google/wiki40b huggingface dataset:
Mudholinvinttikoira

Luonne ja käyttäytyminen

Mudholinvinttikoira ei ole järin ystävällinen eikä pidä vieraiden kosketuksesta. Sen ei kuitenkaan tule koskaan olla aggressiivinen, koska kyseinen ominaisuus ei sovi metsästyskoiralle jonka täytyy sietää muita koiria ja ihmisiä - erityisesti silloin kun nämä eivät tunkeudu sen reviirille. Sen koulutuksen tulee aina olla johdonmukaista, reilua ja kunnioittavaa ettei siitä tulisi hermostunutta tai ilkikurista. Tätä metodia noudattamalla siitä saa ehdottoman uskollisen.
Rotu on ennen kaikkea rohkea työkoira, joka kykenee erinomaisiin saavutuksiin kentällä yhtenäisessä maastossa, uuvuttavissa olosuhteissa jotka nujertaisivat suurosan muista koirista. Sen fyysinen voimakkuus yhdistyy suureen nopeuteen ja suunnattomaan sinnikkyyteen, mikä mahdollistaa muutaman keskenään erityyppisen riistan (jäniksestä intialaiseen antilooppiin) kiinniottamisen ja tappamisen epätasaisilla mailla.
Mudholinvinttikoirasta saa hyvän vahtikoiran, joka suojelee rakkaina pitämiään asioita. Se ei ole paras vaihtoehto pieneen kerrostalohuoneistoon, sillä se tarvitsee ympärilleen paljon tilaa ja liikuntaa. Tämä kuitenkin onnistuu, mikäli sitä ulkoitetaan säännöllisesti riittävän suurella, turvallisesti aidatulla alueella.

Alkuperä

Tämän ikivanhan rodun kotiseutua on Deccanin ylänkö Länsi-Intiassa. Pathanit, arabit, persialaiset ja Afganistanin pashtunit toivat tullessaan Intiaan Khyberin solan kautta mukanaan useita vinttikoiria, muiden muassa salukin ja afgaaninvinttikoiran. Sanotaan että afgaaneille annettiin maata puskuriksi Aurangzebin hallitseman Deccanin kuningaskunnan ja Marathan kuningaskunnan välille, minkä vuoksi myös koirapopulaatio rajoittui kyseiselle alueelle.
Mudholinvinttikoira polveutuu todennäköisesti näistä koirista. Se seurasi paimentolaisisäntiään karavaaneissa paikasta toiseen, mistä johtuu paikallisten käyttämä nimitys karwani. Sitä jalostettiin metsästysominaisuuksia kuten karujen sääolosuhteiden kestämistä, metsästyskykyjä, nopeutta ja kestävyyttä silmällä pitäen eikä ulkonäöllä ollut merkitystä.
Mudholin entinen hallitsijan Sri Srimanth Raja Malojirao Gorphaden (Maloji Rao Ghorpade) sanotaan esitelleen kaksi vinttikoiran pentua Englannin kuningas Yrjö V:lle. Asiaa tutkittuaan jälkimmäinen sai tietää niiden edustavan todellista vinttikoiratyyppiä ja kutsui niitä nimellä hounds of mudhol.
Nimitys karwani englannistettiin muotoon caravan hound samalla kun Intian kennelklubi hyväksyi rodun. Kuten kansainvälisesti, myös Karnatakassa sitä kutsutaan mudholinvinttikoiraksi pienen Bagalkotissa sijaitsevan Mudholin kaupungin mukaan. Sitä ei esiinny pelkästään Mudholissa, vaikka Intian kansallinen kennelliitto siitä kyseistä nimitystä käyttääkin.
Brian Gubby

Brian Gubby (s. 17. huhtikuuta 1934 Epsom, Surrey) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja.

Liikemiehenä

Gubby oli jockeyn poika ja hän ryhtyi kilpahevosten kouluttajaksi urheilu-uransa jälkeen. Lisäksi hän harjoitti hotelli- ja kiinteistöbisnestä.
Anarky

Historia

Lonnie Machin oli opiskelija ja lapsinero kun hän kehitti Anarkyn identiteetin omien uskomustensa mukaisesti ja alkoi puhdistaa Gotham Cityä korruptiosta. Hänen väkivaltainen toimintatapansa ja horjumaton uskonsa 
anarkiaan asettavat hänet kuitenkin vastakkain Batmanin kanssa. Batman otti hänet kiinni, vaikka hänen isänsä Mike yritti suojella häntä.
Lonnien ollessa pidätettynä nuorisovankilassa hän alkoi toimia salanimellä Moneyspider ja ryhtyi varastamaan rahaa suurilta yrityksiltä tietokoneen avulla. Hän ohjasi varastamansa rahat kolmansille osapuolille, jotka sitä hänen mielestään eniten tarvitsivat. Tim Drake kuitenkin pysäytti toiminnan ennen kuin Timistä tuli Robin.
Kun Arkham Asylumin vankeja vapautettiin, Lonnie vapautui myös ja jatkoi toimintaansa Anarkyna ja taisteluaan Gothamin korruptiota vastaan. Lonnie piti Batmania syypäänä Gothamin kaaokseen. Kun hän alkoi suunnitella Batmanin kaatamista Linnunpelätin aloitti suunnitelmansa levittää pelkokaasua kaupunkiin. Anarky omi suunnitelman itselleen Batmanin ja Scarecrowin tuhoamiseksi. Hän melkein onnistui suunnitelmassaan, mutta hänelle annettiin Scarecrowin pelkokaasua eikä hän kyennyt voittamaan Batmania ja Linnunpelätintä, Batman varoitti Anarkya, ettei tämä enää yrittäisi taistella häntä vastaan. Anarky suostui eikä häntä viety takaisin vankilaan.
Vuoden liigapelaaja

Vuoden liigapelaaja on Suomen jalkapallon pääsarjan Veikkausliigan parhaalle pelaajalle vuosittain myönnettävä palkinto. Se on jaettu liigan ensimmäisestä kaudesta 1990 lähtien. Palkinnosta vastaa Jalkapallon Pelaajayhdistys, ja sen saajan äänestävät liigapelaajat keskuudestaan.

Muut pelaajapalkinnot

Vuodesta 1995 alkaen on valittu myös vuoden tulokas ja vuodesta 1999 alkaen vuoden pelaajat pelipaikoittain. Tulokkaan valitsevat liigapelaajat Pelaajayhdistyksen äänestyksessä ja pelipaikkojensa parhaat liigan kokoama asiantuntijaryhmä.
Gary Chalk

Ura näyttelijänä

Näyttelijänä ja ääninäyttelijänä tunnettu Chalk muutti Kanadaan neljävuotiaana, jossa hän aloitti näyttelijä uransa. Parhaiten Chalk tunnetaan Andrew Pawlachukin roolista televisiosarjassa Cold Squad, jossa hän näytteli vuosina 1999–2005 ja voitti Gemini-palkinnon kahtena vuotena peräkkäin. Chalk on esiintynyt useimmiten televisiosarjoissa, joita ovat olleet muun muassa Airwolf, 21 Jump Street, Ihmemies MacGyver, Nick Fury: Agentti Ässä, Ninja Turtles: The Next Mutation, Dark Angel, Tähtiportti ja Supernatural.

Ääninäyttelijänä

Äänirooleja Chalk on tehnyt jo 1980-luvulta lähtien ja hänen tunnetuimmat ääniroolinsa ovat Optimus Primal sarjassa Beast Wars: Transformers ja Optimus Prime sarjoista Transformers: Armada, Energon ja Cybertron. Ennen Transformers rooleja hän oli toiminut 1980- ja 1990-luvulla samaisen sarjan lelumainoksissa mainosäänenä. Beast Wars sarjaan Chalk päätyi kuullessaan ReBoot sarjan tekijöiden tuottavan uuden Transformers aiheisen sarjan, jonka koe-esiintymisissä hän kokeili muun muassa Optimus Primalin, Megatronin ja Rattrapin rooleja. Lopulta Chalk sai Primalin roolin, jonka toinen ääniehdokas oli Michael Donovan.
Chalk on myös kertonut ettei itse pidä ollenkaan dubbaamisesta ja ymmärtää fanien kritiikin sarjoja kohtaan.
Tuhannen ja yhden yön tarinat (Sigin kappale)

Tuhannen ja yhden yön tarinat on Matti Inkisen Sigin kappale, joka kertoi yhden yön jutusta ja sen jälkeisestä yksinäisydestä.

Suosio

Sig pani kotisivuilleen ennen levynsä julkaisemista lyhyet näytteet tulevan albuminsa kappaleista.
Kyselyyn vastannaiden oli tarkoitus valita niistä parhaat kappaleet. Tämän parusteella Sig valitsi kappaleensa.
"Suomalaisella pop-levylle". "Tuhannen ja yhden yön tarinat" oli 39%:n mielestä paras Sig-biisi.
Kappaletta myytiin virallisesti noin 5000 kappaletta, jolloin se saavutti kultalevyrajan.
Kuitenkin suurimman osan levyistä osti Bauhaus, joka jakoi levyä eteenpäin asiakaslahjoina.
Kristiina Mäki (laulaja)

Kristiina Mäki (oik. Kristiina Rantanen, s. 13. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen laulaja, joka voitti iskelmälaulukilpailut Turussa vuonna 1976. Vuonna 1984 alkoi levytysura singlellä "Mää kottiis ny". Vuonna 1993 Mäki levytti laulun "Oo la laa", joka pysyi Tätä suomi tanssii -listalla yli kymmenen kuukautta. Eräs Kristiinan tunnetuimmista levytyksistä lienee kirjailija Kalle Päätalon kotiseudusta kertova Jokijärven valssi.
Ljudinovo

Ljudinovo (ven. Люди́ново) on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Nepolot-joen muodostaman tekojärven rannalla 200 kilometriä Kalugasta lounaaseen. Kaupunki on Ljudinovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Brjanskin ja Vjazman välinen rautatie. Asukkaita on 40 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1755 rakennetun rautatehtaan yhteyteen. Ljudinovon metallitehtaalla rakennettiin Venäjän ensimmäiset höyrylaivat ja vuonna 1870 yksi ensimmäisistä dieselvetureista. Kaupunginoikeudet Ljudinovo sai vuonna 1938. Toisen maailmansodan aikana se oli kolmen kuukauden ajan saksalaisten miehittämä. Kaupungissa on edelleen lähinnä metalli- ja konepajateollisuutta.
Innocence Project

Innocence Project (suom. syyttömyysprojekti) on yhdysvaltalainen yleishyödyllinen järjestö, jonka tavoitteena on vapauttaa väärin perustein vankeuteen tuomittuja ihmisiä todistamalla heidän syyttömyytensä. Se toteuttaa tavoitettaan hyödyntämällä DNA-tutkimuksia, sekä pyrkimällä uudistamaan rikoslainsäädäntöä niin, ettei vastaavia epäoikeudenmukaisia tuomioita enää ilmenisi. Organisaation perustivat Barry C. Scheck ja Peter J. Neufeld vuonna 1992. Järjestö toimi aluksi Yeshivan yliopiston Benjamin N. Cardozo School of Law:ssa, mutta erosi siitä itsenäiseksi järjestöksi vuonna 2004. Järjestön perustamisen jälkeen yli 200 rikoksista tuomittua vankia on DNA-tutkimusten perusteella todettu syyttömiksi ja vapautettu. Osa syyttömiksi todetuista oli tuomittu kuolemaan ja he odottivat tuomion täytäntöön panemista vangittuna. Organisaatiolla on jatkuvasti arvioitavanaan 6 000–8 000 tapausta. Lisäksi se vastaanottaa vuosittain noin 3 000 uutta avunpyyntöä vankeuteen tuomituilta, jotka haluavat todistaa syyttömyytensä.
Organisaatiota on kritisoitu siitä, että se vahingoittaa yhteisöä ja uhrien perheitä nostamalla esiin vanhoja rikostapauksia. Organisaation on vastannut kritiikkiin toteamalla ettei väärien ihmisten tuomitseminen palvele uhrien etuja.
Helena Eeva

Yksityiselämä

Helena Eeva syntyi Laatokan rantamilla Viipurin läänin Metsäpirtin pitäjässä Venäjän rajan lähettyvillä 13. lokakuuta 1923 kunnanesimiehen (nykyään kunnanjohtaja) Jooseppi Eevan ja kunnankätilön Aino Eevan (o.s. Hinkkanen) tyttärenä. Talvisodan alkaessa Metsäpirtin pitäjä Karjalankannaksella oli ensimmäinen Suomen alue, jota sotatoimet koskettivat. Sodan syttyessä 16-vuotias Helena ei muiden tavoin paennut sisämaahan, vaan jäi omistajien tyhjäksi jättämään kaupparakennukseen yksin yöksi. Siinä hän kirjoitti ensimmäisen sotarunonsa. Helenan sanotaan jääneen talvisodan alkaessa korsuun isänsä kanssa torjumaan ensimmäisiä hyökkäyksiä, minkä jälkeen vastahakoinen Helena haettiin pois etulinjasta. Hän toimi sitten lottana. 
Kirjailija Kalle Väänänen, joka tunnettiin sotien aikana nimellä "Korsukolportööri", kirjoitti muistelmissaan: "Tapasin ennen Taipaleeseen menoani Saaprussa luutnantti Penttilän, ja hän kertoi ihmejuttuja erään lotan rohkeudesta. Etsin tytön käsiini nähdäkseni, minkälainen oli tämä peloton lotta. Hän oli 15 vuotias, nimeltän Helena Eeva — Eeva on tässä sukunimi — ja oli tosiaankin ihmeellinen siinä suhteessa, ettei näyttänyt tietävän mitä pelko on."
Hän toimi muun muassa kaatuneiden kokoamispaikalla kirjurina. Helena Eevan omaisten mielestä vakavamielisellä tytöllä ei ollut lainkaan nuoruutta.
Hänen evakkomatkansa pois Laatokan Karjalasta johti Rantasalmen ja Kauhajoen kautta takaisin Metsäpirttiin jatkosodan aikana ja sieltä Mikkelin kautta Helsinkiin. Hän oli suorittanut kauppakoulun ja toimi sodan jälkeen kirjanpitäjänä. Siirryttyään Helsinkiin hän työskenteli kirjanpitäjänä Musiikki-Fazerilla kuolemaansa asti.

Näytelmä

Ilpo Tuomarila on kirjoittanut Helena Eevasta näytelmän Jos helmiä kyyneleet ois, jonka ensi-ilta oli Mikkelin teatterissa 20. syyskuuta 2014.
Basilica di Santa Croce

Basilica di Santa Croce (Pyhän ristin basilika) on Firenzen fransiskaanien pääkirkko ja katolisen kirkon kirkko.
Legendan mukaan Santa Crocen perusti itse Franciscus Assisilainen. Nykyisen kirkon rakentaminen aloitettiin kuitenkin luultavasti 1294 ja sen maksoivat kaupungin rikkaimmat suvut. Paavi Eugenius IV vihki sen 1442.
Kirkko on suuri. Sen huomattavia ominaisuuksia ovat kuusitoista kappelia, joista monet on koristeltu Giotton ja hänen oppilaidensa freskoilla, sekä kuolinmuistomerkit. 1560 sisustan uudisti Giorgio Vasari vahingoittaen kirkon koristuksia. Uusgoottilainen Nicolò Matasnin käsialaa oleva fasadi on vuosilta 1857–1863. Irrallinen kellotorni rakennettiin 1842.
Noviisien kappelin on suunnitellut Michelangelo Buonarroti Cosimo de’ Medicin tilauksesta. Se valmistui noin 1445.
Vuoden 1966 tulva vahingoitti kirkon sisätiloja. Silloinen vedenkorkeus on merkitty pylväisiin.
Kuorittu maito

Kuorittu maito (myös esim. kurri, kurnaali, pluttana, joppi tai sintu) on maitoa, josta kerma on separoitu pois. Se on rasvatonta tai vähärasvaista sekä pastöroimatonta ja homogenoimatonta. Kuorittu maito on maitoteollisuuden tärkeä raaka-aine, ja sitä käytetään maitovalmisteiden rasvapitoisuuden säätelyyn. Kuorittua maitoa ja siitä tehtyjä rehuja käytetään kotieläinten ruokintaan.
Rasvaton maito on pastöroitua ja homogeenistettua kurria, jonka rasvapitoisuus on enintään 0,3 prosenttia. Sitä on saatavilla myös iskukuumennettuna, luomuna, kalsiumilla rikastettuna sekä rasvattomana maitojauheena.
D-vitamiini poistuu maidosta rasvaliukoisena maitorasvan mukana separoinnissa. Sen vuoksi sitä lisätään Suomessa rasvattomaan maitoon maissiöljyyn liuotettuna ennen homogenointia.
Kiitämä

Maantietoa

Järvellä on suuri järvenselkä. Sen länsipuolella Karankaniemi ja Sonnisaari erottavat taaksensa Takajärven ja Pikku-Kiitämän, josta työntyy itään Karankalahti. Autioniemen kärjessä on Mourusalmi, jonka takana sijaitsee laaja lahti, missä sijaitsee järven luusua. Järven on pinta-ala on 1 890 hehtaaria eli 18,9 km². Se on 11,4 kilometriä pitkä ja 4,9 kilometriä leveä. 
Järvessä on laskettu olevan 13 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 51 ha, mikä on noin 2,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista neljä on yli hehtaarin suurisia ja loput 9 ovat yli aarin  kokoisia. Yksikään saari ei ole yli neliökilometrin. Sonnisaaren lähellä sijaitsevat vielä Nuottisaari ja Hoikankannansaari. Karankaniemen ja Sonnisaaren välissä on Pyöreäsaari. Järven itäpäässä sijaitsevat isosaari ja Kalliosaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 126,4 miljoonaa m³ eli 0,13 km³. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 21,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä järvenselkää.
Järven rantaviivan pituus on 58,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9,1 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rantaan ulottuu vain muutamassa paikassa peltoamaata. Heikkilän kylä sijaitsee Pikku-Kiitämän lounaisrannassa, Sukula Karankaniemeä vastapäätä ja Hännisten kylä järven pohjoisrannassa. Järvellä on vain muutama maatila, mutta vapaa-ajan asuntoja on jonkin verran.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Kuusinkijoen valuma-alueella (73.04) Kiitämän alueeseen (73.044), joka on Koutajoen vesistön latvavesiä.
Järveen laskee lännestä Hiisijoen valuma-alue (73.047), jonka suurin järvi on Hiidenjärvi (124 ha). Idästä Ulkulahteen laskeva Pukarijoki on Kiitämän alueen sisäinen joki, jonka latvavedet alkavat Venäjän puolelta. Alueen suurimmat järvet ovat Taivaljärvi (23 ha), Sorva (65 ha) ja Kivijärvi (244 ha). Myös Muojärven alueeseen (74.02) kuuluvat Muojärvi, ja sen kanssa samalla vedenpinnan korkeudella oleva Kipristö, laskee Kiitämään pienen Heikkilässä sijaitsevan Heikkilän kanavan kautta. Kiitämän lasku-uoma alkaa Kaarelanniemen takana Kapeasalmena, joka virtaa Niskajärven läpi, putoaa Suininginkoskessa ja laskee Suininginjokena Suininkiin. Idästä järven pohjoispäähän laskee Maivajoki, joka on Maivajoen valuma-alueen (73.046) laskujoki. Sen länsipuolella Suomen puolella sijaitsevat muun muassa Eksymäjärvi (168 ha), Iso Papuluoma (135 ha) ja Maivajärvi (130 ha).
Kiitämäjärven alueeseen kuuluu 26 muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Iso Kokkolampi (31 ha), Nuottilampi (27 ha), Kortelampi (25 ha), Piskalampi (11 ha) ja Kaljalampi (10 ha).
Norman E. Amundson

Norman E. Amundson kanadalainen ammatinvalintapsykologian professori Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Häneltä on julkaistu suomeksi kirja Aktiivinen ohjaus (2005, Psykologien Kustannus), jossa hän painottaa luovuuden merkitystä ohjaustyössä (esim. ammatinvalinnassa tai oppilaanohjauksessa).
Richard Diamond, Private Detective

Radio

Radioversion jaksot käsikirjoitti ja ohjasi sarjan luoja Blake Edwards, joka myöhemmin tuli tunnetuksi muun muassa Vaaleanpunainen pantteri -elokuvien ohjaajana. Tuottajana toimi nimiroolin esittäjä Dick Powell. Sarjan muita vakionäyttelijöitä olivat poliisiluutnantti Walt Levinsonia esittänyt Ed Begley, Virginia Gregg, joka näytteli Diamondin tyttöystävää Helen Asheria ja Wilms Herbert, joka esitti sekä poliisikersantti Otisia että Helenin hovimestaria Francisia.

Televisio

Richard Diamondin siirtyessä televisioon pääosaa esittämään tuli David Meyer, joka tuottajana toimineen Powellin neuvosta muutti sukunimensä Jansseniksi. Tuotantoyhtiönä oli Powellin osin omistama Four Star Productions. Sarjan kahden ensimmäisen tuotantokauden vakionäyttelijöihin kuului Regis Toomey, joka esitti Dennis "Mac" McGoughia. Kolmannella tuotantokaudella sarjan tapahtumapaikka siirtyi New Yorkista Los Angelesiin, jossa uusina hahmoina mukaan tulivat Barbara Bainin näyttelemä tyttöystävä Karen ja Mary Tyler Mooren näyttelemä puhelinvastauspalvelun Sam. Samin kasvoja ei koskaan näytetty televisiosarjassa, ja kun Moore kertoi roolistaan ja poseerasi TV Guide -lehdessä hänet korvattiin kesken kolmannen tuotantokauden Roxane Brooksilla.
Vierailevina näyttelijöinä sarjassa esiintyivät muun muassa Jack Albertson, Joey Bishop, Dan Blocker, Charles Bronson, Jack Cassidy, James Coburn, DeForest Kelley, Keye Luke, Vic Morrow, Mort Sahl ja Lee Van Cleef.
Christopher Fowler

Christopher Fowler (s. 1953 Greenwich, Lontoo) on englantilainen jännityskirjailija. Hän on kirjoittanut kauhua, satiiria ja rikoskirjallisuutta. Karisto on julkaissut Fowlerin tuotannosta suomeksi Varjomaailman (Roofworld) vuonna 1990 Eero Mänttärin käännöksenä.
Hurrikaani Bret

Jälkihoito

Amerikan Punaisella Ristillä oli hätämajoituksessa 10 000 henkeä. Myrskyn vaikutusalueilla tuhoja korjaamassa oli ainakin 712 liittovaltion työntekijää, muun muassa FEMA:n kenttähenkilöstöä. Kansalliskaartin joukkoja oli avustustehtävissä 564 henkeä.
Raila Aho

Raila Orvokki Aho (o.s. Rosendahl, s. 31. lokakuuta 1937 Pomarkku) on suomalainen kunnallisneuvos ja vasemmistoliittolainen poliitikko.
Aho toimi kansanedustajana vuosina 1987–1995 ja vaikutti Porin kunnallispolitiikassa 1970-luvulta 1990-luvulle. Ennen vasemmistoliiton perustamista Aho edusti SKDL:ää.
Aho työskenteli vuodesta 1956 alkaen järjestötehtävissä: toimistonhoitajana 1956–1972 ja 1978–1987 sekä piirisihteerinä 1972–1978. Hän nousi Porin kaupunginvaltuustoon vaaleissa 1972 ja kansanedustajaksi vaaleissa 1987 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Eduskunnassa Aho kuului laki- ja talousvaliokuntaan (1987–1990) sekä hallintovaliokuntaan (1991–1994).
Aholla on ollut luottamustehtäviä muun muassa Suomen työväen säästöpankissa ja Tradekassa.
Huostaanotto (elokuva)

Huostaanotto (eng. Custody) on Renny Harlinin ohjaama kuusiminuuttinen lyhytelokuva vuodelta 1979. Elokuva oli Renny Harlinin ensimmäinen.
Artur Tšilingarov

Artur Nikolajevitš Tšilingarov (ven. Арту́р Никола́евич Чилинга́ров; s. 25. syyskuuta 1939 Leningrad) on venäläinen napatutkija, akateemikko ja parlamentaarikko. Hän on Venäjän luonnontieteiden akatemian jäsen ja Neuvostoliiton sankari.
Tšilingarov opiskeli S. O. Makarovin mukaan nimetyssä Leningradin meri-instituutissa. Hän johti Bellinsgausenin asemaa Neuvostoliiton 17. Antarktiksen tutkimusretkikunnan matkalla ja perusti 1973 Pohjoisnapa-22-aseman jäänmurtaja Vladivostokin tutkimusmatkalla. Tšilingarov teki kandidaatinväitöskirjansa pohjoisen jäämeren purjehduksesta ja sai työstään kollegoineen Neuvostoliiton valtionpalkinnon.
Tšilingarov työskenteli 1979–1992 Neuvostoliiton hydrometerologian valtionkomiteassa. Hän johti 1985 tutkimusalus Mihael Somovin pelastusretkikuntaa eteläisellä jäämerellä ja sai siitä Neuvostoliiton sankarin arvon. Hän osallistui myös Tšernobylin onnettomuuden puhdistustöihin. Vuonna 1987 hän johti tutkimusretkikuntaa pohjoiseen jäänmurtaja Siperialla Pohjoisnavalle ja 1988 tarkastusryhmää etelämantereelle.
Tšilingarov on ollut vuodesta 1993 duuman jäsen ja varapuhemiehenä. Hän johti Arktika-2007 retkikuntaa kesällä 2007 ja laskeutui MIR-1-aluksella merenpohjaan pohjoisnavalla.
Mertujärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Sen kaakkoispäässä ja lounaisosassa on molemmissa lahdet. Kaakkoinen Pourunlahti on pitkä ja Kydönlahti leveä mutta matala. Lahdella on Kotasaari sekä kaksi suorantaista saarta. Lahtien väliin jää kaksi saarta, joista isoin on Antinsaari. Muut  seitsemästä saarest ovay luotoja. Järven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Ruoveden ja Virtain välinen kuntaraja kulkee järven keskilinjaa myöten. Etelässä se seuraa tulojokea ja pohjoisessa se kulkee Mertusalmen kautta Lahnalahteen.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama metsä- ja pelto-oja. Suurin vesimäärä tulee Pirttijärvestä alkavasta lasku-uomasta. Siinä on pudotusta 0,7 metriä. Mertujärven lasku-uoma on salmi, joka on niin leveä, että korkeusero Vaskiveteen on olematon.
Laukaisukeskus

Sijoittaminen

Pääosa varsinkin kiertoradalle laukaisuun käytettävistä laukaisukeskuksista sijaitsee lähellä päiväntasaajaa. Tämä on energiataloudellista, sillä silloin voidaan hyödyntää Maan pyörimisliikkeen vaikutusta mahdollisimman paljon. Lisäksi suurin osa laukaisuista tehdään pienen inklinaation kiertoradoille. 
Tavallisesti laukaisukeskus laukaisualustan ympärillä on niin laaja ja asumaton, että raketin räjähtäessä mahdollista miehistöä lukuun ottamatta vältytään henkilövahingoilta. Laaja suoja-alue tarvitaan myös raketin aiheuttaman suuren melun vuoksi. Myös suuremmat rakennelmat, kuten ohjauskeskus, rakennetaan riittävän etäälle laukaisualustasta. Usein laukaisukeskus on sijoitettu siten, että alukset laukaistaan vettä kohti.

Laukaisualusta

Useimmat raketit tarvitsevat tuen moottorien käynnistämisen ajaksi. Rakettia pidetään paikoillaan moottorien kasvattaessa työntövoimaa ja kun moottorit ovat saavuttaneet stabiilin tilan, raketti päästetään irti. Laukaisualustaan lasketaan kuuluvaksi ajoaineen ja sähkön syöttö- sekä tietoliikennerakenteet sekä erilaiset telineet. Apurakenteet käännetään sivuun ennen laukaisua ja viimeisimmät niistä juuri ennen raketin nousua telineestä.
Goodreads

Historia

Otis ja Elizabeth Chandler perustivat Goodreadsin vuonna 2006. He ajattelivat sen tehtäväksi auttaa ihmisiä löytämään ja jakamaan kirjoja, joita he rakastavat sekä kasvattaa lukemista ja nostaa oppimisen astetta kaikkialla maailmassa.  Ensimmäisen vuoden aikana, yrityksellä ei ollut mitään virallista rahoitusta. Kuitenkin joulukuussa 2007 sivusto sai arviolta 750000 dollaria bisnesenkeleiltä. Kyseinen rahoitus kesti vuoteen 2009, jolloin Goodreads sai kaksi miljoonaa dollaria True Ventures- pääomasijoitusyhtiöltä. 
Lokakuussa 2010 yhtiö avasi oman käyttöjärjestelmänsä, joka mahdollisti kirjojen arvostelemisen.  Seuraavana Vuonna Goodreads osti Discovereads - arvostelujärjestelmän, joka algoritmeja analysoimalla selvitti aikaisempien luettujen kirjojen perusteella mistä kirjoista käyttäjä voisi tulevaisuudessa kiinnostua.  Amazon ilmoitti maaliskuussa 2013 mennessä, että se ostais Goodreadsin vuoden 2013 toisella neljänneksellä. Tarkkaa hintaa  ei kuitenkaan koskaan julkistettu.

Ominaisuuksia

Verkkosivustolla käyttäjät voivat lisätä kirjoja henkilökohtaisiin kirjahyllyihin, arvostella kirjoja, nähdä mitä heidän ystävänsä verkkosivustolla lukevat, osallistua keskusteluihin keskustelupalstoilla ja saada suosituksia, jotka perustuvat aikaisemmin luettuihin kirjoihin. Sivustolla on myös tietokilpailuja, triviaa kirjoista, lainauksia ja genreihin perustuvia kirjalistoja.   Goodreads-sivustolla on oma versionsa  kirjailijoille, jotka haluavat tavoittaa kohdeyleisönsä paremmin. Kirjailijoihin, jotka käyttävät sivustoa tähän tarkoitukseen lukeutuvat muun muassa James Patterson ja Margaret Atwood.  
Goodreads on läsnä Facebookissa, Pinterestissä, Twitterissä ja muilla sosiaalisilla verkkosivuilla. Käyttäjän Goodreads-tili on lisäksi mahdollista synkronoida Facebook-tilin kanssa.