Simpukankuoriraha

Simpukankuoriraha tai simpukkaraha on vaihdon välineenä samanlainen kuin kolikot tai muut vastaavat, ja sitä käytettiin aikoinaan yleisesti monissa maailman osissa. Simpukankuorirahat olivat yleensä joko kokonaisia merisimpukoita tai niiden osia, jotka usein työstettiin helmiksi tai muotoiltiin muilla tavoin. Simpukankuorien käyttö kaupankäynnissä alkoi tavaran vaihtona, jolloin kuorilla oli arvo kehon koristeina. Talousantropologit ovat keskustelleet helmien eroista hyödykkeinä ja rahana. 
Joissakin muodoissa simpukkakuorirahoja on löytynyt useilta mantereilta, muun muassa Amerikasta, Aasiasta, Afrikasta ja Australiasta. Tunnetuin muoto saattaa olla wampum, jonka loivat  Pohjois-Amerikan itärannikon alkuperäiskansat. Niissä on jauhettuja helmiä, jotka on leikattu merisimpukan helmien violetinvärisestä osista. Maailmanlaajuisesti valuuttana on eniten käytetty Cyprea monetan kuorta, eli kaurikotiloita. Tätä lajia on eniten Intian valtameressä, ja sitä kerättiin Malediiveillä  Sri Lankassa, Malabarin rannikolla, Borneossa ja muilla Itä-Intian saarilla ja eri puolilla Afrikan rannikkoa Ras Hafunista Mosambikiin.  Kaurikotilorahat (engl. Cowry) olivat tärkeä osa Afrikan, Etelä-Aasian ja Itä-Aasian kauppaverkostoja.

Pohjois-Amerikka

Pohjois-Amerikan itärannikolla alkuperäiskansat, kuten irokeesien konfederaation ja Algonquian-heimot, kuten Shinnecock-heimo, jauhoivat helmiä, joita kutsutaan wampumiksi, ja jotka leikattiin kaksikuorisen merisimpukan Mercenaria mercenarian purppuranvärisestä osasta, joka yleisemmin tunnetaan nimellä kova simpukka tai quahog. Valkoiset helmet leikattiin quahog- tai whelk-kuoren valkoisesta osasta. Irokeesit pujottivat nämä kuoret pitkiin lankoihin tai kutoivat niitä vöitä. 
Eniten arvostivat Tyynen valtameren rannikon intiaaniheimot Alaskasta Luoteis-Kaliforniaan  Dentalium-simpukkaa, pitkää, kapeaa merisimpukkanilviäistä, jossa on torahammasta tai venettä muistuttava kuori. Kuori on auki molemmista päistä, ja se voidaan helposti kiinnittää lankaan. Tätä simpukankuorirahaa arvotettiin sen pituuden, eikä niinkään kuorien lukumäärän mukaan. "Ligua", valuutan korkein nimellisarvo oli noin kuuden tuuman pituus.
Etelämpänä Keski- ja Etelä-Kaliforniassa käytettiin oliivietanan Olivella biplicatan kuoria helmien valmistamiseen ainakin 9 000 vuotta sitten. Vanhoista arkeologisista kaivauskohteista kerätyt pienet määrät viittaavat siihen, että niitä käytettiin alun perin koristeina, eikä rahana. Hieman ennen 1000 vuotta sitten Chumashin asiantuntijat Kalifornian Santa Barbara Channelin saarilla alkoivat hakata helmiä oliivikuorista sellaisina määrinä, että niistä jäi metrin leveitä kasoja valmistusjäännöksiä, jonka tuloksena olevia pyöreitä helmiä käytettiin rahana koko nykyisellä Etelä-Kalifornian alueella. Noin 1500-luvulta lähtien 1800-luvun loppupuolelle Miwokin rannikko, Ohlone, Patwin, Pomo ja Wappo- kansat Keski-Kaliforniassa käyttivät kaksikuorista merisimpukkaa Saxidomusta simpukkarahan tekemiseen.

Aasia

Kiinassa simpukkarahat olivat niin tärkeitä, että monet rahaan tai kauppaan liittyvät kirjainmerkit viittaavat siihen: 貝. Yli kolme tuhatta vuotta sitten simpukankuoria tai niiden kopioita käytettiin Kiinan valuuttana. Klassinen kiinalainen kirjainmerkki, joka tarkoittaa rahaa tai valuuttaa, 貝, on peräisin simpukankuoren piktogrammista.
Simpukoita käytettiin muinoin vaihtovälineinä Intiassa. Bengalissa, tarvittiin 3840 rupiaa yhteen rupiin, vuosittainen tuonti avioitiin noin 30 000 rupiaksi. 
Kaakkois-Aasiassa, kun arvo Siamin ticalin (Baht) arvo oli noin puoli unssia hopeaa, arvo simpukkarahan arvoksi (thaiksi เบี้ย bia) vahvistettiin 1/6400 bahtia. Nykyajan Thaimaassa se viittaa siihen korkoon, jota maksetaan lainatun tai talletetun rahan käytöstä;  bia wat เบี้ยหวัด on sotilaseläke.
Intian Orissassa simpukkarahaa, joka tunnetaan yleisesti nimellä kaudi, käytettiin valuuttana vuoteen 1805 saakka, kunnes British East India Company lakkautti sen. Tämä oli eräs syy Paikin kapinaan vuonna 1817.

Lähi-itä

Länsi-Aasian joissain osissa Cypreaea annulusta, kutsutaan rengashelmisimpukaksi, koska käytettiin yleisesti sen kuoren takana tai yläpuolella olevaa kirkkaan oranssinväristä rengasta. Sir Austen Henry Layard löysi monia näytteitä Nimrudin kaivauksissa 1845–1851.