google/wiki40b huggingface dataset:
Laki

Laki on valtion suvereenin viranomaisen, tavallisesti kansallisen parlamentin, antama velvoittava säädös. Laajasti ymmärrettynä laeiksi käsitetään Suomessa myös valtioneuvoston ja tasavallan presidentin antamat asetukset. Laki koostuu muun muassa velvoittavista oikeusnormeista ja sisältää usein erilaisia määritelmiä. Oikeuslähteenä laki on sen soveltajaa vahvasti velvoittava. Oikeusnormit ovat kieltäviä, käskeviä tai sallivia.
Oikeusnormit eroavat esimerkiksi moraalisista normeista siten, että oikeusnormi sisältää aina julkisen pakkovallan käytön uhan siten, että oikeusnormin rikkomisesta lainsäätäjä on määrännyt seuraamuksen, kuten oikeustoimen pätemättömyyden, velvollisuuden suorittaa vahingonkorvausta tai rangaistuksen. Lain rikkomuksen tutkii ja seuraamuksen määrää asiallisesti, alueellisesti ja asteellisesti toimivaltainen tuomioistuin.
Normihierarkian huipulla on perustuslaki, jonka kanssa ristiriidassa oleva alempi säädös väistyy. Oikeusnormien muodostamaa oikeusjärjestystä tutkii oikeustiede. Rikosoikeudellinen laillisuusperuste kieltää tuomitsemasta ketään teosta, jota ei ole tekohetkellään nimenomaan määrätty rangaistavaksi. Rikollisuutta tutkiva tieteenala on nimeltään kriminologia.
Suomen oikeusjärjestys, kuten lähes kaikki länsimaiset oikeusjärjestykset, jaetaan yleensä yksityisoikeuteen ja julkisoikeuteen. Ensin mainittu koskee henkilöiden ja oikeushenkilöiden keskinäisiä suhteita ja viimeksi mainittu näiden suhteita julkisyhteisöihin, kuten kuntiin ja valtioon.
Monet yksityisoikeudelliset lain säädökset ovat tahdonvaltaisia eli dispositiivisia, mikä merkitsee, että asianosaiset voivat sopia asioista keskenään toisinkin kuin laissa on säädetty. Tällöin laki tulee sovellettavaksi vain, mikäli toisin ei ole sovittu. Sen sijaan julkisoikeudelliset ja jotkin yksityisoikeudellisetkin säädökset ovat pakottavia eli indispositiivisia eikä niistä saa sopimuksella poiketa.
Kuvanveistäjän ryhmä

Kuvanveistäjän ryhmä on löyhä galaksiryhmä Kuvanveistäjän tähdistössä noin 12,7 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Se on yksi Paikallisen ryhmän lähimmistä galaksiryhmistä. Ei ole täysin selvää, mitkä galaksit painovoima itse asiassa sitoo ryhmän jäseniksi.
Kari Louramo

Kari Ilmari Louramo (s. 19. huhtikuuta 1971 Turku) on suomalainen entinen pikajuoksija. Seuratasolla hän edusti Turun Urheiluliittoa. 
Louramo voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Turussa 2001. 400 metrin juoksun mestaruuden hän voitti 1995 . 100 metriltä Louramolla on lisäksi pronssia 1999, 200 metriltä hopeaa 1995 ja 2000 sekä pronssia 1993 ja 1997 ja 400 metriltä pronssia 1993, 1994 sekä 1997. SM-hallikisoissa Louramo oli mestari 200 metrillä 1994 ja 1996 sekä 400 metrillä 1994, 1995 sekä 1999 .
Kari Louramo juoksi Lahden Kalevan kisoissa 19. elokuuta 2000 100 metrillä alkuerissä ajan 10,40, joka oli silloin Suomen toiseksi paras aika Tommi Hartosen ajan 10,27 jälkeen ja se on kaikkien aikojen kymmenenneksi nopein suomalaisaika. 200 metrillä Louramon ennätys on 20,99 (vuodelta 2000) ja 400 metrillä 46,64 (vuodelta 1994). 400 metrillä Louramo on Suomen kaikkien aikojen tilastossa yhdeksäntenä. Joukkue Samsa Tuikka, Kari Louramo, Tommi Hartonen ja Tuomas Näsi juoksi 4 × 100 metrin viestissä 2. elokuuta 2000 ajan 39,42, joka on kaikkien aikojen seitsemänneksi paras suomalaisaika.
Tauno Karlsson

Tauno Karlsson (17. helmikuuta 1925 – 6. syyskuuta 2005) oli suomalainen kiekonheittäjä, joka voitti kaksi Suomen-mestaruutta 1950-luvulla ja ylitti 50 metrin rajan kaikkien aikojen viidentenä suomalaisena.
Karlsson edusti Suomea Brysselin EM-kilpailuissa 1950 mutta ei selviytynyt kiekonheiton karsinnasta jatkoon. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1950 ja 1952. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1948, 1953 ja 1954 sekä SM-pronssia vuosina 1949 ja 1951. Hän sijoittui Kalevan kisojen kiekonheitossa 12 kertaa peräkkäin kuuden parhaan joukkoon vuosina 1947–1958. Ennätyksensä 50,39 m hän heitti vuonna 1955.
Talousdemokratia

Talousdemokratia on lukuisten taloustieteilijöiden kuten Martin Wolfin ja Irving Fisherin, sekä talousdemokraattien ja rahareformistien esittämä ajatussuuntaus, joka vaatii demokraattisen päätöksenteon ulottamista myös talouden vaikutusalueelle. Tämä perustuu oletukseen, jonka mukaan politiikka ja talous on nyky-yhteiskunnassa erotettu toisistaan ja talous sanelee reunaehdot poliittiselle päätöksenteolle. Jopa Nobel-palkitun talousliberalistin Milton Friedmanin mielestä vain valtioilla tulisi olla oikeus luoda rahaa. 
Yleensä talousdemokratian kannattajat keskittyvät analysoimaan rahanluontiprosessia ja sen oikeudenmukaisuutta. He korostavat, että yksityinen pankkisektori on luonut (lähes) kaiken liikkeellä olevan rahan velkana ja että raha myös katoaa kun velka maksetaan takaisin. Korko nähdään erityisenä ongelmana, koska korkoa näiden velkojen takaisinmaksamiseksi ei talousdemokraattien mielestä luoda missään. Tämän seurauksena korot maksetaan omasta tai toisen ottamasta ja kiertoon kuluttamasta lainasta, ja niinpä velkaa on talousdemokraattien mielestä aina enemmän kuin rahaa. Lisäksi korko nähdään epäoikeudenmukaisena tulona yksityiselle pankkisektorille varsinkin valtionvelan kohdalla.
Teoriassa korko ei välttämättä aiheuta ongelmaa, koska korko kiertää rahajärjestelmässä toimijalta toiselle. Käytännössä kuitenkin usein yksityisen sektorin pyrkimys nettosäästämiseen johtaa rahan "holvaamiseen", mikä puolestaan tekee mahdottomaksi velkojen takaisinmaksun kokonaistasolla. Tätä ongelmaa lieventää velan määrän jatkuva kasvu.
Talousdemokratian kannattajat kritisoivat nykyistä rahajärjestelmää ikuisen velkakierteen aiheuttamisesta ja näin pakottamisesta talouskasvuun. Ratkaisuna nähdään usein julkisen sektorin mahdollisuus luoda velatonta rahaa niin, että yhteiskunnan kokonaisvelka olisi maksettavissa takaisin. Vaihtoehtona nähdään myös julkisen sektorin mahdollisuus lainata keskuspankista rahaa (lähes) korottomasti, minkä voidaan väittää käytännössä vastaavan velattoman rahan luomista.
Gaston de Galliffet

Gaston Alexandre Auguste de Galliffet (23. tammikuuta 1830 Pariisi – 8. heinäkuuta 1909 Pariisi) oli ranskalainen markiisi ja kenraali, joka osallistui vuonna 1871 Pariisin kommuunin kukistamiseen ja toimi 1899–1901 sotaministerinä.
Galliffet liittyi Ranskan armeijaan 1848 ja osallistui Krimin sodan Sevastopolin piiritykseen sekä Ranskan sotaretkiin Algeriassa, Italiassa ja Meksikossa. Meksikon sotaretkellä hän haavoittui vakavasti Pueblan taistelussa. Ranskan–Saksan sodassa vuonna 1870 hän komensi prikaatinkenraalina ratsuväkijoukkoja Sedanin taistelussa, jossa jäi muun Ranskan armeijan tavoin saksalaisten sotavangiksi. Vuonna 1871 Galliffet sai tehtäväkseen Pariisin kommuunin kukistamisen. Hän suoritti tehtävän tehokkaasti, mutta ei kaihtanut julmuutta kommunardien kohtelussa. Tämän seurauksena hän sai Ranskan vasemmiston keskuudessa elinikäisen kielteisen maineen, vaikka olikin itse tasavaltalainen. Myöhemmin Galliffet palasi Algeriaan, jossa hän yleni 1875 divisioonankenraaliksi. Palattuaan kotimaahan hänestä tuli Léon Gambettan suojatti ja hän osallistui Ranskan ratsuväen kehittämiseen. 1880–1882 hän toimi Pariisiin sijoitettujen joukkojen komentajana. Vuonna 1885 hänestä tuli ylimmän sotaneuvoston jäsen.
Galliffet palveli vielä 1889–1895 armeijassa, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän oli kuitenkin kesäkuusta 1899 toukokuuhun 1900 sotaministerinä Pierre Waldeck-Rousseaun hallituksessa. Dreyfus-jutussa hän tuki syytettynä ollutta Alfred Dreyfusia. Galliffet ei kuitenkaan sopinut politiikkaan ja maine Pariisin kommuunin ankarana kukistajana vainosi häntä edelleen. Ranskan ja koko Euroopan sosialistien parissa paheksuttiin erityisesti sosialistisen ministerin Alexandre Millerandin osallistumista samaan hallitukseen Galliffet’n kanssa.
John Johansson

John Johansson (s. 17. lokakuuta 1884) oli suomenruotsalainen näyttelijä, joka työskenteli Turun ruotsalaisessa teatterissa 60 vuotta, vuodesta 1904 aina vuoteen 1964 asti.
Konttoristina työskennellyt 19-vuotias Johansson esiintyi ensi kerran teatterinäyttämöllä 8. tammikuuta 1904, ja vaihtoi saman tien ammattia, siirtyen pysyvästi Åbo Svenska Teaterin näyttelijäksi. Hän kertoi käyneensä katsomassa teatterin esityksiä jo lapsena. Teatteriuransa varrella hän sai opetusta näyttelijäntyöhön Tukholmassa ja ohjasi kesäteatteriesityksiä kesämökkikunnassaan Paraisilla.
Johansson sai Pro Finlandia -mitalin 1954.
Roberta Torre

Roberta Torre (s. 21. syyskuuta 1962) on italialainen elokuvaohjaaja. Hänen teostensa joukossa ovat Tano da morire (1997) ja Angela (2002).
Torre voitti vuonna 1998 parhaan uuden ohjaajan David di Donatello -palkinnon.
Tanja Ribič

Tanja Ribič (s. 28. kesäkuuta 1968) on slovenialainen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti maataan Euroviisuissa vuonna 1997 laululla "Zbudi se" ja sijoittui kymmenenneksi. Hän on naimisissa näyttelijä ja elokuvaohjaaja Branko Đurićin kanssa.
Näyttelijänä Ribič on esiintynyt muun muassa elokuvassa Kajmak in marmelada (2003).
Bobby Beausoleil

Robert Kenneth "Bobby" Beausoleil (s. 6. marraskuuta 1947 Santa Barbara,  Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja näyttelijä. Hän tunnetaan myös läheisestä suhteestaan Charles Mansonin perheeseen sekä Gary Hinmanin murhasta 27. heinäkuuta 1969. Beausoleil tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Tammikuussa 2019 – 50 vuoden vankeuden jälkeen – Kalifornian ehdonalaislautakunta suositteli hänen vapauttamistaan.

Musiikki- ja elokuvaura

Beausoleil soitti 1960-luvulla muun muassa Arthur Leen Love-yhtyeessä ja kitaraa sekä sitaria Magick Powerhouse of Oz-yhtyeessä. Elokuvaohjaaja Kenneth Anger halusi Beausoleilin säveltävän musiikin Lucifer Rising -elokuvaansa. He kuitenkin riitautuivat ja Beausoleil varasti Angerin auton, elokuvakamerat ja 500 metriä jo kuvattua elokuvaa. Anger otti kuitenkin yhteyttä uudestaan Beausoleiliin vuonna 1976. Nyt tällä olikin runsaasti aikaa sävellystyöhön kärsiessään elinkautista.
Beausoleil esiintyy myös Angerin 11-minuuttisessa lyhytelokuvassa Invocation of My Demon Brother roolittaen Luciferia muun muassa Angerin itsensä ja Anton LaVeyn kanssa vuonna 1969.

Lucifer Rising-soundtrack

Lucifer Rising elokuvan soundtrack sävellettiin ja äänitettiin vuosina 1976-1979 ja julkaistiin vinyylinä 1981 ja CD-formaatissa 2005
Thriásion tasanko

Thriásion tasanko (kreik. Θριάσιο Πεδίο, Thriásio Pedío) eli Eleusiin tasanko on tasanko läntisessä Attikassa Kreikassa.
Thriásion tasangon erottavat sen itäpuolella sijaitsevasta Attikan tasangosta ja Ateenan metropolialueen pääalueesta Poíkilo- ja Aigáleo-vuoret. Tasangon pohjoispuolella sijaitsee Párnitha-vuori, ja länsipuolella Patéras-vuori ja Megarída. Etelässä tasanko avautuu Eleusiinlahdelle.
Hallinnollisesti Thriásion tasangon alue kuuluu Länsi-Attikan alueyksikköön. Tasangon alue on nykyisin suurelta osalta Ateenan läntisiä esikaupunkeja ja teollisuusaluetta. Tärkeimmät kaupungit ovat Elefsína, Mándra, Magoúla ja Asprópyrgos. Tasangolla on myös muun muassa Elefsínan sotilaslentokenttä. Tasangon pohjoisosan halki kulkee Attikan valtatie (A6) sekä Ateenan metropolialueen paikallisjunan (Proastiakós) rata.
Tasanko on saanut nimensä antiikin ajan Thriasta, joka oli yksi antiikin Ateenan demoksista. Antiikin aikana alueen merkittävin kaupunki oli Eleusiin mysteereistä tunnettu Eleusis, jonne johti Ateenasta Pyhä tie. Tasangon halki virtasi pieni Kefissos-virta, jota ei tule sekoittaa Attikan tasangon suurempaan Kefissos-jokeen (nykyinen Kifisós).
Lys Mousset

Lys Mousset (s. 8. helmikuuta 1996 Montivilliers) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
Mousset aloitti ammattilaisuransa Le Havren joukkueessa Ranskan toisella sarjatasolla kaudella 2013–2014. Kesällä 2016 hän siirtyi englantilaisseura Bournemouthiin. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 58 Valioliigan ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi Sheffield Unitediin.
Mousset on pelannut Ranskan alle 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Nizar al-Hindawi

Nizar Nawwaf al-Mansur al-Hindawi (arabiaksi: نزار نواف منصور الهنداوي) (s. 1954 Baqura, Jordania) oli jordanialainen terroristi, joka yritti räjäyttää israelilaista El Al lentokonetta Heathrowin lentokentällä 17. huhtikuuta vuonna 1986. Al-Hindawi pakkasi morsiamensa Anne Mary Murphyn laukkuun pommin. Israelin turvamies löysi sen ennen kuin se ehti räjähtää.

Tausta

Al-Hindawi syntyi Baqurassa, Jordaniassa Genesaretinjärven eteläpuolella. Toimittajanuransa aikana hän muutti vuonna 1979 Ammanista Lontooseen.

Tapaus

Oikeudenkäynnin aikana al-Hindawi kertoi menneensä vuonna 1985 Syyriaan, jossa sai maan turvallisuuspoliisilta käskyn pommittaa El Alin lentokonetta. Kun al-Hindawi sai pommit Lontooseen, hän sujautti ne morsiamensa laukkuun tämän tietämättä. Turvatarkastuksessa El Alin turvamies löysi pommin. Poliisi alkoi heti etsiä al-Hindawia, ja hänet pidätettiin samana päivänä. Oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin vankeuteen 45 vuodeksi. Tuomio on Englannin pisin. Al-Hindawi sai anoa huhtikuussa 2001 ehdollista vankeutta, mutta sisäministeri hylkäsi anomuksen.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982

Ennakko-odotukset

Suomen yleisurheilu oli osoittanut 1980-luvulle tultaessa hidasta mutta tasaista taantumaa 1970-luvun huippuvuosista. Ennen Ateenan EM-kisoja yhdeksän suomalaista oli Euroopan tilastossa kymmenen parhaan joukossa. Kirkkaimpana suorituksena oli Tiina Lillakin keihäänheiton maailmanennätys 72,40 metriä. Lisäksi Arto Bryggare oli aitajuoksun tilastossa toisena ja keihäsmiehet Pentti Sinersaari ja Antero Puranen tilastosijoilla neljä ja kuusi.
Vuoden 1982 EM-kisajoukkue valittiin kolmessa erässä heinä-elokuun aikana, ja valintaperusteina olivat sekä kuluvan että edeltäneen kauden tulokset. Valintalinja oli aiempaa löysempi, koska edustusurheilijoille pyrittiin saamaan arvokisakokemusta vuoden 1983 Helsingin MM-kisoja varten. Joukkueeseen tuli lopulta nimetyksi 30 mies- ja 8 naisurheilijaa. Suomen Urheiluliiton virallinen tavoite oli säilyttää edellisten EM-kisojen asemat eli sijoittua kahdeksan parhaan kansakunnan joukkoon. Epävirallisesti puhuttiin myös 6-8 mitalin tavoitteesta.

Menestys

Suomen joukkue saavutti Ateenasta neljä mitalia ja lisäksi 11 pistesijaa. Ne riittivät mitalitaulukossa 11. ja pisteissä yhdeksänteen sijaan, joten SUL:n asttamat ennakkotavoitteet eivät aivan toteutuneet.
Suomalaisista ainoana mestaruuteen ylsi Reima Salonen, joka oli 50 kilometrin kävelyssä ylivoimainen jättäen hopealle sijoittunutta José Marinia lähes neljä minuuttia. Marin voitti 20 kilometrin kävelyn, jossa Salonen oli kahdeksas.
Euroopan mestaruutta puolustanut Martti Vainio oli 10 000 metrin juoksussa hyvässä vireessä ja taisteli loppuun asti kultamitalista, mutta loppusuoralla Vainion oli tyytyminen pronssisijaan. Puolet lyhyemmällä matkalla Vainion kirikyky ei riittänyt kahdeksatta sijaa korkeammalle. Ennakkotilastojen valossa Vainion suorituksia pidettiin erinomaisina.
Pronssisijalle ylsivät myös Jorma Härkönen ja Arto Bryggare, joka oli pronssilla jo vuoden 1978 EM-kisoissa. Vain voittoa tavoitelleen Bryggaren raju itkunpuuska 110 metrin aitojen finaalijuoksun jälkeen kertoi kovasta pettymyksestä. Härkösen kolmas sija 800 metrillä sen sijaan oli iloinen yllätys. Hyvänä kirimiehenä tunnettu Härkönen oli tilastojen mukaan vasta 32. paras eurooppalainen.
Suomalaisjuoksijat pärjäsivät Ateenassa mukavasti, kun edellisten lisäksi vielä sekä miesten maratonilla että 3 000 metrin esteissä kaksi suomalaista sijoittui kahdeksan parhaan joukkoon. Sen sijaan kenttälajeissa suomalaiset eivät onnistuneet odotetusti. Mitalia odotettiin sekä miesten että naisten keihäänheitosta, mutta tuloksena oli Tiina Lillakin neljäs, Arto Härkösen viides ja Antero Purasen kuudes sija. Seiväshyppääjät epäonnistuivat pahasti, kun Antti Kalliomäki ja Rauli Pudas jäivät karsinnassa ja Timo Kuusisto finaalissa ilman tulosta. Myös kiekonheittäjä Markku Tuokko jäi karsinnassa ilman tulosta. Kuulantyönnössä Reijo Ståhlberg selvisi finaaliin mutta työnsi vaisusti jääden yhdeksänneksi. Moukarinheitossa sen sijaan Harri Huhtala pyörähteli pirteästi ja sijoittui viidenneksi. Hyppylajeissa ainoan pistesijan hankki Markku Rokala, joka oli kolmiloikkakilpailun seitsemäs.
Juho Kokkila

Juho Valter Kokkila (19. kesäkuuta 1894 Kortesjärvi – 10. syyskuuta 1971) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Kokkila ja Liisa Kokkila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Lempi Adolfiina Luoman kanssa.

Opinnot

Kokkila kävi kansakoulun ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin vuonna 1933.

Jääkärikausi

Kokkila työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Kokkila haavoittui Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916.

Suomen sisällissota

Kokkila saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918 ja määrättiin parannuttuaan haavoistaan 20. huhtikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi ensin 2:n ja myöhemmin 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan.

Sisällissodan jälkeinen aika

Kokkila siirrettiin sisällissodan jälkeen 25. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkärirykmentti 2:n 7. komppaniaan ja 12. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniaan. Kokkila erosi armeijasta 15. helmikuuta 1919, mutta astui takaisin palvelukseen jo 1. maaliskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Käkisalmen läänin rykmentin III pataljoonan 9. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1921 koulutusaliupseeriksi Savon jääkärirykmentin I pataljoonaan (tunnettiin myöhemmin nimillä Savon prikaatin I pataljoona, Savon jääkäripataljoona ja Savon jääkärirykmentin I pataljoona) 3. komppaniaan. Komppanian vääpeliksi hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1921 alkaen.
Piirikytkentä

Piirikytkentä (engl. circuit switching) on tiedonsiirtomenetelmä, jossa yhteys tilaajien välillä on avoinna koko yhteystapahtuman ajan. Riippumatta siitä, onko kanavalla liikennettä, yhteys pidetään avoinna jatkuvasti. Tätä menetelmää käyttää muun muassa perinteinen puhelinverkko ja ISDN. Piirikytkentään perustuvan verkon perusvahvuus on kyky taata tietty palvelun taso yhteyden muodostuttua ja heikkous on resurssien haaskaus, kun tiettyyn käyttöön varatut verkon osuudet eivät ole koko aikaa käytössä, eikä niitä tällöin saada otettua muuhun käyttöön.
Piirikytkennässä verkon resurssit, esimerkiksi kaistanleveys, jaetaan yhteyksille varattaviin osiin. Tämä kanavanvaraus osiin voidaan tehdä joko taajuuden (Frequency Division Multiplexing, FDM) tai aikajakson perusteella (Time Division Multiplexing, TDM).
Puhelinverkon vaihdelaitteet etsivät fyysisen polun soittajan ja vastaanottajan puhelinten välille. Joka kytkentäkeskuksessa on tulevat ja menevät linjat ja niitä yhdistellään, kun joku soittaa. 
Piirikytkentään perustuva yhteys alkaa lähettää dataa  vasta sitten, kun yhteys on muodostunut, mutta sitten kun yhteys on muodostunut, kaiken informaation voidaan taata menevän yhteyden lävitse, eikä yhteys voi tukkeutua. Piirikytkentää käyttävä verkko voi kuitenkin olla tukossa heti yhteyttä yritettäessä (esim. jos puhelinlinja on varattu).
Piirikytkennän verkon reitti on ennalta suunniteltu ennen yhteydenmuodostumista ja datan osat saapuvat yhteyden toiseen päähän aina samassa järjestyksessä ja kulkevat keskenään samaa reittiä.
Piirikytkennän verkossa piirit on varattu aina tiettyyn käyttöön ja jos niissä ei ole liikennettä, silloin tuo kapasiteetti haaskaantuu, koska muu verkossa oleva liikenne ei voi hyödyntää sitä. Piirikytkennän verkko on myös herkkä ongelmille, koska jos tietty kytkentä on mennyt pois käytöstä, kaikki verkon sitä kohtaa käyttävät muut kytkennät eivät myöskään voi lähettää mitään. Piirikytkennän vahvuus on kuitenkin siinä, että kun yhteys on muodostunut, pystytään takaamaan ennalta määritelty palvelun taso yhteyden ajaksi. Pakettikytkentään perustuva verkko taas on toiminnaltaan huomattavasti taipuisampi, mutta siinä yhteys voi heiketä kesken käytön tai hidastua yleensäkin verkon muun liikenteen takia.
Puhelinverkon lisäksi myös jotkut vanhemmat tietokoneiden verkot (esim. X.25 -standardi) käyttivät piirikytkentää.
Toinen tapa muodostaa yhteys ja siirtää tietoa on pakettikytkentä.
Susijärvi (Rovaniemi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 173 hehtaaria eli 1,7 neliökilometriä, se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Airijoen valuma-alueeseen (67.977) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,5 metriä mpy.
GTIN

GTIN (Global Trade Item Number) on numerosarja, jota käytetään kauppanimikkeiden yksilöimiseen maailmanlaajuisesti. Aikaisemmin GTIN numerosta (koodista) käytettiin nimitystä EAN-koodi. Kun UCC ja EAN-organisaatio yhdistettiin ja luotiin maailmanlaajuinen organisaatio GS1, otettiin myös käyttöön nimitys GTIN kattamaan kaikki kauppanimikkeiden yksilöinnissä käytettävät numerorakenteet. Tietokonejärjestelmissä GTIN-numeroille pitää varata 14 numeroa.
GTIN-numeroilla yksilöidään kauppanimikkeet ja palvelut, joita yhteisen perustiedon avulla on tarve hinnoitella, tilata, toimittaa, laskuttaa tai rahastaa. Koodi esitetään nykyään useimmiten viivakoodina, jotta sen syöttäminen esimerkiksi kassakoneeseen tai tuotannonohjausjärjetelmään olisi nopeaa. GTIN-koodi voidaan siirtää myös etäluettavana radiotaajuudella RFID-tunnisteen avulla.

GTIN-13

GTIN-13-numero tunnettiin aiemmin EAN-13-numerona, se on yleisin Suomessa käytössä oleva GTIN-numero. Se annetaan kaikille erilaisille kaupan pidettäville pakkauksille.

GTIN-8

GTIN-8-numeroa käytetään vain erityisen pienissä kuluttajapakkauksissa ja numerot on anottava yksittäin.
Sandra Auffarth

Sandra Auffarth (s. 27. joulukuuta 1986 Delmenhorst, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kenttäratsastaja. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Davis saavutti kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa hopeaa ratsastaen Opgun Louvo-hevosella. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Davis saavutti kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa hopeaa ratsastaen Opgun Louvo-hevosella.
Davis on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Tullianum

Tullianum oli Rooman valtionvankilan Carcer Mamertinuksen maanalainen osa, jossa kuolemantuomiot pantiin täytäntöön. Se on saanut nimensä vankilan alla pulppuavasta lähteestä. Se sijaitsi Forumilla Comitium-rakennuksen yhteydessä.