google/wiki40b huggingface dataset:
Pascal Dupraz

Ura

Dupraz aloitti pelaajauransa FC Sochaux'ssa vuonna 1980. Peliaika jäi vähäiseksi ja ura jatkui jo seuraavana vuonna CS Thononiin. Kaikkiaan Dupraz pelasi useissa eri seuroissa Ranskan alemmilla sarjatasoilla, pisimpään FC Brest Armoriquessa neljä kautta. Dupraz siirtyi FC Gaillardin joukkueeseen vuonna 1991 ja kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli seuran pelaajavalmentaja. Pelaajauransa Dupraz lopetti vuonna 2000 ja jatkoi vielä kolme vuotta Gaillardin päävalmentajana.
Vuosina Dupraz valmensi Croix-de-Savoie 74:ää 2003–2006 ja toimi seuran urheilutoimenjohtajana 2006–2007. Vuonna 2007 Croix-de-Savoie 74 ja Olympique Thonon-Chablais yhdistyivät Olympique Croix-de-Savoie 74:ksi, joka Danonen Franck Riboudin tultua mukaan seuran johtoon vaihtoi nimensä Évian Thonon Gaillardiksi. Dupraz valmensi seuraa vuoteen 2009 saakka, kunnes siirtyi urheilutoimenjohtaksi.
Syyskuussa 2012 Dupraz palasi Évianin päävalmentajaksi Pablo Correan saatua potkut. Duprazin johdolla Évian eteni Coupe de Francen finaaliin ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Mestaruus jäi kuitenkin haaveeksi, kun FC Girondins de Bordeaux voitti finaalin maalein 3–2. Duprazin johdolla Évian oli liigassa 16:s ja kaudella 2013/14 kaksi pykälää korkeammalla. Kesäkuussa 2015 Dupraz sai potkut yritettyään edistää poikansa työtehtäviin liittyvien väärinkäytösten vuoksi.
Maaliskuun alussa 2016 Dupraz palasi valmennustehtäviin liigan putoamiskamppailuun juuttuneen Toulousen päävalmentajana. Dupraz teki seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Pesti alkoi murheellisesti, kun Dupraz joutui huonovointisuuden vuoksi sairaalaan ennen ensimmäistä otteluaan Olympique de Marseillea vastaan. Toulouse kuitenkin piristyi kauden lopussa ja hävisi Duprazin alaisuudessa vain kolme kymmenestä liigaottelusta ja nousi pisteen erolla Stade de Reimsiin viimeiselle säilyjän paikalle. Kaudella 2016/17 Toulouse pelasi tasapaksun kauden sijoittuen liigan alempaan keskikastiin sijalle 13. Duprazin kolmannella Toulouse-kaudella seura aloitti hyvin ja oli parhaimmillaan jopa sarjassa yhdeksäntenä, mutta kauden vanhetessa Toulouse hyytyi putoamiskamppailuun. Seuran vajottua toiseksi viimeiseksi tammikuussa 2018, sai Dupraz potkut tehtävästään.
Trujillo (Honduras)

Maantiede ja kaupunkikuva

Trujillo sijaitsee Trujillonlahden rannalla kapealla rannikkokaistaleella, ja kaupunki rajoittavat Capira- ja Calenturavuoret. Kaupunkia ympäröivät tiheä trooppinen metsä, eikä Hondurasin rannikkoa pitkin pääse helposti kovinkaan paljon itään Moskiittorannikon suuntaan. Historiallinen vanha kaupunki on pieni, vain kymmenisen korttelia käsittävä alue. Siellä on katedraali, keskusaukio, espanjalaisten linnoitus ja vanhoja rakennuksia 1500- ja 1800-luvuilta.

Historia

Varhaisimmat todisteet Trujillon alueen asutuksesta ovat 1200–600 eaa. Tuolta ajalta on löytynyt ruukkuja kaupungin takana olevilta vuorilta. Kolumbus rantautui ensimmäisen kerran Amerikan mannermaan maaperälle lähellä Trujilloa 14. syyskuuta 1502. Francisco de las Casas perusti Trujillon 1525. Hernán Cortés oli lähettänyt hänet kukistamaan Cristóbal de Olidin itsenäiseksi julistaman Triunfo de la Cruzin siirtokunnan, joka siirrettiin sittemmin Trujilloon. Kaupunki oli Hondurasin maakunnan keskuspaikka vuoteen 1537.
Trujillon sijainti oli strategisesti tärkeä, sillä sen syvien satamien kautta espanjalaiset alkoivat kuljettaa sisämaasta kaivettua kultaa ja hopeaa Eurooppaan. Alue houkutteli siksi myös paljon merirosvoja, eikä 1500-luvun lopulla rakennettu Santa Bárbaraban linnoitus riittänyt suojelemaan kaupunkia Islas de la Bahíalla piileskeleviä merirosvoja vastaan. Hollantialaiset merirosvot tuhosivat Trujillon 1643, ja espanjalaiset hylkäsivät kaupungin sen jälkeen yli vuosisadaksi.
Espanjalaiset palasivat Trujilloon 1787, kun he pyrkivät häätämään englantilaiset Moskiittorannikolta ja Islas de la Bahíalta. Kaupunkia vaivasivat edelleen merirosvojen hyökkäykset, ja vuonna 1859 kaupunkiin hyökkäsi yhdysvaltalainen seikkailija William Walker. Hän oli aiemmin vallannut Nicaraguan ja valtasi nyt Trujillon. Viiden päivän taistelujen jälkeen hondurasilaiset ja brittiläiset joukot onnistuivat kuitenkin pidättämään hänet, ja hondurasilaiset lopulta teloittivat Walkerin.
Trujilloon saapui 1800-luvulla garifunia, joita brittiläiset olivat siirtäneet Roatánin saarella. Garifunien perustamien siirtokuntien vaikutus näkyy kaupungissa edelleen.
Vuorijärvi (Ylöjärvi, Poikelus)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Jakaman–Kuusjärven alueeseen (35.341) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,9 metriä mpy.
Tōkyū-rautatiet

Historia

Tōkyū-rautatiet perustettiin vuonna 1922 nimellä Meguro–Kamata-rautatiet (jap. 目黒蒲田電鉄株式会社, Meguro–Kamata dentetsu kabushikigaisha). Alun perin se oli Tokion lounaispuolelle puutarhakaupunkia kehittäneen Den’entoshi-yhtiön tytäryritys, johon emoyritys kuitenkin yhdistettiin myöhemmin 1920-luvulla. Vuonna 1939 yrityksen nimeksi muutettiin Tokio–Jokohama-rautatiet (jap. 東京横浜電鉄, Tōkyō–Yokohama dentetsu), ja toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 siihen yhdistettiin Keikyū- ja Odakyū-rautatiet. Samalla yritys otti käyttöön nykyisen nimensä. Se sai haltuunsa myös Keiō-rautatiet vuonna 1944, mutta sodan päätyttyä nämä liitokset purettiin vuonna 1948.
Oikeasilmäkampelat

Taksonomia ja anatomia

Varhaisimmat oikeasilmäkampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluvien sukujen ja lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimo voidaan jakaa viiteen alaheimoon Eopsettinae, Hippoglossinae, Hippoglossoidinae, Lyopsettinae ja Pleuronectinae, jolloin sukuja heimossa on 23 ja lajeja noin 60. Nykyään alaheimot Paralichthodinae, Poecilopsettinae ja Rhombosoleinae luetaan omiksi heimoikseen, mutta jos ne luetaan kuuluvaksi oikeasilmäkampeloihin on heimossa 39 sukua ja noin 103 lajia.
Oikeasilmäkampelat ovat ovaalinmallisia ja litteähköjä kaloja. Suurimmat lajit voivat saavuttaa 3 metrin pituuden. Silmät sijaitsevat kalan oikealla kyljellä. Selkäevä ja peräevä ovat heimon lajeilla pitkät ja selkäevä ulottuu päähän. Pyrstöevä ei ole yhtyyt selkä- ja peräevien kanssa ja vatsaevät ovat symmetriset. Kylkiviiva on hyvin kehittynyt. Oikeasilmäkampeloiden suu on suuri ja hampaat melko kookkaat. Aikuisilta kaloilta puuttuu uimarakko. Heimon lajit kykenevät vaihtamaan väritystään pohjan mukaiseksi.

Levinneisyys ja elintavat

Oikeasilmäkampelalajeja tavataan Pohjoisesta jäämerestä, Atlantista, Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä. Suurin osa lajeista elää kylmissä tai lauhkeissa vesissä, mutta tunnetaan myös trooppisten vesien lajeja. Ne ovat pääasiassa mereisiä, mutta kykenevät selviämän myös murtovesissä ja toisinaan myös makeissa vesissä. Heimon kalat elävät lähellä pohjaa matalista vesistä aina yli 1 000 metrin syvyyteen. Oikeasilmäkampeloiden ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Monet heimon lajeista, kuten ruijanpallas (Hippoglossus hippoglossus), grönlanninpallas (Reinhardtius hippoglossoides), kampela (Platichthys flesus) ja mustaselkäkampela (Pseudopleuronectes americanus), ovat merkittäviä ruokakaloja.
Katri Ylander

Soolouran alku

Ylander solmi pian Idols-kisan päättymisen jälkeen levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa ja hänen debyyttialbuminsa julkaistiin 14. kesäkuuta 2006. Katri Ylander -niminen albumi ylitti kultalevyrajan lokakuussa 2006. Tällä hetkellä albumia on myyty yli 19 000 kappaletta. Ylanderin toinen albumi ilmestyi 31. lokakuuta 2007. Albumi oli nimeltään Kaikki nämä sanat, joka on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.  Albumin ensimmäinen single ”Valehdellaan” sai ensisoittonsa YleX Aamussa 21. elokuuta 2007. 
Vuonna 2008 Ylander oli mukana Pariisin kevään esittämällä Kesäkumi-kappaleella ”Mä haluun sua enemmän ku muut haluu” yhdessä Super Jannen kanssa. Samana vuonna hän vieraili myös Happoradio-yhtyeen Kaunis minä -albumin ”Nukahdistus”-kappaleella. Ylander julkaisi kolmannen albuminsa Valvojat 2. syyskuuta 2009. Albumin ensimmäinen single ”Maailman ihanin” oli ensisoitossa YleX:llä 18. toukokuuta 2009. 
Levy-yhtiö Sony Music kokosi Ylanderin siihen astisen uran julkaisemalla 8. kesäkuuta 2011 Maailman ihanimmat -nimisen kokoelman, joka sisälsi huhtikuussa 2011 singlenä julkaistun ”Irrallaan” -nimisen kappaleen.

Katri Ylander & Yksinäinen yhtye

Ylander jäi keikkatauolle kevättalvella 2010 miettiäkseen uransa seuraavaa siirtoa. Ylander ja hänen silloinen muusikkomiehensä Matti Salovaara alkoivat yhdessä työstämään uutta muusiikkia, jonka he päättivät julkaista Katri Ylander & Yksinäinen yhtye -nimellä erottaakseen projektin Ylanderin soolourasta. Ylander solmi uuden levytyssopimuksen Suomen Musiikki -yhtiön kanssa, joka julkaisi yhtyeen albumin Uusi maa 13. syyskuuta 2013. Albumin ensimmäinen single ”Naamiot” julkaistiin 19. huhtikuuta.
Yhtye keikkali muutaman vuoden ajan. Yhtyeen toiminta kuitenkin hiipui, ja Ylander ja Salovaara erosivat. Yhtyeen toiminnan hiivuttua Ylander keikkaili satunnaisesti yksin sekä vieraillen muiden artistien, erityisesti Kimmo Härmän konserteissa.

Uusi tuleminen

Ylander ilmoitti lokakuussa 2018 julkaisevansa 30. marraskuuta uuden singlen ”Sinä pärjäät” Suomen Musiikilla. Hän kertoi myöhemmin aloitteen uudelle musiikille tulleen levy-yhtiön Kari Hynniseltä.

Taustaa

Ylander unelmoi jo pienenä laulajan urasta. Hän on osallistunut erilaisiin kykyjenetsintäkilpailuihin, muun muassa Golden Starsiin (pääsi 12 parhaan joukkoon) ja Ponnahdus Pinnalle -kisaan (Sanna-Kaisa Heinosen kanssa muodostamansa duon, Predatorin, voimin kolmossijalle).
Helsingissä asuvalla Ylanderilla on ravintola- ja palvelualan koulutus tarjoilijana. Aiemmin hän on työskennellyt tarjoilijana ravintolassa ja kahvilassa.
Bangor (Wales)

Maantiede

Bangor sijaitsee Walesin luoteisosassa. Se on Angleseyn saaren muusta Walesista erottavan kapean Menainsalmen rannalla. Kaupungin pinta-ala on 6,49 neliökilometriä.
Monien brittiläisten rannikkokaupunkien tapaan Bangorissakin on pitkä laituri, joka on iltakävelyiden ja seuraelämän keskus. Tämä 472 metriä pitkä rakennelma oli romahtamaisillaan ja aiottiin purkaa vuonna 1974, mutta kaupunkilaisten vaatimusten ja anteliaiden rahankeräysten takia se säilytettiin ja kunnostettiin.
Kaupungin itäreunalla on Penrhynin satama, joka oli merkittävä kattolaattojen vientisatama siihen aikaan, kun monien kaupunkitalojen katot ympäri maailmaa katettiin walesilaisella saviliuskeella.

Historia

Kaupungin historia alkaa Bangorin luostarin rakentamisesta 500-luvun alkupuolella. Nimi Bangor tulee kymrinkielisestä paaluvarustusta tarkoittavasta sanasta; luostarin paikalla lienee ollut aiemmin jonkinlainen suojapaikka lähiseudun asukkaille. Luostarin ja kirkon perusti pyhä Deiniol, ja se oli kelttikristillisyyden keskuspaikkoja.
Luostarin paikalle rakennettiin 1100–1200-luvuilla Deinoille omistettu katedraali. Sitä on muokattu vuosisatojen kuluessa, eikä siinä sen nykyisessä muodossa näy jälkiä kaikkein vanhimmista rakenteista. Katedraalia vauroittivat normannit, Englannin kuningas Juhana Maaton ja 1400-luvun alussa walesilainen kapinajohtaja Owain Glyndŵr.
Bangorin valtuusto perustettiin kuninkaallisella määräyksellä vuonna 1883. Suurin osa kunnallisista vastuista siirrettiin vuonna 1974 Arfonin hallintopiirille, mutta samana vuonna Bangor sai kuningatar Elisabet II:lta kaupunginoikeudet.

Väestö

Bangorissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 16 358 asukasta. Väestöstä 39,7 prosentilla oli kymri-identiteetti. Brittiläiseksi itsensä koki 18,8 prosenttia ja englantilaiseksi 16,9 prosenttia väestöstä.
Bangorin asukkaista 36,4 prosenttia osasi vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan puhua kymrin kieltä. Puhua, kirjoittaa ja lukea osasi 28,0 prosenttia bangorilaisista. Kymrin kieltä ei osannut 51,0 prosenttia väestöstä.
Kristittyjä bangorilaisista oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 47,8 prosenttia bangorilaisista. Muslimien osuus oli 4,8 prosenttia, ja muiden uskontojen osuus 2,0 prosenttia. Uskonnottomia oli 38,0 prosenttia väestöstä.
Bougounin piiri

Bougounin piiri (ransk. Cercle de Bougouni) on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 20 028 neliökilometriä. Asukkaita on 459 500 henkeä.
Bougounin piiri rajoittuu pohjoisessa Koulikoron alueeseen, idässä Sikasson ja Kolondiéban piireihin, etelässä Norsunluurannikkooon ja lännessä Yanfolilan piiriin.
Piiriin kuuluu Bougounin kaupunki sekä 25 maalaiskuntaa: Bladié-Tièmala, Danou, Débélin, Défina, Dogo, Domba, Faradiélé, Faragouaran, Garalo, Keleya, Kokélé, Kola, Koumantou, Kouroulamini, Méridiéla, Ouroun, Sanso, Sibirila, Sido, Syen Toula, Tiémala-Banimonotié, Wola, Yinindougou, Yiridougou ja Zantiébougou. Kyliä on yhteensä 482. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, soninkeja, mandinkoja, dogoneja ja bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Maatalous on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, kullanhuudontaa ja käsityöammatteja.
Awamiliitto

Awamiliitto   (bengaliksi বাংলাদেশ আওয়ামী লীগ ) on suurempi Bangladeshin kahdesta suuresta puolueesta. Vuoden 2008 parlamenttivaaleissa se sai 49 prosenttia äänistä ja 230 paikkaa kolmestasadasta. Puolueen puheenjohtaja Sheikh Hasina on ollut maan pääministeri vuodesta 2009.
Vuoden 2018 vaaleissa Awamiliitto varmisti itselleen kolmannen hallituskauden.
Awamiliitto perustettiin vuonna 1949, ja sen tavoitteena oli ajaa Itä-Pakistanin itsenäisyyttä. Vuonna 1970 Sheikh Mujibur Rahmanin johtama puolue sai vaaleissa murskavoiton. Länsi-Pakistan ei tunnustanut lopputulosta, syntyi mellakoita, ja Awamiliitto julisti Itä-Pakistanin, nykyisen Bangladeshin, itseänäiseksi. Rahmanista tuli vuonna 1972 pääministeri ja vuonna 1975 presidentti.
Clayhills

Clayhills on skotlantilainen aatelissuku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet myös Venäjällä, Baltiassa ja Suomessa.
Andrew Clayhills toimi uskonpuhdistuksen ajan pappina Jedburghissa vuodesta 1586 ja Morebattlessa, lähellä Kelsoa vuosina 1593–1598. sekä myöhemmin Monifiethissä, lähellä Dundeetä.
Vuonna 1617 kauppias Andrew Clayhills, mahdollisesti edellisen poika, toimi laivanvarustajana Dundeessa Skotlannissa, tuoden maahan mm. tervaa Helsingøristä. Robert Clayhills of Baldovie sai vuonna 1615 Invergowrien paronin arvon.Hänen jäkeläisensä omistivat maata Invergowrien kylässä Dundeen naapurissa.
Britannian aatelistossa suvun päärin arvoa kantaa nyt David Clayhills-Henderson.

Baltia ja Suomi

Thomas Clayhills of Baldovie saapui Riikaan noin vuonna 1639. Hänen kolme poikaansa muuttivat Tallinnaan.
Pojista Johan Thomasinpoika Clayhills nai von Drentelnin aatelissukuun kuuluvan Gertrautin ja peri appensa vuonna 1633 perustetun kauppahuoneen. Johan Thomasinpoika Clayhills ja hänen vaimonsa kuolivat Tallinnassa ruttoon vuonna 1710 ja haudattiin molemmat samana päivänä Pyhän Olavin kirkkoon. 
Kauppahuone siirtyi Johanin pojalle Thomas Clayhillsille, Tallinnan pormestarille. Hänen poikansa Hermann Johann Clayhills (1719–1770) nimesi kauppahuoneen uudestaan nimelle Thomas Clayhills and Son. Tallinnan vanhin kauppahuone toimi tällä nimellä vuoteen 1940 saakka.
Suomessa Clayhillsin suku hallitsi yhteensä viiden sukupolven ajan Kymenkartanon kartanoa nykyisen Kotkan alueella. Thomas Clayhillsin veli, Carl Johaninpoika Clayhills asui Viipurissa, mutta muutti suuren Pohjan sodan jälkeen Haminaan. Vuonna 1738 hän sai Kymenkartanon haltuunsa panttina maksamattomista veloista. Hän omisti myös sahan Kymijoen varrella ja perusti yhdessä Jacob Johan Teschen kanssa Helsingin Vanhaankaupunkiin vesisahan vuonna 1734. 
Hänen poikaansa, vuonna 1740 syntynyt Niklas Clayhills opiskeli Turun ja Uppsalan yliopistoissa. Vuonna 1791 hänet "introdusoitiin" Viipurin ritarihuoneeseen vanhan skotlantilaisen aatelissuvun jäsenenä. Hänen poikansa kollegiasessori Anton Nikolajevitš Klaigils (Clayhills) toimi Kymenkartanon maakomissaarina eli kruununvoutina.
Floyd Lawrence Begin

Floyd Lawrence Begin (5. helmikuuta 1902 Cleveland, Ohio – 26. huhtikuuta 1977) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 31. heinäkuuta 1927 ja nimitettiin Clevelandin vihkipiispaksi sekä Salan titulaaripiispaksi 22. maaliskuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Francis Hoban, jota avustivat James Augustine McFadden ja Joseph Thomas McGucken.  
27. tammikuuta 1962 Begin sai nimityksen Oaklandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. huhtikuuta. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Risto Koivisto

Risto Koivisto oli Pirkkalan kunnanjohtaja ja Pirkanmaan maakuntahallituksen puheenjohtaja vuoteen 2009 saakka. Häntä seurasi kunnan johtajana pormestariksi valittu Antero Saksala. Koiviston poika on Jyväskylän apulaiskaupunginjohtaja (vuodesta 2015 kaupunginjohtaja) Timo Koivisto.
Prince (automerkki)

Prince tai PMC on vuosina 1952–1967 valmistettu japanilainen automerkki, joka yhdistettiin vuonna 1966 Nissaniin. Ensimmäinen valmistettu auto oli 1952 valmistunut sähköauto. Vuonna 1955 yhtiön nimi muutettiin Princeksi Japanin kruununprinssi Akihiton kunniaksi. 
Yhtiön alkuperäinen nimi oli Tachikawa Aircraft Company ja se valmisti kuuluisia Zero-hävittäjäkoneita. Sodan jälkeen tehdas aloitti autojen valmistuksen. Prince-merkki saatettiin lyhentää PMC:ksi, joka tulee tehtaan englanninkielisestä nimestä Prince Motor Company. 
Nissan osti Prince Motor Companyn vuonna 1966. Prince-autojen valmistus jatkui vuoteen 1967, jonka jälkeen entisten Prince-autojen merkki muuttui Nissaniksi.

Suomessa nimellä PMC

Isoa Prince Gloria -automallia tuotiin Suomeen huhtikuusta 1965 alkaen nimellä PMC Gloria 6. Auto oli rekisteröity kuudelle. Siinä oli 1 988 cm³ kuusisylinterinen rivimoottori. Gloria 6:n numero 6 tarkoittaa sylinterien määrää. Toinen Suomeen samoihin aikoihin tuotu Prince-automalli oli viidelle hengelle rekisteröity PMC Skyline 1500.
L’amorino

Juoni

Vanhassa palatsissa asuva tyttö saa lahjaksi rakkautta tuovan amoriinipatsaan. Kun paikalle ilmestyy ruma ja vastenmielinen sulhanen, hän heittää sen vihoissaan alas parvekkeelta. Patsas osuu ohikulkevaan upseeriin, joka kutsutaan palatsiin saamaan hoitoa kunnes vamma on parantunut. Tytön ja komean upseerin välille syntyy rakkaussuhde, joka johtaa avioliittoon.

Tuotanto

Roomalaisen Cinesin tuottama L’amorino esittää toisen puolen historiallisista elokuvistaan ja melodraamoistaan tunnetusta Mario Caserinista. Se on harmiton pikku komedia, joka etenee kepeästi laukaten viehättävässä palatsiympäristössä. Elokuva on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa.
CityJet

CityJet (IATA: WX, ICAO: BCY, kutsukoodi: CITY-IRELAND) on Dublinissa, Irlannissa kotipaikkaansa pitävä lentoyhtiö, joka operoi Euroopan sisäistä lentoliikennettä. CityJet oli Air Francen tytäryhtiö maaliskuuhun 2014 asti. Lentoyhtiön päätukikohta sijaitsee Dublinin lentoasemalla, kun taas toinen tukikohta on Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema Pariisissa. Vuonna 2004 CityJet kuljetti 1,1 miljoonaa matkustajaa. Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto on palkinnut CityJetin kauden 2008/9 toiseksi parhaana lentoyhtiönä sekä kauden 2007/8 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä.

Historia

Lentoyhtiö perustettiin virallisesti 28. syyskuuta 1992, ja lentotoiminnan se aloitti 12. tammikuuta 1994. Yhtiön perusti Pat Byrne, ja aluksi se lensi London City Airportin ja Dublinin välistä liikennettä Virgin Atlantic Airwaysin alaisuudessa. Vuonna 1997 yhtiö aloitti reitin liikennöinnin omissa nimissään. Näihin aikoihin alkoi yhteistyö Air Francen kanssa Pariisin ja London Cityn välillä.
Air France omisti CityJetin ja sen belgialaisen tytäryhtiön VLM Airlinesin mutta myi yritykset vuonna 2014 saksalaiselle Intro Aviationille. Intro Aviation ilmoitti käynnistävänsä lentoyhtiön laivaston modernisoinnin, jossa vanhat Avro RJ85 -koneet korvataan joko Suhoi Superjet 100- tai Airbus A220 -koneilla. Se muutti myös VLM:n itsenäiseksi wet lease -liiketoimintaa harjoittavaksi yhtiöksi.
VLM on myöhemmin myyty nykyiselle johdolle. Intro on ilmoittanut myyvänsä yhtiön ja neuvottelut ovat edenneet uuden rahoittajan kanssa. CityJet ilmoitti ostavansa suomalaisen lentoyhtiön Blue1:n SAS:ltä lokakuussa 2015. Samalla SAS ilmoitti, että CityJet on voittanut 8+6 koneen sopimuksen SAS:n kanssa kolmen vuoden + optioiden kanssa. Uudet Bombardier CRJ-900NG -koneet aloittivat liikenteen 27. maaliskuuta 2016. CityJet on myös tilannut 15 Sukhoi Superjet SSJ-100 -konetta korvaamaan ikääntyneet RJ-85-koneensa.
NIGCOMSAT 1

NIGCOMSAT 1 on 13. toukokuuta 2007 laukaistu nigerialainen tietoliikennesatelliitti.
Nigeria tilasi tietoliikennesatelliitin joulukuussa 2004 Kiinan kansantasavallasta (China Aerospace Corporation). NIGCOMSAT-akronyymi tulee sanoista Nigerian Communication Satellite. Satelliitti perustuu kiinalaiseen DFH-4-tietoliikennesatelliittirunkoon. Siinä neljä C-kaistan, 18 Ku-kaistan, neljä Ka-kaistan ja kaksi L-kaistan transponderia. Operaattori on NASRDA. Satelliitin toiminta-aika on 15 vuotta. Se painaa 5 150 kg. Sen kiertorata on geostationaarinen kiertorata.
12.11.2008 satelliitti menetti sähkötehonsa aikana, jolloin se oli maan varjossa. Täten se tuli pysyvästi toimintakyvyttömäksi ja se pudotettiin ilmakehään tai siirrettiin hautausmaaradalle.  Satelliitin toimitussopimukseen kuuluu korvaava satelliitti tällaisen ennenaikaisen vian vuoksi. Nigeria Communication Satellite -yrityksen toimitusjohtaja Alhaji Tima Ahmed Rufai ilmoitti helmikuun alussa 2009, että kiinalainen China Great Wall Corporation Limited laukaisisi vuoden 2010 alussa NIGCOMSAT-1:n korvaavan satelliitin, jolla oli myös vakuutus Lead Insurance -yhtiöltä. Korvaava NigComSat-1R laukaistaan vuonna 2011. Satelliitin tarkoitus on kehittää puhelin- ja internetyhteyksiä Nigeriassa. Samaan aikaan länsimainen "hyväntekeväisyyshanke" OB3 pyrkii samaan tavoitteeseen.
Tavoitteena on rakentaa NigComSat 2 ja 3 tietoliikennesatelliitit.
Nigeria on ilmaissut, että nykyisin se maksaa 450 miljoonaa dollaria vuosittain länsimaisille satelliittioperaattoreille satelliittitietoliikenneyhteyksistä. Nigeriassa uskotaan, että oma tietoliikennesatelliitti voi uudistaan maan taloutta merkittävästi.
Ga-Adangbet

Ga-Adangbet on etninen ryhmä, joka elää etupäässä Ghanassa Accraa ympäröivillä tasangoilla. Länsiosien asukkaita kutsutaan nimellä gat itäosien adangbet. Molempien ryhmien kielet ovat kehittyneet samasta kantakielestä, mutta nykyisin niiden puhujat eivät suoraan ymmärrä toisiaan. Gan puhujia arvioitiin vuonna 2004 olevan noin 600 000, adangben puhujia vuonna 2006 vain 2200, joista suurin osa Togon puolella.
Ryhmän alkuperästä on ristiriitaisia käsityksiä: heidän on sanottu tulleen nykyisille asuinsijoilleen joko Accran itäpuolelta tai Länsi-Afrikan rannikolta. Nykyisillä asuinsijoillaan he ovat ilmeisesti asuneet ainakin 1200-luvulta asti.
Arkeologisten löytöjen valossa gat näyttävät olleen hirssinviljelijöitä, mutta nykyisin he asuvat vanhoissa kalastajakylissä. Ghanan pääkaupunki Accra on noussut ga-asutuksen keskelle, mutta perinteinen kulttuuri kylissä on silti säilynyt.
Gaiden modernia perinnettä ovat erityiset ruumisarkut, jotka muotoillaan vainajan harrastusten ja mieltymysten mukaan. Arkku voi olla auton, urheilujalkineen tai vaikka lempijuomapullon muotoinen. Perinne on alkanut 1900-luvun loppupuolella.