Niilo Tarvajärvi

Ura radiossa ja televisiossa

Tarvajärvi muistetaan muun muassa radion Tervetuloa aamukahville -lähetyksistä ja television Palapelistä. Sunnuntaiaamuisin lähetetty suosikkiohjelma Aamukahvi päättyi aina Tarvan sanoihin ”ylös, ulos ja lenkille”. Merkittävä rooli aamukahviohjelmissa oli myös pianisti Harry Bergströmillä, joka sävelsi ohjelmaan oman tunnussävelmän, sekä kahvia kaataneella ”Frida-rouvalla” (Frida Öström). Idean aamukahviohjelmaansa Tarvajärvi sai Ruotsin radiossa esitetystä Sigge Fürstin juontamasta Frukostklubben-ohjelmasta ja hän taisteli ideansa hyväksytyksi Yleisradion ohjelmaneuvostossa ohjelmajohtaja Jussi Koskiluoman penseästä asenteesta huolimatta. Ensimmäinen aamukahviohjelma, silloin vielä nimeltään Tahdikasta tapania, esitettiin radiossa 26. joulukuuta 1950; Tervetuloa aamukahville -nimi tuli käyttöön kolmannessa lähetyksessä kaksi viikkoa myöhemmin. Tarvajärvi oli radion selostusosaston ja teatteriosaston toimittaja vuosina 1950–1957. Tervetuloa aamukahville -ohjelman lisäksi hän juonsi Lauantaisauna-ohjelmaa. Radion jälkeen Tarvajärvi jatkoi Yleisradiossa Suomen Television toimittajana 1958–1960. Televisiotyöhön liittyen Tarvajärvi teki opintomatkan Yhdysvaltoihin vuonna 1959. Mainos-television vapaana toimittajana hän työskenteli vuodet 1960–1970 ja Ylen viihdetoimittajana 1974-1976.
Palapeli-viihdeohjelma 1950–1960-lukujen vaihteessa sisälsi Laatikkoleikki-nimisen osion, jossa kilpailija valitsi yhden laatikon kahdeksasta. Tarvajärvi yritti sitten ostaa kilpailijan valitseman laatikon takaisin. Ideana oli, että vain yhden laatikon sisällä oli arvopalkinto. Tarvajärvi vakuutti, ettei hän itse tiennyt eri laatikoiden sisältöä.
Mainos-Televisiossa Tarvajärven ohjelmissa kerättiin rahaa erilaisiin hyviksi koettuihin tarkoituksiin. Tarvajärvi ideoi Suomessa ainutlaatuisen keräyksen, jossa myytiin Hamsteri-tarroja muun muassa huoltoasemilla. Sen tuotolla hankittiin huutavaa resurssi- ja kalustopulaa poteneelle liikkuvalle poliisille 51 poliisiautoa liikenteenvalvontaan. Samassa yhteydessä öljy-yhtiö Shell lahjoitti viisi uutta poliisiautoa sekä Volvo-Auto ja Helsingin Urheiluautoilijat ry kumpikin yhden. Uusien autojen joukossa oli 11 Volkswagen Kuplaa, kymmenen Opel Rekordia ja Volvo Amazonia, kahdeksan Moskvitš Eliteä ja Dodge Dartia, viisi Plymouth Valiantia ja Volvo 144:ää sekä yksi Volvo P1800 -urheiluauto. Vahvasti oikealle kallellaan olleen Tarvajärven mukaan Moskvitšit järjesti hankintalistalle länsimaisten autojen joukkoon silloinen kansandemokraattinen valtiovarainministeri Ele Alenius. Kaikki 58 autoa luovutettiin poliisille Senaatintorilla 14. toukokuuta 1967 ja ne vastaanotti silloinen ylipoliisipäällikkö Fjalar Jarva. Ilmasilta-ohjelmassa kerätyillä varoilla hankittiin pelastushelikopteri. Tarvajärven ohjelmissa myös Meksikon ja Münchenin olympiajoukkueille koottiin rahaa ja sotainvalideille hankittiin taloja.
Tarvajärvi ja Teija Sopanen saivat vuonna 1962 ensimmäiset suosituimman televisioesiintyjän Telvis-patsaat. Presidentti Mauno Koivisto myönsi Tarvajärvelle kamarineuvoksen arvonimen vuonna 1989.

Kansanedustajana

Tarvajärvi toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1970–1972.

Urheilu-ura

Niilo Tarvajärvi edusti pesäpallon SM-sarjassa Keravan KooPeetä, ja oli voittamassa SM-hopeaa kaudella 1937. Tarva valittiin Itä-Länsi-otteluun 1938 vaihtopelaajaksi ja 1939, jolloin pelasi kakkosvaravahtina. Tarvajärvi pelasi myös yhden maaottelun, ollen vuonna 1934 Tallinnassa voittamassa Viroa 18–0.

Joulumaa

Niilo Tarvajärvi toi ensimmäisenä esille ajatuksen Korvatunturin kaupallisesta hyödyntämisestä Joulupukin maana. Väitetään että Korvatunturia esitti Joulupukin asuinpaikaksi ensimmäisenä Markus-setä 1920-luvun lopulla, hän ei kuitenkaan koskaan vahvistanut väitettä. Tarvajärvi alkoi kehittää ideaa Joulumaasta käytyään Disneylandissa Yhdysvaltain-matkallaan vuonna 1959. Joulumaa-ajatuksen takia Tarvajärvi siirtyi 1960-luvun alussa Yleisradiosta MTV:lle. Hanketta varten perustettiin vuonna 1967 Joulumaa Oy. Lapin ja koko Suomen matkailun uudeksi vetonaulaksi kaavaillusta Joulumaasta tuli Tarvajärvelle lähes pakkomielle, joka maksoi hänelle vuosien aikana paljon niin taloudellisesti kuin henkisestikin. Joulumaa-hanketta jouduttiin rahoittamaan sieltä täältä haalituin lahjoitusvaroin ja suurelta osin myös lainarahalla, koska monet merkittävät tahot, muun muassa kauppa- ja teollisuusministeriö eivät tulleet sen tueksi. Rahoitusvaikeuksiin ajautunut Joulumaa Oy jätti konkurssihakemuksen Rovaniemen kihlakunnanoikeudelle joulukuussa 1970.
Toukokuussa 1981 kerrottiin Joulumaan siirtyvän Ruotsiin, jossa se oli tarkoitus rakentaa Övertorneån kunnan alueelle Tonttumaan nimellä. Ruotsin valtio myönsi hankkeen toteuttamiseen kuusi miljoonaa kruunua. Tarvajärvi itse oli uskonut ideaansa niin vakaasti, että hän oli ottanut kaikki siitä koituneet velat omille niskoilleen, minkä vuoksi ”eräänä päivänä oven takana ei ollut Joulupukki, vaan ulosottomies” ja hän menetti miltei kaiken omaisuutensa. Rovaniemelle vuonna 1998 avattu Santapark oli vain kalpea aavistus Tarvajärven alkuperäisestä suunnitelmasta ja sen avajaisiin hänet kelpuutettiin pelkäksi mainosnukeksi.

Muuta

Niilo Tarvajärven puoliso vuodesta 1942 oli sairaanhoitaja Maija-Liisa Savimaa, ja heillä oli yksi tytär ja kolme poikaa.
Tarvajärven pojanpoika on jalkapalloilija Niklas Tarvajärvi.
Tarvajärvi kuoli 87-vuotiaana.