google/wiki40b huggingface dataset:
Soijasavikka

Ulkonäkö ja koko

Soijasavikka kasvaa 80–150 cm korkeaksi. Kasvin nuoret osat ovat tavallisesti jauhoisia. Varsi on pysty, kova ja runsashaarainen, ja väriltään punainen. Kierteisesti olevat paksut, nahkeat lehdet ovat usein punareunaisia ja päältä kiiltäviä. Lehtilapa on kasvin keskiosissa pituudeltaan jopa 15 cm ja vaihtelee muodoltaan leveänpuikeasta vinoneliömäiseen. Lehtilapa on myös hieman kolmiliuskainen, tyvestä tavallisesti leveäntylppä, kärjestä tylpähkö. Laidalta lapa on isohampainen. Vihreä kukinto on lehdetön ja tähkämäinen. Suomessa soijasavikka kukkii vasta loka-marraskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Kiiltävänmusta siemen on yhden millimetrin pituinen. Suomessa soijasavikka kukkii harvoin ja eikä todennäköisesti tuota siemeniä.
Muista savikkalajeista soijasavikka muistuttaa läheisesti muun muassa jauhosavikkaa (C. album) ja missourinsavikkaa (C. missouriense).

Levinneisyys

Soijasavikka on alkujaan kotoisin Pohjois-Amerikan eteläosista. Tulokkaana se on levinnyt tulokkaana muun muassa Eurooppaan. Suomessa lajia on tavattu harvinaisena maan eteläosissa sekä Raahen seudulta.

Elinympäristö

Suomessa soijasavikka on harvinainen uustulokas, jota kasvaa kaatopaikoilla ja täyttömailla.
Johan Larsson (jääkiekkoilija, 1986)

Ura

Larsson on Lindlövens IF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kuitenkin Karlskogassa kaudella 2004–2005, josta Larsson pelasi suurimman osan Ruotsin II-divisioonaa Karlskoga HC:n joukkueessa. Hän pelasi samalla kaudella myös viisi Allsvenskan-ottelua Bofors IK:ssa. Kaudella 2005–2006 Larsson pelasi 17 Allsvenskan-ottelua ja kausi 2006–2007 oli hänelle ensimmäinen täysi siellä. Hän teki tuolloin 40 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8. Larsson pelasi samalla kaudella myös kuusi I-divisioonaottelua lainalla kasvattajaseurassaan Lindlövens IF:ssä.
Kauden 2008–2009 Larsson pelasi Ranskan pääsarjaa, Ligue Magnusia Diables Rouges de Briançonin riveissä. Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Boforsiin. Larsson oli tehoilla 6+14=20 joukkueen tehokkain puolustaja Peter Messan kanssa. Kaudella 2010–2011 hän teki Allsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+14=28, joilla Larsson oli taas Boforsin tehokkain puolustaja sekä toiseksi paras maalintekijä Kristofer Näslundin kanssa. Hän voitti myös koko Allsvenskanin puolustajien maalipörssin ja jakoi sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Larsson siirtyi kaudeksi 2011–2012 kaksivuotisella sopimuksella Elitserien-joukkue Färjestad BK:hon. Hänen ensimmäinen Elitserien-kautensa toi 31 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Larsson jäi joukkueessa kuitenkin varsin vähälle peliajalle ja haki myös yli-ikäisenä kymmenen ottelun verran pelituntumaa Färjestadin J20-joukkueesta. Alkukaudella 2012–2013 hän ei mahtunut kertaakaan Färjestadin kokoonpanoon. Larsson pelasi yhden ottelun sen J20-joukkueessa ja kahdeksan ottelua lainalla VIK Västerås HK:n joukkueessa, kunnes hän siirtyi lokakuun 2012 lopulla 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Larsson nousi HPK:n ykköspuolustajaksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 45 runkosarjaottelussa tehot 9+14=23.
Kaudeksi 2013–2014 Larsson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue HV71:een. Hän jäi siellä uusien hankintojen myötä kuitenkin pieneen rooliin ja palasi joulukuussa 2013 SM-liigaan tehtyään loppukauden kattavan sopimuksen Tapparan kanssa. Larsson piipahti ennen Tappara-debyyttiään lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Häneltä odotettiin kiekollista osaamista, mutta Larssonin otteissa näkyi kuitenkin epävarmuutta ja kovuuden puutetta omassa päässä. Hän kuitenkin paransi hieman pudotuspeleissä ja voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Larsson siirtyi kaudeksi 2014–2015 jatkamaan SM-liigauraansa 1+1-vuotisella sopimuksella Saimaan Pallon riveihin. Loukkaantumiset kuitenkin lyhensivät hänen runkosarjaansa lähes puolella. Kesäkuussa 2015 SaiPa käytti Larssonin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Lokakuussa 2016 Larsson siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Reina Regente (1906)

Suunnittelu

Alus oli 102,71 metriä pitkä ja sen leveys oli 16,12 ja syväys 6,06 metriä. Aluksen uppouma oli 5 287 tonnia. Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta triple expansion -höyrykoneesta, jotka tuottivat 15 000 ihp:tä. Hiilikäyttöiset kattilat, joiden määrä ja tyyppi ei ole tiedossa, oli kytketty kolmeen savuhormiin. Hiiltä aluksella oli varastoituna 1 200 tonnia. Suunniteltu maksiminopeus oli 20 solmua. Aluksella oli 497 hengen miehistö.
Aluksen pääaseina oli kymmenen 140 millimetrin tykkiä, joista neljä oli asennettu kaksoistorneihin perään ja keulaan. Loput kuusi tykkiä oli asennettu kasematteihin yläkannelle. Apuaseina oli kaksitoista kuuden naulan pikatykkiä ja kaksi yhden naulan tykkiä. Aseistuken täydensivät kahdeksan konekivääriä ja kolme torpedoputkea.
Aluksen suojana oli 89 millimetrin panssarikansi. Tulenjohtotornin suojana oli saman vahvuinen panssari. Pääaseiden kilpien paksuus oli 76 millimetriä.

Valmistus

Alus tilattiin vuonna 1896 Ferrolista, missä köli laskettiin vuonna 1899. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1906 ja otettiin palveluksen vuonna 1908. Espanjan kärsittyä tappion sodassa Yhdysvaltoja vastaan maan talous oli liian heikko laivaston laajentamiseksi, minkä seurauksena alus oli viimeinen valmistunut risteilijä pariin vuosikymmeneen.
Monster Hunter: World

Pelaaminen

Pelin alussa pelaaja luo itselleen oman metsästäjähahmon, jonka ulkonäköä hän saa muokata vapaasti. Tämän jälkeen pelaaja saa itselleen palico-lemmikin, joka tukee ja auttaa pelaajaa pelin aikana. 
Myös palicon ulkonäkö on muokattavissa. Tämän jälkeen pelaaja voi ryhtyä pelaamaan pelin tarinaa, tai tutkia vapaasti pelin maailmaa. Pelin tarina seuraa Monster Hunter -maailman vaarallista hirviöiden metsästyskulttuuria, johon pelaaja liittyy mukaan.

Pelin tarina

Pelin ideana on löytää, tutkia, metsästää, sekä ottaa kiinni maailmassa eläviä monstereita. Kuolleiden monstereiden ruumiinosista on mahdollista teettää itselleen aseita ja haarniskoja. Mitä voimakkaampia, taikka kestävämpiä monstereita pelaaja metsästää, sitä parempia haarniskoja ja aseita pelaaja voi itselleen teettää.
Pelin tarina on luotu tämän mekaanikan ympärille samalla kun pelaaja tutustuu matkan aikana muihin metsästäjiin, paikallisiin ihmisiin, sekä palico-eläimiin, joiden elämä on kietoutunut monsterien metsästyskulttuurin ympärille.

Metsästäminen ja taisteleminen

Monstereita vastaan voi taistella ottaen mukaansa minkä tahansa aseen pelin 14 eri aseen valikoimasta, joilla kaikilla on erilainen taktinen rooli taisteluissa. Peliin tuovat haasteita muun muassa aseiden fysiikat - isot aseet painavat enemmän, jolloin niiden iskemisanimaatiot ovat hitaampia, kun taas pienet aseet tekevät vähemmän vahinkoa, mutta ovat nopeampia. Pelissä on lähitaisteluaseita, pitkän kantaman aseita, sekä iskujen torjuntaan soveltuvia varusteita.
Isossa osassa taisteluja ovat myös erilaiset taktiikat, sekä strategiat, joita pelaajat suunnittelevat ennen taisteluita tai niiden aikana. Pelaaja voi esimerkiksi virittää monstereille ansoja tai houkutella niitä alueille, jossa pelaajan on helpompi taistella käyttäen ympäristöään eduksi. Pelaajat voivat myös käyttää eduksi monsterien henkilökohtaisia elintapoja, oppimalla millä erilaisilla tavoilla kyseinen monsteri elää ympäristössään.
Peliin tuo lisähaastetta se, että monet pelin monstereista voi metsästää vain tiettyyn vuorokaudenaikaan, joka on reaaliajassa usein noin 50 minuuttia.

Nettipeli, sekä palico-lemmikit

Monster Hunter World tukee neljän pelaajan yhteistyöpeliä. Omat palico lemmikkinsä voi ottaa mukaan niin kauan kun pelaajia on matkassa kaksi.
Yhteistyö peli ei kuitenkaan suoranaisesti tee pelistä helpompaa, koska yhteistyö muuttaa monsterien vaikeusastetta.
Palico lemmikit voivat auttaa pelaajia taisteluissa, käyttäen omia aseitaan. Palico lemmikit voivat myös kutsua matkaan mukaan muita tapaamiaan palico eläimiä, taikka luonnosta löytyviä villieläimiä, tekemällä yhteistyötä alkuasukas palicolaumojen kanssa.

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9,5/10. Peli on Capcomin nopeiten myynyt sekä eniten myynyt peli.
Muropaketti antoi pelille 3,5/5 tähteä arvostelussaan.
Viktor Emanuel II

Elämä

Viktor Emanuel syntyi Torinossa, Carignanin prinssin Carlo Alberton ja Itävalta-Toscanan Teresian vanhimpana poikana. Kymmenvuotiaana hänestä tuli Sardinian kruununprinssi. Sardinian ja Piemonten kuningaskunnat yhdistettiin hänen isänsä Kaarle Albertin ollessa vallassa. Kaarle Albert soti vuonna 1848 Itävaltaa vastaan, mutta kärsi tappion Novaran taistelussa seuraavana vuonna. Kaarle Albert luopui kruunusta, ja Viktor Emanuelista tuli Sardinia-Piemonten kuningas 24. maaliskuuta 1849.
Viktor Emanuelin ja hänen pääministerinsä Camillo Cavourin toimien ansiosta Sardinian kuningaskunta laajeni koko Italian kokoiseksi vuosien 1860 ja 1870 välillä. Italian yhdistymisen ansiosta Savoijin Viktor Emanuel II:sta tuli Italian kuningas Viktor Emanuel II.
Bank Street

Bank Street oli monikäyttöinen stadion Manchesterissa, Englannissa. Sitä käytettiin eniten jalkapallon pelaamiseen ja se oli Manchester Unitedin historian toinen kotikenttä. Stadion veti 50 000 ihmistä. United muutti Bank Streetille vuonna 1893 North Roadilta ja muutti pois nykyiselle kotistadionilleen Old Traffordille vuonna 1910.
Silmänen (Kuhmoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,0 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,1 metriä mpy.
Tunturihärkki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen tunturihärkki kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Varsi on rento tai koheneva ja kasvi kasvaa mattomaisesti tai löyhästi mätästäen. Lehtien muoto vaihtelee soikeasta lähes tasasoukkaan ja ne ovat kaljuja tai karvaisia, usein myös nystykarvaisia. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Ainakin ylempien kukkien tukilehdet ovat kalvomaisia tai selvästi kalvolaitaisia ja -kärkisiä. Valkoisia kukkia on tavallisesti 1–4 kappaletta. Kukan verhiö ja teriö ovat molemmat viisilehtisiä. Verhiö on 5–10 mm pitkä, tyvestä kulmikas ja verholehdet muodoltaan suippoja tai tylppiä. Teriö on noin 1,5–2 kertaa verhiön pituinen, valkoiset terälehdet ovat kärjestään matalasti kaksihalkoisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Tunturihärkki kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Hedelmä on pitkähkö, 10-liuskainen kota. Siemenet ovat kooltaan 1–1,3 mm, ja niiden pinnassa olevat nystermät ovat leveytensä korkuisia.
Tunturihärkin ulkonäkö vaihtelee suuresti alalajista riippuen. Alalajien taksonominen asema ja nimistö on epäselvä. Pohjoismaista tunnetaan kolme tunturihärkin alalajia: karvatunturihärkki (ssp. alpinum), villatunturihärkki (ssp. lanatum) ja kaljutunturihärkki (ssp. glabratum). Alalajien väliset suurimmat erot ovat niiden karvaisuudessa. Alalajien keskinäistä erottamista vaikeuttaa kuitenkin se, että niiden välimuodot ovat yleisiä. Tunturihärkki voi risteytyä nurmihärkin (C. fontanum) ja napahärkin (C. nigrescens var. laxum) kanssa.

Levinneisyys

Tunturihärkkiä tavataan Euroopassa runsaimmin Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla, Pohjois-Venäjällä Laatokan Karjalasta Novaja Zemljalle saakka, Islannissa, Skotlannissa, Alpeilla, Karpaateilla, Balkanin niemimaalla, Pyreneillä ja Pohjois-Espanjassa. Lisäksi lajia tavataan Grönlannissa ja Kanadan pohjoisosissa. Suomessa tunturihärkkiä kasvaa runsaimmin Pohjois- ja Keski-Lapissa, Kuusamossa ja Kainuussa. Eteläisimmät esiintymät ovat Pohjois-Karjalassa ja Savossa.
Tunturihärkit muodostavat ultraemäksisillä serpentiinipohjaisilla kasvualustoilla usein paikallisia serpentiinirotuja. Suomessa näistä harvinaisin on Pohjois-Karjalassa neljällä kasvupaikalla löydetty Kaavin serpentiinirotu, joka on yksi karvatunturihärkin ekotyyppi. Rotu on Suomessa erittäin uhanalainen ja erityisesti suojeltu kasvikanta.

Elinympäristö

Suomessa tunturihärkin kasvupaikat vaihtelevat suuresti alalajista riippuen. Lajia tavataan kalliopenkereillä, tunturirinteillä, pahdoilla, tienvarsilla, kyläkentillä ja -niityillä, kosteilla tunturikankailla ja tulvaisilla joenvarsilla. Kaljutunturihärkki on kalkinsuosija, muut alalajit viihtyvät ultraemäksisessä maaperässä.
Leaellynasaura

Nimi

Leaellynasaura tarkoittaa "Leaellynin liskoa". Nimen osa Leaellyn tulee dinosauruksen löytäjien tyttären, Leaellyn Richin etunimestä. Nimen toinen osa saura tulee kreikan kielestä, ja tarkoittaa naaraspuolista liskoa. Nimi annettiin näin, koska Leaellyn Rich oli kerran pyytänyt, että joku dinosaurus nimettäisiin hänen mukaansa.
Lajiepiteetti amicagraphica tarkoittaa sananmukaisesti "ystävämaalausta". Amica tulee latinan kielestä ja tarkoittaa ystävää. Tämä nimen osa annettiin victorialaisen museon ystävien mukaan. Graphica tarkoittaa latinaksi maalausta. Tämä nimen osa annettiin National Geographic Societyn mukaan ja heidän tuestaan australialaiselle paleontologialle.

Koko ja ulkonäkö

Leaellynasauran pituus oli 2–3 metriä ja paino arviolta kahdeksan kilogrammaa. Leaellynasauralla oli suuret silmät. Sen kallossa on suuret silmäkuopat, kuten muilla pienillä ornithopodeilla. Tämä osoittaa, että Leaellynasaura oli aktiivinen silloin, kun oli hämärää. Suurentuneilla silmillään Leaellynasaura saattoi kyetä käsittelemään vähäisen valon tasoja. Kolme kertaa ruumistaan pidemmällä hännällään Leaellynasauralla on tunnetuista linnunlantioisista dinosauruksista suhteellisesti pisin häntä. Häntä oli myös joustava. Käärimällä pitkän ja pörröisen hännän ruumiinsa ympärille, Leaellynasaura saattoi kestää kylmyyttä talven aikana. Koska Leaellynasaura eli napa-alueella, sillä oli todennäköisesti ihossa jonkinlaisia hiusmaisia säikeitä.

Kasvu

Leaellynasauran ja muiden pienten ornithopodien varhaisliitukautiset, Victoriasta löydetyt jalkaluut ovat kaikki erikokoisia. Luiden rakenteesta tutkijat ovat päätelleet, että nämä dinosaurukset, mukaan lukien Leaellynasaura, kasvoivat erittäin nopeasti ensimmäisen kolmen elinvuoden aikana. Tämän jälkeen kasvu hidastui ja vaihteli vuodenaikojen mukaan.

Fossiililöydöt

Leaellynasaurasta on löydetty useita yksilöitä, mukaan lukien osittainen luuranko ja kallo. Jäänteet löydettiin Australian Victoriassa vuonna 1989 Tom Richin ja Patricia Vickers-Richin toimesta. Leaellynasauran holotyyppi on osittainen kallo.

Elinympäristö

Leaellynasaura oli sopeutunut elämään varhaisen liitukauden antarktismaisissa olosuhteissa. Vaikka tuohon aikaan Etelämanner ei ollut jäistä joutomaata niin kuin nykyään, siellä eläneiden eliöiden saattoi silti pitää sopeutua pitkiin, pimeisiin kausiin ja siitä seuranneeseen ilmastoon, joka saattoi olla viileämpi kuin muualla sen ajan maailmassa. Talven aikana Aurinko ei saattanut nousta horisontin yläpuolelle viikkokausiin.

Muuta

Muita Australiasta löydettyjä dinosauruksia ovat muun muassa teropodi Australovenator, ankylosauri Minmi ja sauropodi Rhoetosaurus.
Vilho Kivioja

Vilho Heikki (V. H.) Kivioja (21. tammikuuta 1896 Kalajoki – 2. marraskuuta 1977 Helsinki) oli Maalaisliiton kansanedustajana 1930-luvulla ja sotavuosina toiminut Kalajoen kappalainen ja kirkkoherra.

Elämäkerta

Kiviojan vanhemmat olivat talollinen Heikki Kivioja ja Susanna Sofia Himanka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja suoritti teologian erotutkinnon 1918 sekä vihittiin papiksi samana vuonna. Kivioja suoritti vielä pastoraalitutkinnon 1920. Hän kävi myös Ammattienedistämislaitoksen moottori-, traktori- ja karkaisukurssit 1926 ja sotien jälkeen Kivioja valmistui filosofian kandidaatiksi 1945, auskultoi uskonnonopettajan pätevyyttä varten Helsingin normaalilyseossa ja tuli filosofian maisteriksi 1947. Vilho Kivioja oli naimisissa vuodesta 1918 Alice Johanna Bergrothin kanssa.
Kivioja toimi ylimääräisenä pappina Rovaniemellä 1918–1920, Hyrynsalmella 1920–1922, Oulun läänin Pyhäjärvellä  ja Haapajärvellä 1922 sekä Kuivaniemellä 1923. Hän oli Kalajoen kappalaisena 1923–1940 ja kirkkoherrana 1940–1968 sekä Kalajoen rovastikunnan lääninrovastina 1962–1968. Kivioja toimi myös Kalajoen yhteiskoulun rehtorina sekä uskonnon ja pikakirjoituksen opettajana 1948–1953 ja hän opetti lisäksi Kalajoen kansalaisopistossa. Kivioja sai rovastin arvonimen 1946.
Kivioja oli kansanedustajana 1929–1945 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä 1929–1939 ja Oulun läänin vaalipiiriä 1939–1945. Kansanedustajakaudellaan Kivioja vaikutti Alavieska–Rautio-maantien ja Siipojoen perkauksen toteuttamiseen mutta hän ei onnistunut samaan yrityksistään huolimatta rautatietä Kalajoelle. Kivioja kuului myös 1920-luvulla Kalajoen kunnanvaltuustoon. Kalajoen suojeluskuntaan Kivioja kuului vuodesta 1917.
Kivioja oli Zions Missionstidningin päätoimittajana 1932–1957 sekä kirjoitti yli 40 vuoden ajan sanomalehti Liittoon sunnuntaikirjoitukset nimimerkillä VHK. Hän oli myös pikakirjoittajana, harrasti esperantoa ja sukututkimusta sekä toimi sanakirjasäätiön kerääjänä.
Yksi Vilho Kiviojan 11 lapsesta oli lääkintöneuvos ja kirurgian ylilääkäri Olli Kivioja. Kiviojan lapsenlapsi on kansanedustaja Anna-Maja Henriksson (rkp.).
Lisämunuaisydin

Lisämunuaisydin on lisämunuaisen ydinosa, joka tuottaa adrenaliinia ja noradrenaliinia. Se ei ole välttämätön ihmisille eikä sen puuttuminen aiheuta sairautta. Nämä hormonit ovat "pakene tai taistele hormoneja".  Hyvin harvoin siihen voi kehittyä kasvain nimeltä feokromosytooma.
Caesarin salakirjoitus

Caesarin salakirjoitus (tunnetaan myös nimellä Caesarin koodi tai Caesar-salakirjoitus) on laajalti tunnettu ja hyvin yksinkertainen salausmenetelmä. Menetelmässä salattavan tekstin jokainen kirjain korvataan sitä aakkosissa aina saman sovitun kirjainmäärän jälkeen tulevalla kirjaimella. Käytettävän aakkoston päättyessä jatketaan aakkosten alusta siten, että aakkosten viimeistä kirjainta seuraavaksi katsotaan aakkosten ensimmäinen. 
Salakirjoitus on nimetty Julius Caesarin mukaan, sillä Suetonius kertoo Caesarin käyttäneen kirjeenvaihdossaan kuvatunkaltaista salakirjoitusta, jossa siirryttiin kolmen kirjaimen verran eteenpäin.
Caesarin salakirjoitus on helposti murrettavissa esimerkiksi frekvenssianalyysillä.

Yksinkertainen esimerkki

Salataan määritelmän mukaan esimerkiksi suomenkielinen sana ”esimerkki” Caesar-koodilla, jossa siirrytään kolmen kirjainmerkin verran oikealle:

Selväkielinen teksti: esimerkki
Salattu teksti:       HVLPHUNNL
Mikäli salausavain eli siirrettyjen kirjainten määrä tiedetään, näin salattu teksti voidaan vastaavasti purkaa tekemällä sama operaatio käänteisesti: tässä esimerkissä valittaisiin siis aakkostosta kirjain, joka on kunkin salakielisen tekstin kirjainmerkistä kolmen askeleen päässä vasemmalla. Samalla avaimella koodattu viesti voidaan nykyaikaista latinalaista kirjaimistoa käytettäessä purkaa seuraavasti:

Salattu teksti:       DOHD LDFWD HVW
Selväkielinen teksti: alea iacta est

Rot13

Eräs Caesar-tyyppinen salaus on internetissä yleinen Rot13, jossa kirjaimet korvataan tarkalleen 13 kirjaimen päässä olevalla kirjaimella. Koska englanninkielisessä kirjaimistossa on 26 merkkiä, viesti salataan ja puretaan samalla algoritmilla.
Shacknasty Jim

Shacknasty Jim (1851–1881) oli modoc-soturi. Hänen nimensä on muunnelma sanasta, joka tarkoittaa vasenkätistä miestä. Hän osallistui Modoc-sotaan. Hän antautui Yhdysvaltain armeijalle ja toimi heidän tiedustelijanaan ja auttoi löytämään modoc-sotureita. Hän kuoli tuberkuloosiin 1881.
Battle of the Sexes

Taustatietoa

Albumin piti alun perin olla Ludacrisin ja tämän levy-yhtiö toverin, naisräppäri Shawnnan yhteisalbumi. Albumin nauhoitusten aikana Shawnna kuitenkin jätti Disturbing tha Peace -levy-yhtiön ja solmi uuden levytyssopimuksen R&B-laulaja T-Painin Nappy Boy Entertainmentin kanssa. Albumi julkaistiin lopulta vain Ludacrisin albumina. Albumilta julkaistiin "Everybody Drunk" -niminen promosingle huhtikuussa 2009. Sillä vierailivat Shawnna ja Lil Scrappy. Albumin ensimmäinen virallinen single "How Low" julkaistiin 8. joulukuuta 2009. 23. helmikuuta 2010 julkaistiin albumin toinen single "My Chick Bad", jolla vierailee Nicki Minaj. Albumin kolmas "Sex Room" -niminen single julkaistaan 20. huhtikuuta 2010. Singlellä vierailee Trey Songz.
Otakantaa.fi

Otakantaa.fi on Suomen valtionhallinnon sähköinen kansalaisfoorumi, jolla kansalaiset voivat kommentoida hallinnossa käynnistyviä tai käynnissä olevia hankkeita, lainsäädäntöuudistuksia tai muita hallinnon ajankohtaisten toimenpiteiden valmistelua. Otakantaa.fi-foorumi on sekä suomen- että ruotsinkielinen.
Otakantaa.fi:n päämääränä on saada hallinnon hanke- ja valmistelutyöhön kansalaisten näkemyksiä, asiantuntemusta ja mielipiteitä. Samalla halutaan lisätä kansalaisten ja hallinnon välistä vuorovaikutusta ja parantaa hankevalmistelun laatua.
Sardanapaloksen kuolema

Sardanapaloksen kuolema (ransk. La Mort de Sardanapale) on ranskalaisen Eugène Delacroix’n historiamaalaus vuodelta 1827. Se kuvaa muinaisen Assyrian myyttisen viimeisen kuninkaan Sardanapaloksen viimeisiä hetkiä.
Maalauksen innoittajana oli vuonna 1821 ilmestynyt englantilaisen George Byronin teos Sardanapalos. Maalaus kuitenkin esittää tapahtumat erilaisina: Byronin näytelmässä Sardanapalos tekee itsemurhan polttamalla itsensä roviolla yhdessä lempivaimonsa kanssa, mutta Delacroix’n maalauksessa itsemurhaan valmistautuva Sardanapalos makailee levollisesti vuoteella samalla kun palvelijat surmaavat hänen vaimonsa ja hevosensa sekä tuhoavat hänen aarteensa hänen silmiensä edessä. Taustalla oikealla linnoitus savuaa. Delacroix’n mukaan maalauksen oli tarkoitus tuomita Sardanapaloksen edustama hillittömän ylellinen elämä, mutta monet aikalaiset arvostelivat maalausta sen sisältämien julmuuksien ja irstailujen vuoksi. Sardanapaloksen rento asento maalauksessa antaa ymmärtää, että hän nauttii julmasta näytöksestä.
Sardanapaloksen kuolema kuuluu Louvren taidemuseon kokoelmiin Pariisissa. Maalauksen mitat ovat 395 x 425 senttimetriä. Vuonna 1844 maalattu pienempi versio teoksesta on Philadelphian taidemuseon kokoelmissa Yhdysvalloissa.
Indikaani

Esiintyminen ja ominaisuudet

Indikaania esiintyy kasveissa erityisesti lehdissä vakuoleissa. Selvästi pienempinä määrinä sitä on myös kasvin varressa, juurissa, kukissa ja kukkanupuissa. Indikaanin pitoisuus lehdissä on noin 0,2–0,8 %.
Huoneenlämpötilassa indikaani on värittömiä kiteitä. Yhdiste on hygroskooppista ja se esiintyy usein kidevedellisenä trihydraattina (C₁₄H₁₇NO₆·3H₂O, CAS 1328-73-0). Trihydraattia kuumennettaessa rikkihappoliuoksessa se muuttuu hemihydraatiksi (C₁₄H₁₇NO₆·½H₂O) ja kidevedetöntä indikaania voidaan valmistaa käsittelemällä trihydraattia kiehuvalla bentseenillä ja etanolilla. Indikaani liukenee veteen, etanoliin, metanoliin, asetoniin ja hieman myös etyyliasetaattiin ja bentseeniin. 
Indikaania esiintyy nisäkkäiden virtsassa ja myös veriplasmassa tryptofaanin normaalina metaboliittina.

Käyttö

Kasvinosien sisältämä indikaani fermentoidaan, jolloin glykosidaaseihin kuuluva entsyymi nimeltään indimulsiini hydrolysoi indikaanin indoksyyliksi ja glukoosiksi. Fermentointiolosuhteissa indoksyyli hapettuu hyvin helposti indigoksi.
Emil Forsgren

Emil August Viktor Forsgren (23. marraskuuta 1860 Korpilahti – 1. huhtikuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä E. F...
Forsgrenin vanhemmat olivat lukkari Viktor Theodor Forsgrén ja Edla Augusta Silfvenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1879 ja opiskeli Helsingin yliopistossa.
Forsgren toimi lehtimiehenä ja hän oli muun muassa Suomen Virallisen Lehden toimittajana.
Forsgren oli naimisissa vuodesta 1895 Aino Mathilda Malénin kanssa.
Summa logicae

Summa logicae (Logiikan summa) on Vilhelm Occamilaisen kirjoittama logiikan käsikirja. Se on kirjoitettu joskus ennen vuotta 1327, ja julkaistu Pariisissa 1447/48, Bolognassa 1498, Venetsiassa 1508 ja Oxfordissa 1675.
Teos kuvasi ja kehitti syllogistista logiikkaa. Sen keskeisenä teemana on johtopäätösten tekeminen.