google/wiki40b huggingface dataset:
Charles Carroll

Charles Carroll (eng. Charles Carroll of Carrollton) (19. syyskuuta 1737 – 14. marraskuuta 1832)  oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Charles Carroll oli kotoisin Marylandin osavaltiosta. Charles Carroll  on yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneista. Charles Carroll oli ainoa katolilainen ja pisimpään elänyt itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaja. Puoluejärjestelmän syntymisen jälkeen Carroll liittyi federalistiseen puolueeseen.
Carroll toimi siirtokuntien siirtokuntien kongressissa vuosina 1776-78 ja oli merkittävässä asemassa siirtokuntien sodankäyntiä pohtineessa lautakunnassa. Carroll valittiin uudelleen siirtokuntien kongressiin vuonna 1780, mutta ei ottanut paikkaa vastaan. Siirtokuntien kongressin lisäksi Carroll toimi Marylandin osavaltionkongressissa vuosina 1777-1800 ja Marylandin edustajana Yhdysvaltain kongressissa vuodesta 1789 vuoteen 1792, jolloin toimiminen yhtä aikaa sekä osavaltion että Yhdysvaltain kongressissa kiellettiin. Carroll jätti politiikan vuonna 1800 ja vietti viimeiset vuosikymmenensä melko hiljaista elämää, jonka aikana hän tosin osallistui Baltimore & Ohio Railroad Company -rautatieyhtiön perustamiseen.
Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö

Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö (saks. Das Reichsministerium für die besetzten Ostgebiete) oli 17. heinäkuuta 1941 perustettu Saksan valtakunnanhallitukseen liittyvä ministeriö, jonka tehtävänä oli muodostaa siviilihallinto Saksan valtaamille alueille armeijan edetessä pidemmälle Neuvostoliiton alueelle. Ministeriötä johti Alfred Rosenberg.
Ministeriön kanssa kilpailivat valloitettujen alueiden voimavaroista ja hallinnosta osittain Heinrich Himmlerin johtama SS sekä Hermann Göringin alaisuudessa oleva Saksan nelivuotissuunnitelman toimisto, jolla oli taloudellista koordinaatiovaltaa lähinnä sotatalouteen liittyen.
HMS Sikh (F82)

Palvelus

Alus määrättiin syyskuussa 1942 osallistumaan Tobrukin maihinnousuun operaatio Agreementissa. Alukselle nousi 11. syyskuuta merijalkaväkeä ja seuraavana päivänä alus lähti Tobrukiin HMS Zulun, HMS Aldenhamin, HMS Beaufortin, HMS Exmoorin ja HMS Hurworthin kanssa. Alus joutui 13. syyskuuta yrittäessään laskea joukot maihin rannikkotykistön tuleen. Seuraavana päivänä HMS Zulu otti vaurioituneen aluksen hinaukseen. HMS Sikh upposi saatuaan lisää osumia rannikkotykistön tulessa.
Husain ibn Ali (Mekan šarif)

Elämäkerta

Husain ibn Ali syntyi Istanbulissa, Osmanien valtakunnassa. Hän oli profeetta Muhammadin tyttären Fatiman jälkeläinen. Suvulle oli vuodesta 1201 kuulunut arvo Mekan ja Medinan šarif, pyhien paikkojen suojelija. Vuonna 1517 šarif oli tunnustanut osmanien yliherruuden.
Šarif Husain ibn Ali kapinoi vuonna 1916 osmanien valtaa vastaan suuressa arabikapinassa. Hän liittoutui ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan ja Osmanien valtakunnan kanssa, mutta kun brittien komissaari McMahon lupasi arabeille itsenäisen Egyptistä Persiaan ulottuvan valtakunnan, Husain nousi kapinaan turkkilaisia vastaan.
Husain oli arabikapinan nimellinen johtaja. Sodan jälkeen Kansainliitto järjesti osmanien entiset maat Ranskan ja Britannian alaisuuteen mandaateiksi, mistä syystä hän ei suostunut ratifioimaan Versaillesin rauhansopimusta.
Kesäkuussa 1916 Husain julisti olevansa profeetta Muhammedin jälkeläisenä islaminuskoisten todellinen johtaja. Julistuksella hän pyrki syrjäyttämään sulttaanin Mehmed V:n, joka hänen silmissään oli nuorturkkilaisten käskyläinen. Husain julisti itsensä lokakuussa 1916 kaikkien arabien kuninkaaksi. Tämä johti konfliktiin Ibn Sa’udin kanssa, jota vastaan Husain oli taistellut ennen maailmansotaa osmanien puolella. Suurvallat eivät tunnustaneet kuin Hijazin kuninkuuden. 
Turkin suuri kansalliskokous julisti kalifaatin puretuksi maaliskuussa 1924, jolloin Husain julisti itsensä kalifiksi Mekassa. Häntä ei otettu vakavasti ja saudit ajoivat hänet Arabian niemimaalta samana vuonna. Husain pakeni Kyprokselle, myöhemmin hän asettui Jordaniaan, jossa hänen poikansa Abdullah ibn Husain hallitsi. Hänen poikansa Ali ibn Husain otti 1924 lyhyeksi aikaa Hijazin valtaistuimen, mutta joutui pakenemaan Ibn Sa’udia ja wahhabiitteja ja luopui asemastaan seuraavana vuonna.
Husain ibn Ali käytti kalifin arvonimeä asuessaan Ammanissa. Hän kuoli 1931.
Tuhansien aatteiden maa

Maahanmuuttokriitikot

Kirjoittajat vertaavat myöhemmin kansanedustajaksi noussutta Jussi Halla-ahoa ja Suomen Sisun entistä puheenjohtajaa Teemu Lahtista: kirjan tekijöiden mukaan molemmat vastustavat humanitaarista maahanmuuttoa, pitävät kehitysapua haitallisena ja rakastavat aseita.  
Kirjoittajat sanovat, että kun Matti Vanhanen käytti vuonna 2006 Sisusta ilmaisua ”pieni ääriryhmittymä”, Sisun saatua julkisuutta sen vaikutusvalta on kasvanut merkittävästi. Kirjoittajien mielestä ”harva suhtautuu vakavasti järjestöön, jonka nimi on Suomen Sisu”. Kirjoittajien mukaan syytä tähän kuitenkin olisi, sillä sisulaisia on suomalaisissa kunnan- ja kaupunginvaltuustoissa lukuisia. Teoksen kirjoittajien mukaan Sisun ohjelmassa on hätkähdyttävän paljon samaa kuin kansallissosialistiseksi itseään kutsuvan Suomen Vastarintaliikkeen julistuksessa. Jera Hännisen ja Jyri Hännisen mukaan sisulainen ajattelutapa muistuttaa ääriajattelua. Siinä tehdään tiukkoja erotteluja, mikä on kirjoittajien mukaan yleistä fundamentalistisessa uskonnossa.
Kirjoittajat kysyvät, että jos Suomen Sisun tavoiteohjelman mukaisesti tulee kunnioittaa vanhaa kulttuuriperintöä, millä perusteella erotetaan se, joka siitä on siirrettävä eteenpäin, kuuluuko siihen esimerkiksi vähemmistöjen syrjintä. Tekijöiden haastattelema Lahtinen määrittää identiteetin yhdistelmäksi yhteistä kieltä, kulttuuria, historiaa ja kansallista syntyperää. Lahtisen mielestä ihminen ei ”voi olla tasapainoinen jos hänellä ei ole juuria ja historiaa, josta hän ponnistaa”.
Vladimir Maškov

Vladimir Maškov (s. 27. marraskuuta 1963) on venäläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten elokuvista Vihollisen keskellä  ja Mission: Impossible – Ghost Protocol. Maškov on toiminut myös elokuvaohjaajana, tuottajana ja kirjailijana. Hän on myös tarkka-ampuja.
Ushio (1930)

Palvelus

Alus antautui 15. syyskuuta 1945 liittoutuneille ja se romutettiin 1948.
Baskinkielinen Wikipedia

Baskinkielinen Wikipedia on Wikipedian baskinkielinen versio. 9. joulukuuta 2010 baskinkielisessä Wikipediassa oli 61 193 artikkelia, mikä teki siitä artikkelimäärältään 45. suurimman Wikipedian. Nykyään artikkeleita on noin 333 000 (2.4.2019).
2-naftyyliamiini

Valmistus ja käyttö

2-naftyyliamiinia voidaan valmistaa 2-naftolin ja ammoniakin ja ammoniumsulfiitin seosta kuumentamalla. Muodostuva tuote voidaan puhdistaa alipainetislauksella. Syöpävaarallisuutensa vuoksi 2-naftyyliamiinia saa nykyään käyttää vain tutkimustarkoituksiin. Aikaisemmin se oli tärkeä lähtöaine valmistettaessa värejä tai kumin hapettumisenesteoaineena käytettävää N-fenyyli-2-naftyyliamiinia.
Nobusuke Kishi

Nobusuke Kishi (alkujaan Nobusuke Satō, 13. marraskuuta 1896 Yamaguchin prefektuuri – 7. elokuuta 1987 Tokio) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä 1957–1960.
Kishi, alun perin sukunimeltään Satō ja pääministerinä toimineen Eisaku Satōn isoveli, valmistui lakimieheksi Tokiossa 1920. Kishi oli mukana politiikassa jo ennen toista maailmansotaa ja sen aikana. Vuodesta 1936 hän toimi Japanin valloittaman Mantšukuon alueen teollistamisesta vastaavana varaministerinä. Hän tuli Japanin parlamenttiin 1942 liberaalidemokraattien edustajana, toimiessaan samaan aikaan Japanin kauppa- ja teollisuusministerinä.
Sodan jälkeen Kishi toimi jälleenrakennusviraston johtotehtävissä, kunnes palasi politiikkaan 1956 ulkoministeriksi. Seuraavana vuonna hän muodosti oman hallituksen ja nimitettiin pääministeriksi. Hän onnistui kasvattamaan liberaalidemokraattien kannatusta vuoden 1958 vaaleissa ja jatkoi pääministerinä, kunnes joutui eroamaan 1960 hyväksyttyään japanilais-amerikkalaisen turvallisuussopimuksen vasemmiston vastustuksesta ja monista mielenosoituksista huolimatta. Kishiä pidetään keskeisenä 1955 System -nimellä kutsutun politiikan aloittajana, jossa liberaalidemokraattisesta puolueesta tuli pitkäksi ajaksi japanilaisen politiikan kulmakivi. Häntä toisaalta syytetään tuona aikana syntyneestä rakenteellisesta korruptiosta, kuten laajamittaisesta rahanpesusta.
Kishi oli Japanin pääministeri Eisaku Satōn isoveli, ulkoministeri Shintarō Aben appiukko ja nykyisen pääministerin Shinzō Aben isoisä.
Quiche (leivonnainen)

Quiche (IPA: /ki:ʃ/) (suom. ranskalainen piirakka) on ranskalaisen keittiön piirakka, jossa on kananmunalla, maidolla tai kermalla hyydytetty täyte taikinakuoressa. Täytteenä käytetään usein lihaa, kasviksia tai juustoa, ja ne sekoitetaan kananmunaseokseen ennen kuin quiche paistetaan.
Quiche Lorraine (suom. ranskalainen kinkkupiirakka tai pelkkä kinkkupiirakka) on luultavasti yleisin variaatio quichesta. Munien ja kerman lisäksi siihen kuuluu pekonia. Juusto ei kuulu alkuperäiseen Lorrainen reseptiin, mutta useimmissa nykyresepteissä on gruyèrejuustoa, jolloin sitä saatetaan kutsua quiche au gruyèreksi tai quiche vosgienneksi. Pekonin sijaan käytetään usein kinkkua. Jos quicheen lisätään sipulia, sitä kutsutaan quiche alsacienneksi. Muualla Euroopassa sitä kutsutaan Zhulienneksi.
Sana quiche tulee Elsass-Lothringenin alueella puhutusta saksan kielen frankkimurteesta, joka on historiallisesti laajalti puhuttu murre alueella. Saksan sana "Kuchen", kakku, muuttui ensin muotoon "küche". Lopulta sana muuttui muotoon "kische", joka kirjoitettiin ranskaksi quiche.
Isossa-Britanniassa quicheja kutsuttiin laajalti flaneiksi 1980-luvulle saakka, mutta nykyään termiä ei juurikaan käytetä.
Raimonjärvi

Maantietoa

Soikean muotoisen järven pituus on 450 metriä, leveys 200 metriä ja pinta-ala 6,4 hehtaaria. Ranta, jonka pituus on 1,1 kilometriä, on metsää tai peltojen suoja-aluetta, jota ympäröivät peltomaat. Eteläpuolella kohoaa 20 metriä vedenpinnan yläpuolelle kallioalue, jonka päällä sijaitsee Mahnalan tanssilava . Rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa ja järven lähettyvillä sijaitsee kaksi maatilaa. Järven ohittaa länsipuolelta yhdystie 2623, jota kutsutaan Maisematieksi. Järveen ei laske ojia ja sen laskuoja lähtee järven länsikärjestä. Se laskee kilometrin mittaisena Kallioistenselkään. Valuma-alueella ei ole muita vesistöjä.
Järven rantojen raivaamista on ehdotettu maiseman avaamiseksi Maisematien suuntaan.
Kempten

Historia

Antiikin kreikkalainen maantieteilijä Strabon mainitsee noin 50 eaa kelttiläisen asutuksen nimeltä Kambodunon. Tätä pidetään vanhimpana kirjallisena lähteenä mistään saksalaisesta kaupungista. Mitään arkeologista todistetta kelttiläisen asutuksen tueksi ei ole kuitenkaan löydetty. 15 eaa roomalaisen sotapäällikön Nero Claudius Drusuksen ja hänen veljensä Tiberiuksen johtama joukko valtasi ja tuhosi erään kelttiläisen asutuksen. Myöhemmin asutukselle annettiin nimi Cambodunum. Asutuksesta rakennettiin klassinen roomalainen kaupunki kylpylöineen, foorumeineen ja temppeleineen. Alun perin puusta rakennettu kaupunki rakennettiin uudelleen kivestä tulipalon tuhottua siitä suuren osan vuonna 69.
Vuonna 233 kaupungin tuhosivat alemannit. Cambodunumin alkuperäinen sijainti tuolloin hylättiin ja siirrettiin strategisesti turvallisempaan paikkaan Burghalde-kukkulalle lähelle Iller-jokea. Vuoden 488 tienoilla viimeiset roomalaisjoukot jättivät alueen ja kaupunki päätyi täysin alemannien käsiin. Vuonna 683 kaupungin tuhosivat frankit. Syynä pidettiin kaupungin antamaa tukea frankkien valtakuntaa vastustavalle kapinalle.
Vuoden 747 tienoilla Sveitsin St. Gallenista saapuneet irlantilaismunkit Magnus ja Theodore asettuivat alueelle evankelisoidakseen sen. Muutamaa vuotta myöhemmin sinne perustettiin luostari. Kaarle Suuren vaimon Hildegardin tuen avulla luostarista tuli yksi huomattavimmista luostareista frankkien valtakunnassa. Vuonna 941 aloitettiin luostarin ja kaupungin jälleenrakentaminen madjaarien ja Augsburgin piispan aiheuttamien hävitysten jäljiltä. Vuonna 1289 kuningas Rudolf I Habsburgilainen myönsi kaupungille valtakunnankaupungin arvon. Napoleonin sotien aikana kaupunki siirtyi Baijerille.
Toisessa maailmansodassa Kemptenissä toimi Dachaun keskitysleirin alaleiri.
Randers FC

Saavutukset

Tanskan cup: Voitto 1967, 1968, 1973, 2006
Taidegraafikko

Taidegraafikko on kuvataiteilija, joka luo taideteoksia grafiikan tekniikoiden avulla. Taidegraafikko tekee kuvia pääasiassa erilaisilla painomenetelmillä, joissa kuva piirretään, raaputetaan, syövytetään tai valotetaan kuvalaatalle, josta otetaan vedoksia. Painetut vedokset katsotaan uniikeiksi taideteoksiksi, ja tavallisesti yhdestä kuvalaatasta valmistetaan vain tietty määrä vedoksia.
Taidegrafiikka on teknisesti hyvin vaativa taiteen laji, ja sen hallitseminen edellyttää pitkää ja monipuolista koulutusta.
Rautakausi Vantaalla

Rautakauden historiaa Vantaalla ei tunneta kovin tarkasti, mutta rautakauden lopulla Uudenmaan alue oli harvaan asuttua Hämeen takamaata .
Vantaan tutkituin rautakautinen asuinpaikka sijaitsi samassa paikassa kuin aiemmat Jönsaksen ja Palmun kivikautiset asuinpaikat. Näistä paikoista on löytynyt Morbyn keramiikkaa, ja Jönsaksesta myös rautakuonaa. Jönsaksessa on tutkittu myös rautakaudelle ajoittuvia tulisijoja.
Jenni-Juulia Wallinheimo-Heimonen

Jenni-Juulia Wallinheimo-Heimonen (s. 1974) on vammaispoliittinen taiteilija. Hän tekee taidetta, joka ottaa kantaa erilaisia vammaisuuteen liittyviä kysymyksiä käsitellen. Hän on ohjannut vammaisuudesta kertovan elokuvan Raajan perässä. 
Wallinheimo-Heimosen teoksista on noussut kohu, kun niitä oli esillä Nurmijärven kirjastossa. Hän on saanut Nurmijärven kunnalta työstään Konstiniekkapalkinnon. Hän on saanut Vimma-kulttuuripalkinnon.
Wallinheimo-Heimonen on toiminut myös järjestöaktiivina. Hän on toiminut Invalidiliiton puheenjohtajana. 
Wallinheimo-Heimonen on tuonut työssään esiin vammaisten ihmisten oikeuden kauneuteen. Hän on verrannut eläinoikeuksia ja vammaisten oikeuksia keskenään siten, että eläin- ja vammaiskuljetukset eivät juurikaan eroa toisistaan. Hänen mukaansa mikä tahansa kenen tahansa tekemä taide ei voi olla vammaistaidetta. 
Wallinheimo-Heimonen on saanut työskentelyynsä apurahaa Koneen Säätiöltä.
Wallinheimo-Heimonen sairastaa synnynnäistä luuston haurautta.
Fredrik Blom

Fredrik Blom (1781–1853) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän toimi professorina Taideakatemiassa ja suunnitteli merkittäviä rakennuksia uusklassiseen tyyliin, jonka merkittävimpiin edustajiin hänet luetaan.
Klaas-Jan Huntelaar

Ura

Huntelaar edusti nuoruudessaan H&K:ta, De Graafschapia ja PSV:tä, joista jälkimmäisessä hän nousi edustusjoukkueeseen asti. Ensimmäisen ja ainoan Eredivisie-esiintymisensä PSV:n paidassa hän teki ottelussa Roosendaalia vastaan 23. marraskuuta 2002. Hänet lainattiin ensin De Graafschapiin ja sitten Eerste Divisien AGOVV:hen. AGOVV:ssä hän oli Eerste Divisien paras maalintekijä kaudella 2003–2004.
Vuonna 2004 Huntelaar siirtyi Heerenveeniin, jossa hän teki toisen kautensa ensimmäisellä puoliskolla 17 maalia 15 ottelussa, minkä seurauksena Ajax hankki hänet riveihinsä 9 miljoonalla eurolla tammikuussa 2006. Ajaxissa Huntelaar voitti Eredivisien maalikuninkuuden kahdesti: kaudella 2005–2006 hän teki 33 maalia ja kaudella 2007–2008 31 maalia. Hän saavutti myös Alankomaiden cupin mestaruuden kahdesti.
Tammikuussa 2009 Huntelaar siirtyi espanjalaiseen Real Madridiin. Hän allekirjoitti vuoteen 2013 ulottuvan sopimuksen joulukuussa 2008, ja Ajaxille maksettu siirtokorvaus oli 20 miljoonaa euroa. Seura hankki Huntelaarin korvaamaan loukkaantunutta maanmiestään Ruud van Nistelrooyta, jonka lisäksi joukkueessa pelasivat myös Royston Drenthe, Arjen Robben, Wesley Sneijder ja Rafael van der Vaart. Loppukauden aikana Huntelaar teki 20 Primera Divisiónin ottelussa kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän ei voinut pelata toisen uuden hankinnan Lass Diarran vietyä ainoan vapaan paikan. Molemmat olivat jo edustaneet entisiä seurojaan saman kauden UEFA-kilpailuissa, ja säännöt sallivat vain yhden tällaisen pelaajan rekisteröimisen kesken kauden.
Huntelaarin ura Madridissa jäi lopulta vain puolikkaan kauden mittaiseksi. Hän ei sopinut enää kesällä 2009 puheenjohtajaa ja päävalmentajaa vaihtaneen seuran suunnitelmiin, ja elokuussa 2009 hänet myytiin italialaisseura Milaniin 15 miljoonalla eurolla.
31. elokuuta 2010 hän siirtyi saksalaisseura Schalkeen 13 miljoonan euron siirtokorvauksella.
1. kesäkuuta 2017 Ajax ilmoitti hankkivansa Huntelaarin Schalkesta 2 miljoonalla eurolla. Hänen sopimuksensa Ajaxin kanssa on yksivuotinen. Huntelaar on viimeksi pelannut Ajaxissa vuonna 2008. Huntelaar löi itsensä läpi aikoinaan Ajaxissa, jossa hän iski 92 peliin 76 maalia ja tästä poiki siirto Real Madridiin. Huntelaar on myöntänyt, että Ajax on ”hänen jokkueensa”.

Maajoukkue

Huntelaar oli ehdolla Alankomaiden maajoukkueen kokoonpanoon jo vuoden 2006 MM-kilpailuihin, mutta ei lopulta saanut kutsua ja osallistui sen sijaan alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuihin. Alankomaat voitti kilpailuissa kultaa ja Huntelaar maalikuninkuuden neljällä maalillaan, joista yksi syntyi välierässä Ranskaa vastaan ja kaksi loppuottelussa Ukrainaa vastaan.
Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa Huntelaar teki lopulta 16. elokuuta 2006 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuissa.
Ole Humlum

Ole Humlum (s. 21. heinäkuuta 1949) on tanskalaissyntyinen fyysisen maantieteen professori Oslon yliopistossa. Hänet tunnetaan teoriasta, jonka mukaan ilmaston lämpeneminen johtuu ilmakehän hiilidioksidimäärien lisääntymisen sijasta pääosin maapallon lämpötilojen luonnollisesta vaihtelusta.

Tausta

Humlum syntyi Tanskassa ja vietti nuoruutensa Länsi-Jyllannissa. Hän kiinnostui jäätiköiden ja vuorten tutkimisesta matkustettuaan Alpeille setänsä kutsumana 14-15-vuotiaana. Innostus johti Humlumin opiskelemaan geologiaa Kööpenhaminan yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi jäätiköiden geomorfologiasta Kööpenhaminan yliopistossa vuonna 1980.

Ura

Humlum työskenteli väitöskirjansa jälkeen post-docina Kööpenhaminan yliopistossa 1980 – 1983. Vuodet 1983 – 1986 hän työskenteli Qeqertarsuaqin arktisen tutkimusaseman tieteellisenä johtajana Grönlannissa ja hänet nimitettiin Kööpenhaminan yliopiston arktisen geomorfologian professoriksi elokuussa 1986. Hän  työskenteli myös konsulttina Tanskan arktisen tutkimuskeskuksen GeoBasis-ohjelmassa (1996), vierailevana lehtorina Skotlannissa, University of St. Andrews:ssa (1997) ja vierailevana apulaisprofessorina Färsaarten Natural Museum:issa (1998). Vuonna 1999 hänet nimitettiin professoriksi Huippuvuorten yliopistokeskukseen (The University Centre in Svalbard) ja edelleen keskuksen maantieteellisen osaston johtajaksi syyskuussa 2003. Tammikuussa 2003 Humlum nimitettiin Oslon yliopiston fyysisen maantieteen professoriksi Norjaan.
Humlumin edustama näkökanta ilmaston lämpenemiseen on vähemmistössä ilmastotutkijoiden keskuudessa. Hän on ilmaissut huolestuneisuutensa siitä, että poliitikot seuraavat pääosin vain yhtä tieteellistä koulukuntaa ilmastonmuutokseen reagoidessaan ja korostaa, että useiden koulukuntien esillä pitäminen olisi tieteelliselle keskustelulle tärkeää. Humlumin näkökantaa on kritisoitu muun muassa siitä, että hän olisi valinnut dataa omiin malleihinsa selektiivisesti, jättäen malleihin sopimatonta dataa analyysin ulkopuolelle. Humlum puolestaan on torjunut kyseisen kritiikin harhaanjohtavana ja virheellisenä.
Welly

Welly on kiinalainen muottivalettujen leluautojen valmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1979.
Yhtiön tehtaat sijaitsevat Guangdongissa, Kiinassa ja työllistävät 3000 työntekijää. 1980-luvun alussa Welly valmisti pääosin kolmen tuuman kokoisia muottivalettuja autoja (suunnilleen mittakaava 1:64). 4,75 tuuman pituisia (suunnilleen mittakaava 1:38) autoja se alkoi valmistaa myöhemmin saman vuosikymmenen aikana. 1990-luvulla yhtiö kehitti mittakaavan 1:24 kokoisia malleja ja sen jälkeen autoja jopa mittakaavalla 1:18.
Welly valmistaa malleja 1:18, 1:24, 1:32, 1:38, 1:43, 1:60 ja 1:87 mittakaavoilla. Se on lisensoinut ajoneuvomalleja 40 eri merkiltä, joihin kuuluu henkilöautoja, rekkoja ja moottoripyöriä. Joka vuosi yhtiö investoi lisäpääomaa uusiin malleihin.
Welly on hiljattain perustanut tutkimus- ja tuotekehitysosaston ja alkanut kehittää erikokoisia radio-ohjattavia malleja, joihin sisältyy 1:32-mittakaavan muottivalettuja autoja ja rekkoja sekä 1:12-mittakaavaisia muovisia RC-autoja.
Eliot Ness

Muistelmien elokuva- ja televisiosovitukset

Ness kirjoitti uransa jälkeen osittain sepitteellisen muistelmakirjan Lahjomattomat (The Untouchables). Kirja saavutti suuren suosion ilmestyessään vuonna 1957 hieman Nessin kuoleman jälkeen. Kirjasta tehtiin vuosina 1959–1963 suosittu samanniminen televisiosarja, josta tehtiin uusi versio vuosina 1993–1994 sekä Brian de Palman ohjaama elokuva Lahjomattomat vuonna 1987. Elokuvassa Nessiä näyttelee Kevin Costner. Sekä televisiosarjoja, elokuvaa että kirjaa on dramatisoitu huomattavasti ja yhtäläisyydet todellisuuden kanssa ovat vähäisiä. Kirjailija Oscar Fraley, joka avusti Nessiä tämän kirjoitustyössä, kirjoitti myöhemmin Nessin Clevelandin ajasta kirjan 4 against the Mob (suom. Eliot Nessin Tuntemattomat).
Myös Nessin Chicagon aikainen alaisensa Paul Robsky kirjoitti muistelmiaan yhteistyössä Fraleyn kanssa. Teos julkaistiin nimellä Viimeinen Lahjomaton.
Garmisch-Partenkirchen

Maantiede ja ilmasto

Garmisch-Partenkirchen sijaitsee 707 metriä merenpinnan yläpuolella, Baijerin osavaltion eteläosissa, lähellä Itävallan rajaa, Loisach-joen laaksossa Zugspitzen juurella.
Garmisch ja Partenkirchen ovat eri puolilla jokea ja rautatietä. Partenkirchen on vanhempi ja perinteisempi, sen pääkadun sanotaan edelleen kulkevan vanhan roomalaistien linjausta pitkin ja sen varrella on perinteisiä baijerilaistaloja. Garmisch on modernimpi ja enemmän hiihtokeskuksille tyypilliseen iltaelämään keskittynyt alue.
Paikkakunnalta on rautatieyhteydet Müncheniin ja Innsbruckiin sekä Zugspitzelle, Saksan korkeimmalle vuorelle. 2 962 metrin korkeudelle kohoava vuori on aivan kylän tuntumassa.
Kaupungin sijainti vuoristossa vaikuttaa sen ilmastoon. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun asti. Keskimääräinen ylin lämpötila on vähintään +20 astetta heinä- ja elokuussa. Eniten sataa kesä-, heinä- ja elokuussa, yli 160 mm kuukaudessa.

Historia

Kaupungin historia alkaa sen läpi kulkeneesta roomalaisten tiestä ja tienvarren levähdyspaikasta nimeltä "Partanum". Vuonna 1330 kaupungin pohjoispuolelle perustettiin benediktiiniluostari. Vuonna 1361 Garmisch-Partenkirchenistä tuli virallinen markkinapaikka. Se oli tärkeä pysähdyspaikka Saksasta Italiaan kulkeville kauppiaille.
1500-luvun lopulla alueella käytiin lukuisia noitaoikeudenkäyntejä.
Garmisch ja Partenkirchen olivat pitkään omat erilliset kylänsä, kunnes olympialaisten kynnyksellä Adolf Hitler suostutteli kylien pormestarit yhdistämään kylät.
Vuonna 1952 kaupunkiin perustettiin lasten reumasairauksiin erikoistunut klinikka, joka on nykyisin maailman suurin. Se hoitaa 2500 lasta vuodessa.

Matkailu

Garmisch-Partenkirchen on yksi Baijerin Alppien merkittävimpiä matkailu- ja urheilukeskuksia. Siellä on matkailijoille 10 000 vuodepaikkaa ja vierasyöpymisiä kirjataan vuosittain 1,2 miljoonaa.
Garmisch-Partenkirchenissä järjestettiin talviolympialaiset 1936. Se on lisäksi yksi neljästä perinteikkään ja arvostetun Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailupaikoista. Garmisch-Partenkirchenissa hypätään Mäkiviikon uudenvuodenpäivän osakilpailu, joka on kiertueen toinen heti Oberstdorfin jälkeen.
Kaupungin liepeillä Schachenissa on Baijerin kuninkaan Ludvig II:n rakennuttama satumainen linna. Kasvitieteellisessä puutarhassa kasvaa etenkin Alppien lajeja.
Kaupungissa syntyneiden kuuluisuuksien, säveltäjä Richard Straussin ja kirjailija Michael Enden kunniaksi on pienet museot. Werdenfels-museon kokoelmat valottvat alueen historiaa 2000 vuoden ajalta. Aschenbrenner-museossa on pieniä posliiniesineitä.
Garmisch-Partenkirchen on Lahden ystävyyskaupunki.