google/wiki40b huggingface dataset:
Neil LaBute

Neil LaBute (s. 19. maaliskuuta 1963 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. Hän syntyi Detroitissa, kasvoi Spokanessa ja opiskeli Brigham Young Universityssa, jossa hän tutustui Aaron Eckhartiin.
LaBute on mormoni. Hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat Miesten kesken (1997) ja The Wicker Man (2006); lisäksi hänet tunnetaan muun muassa näytelmästä The Mercy Seat (2002). 
LaBute oli vuonna 2000 ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla teoksestaan Nurse Betty (2000). Hän oli vuonna 2007 ehdolla "huonoimman käsikirjoituksen" Razzie-palkinnon saajaksi elokuvasta The Wicker Man (2006). 
Tampereen Teatteri teki vuonna 2002 pohjoismaisen kantaesityksen LaButen näytelmästä The Shape of Things – Häijy love story.
Bean – äärimmäinen katastrofielokuva

Juoni

Elokuvan tapahtumat saavat alkunsa siitä, kun taidemuseon työntekijäksi palkattu Mr. Bean lähetetään Yhdysvaltoihin pitämään puhe tilaisuuteen, jossa James Whistlerin maalaus Whistlerin äiti julkistetaan yleisölle.
Yhdysvalloissa Bean otetaan vastaan kokeneena taiteen asiantuntijana. Hän tapaa museon kuraattorin David Langleyn (Peter MacNicol) ja muuttaa asumaan tilapäisesti tämän luokse. Davidin vaimo ja hänen kaksi lastaan eivät pidä Beanista, vaan muuttavat isoäitinsä luokse siksi aikaa, kunnes Bean on lähtenyt.
Kun Bean jätetään taidemuseolla Taiteilijan äidin kanssa hetken ajaksi samaan huoneeseen, hän aivastaa vahingossa taulua päin. Yrittäessään pyyhkiä aivastuksen jälkeä nenäliinalla hän tulee sotkeneeksi taulun maaleja. Bean kiidättää taulun nopeasti huoneeseen jossa säilytetään maaleja ja puhdistusvälineitä ja yrittää puhdistaa maalauksen tinnerillä. Hän luulee jo onnistuneensa, kunnes huomaa, että lian lisäksi myös maalauksen maalit ovat liukenemassa tinneriin. Hän hankaa taulua nenäliinallaan epätoivoissaan niin kauan, kunnes "taiteilijan äidin" pään kohdalla on pelkkä suttuinen ja harmaa läikkä. Hän palauttaa taulun alkuperäiseen huoneeseensa. Kun David palaa, hän huomaa, ettei taulu ole paikallaan seinällä ja kysyy mr. Beanilta, mihin tämä on pannut sen. Kun Bean vetää kankaan pois taulun päältä, David alkaa huutaa nähdessään, että Bean on tuhonnut taulun ja piirtänyt vielä "taiteilijan äidin" kasvojen kohdalle kuulakärkikynällä karikatyyrin hiuksettomasta omasta itsestään. Taulu palautetaan alkuperäiselle paikalleen, ja Bean ja David poistuvat galleriasta.
Bean ratkaisee tilanteen tunkeutumalla taidegallerian tiloihin keskellä yötä ja korvaamalla alkuperäisen maalauksen värittömällä kynsilakalla ja kananmunalla sivellyllä, 9,90$ maksaneella julisteella. Ennen sitä hän on hoidellut tieltään museon yövartijan sekoittamalla ulostuslääkettä hänen kahviinsa ja pitänyt huolen siitä, että vartija on niin keskittynyt käymälään pääsemiseen, ettei huomaa häntä, koska Bean on hetkeä aiemmin vaihtanut talon avainten paikkaa. Seuraavana päivänä Bean pitää puheensa taidemuseossa ilman, että kukaan huomaa tätä huijausta ja David on hyvin helpottunut.
Pian tämän jälkeen Davidin tytär Jennifer joutuu moottoripyöräonnettomuuteen ja joutuu tajuttomana sairaalaan. Beania luullaan erehdyksessä lääkäriksi ja hän herättää Davidin tyttären tämän syvästä kooman kaltaisesta unesta. Kiitollisena Davidin vaimo leppyy Beanille ja tämä saa asua perheen luona ylimääräisen viikon. Palattuaan kotiin Bean käpertyy nukkumaan omaan vuoteeseensa Teddykarhunsa kanssa, oikean "Whistlerin äidin" riippuessa hänen huoneensa seinällä.
Jan Wouters

Ura pelaajana

Pelaajauransa aikana Wouters edusti monia huippuseuroja, kuten PSV Eindhovenia, FC Bayern Müncheniä ja Amsterdamin Ajaxia sekä kahta pienempää seuraa, kotikaupunkinsa VV Utrechtia ja FC Utrechtia. Alankomaiden maajoukkueessa hän pelasi 70 ottelua ja teki niissä 4 maalia. Maajoukkuedebyyttinsä Wouters teki 10. marraskuuta 1982. Hän oli tärkeässä roolissa Alankomaiden voittaessa vuoden 1988 EM-kisat.

Ura valmentajana

Valmennusurallaan Wouters on toiminut muun muassa Ajaxin päävalmentajana 1999–2000 sekä Glasgow Rangersin apuvalmentajana Dick Advocaatin ja Alex McLeishin aikoina.
Marraskuussa 2007 Wouters nimitettiin PSV Eindhovenin väliaikaiseksi päävalmentajaksi Ronald Koemanin siirryttyä Valenciaan. Hän toimi tehtävässä vuoden 2007 loppuun saakka, jolloin tehtävät otti hoitaakseen Sef Vergoossen. Huub Stevensin tultua PSV Eindhovenin päävalmentajaksi kesällä 2008 Wouters siirtyi hänen apulaisvalmentajakseen. Stevensin lähdettyä seurasta kesällä 2009, Wouters siirtyi FC Utrechtin apulaisvalmentajaksi.
Lokakuussa 2011 Woutersista tuli Utrechtin päävalmentaja Erwin Koemanin erottua yllättäen tehtävästä.  Wouters luotsasi Utrechtin parhaimmillaan Eredivisien viidenneksi kaudella 2012/13. Huhtikuussa 2014 hän ilmoitti jättävänsä Utrechtin kauden jälkeen.  
Kesällä 2015 Woutersista tuli Giovanni van Bronckhorstin apuvalmentaja Feyenoordiin.
Rachel Yankey

Rachel Yankey (s. 1. marraskuuta 1979) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa aikanaan ennätykselliset 129 maaottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia.
Yankey esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa elokuussa 1997. Hän on edustanut Englantia vuosien 2007 ja 2011 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2001, 2005 ja 2013 EM-kilpailuissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän edusti Isoa-Britanniaa.
Yankey edustaa kotimaassaan Arsenalia.
Scandiano

Scandiano on kaupunki ja kunta Emilia-Romagnassa, Italiassa. Hallinnollisesti se kuuluu Reggio Emilian maakuntaan. Joulukuussa 2015 siellä oli 25 500 asukasta.
1960-luvulta alkaen Scandiano on ollut yhdessä läheisen Sassuolon alueen kanssa merkittävä tiilentuotannon keskus.

Tunnettuja scandianolaisia

Scandianossa ovat syntyneet muiden muassa Italian entinen pääministeri Romano Prodi; runoilija Matteo Maria Boiardo, jonka perhe hallitsi kaupunkia 1400-luvulla; biologi Lazzaro Spallanzani, joka eli 1700-luvulla, ja valokuvaaja Luigi Ghirri.
Petter Lang

Petter Lang (12. lokakuuta 1727 Helsinki – 1780) oli suomalainen taidemaalari.
Langin vanhemmat olivat maalari Claes Lang ja Catharina Elisabet Röling.
Langin teoksia ovat Vahdon kirkon alttaritaulu 1747 ja Perttelin kirkon lehterin koristeet. Hän on maalannut myös Käkisalmen vanhan puukirkon alttaritaulun Viimeinen tuomio, 1749. Hän työskenteli myöhemmin Venäjällä.
Huppukeltayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Keskikokoinen, kirkkaan keltainen yökkönen. Etusiiven etureunassa on kaksi violetinpunertavaa laikkua ja ulomman poikkiviirun kohdalla on leveä violetinpunertava varjostuma. Siivillä on myös yksittäisiä violetinpunertavia pisteitä. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset ja niissä on harmahtava poikkiviiru. Ruumis on keltainen, mutta heti pään takaa kaulus on violetinpunertava. Siipiväli 28–37 mm.
Hieman samannäköinen on etenkin vyökeltayökkönen (Tiliacea aurago).

Levinneisyys ja lentoaika

Huppukeltayökköstä tavataan Euroopasta Kiinaan ja Koreaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta pitkälle Lappiin saakka, joskaan pohjoisempana se ei ole yhtä yleinen kuin etelässä. Perhoset ovat lennossa elokuun alkupuoliskolta syys-lokakuun vaihteeseen. Lennon huippu on elo-syyskuun vaihteessa.

Elinympäristö ja elintavat

Erittäin yleinen laji, joka on myös lentoaikansa huipussa yksi runsaslukuisimmista yöperhosista. Sitä tavataan erityisesti kosteissa pensaikoissa ja puistoissa, mutta myös sekametsissä ja niityillä. Perhoset lentävät öisin ja tulevat mielellään syötille, huonommin valolle. Toukka elää aluksi pajujen norkoissa, mutta siirtyy myöhemmin ruohovartisille kasveille. Kotelo on maassa löyhän kotelokopan sisällä. Muna on talvehtiva vaihe.

Ravintokasvi

Toukka syö aluksi pajuja (Salix), myöhemmin erilaisia ruohovartisia kasveja.
Kari Sohlberg

Kari Sohlberg (s. 13. joulukuuta 1940 Helsinki) on suomalainen elokuvaaja.
Sohlbergin ura suomalaisen teatterielokuvan parissa alkoi 1966 Ere Kokkosen Millipillerin myötä. Ura jatkui vuosien mittaan Spede Pasasen tuottamien elokuvien kuvaajana, hänen kuvaamiaan ovat muun muassa Pähkähullu Suomi, Noin 7 veljestä, Leikkikalugangsteri, Viu-hah hah-taja ja kolme ensimmäistä Uuno Turhapuro-elokuvaa.
Ensimmäisen kuvaus-Jussinsa hän sai Leikkikalugangsterista vuonna 1970. Myöhemmät palkinnot tulivat elokuvista Maa on syntinen laulu (1974), Tulipää (1981), Angelan sota (1985), Pohjanmaa (1989), Badding (2000) sekä Koirankynnen leikkaaja (2005). Ehdokkuudeksi ovat jääneet Poika ja ilves (1999), Cyclomania (2002) sekä Haaveiden kehä (2003).
Sohlbergin kuvaamia pitkiä teatterilevityksen elokuvia on yli 60. Hän on tehnyt muutamissa kotimaisissa elokuvissa myös pieniä rooleja. Uusimpia elokuvia on Suden arvoitus, jonka ensi-ilta oli joulukuussa 2006.

Uran alku

Kari Sohlberg työskenteli 1960-luvun alussa pääesikunnan piirtäjänä, opiskeli iltaisin Ateneumissa ja kävi katsomassa Suomen Elokuva-arkiston näytäntöjä. Kun puolustusvoimien kuvaosastolla avautui elokuvaajan paikka, Sohlberg sai sen ja alkoi opiskella elokuvaa käytännössä muun muassa Kullervo Karin ohjauksessa. Pian Sohlberg siirtyi kuvaamaan televisiomainoksia Scenaria-yhtiöön, josta hän lähti vuoden kuluttua 1962 Armand Lohikosken mukana Lii-Filmiin tekemään lyhytelokuvia. Siellä hän oppi lisää muun muassa leikkauksesta Alvar Hambergilta ja käsivarakuvauksesta Leo Hildeniltä.
Kun lyhytelokuvien kysyntä romahti veronalennuselokuvajärjestelmän lakattua, Sohlberg siirtyi kuvaajaksi Mainos-Television filmiryhmään. Se teki filmille muun muassa asiaohjelmien inserttejä ja MTV-teatterin televisionäytelmien ulkokohtauksia, kun taas sisäkohtaukset tehtiin studiossa videotekniikalla.
Ere Kokkosen Millipillerin myötä tarjoutui Sohlbergille mahdollisuus pitkien näytelmäelokuvien tekoon. Vuonna 1980 antamassaan haastattelussa Sohlberg piti parhaina siihenastisina töinään elokuvia Marja pieni!, Punahilkka ja Maa on syntinen laulu.

Tunnustuksia

Sohlberg sai vuonna 2004 Satakunnan viestintäalan kehittämissäätiön jakaman ensimmäisen elokuvataiteen Finlandia-palkinnon elokuvista Koirankynnen leikkaaja ja Keisarikunta. Palkinto on arvoltaan 10 000 euroa. Elokuvasta Rakastunut rampa (1975) Sohlberg sai valtion henkilökohtaisen elokuvataiteilijapalkinnon. Keväällä 2008 hän sai valtion taiteilijaeläkkeen.
Vuoden 2016 Jussi-gaalassa Sohlbergille myönnettiin Betoni-Jussi elämäntyöstä.
Latvian evankelis-luterilainen kirkko

Latvian evankelis-luterilainen kirkko (latv. Latvijas evaņģēliski luteriskā baznīca) on Latviassa toimiva luterilainen kirkko. Sitä johtaa arkkipiispa, jona on vuodesta 1993 toiminut Jānis Vanags. Kirkko kuuluu Luterilaiseen maailmanliittoon, Kirkkojen maailmanneuvostoon ja Euroopan kirkkojen konferenssiin ja on täydessä kirkollisessa yhteydessä Missouri-synodiin. Sen sijaan se ei ole täydessä kirkollisessa yhteydessä niihin Luterilaisen maailmanliiton jäsenkirkkoihin, jotka vihkivät homoseksuaalisuutta harjoittavia papeiksi tai vihkivät samaa sukupuolta olevia pareja.
Kirkon jäsenmäärä vuonna 2013 oli noin 250 000. Kirkkoon kuuluu 297 seurakuntaa. Vuonna 2007 sitä palveli 136 vihittyä pappia ja noin 70 evankelistaa.
Sinisavikka

Ulkonäkö ja koko

Sinisavikka kasvaa 7–40 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja ainakin nuorena jauhoisa. Haarova varsi vaihtelee rennosta kohenevaan ja pystyyn. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ovat melko lyhytruotisia. Lehdet muistuttavat suuresti tammen (Quercus robur) lehteä. Kasvin keskiosissa Lehtilavat ovat 1–4 senttimetriä pitkä, vaihtelevat muodoltaan pitkulaisesta puikeaan ja ovat mutka- tai hammaslaitaisia ja tylppiä. Väritykseltään lapa on päältä vihreä, alta se vaihtelee sinivihreästä harmaaseen ja on jauhoinen.
Sinisavikan kukinto on pääosin lehtihankaisten pienisykeröisten, tiheiden osakukintojen muodostama. Kukinnon sykerön kärkikukka on kaksineuvoinen, ja sen kehä on kolme-viisilehtinen. Heteitä on yhdestä viiteen. Muut kukat ovat kaksineuvoisia tai emikukkia, niiden kehä on kolmilehtinen ja heteitä on korkeintaan yksi. Suomessa sinisavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on pystyasennossa lukuun ottamatta sykerön kärkikukintoja, joissa se on vaaka-asennossa. Kooltaan siemen on 0,6–1,1 millimetriä pitkä, ympärykseltään pyöreähkö ja tylppäreunainen.
Sinisavikka muistuttaa läheisesti Pohjois-Amerikasta kotoisin olevaa amerikansinisavikkaa (C. salinum). Laji onkin aikaisemmin luokiteltu sinisavikan alalajiksi (C. glaucum ssp. salinum).

Levinneisyys

Sinisavikka on levinnyt laajalle Euraasiassa. Sitä tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Italian ja Kreikan keski- ja eteläosia, Irlantia, Islantia ja Fennoskandian ja Venäjän pohjoisosia. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Etelä- ja Keski-Siperian ja Keski-Aasian Tyynelle valtamerelle asti Japaniin, Korean niemimaalle ja Itä-Kiinaan. Lajia tavataan myös Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosissa. Ihmisen mukana se on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan, eteläiseen Afrikkaan ja Australiaan.
Suomessa sinisavikkaa on tavattu Vaasan korkeudelle saakka koko maassa ja Pohjanlahden rannikkoalueella aina Tornion korkeudelle saakka. Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, pohjoisempana uustulokas.

Elinympäristö

Sinisavikka viihtyy erityisesti typekkäillä, multavilla kasvupaikoilla. Sitä voi tavata esimerkiksi puutarhoissa, navettojen liepeillä, kaatopaikoilla, uudisnurmikoilla ja -istutuksissa sekä merenrannoilla. Aikaisemmin lajia tavattiin Suomessa myös purjelaivojen painolastipaikoilla. Laji on harvinaistunut muun muassa Suomessa ja Ruotsissa.

Käyttö

Useiden muiden savikkakasvien tapaan myös sinisavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Spencer Smythe

Spencer Smythe muissa medioissa

Spencer esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ensimmäisen kauden kolmannessa jaksossa "Tappajarobotti", jossa Norman Osborn (toimi Kingpinin liikekumppanina, koska oli tälle velkaa) palkkasi tämän tuhoamaan Hämähäkkimies roboteillaan. 
Hämähäkkimies onnistui tuhoamaan Spencerin robotin ja paeta Hämähäkkimieheksi naamioituneen Flash Thompsonin kanssa laboratoriosta, ennen kuin se räjähti. Räjähdyksen jälkeen kaikki luulivat hänen kuolleen.
Myöhemmin Kingpinin löysi Spencerin laboratorionin jäänteistä huonokuntoisena, ja laittoi hänet syväjäädytykseen, koska halusi säästää noin hyvän keksijän hengen (eikä halunnut toimittaa tätä sairaalahoitoon, koska Alistair olisi saanut asiasta tietää, eikä silloin olisi työskennellyt tämän jälkeen Kingpinille). 
Alistair sai tästä kuitenkin tietää, kiitos Hämähäkkimiehen. Ja lopetti yhteistyönsä Kingpinin kanssa ja siirtyi Silvermainin palvelukseen saadakseen isänsä eloon ja saadakseen kostonsa suoritettua (jota sarjassa ei koskaan tapahtunut). Spencerin äänenä oli Edward Mulhare.
Helsingin kuuluisin liikemies

Juoni

Liljepekin Kallella on sekatavarakauppa Sörnäisissä. Onpa ukolla vaimokin, Neilikka nimeltään. Ja kovaa kuria pitää tuo Neilikka. Erään kerran Kalle lähettää kirjeen lapsuudenystävilleen ja rippikoulukavereilleen Konstulle ja Fransulle. He ovat renkeinä Mattilan talossa Töpsälässä ja päättävät lähteä Helsinkiin tapaamaan Kallea. Talon tytär Maikki lähtee samalla kyydillä, hänellä on kaupungissa sulhanen, poliisikomisario Vilho Airisto. Mukaan tulee myös metsäkonsulentti Sund, joka kutsuu Maikin ja rengit seuraavaksi päiväksi Hotelli Torniin.
Viisasten kivi

Ajatuksen synty

Ajatuksen viisasten kivestä keksi ilmeisesti 900-luvun persialaissyntyinen alkemisti Geber. Hän tutki alkuaineita (tuli, maa, vesi, ilma) neljän perussuureen suhteen: kuumuus, kylmyys, kuivuus ja kosteus. Tuli oli kuuma ja kuiva, maa kylmä ja kuiva, vesi kylmä ja kostea ja ilma kuuma ja kostea. Lisäksi hän esitti, että kaikissa metalleissa on kaikki neljä suuretta: kaksi sisäisinä ja kaksi ulkoisina. Metallin muuntaminen toiseksi tarkoitti sen perusominaisuuksien uudelleen järjestämistä. Tähän tarvittaisiin ihmeainetta, eliksiiriä. Sen kuviteltiin olevan jauhettua viisasten kiveä.

Aatepohja

Sydänkeskiajan gnostilaiset halusivat laajentaa henkisen valon vaikutuspiiriä kaventamalla pimeäksi koettua aineen valtapiiriä. Opin mukaan ihmisen tulee nousta alkumateriasta asteittain ylös, kunnes hän tavoittaa viisauden kiven. Sen jälkeen olisi mahdollista tehdä jaloja metalleja epäjaloista ja päästä universaaleihin pelastusvälineisiin. Näin alkemia liittyy aatteellisesti ruusuristiläisyyteen ja vapaamuurareihin.

Tutkimuksia ja huijauksia

Kullantekoon tarvittavan aineen etsiminen sai aikaan "virtuaalisen kultakuumeen", jota lietsoi 1600-luvulla Böömin kuningas Rudolf II lupaamalla tutkimusvaroja ja huiman palkkion aineen löytäjälle. Jopa Tyko Brahe saattoi olla osallisena tähän kilvoitteluun; ainakin hän rakennutti itselleen laboratorion. Lähimmäs lopputulosta pääsivät 1600-luvun alussa englantilainen John Dee ja hänen apulaisensa Edward Kelley. He kuittasivat palkintorahoja Rudolfilta ennen kuin huijaus paljastui: kulta liukenee kuningasveteen punaiseksi kloridiksi, ja tästä jauheesta voi "tehdä kultaa".
Suomen ja Pohjoismaiden kuuluisin alkemisti August Nordenskjöld (1754–1792) yritti vuosikausia valmistaa viisasten kiveä alkemistisessa uunissaan, joka on vieläkin nähtävissä Mäntsälän Alikartanossa. Swedenborgilaisen aatteen kannattajana ja vapaamuurarina hän halusi valmistaa kultaa niin paljon, että rahan arvo ja sen ylläpitämä tyrannia olisivat romahtaneet. August Nordenskjöld on lisäksi niitä harvoja suomalaisia, jotka ovat kirjoittaneet kirjan viisasten kiven valmistuksesta.
Kerrotaan, että Nicholas Flamel onnistui 1300-luvun lopussa luomaan viisasten kiven. 1990-luvulla brittikirjailija J.K. Rowlingin kirjoitti viisasten kivestä esikoisromaanissaan Harry Potter ja viisasten kivi.
We Are Not Your Kind

Tausta

Kitaristi Jim Rootin mukaan albumin tekemiseen on käytetty eniten aikaa kaikista Slipknotin albumeista ja yhtye ei halunnut panostaa liikaa singleihin vaan he halusivat tehdä albumista mahdollisimman kokonaisvaltaisen ja laadukkaan kuuntelukokemuksen. Lisäksi laulaja Corey Taylorin mukaan albumi tulee olemaan energialtaan "kypsyneempi" versio Iowasta.
Liikennelentäjä (lehti)

Liikennelentäjä on Suomen lentäjäliitto Ry:n (FPA-Finnish Pilots' Association) julkaisema jäsenlehti. 
Lehti on kaikkien luettavissa internetissä ja se toimitetaan jäsenille painettuna versiona.
Lehti julkaistaan 5 kertaa vuodessa.
Lehden päätoimittajana toimii Sami Simonen ja vastaava päätoimittaja on Suomen lentäjäliiton hallituksen puheenjohtaja.
Lehden julkaisua tuetaan mainosmyynnillä ja se on jäsenistölle ilmainen.
Academia Sinica

Historia

Academia Sinica perustettiin Kiinan tasavallan aikana vuonna 1928 Nanjingin kaupungissa. Kansallismieliset siirtyivät Taiwaniin kommunistien ottaessa vallan Kiinan mannermaalla sisällissodan seurauksena vuonna 1949. Academia Sinica siirtyi heidän mukanaan ja aloitti toimintansa uudelleen Taipeissa. Akatemian toiminta kasvoi ensin hitaasti budjettivaikeuksien ja poliittisen epävakauden takia. Kasvu alkoi, kun akatemiaan investoitiin enemmän etenkin entisen rehtori Yuan-Tseh Leen virkakaudella. Nykyisenä rehtorina toimii Wong Chi-Huey.

Toiminta

Hallinnollisesti Academia Sinica on Taiwanin presidentinkanslian alaisuudessa, mutta se on muuten pitkälti itsenäinen tutkimustyön tekemisessä. Akatemian viralliset tavoitteet ovat tehdä akateemista tutkimusta luonnontieteissä, humanistisissa tieteissä ja yhteiskuntatieteissä, sekä ohjeistaa ja tukea akateemisen tason nousua Taiwanissa.
Academia Sinicaan kuuluu 269 akateemikkoa ja 2 054 opiskelijaa, joista noin puolet suorittaa tohtorintutkintoa. Akateemikko on puolestaan myönnetty arvonimi, joka ei edellytä varsinaisia yhteyksiä akatemiaan. Academia Sinica julkaisee joitakin tieteellisiä julkaisuja, kuten Zoological Studies ja Statistica Sinica.
Suoratoisto

Suoratoisto (myös striimaus, engl. streaming) on internetin verkkosisällön sisältöpalveluiden lataamis- eli tiedonsiirtotapa. Siinä loppukäyttäjälle palveluntarjoajan tiedoston multimediasisältöä aletaan esittää tilaajalle heti samalla, kun palvelun käyttäjän tiedonsiirron tilauspyyntö on vastaanotettu tilauksen vastaanottajalla. Toiston aikana tiedoston lataus on käynnissä taustasovelluksena samanaikaisesti kuin sen esittäminen käyttäjän päätteellä. Mahdollisen häiriön eli latauskatkon tapauksessa latauksen keskeytyessä sen sisältämä informaatiotoisto eli esittäminen käyttäjän koneella keskeytyy kohtaan, johon tiedostoa on ehditty lataamaan.
Suoratoistoinen materiaali voi tulla valmiista tiedostosta tai se voidaan luoda reaaliaikaisesti esimerkiksi live-konsertista tai esimerkiksi web-kamerasta, jolloin puhutaan reaaliaikaisesta suoratoistosta.
Suoratoisto on uudempi palvelumuoto kuin perinteinen tiedoston osasiirtäminen, jossa koko tiedosto pitää olla käyttäjällä kokonaan ennen sen ollessa valmiina tarkastelua varten.
Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö

Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö (engl. Chief of Staff of the United States Air Force) on Yhdysvaltain ilmavoimien korkea-arvoisin upseeri, Puolustushaarakomentajien neuvoston jäsen ja presidentin, puolustusministerin sekä ilmavoimaministerin neuvonantaja ilmavoimiin liittyvissä asioissa. Esikuntapäällikkö on vastuussa ilmavoimien materiaalihuollosta, organisaatiosta, suunnittelusta ja johtamisesta sekä hoitaa muita ilmavoimaministerin määräämiä tehtäviä.
Esikuntapäällikön nimittää presidentti nelivuotiskaudeksi ja senaatin enemmistön tulee hyväksyä nimitys. Komentajaksi nimitettävällä tulee olla kokemusta puolustushaarojen yhteistoiminnasta.
Siegfried & Roy

Siegfried & Roy ovat kaksi saksalais-yhdysvaltalaista viihdyttäjää, jotka tunnetaan pitkäaikaisesta taikuus- ja illuusioshowstaan Las Vegasissa. Show’n erikoisuutena olivat siinä käytetyt valkoiset leijonat ja tiikerit. Duon esitykset päättyivät Royn vakavaan onnettomuuteen vuonna 2003.
Siegfried & Roy ovat taikuri Siegfried Fischbacher (s. 13. kesäkuuta 1939, Rosenheim) ja eläintenkesyttäjä Roy Horn (s. 3. lokakuuta 1944, Nordenham). He tapasivat vuonna 1959 saksalaisella valtameriristeilijällä, jossa molemmat työskentelivät. Vuonna 1967 he aloittivat Las Vegasissa show’n, jossa oli mukana flamingoja ja kaksi simpanssia.
Steve Wynn kiinnitti Siegfried & Royn 57,5 miljoonan dollarin vuosipalkkiosta The Mirage -kasinolle, jossa he esiintyivät vuodesta 1990 lähtien lähes 6 000 kertaa. Vuonna 2001 he solmivat elinikäisen sopimuksen The Miragen kanssa.
3. lokakuuta 2003 seitsemänvuotias urostiikeri Montecore puri Royta hengenvaarallisesti niskaan. Royn loukkaantumisen jälkeen duo ei ole enää esiintynyt Vegasissa.
Siegfried & Roy saivat tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1999.
Sumeliuksen palatsi

Sumeliuksen palatsi oli Tampereella Keskustorin läheisyydessä sijainnut kolmikerroksinen asuinrakennus, joka oli arkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelema. Talon rakennutti perheensä kodiksi kauppias Gustaf Oskar Sumelius. Koristeellinen, uusrenessanssityylinen kivitalo valmistui Tammerkosken rantaan, Hämeensillan kupeeseen vuonna 1889. Sen katuosoite oli Hämeenkatu 15. Naapuritontilla sijaitsi ennestään yksikerroksinen puutalo, johon Sumelius oli 1870-luvulla sijoittanut tukku- ja vähittäiskauppaliikkeensä. 
G. O. Sumeliuksella oli aikoinaan Tampereen suurimmat tulot, ja hänen yksityispalatsinsa edusti suomalaisittain harvinaisen ylellistä asumismuotoa. Sumeliuksen poika Gösta Sumelius rakennutti 1900-luvun vaihteessa viereisen puutalon tilalle uuden asuin- ja liikerakennuksen, Sumeliuksen talon, joka on olemassa edelleen. Sumeliuksen palatsi sen sijaan purettiin vuonna 1938. Sen paikalle tehtiin Bertel Strömmerin suunnittelema kuusikerroksinen Tempon talo, johon tuli kaupungin ensimmäinen tavaratalo.
Ben Cardin

Benjamin Louis ”Ben” Cardin (s. 5. lokakuuta 1943 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut Marylandia Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 2007 alkaen, mitä ennen hän toimi vuodesta 1987 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Cardin on taustaltaan juutalainen, ja hänen juutalaiset isovanhempansa käyttivät vielä suvun alkuperäistä sukunimeä Kardonsky.
Eija Kourimo

Eija Kourimo (s. 16. syyskuuta 1962 Kiikala) on suomalainen laulaja. Kourimo kilpaili Tangomarkkinoiden 1988 ja 1992 finaalissa. 1990-luvun puolivälistä alkaen hän on levyttänyt myös hengellistä musiikkia. Kourimo asuu Somerolla. Eija Kourimon poika on Tiisu-yhtyeen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Henrik Illikainen.