google/wiki40b huggingface dataset:
Priit Pärn

Priit Pärn (s. 26. elokuuta 1946 Tallinna) on virolainen animaationtekijä.

Elämä

Pärn asui lapsena Tapassa ja ryhtyi pilapiirtäjäksi 1960-luvun loppupuolella. Hän opiskeli biologiaa Tarton yliopistossa ja valmistui vuonna 1970. Pärn työskenteli biologina Tallinnan kasvitieteellisessä puutarhassa vuoteen 1976 saakka. Hänestä tuli Tallinnfilm-studion ohjaaja 1976 ja Joonisfilm-studion johtaja vuonna 1994. Vuosina 1994–2007 Pärn oli Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksen animaatiokoulutuksen taiteellinen johtaja. Pärn on opettanut animaatioiden tekemistä Viron ja Suomen lisäksi monissa muissa Euroopan maissa sekä pitänyt työpajoja Australiassa ja Kanadassa.
Pärnin kuvituksia voi löytää esimerkiksi Kari Hotakaisen teoksista Lastenkirja (1990) ja Ritva (1997). Hän on laatinut kuvituksia myös muihin lapsille ja nuorille suunnattuihin kirjoihin. Lisäksi Pärn on järjestänyt piirros- ja grafiikkanäyttelyitä.  Vuonna 2010 Pärn teki kuvituksen virolaiskirjailija Mehis Heinsaaren tarinakokoelmaan Ebatavaline ja ähvardav loodus (suom. Epätavallinen ja uhkaava luonto).

Tyyli

Pärnin animaatioille tyypillistä ovat itseironiset ja absurdit piirteet. Hänen mielestään pienellä kielialueella tuotettavissa animaatioissa käsikirjoituksen laatimiseen on kiinnitettävä erityisen paljon huomiota.
Teerijärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Vuohijoen valuma-alueeseen (35.613) se kuuluu.
Tango (juoma)

Tango on Coronan vuonna 1950 kehittelemä ja julkaisema hiilihapotettu virvoitusjuoma. Sitä myydään Britteinsaarilla, Ruotsissa, Norjassa ja Unkarissa. Beetcham Group osti Coronan vuonna 1958 ja Corona Soft Drinksin puolestaan Britvic vuonna 1987 ja jonka juomia se nykyäänkin valmistaa. Skandinavian maissa juomaa jakelee SMX Drinks AB.
Tango oli alun perin ainoastaan appelsiininmakuisen juoman nimi. 1990-luvulla Tango laajentui niin että sitä oli saatavilla muinakin eri makuvaihtoehtoina, joihin kuului omena, sitruuna, kirsikka, mustaherukka ja myöhemmin "Fruit Fling". Joidenkin makuvaihtoehtojen kehitys kuitenkin lopetettiin elokuussa 2011. Nykyisin Iso-Britanniassa saataviin vaihtoehtoihin kuuluu Orange, Apple, Cherry ja Citrus.
The Transformers

Sarjakuva

Sarjakuva alkoi vuonna 1984 ja päättyi vuonna 1991.

Animaatiosarja

Animaatiosarja alkoi vuonna 1984 ja loppui 1987. Sarjaa tehtiin yhteensä neljä kautta. Kaksi ensimmäistä kautta sijoittuvat 1980-luvun puoleen väliin, kun taas kolmas kausi alkaa vuodesta 2006. Viimeistä, neljättä kautta ei monien fanien keskuudessa katsota kuuluvaksi "viralliseksi" kaudeksi alkuperäiseen sarjaan. Kausi kestää vain kolme jaksoa ja on laadultaan todella heikko.

1. Kausi

Transformerit saapuvat Maa-planeetalle. Autobotit tapaavat ihmisliittolaisensa Spiken, tämän isän ja Chip Chasen. Autobotit rakentavat Dinobotit. Decepticonit saavat tuekseen Constructiconit.

2. Kausi

Kauden aikana mukaan tulee paljon uusia hahmoja, niin hyvien kuin pahojen puolelle. Kauden loppu huipentuu, kun Decepticon Starscream yrittää tapattaa Megatronin, jonka johdosta hänet karkotetaan ja hän kokoaa oman armeijansa, Combaticonit.

3. Kausi

Kolmas kausi sijoituu 21 vuotta toisen tuotantokauden jälkeiseen aikaan, vuotta The Transformers: The Movien tapahtumien jälkeen. Autobotit, Rodimus Primen johdolla taistelevat Galvatronin johtamia Decepticoneja vastaan, niin maapallolla, kuin ympäri galaksiakin. Kauden lopussa Optimus Prime herätetään kuolleista. Mukana esiintyy lyhyesti myös Starscreamin haamu.

4. Kausi

Neljäs kausi koostuu ainoastaan kolmiosaisesta jaksosta nimeltä The Rebirth. Jaksossa Galvatron havittelee itselleen energiaa Plasmaenergiakammiosta vailla mitään aikomusta uskoa, että se tuhoaisi kaikki transformerit Cybertronilla. Kammion avainta kantava Autobottiryhmä tekee pakkolaskun Nebulos-planeetalle, jossa he keksivät Headmaster- ja Targetmaster-järjestelmät. Mutta Nebulosin johtaja lordi Zarak liittoutuu Decepticonien kanssa ja kopioi järjestelmän myös Decepticoneille rakentaen myös itselleen oman Headmasterin nimeltä Scorponok. Lopussa Spiken rakennuttama Fortress Maximus pysäyttää Decepticonit ja Plasmaenergiakammio suljetaan, mutta kaikki kammion ulkopuolelle jäänyt energia palauttaa Cybertronin takaisin Kultakauteen. Fortress Maximus jää muiden Headmasterien kanssa suojelemaan Nebulosia. Galvatron ja lordi Zarak joukkoineen pakenevat.

Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Transformersin sijalle viisi laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalle.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Transformers oli sijalla 23. Gunaxin listasi kaksi kuukautta myöhemmin Transformersin sijalle 2 laatimassaan 1980-luvun kymmenen parhaan animaatiosarjan listalla.
Miinalaiva Poseidon

Palvelus

Poseidon asetettiin linjaliikenteeseen Turku-Lyypekki linjalle. Linja kuitenkin lakkautettiin 1904, jolloin alus myytiin Hampurin-Amerikanlinjalle, jolta Suomen höyrylaivaosakeyhtiö - Finska Ångfartygs Aktiebolaget osti 1912 aluksen. Aluksen kotipaikkana oli Helsinki.
Merivoimien palvelukseen se otettiin YH:n alettua lokakuussa 1939. Aluksen valmistelut sujuivat nopeasti, vaikka ammattitaitoisen henkilöstön puute sitä haittasikin. Talvisodan aikana Poseidon laski miinoja Itämerelle. Alus palveli edelleen jatkosodan alussa miinalaivana ennen palauttamistaan omistajalleen Suomen höyrylaivaosakeyhtiö myi 1944 aluksen Ph. U. Strengberg & Companylle.
Aluksen päällikköinä toimivat talvisodassa luutnantti M. Mäkelä 25. joulukuuta 1939 saakka ja sen jälkeen kapteeniluutnantti P. Juntunen.
Sherlock Holmes (elokuva)

Vastaanotto

Helsingin sanomien kriitikon Veli-Pekka Lehtosen mukaan elokuvan Holmes "ottaa tukevan irtioton Holmes-perinteestä". Hän ei ole yläluokkainen Holmes, kuten 1980-luvun tv-sarjan Jeremy Brett tai 1940-luvun Basil Rathbone. Holmes on pikemminkin toimintasankari elokuvassa, jossa kokonaisuus ei pysy hallinnassa.
Sammaljoen kirkko

Urut

Kirkon urut hankittiin vuonna 1966 peruskorjauksessa. Ne ovat 9-äänikertaiset Kangasalan urkurakentamon urut.

Aikaisemmat kirkot

Turun tuomiokapituli ja Suomen senaatti myönsivät sammaljokelaisille luvan oman saarnahuonekunnan perustamiseen vuonna 1829 ja päätöstä ryhdyttiin toteuttamaan viipymättä. Ensimmäinen kirkko oli 1834 rakennettu puinen, keskeisesti korostettu empiretyylinen ristikirkko, joka paloi vuoden 1918 sodassa. Kirkko rakennettiin silloisen Tyrvään seurakunnan Sammaljoen ja muiden lähikylien kirkoksi, koska matka Tyrvään kirkolle Kallialaan oli pitkä. 1800-luvun lopulla heräsi ajatus Sammaljoen muodostamiseksi itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta hanke kariutui Tyrvään seurakunnan vastustukseen ja tuomiokapitulin hylkäävään päätökseen. Tuomiokapituli määräsi kuitenkin Tyrvään seurakunnan perustamaan Sammaljoelle kappalaisen viran, mikä toteutui vuonna 1931. Sammaljoen kirkko ja hautausmaa siirtyivät Tyrvään seurakunnan omistukseen vuonna 1946, jolloin Sammaljoen saarnahuonekunta lakkautettiin. Tyrvään seurakunta yhdistyi vuonna 2004 Vammalan seurakuntaan, joka 2009 liittyi osaksi uutta Sastamalan seurakuntaa.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on arkkitehti Tarja Salmio-Toiviaisen teos vuodelta 1947.
Reino Suuripää

Reino Kalevi Suuripää (20. maaliskuuta 1936 Ruovesi – 8. maaliskuuta 1997) oli suomalainen moukarinheittäjä. Uransa ajan hän edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Kalevan kisoista Suuripää voitti kultaa vuosina 1959 ja 1964, hopeaa 1965 ja pronssia 1960. Painonheitossa hän saavutti SM-kultaa vuonna 1963 ja pronssia vuonna 1966.
Ta (kana)

Alkuperä

Hiragana た on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 太 ja katakana タ kanjista 多.

Tarkkeet

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut だ ja ダ, jotka lausutaan /da/.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « ta », ja niiden soinnilliset vastineet « da ».
Jerevan

Historia

Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että nykyisen Jerevanin paikalla sijaitsi jo ainakin 700-luvulla eaa. sotilaslinnoitus nimeltään Erebuni. Sen jälkeen paikka on ollut tärkeä karavaanireittien risteyskohta Euroopan ja Intian välillä. Kaupunkia on kutsuttu nimellä Jerevan ainakin 600-luvulla, jolloin se oli Persian vallan alla olleen Armenian pääkaupunki.
Strategisesti tärkeänä, Jerevanista taisteltiin useasti vuosisatojen aikana ja välillä se kuului osaksi Persiaa ja välillä kaupunkia hallitsivat ottomaanit. Vuonna 1826 kaupunki joutui Venäjän haltuun, seuraavana vuonna persialaiset luovuttivat sen virallisesti venäläisille. Venäjän vallankumouksen 1918 jälkeen kaupunki oli kolme vuotta itsenäisen Armenian pääkaupunkina tullakseen Armenian Neuvostotasavallan pääkaupungiksi osana Neuvostoliittoa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen 1991 Jerevanista tuli itsenäisen Armenian pääkaupunki.

Liikenne

Jerevanin rautatieasema on Armenian rautateiden tärkein henkilöliikenteen rautatieasema. Se sijaitsee 14 kilometriä Masisista pohjoiskoilliseen vievällä rataosuudella. Rataosuuden pääasemat ovat Masis (risteysasema)–Jerevan–Arabkir–Abovjan–Nurnus (risteysasema). Jerevanin kaukojunayhteydet ovat kärsineet merkittävästi maan ja Azerbaidžanin välisestä jännitteestä, jonka johdosta kansainvälinen liikenne on poikki monella rataosuudella.
Armenian päälentoasema, Zvartnotsin kansainvälinen lentoasema, sijaitsee kaupungin keskustasta 12 kilometriä länsilounaaseen.

Nähtävyyksiä

Jerevanissa on lukuisia museoita kuten Kansallisgalleria ja käsikirjoitusmuseo Matenadaran. Oopperatalon aukiolla, jota kutsutaan myös Vapauden aukioksi, on 1930-luvulla valmistunut ooppera. Oopperatalon lähettyvillä on Cascades-patsaspuisto. Jerevanin kuuluisimpia muistomerkkejä ovat Äiti Armenia sekä Kansanmurhan muistomerkki Tsitsernakaberd.

Eläintarhat ja huvipuistot

Jerevanin eläintarha perustettiin vuonna 1940. Eläintarha on korjattu sen päästyä 1990-luvulla menemään heikompaan kuntoon. Eläintarhassa on norsuja, kotkia, karhuja, kameleita ja 260 muuta eläinlajia.
Waterworld on vesipuisto Jerevanissa. Puistossa on useita altaita, baareja ja ravintoloita. 
Jerevanista Sevan järvelle vievän tien varrella sijaitsee Play City -huvipuisto. Huvipuistossa on keilarata, elokuvateatteri, paintball-rata, mikroautorata ja videopelihuone.
HMS Theseus (1892)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Heavy Metal Meeting

Heavy Metal Meeting oli Viitasaarella vuosittain elokuussa pidettävä raskaan musiikin tapahtuma. Se pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 Hotelli Pihkurin läheisyydessä ja viimeisen kerran samalla paikalla kesällä 2009. Tapahtuman perintöä jatkaa Heavy Metal Evening. Paikkakunnan ja tapahtuman pienestä koosta huolimatta esiintyjät ovat olleet varsin nimekkäitä.
Tamili

Historia

Tamilia on pidetty dravidakielien vanhimpana ja voimakkaimpana edustajana. Sitä on puhuttu Intiassa jo yli 2500 vuotta. Sitä pidetään yhtenä maailman klassisista kielistä. Varhaisin säilynyt tamilinkielinen teos on tamilin kielioppia käsittelevä Tholkappiam. Se on vapaa jo tuolloin Intian pohjoisosissa voimakkaassa asemassa olleen sanskritin vaikutuksesta. Laajimmalti tunnetuin tamilin ilmaisuvoimaa kuvaava kirjallinen tuotos on nimeltään Silappathikaram, joka on samalla ensimmäinen tamiliksi kirjoitettu eeppinen runoelma.

Kirjoitus

Tamilin kirjoitus polveutuu Intian muinaisesta brahmi-kirjoituksesta ja on siten sukua muun muassa hindille. Tamilin kirjallisessa asussa on 12 vokaaliäännettä kuvaavaa ja 18 konsonanttia kuvaavaa merkkiä. Vokaalin ja konsonantin yhdistelmiä kuvaavia, tamilinkielisen tekstin lukemisessa ja kirjoittamisessa välttämättömiä symboleja on kuitenkin 216. Tamilia kirjoitetaan vasemmalta oikealle, kuten useimpia intialaisiakin kieliä, eikä siinä ole isoja tai pieniä kirjaimia.
Łobez

Historia

Łobez mainittiin ensimmäisen kerran vuodelta 1271 peräisin olleessa dokumentissa, jonka mukaan Borko-niminen ritari omisti kaupungin. Vuonna 1295 Łobez sai kaupungin oikeudet. Kaupunki on ollut vuodesta 1946 viralliselta nimeltään Łobez.
Dragan Džajić

Ura pelaajana

Pienessä Ubin kaupungissa Belgradin lähistöllä syntynyt Džajić aloitti uransa paikallisessa Jedinstvo-seurassa, mistä valmentja Miljan Miljanić löysi hänet 17-vuotiaana pääkaupungin suurseuraan Punaiseen tähteen vuonna 1962. Džajić pelasi aluksi vasempana laitapuolustajana, mutta löysi pian paikkansa hyökkäävämmässä roolissa. Hän pelasi joukkueessa kaikkiaan 13 vuoden ajan ja teki maaleja sekä syötteli kuuluisalla vasemmalla jalallaan annetuilla palloa taisteluparilleen Jovan Aćimovićia. Hän voitti seurassa viisi liigamestaruutta ja neljä kertaa cup-pokaalin. Vuosina 1975–1977 Džajić pelasi kaksi kautta Ranskan pääsarjassa Bastian joukkueessa, mutta palasi vielä yhden kauden ajaksi Punaiseen tähteen ennen lopettamistaan vuonna 1978.

Maajoukkueura

Jugoslavian maajoukkueessa pelasi EM-kisoissa 1968, missä joukkue sijoittui hopealle ja Džajić voitti kahdella maalillaan lopputurnauksen maalikuninkuuden, ja 1976 (4. sija) sekä 1974 MM-turnauksessa. Kaikkiaan hän edusti maataan vuosina 1964–1979 85 ottelussa, joissa hän teki 23 maalia. Hän oli Jugoslavian eniten maaotteluita pelannut pelaaja ennen kuin Savo Milošević rikkoi hänen ennätyksensä vuonna 2004.

Pelaajauran jälkeen

Vanhemmalla iällä Džajić toimi Punaisessa tähdessä aluksi urheilutoimenjohtajana, jonka ajan suurin hetki oli Euroopan Cupin voitto kaudella 1990/91. Vuosina 1998-2004 hän toimi seuran puheenjohtanaa.
Viljo Heino

Saavutuksia

Viljo Heino voitti EM-kultaa vuonna 1946 Oslossa 10 000 metrin juoksussa ajalla 29.52,0. Heino oli kisassa ylivoimainen: toiseksi tullut Helge Perälä hävisi 39,4 sekuntia. 5 000 metrillä Heino oli neljäs. Ruotsalaiset olivat yrittäneet kieltää Heinon osallistumisen kisaan väittämällä hänen olleen ammattilainen. Urho Kekkonen ja Lauri Miettinen saivat kuitenkin koko alkuvuoden 1946 kilpailukiellossa olleen Heinon mukaan kisoihin. Lontoon olympialaisissa 1948 Heino oli Emil Zátopekin ohella ennakkosuosikkeja, mutta valmistautuminen oli epäonnistunut saman vuoden keväällä tapahtuneen pohjerevähdyksen takia. Myös Lontoossa iskenyt vatsatauti verotti voimia, minkä takia Heino keskeytti 10 000 metrin kilpailussa. Maratonilla hän oli yhdestoista juostuaan olympialaisissa elämänsä ensimmäisen maratonin.
Heino voitti neljä 5 000 metrin Suomen mestaruutta (1943, 1944, 1945 ja 1946), kolme 10 000 metrin Suomen mestaruutta (1943, 1946 ja 1949) sekä neljä maastojuoksun pitkän matkan Suomen mestaruutta (1944, 1945, 1947 ja 1948). Hänellä oli kauden paras aika maailmassa 10 000 metrillä vuosina 1943–1947, kunnes alkoi seitsemän vuotta kestänyt Emil Zátopekin aikakausi. 5 000 metrillä Heino oli kauden nopein 1944 ja 1945.
Heino voitti 1. tammikuuta 1950 São Paulon uudenvuodenyön juoksun.
Vuonna 1949 Heino valittiin Vuoden urheilijaksi. Hän edusti Karhulan Katajaisia. Heino lopetti uransa vuonna 1950, kun tunsi maailmanennätyksen tekemisen olevan jo mahdotonta.

Maailmanennätykset

Heino juoksi 25. elokuuta 1944 Helsingissä 10 000 metrin uuden maailmanennätyksen 29.35,4. Taisto Mäen vuonna 1939 juoksema entinen ennätys parani peräti 17,2 sekunnilla. Ennätyksen rikkoi vasta Emil Zátopek kesäkuussa 1949 juoksemalla Ostravassa 29.28,2. 35-vuotias Heino otti ennätyksen kuitenkin vielä haltuunsa juoksemalla 1. syyskuuta 1949 29.27,2. Tähän Zátopek vastasi jälleen 1,5 kuukautta myöhemmin Ostravassa alittamalla Heinon tuloksen kuudella sekunnilla. Heinon tulos säilyi Suomen ennätyksenä yli 10 vuotta. Kummassakin Heinon juoksussa syntyi väliaikana myös kuuden mailin maailmanennätys (28.38,6 1944 ja 28.30,8 1949). Ensimmäisessä juoksussa hän jatkoi juoksemista vielä niin kauan, että sai uuden puolen tunnin juoksun epävirallisen maailmanennätyksen 10 131 metriä.
Kuuden mailin ennätysten lisäksi Viljo Heinolla oli hallussaan myös useita muita harvemmin juostujen matkojen ennätyksiä.
Philip Leder

Philip Leder (s. 19. marraskuuta 1934) on yhdysvaltalainen biologi, joka on tehnyt pitkän uran geenitutkimuksen parissa 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Hän tuotti enimmäisenä syöpätutkimusta varten hiiren, jonka perimää oli muunneltu siirtämällä siihen syöpää aiheuttavia geenejä. 
Leder kehitti vuonna 1964 tulevan nobelisti Marshall Nirenbergin kanssa menetelmän, jolla oli tärkeä osa geneettisen koodin eli sen selvittämisessä, mitkä kolmen emäsparin jonot eli kodonit DNA- tai RNA-molekyylissä vastaavat proteiinisynteesissä mitäkin aminohappoa.
Leder sai Yhdysvaltojen tiedeakatemian kansalisen tiedepalklkinnon vuonna 1989.
Mannerten pallonpuolisko

Mannerten pallonpuolisko on maapallolla se pallonpuolisko eli isoympyrän rajoittama alue, jossa mannerten osuus pallonpuoliskon kokonaispinta-alasta on suurin. Mannerten pallonpuoliskon keskipiste sijaitsee Ranskassa lähellä Nantesin kaupunkia Loiren suulla, kohdassa 47° 13′ pohjoista leveyttä ja 1° 32′ läntistä pituutta Greenwichistä. Toista puolta maapallon pinnasta kutsutaan merten pallonpuoliskoksi.
Mannerten pallonpuoliskolla on seitsemän kahdeksasosaa maapallon maapinta-alasta. Siellä sijaitsevat Eurooppa, Afrikka ja Pohjois-Amerikka kokonaisuudessaan sekä suurin osa Aasiaa ja Etelä-Amerikkaa. Silti mannerten pallonpuoliskollakin merta on enemmän kuin puolet eli 53 %. Siellä olevat merialueet käsittävät Pohjoisen jäämeren kokonaisuudessaan, suurimman osan Atlantin valtamerestä sivumerineen sekä osia Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.
Lincoln (Nebraska)

Maantiede

Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 195,2 km² josta maata on 193,3 km² ja vettä 1,9 km². Veden osuus on 0,98%.
Voivodi

Voivodi on slaavilainen arvonimi, joka alkuaan annettiin sotaa johtamaan valitulle päällikölle. Myöhemmin sitä on käytetty eräistä ruhtinaista Moldovassa, Puolassa, Transilvaniassa ja Valakiassa. Serbiassa ja Montenegrossa voivodi oli tietyn alueen johtohenkilö. Venäjällä voivodi oli maaherran arvonimenä 1500-luvulta vuoteen 1775 asti ja Puolassa se oli voivodikunnan ylimmän hallintoviranomaisen nimityksenä 1919–1950 ja nyky-Puolassa termi Wojewoda eli voivodi tarkoittaa puolalaisen voivodikunnan kuvernööriä.
Serbian kuningaskunnassa voivodi oli vuodesta 1901 käytössä ollut korkein sotilasarvo, joka vastasi marsalkkaa.
Xi Jinping

Varhainen elämä

Xi Jinping syntyi Pekingissä vuonna 1953. Hänen isänsä Xi Zhongxun oli yksi vallankumouksen veteraaneista ja kommunistisen puolueen perustajista. Xi Zhongxun menetti asemansa maan varapääministerinä vuonna 1962 ennen kulttuurivallankumousta, jonka aikana hänet pidätettiin. Isänsä pidätyksen jälkeen tuolloin 15-vuotias Xi Jinping lähetettiin useiden muiden eliitin lapsien tapaan työleirille Liangjiahen syrjäiseen kylään. Sittemmin Xi opiskeli kemiantekniikkaa Tsinghuan yliopistossa Pekingissä.
Associated Pressin mukaan Xi yritti liittyä kommunistiseen puolueeseen vähintään yhdeksän kertaa, mutta hakemukset hylättiin hänen isänsä pidätyksen takia. Liittyminen onnistui lopulta vuonna 1974 ja Xi toimi sittemmin puoluesihteerinä Hebeissä päätyen myöhemmin korkeampiarvoisiin virkoihin Fujianissa ja Zhejiangissa. Vuonna 2007 hänestä tuli puoluejohtaja Shanghaissa sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Chen Liangyu erotettiin korruptiosyytteiden takia. Hieman tämän jälkeen Xi nimitettiin puolueen politbyroon pysyvään komitean.
Xi nimitettiin varapresidentiksi maaliskuussa 2008. Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitea valitsi 15. marraskuuta 2012 Xin puolueen uudeksi pääsihteeriksi ja keskussotilaskomission puhemieheksi.

Kiinan johdossa

Maaliskuussa 2013 Kiinan kansankongressi nimitti Xin Kiinan presidentiksi. Xin oli määrä palauttaa puolueen arvovalta  Presidenttikaudellaan Jinping on pyrkinyt kitkemään korruptiota.
Xin mukaan länsimainen demokratia ei ole Kiinalle soveltuvaa. Xi onkin keskittänyt valtaa itselleen luomalla uusia hallintoelimiä. Xi on pyrkinyt armeijan ja epäluotettavana pidetyn oikeuslaitoksen uudistamiseen.
Hän raivasi tieltään korruptiosyytteiden avulla puolueessa olevia poliittisia vastustajiaan. Xi myös vangitutti aiempaa herkemmin toisinajattelijoita. Xille luotiin henkilökulttia. Puoluebyrokratia ja paikallishallinto vastustivat itselleen epäedullisia Xin ajamia uudistusaloitteita. Niinpä Xin uudistukset eivät edenneet. Xin uskottiin pyrkivän hallitsemaan loppuikänsä.
Vuoden 2017 lopulla Xi sanoi, että Kiina ei anna Taiwanin itsenäistyä.
Maaliskuussa 2018 Kiinan kansankongressi poisti rajoituksen presidentin valtakausien määrältä. Äänestyksessä lakimuutosta kannatti 2958 edustajaa, kaksi vastusti ja kolme äänesti tyhjää. Lakimuutos mahdollistaa Xin jatkavan Kiinan johtajana kuolemaansa saakka.
4. toukokuuta 2018 Xi piti puheen Karl Marxin 200-vuotispäivän kunniaksi.

Yksityselämä

Xi on naimisissa kiinalaisen kansanlaulaja Peng Liyuanin kanssa. Pari avioitui vuonna 1987 ja heidän tyttärensä Xi Mingze opiskelee joidenkin tietojen mukaan Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Juan Carlos Mandiá

Valmentajaura

Mandiá aloitti valmentamisen kaksi vuotta myöhemmin pelaajauransa päätöksestä. Kaudella 2004–2005 hän valmensi Hérculesia, joka kauden päätteeksi onnistui nousemaan sarjaporrasta korkeammalle Segunda Divisióniin. Kauden 2006–2007 Mandiá toimi päävalmentaja Míchelin apulaisvalmentajana Real Madridin reservijoukkueessa. Joukkue tippui kauden jälkeen Segunda División B:hen.
Seuraavalla kaudella 2007–2008 Mandiá otti päävalmentajan vastuun joukkueessa, joka jäi lopulta vain pisteen päähän nousukarsinnoista Segunda Divisióniin. Kesäkuussa 2009 Mandiá nimettiin maan pääsarjaseura Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kausi ei lähtenyt Racingin osalta hyvin käytiin ja Mandiá erotettiin päävalmentajan tehtävistä 9. marraskuuta 2009.
27. syyskuuta 2010 hänet nimettiin maan pääsarjasta Primera Divisiónista edelliskaudella tippuneen Tenerifen päävalmentajaksi. Hän korvasi tehtävässä potkut saanneen Gonzalo Arconadan. Hänen pestinsä joukkueen peräsimessä ei kuitenkaan kestänyt kuin neljän kuukauden verran, Tenerifen majailtua yhä sarjataulukon häntäpäässä. Mandián erottamisesta ilmoitettiin 23. tammikuuta 2011.
22. kesäkuuta 2011 Mandiá palasi Hérculesin päävalmentajaksi.
Willie Angervo

Willie (Wilhelm, Vilho) Angervo, vuoteen 1891 Kukkonen (13. tammikuuta 1875 Rautalampi – 23. marraskuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen lääkäri, kirjailija ja teosofi.
Angervon vanhemmat olivat tilanomistaja Juhani Kukkonen ja Wilhelmiina Liimatainen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1903 laulajatar Anna Maria von Kothen (k. 1945). 
Angervo pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1893 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1898 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1902. Angervo toimi sotilaslääkärinä ja oli viimeksi sotaväen ylilääkärin apulaisena 1921–1930. Hän oli sotilasarvoltaan lääkintäeversti.
Angervo toimi Suomen Teosofisen seuran ylisihteerinä 1917-1918 sekä Idän Tähden Järjestön paikallisena edustajana.
Willie Angervon poika oli säätieteilijä ja säveltäjä Juho Angervo.
Loccumin luostari

Loccumin luostari on entinen sisterssiläisluostari Rehburg-Loccumissa, Saksassa, Ala-Saksin osavaltiossa.
Loccumin luostari perustettiin Volkenrodan sisterssiläisluostarista käsin vuonna 1163. Se kasvoi nopeasti varakkaaksi ja sai valtakunnanluostarin statuksen Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Tämä merkitsi käytännössä merkittävää paikallista autonomiaa.
Uskonpuhdistuksessa Loccumin sisterssiläismunkkeja alkoi jo varhain siirtyä luterilaisiksi ja 1590-luvulla luostari oli luterilainen. Vuonna 1613 luostarin tunnustukseksi tuli Augsburgin tunnustus ja Corpus doctrinae Julii Lüneburgin herttuan Friedrich Ulrichin määräyksestä. Luostarin jumalanpalveluselämässä säilyi vahvoja aineksia reformaatiota edeltävältä ajalta. Myös apotin virka säilyi edelleen. Tunnetuimpia luterilaisia apotteja ovat olleet Gerhard Wolter Molanus (1677–1722) ja Luterilaisen maailmanliiton presidentti Hanns Lilje. Luostarissa on myös toiminut evankelinen pappisseminaari. Loccum on yhdessä Amelungsbornin luostarin kanssa jatkanut luterilaisena luostarina lähes katkeamatta nykypäivään saakka.
Roistovaltion raunioilla

Roistovaltion raunioilla: Filosofinen arvio Irakin sodasta on filosofi Mikko Yrjönsuuren vuonna 2003 julkaisema kirja Irakin sodan perusteista.