilään Whishin tekemällä sopimuksella. Britit rakensivat saaren eteläosaan vuonna 1890 majakan, jolla on korkeutta 18 metriä.
Saaren rannikolla on useita hylkyjä monilta eri historiallisilta aikakausilta. Esimerkiksi Sapiéntzan pohjoisrannikon edustalla makaa ensimmäiseltä vuosisadalta peräisin oleva hylky.
Virgil Goode

Virgil Hamlin Goode Jr. (17. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen poliitikko ja Virginian osavaltion edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1997–2009. Hän aloitti edustajainhuoneessa demokraattina, mutta siirtyi myöhemmin republikaaneihin. Vuonna 2012 hän oli perustuslakipuolueen, Constitution Partyn, presidenttiehdokas.

Elämä

Goode syntyi Richmondissa, Virginiassa. Hän on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi Virginian yliopistosta. Hän palveli kansalliskaartissa vuosina 1969–1975.

Kongressiura

Goode valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran 1996. Hän vaihtoi virallisesti puoluetta demokraateista republikaaneihin 2002. 
Vuonna 2006 Keith Ellisonin tultua valituksi kongressin ensimmäiseksi muslimiedustajaksi, Goode vastusti hänen aiettaan käyttää Koraania virkavalaa vannoessaan.
Hän vastustaa aborttia ja joukkojen vetämistä Irakista.