google/wiki40b huggingface dataset:
Laurie Cunningham

Ura

Cunningham oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä vasemmalla laidalla hyökkäävässä roolissa.
Cunningham pelasi ammattilaisena vuosina 1974–1989. Hän edusti Englannissa ykköstasolla West Bromwich Albionia, Manchester Unitedia, Leicester Cityä ja Wimbledonia sekä kakkostasolla Leyton Orientia. Cunningham edusti Espanjassa ykköstasolla Real Madridia ja Sporting Gijónia sekä kakkostasolla Rayo Vallecanoa. Hän edusti Ranskassa ykköstasolla Marseillea ja Belgiassa ykköstasolla Charleroita. Cunningham saavutti Real Madridin riveissä Espanjan-mestaruuden vuonna 1980 ja Copa del Reyn voitot vuosina 1980 ja 1982 sekä Wimbledonin riveissä FA Cupin voiton vuonna 1988. Englannin maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1979–1980 kuusi ottelua.
Cunningham oli ensimmäinen Englantia millään tasolla edustanut tummaihoinen pelaaja. Tämä tapahtui alle 21-vuotiaiden ottelussa 27. huhtikuuta 1977. Cunningham oli myös ensimmäinen Englantia kilpailullisessa ottelussa edustanut tummaihoinen pelaaja. Tämä tapahtui Home Championship -ottelussa 23. toukokuuta 1979. Jo edellisenä vuonna Viv Anderson oli edustanut Englantia harjoitusottelussa. Cunningham oli lisäksi Real Madridin historian ensimmäinen englantilainen pelaaja.

Muuta

Cunningham kuoli auto-onnettomuudessa Madridissa 33-vuotiaana. Häneltä jäivät jälkeen vaimo ja lapsi.
E. Myllymäki

E. Myllymäki Oy oli suomalainen Tampereella vuosina 1947–1988 toiminut linja-autoyritys. Yrityksen perustaja oli Eino Myllymäki.
Eino Myllymäki sai luvan linja-autoliikenteelle Tampereen ja Lempäälän Kuljun välille vuonna 1946 yhdessä Kustaa Laakson kanssa, joka oli ryhtynyt ajamaan tätä linjaa jo vuonna 1925. Laakson kuoltua vuonna 1952 liikenne jäi yksin Myllymäen vastuulle.
E. Myllymäki Oy liikennöi Pyynikintori–Rantaperkiö–Peltolammi–Multisilta–Sääksjärvi–Höytämö-linjaa. Vuonna 1972 Myllymäki hankki toimintansa lopettaneen Anton Viitasen liikennöimän Tampere–Ruutana–Suinula-linjan kalustoineen. Vuonna 1988 Myllymäellä oli kymmenen linja-autoa.
Yritys siirtyi vuonna 1988 Länsilinjat Oy:n omistukseen. Länsilinjat yhdisti Myllymäen ajaman Tampere–Höytämö-linjan vuonna 1985 hankkimansa Linja-autoliikenne Veikko Viitanen Oy:n liikennöimään Siivikkala–Tampere-linjaan.
Illicium floridanum

Ulkonäkö

Illicium floridanum on ainavihanta pensas tai pieni puu. Se kasvaa tyypillisesti noin metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat nahkeat, pehmeät ja kiiltäväpintaiset. Lehtilapa on 5–15 cm pitkä ja 2–6 cm leveä. Murskatut lehdet tuoksuvat anikselta. Kukka on punainen ja noin 5 cm leveä.

Levinneisyys

Illicium floridanum kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikan kaakkoisosissa Floridasta Louisianaan. Se suosii kosteita rotkoja ja jyrkänteitä. Floridassa kasvi on uhanalainen ja sen vuoksi rauhoitettu.

Käyttö

Illicium floridanumia voidaan viljellä koristekasvina USDA-vyöhykkeillä 7–10. Se viihtyy niin varjossa kuin täydessä auringossakin ja on vaatimaton kasvualustan suhteen. Kuivina kausina se vaatii kuitenkin lisäkastelua. Kasvi on myrkyllinen eikä sen hedelmiä siten voi käyttää ruoanlaitossa kuten samaan sukuun kuuluvan rusotähtianiksen (Illicium verum).
Hannah Nydahl

Hannah Nydahl (17. huhtikuuta 1946 Kööpenhamina – 1. huhtikuuta 2007, Kööpenhamina) oli lama Ole Nydahlin vaimo, joka toimi Tiibetin buddhalaisen karma-kagyü-koulukunnan opettajana ja tulkkina.
Kuherruskuukaudellaan vuonna 1969 Himalajalla Ole Nydahlista ja hänen vaimostaan Hannahista tuli H.P. 16. Gyalwa Karmapan Rangjung Rigpe Dorjen ensimmäiset länsimaalaiset oppilaat. Kolmen vuoden intensiivisen meditaatio- ja opiskelujakson jälkeen 16. Karmapa pyysi Olea ja Hannahia perustamaan meditaatiokeskuksia hänen nimissään länteen.
Hannah toimi yli 30 vuoden ajan korkeimpien karma-kagyü-lamojen tulkkina, muun muassa useita vuosia Karmapa-instituutissa KIBI:ssä Intiassa, New Delhissä, ja hän käänsi monia tiibetinbuddhalaista filosofiaa käsitteleviä tekstejä. Osan ajastaan hän matkusti yhdessä miehensä Lama Olen kanssa, ollen mukana perustamassa lukuisia Timanttipolku-buddhalaisia keskuksia ympäri maailmaa.
Hannah Nydahl menehtyi vaikeaan sairauteen Kööpenhaminan Timanttipolku-keskuksessa 1. huhtikuuta 2007 klo 1.43 paikallista aikaa.
Merttelän koulu

Merttelän koulu on toinen Ruskon kunnan kahdesta ala-asteesta. Kunnan toinen ala-aste on Kirkonkylän koulu. Merttelän koulu sijaitsee Merttelän kylässä.

Historia

Merttelän koulu on perustettu 1920-luvulla. Alkuperäinen koulurakennus sijaitsee muutaman sadan metrin päässä nykyisestä.
Koulurakennus uudistettiin viimeksi vuonna 2002, jolloin se sai mm. uuden englanninluokan, atk-luokan, opettajainhuoneen ja liikuntasalin, jonka katonrajassa on katsojaparveke. Vanha liikuntasali muutettiin teknisen työn luokaksi. Ruokasalia koulussa ei ole, vaan oppilaat ruokailevat omissa luokissaan.
Bryan Talbot

Bryan Talbot (s. 24. helmikuuta 1952) on englantilainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa teoksistaan Luther Arkwright ja Tuhman rotan tarina. Hän on kuvittanut myös Nemesis the Warlockia ja Judge Dreddiä.
Eksyin Jane Austenin maailmaan

Juoni

1. jakso – Jane Austenin innokas ihailija Amanda Price nykyajan Hammersmithista löytää kylpyhuoneestaan kirjan Ylpeys ja ennakkoluulo hahmon Elizabeth Bennetin. Amanda astuu uteliaana sisään kylpyhuoneen seinässä olevasta salaovesta, jonka Elizabeth näyttää hänelle ja huomaa astuneensa Bennetien taloon Longbourniin kirjan tapahtumien alkuvaiheessa. Amanda jää siihen maailmaan, ja samaan aikaan Elizabeth on 2000-luvun Lontoossa. Herra Bennet on vieraanvarainen, ja Amanda yrittää vakuuttaa, että romaani etenee niin kuin sen pitääkin. Hän tapaa tanssiaisissa herra Bingleyn ja herra Darcyn, joista edellinen alkaakin Janen sijasta rakastua häneen. Amanda pakottaa Janen lähtemään huonolla säällä Bingleyn taloon, jotta romaani pääsisi taas raiteilleen, mutta kun hän saa tietää, että Jane voi vilustua ja sairastua, hän lähtee tämän perään pelastaakseen tämän.
2. jakso – Huolehtiessaan Janesta Netherfield Parkissa Amanda yrittää torjua Bingleyn lähestymiset valehtelemalla olevansa lesbo. Heidän vaununsa särkyy paluumatkalla Longbourniin, ja he kohtaavat Wickhamin. Kun he ovat päässeet perille Longbourniin, Bennetien vieraana on näiden kotitalon tuleva perijä herra Collins. Amandan alkuun vihamielinen asenne Wickhamia kohtaan synnyttää huhun, jonka mukaan vaikka hänellä on "27 000 punnan vuositulot", joka oli melkoinen summa tuohon aikaan, hän on todellisuudessa menestyneen kalakauppiaan tytär. Amandan yritykset edistää Bingleyn ja Janen suhdetta ja saada Collins sen sijaan menemään naimisiin neiti Lucasin kanssa epäonnistuvat. Bingleyn syväksi pettymykseksi Collins avioituu Janen kanssa. Amanda syyttää suutuspäissään Darcya ystävän onnen pilaamisesta, ja hän myöntää mielessään rakastuneensa tähän.
Fidel Uriarte

Ura

Uriarte aloitti pelaamisen vuonna 1960 Athleticin riveissä nuorten sarjassa. Kahden vuoden päästä hän debytoi La Ligassa. Uriarte teki 297 ottelussa Athleticin paidassa yhteensä 90 maalia. Vuonna 1974 Uriarte teki sopimuksen Málagan kanssa. Hän pelasi seurassa kolme vuotta ja teki 46 ottelussa 1 maalin. Uriarte kuoli vuonna 2016 ollessaan 71-vuotias.
Bergmannin sääntö

Bergmannin sääntö on biologinen sääntö, jonka mukaan kylmemmässä ilmastossa elävien tasalämpöisten eläinten ruumiin koko on yleensä suurempi kuin lämpimämmässä ilmastossa elävien saman lajin tai läheisen sukulaislajin yksilöiden. Sääntö on nimetty saksalaisen biologin Christian Bergmannin (1814–1865) mukaan.

Selitys

Suurikokoisen eläimen pinta-alan suhde ruumiinpainoon on pienempi kuin pienikokoisen eläimen vastaava suhde. Tästä syystä myös suurikokoisesta eläimestä ulkopinnan kautta poistuvan lämmön määrä on suhteessa pienempi kuin pienikokoisesta eläimestä poistuvan lämmön määrä. Lisäksi suurikokoiset eläimet tuottavat enemmän lämpöä kuin pienikokoiset eläimet.
Kylmässä ilmastossa lämmön poistumisen minimoiminen on tärkeää. Tämän vuoksi tasalämpöisten eläinten ruumiin koko on yleensä suurempi kylmässä ilmastossa. Tämä yhdistettynä esimerkiksi paksuun turkkiin tai rasvakerrokseen takaa tehokkaan lämmöneristyksen. Vastaavasti lämpimässä ilmastossa on tärkeää, että lämpö pääsee poistumaan elimistöstä tehokkaasti, jotta ylikuumenemiselta vältytään.
Perinteinen selitys Bergmannin säännölle on viime vuosikymmeninä kyseenalaistettu, kuten koko säännön paikkansapitävyyskin. On mahdollista, että säännölle on ravintotaloudellinen selitys. Arktisilla alueilla ravinnon saannin erot eri vuodenaikojen välillä ovat suuremmat kuin lauhkeilla alueilla. Suurikokoiset yksilöt kuluttavat rasvavarastojaan hitaammin suhteessa painoon; tämä mahdollistaa paremman selviytymisen silloin, kun ravintoa on niukasti saatavilla.

Säännön paikkansapitävyys

Monet lajit noudattavat Bergmannin sääntöä. Säännöstä on kuitenkin havaittu myös paljon poikkeuksia. Esimerkiksi Suomessa etelässä ja pohjoisessa elävien karhujen koossa ei ole juurikaan eroja, lukuun ottamatta urosten syyspainoa, joka on keskimäärin suurempi pohjoisemmassa elävillä karhuilla. Vastaavanlaisia esimerkkejä on lukuisia. Brian K. McNab on tutkinut ruumiin koon ja leveyspiirin välistä yhteyttä 129 nisäkäslajilla. Näistä vain 20 lajin yksilöiden koko kasvaa merkitsevästi kohti kylmempiä alueita.
Monet tutkijat ovat kyseenalaistaneet Bergmannin säännön paikkansapitävyyden. Muun muassa Valerius Geist ja J.D. Paterson pitävät sääntöä pätemättömänä. Kyle G. Ashton tutkimusryhmineen on selittänyt tutkijoiden johtopäätösten erilaisuutta käytettyjen lähdeaineistojen ja tilastollisten kriteereiden välisillä eroilla.
Siiri Juva

Siiri Sylvia Juva (sukunimi vuoteen 1935 Juvelius, 8. joulukuuta 1886 Antrea – 8. lokakuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja kirjailija.
Juvan vanhemmat olivat komissioonimaanmittari Johan Henrik Juvelius ja Ida Maria Åkerman. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista tunnettuja ovat kirjallisuuden tutkija J. W. Juvelius (1863–1927), kirjailija Valter Juva (1865–1922), vankilanjohtaja V. O. Juvelius (1869–1937), lähetyssaarnaaja ja diakoni Ester Juvelius (1876–1962) sekä näytelmäkirjialija ja suomentaja Veera Roos (1882–1961). Siiri Juva toimi vanhempana lehtorina Turun tyttölyseossa.
Thompsonin lentoasema

Historia

Thompsonin lentoaseman rakensi vuonna 1961 International Nickel Company omaan käyttöönsä. Lentokentällä oli vain yksi 914 metriä pitkä sorapintainen kiitotie. Vuonna 1963 lentoasema siirtyi Transport Canadan omistukseen. Lentoasemaa on tästä alkaen ylläpitänyt District of Mystery Laken aluehallinto. Maaliskuussa 2000 lentoasema siirtyi Thompson Regional Airport Authorityn omistukseen.
Säännöllistä reittiliikennettä lentoasemalle suorittavat Calm Air ja Perimeter Aviation, lisäksi kentältä toimii Missinippi Airways, Fast Air ja Custom Helicopters, Kanadan ratsupoliisin ilmajaostolla on asemalla toimipiste sekä kenttä toimii kesäkaudella maastopalojen sammuttamiseen käytettävien vesipommittajien tukikohtana.
Alimmainen (Uurainen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,6 metriä mpy.
Masuuni Brunou

Historia

Vuonna 1746 heinäkuussa Brynolf Brunou osakkaineen sai luvan perustaa rautaruukin ''Juvankosken varrelle''. Strömsdalsbruk oli järvimalmia käyttävistä tehtaista ensimmäinen Suomessa. Ensimmäiset vuodet olivat vaikeuksien ja omistajavaihdosten aikaa. Vuodesta  1851 alkaen venäläinen Ponomarev-omistajasuku omisti tehtaan ja sai sen kukoistamaan. 1900-luvulla ruukin omisti Anton von Alfhan, jonka aikana alkoi tuotantosuunnan muutos puuhiomoksi ja kartonkitehtaaksi. Alfhanin aikaan tuli myös kaksi tenniskenttää.
Kun masuunin tuotanto lopetettiin vuonna 1910, rakennuksen sisätilat muutettiin varastoksi. Vuonna 1990 perustettu Juankosken Kulttuurihistoriallinen Seura aloitti rakennuksen remontoimisen museoksi. Museon avajaiset olivat toukokuussa 1991. Museo on saanut nimensä Brynolf Brunoun mukaan, joka oli yksi tehtaan perustajista.

Aukioloajat

Museo on avoin kesäaikaan säännöllisesti kesäkuun puolesta välistä elokuun puoleen väliin. Muina aikoina tilauksesta.
Susi kosiomatkalla

Susi kosiomatkalla, myös Kosiosusi, on Eija Hännisen ja Henna Onnelan (nykyisin Heiskanen) pronssiveistos Joensuussa
kävelykadun penkillä.
Susiveistos syntyi alkujaan kun Pohjois-Karjalan Ammattikorkeakoulun kuvataiteen ja muotoilun koulutusohjelma, sanomalehti Karjalainen ja Joensuun Kaupunkikeskustayhdistys järjestivät keväällä 2006 Susi Pop Art -veistoskilpailun. Veistos oli aluksi lasikuidusta, se oli muiden kilpailutöiden kanssa esillä vain kesän ajan ja sai kolhuja mutta palasi korjattuna paikalleen.
Veistos voitti yleisöäänestyksen, ja kilpailun järjestäjät päättivät tehdä siitä sen saaman suosion vuoksi pysyvän teoksen, ja se valettiin pronssiin. Pronssiin valettu teos tuotiin paikalleen penkille 30. toukokuuta 2007. Alkuperäinen susiveistos on sanomalehti Karjalaisen toimitalon aulassa Noljakassa.
Susi kosiomatkalla näkyy verkossa kaupungin kaupungin esittelyvideolla. Se on hyvin suosittu valokuvauskohde.
Hannele Segerstam

Yksityiselämä

Hannele Segerstam oli naimisissa kapellimestari, säveltäjä Leif Segerstamin kanssa 1964–1999. Heillä on kaksi lasta. Hannele Segerstamin vanhemmat olivat professori Kyösti Angervo ja lausuntataiteilija Piippa Heliö-Angervo. Hänen sisarensa on oopperalaulaja Heljä Angervo.
Kultakorvalukkinen

Levinneisyys

Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keskilammi (Hattula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvessä on yksi saari itärannan tuntumassa. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa soistunutta metsämaata. Rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet suoraan valtatieltä 10 tai Viialan kylän kautta.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, jonka Renkajoen keskiosan alueeseen se kuuluu. Siihen laskee muutama kuivatusoja ympäröivästä metsästä sekä Takalammin ja Kakarilammin yhteinen laskuoja. Lammen oma laskuoja on 200 metriä pitkä ja se laskee Vaimaroisen länsirantaan. Sen vedenpinnan korkeus on 122,7 metriä mpy. eli pudotusta tulee pari metriä.
Convair XF-92

Convair XF-92 on yhdysvaltalainen koetutkimuskone eli experimental-kone, jonka suunnittelutyöt aloitettiin vuonna 1948. Convair alkoi suunnitella 1940-luvun lopulla deltasiipistä ylisoonista Convair XF-92 suihkuhävittäjää, johon nopeuteen koneen prototyyppi ei yltänyt. Se saavutti "vain" 1 000 km/h nopeuden, johon suunnilleen ylsi muiden muassa Lockheed F-80 Shooting Star.
Koneen kehitystyössä oli mukana Kolmannesta valtakunnasta sodan loputtua Yhdysvaltoihin operaatio Paperclipin mukana tuotu  rakettihävittäjä Me 163:n kehittänyt professori Alexander Lippisch.
Koneen suunnittelutyö aloitettiin uudelleen, kun huomattiin, ilmavirtauksen vastuksen suurella lentonopeudella pienentyvän, jos koneen runko muotoillaan "Coca-Cola -pullon" muotoiseksi. "Area rule" määritti koneisiin ampiaisvyötärön siiven kohdalle. Modifioitu prototyyppi ylitti äänennopeuden eli se saavutti Machin luvun=1 jopa nousulennossa. Kone sai lopulta nimen F-102A Delta Dagger. Delta Dagger oli kaikkiaan kolmas taistelukone niin sanotussa Century Series -sarjassa.
Kehitysohjelman tutkimustuloksia käytettiin myöhemmin hyödyksi deltasiipisen ylisoonisen pommikoneen B-58 Hustler:in kehittelyssä. Deltasiipisissä nopeissa koneissa oli suuri siiven nuolikulma. Toisaalta samaan aikaan (ensilento 1954, esitelty 1958) kehitettiin kaksinkertaisen äänennopeuden saavuttava hävittäjä Lockheed F-104 Starfighter, jossa on lyhyt mutta suorahko trapetsin muotoinen siipi, siinä siiven kärkiväli on kuitenkin hyvin pieni. North American (XP-86) F-86 Sabre suunniteltiin aluksi suorasiipiseksi, mutta natsi-Saksan aikaisten tutkimustulosten tultua julki, se muutettiin 45 asteen nuolikulman omaavaksi nuolisiipiseksi.
Matthew Boulton

Matthew Boulton (1728–1809) oli englantilainen teollisuusmies ja James Wattin liikekumppani.
Boulton syntyi Birminghamissa, missä hänen isänsä valmisti nappeja, solkia ja muita pieniä metalliesineitä. Koulun jälkeen hän meni töihin isänsä yritykseen. Vuonna 1761 hän osti maata silloisen keskustan ulkopuolelta ja rakennutti Sohon tehtaan, jossa työskenteli satoja työntekijöitä ja käytettiin uusimpia koneita. Aikaisemmin tuotteiden eri osat oli teetetty eri puolilla olevissa työpajoissa, mutta Boulton keräsi eri alojen ammattilaiset yhteen paikkaan ja perusti myös markkinointiosaston. Tehtaasta tuli pian maailman suurin. 
Vuonna 1775 Boulton ja James Watt perustivat yhteisyrityksen, joka valmisti ja markkinoi Wattin höyrykonetta.
Boulton oli luonteeltaan utelias ja kiinnostunut luonnontieteistä ja filosofiasta. Hänestä tulikin yksi Lunar Societyn keskeisiä henkilöitä.
Vuonna 2011 esitellyissä uusissa 50 Englannin punnan seteleissä on toisella puolella Matthew Boultonin ja James Wattin kuvat.
Korealainen keittiö

Korealainen keittiö on saanut alkunsa Korean niemimaalla ja Mantšurian alueella. Ruoka koostuu pääasiassa nuudeleista, riisistä, tofusta ja vihanneksista. Grillattuja ruokia ovat bulgogi, galbi, samgyeopsal ja makchang gui. Korealaisen keittiön keskeinen osa on myös kiinankaalista fermentoimalla valmistettu kimchi, joka valmistustavaltaan hieman muistuttaa eurooppalaista hapankaalia.
Paulie

Juoni

Elokuva alkaa, kun venäläinen Misha Vilyenkov (Tony Shalhoub) pääsee U.S.A.:ssa töihin tutkimuslaitokseen siivoojaksi ja kuulee laulua kellarista. Hän huomaa, että kellarissa surkeassa häkissä on pieni papukaija. Misha ystävystyy Paulie-papukaijan kanssa, ja Paulie alkaa kertoa tarinaa elämästään ja miten päätyi kurjaan häkkiin pimeään kellariin.
Paulien tarina alkaa, kun tämä saapuu Alweatherien perheeseen, jossa linnun omistajaksi tulee pieni Marie-tyttö (Hallie Kate Eisenberg). Mariella on paha änkytysongelma, mutta Paulien avulla tyttö opettelee puhumaan kunnolla. Äidin ja isän mielestä Paulien puhe on Marien mielikuvituksen tuotetta, ja linnusta luovutaan.
Monien eri henkilöiden ja kommelluksien kautta Paulie päätyi tutkimuslaitokseen jossa se lopuksi hylättiin kellarin pimeyteen. Misha vapauttaa Paulien häkistä ja lähtee tämän kanssa etsimään Paulien rakkauden kohdetta: Marie-tyttöstä.
K League 1

Historia

Liigan perustivat vuonna 1983 viisi seuraa, jotka olivat Hallelujah, Daewoo (nyk. Busan I'Park), POSCO (nyk. Pohang Steelers), Yukong Elephants (nyk. Jeju United FC) ja Kookmin Bank. Ensimmäisen mestaruuden voitti Daewoo. Sittemmin sarja on kohonnut käsittämään kaikkiaan 12 joukkuetta. Alkuperäisistä joukkueista Kookmin Bank ja Hallelujah ovat jo siirtyneet alempiin sarjoihin. Suurin osa joukkueista on chaebol-yritysryhmittymien omistuksessa.

Sarjasysteemi

Nykyään K-League on Etelä-Korean ainoa jalkapallon ammattilaissarja. 
Sarjakausi alkaa tavallisesti maalis-huhtikuun tienoilla ja kestää marraskuun loppupuolelle. Ottelusysteemi on vuosien mittaan vaihdellut. Kaudesta 2004 lähtien kausi on jaettu kahteen osaan ja kauden lopussa pelataan pudotuspelit. 14 joukkuetta kohtaavat toisensa kerran kumpanakin jaksona (yhteensä 26 ottelua joukkuetta kohti), ja kummankin jakson parhaat pelaavat mestaruudesta. Mestarijoukkue saa osallistua Aasian Mestarien liigaan seuraavalla kaudella.
Reino Ericsson

Reino Bernhard Ericsson (25. tammikuuta 1897 Lammi – 22. huhtikuuta 1938) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat ylimetsänhoitaja Bernhard Ericsson ja Hilma Hedvig Halonen. Hänet vihittiin avioliittoon ensimmäisen kerran vuonna 1920 Aslaug Catharina Neuenstedtin kanssa ja toisen kerran vuonna 1927 Jeanne Madeleine Ermenegin kanssa.

Opinnot

Ericsson kävi seitsemän luokkaa Helsingin maanviljelyslyseota ja yhden luokan yksityisesti Kokkolan yhteiskoulua vuonna 1927. Komppanianpäällikkökurssin Taistelukoulussa hän suoritti vuonna 1928.

Jääkäriaika

Ericsson liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 29. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden ja Aa-joella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Suomen sisällissodan jälkeen Ericsson palveli Karjalan ratsujääkärirykmentissä, josta hänet komennettiin joulukuun puolivälissä 1918 yhden ratsuväkijoukkueen johtajana rajavartiotehtäviin itärajalle. Rajavartiotehtävistä hän palasi maaliskuussa 1919 ja määrättiin Hämeen ratsurykmenttiin. Armeijasta hän erosi 29. lokakuuta 1919. Armeijasta erottuaan hän liittyi suojeluskuntaan 12. joulukuuta 1919 ja sijoitettiin Oulun suojeluskuntaan paikallispäälliköksi, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Oulunsalon suojeluskuntaan samaan tehtävään. Armeijan palvelukseen hän palasi uudelleen 31. maaliskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Hämeen ratsurykmentin 1. eskadroonaan ja 29. kesäkuuta 1927 alkaen 2. eskadroonan päälliköksi. Uudenmaan rakuunarykmentin talouspäällikön tehtävät hän otti vastaan 15. kesäkuuta 1928. Helsingin suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi hänet komennettiin 1. syyskuuta 1928. Helsingin sotilaspiirin apulaispiiripäälliköksi hänet komennettiin 15. helmikuuta 1933 ja edelleen Tuusulan sotilaspiirin päälliköksi 1. heinäkuuta 1933. Uudenmaan rakuunarykmentin yleisesikuntaupseerina hän toimi 3. joulukuuta 1935 alkaen, josta hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1936 Ratsuväen aliupseerikoulun johtajaksi. Hennalan aliupseerikoulun johtajana hän toimi 15. huhtikuuta 1920 – 5. tammikuuta 1921 ja pioneeripataljoonassa 10. lokakuuta – 11. marraskuuta 1923 väliset ajat. Hämeen ratsurykmentin talouspäällikön tehtäviä hän hoiti 22. helmikuuta – 28. kesäkuuta 1927 välisenä aikana.

Luottamustehtävät

Ericsson toimi Hämeen ratsurykmentin kunnianeuvostossa, jonka jäsenenä hän toimi vuonna 1924 ja puheenjohtajana vuonna 1927, Ratsuprikaatin kunniatuomioistuimen jäsenenä hän toimi vuonna 1928. Hänet on haudattu Lahteen.
Keltin voimalaitos

Keltinkosken hyötykäytön historia

Aiemmin kosken voimaa oli hyödynnetty kahdella myllyllä, jotka olivat huuhtoutuneet vuoden 1899 suurtulvan vesien mukana pois koskesta. Kosken ja rantojen omistus siirtyi samoihin aikoihin Kymi-yhtiölle. 1930-luvulla yhtiö tarvitsi lisää energiaa noin viiden kilometrin päässä sijaitseville Kuusankosken tehtailleen ja päätti rakentaa Keltinkoskeen voimalalaitoksen. Bertel Liljequistin suunnittelema laitos valmistui marraskuussa 1939 ja edustaa samaa pelkistettyä muotokieltä kuin Liljeqvistin suunnittelemat tehdasrakennukset. Vuonna 1972 voimalan eteläpuolelle valmistui valtatie 6:n silta, joka on voimalan edessä alajuoksulta katsoessa. Voimala uudistettiin vuonna 2010.
Reniini

Reniini on entsyymi, jota erittyy munuaisen jukstaglomerulaarisoluissa. Reniinin erittymisen aiheuttaa verenpaineen lasku, sympaattinen stimulaatio ja pienentynyt natriumkloridipitoisuus nefronin distaalisessa tiehyessä.
Reniini toimii rajoittavana entsyyminä reaktiosarjassa, jossa angiotensinogeenista pilkkoutuu angiotensiinejä I, II ja III.
Reniinin EC-numero on 3.4.23.15.
Monacon Grand Prix 1971

Monacon Grand Prix 1971 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. toukokuuta 1971 Monacon radalla. Kilpailu oli kauden kolmas ja sen voitti brittiläinen Jackie Stewart Tyrrell-Fordilla.
Pac’s Life

Nauhoitus

Lähes kaikki Pac’s Lifen kappaleet on nauhoittu 2Pacin Makaveli ajanjaksolla, myös single ”Untouchable”, joka nauhoitettiin valmiiksi vain kolme päivää ennen Shakurin kuolemaa. Poikkeuksena ainoastaan kappaleet ”Soon As I get Home” sekä Ison-Britannian ja Japanin bonuskappaleet ”Dear Mama (Remix)” ja ”Scared Straight”. Alkuperäisessä ”Untouchable”-kappaleessa voi havaita, että 2Pac on raskaasti juovuksissa kun hän esittää kappaleen freestylenä. Scared Straight on nauhoitettu vuonna 1991.