Kaasusumutin

Käyttötapa

Kaasusumuttimella voimankäyttö- tai hätävarjelutilanteessa levitetään joko sumuna, juovana, vaahtona tai geelinä (sumutintyypistä riippuen) vaikuttavaa ainetta yleisimmin kohdehenkilön kasvojen alueelle. Niin kutsuttu paprika- eli OC-sumutin, joka on nykyään yleisimmin käytössä, aiheuttaa kohdehenkilössä iholle ja silmiin joutuessaan yleisimmin kirvelyä ja voimakasta poltteen tunnetta jonka vaikutuksesta normaalitapauksissa näkökyky häviää tai häiriintyy 10–20 minuutiksi.

Kaasun koostumus

Suomessa sallituissa sumuttimissa suurin sallittu kapsaisiinipitoisuus on 5 %, normaalisti 2–5 %. Ulkomailla on käytössä ja myynnissä sumuttimia joiden OC-pitoisuus jopa yli 20 %. Pysyviä vaurioita sumutin aiheuttaa erittäin harvoin, eikä saastuta ympäristöään aiempien kemikaalisten kyynelkaasujen tapaan.
Suomessa on jonkin verran vielä käytössä yhdistelmäsumutteita, eli sumutteita joissa on OC:n lisäksi jotain kyynelkaasua (esimerkiksi CS tai CN). Tyypillinen yhdistelmäsumute voi olla esimerkiksi CN/OC 2 % tai CS/OC 2 %. Yleisesti ottaen nämä eivät kuitenkaan eroa OC-sumutteesta käyttöominaisuuksiltaan.
Useat paprikasumutteet sisältävät myös fluoresoivaa väriainetta, joka helpottaa altistuksen saaneen kohdehenkilön tunnistamista värjäämällä kasvot pitkäksi aikaa värillä, joka on nähtävissä UV-valossa.

Vaikutukset

Kaasusumuttimen vaikuttava aine kapsaisiini aiheuttaa limakalvoille tai silmiin päästessään voimakasta ärsytystä ja kipua, jotka lamauttavat kohdehenkilön toimintakykyä.
Hengitysteiden limakalvoilla kapsaisiini aiheuttaa voimakasta kipua, limaneritystä, turvotusta sekä lievää hengenahdistusta. Voimakas ärsytys nielun ja hengitysteiden alueella saattavaa aiheuttaa myös oksentelua. Silmien alueella sumute aiheuttaa voimakkaan poltteen, josta seuraa runsas kyynelehtiminen ja tahdosta riippumaton refleksi sulkea silmät, jolloin silmien avaaminen on käytännössä erittäin vaikeaa tai mahdotonta. Iholla sumute aiheuttaa polttavan tunteen. Sumutteen väliaineella on merkitystä vaikutukseen: perinteinen OC-sumutin (nestesumu) vaikuttaa hengityselimiin muita sumutintyyppejä enemmän, kun taas vaahtomaisen tai geelimäisen sumutteen vaikutus hengitysteihin on huomattavasti pienempi.
Sumutteen vaikutukset eivät välttämättä ole kaikilla samat. Esimerkiksi huumaavien aineiden vaikutuksen alaisena oleminen saattaa pienentää kapsaisiinin vaikutusta jopa niin, ettei kohdehenkilö tunne kapsaisiinin aiheuttamaa ärsytystä kivuliaana, ja vaikutus jää ainoastaan näkökyvyn heikkenemiseen. Samoin, vaikka sumutteen vaikutus onkin yleensä lamauttava, henkilö voi jatkaa aggressiivista käytöstään kivusta ja toimintakyvyn heikkenemisestä huolimatta.
Paprikasumutin on yleisesti turvallisena pidetty voimankäyttöväline, eikä pääsääntöisesti aiheuta silmä-, iho- tai limakalvovaurioita kohdehenkilöille. Kuitenkin allergikoilla (etenkin pippuri- tai paprika-allergia) tai astmaatikoilla vaikutukset saattavat olla erittäin voimakkaita tai jopa hengenvaarallisia. Tämän takia altistuneen henkilön ensiapu ja voinnin tarkkailu heti altistuksen jälkeen on erittäin tärkeää ja sumutinta käyttänyt henkilö on altistuksen saaneesta kohdehenkilöstä pääasiassa vastuussa.

Ensiapu

Kaasusumutteelle altistuneen henkilön kasvot pestään saippualla ja huuhdellaan sekä kasvot että silmät runsaalla puhtaalla vedellä ja viedään raittiiseen ilmaan. Henkilön allergiaa paprikalle, mahdollista astmaa tai piilolinssien käyttöä on syytä kysyä. Henkilön tilaa tulee muutenkin tarkkailla ja tarvittaessa saattaa jatkohoitoon. Ensiavuksi on olemassa myös erityisesti kaasusumuttimelle altistumisen jälkeiseen ensiapuun tarkoitettuja suihkeita ja pyyhkeitä.

Käyttäjät ja luvanvaraisuus

Paprikasumutin on poliisin, puolustusvoimien, rajavartiolaitoksen, tullin, vanginvartijoiden, vartijoiden ja järjestyksenvalvojien käyttämä voimankäyttöväline. Lisäksi sumuttimia on usein myös ensihoitajilla, lipuntarkastajilla, joukkoliikenteen kuljettajilla, konduktööreillä ja taksinkuljettajilla.
Suomessa kaasusumuttimesta on muodostunut yksi eniten käytössä olevista voimankäyttövälineistä. Suomessa poliisi on varustettuna lähes aina oc-sumuttimella ja poliisin kalustoon kuuluu myös isoja, esim. 500 ml:n kokoisia "mellakkakaasuja". Vartijoilla ja järjestyslain mukaisilla järjestyksenvalvojilla kaasusumutin on käsirautojen ohella yleisin mukana pidettävä voimankäyttöväline. Järjestyksenvalvojilla kaasusumutin on patukan, käsirautojen ja teleskooppipatukan lisäksi ainut voimankäyttöväline.
Paprikasumutin on Suomessa luvanvarainen voimankäyttöväline. Viranomaiset käytännössä saavat sumuttimen koulutuksen ja kantoluvan ammattikoulutuksensa ohessa. Muille kuin viranomaisille lupaa on myönnetty käytännössä vain, jos luvanhakijalla on työnsä (vartija, järjestyksenvalvoja tms.) puolesta lakiin perustuva oikeus tai perusteltu tarve sumuttimen hallussapitoon. Lupaa on voinut anoa oman kihlakuntansa poliisilaitokselta suoritettuaan hyväksytysti sisäasianministeriön määrittämän vartijan erityisen voimankäytönkoulutuksen kaasusumutinosion, tai jollain muulla lailla perehtymällä kaasusumuttimen käyttöön. Lupa kaasusumuttimen hallussapitoon on voitu myöntää myös yhteisölle, kuten ravitsemusliikkeelle tai vartiointiliikkeelle. Tästä huolimatta kaasusumuttimen hallussapitäjän on ollut aina läpäistävä edellä mainittu koulutus. Kaasusumuttimen kantamista oikeuttavaa lupaa kutsutaan kaasusumutinluvaksi, jonka takapuolella on yleensä annettu lisäehtoja, esimerkiksi "Lupa oikeuttaa kantamaan kaasusumutinta vain vartijan tai järjestyksenvalvojan työtehtävissä."

Laki

Paprikasumutteen luvanvaraisuudesta säädetään ampuma-aselaissa, mutta ominaisuuksiltaan paprikasumutetta ei rinnasteta ampuma-aseeksi eikä siihen sovelleta ampuma-aserikoksia koskevan rikoslain 41. luvun mukaista menettelyä.
Muulloin kuin luvallisessa käytössä kaasusumutin katsotaan toisen henkilön vahingoittamiseen soveltuvaksi esineeksi. Tällöin laki kieltää kaasusumuttimen julkisella paikalla hallussapitämisen järjestyslain 3. Luvun 10 § mukaisesti. Ampuma-aserikoksena ei pidetä, jos tällaisen esineen hallussapitäjä oma-aloitteisesti ilmoittaa esineestä poliisille ja luovuttaa sen poliisin haltuun.
Järjestyslain 5. Luvun 21 §:n mukaan poliisi, tai rajanylityspaikalla myös rajavartiomies, voivat ottaa pois vaaralliset esineet tai toisen vahingoittamiseen soveltuvat esineet ja aineet henkilöltä jonka hallussa ne ovat. Pidättämiseen oikeutettu virkamies voi myös hävittää edellä mainitut vähäarvoiset esineet ja aineet jos on ilmeistä, että tuomioistuin tuomitsisi ne valtiolle menetetyksi.