FK Metalurh Donetsk

Esihistoria

Joukkueen juuret periytyivät Neuvostoliiton aikaisesta FK Antrasit Kirovskista, joka hyväksyttiin mukaan Ukrainan sarjajärjestelmään Ukrainan itsenäistyessä Neuvostoliitosta. Ensimmäisellä kaudellaan joukkue pelasi Ukrainan 2. liigassa, mikä on maan kolmanneksi korkein sarjataso ja alin ammattilaissarja. Joukkue kuitenkin putosi sarjasta ja pelasi kauden 1993 Ukrainan 3. liigassa nousten kuitenkin heti takaisin 2. liigaan. Nousun jälkeen joukkue vaihto kotipaikkansa Kirovskista Šah’tarskiin ja otti ensin nimen FK Šah’tar joka pian muutettiin muotoon FK Medita Šah’tarsk

Metalurh Donetsk

Muutamia vuosia myöhemmin seura uudelleenorganisoitiin ja sai nimen FK Metalurh Donetsk. Seuran omistajaksi tuli Industrialnyi Sojuz Donbassa, jonka omisti Serhiy Taruta, eräs Ukrainan ja koko Euroopan rikkaimmista oligarkeista. Tultuaan toiseksi Ukrainan 2. liigan C-lohkossa, joukkue nousi seuraavaksi kaudeksi 1. liigaan. Kaudella 1996-97 Metalurh voitti 1. liigan ja nousi pääsarjaan.
Joukkue suoriutui korkeimmalla sarjatasolla varsin hyvin ja paransi myös menestystään Ukrainan cupissa. Metalurh voitti muutamia pronssimitaleita liigassa ja selviytyi cupissa säännöllisesti vähintään neljännes-finaaleihin.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Metalurhin omistajat loivat hyvät suhteet tunnettuun ukrainalaiseen pelaaja-agenttiin, Dmytro Selyukiin, josta pian tuli seuran virkaa tekevä puheenjohtaja. Tämä herätti kannattajissa paljon vastalauseita tuomalla joukkueeseen lukuisia ulkomaalaisia pelaajia. Työskennellessään muodollisesti seuran puheenjohtajana Selyuk on kuitenkin asunut Barcelonassa. Useiden kausien ajan joukkueen enemmistön ovat muodostaneet kotimaisten pelaajien sijaan kallispalkkaiset ulkomaalaiset pelaajat, jotka ovat olleet Selyukin agentuurin asiakkaita. Iso osa pelaajista on tuotu joukkueseen kysymättä lainkaan valmennusportaan mielipidettä. Esimerkkeinä tällaisista pelaajista ovat olleet muun muassa Yaya Touré, Jordi Cruyff ja Andrés Mendoza. Selyukin varsin kyseenalaiset toimintatavat johtivatkin lopulta hänen erottamiseensa ja hänen mukanaan häipyi myös suuri osa hänen tuomistaan pelaajista. Myöhemmin on käynyt ilmi, että monilla pelaajilla ei edes ollut sopimusta itse seuraan, vaan ainoastaan Selyukin agenttitoimistoon.
Selyukin ja hänen suojattiensa kaikottua Metalurhin menestys ja mitalien tavoittelu vaihtui selviämistaisteluksi. Vuonna 2008 tapahtui kuitenkin käänne parempaan, kun bulgarialainen Nikolai Kostov palkattiin joukkueen manageriksi jälleenrakentamaan sitä. Kostov toikin heti ensimmäisellä kaudellaan muutoksen luotsatessaan joukkueen Ukrainan valioliigassa neljänneksi, mikä toi myös paikan uuteen UEFA:n Eurooppa-liigaan. Kostovin palveluksesta seura ei kuitenkaan päässyt nauttimaan kuin kaksi kautta ennen kuin tämä palasi takaisin kotimaahansa Bulgariaan. Raskaasti Donetskia koetellut Itä-Ukrainan sota toi kuitenkin lopun seuran vaikeuksille ja Metalurh lopetti toimintansa vuonna 2015. Osa seuran toiminnoista yhdistettiin Stal Kamianske -seuraan.

Stadion

Metalurhilla oli oma seuran mukaan nimetty kotikenttänsä, mutta pelasi sen verrattain alhaisen 5 094 paikan kapasiteetin vuoksi joitain otteluita myös Šah’tarin stadionilla.

Kilpailu

Metalurhin kovin paikallisvastustaja oli naapuriseura FK Šah’tar Donetsk, joka on myös yksi Ukrainan kaikkien aikojen menestyneimmistä seuroista. Otteluita seurojen välillä kutsuttiin mediassa ja kannattajien keskuudessa nimellä Donetske derbi. Vaikkakin Šah’tar oli otteluissa hallitseva osapuoli voittaen 41 kohtaamisesta 35 Metalurhin kolmea vastaan, oli niillä kuitenkin suuri merkitys molempien seurojen kannattajille.