google/wiki40b huggingface dataset:
Kiveksen kiertyminen

Kiveksen kiertyminen eli testistorsio on kiireellistä leikkaushoitoa vaativa sairaustila, jossa kivekseen verta johtava siemennuora on kiertynyt mutkalle. Tämä aiheuttaa kiveksen verenkierron pysähtymisen. Hoitamattomana tila johtaa kiveksen pysyvään vaurioitumiseen ja lopulta kuolioon. Oireena on voimakas kipu kivespussissa. Lisäksi kives vetäytyy kivespussissa ylemmäs ja on kosketusarka. Kivespussi voi olla toispuolisesti turvonnut.

Esiintyminen

Kiertyminen voi johtua rasittavasta fyysisestä aktiviteetista, iskusta kiveksiin tai jos miehellä on luonnostaan riittämättömästi kivekset paikallaan pitävää sidekudosta. Kiveksen kiertyminen voi tapahtua myös ilman ilmeistä syytä.
Kiveksen kiertyminen on tavallisinta nuoruusikäisillä, noin 13–17-vuotiailla pojilla. Sitä kuitenkin esiintyy kaiken ikäisillä, myös vastasyntyneillä. Noin yksi 4 000 miehestä sairastuu kiveksen kiertymään.

Hoito

Kiveksen kiertymän hoidon kannalta oleellista on mahdollisimman nopea diagnoosi ja leikkaushoito. Kun leikkaus tehdään 6 tunnin kuluessa tilan alkamisesta, saadaan kives pelastettua noin 100 prosentin todennäköisyydellä. Jos hoitoon pääsy kestää 6–12 tuntia, todennäköisyys pienenee noin 70 prosenttiin; 12–24 tunnin kuluttua se on enää noin 20 prosenttia. 24 tunnin jälkeen prosenttiosuus putoaa nollaan. Jos kives on ehtinyt kuolioitua, se on tulehduksen leviämisen ehkäisemiseksi amputoitava. Molemminpuolisena tämä johtaa hedelmättömyyteen, vaikka joissakin tapauksissa yhdenkin kiveksen menettäminen voi jo aiheuttaa hedelmättömyyttä.
Michael Crabtree

NFL-ura

Crabtree pelasi ennen NFL:ää Texas Techin yliopistossa, jossa hän sai maineen yhtenä valtakunnan parhaista vastaanottajista, ja hänet varattiinkin NFL:ään jo ensimmäisellä kierroksella. Sopimuksen teko hänet varanneen San Francisco 49ersin kanssa ei kuitenkaan sujunut lainkaan ongelmitta. Jätettyään väliin harjoitusleirin, kaikki harjoitusottelut sekä runkosarjan viisi ensimmäistä ottelua, Crabtree allekirjoitti viimein 7. lokakuuta 2009 kuuden vuoden sopimuksen 49ersin kanssa, arvoltaan $32 miljoonaa dollaria. Tätä ennen oltiin huhuttu, että Crabtree aikoisi jättää koko kauden väliin ja osallistua uudestaan seuraavan vuoden varaustilaisuuteen.
Crabtree pelasi 49ersissa yhteensä kuusi kautta. Kaudella 2011 49ers eteni NFC-konferenssin loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin hävisi tulevalle mestarille New York Giantsille. Crabtree loukkasi akillesjänteensä kaudella 2013, eikä pelannut seuraavallakaan kaudella entisellä tasolla. Crabtree siirtyi kaudeksi 2015 yksivuotisella sopimuksella Oakland Raidersiin, joka teki jo joulukuussa nelivuotisen jatkosopimuksen Crabtreen kanssa. Raiders vapautti Crabtreen sopimuksestaan kauden 2017 jälkeen.
Maalikuussa 2018 Crabtree teki kolmivuotisen sopimuksen Baltimore Ravensin kanssa.

Muuta

Crabtree esiintyi EA Sportsin NCAA Football 10 -videopelin Xbox 360 -version kannessa. EA Sportsin lisäksi hänellä on sponsorisopimus urheiluvälinevalmistaja Niken sekä pikaruokalaketju Subwayn kanssa.
Kiovan metro

Rakennusvaiheet

Kiovan metron suunnittelu aloitettiin vuonna 1934 ja rakennustyöt vuonna 1949. Metro avattiin vuonna 1960, jolloin se koostui viidestä asemasta. Kiovan metro oli avaamisensa aikoihin Ukrainan ensimmäinen ja entisen Neuvostoliiton kolmas metrojärjestelmä Moskovan ja Pietarin jälkeen.
Sirkkaliisa Oksanen

Sirkkaliisa Oksanen (2. helmikuuta 1922 Viipuri – 18. marraskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 ja opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1942–1946. Oksanen toimi freelance-työntekijänä taideteollisuuden alalla.
Mjolnir

Mjolnir on Marvel-kustantamon sarjakuvasankari Thorin voimallinen vasara, joka perustuu mytologisen Thorin vasaraan, Mjölneriin. Mjolnir muistuttaa suurta vasaraa. Sen takoivat kääpiösepät ihmeellisestä uru-metallista. Itse Odin asetti siihen lumouksia, joista vasaran käytön oikeuttava on kaiverrettu sen pintaan: "Kuka tätä vasaraa pitääkään, jos on sen arvoinen, saa Thorin voimat."

Historia

Mjolnirin synnystä on kaksi erilaista versiota. 
Toisessa Loki löi vetoa kääpiöiden kanssa ihmeellisten aarteiden valmistuksesta. Kääpiöseppämestari Eitri tarttui haasteeseen ja takoi kultaisen taikasormuksen, kultaisen villisian ja lopulta alkoi työstää mahtavaa sotavasaraa. Loki tajusi häviävänsä nähdessään aarteet ja muuttui hyönteiseksi. Tässä muodossaan Loki kiusasi ahjon palkeiden käyttäjää niin, että tämä lopetti hetkeksi ahjon kuumentamisen. Seurauksena Mjolnirin varresta tuli lyhyempi mitä Eitri oli tarkoittanut. Eitri kuitenkin voitti vetonsa ja ompeli Lokin suun kiinni tämän hävittyä. Odin piti sormuksen ja villisian kaikkien asgardilaisten käytössä, mutta antoi vasaran Thorille. 
Toisessa versiossa Odin komensi kääpiöseppiä Eitriä, Brokia ja Buria takomaan Mjolnirin käyttäen tähden sydäntä ja lumottua ahjoa prosessissa. Vasaran takominen oli ilmeisesti niin massiivinen projekti, että se tuhosi tähden sekä miltei itse maapallonkin prosessissa (kenties aiheuttaen dinosaurusten massatuhon kaiken ohessa). Odin käytti Mjolniria taistelussa surmaten sillä Lokin isän, Laufeyn.
Lakimiesliiton Kustannus

Historia

Kirjojen kustantaminen on kuulunut Lakimiesliiton toimintaan jo vuodesta 1948, jolloin julkaistiin Viljo Linnin kirjoittama Kunnallisverotuksen opas. Lakimiesliiton hallituksen piirissä alettiin 1950-luvulla pohtia kustannustoiminnan laajentamista ja sen toteuttamiseksi tarpeellisen kustannusosakeyhtiön perustamista. Monien valmisteluvaiheiden jälkeen Lakimiesliiton Kustannus Oy perustettiin vuonna 1958.
1980-luvulla Lakimiesliitossa erotettiin kollektiivinen edunvalvonta ja taloudellinen toiminta toisistaan. Vuonna 1979 tehdyllä liiton hallituksen päätöksellä päätettiin painottaa Lakimiesliiton Kustannus Oy:n toimintaa liiketaloudelliseen suuntaan. Alun perinhän yhtiön tarkoituksena ei ollut liiketoiminta sanan varsinaisessa merkityksessä. Alkuperäisessä yhtiöjärjestyksessä todettiin, että yhtiö toimii aatteellisella pohjalla taloudellista etua tavoittelematta.
Vuoden 1983 alusta kustannusyhtiölle siirrettiin myös koulutuskeskuksen toiminta ja markkinointi. Vuoteen 1983 mennessä Lakimiesliiton perinteinen kustannus- ja koulutustoiminta oli kokonaisuudessaan keskitetty Suomen Lakimiesliiton Kustannus Oy:hyn. 
Lakimiesliiton omistaman yhtiön liiketoiminta kehittyi voimakkaasti erityisesti 27. maaliskuuta 1986 jälkeen, jolloin nimi muuttui Kauppakaariyhtymäksi ja yhtymään liitettiin yritysostojen kautta muita yhtiöitä.
Kauppakaari Oyj yhdistyi osakevaihdolla vuonna 2000 Talentum Oyj:öön ja siitä tuli Talentumin tytäryhtiö. Samalla siirtyivät Talentumille määräaikaisella sopimuksella aputoiminimet ja tavaramerkit, ”Lakimiesliiton Koulutus” ja ”Lakimiesliiton Kustannus”. Kustannustoiminta oli tässä tilanteessa ulkoistettu kokonaan Lakimiesliiton ulkopuolelle. Ajan mittaan tämä ratkaisu kuitenkin alettiin kokea ongelmalliseksi etenkin jäsenpalvelun kannalta. Lakimiesliitossa alettiin etsiä muita vaihtoehtoja ja ratkaisuksi löytyikin yhteistyö toisen jäsenpalveluja omakustannushintaan tuottavan järjestön kanssa.

Nykytila

Suomen Lakimiesliiton aputoiminimet ja tavaramerkit ”Lakimiesliiton Koulutus” ja ”Lakimiesliiton Kustannus” siirtyvät pitkäaikaisella sopimuksella Helsingin seudun kauppakamarille 1. tammikuuta 2009.
Lakimiesliiton Kustannus on nykyään aktiivinen ja näkyvä juridiikkaan keskittyvä ammattikirjallisuuden kustantaja, joka julkaisee vuosittain kymmeniä teoksia yhteistyössä Lakimiesliiton kanssa. Kirjoja kustannetaan kaikilta oikeudenaloilta ja myös väitöskirjat kuuluvat Lakimiesliiton Kustannuksen kustannusohjelmaan. Teoksia myydään kirjakauppojen lisäksi verkkokaupassa sekä osoitteessa Kalevankatu 12, Helsinki, sijaitsevassa kustantajan kirjamyymälässä.
John Hospers

John Hospers (9. kesäkuuta 1918 Pella, Iowa – 12. kesäkuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen filosofi ja poliitikko. Hän oli vuonna 1972 libertaarien presidenttiehdokkaana ja vielä vuonna 1974 ehdolla Kalifornian kuvernööriksi.
Hospers julkaisi useita kirjoja mm. estetiikasta. Hän toimitti 1980-luvun alusta 1990-luvun alkuun The Monist -lehteä. Hän oli Etelä-Kalifornian yliopiston emeritusprofessori.
Toijalan teloitukset 1918

Toijalan teloitukset 1918 olivat Suomen sisällissodan yhteydessä Toijalassa ja sen lähikunnissa toimeenpantuja vankeihin ja siviiliväestöön kohdistuneita terroriteloituksia.
Punaiset joukot surmasivat alueella noin 100 valkoisen kaartin jäsentä, porvaria, virkamiestä ja koululaista. Osa teloitetuista oli tuotu Toijalaan ammuttaviksi lähikunnista kuten Iittalasta, Kalvolasta, Kylmäkoskelta, Vanajalta ja Akaasta. Punaisen terrorin uhreista tunnetuin oli 15.4. murhattu Urjalan  Honkolan kartanosta hovioikeuden  asessori Elis Chambell Nikolai Furuhjelm. 
Tutkija Marko Tikka käyttää teloitusten  johdosta tapahtumista termiä "Toijalan punainen terrorikeskus".
Kuolemantuomioita jakaneeseen punaisten esikuntaan kuuluivat ainakin suutari Kalle Tanner, räätäli Juho Vuori, työmies H. F. Forsell, työtön 21-vuotias entinen sotilas Valdemar Niemenström ja Kylmäkosken rykmentin päällikkö Otto Lax. Kaikki heidät ammuttiin sodan jälkeen. 
Valkoiset joukot saivat Toijalan alueen punaisilta haltuunsa keväällä ja teloittivat paikkakunnalla 25. huhtikuuta ja 3. kesäkuuta välisenä aikana ainakin 122 ihmistä, nuorimpana 13-vuotias poika.
OTO Melara

Natoon liittymisen jälkeen

Vuonna 1953 yhtiö otti nimekseen OTO Melara. Ennen Italian liittymistä Natoon yritys valmisti siviilituotteita kuten traktoreita, mutta sen jälkeen se on jälleen tuottanut aseita. Laivatykkidivisioona liitettiin 1. joulukuuta 2001 Breda Meccanica Brescianaan, jolloin muodostui Otobreda. Näin muodostettu yhtiö tuottaa muun muassa DARDO CIWS -järjestelmää, Otobreda 76 mm - ja Otobreda 127/54 Compact -laivatykkejä. OTO Melaran maajoukkojen kalustamiseen liittyvät osat kuuluvat Finmeccanicaan.
Myllypuron metroasema

Kuvia

<
Erkki Koivisto (professori)

Lauri Erkki Matias Koivisto (17. tammikuuta 1927 Seinäjoki – 27. helmikuuta 2012 Tampere) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Koiviston  vanhemmat olivat kauppaneuvos Lauri Koivisto ja Olga Siviä Jatkola ja puoliso vuodesta 1954 Viivi Helena Kaasila. Koivisto tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1946 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1959. Valmistuttuaan hän toimi isänsä omistaman autoliikkeen myyntijohtajana vuodesta 1961 vuoteen 1964, mutta suuntautui sitten lääketieteeseen, erikoistuen radiologiaaan. Oulun yliopistossa Koivisto toimi apulaisprofessorina 1967–1978 ja väitteli siellä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1969. Hän oli myös vieraileva professori Missourin yliopistossa, joskin teki pisimmän työnsä Tampereen yliopiston sädediagnostiikan professorina ja Tampereen yliopistollisen keskussairaalan sädediagnostiikan yksikön ylilääkärinä 1978–1990. Koivisto toimi useiden alansa yhdistysten aktiivisena jäsenenä ja hänellä oli lukuisia harrastuksia viineistä musiikkiin ja kaitafilmaukseen. Radiologian osaamistaan hän hyödynsi myös vanhojen ikonien tutkimiseen taidehistorioitsija Aune Jääskisen kanssa röntgenkuvauksella.
Herodeksen palatsi

Herodeksen palatsi oli kuningas Herodeksen ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Jerusalemiin rakennuttama palatsikompleksi. Kompleksi rakennettiin Jerusalemin yläkaupunkiin niin sanotulle Siioninvuorelle, josta se vartioi kaupungin länsipuolta samalla, kun Herodeksen temppeli vartioi itäpuoliskoa. Palatsissa oli kolme tornia, jotka oli nimetty Herodeksen Mariamme-vaimon, hänen veljensä Fasaelin ja hyvän ystävänsä Hippikuksen mukaan. Antiikin historioitsija Josephus Flavius kuvaili palatsia ja sen rakennustöitä. Hänen mukaansa palatsissa oli useita kamareita makuuhuoneiksi ja lukuisa pylväskäytäviä jotka reunustivat hulppeaa puutarhaa ja vesialtaita.
Rakennus tuhoutui lähes täysin Jerusalemin piirityksessä vuonna 70, kun Tituksen johtamat roomalaiset ryöstivät ja tuhosivat kaupungin. Piirittäessään kaupunkia roomalaiset linkosivat kiviä kaupunkiin, ja Josephus kertoo sen koituneen palatsikompleksin kohtaloksi. Palatsin raunioita on kaivettu ja tutkittu Daavidin torniksi nimetyn alueen lähettyvillä. Esille on kaivettu esimerkiksi palatsiin kuuluneiden tornien jäänteitä sekä mahdollisesti ruokasalina käytetty yleinen tila.
Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että Jeesuksen oikeudenkäynti prefekti Pontius Pilatuksen edessä olisi mahdollisesti voinut myös tapahtua Herodeksen palatsissa jota Josephuksen mukaan Pilatus ajoittain käytti residenssinä vierailessaan Jerusalemissa.
Climate Leadership Council

Climate Leadership Council on vuonna 2014 perustettu yhdistys, jonka tarkoitus on auttaa Suomen elinkeinoelämää vastaamaan nykyistä paremmin ilmastonmuutoksen ja vähenevien luonnonvarojen tuomiin uhkiin. Yhdistystä olivat perustamassa Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran johdolla kuusi suuryritystä: öljy-yhtiö Neste, energiayhtiö Fortum, hissiyhtiö Kone, teknologiayhtiö Outotec, kiinteistötekniikkayritys Caverion ja energiayhtiö St1. Yhdistykseen otetaan jäseniksi yrityksiä, tutkimuslaitoksia, yksityishenkilöitä ja organisaatioita, jotka toteuttavat toiminnassaan yhdistyksen tavoitteita. 
Yhdistyksen tavoite on saada aikaan kestävää ja kannattavaa liiketoimintaa, joka vastaa globaaleihin ympäristöhaasteisiin. Se muun muassa kokoaa ja jakaa jäsenilleen tietoa ympäristöalan globaaleista trendeistä ja muiden maiden parhaista käytännöistä. Yhdistys pyrkii vaikuttamaan myös julkisen sektorin päättäjiin ympäristömyönteisten ja innovatiivisten ratkaisujen käyttämiseksi kuntien ja valtion julkisissa hankinnoissa. Julkisten hankintojen arvo on noin viidennes Suomen bruttokansantuotteesta. Sitran mukaan esimerkiksi Britanniassa on tavallista, että julkisilla hankinnoilla helpotetaan uusien cleantech-keksintöjen markkinoillepääsyä. 
Yhdistys on myös avaamassa kansainvälisen luokan testaus- ja kokeilualueita, joilla yritykset voisivat esitellä cleantech-ratkaisujaan ja toimintatapojaan. Alueiden avulla saadaan hankittua vientiyrityksille tärkeitä referenssejä.
Sitran yliasiamies Mikko Kosonen haluaa yhdistyksen kautta haastaa Suomen tavoittelemaan sitä, että se voisi olla ensimmäinen maa maailmassa, joka luopuu kivihiilen käytöstä ja saavuttaa hiilineutraaliuden.
"Elinkeinoelämämme on oltava etulinjassa muuttuvassa maailmassa. Ilmastonmuutos on synkkä uhkakuva ja sen torjuminen on meidän kakkien velvollisuus. Se voi olla myös mahdollisuus. Suomalaisyrityksillä on kaikki edellytykset kansainväliseen edelläkävijyyteen, kunhan kotimarkkinat kannustavat", kommentoi Koneen hallituksen puheenjohtaja Antti Herlin yhdistyksen tarvetta.
Vuorenaluslammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Hohtosinisiipi

Koko ja ulkonäkö

Hohtosinisiiven koiraiden siipien yläpinta on vaalean violetinsininen. Siiven ulkoreuna on kapealti musta. Naaraan siipien yläpinta voi olla suklaanruskea tai sininen (f. caerula) sinisen värimuodon ollessa sitä yleisempi mitä pohjoisemmaksi siirrytään. Naaraan takasiipien ulkoreunassa on rivi melko kookkaita mustia täpliä, joiden siivenpuoleisella sivulla on oranssia väriä. Usein oransseja täpliä erottuu myös etusiiven reunan tuntumassa. Siipien alapinta on ruskehtavan harmaa, tyvestä sinihohtoinen. Sekä etu- että takasiivessä on kaksi siiven poikki kulkevaa mustien, valkoreunaisten täplien muodostamaa riviä ja näiden väliin jää siiven poikkisuunnassa venynyt musta, valkoreunainen täplä. Takasiiven ulkoreunassa on rivi oransseja täpliä joiden muodostaman kaaren sisäpuolella on selvä valkoinen laikku. Etenkin naarailla oranssien täplien rivi jatkuu myös etusiiven alapinnalle. Siipiväli 21–33 mm.
Napapiirin pohjoispuolelta Jäämerelle tavattavalla alalajilla P. i. septentrionalis on vaaleammat siipien alapinnat, heikompi oranssi kirjailu sekä suurempi siipiväli: 33–38 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue ulottuu Kanariansaarilta ja Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Keski-Aasiaan ja Pohjois-Uralille. Pohjoismaissa sitä tavataan Norjan pohjoisosia myöten. Suomesta havaintoja on Utsjoelta saakka, mutta yleisin se on kuitenkin maan etelä- ja keskiosissa. Lajilla on melko usein kesän aikana kaksi päällekkäistä sukupolvea ja jo Ruotsissa sukupolvia voi olla kolme. Suomessa ensimmäinen polvi lentää kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun lopulle ja toinen heinäkuulta jopa syys–lokakuun vaihteeseen. Oulun pohjoispuolella sukupolvia on kuitenkin vain yksi ja se lento alkaa lähes kuukautta etelärannikkoa myöhemmin.

Elinympäristö ja elintavat

Hohtosinisiipi elää kuivemmilla niityillä, kivikkorannoilla, hiekkamailla, tuntureilla ja monissa kulttuuriympäristöissä, kuten joutomailla. Laji on paikkauskollinen ja koiraat valtaavat reviirin, jonka ympäri ne lentelevät odotellen naaraita.
Naaras munii munat yksitellen ja aina nuorten ravintokasvien kukintoihin. Kasvilajin valinta saattaa vaihdella sukupolvien välillä. Toukka on nopeakasvuinen ollen täysikasvuinen 3–5 viikon kuluttua. Laji on ilmeisesti jonkinasteinen myrmekofiili ja muurahaiset saattavat huolehtia joistakin toukista. Laji talvehtii toukkamuodossa, mutta etenkään levinneisyysalueen pohjoisosissa elinkiertoa ei tarkoin tunneta. Kotelovaihe kestää viikosta kahteen.

Ravintokasvi

Toukkien ravintoa ovat hernekasvit kuten niittynätkelmä, hiirenvirna, puna-apila ja keulankärki.
Tuttu Tarkiainen

Tuttu Viljo Tarkiainen (9. joulukuuta 1912 Helsinki – 29. lokakuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteilijä ja professori.
Tarkiaisen vanhemmat olivat kirjailija Maria Jotuni ja kirjallisuudentutkija Viljo Tarkiainen. Tarkiainen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1930, valmistui filosofian maisteriksi 1932 ja väitteli tohtoriksi 1938 tasavallan presidentin asemasta. Hän työskenteli vuosina 1934–1944 Suomen ulkoministeriössä ja toimi lähetystöattaseana Moskovassa 1936–1938, ministeriön jaostosihteerinä 1938–1943 sekä lähetystösihteerinä Roomassa 1943–1944. Sodan jälkeen hän oli muutaman vuoden ajan liike-elämän palveluksessa, Suomen Puunjalostusteollisuuden keskusliiton kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1944–1945 ja Enso-Gutzeitin kauppapoliittisena neuvonantajana 1945–1948. Sen jälkeen hän oli FAO:n virkailijana Washigntonissa ja Roomassa 1949–1952. Suomeen palattuaan Tarkiainen siirtyi akateemiselle uralle. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun valtio-opin professorina 1952–1965 ja samalla koulun rehtorina 1954–1956 sekä yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 1954 ja 1963–1965. Helsingin kauppakorkeakoulussa hän oli valtio-opin dosenttina 1954–1965 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuodesta 1965 kuolemaansa asti.
Tarkiainen kuului Suomen valtuuskuntaan kauppaneuvotteluissa Pariisissa vuonna 1942 ja Kööpenhaminassa 1947. Hän oli jäsenenä vuoden 1956 YK:n yleiskokouksen Suomen-valtuuskunnassa ja oli Suomen YK-liiton puheenjohtajana 1956–1959.
Tarkiainen oli yhtenä kirjoittajana 12-osaisessa teoksessa Suomen kansanedustuslaitoksen historia.
Historiantutkija Kari Tarkiainen on Tuttu Tarkiaisen veljenpoika.
America (1788)

Palvelus

Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 Ushantin toiseen taisteluun, jossa sen valtasi HMS Leviathan. Amiraliteetti nimesi aluksen HMS Impétueux'ksi, koska laivastossa palveli jo HMS Americaksi nimetty alus.

HMS America

Aluksen päällikkyyden vastaanotti 5. lokakuuta 1796 John Willet Payne. Huollon jälkeen alus lähti 11. lokakuuta Portsmouthista Spitheadiin, missä sen varustaminen jatkui. Alus aloitti palveluksensa Kanaalissa 28. lokakuuta, ja se palasi Spitheadiin 1. tammikuuta 1797. Payne menetti päällikkyyden heikon terveytensä vuoksi, ja uudeksi päälliköksi tuli Sampson Edwards ja edelleen 1. maaliskuuta 1799 Sir Edward Pellew.
Maaliskuussa osa miehistöstä nousi kapinaan. Merijalkaväen osaston pysyessä kuitenkin päällikölle uskollisena sai Pellew kukistettua kapinan. Kolme kapinoitsijaa hirtettiin, ja kuutta muuta kierrätettiin laivaston aluksilla, kunnes heidät sijoitettiin muualle.
Alus osallistui 4. kesäkuuta 1800 Quiberoninlahden taisteluun. Se osallistui Napoleonin sotaan, ja se romutettiin vuonna 1813.
L. J. G. Stråhle

Lars Johan Gustav (Gösta) Stråhle (4. helmikuuta 1894 Iitti – 10. helmikuuta 1965) oli suomalainen kanttori-urkuri ja säveltäjä, joka toimi kirkollisessa musiikkielämässä hyvin laaja-alaisesti.
Stråhle syntyi tilanomistajan poikana Iitissä Kymenlaaksossa. Hän suoritti keskikoulun Viipurin reaalilyseossa ja valmistui kanttori-urkuriksi 1914 Viipurin lukkari-urkurikoulusta. Lisäoppia Stråhle hankki Helsingin musiikkiopistosta ja useilta yksityisiltä muusikoilta. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1917–1918 urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla ja sävellystä Erkki Melartinin oppilaana.
Kanttori-urkurin työnsä Stråhle aloitti Raahen seurakunnasta, jossa työskenteli 1914–1922, ja siirtyi 1922 Vaasaan, jossa oli Vaasan seurakunnan virkaa toimittavana urkurina, ja vuodesta 1948 vakinaisena. Laulunopettajana Stråhle ehti uransa varrella toimia useissa kouluissa ja hän johti myös useita kuoroja, muun muassa perustamaansa Vaasan ruotsalaista kirkkokuoroa 1923–1945. Hän perusti myös mieskuoro Pohjan Miehet, jota johti 1929–1943, ja lisäksi hän johti Vaasan suomalaista kirkkokuoroa vuodesta 1945.
Stråhle vaikutti musiikkielämässä monella taholla. Suomen kirkon kanttori-urkuriyhdistyksen äänenkannattajan Kirkkomusiikkilehti-nimisen julkaisun päätoimittajana hän oli kahteen otteeseen, ensin 1935–1939 ja sitten 1953–1963. Suomen kanttori-urkuriliiton hallituksen työskentelyyn Stråhle osallistui 30 vuotta 1932–1962 ja ehti hän olla virsikirjan lisävihkoa laatineen komitean jäsenenä. Hän oli käynnistämässä myös Suomen kirkollista lapsikuorotoimintaa 1950-luvulla.
Yksi Stråhlen harjoittama työmuoto oli laulu- ja urkukonserttien pitäminen sekä pohjanmaalaisten hengellisten kansansävelmien kerääminen ja niitä koskevien tutkielmien kirjoittaminen. Kansansävelmistä hän sovitti muun muassa nuottikokoelman Kansan virsi kansan suussa, joka sisälsi 25 suomalaista hengellistä kansansävelmää pianon tai urkujen säestyksellä (Fazer 1973). Hän toimitti myös ensimmäiset seurakunnalliset lapsikuorokokoelmat esimerkiksi Laulakaamme ja Lapsikuorojen sävelhartaus.
Stråhle sävelsi hengellisiä kuorolauluja ja yksinlauluja sekä kantaatteja ja urkuteoksia. Tunnetuimpia hänen luomiaan kantaatteja ovat Elämän päivät ja Katoamattomat aarteet. Suomalaiseen virsikirjaan Stråhlen luomista sävelmistä on päätynyt ainoastaan Luoja enkeleineen, jonka numero on 494. Se sisältyi virsikirjan lisävihkoehdotukseen 1962 ja otettiin virsikirjan lisävihkoon 1963. Kaiken kaikkiaan Stråhlen sävellysten ja sovitusten lukumäärä on lähes 200. Stråhlelle myönnettiin director musices -arvonimi vuonna 1944.
Fysiikkamoottori

Fysiikkamoottori on ohjelmisto, joka simuloi likimääräisesti jonkin fyysisen esineen vuorovaikutusta ympäristöön. Fysiikkamoottoreita käytetään virtuaalisissa simuloinneissa, elokuvien erikoistehosteissa ja videopeleissä. Yksi yleisimmistä käyttökohteista fysiikkamoottoreille ovat reaaliaikaiset simulaatiot videopeleissä.
Bismarckinmonarkki

Levinneisyys

Bismarckinmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Norm Van Lier

Elämä ja ura

Van Lier pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1966–1969 Saint Francis Universityn joukkueessa. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han 34. vuorolla vuoden 1969 varaustilaisuudessa. Ensimmäiset kaksi NBA-kauttaan Van Lier pelasi Cincinnati Royalsissa, minkä jälkeen hän pelasi Bullsissa vuodet 1971–1978 ja päätti uransa yhden kauden mittaisella Milwaukee Bucks -ajanjaksolla. Bulls-aikanaan Van Lier oli sarjan parhaimmistoa: hän voitti NBA:n syöttökuninkuuden kaudella 1970–1971 ja valittiin sarjan kakkostähdistöviisikkoon vuonna 1974. Van Lier valittiin kolmesti NBA:n puolustustähdistön ykkösviisikkoon ja viidesti kakkosviisikkoon, ja NBA:n tähdistöottelussa hän pelasi vuosina 1974, 1976 ja 1977. Van Lier toimi pitkään asiantuntijana Bullsin ottelulähetyksissä. Hän myös näytteli 2000-luvulla Barbershop-elokuvassa ja sen jatko-osassa. Van Lier kuoli kotonaan Chicagossa 61-vuotiaana 26. helmikuuta 2009, samana päivänä Johnny Kerrin kanssa.