google/wiki40b huggingface dataset:
Simon Gysbers

Ura

OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi Gysbersin 282. pelaajana vuonna 2003, mutta hän ei koskaan siirtynyt CHL:ään. Gysbers pelasi kolme seuraavaa kautta OPJHL:ää Stouffville Spiritissä. Hän oli kahdella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Gysbers palkittiin myös molempina kausina OPJHL:n parhaana puolustajana.
Vuodet 2006–2010 Gysbers kävi Lake Superior State Universitya. Hän oli kolmella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja, joista kahdella viimeisemmällä Gysbers toimi myös LSSU:n varakapteenina. Viimeisimmän yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2010 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin. Pari päivää myöhemmin NHL-varaamaton Gysbers solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän pelasi kuitenkin molemmat sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Marliesissa. Tulokaskausi 2010–2011 toi Gysbersille 60 runkosarjaottelussa tehot 7+24=31, joilla hän oli joukkueen tehokkain puolustaja, kuten myös kaudella 2011–2012 tehoilla 5+24=29. Kevään 2012 pudotuspeleissä Gysbers teki 17 ottelussa tehot 1+1=2. Hänen AHL-uransa toistaiseksi ainoa playoff-maali syntyi 25. toukokuuta 2012 viidennessä konferenssifinaaliottelussa Oklahoma City Baronsia vastaan ja se ratkaisi Marliesille 3-1-voittoon päättyneen ottelun sekä Calder Cup- finaalipaikan. Joukkue hävisi finaalisarjan kuitenkin Norfolk Admiralsille otteluvoiton 4-0. Heinäkuussa 2012 Gysbers teki vuoden mittaisen jatksopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Gysbers pelasi myös kauden 2012–2013 kokonaan farmissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Gysbers nousi joukkueen ykköspuolustajaksi ja oli Ilveksen tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Turun Palloseuraan. Gysbers oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Ruotsin SHL-liigan Djurgårdens IF:ään.
Kaudeksi 2015–2016 Gysbers siirtyi KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin.
Lantmännen Agron koetila

Sertifioitua tutkimustyötä

Tukes myönsi GEP-sertifikaatin K-maatalouden koetilalle tammikuussa 2013. Tämän myötä Koetilan tekemät kasvinsuojeluainekokeet virallistettiin kasvinsuojeluaineiden rekisteröinneissä.  Kasvinsuojeluainekokeissa vertaillaan tauti- ja rikka-aineiden tehoa. Kattava otos koetuloksista on luettavissa vuosittain julkaistussa Viljelyoppaassa.

Lajikekokeet

Koetilalla tutkitaan uusia lajikkeita viljalajeista, rypsistä ja rapsista, herneestä ja nurmikasveista. Koetilan luoma Viljelyohjelma opastaa viljelijää valitsemaan parhaat lajike-, tuote- ja menetelmäkokonaisuudet. Viljelyohjelman suositukset perustuvat vuosien tutkimustyön tuloksiin.

Nurmikasvien tutkimus

Nurmikasvien tutkimuksessa tutkitaan kasvurytmiä, sadontuottoa, rehuarvoa ja talvehtimista.
Lajiketestauksessa vain lupaavimmat uudet lajikkeet otetaan Suomeen kokeisiin. Seoskokeissa tutkitaan mahdollisimman tuottoisaa seosta 3- niiton järjestelmään.
Koetilalla tehdään myös siemen­tuotanto­kokeita ja tutkitaan viljely­tekniikkaa, sillä nurmilajikkeen siementuotantokyvyllä on suuri merkitys lajikkeen elinkaarelle ja kaupalliselle hyödynnettävyydelle.

Viljelyohjelmapäivä

Koetilalla järjestetään vuosittain viljelyohjelmapäivä, jossa koetilan tutkijat esittelevät kuluneen kauden tutkimustuloksia ja vieraat pääsevät itse tutustumaan koeruutuihin asiantuntijoiden opastuksella.

Kasvuasteseuranta

Koetilalla toimii myös Lantmännen Agron siemenkeskus ja viljalaboratorio.
Margherita Zalaffi

Mitalit

Zalaffi voitti floretin joukkuekilpailussa kultaa kesäolympialaisissa 1992 Barcelonassa. Hän sai lisäksi hopeaa sekä floretin joukkuekilpailusta kesäolympialaisista 1988 Soulissa että kalvan joukkuekilpailusta kesäolympialaisista 1996 Atlantassa.
Galaktosemia

Galaktosemia on peittyvästi periytyvä harvinainen sairaus. Se on aineenvaihduntahäiriö, jossa kyvyttömyys hajottaa galaktoosia aiheuttaa galaktoosikertymiä vereen, kudoksiin ja virtsaan. Tauti voi johtaa vakaviin oireisiin, kuten maksavaurioon ja kehitysvammaisuuteen. Sairauden hoitona on kaiken galaktoosia sisältävän elinikäinen välttäminen. Galaktoosin saanti on erittäin haitallista; hoitamaton galaktosemia on hengenvaarallinen sairaus.
Galaktosemiasta tunnetaan kolme muotoa, joista ensimmäinen (klassinen) on yleisin.
Thomas Mapfumo

Thomas Mapfumo (s. 1945) on Zimbabwen kuuluisimpia muusikoita. Hänen musiikkityylissään chimurengassa yhdistyvät  shonakulttuurin piirteet (muun muassa mbira-sormipiano) ja länsimaiset soittimet.
Mapfumo vietti elämänsä varhaisimmat vaiheet Maronderassa, mutta muutti sitten perheineen Harareen. Hänen musiikkityylinsä on vaikuttanut muun muassa Bhundu Boysin ja Stella Chiweshen tuotantoon. Hänen pääasiallinen laulukielensä on shona. 
Osa Mapfumon laulunsanoista on vahvasti poliittisesti kantaa ottavia, ja vuonna 1977 hän joutui viettämään laulunsa "Hokoya" johdosta 90 päivää vankeudessa. Hän on myöhemmin kritisoinut myös Robert Mugaben hallitusta ja asuu nykyisin Yhdysvalloissa.
Mapfumo on Blacks Unlimited -yhtyeensä kanssa saanut kansainvälistä menestystä ja esiintynyt muun muassa Live 8 -konsertissa vuonna 2005.
Asetoniperoksidi

Kemia

Aine esiintyy yleisesti kahtena eri allotrooppina, joista toinen on joka suhteessa suotavampaa. Allotroopien kemialliset kaavat ovat C₉H₁₈O₆ (trimeerinen) sekä C₆H₁₂O₄ (dimeerinen). Näistä ensimmäinen on paitsi räjähdysvoimaltaan tehokkaampi, myös vähemmän herkkä kitkalle, iskuille sekä lämmölle, vaikka onkin silti herkkä. Reaktiossa syntyy aina näiden kahden seosta, mutta mitä alhaisemmassa lämpötilassa reaktio tapahtuu, sitä suurempi on trimeerin osuus. Alle 5 °C:n lämpötiloissa suurin osa muodostuvasta yhdisteestä on trimeeriä. Yhdisteiden systemaattiset nimet ovat 3,3,6,6,9,9-heksametyyli-1,2,4,5,7,8-heksoksasyklononaani (trimeerinen) sekä 3,3,6,6-tetrametyyli-1,2,4,5-tetraoksasyklononaani (dimeerinen). Asetoniperoksidi ei juurikaan liukene veteen.
Luca Antonini

Luca Antonini (s. 4. elokuuta 1982 Milano) on italialainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on laitapuolustaja.
Antonini on kuulunut AC Milanin riveihin vuodesta 2001 asti, mutta oli monta vuotta lainalla eri italialaisjoukkueissa. Debyytin hän sai AC Milanissa vasta 2008.
G. I. Joe: The Rise of Cobra (videopeli)

Juoni

Pelin juoni sijoittuu elokuvan jälkeisiin tapahtumiin. Duke ja Scarlett matkustavat etelämantereelle vapauttamaan Heavy Dutyn, Ripcordin ja Snake Eyesin MARS Detention Centeristä. Sillä välin GI Joen ryhmä saa kuulla Cobra Commanderin olevan Egyptissä viemässä Apep-jalokiveä. Ryhmä seuraa Cobraa viidakkoon, jossa he saavat tietoonsa Cobran olevan luomassa pyramidimaista rakennusta keskellä viidakkoa. Paikalla he saavat vastaansa James McCullenin, joka ottaa Destron identiteetin. Tämän jälkeen ryhmän on voitettava Cobra Commander ja Storm Shadow pohjoisnavalla.
José Anigo

Ura pelaajana

Anigo aloitti pelaajauransa juniorina Cité Saint-Louis'n ja Provence Sportsin joukkueissa, kunnes liittyi 1975 Olympique de Marseillen juniorijoukkueeseen. Hän debytoi edustusjoukkueessa 1979 ja pelasi seurassa kaikkiaan yli 200 sarjaottelua. Hän oli mukana OM:n noustessa pääsarjaan kaudella 1983–1984. Hän jätti seuran 1987 vähäisen peliajan vuoksi ja siirti Nîmes Olympiqueen. Kolmen kauden jälkeen Anigo siirtyi US Marseille Endoumeen. Hän pelasi uransa lopun alemmilla sarjatasoilla ja edusti myös SO Cassis Carnoux'ta. Hän lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1996.

Ura valmentajana

Pelaajauransa lopulla Anigo toimi kauden 1995–1996 US Endoumen pelaajavalmentajana. Hän toimi myös yhden kauden ajana GS Consolat'n päävalmentajana, kunnes palasi Olympique Marseillen organisaatioon ja aloitti työskentelyn valmentajana centre de formation'ssa'. Kesäkuussa 2001 Anigosta tuli OM:n päävalmentaja, mutta pesti jäi lyhyeksi, kun Tomislav Ivićin palasi takaisin jo syyskuussa. Anigo nousi päävalmentajaksi uudelleen tammikuussa 2004 Alain Perrinin potkujen jälkeen. Hänen johdollaan seura sijoittui kauden päätteeksi Liguessä seitsemänneksi ja eteni UEFA Cupin finaaliin, jossa Valencia CF oli kuitenkin parempi maalein 2–0. Hyvän menestyksen vuoksi Anigo sai jatkaa tehtävässään, mutta kehno syyskausi koitui lopulta kohtaloksi ja hän sai lähteä joulukuussa 2004. 
Kauden 2005–2006 alusta alkaen Anigo on jatkanut uraansa Olympique Marseillessa urheilutoimenjohtajana. Hänen aikanaan seura on hankkinut useita nuoria lupaavia pelaajia (Franck Ribéry, Mamadou Niang, Steve Mandanda) sekä kokeneempia vahvistuksia (Djibril Cissé, Benoît Cheyrou), jotka ovat olleet avainasemassa seuran paluussa Ranskan huipulle. Joulukuussa 2013 Olympique Marseille erotti päävalmentajansa Élie Baupin ja ilmoitti, että Anigo toimii seuran päävalmentajana kauden loppuun saakka.  
Kesäkuussa 2015 Anigo palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli tunisialaisen Espérancen päävalmentaja.  Viisi tappiota kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta johtivat pikapotkuihin elokuun lopussa. 
Heinäkuussa 2017 Anigo palasi valmennustehtäviin kreikkalaisseura Levadiakosin päävalmentajana. Ranskalaisen johdolla seura sijoittui Kreikan Superliigassa kymmenenneksi. Kauden 2017/18 jälkeen Anigo siirtyi Levadiakosista Panionionisin päävalmentajaksi. Anigon pesti päättyi potkuihin joulukuun alussa 2018, kun Panionios oli Kreikan liigassa kahdeksantena.
Juha Varto

Juha Varto (s. 1949) on suomalainen filosofi. Hän on toiminut kuvataiteen tutkimuksen ja opetuksen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1999 lähtien.  16.9.2016 hänet nimitettiin Aalto-yliopiston Aalto-professoriksi.
Sitä ennen hän toimi filosofian opettajana Tampereen yliopistossa vuosina 1973–1993 sekä tutkimustyön opettajana ja tutkimusjohtajana ammattikorkeakouluissa vuosina 1992–1999. 
Varto on tehnyt yhdessä Liisa Veenkiven kanssa satakunta radio-ohjelmaa sekä filosofisia televisioohjelmia. Hän on kirjoittanut filosofian oppikirjoja ja tieteellisiä teoksia erityisesti fenomenologiasta ja ihmistieteiden metodologiasta. Juha Varton vaikutuksesta Tampereelle syntyi 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa Tampereen fenomenologiapiirinä tunnettu tieteellinen ryhmittymä, jonka ympärille kerääntyi lukuisia filosofeja ja erityistieteilijöitä. Ryhmän merkittävimpiä saavutuksia on Eurooppalaisen filosofian seuran (aiemman Suomen fenomenologisen instituutin) julkaisema filosofinen aikakauslehti Niin & näin. Tampereen fenomenologiryhmä on pyrkinyt fenomenologisen ja eksistenssifilosofisen tutkimusotteen tunnetuksi tekemiseen ja laajaan soveltamiseen tutkimuksen eri aloilla. Sille on ollut tyypillistä halukkuus aktiiviseen kansalaiskeskusteluun yhteiskuntaelämän piirissä. 
Hän aloitti 1980 perehtymisen Husserlin ajatteluun, mutta 1990-luvulla hänestä tuli Heideggerin antihumanismin edustaja. Hän oli oppilaineen perustamassa Niin & näin -lehteä 1993. Varto on esittänyt ajatuksiaan julkisuudessa esiintymällä aktiivisesti mediassa.
Varto on kirjoittanut muiden muassa Platonista, Roman Ingardenista, Edmund Husserlista, Max Scheleristä, Adolf Reinachista, Edith Steinista, Martin Heideggerista, Maurice Merleau-Pontysta, Simone Weilista ja Emmanuel Levinasista. Hän on julkaissut useita yleistajuisia teoksia tieteenfilosofiasta. Viime vuosina Varto on kirjoittanut muun muassa estetiikasta ja kasvatuksesta sekä kehollisuuden filosofiasta. Varton oppilaat vaikuttavat tätä nykyä laajasti tieteen, kulttuurin, politiikan ja yhteiskunnan eri aloilla.
Varto piti vuonna 2006 ensimmäisen Urpo Harva -luennon Tampereen yliopistossa. 
Varto vihittiin teatteritaiteen kunniatohtoriksi Teatterikorkeakoulun ensimmäisessä tohtoripromootiossa 2.10.2009.
Cazères

Cazères on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2005 oli 3 786. Cazères'n pinta-ala on 20 km².
Agraffi (vaatetus)

Agraffi (ransk. agrafe: hakanen, liitin, sinkilä, solki; verbistä agrafer: nitoa, sitoa) on vaatteissa käytetty kiinnitin, tavallisesti nyöristä punottu koristeellinen solki tai linkkusalpa, jota käytetään yöpukujen, aamutakkien sekä miesten koti- ja tupakkatakkien liepeiden sulkemiseen. Sen toisessa puoliskossa on punos- tai muu nappi, joka pujotetaan toisen puoliskon nyörilenkin sisään.
Pohjoismainen ristilippu

Pohjoismainen ristilippu tai pohjoismainen risti on lippukuvio, joka on kaikkien Pohjoismaiden lipuissa. Sen vaakasuorista sakaroista tangon puoleinen on lyhyempi. Lipun risti symboloi kristinuskoa. Ruotsissa ja Norjassa kuningas, Tanskassa kuningatar ja Suomessa presidentti käyttävät maansa lipusta versiota, joiden liehupäässä on kolme kielekettä.
Risti oli alun perin Tanskan lipussa Dannebrogissa, joka on maailman vanhin yhä käytössä oleva lippu, ja siitä se levisi ensin Ruotsin ja sitten Norjan, Suomen ja Islannin lippuihin. Tanskan ja Ruotsin liput olivat ensin baneereja eli neliölippuja, mutta sittemmin Tanskan ja Ruotsin kuninkaat johtivat omaan käyttöönsä maansa lipusta version, jossa neliöstä liehureunalla erkani kolme kielekettä. Nämä liput varattiin vain kuninkaan tunnuksiksi, ja tavallinen kansa sai käyttöön suorakaiteisen lipun. Muutos johti siihen, että liehureunaan rajoittuva sakara venyi. Näin syntyi pohjoismainen ristitunnus, joka on otettu myös Färsaarten ja Ahvenanmaan lippuihin. Norjan lipussa oli ensimmäistä kertaa kaksivärinen risti (jolloin lippuun tuli Ranskan suuren vallankumouksen värit punainen, sininen ja valkoinen) ja tätä tapaa kopioivat Islanti, Färsaaret ja Ahvenanmaa. Vaikka kaikilla Pohjoismailla on pohjoismainen risti lipussa, lipuilla on kuitenkin omat historiansa ja symbolisminsa ja liput poikkeavat toisistaan mittasuhteiltaan. Pohjoismaista ristiä käytetään lipuissa myös Pohjoismaiden ulkopuolella kuten osissa Britteinsaaria tai Venäjällä asuvien Suomen sukukansojen (kuten karjalaisten ja vepsäläisten) lipuissa.
Historiallisena yhteispohjoismaisena lippuna voidaan pitää Kalmarin unionin lippua.
Ohralampi (Multia)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Palojoen valuma-alueeseen (35.476) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 203,6 metriä mpy.
Tammelan kirkko

Kirkon valmistuminen

Vanhan tarinan mukaan kirkon rakennuspaikka valittiin laittamalla härkäpari vetämään kivikuormaa, ja paikkaan jonne härät pysähtyivät, rakennettiin kirkko.
Kirkon rakennustyöt aloitettiin 1500-luvun alkupuolella Kaukjärven ja Pyhäjärven väliselle kannakselle. Kirkon kapea itäosa, jossa myös alttari sijaitsee, on peräisin myöhäiskeskiajalta, jolloin kirkko oli korkea mutta lyhyt. Kirkon vanha osa on ulottunut saarnatuoliin asti. Kirkon laajennusosa on valmistunut vuonna 1785, minkä jäljiltä kirkon keskiaikainen ilme on vaikeasti havaittavissa, ainoastaan keskiaikainen esineistö antaa viitteitä siitä. Viimeisimmän laajennuksen myötä kirkon istumapaikkojen määrä nousi yli tuhanteen ja kirkko sai nykyisen muotonsa.
Turkkilainen tupakka

Turkkilainen tupakka (turk. tütün) on maantieteellisesti määritelty tupakkalaji, jota viljellään pääosin Turkissa ja aikoinaan Osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa, kuten Kreikassa, Bulgariassa, Pohjois-Makedoniassa ja Armeniassa. 
Tupakka saapui Osmanien valtakuntaan tuontitavarana Amerikasta vuonna 1605 ja osmanit oppivat sen viljelystaidon eurooppalaisilta. Turkkilaiset kuitenkin kehittivät oman tupakanviljelymenetelmänsä sekä valmistustapansa, sillä tupakanpolttamiseen he käyttivät piipun tai sikarin sijasta narghileksi kutsumaansa vesipiippua. 
Turkkilainen tupakka on maultaan pehmeää ja se sisältää muihin tupakkalaatuihin verrattuna vähemmän nikotiinia ja karsinogeeneja. Maun voimistamiseksi siihen usein sekoitetaan vahvempia tupakkalajeja kuten virginiantupakkaa. Vastaavasti muita lajeja saatetaan pehmentää sekoittamalla niihin turkkilaista tupakkaa. Yksi turkkilaista ja virginiantupakkaa sekoittava merkki on Camel, joka markkinoi tuotettaan juuri turkkilaisen tupakan tuomalla pehmeydellä.
Turkkilaisten tupakkakasvien lehdet ovat yleensä pienempiä, mutta niitä on lukumääräisesti enemmän kuin muissa lajeissa. Turkkilaiseen tupakan eroavuuteen vaikuttavat ilmasto, maaperä, viljelytapa ja käsittelymenetelmät. 1900-luvun alkupuolella lajeista erotettiin kaksi päälajiketta, Samsun-Bafra ja Trebizond-Platana. Nykyään lajikkeita myydään useilla nimillä. Arvostetuimpien lajikkeiden joukkoon kuuluvat Makedoniassa alueella viljellyt Yenice, Drama, Xanthe ja Smyrna. Yksi tunnetuista on muun muassa Mustanmeren Turkin rannikolla ja Armeniassa viljelty Samsun, joka on saanut nimensä Samsunin kaupungin mukaan. Muita ovat esimerkiksi Balikesir, Bursa, Kyproksella Karpasin niemimaalla viljelty Yayla Karpaz sekä Basma, jota viljellään myös Mustanmeren rannikon alueilla. 
Turkin ja Etelä-Euroopan lisäksi Turkista peräisin olevista siemenistä viljellään tupakkaa myös Etelä-Afrikassa, mutta Afrikan eteläkärjen erilaisten olojen vuoksi maku poikkeaa alkuperäisestä.
Lattanat

Lattanat (Tricladida) ovat laakamatojen (Platyhelminthes) värysmatoihin (Turbellaria) kuuluva lahko. Lattanoiden ruumis on jaokkeeton ja eläin on kaksikylkinen. Lattanoilla ei ole verenkiertoa eli niiltä puuttuvat sydän ja verisuonet. Suoleen johtaa vain suuaukko, kuten muillakin värysmadoilla. Lattanat elävät kosteissa, vesipitoisissa ympäristöissä, kivien alla.
Aarre Elo

Aarre Elo (s. 21. syyskuuta 1934 Helsinki) on ollut suomalaisen viihteen keskushahmoja 1950-luvulta lähtien. 
Elo aloitti uransa Fennada-Filmin valomiehenä vuonna 1951. Myöhemmin hän siirtyi äänittäjäksi. Vuonna 1954 Elo erosi Fennadan palveluksesta ja siirtyi äänittäjäksi Filmi-Ääni-yritykseen, joka teki elokuvien lisäksi äänityksiä levy-yhtiö Scandialle.
Elo työskenteli useiden kuuluisien laulajien kuten Olavi Virran (muun muassa ”Hopeinen kuu”), Annikki Tähden, Laila Kinnusen ja Pirkko Mannolan kanssa. Vuonna 1962 Elo aloitti työskentelyn Yleisradiossa televisio-ohjelmien parissa. Elon työtovereina olivat Jukka Virtanen ja Matti Kuusla. Näiden kanssa hän muodosti VEK-ryhmän, jolla oli merkittävä vaikutus suomalaisen televisioviihteen kehitykseen sen alkuaikoina. Tunnetuin VEK-ryhmän ohjelmista lienee Lumilinna-komedia, joka palkittiin vuonna 1965 Montreux’n kansainvälisillä televisiofestivaaleilla parhaana viihdeohjelmana.
VEK-ryhmä hajosi vuonna 1966 Virtasen ja Kuuslan siirryttyä vapaiksi toimittajiksi. Elo jatkoi Yleisradion palveluksessa TV1:n Ajanvietetoimituksen, sittemmin TV1:n Viihdetoimituksen, päällikkönä vuoteen 1970 asti. Elo oli mukana tekemässä useita suosittuja viihdeohjelmia, joista menestynein oli vuosina 1967–1969 esitetty Jatkoaika. 1970-luvulta lähtien Elo oli viihdeohjelmien lisäksi toteuttamassa suurten urheilutapahtumien kuten olympialaisten ja eri urheilulajien maailmanmestaruuskilpailujen televisiointia Yleisradiolle. Samalla vuosikymmenellä Elo perusti musiikkiviihderyhmä Songilon, jossa hänen lisäkseen olivat mukana Jukka Virtanen, Heikki Kahila, Jani Uhlenius ja Apeli Halinen. Vuodesta 1981 lähtien Elo oli mukana myös Uuden iloisen teatterin toiminnassa. Elo jäi eläkkeelle TV1:n ohjelmajohtajan virasta 1990-luvun alussa.
Elon tytär Maria Jungner toimii Yle TV1:ssä televisiokuuluttajana.
Aarre Elon hyvä ystävä Juha Vainio teki hänen 40-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi kappaleen ”Aarre Elo 40 v”.
Hurdegaryp

Historia

Frieslandin tietosanakirjan mukaan nimi ”Hurdegaryp” tarkoittaa kovaa kapealla maakaisteleella sijaitsevaa aluetta.
Hurdegarypin kylä ei ole aina sijainnut samalla paikalla, vaan se on 1600- ja 1700-luvuilla siirtynyt pohjoisemmaksi. Hurdegarypiin rakennettiin 1200-luvulla kirkko ja nykyisin tämän vanhan kirkon paikalla sijaitsee luisteluhalli. Nykyisen kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1711.
Pääluokka

Pääluokka (diateesi, verbigenus) on produktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia. Pääluokka voi olla verbien taivutuskategoria, kuten suomen passiivi "Talo rakenne-ttiin", tai liittorakenne, kuten englannin passiivi "The house was built".  
Tunnusmerkitönta pääluokkaa, joka koodaa verbin/lauseen tavallista argumenttirakennetta, kutsutaan aktiiviksi. Muut pääluokat laskevat verbin/lauseen argumenttirakennetta poistamalla tai taka-alaistamalla jonkin argumentin.  
Passiivi poistaa tai taka-alaistaa verbin subjektin eli agentin. Passiivirakenteet eroavat siinä koodataanko jokin muu argumentti uudeksi subjektiksi. Englannin passiivi on ns. persoonallinen passiivi, jossa aktiivilauseen objektia käsitellään passiivilauseen subjektina. Suomen passiivi sen sijaan on persoonaton passiivi, jolla ei ole subjektia.  
Antipassiivi poistaa tai taka-alaistaa verbin/lauseen objektin.  
Refleksiivi ilmaisee, että objekti ja subjekti ovat sama, eli objekti katoaa syntaksista. Suomessa ei ole kieliopillistunutta refleksiivi-pääluokkaa, vaan merkitys ilmaistaa käyttämällä objektina refleksiivipronominia "itseään" tai "itsensä". Myös ei-produktiivisia refleksiiviverbijohdoksia esiintyy, esim. "Hän peseytyi."  
Resiprookki ilmaisee, että subjektina olevat kaksi referenttiä tekevät asian toinen toisilleen, eli objekti katoaa syntaksista. Suomessa ei ole kieliopillistunutta resiprookki-pääluokkaa, vaan merkitys ilmaistaa käyttämällä objektina resiprookkipronominia "toisiaan".  
Joissakin kielissä, esimerkiksi klassisessa kreikassa, on medium, joka osoittaa tekijän kohdistavan jonkin teon tavalla tai toisella itseensä. Täten se vastaa merkitykseltään monien muiden kielten refleksiiviverbejä.
Helsingin päätösasiakirja

Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön päätösasiakirja, joka tunnetaan nimellä Helsingin päätösasiakirja, oli toimenpide, joka viimeisteli Helsingissä vuoden 1975 heinä-elokuussa pidetyn Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen (ETYK). Yhteensä 35 valtiota (Yhdysvallat, Kanada ja kaikki Euroopan valtiot Albaniaa ja Andorraa lukuun ottamatta) allekirjoitti asiakirjan, jonka tavoitteena oli parantaa länsimaiden ja sosialististen valtioiden välisiä suhteita.

Sopimuksen sisältö

Päätösasiakirja hyväksyttiin 1. elokuuta 1975 Finlandia-talossa. Se jakautuu neljään pääkohtaan eli ”koriin”. Ensimmäinen käsitteli Euroopan turvallisuuskysymyksiä, toisessa päätettiin yhteistyöstä muun muassa taloudessa, tieteessä ja ympäristönsuojelussa, kolmas koski yhteistoimintaa humanitaarisilla aloilla ja neljäs konferenssin seurantaa ja tulevia kokouksia. Lisäksi toisen ja kolmannen korin välissä on lyhyt Välimeren alueen turvallisuuskysymyksiä käsittelevä osio. Tarkoituksena oli parantaa itä- ja länsiblokin vuorovaikutusta toisiinsa nähden.

Vastaanotto ja vaikutukset

Sopimus oli merkittävä kylmän sodan jännitteiden lieventämisessä.
1970-luvun jälkipuoliskolla itäblokin maiden toisinajattelijat alkoivat perustaa niin sanottuja Helsinki-ryhmiä, jotka vaativat näiden maiden hallituksilta Helsingin päätösasiakirjan ihmisoikeuksia koskevien kohtien toteuttamista käytännössä. Näistä merkittävimmäksi muodostui Neuvostoliitossa toiminut Moskovan Helsinki-ryhmä. Myös Tšekkoslovakiaan syntynyt Charta 77 -ryhmä esitti samat vaatimukset.
Ahvenlammi (Ikaalinen, Tevaniemi)

Maantietoa

Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee kahden pellon välissä. Lampeen laskee pohjoisesta metsäoja ja kaakosta Matolammin laskuoja. Lammen luusua sijaitsee lounaispäässä ja siitä laskee noin 3 kilometriä pitkä Kiljunoja Kyrösjärven Aureenloppiin. Lammen koillisrannalle on rakennettu useita vapaa-ajan asuntoja, joille johtaa metsätie seututieltä 276.