google/wiki40b huggingface dataset:
Hanhisuo (suo Urjalassa)

Hanhisuo on suo Urjalassa, lähellä saman nimistä kulmakuntaa ja rautatieasemaa. Hanhisuolla on turvetuotantoa ja siellä on aikaisemmin ollut turverata. Turvesuon pinta-ala on 90,4 ha, josta tuotannossa 80,4 ha. Maapohjan omistaa Finsilva Oyj, joka vuokraili sitä turvetuotantoon Hanhisuon kasvuturve Keskimaa Oy:lle. Vuonna 2014 omistaja vaihtui Vapoksi.

Historia

Hanhisuolle perustettiin vuonna 1919 Oy Hanhisuon turvepehku- ja polttoturvetehdas. Yhtiön perusti ja rakensi Konepaja Lokomo Tampereelta. Turvetuotannon aloittamiseen vaikutti  1. maailmansodanaikainen pula hiilestä sekä tarve käyttää pehkua kotieläinten kuivikkeena ja talojen lämmöneristeenä, joilla oli suuri menekki siihen aikaan. Suo työllisti kausiluonteisesti parhaimmillaan 200 henkilöä. Turpeen kaivaminen suosta oli alussa lapiotyötä. 
Suolta oli rakennettu rautatieasemalle kapea 600 millimetrin rata ja siihen kuusi pientä vaunua, joilla hevoset vetivät turpeen asemalle. Myöhemmin hevoset yritettiin korvata veturilla, joka kuitenkin rikkoutui usein. Asemalla sijainnut turvepehkutehdas oli kaksikerroksinen ja siinä oli vaijerirata, jolla suolta tuodut täydet kuormat nostettiin tehtaan sisäpuolelle. Tehtaan sisällä oli turvemylly, paalauskone ja prässi, joilla raakaturve jalostettiin valmiiksi tuotteiksi ja siirrettiin lopuksi junanvaunuihin. Turvepehkupaalit olit sidottu rautalangoilla ja rimoilla, joita mahtui yhteen junan avovaunuun 200 kpl.
Suolla oli 1930-luvulla Anper merkkinen polttoturvekone, jolla märkä turve puristettiin paloiteltavaksi ja sen jälkeen kuivattiin suon pinnalla priketiksi. Vaunuilla kuivattu priketti siirrettin asemalle ja kuormattiin varovasti käsin junaan.
Turverata suljettiin 1950-luvulla. Radalla oli koekäytössä vuodesta 1945 Windhoff 647/1940, 0-4-0dm merkkinen veturi. Käytön jälkeen se oli varastoituna Jokioisten museorautatien kapearaidemuseossa vuodesta 1983 syyskuuhun 1998, jolloin se myytiin Saksalaiseen museoon.
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1928

Mestarijoukkue

Sportin joukkue: Karl-Richard Idlane, Harald Kaare, Friedrich Karm, Ferdinand Laurberg, Heinrich Paal, Villem Raie, Ilmar Reintam, Herbert Seegner, Karl-Rudolf Silberg, Evald Tipner, Artur Uuetoa.
Joseph Pennell

Joseph Pennell (4. kesäkuuta 1857 – 23. huhtikuuta 1926) oli yhdysvaltalainen taiteilija ja kirjailija. Pennell syntyi Philadelphiassa, mutta kuten läheinen ystävänsä James McNeill Whistler matkusti myöhemmin Eurooppaan ja asettui Lontooseen. Pennell julkaisi lukuisia kirjoja (monet niistä yhteistyössä vaimonsa Elizabeth Robins Pennellin kanssa), mutta hänen ominta alaansa oli taidegrafiikka, erityisesti etsaukset ja litografiat, ja hänet tunnettiin arvostettuna kuvittajana. Pennellien läheinen suhde Whistleriin johti taiteilijan elämäkerran kirjoittamiseen vuonna 1906.
Namika Lahti

Historia

Seura perustettiin vuonna 1898 Viipurissa, ja Lahteen se siirtyi vuonna 1947. Vuonna 1948 nimeksi vaihtui Lahden NMKY. Seuran koripallotoiminta alkoi vuonna 1950, ja mestaruussarjaan se nousi vuonna 1957. Joukkue pelasi pääsarjassa yhtäjaksoisesti vuoteen 1967, ja parhaimmillaan sen sijoitus oli neljäs.
Lahden NMKY voitti Suomen cupin vuonna 1989 pelatessaan vielä ensimmäisessä divisioonassa. Mestaruussarjaan se palasi vuonna 1990. Vuosina 1994 ja 1995 se sijoittui viidenneksi, kunnes kaudella 1995–1996 se ylsi ensimmäisen kerran mitaleille saadessaan hopeaa. Seuraavien kausien sijoitukset olivat kuudes, kuudes ja viides, ja kaudella 1999–2000 se voitti Suomen mestaruuden.
Kaudella 2000–2001 joukkue voitti pronssia SM-sarjassa ja Suomen cup-mestaruuden. Seuraavalla kaudella se sai SM-hopeaa. Kausi 2002–2003 oli loukkaantumisten vuoksi vaikea, ja joukkue säilytti SM-sarjapaikkansa vasta karsintasarjan kautta. Kaudella 2003–2004 se voitti jälleen SM-hopeaa hävittyään loppuotteluissa Kouvoille.
Kaudella 2004–2005 Lahden NMKY putosi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella hävittyään Joensuun Katajalle. Kaudella 2005–2006 se hävisi pronssiottelussa Espoon Hongalle. Kaudella 2006–2007 joukkue voitti SM-hopeaa Espoon Hongan oltua ratkaisuotteluissa jälleen parempi.
Lahden NMKY aloitti pyörätuolikoripallotoiminnan vuonna 1989. Seuran edustusjoukkue pelaa Pyörätuolikoripallon SM-sarjassa.
Kaudesta 2012-2013 alkaen Lahden NMKY keskittyi edustuskoripalloon ja pyörätuolikoripalloon. Lahden NMKY haettiin talousongelmien vuoksi konkurssiin kesällä 2015, ja seuran edustusjoukkue luopui Korisliigapaikastaan. Velkaa yhdistykselle oli kertynyt noin 400 000 euroa. Juniori- sekä harrastekoripallotoimintaa Lahdessa jatkoi keväällä 2012 perustettu Namika Lahti Juniorit ry. Lahden NMKY:n konkurssin jälkeen Lahteen perustettiin uusi edustuskoripalloseura Lahti Basketball. Kesällä 2017 myös Namika Lahti Juniorien toiminta siirtyi Lahti Basketball -brändin alle.
Karakteristinen polynomi

Karakteristinen polynomi on neliömatriiseihin liittyvä käsite. Tämä polynomi sisältää useita matriisiin liittyviä ominaisuuksia, huomattavampina matriisin ominaisarvot, determinantti sekä jälki.

Lähtökohta

Annetulle neliömatriisille  on löydettävä polynomi, jonka juuret ovat :n ominaisarvot.
Şəkin piirikunta

Şəkin piirikunta (azeriksi Şəki rayonu, ven. Шеки́нский райо́н, Šekinski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 432,75 neliökilometriä. Asukkaita on 171 800 henkeä (vuonna 2010).
Şəkin piiri sijaitsee Azerbaidžanin luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Venäjään kuuluvaan Dagestaniin, idässä Oğuzin ja Qəbələn, etelässä Ağdaşin ja Yevlaxin sekä lännessä Qaxin piirikuntiin.
Piirin keskus on Şəkin kaupunki. Toinen suurempi keskus on Turanin taajama. Kuntia on yhteensä 66 ja kyliä 69. Kaupunkiväestön osuus on 38,2 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 95,5 % on azereja ja 4,2 % lezgejä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut silkin, viljan, tupakan, vihannesten ja rehukasvien viljelyyn sekä karjanhoitoon.
Risto Kala

Risto Antero Kala (s. 24. heinäkuuta 1941 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Koripalloilijana

Risto Kala kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen, joka Genevessä pelattujen karsintojen kautta selvitti tiensä Tokion 1964 olympialaisiin. Kisoissa Suomi voitti yhdeksästä pelistä neljä ja sijoittui 11:nneksi. Sen jälkeen Suomi ei ole koripalloa olympiakisoissa pelannut.
Kala pelasi 1960-luvulla 38 maaottelua ja voitti PM-kultaa 1962. Panttereiden riveissä 187-senttinen Kala voitti SM-kultaa 1959 ja oli SM-sarjan paras korintekijä kaudella 1968–1969. Myös hänen veljensä Juhani Kala on pelannut maajoukkueessa ja Panttereissa. Koripallouraansa Risto Kala on jatkanut senioritasolla ja saavutti senioreiden MM-pronssia 2001. Jalkapallossa hän voitti nuorten Suomen mestaruuden 1959 edustaen Helsingin Jalkapalloklubia.
Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.

Lääkärinä

Risto Kala on lääketieteen ja kirurgian tohtori ja on työskennellyt sisätautien ja sydäntautien erikoislääkärinä, dosenttina ja Marian sairaalan ylilääkärinä. Hän väitteli tohtoriksi 1972. Väitöskirjan nimi oli "Venous plasma angiotensin II in man. Diurnal variation and response to various postural stimuli and exercise". Kala on toiminut Suomen Urheilulääkäriyhdistyksen sihteerinä 1970–1973 ja puheenjohtajana 1973–1976, koripallomaajoukkueen lääkärinä ja Suomen Olympiakomitean lääketieteellisen valiokunnan jäsenenä. Vuonna 2006 hänet kutsuttiin Suomen Kardiologisen Seuran kunniajäseneksi.
Takahashi Takeda

Takahashi Takeda on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hahmo teki ensiesiintymisensä Mortal Kombat X -pelissä.

Taustaa

Takahashi Takeda on Kenshiin poika. Takedan äidin kuoltua hänen ollessa nuori, Kenshi ohjasi Scorpionin kouluttamaan Takedaa Shirai Ryu -klaanin apulaisena ja opettamaan tälle taistelutaitoja valmistautumaan äitinsä murhaajia Red Dragon -klaania vastaan. Takeda omaa samat telepaattiset kyvyt kuin isänsä. Takeda oli aluksi vihainen isälleen saatuaan tietää totuuden mutta leppyi myöhemmin. Takeda liittyi myöhemmin Cassien johtamaan tiimiin. Takedalla oli myös suhde Jaxin tyttäreen Jacquihin.
Briquet griffon vendéen

Ulkonäkö

Briquet griffon vendéen on keskikokoinen neliömäinen ja vankka metsästyskoira. Pää on melko lyhyt mutta ei suippo. Huulet tiiviit ja kirsu musta ja komeat viikset.
FS Redoutable (1876)

Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1872. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1876 ja se otettiin palvelukseen 8. helmikuuta 1879.

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 9. maaliskuuta 1910 ja se myytiin 17. elokuuta 1912. Alus romutettiin Saigonissa vielä samana vuonna.
Pain of Salvation

Historia

Daniel Gildenlöw perusti Pain of Salvationin 11-vuotiaana vuonna 1984. Silloin yhtye tunnettiin nimellä Reality. Vuonna 1991 yhtyeen nimeksi muutettiin Pain of Salvation. Tällöin yhtyeeseen kuului laulaja ja kitaristi Daniel Gildenlöw, kitaristi Daniel Magdic, rumpali Johan Langell ja basisti Gustaf Hielm. Marraskuussa 1994 Danielin pikkuveli, tuolloin vasta 16-vuotias Kristoffer Gildenlöw otti basistin paikan itselleen ja Gustaf Hielm sai lähteä. Kaksi vuotta myöhemmin he ottivat vielä viidennen jäsenen, kosketinsoittaja Fredrik Hermanssonin.
Debyyttialbumi Entropia äänitettiin Roasting House -studiolla Malmössä ja julkaistiin vuonna 1997. Albumi sai kehut hyvästä kokonaisuudestaan.
Tammikuussa 1998 Daniel Magdic lähti yhtyeestä ja häntä korvaamaan tuli kitaristi Johan Hallgren.
Alkuvuodesta 1998 yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa One Hour by the Concrete Lake.
Pari kuukautta tästä heidän ensimmäinen albuminsa Entropia julkaistiin maailmanlaajuisesti.
Keväällä 1999 Pain Of Salvation aloitti ensimmäisen Euroopan-kiertueensa brittiläisen Thresholdin ja italialaisen Eldritchin kanssa. He soittivat muun muassa Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Hollannissa, Belgiassa ja Sveitsissä.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa The Perfect Element pt. I. Albumin kappaleesta "Ashes" tehtiin myös musiikkivideo. Syyskuussa 2000 yhtye lähti keikkailemaan areenoille. Kiertueen loppupuolella Daniel Gildenlöw katkaisi kaksi sormeaan ja viimeiset keikat piti viedä loppuun vain yhden kitaran voimin.
Neljäs pitkäsoitto Remedy Lane äänitettiin Roasting House studiolla Malmössä syksyllä 2001.
Keväällä 2002 Pain Of Salvation esiintyi yhdysvaltalaisen Dream Theater -yhtyeen kanssa.
Yhtye julkaisi 12:5 -nimisen akustisen livetaltioinnin. Albumi tuli ulos vuonna 2004 ja sisälsi kolme osaa: "Book I: Genesis", "Book II: Genesister" ja "Book III: Genesinister". Samana vuonna yhtye julkaisi moniulotteisen albumin Be, jossa käytettiin hyväksi sinfoniaorkesteria. Se sai faneilta ristiriitaisen vastaanoton.
Huhtikuussa 2005 julkaistiin Be-albumin DVD. Se on liveversio ja kuvattu ja äänitetty yhtyeen kotikaupungissa Eskilstunassa. DVD pohjautuu samaiseen ideaan kuin albumi.
Tammikuussa 2007 bändi julkaisi Scarsick nimisen pitkäsoiton, joka oli samalla jatkoa aikaisemmin ilmestyneelle The Perfect Element pt. I levylle.
Huhtikuussa 2007 yhtye ilmoitti kotisivuillaan rumpali Johan Langellin lähtevän yhtyeestä meneillään olevan kiertueen jälkeen.
Tony Leondis

Anthony "Tony" Leondis (s. 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Finn Wolfhard

Muuta

Finn Wolfhard on indierock-bändissä nimeltä Calpurnia. Wolfhard on myös tehnyt vaatteita yhteistyössä Pull&Bear :in kanssa.
Óscar Valdez

Amatööriura

Amatöörinä Valdez otteli menestyksekkäästi useissa mestaruuskilpailuissa kuten AIBA nuorten nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 joissa voitti kultaa. Vuoden 2009 Vuoden 2009 AIBA maailmanmestaruuskilpailuissa Valdez päätyi pronssille. Vuoden 2010 2010 Keski-Amerikan ja Karibian kilpailuissa Valdez voitti kultaa. Vuonna 2011 käydyissä Pan Amerikan kilpailuissa Valdez otteli kääpiösarjassa sijoittuen hopealle.

Ammattiura

Valdez siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2012. Uran ensimmäiset ottelut olivat tuntemattomia vastustajia vastaan mutta vuonna 2016 Valdez kohtasi Evgeny Gradovichin voittaen tämän teknisellä tyrmäyksellä neljännessä erässä. Tämän jälkeen Valdez otteli Matias Carlos Adrian Ruedaa vastaan väliaikaisesta WBO liiton mestaruudesta voittaen tämän toisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Valdez varmisti WBO liiton mestaruuden voittamalla Hiroshige Osawan teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä.
Ritva Ahonen

Ritva Liisa Ahonen-Mäkelä (22. syyskuuta 1928 Viipuri – 9. toukokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija ja näyttelijä. Hän oli Helsingin yliopiston kunniatohtori.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Ahosen vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Uuno Ahonen ja Martta Häsä ja puoliso vuodesta 1962 näyttelijä Risto Mäkelä (1924–1992). Ahonen tuli ylioppilaaksi 1947 ja valmistui logonomiksi 1951, filosofian kandidaatiksi 1952 ja filosofian maisteriksi 1957. Hän toimi Teatterikorkeakoulun puheilmaisun opettajana 1954–1957 ja Helsingin yliopiston puheilmaisun lehtorina 1957–1993. 
Ahonen oli mukana kymmenissä Suomen Kansallisteatterin tuotannoissa, vieraili ohjaajana Lilla Teaternissa ja näytteli 1980- ja 1990-luvuilla Raivoisat Ruusut -teatterin produktioissa. Näyttelijänä hänen viimeisiä töitään olivat roolit Orvokki Aution Pesärikossa ja TV 1:n Venny-sarja.
Ahoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1980 ja hän sai Kirkon kulttuuripalkinnon vuonna 1992.
Verilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lampi on osa Verilamminharjun suppakokonaisuutta. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113 metriä mpy. Lammesta on kaivettu oja Alajokeen.
Unohtumattomat (Irwin Goodman)

Unohtumattomat on vuonna 1979 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.
Fjodor Šaljapin

Fjodor Šaljapin (kyrill. ven. Фёдор Шаляпин, 13. helmikuuta (vanhaa lukua 1. helmikuuta) 1873 Kazan – 12. huhtikuuta 1938 Pariisi) oli venäläinen bassolaulaja ja oopperatähti. Fjodor Šaljapin muistetaan karismansa ja upean bassoäänensä lisäksi taiteenalansa merkittävänä uudistajana.
Šaljapin syntyi Kazanissa Venäjällä talonpoikaisperheeseen. Huolimatta ankeasta lapsuudesta ja vähäisestä koulutuksesta hänen uransa laulajana lähti nousuun jo nuorena.
Debytoituaan Tbilisissä hän muutti vuonna 1894 Pietariin (Mariinski-teatteriin) ja sittemmin Moskovaan. Vuosina 1899–1914 hän lauloi Bolšoi-teatterissa. 
Šaljapinin kuulusin rooli oli Modest Musorgskin oopperan Boris Godunov pääosa, mutta hänet muistetaan myös Nikolai Rimski-Korsakovin  Iivana Julmasta sekä Charles Gounod’n Faustista ja Jules Massenet’n Don Quichottesta. Vuonna 1933 hän esiintyi äänielokuvassa Don Quijote, jonka ohjasi itävaltalainen ohjaaja G. W. Pabst. Elokuva näyteltiin kolmella kielellä, ranskaksi, saksaksi ja englanniksi. Englannin- ja rankankielinen versio ovat tunnetuimpia, ja ne julkaistiin DVD:llä vuonna 2006. Elokuva perustuu Miguel de Cervantesin romaaniin Don Quijote, ja laulut sävelsi Jacques Ibert.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Šaljapin oli bolševikkien suosiossa, mutta hän riitautui heidän kanssaan ja häntä alettiin pitää ”vastavallankumouksellisena”. Hän pakeni 1921 Suomeen. Matka jatkui Suomesta Ranskaan, jossa Šaljapin loi uran Pariisin oopperassa. Ulkomailla hän lauloi pääasiassa New Yorkin Metropolitanissa, Pariisiin Palais Garnier’ssa ja Milanon La Scalassa. Hänen kuuluisimpiin rooleihinsa kuuluivat muiden muassa muassa Boris Godunov, Don Quijote ja Faust. Oopperarooliensa lisäksi bassolaulaja levytti ahkerasti ja esiintyi kahdessa elokuvassa. Šaljapinin syntymäkaupunkiin on rakennettu mestarin nimeä kantava konserttihalli, jossa sijaitsee myös hänen elämästään kertova museo.
Suomalainen Ooppera onnistui saamaan Šaljapinin solistiksi Sevillan parturiin ja Faustiin marraskuussa 1935. Harjoituksissa Šaljapin ihastui oopperan nuoren pianistin soittoon, ja niin George de Godzinsky sai kiinnityksen säestäjäksi Šaljapinin Kaukoidän-kiertueelle 1935–1936.
Fjodor Šaljapin kuoli Pariisissa vuonna 1938 leukemiaan 65-vuotiaana. Hänen ruumiinsa tuotiin Moskovan Novodevitšin hautausmaalle vasta vuonna 1984.
Eugen von Knilling

Eugen Ritter von Knilling (1. elokuuta 1856 München – 20. lokakuuta 1927 München) oli saksalainen poliitikko (Bayerische Volkpartei, BVP) ja Baijerin pääministeri 1922–1924.
Knilling opiskeli lakia kotikaupungissaan Münchenissä. Vuosina 1912–1918 hän toimi opetusministerinä Baijerin kuningaskunnan hallituksessa. Weimarin tasavallan alkuaikoina hän oli Baijerin parlamentin jäsen. Hänestä tuli osavaltion pääministeri vuonna 1922.
Baijerissa elettiin tuolloin myrskyisiä aikoja. Kommunistit ajoivat osavaltion liittymistä mukaan maailmanvallankumoukseen, äärioikeisto halusi kaapata vallan itselleen, monarkistit ajoivat kuningashuoneen palauttamista ja itävaltalaismieliset halusivat liittää osavaltion Saksan sijasta Itävaltaan. Levottomuudet, väkivaltaisuudet ja poliittiset attentaatit saivat Knillingin julistamaan poikkeustilan ja nimittämään Gustav Ritter von Kahrin valtionkomissaariksi diktaattorin valtaoikeuksin. Kahr perusti kolmihenkisen osavaltiohallinnon, niin sanotun Baijerin triumviraatin.
Adolf Hitlerin johtama kansallissosialistinen puolue yritti kaapata vallan 1923. Hitlerin apuri Rudolf Hess piti Knillingiä vankina vähän aikaa tämän niin sanotun oluttupavallankaappauksen aikana. Natsien yritys kukistettiin, ja puolueen johto tuomittiin vankilaan. Knilling oli kuitenkin uupunut politiikkaan ja erosi pääministerin tehtävistä vuonna 1924.
Jimi Ochsenknecht

Jimi Blue Ochsenknecht (s. 27. joulukuuta 1991 München) on saksalainen näyttelijä ja pop-laulaja. Hän luokittelee musiikkinsa electro/hiphop/pop/danceksi. Häneltä on ilmestynyt kaksi albumia: Mission Blue 9. marraskuuta 2007 ja Sick Like That 31. lokakuuta 2008. Hänellä on yksi veli, (Wilson Gonzalez Ochsenknecht) ja pikkusisko (Cheyenne Ochsenknecht) (synt. 13.1.2000).
Leadership in Energy and Environmental Design

LEED (Leadership in Energy and Environmental Design) on yhdysvaltalainen vihreiden kiinteistöjen sertifiointijärjestelmä, jonka avulla pyritään vähentämään rakentamisen ja kiinteistöjen käytön aikaista ympäristökuormitusta. Järjestelmän on kehittänyt ja sitä ylläpitää U.S. Green Building Council (USGBC). LEED-sertifioinnissa riippumattoman osapuoli arvioi, onko rakennus, tila tai yhdyskunta suunniteltu ja rakennettu ympäristötehokkaasti. Sertifikaatin kriteereihin kuuluu mm. energiankulutuksen vähentäminen, tehokas vedenkäyttö, hiilidioksidipäästöjen vähentäminen, sisäilman laadunparannus ja kohteen sijainti.
Järjestelmä on ollut käytössä Yhdysvalloissa vuodesta 2000, ja sen käyttö on yleistynyt sen jälkeen yhä enemmän myös muissa maissa. LEED on luonteeltaan avoin ja läpinäkyvä järjestelmä, jonka sisällöstä vastaavat kaikki USGBC:n jäsenet, eli siihen liittyneet eri jäsenyritykset ja -organisaatiot.

Prosessikuvaus

Green Building Certification Institute (GBCI) myöntää rakennukselle LEED-sertifikaatin, jos sille lähetetty hakemus täyttää sertifiointijärjestelmän vähimmäisvaatimukset. Hakemisen tekee yleensä siihen erikoistunut ammattilainen, joka kokoaa tarvittavan aineiston sertifiointia varten.

LEED ammattilaisten akkreditointi

USGBC:n alainen Green Building Certification Institute (GBCI) myöntää LEED AP (LEED Accredited Professional), LEED AP Fellow ja LEED Green Associate akkreditointeja yksittäisille henkilöille. Näin pyritään varmistamaan, että ammattilaisilla on alan viimeisin koulutus.

Järjestelmän edut ja haitat

LEED:in käyttäminen nostaa rakennushankkeen kustannuksia. Suunnitteluun ja konsultointiin kuluu enemmän aikaa. Lisäksi varsinaisen sertifikaatin hakuprosessi on hankkeelle lisäkustannus.
Kuitenkin sertifioidun rakennuksen elinkaarikustannukset voidaan olettaa tavanomaista pienemmiksi. Järjestelmää käyttämällä säästetään energiaa ja tuotetaan vähemmän kasvihuonepäästöjä. Kiinteistön viihtyvyyteen ja ympäristön terveellisyyteen kiinnitetään erityistä huomiota. LEED toimii myös ohjaustyökaluna kiinteistönomistajille ja käyttäjille rakennuksen toiminnan tehostamisessa ja käyttökustannusten pienentämisessä.
LEED:iä voidaan hyödyntää rakennushankkeen tavoitteiden asettelussa, suunnittelun ohjauksessa ja tavoitteiden toteutumisen seurannassa.
Järjestelmä ei kuitenkaan vielä ota tarpeeksi huomioon paikallisia olosuhteita ja rakennuksen sijaintia.

LEED Suomessa

Suomen ensimmäinen LEED-sertifikaatti myönnettiin Lahdessa sijaitsevalle kauppakeskus Triolle kesäkuussa 2009. USGBC ylläpitää listaa kaikista sertifioiduista kohteista eri maissa. LEED sertifiointipalveluja tarjoavat Suomessa mm. arkkitehti- ja insinööritoimistot.
Gregorius XII

Paavi Gregorius XII syntymänimeltään Angelo Correr, (k. 18. lokakuuta 1417 Recanatissa) oli paavina 30. marraskuuta 1406 – 4. heinäkuuta 1415. Hän oli viimeinen virastaan eronnut paavi ennen vuonna 2013 eronnutta Benedictus XVI:ta.
Correr valittiin virkaansa 15 kardinaalin äänillä, sillä lisäehdolla että jos vastapaavi suostuu luopumaan vaatimuksistaan paavin valtaan, myös Gregorius XII astuu syrjään ja kardinaalit valitsevat uuden paavin. Gregorius luopui vallasta 1415 ja siirtyi viettämään eläkepäiviä Anconaan, mutta uudesta paavista ei päästy sopimukseen ennen Gregoriuksen kuolemaa.
Kokkolan keskuskenttä

Historia

Kokkolan keskuskentän avajaisottelussa sunnuntaina 14. heinäkuuta 1935 GBK voitti KPV:n luvuin 5–0. GBK:n Enok Honga teki ottelussa historian ensimmäisen maalin uudella kentällä.

Ominaisuudet

Keskuskentän tämänhetkinen yleisökapasiteetti on 3 000 katsojaa. Se jakautuu 686 katsojan katettuun katsomoon, sekä 816 katsojan uuteen katettuun katsomoon. Päädyissä on myös aurinkokatsomoita. Nurmikenttää ei ole lämmitetty, eikä stadionilla ole valaistusta. 
KPV:n sarjanousu Veikkausliigaan kaudeksi 2019 pakottaa seuran kehittämään keskuskentän olosuhteita. Kokkolan kaupunginhallitus ilmoitti marraskuussa 2018 ehdottavansa valtuustolle noin 900 000 euron satsauksia. Siitä vuoden 2019 talousarvioon varataan 700 000 euroa katettuihin katsomopaikkoihin ja pieniin parannuksiin kentällä. Veikkausliigassa pelaamiseen vaaditaan esimerkiksi katettuja katsomopaikkoja vähintään 1 500 hengelle, liigapaikan vaatima valaistus on tulossa keskuskentälle vasta vuonna 2020. Valojen puuttumisen vuoksi syksyn 2018 liigakarsintaottelu KPV–TPS vastaan jouduttiin aloittamaan keskiviikkona jo kello 14. Kokkolan kaupunginvaltuusto päätti marraskuussa 2019 yksimielisesti, että keskuskentälle hankitaan kaudelle 2020 valaistus.

Ennätykset

Keskuskentän yleisöennätys, 5 806 katsojaa, on vuoden 1969 pääsarjaottelusta KPV - HJK.
George Michael Wästilä

George Michael (Mikko, Mike) Wästilä (1909 Worcester, Massachusetts – 16. huhtikuuta 1969 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen toimitsija.
Ensimmäisen polven siirtolaisperheeseen syntynyt Wästilä työskenteli Eteenpäin ja Työmies -lehtien toimittajana sekä kommunistipuolueen virkailijana New Yorkin Harlemissa nimellä Mike Walsh. Vuonna 1947 Wästilä valittiin Amerikan Suomalaisen Keskinäisen Avun Järjestön toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän tuli tunnetuksi myös suomen- ja englanninkielisenä puhujana. 
Vuodesta 1950 lähtien aina kuolemaansa saakka Wästilä työskenteli Työmies–Eteenpäin -lehden päätoimittajana. Hän joutui 1950-luvulla Yhdysvaltain kommunistivainojen kohteeksi, mutta selvisi viranomaisten ahdistelusta nähtävästi ilman vakavampia seurauksia.
Tahvo Könönen

Tahvo Könönen (6. maaliskuuta 1864 Pälkjärvi – 13. helmikuuta 1922 Hamina) oli suomalainen päätoimittaja ja joensuulainen kunnallisvaikuttaja. Hän käytti nimimerkkejä Teppo K. ja T.K.
Könönen toimi Karjalattaren päätoimittajana 1890–1893. Hän erosi tehtävästä linjaerimielisyyksien vuoksi ja oli sitten perustamassa Pohjois-Karjala -lehteä. Könönen palasi Karjalattaren päätoimittajaksi uudelleen 1907 ja jatkoi siinä tehtävässä aina vuoteen 1916 saakka.
Tahvo Könösen poika oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. Könönen.