Ray Whitney

Juniorisarjoista Saksan kautta ammattilaiseksi

Whitney pelasi viimeiset kautensa junioreissa WHL:n Spokane Chiefsissä, jota edusti kolmen kauden ajan. Hän oli lupaava junioripelaaja, ja kaudella 1990–1991 hän voitti WHL:n pistetilaston, kun hän teki 72 ottelussa 185 pistettä (67 maalia ja 118 maalisyöttöä). Pudotuspeleissä hän oli jälleen sarjan paras ja teki 31 pistettä. Spokane voitti WHL:n mestaruuden. Whitney valittiin WHL:n vuoden pelaajaksi ja sarjan tähdistökentälliseen. Hän oli tärkeässä roolissa, kun Spokane voitti Kanadan juniorisarjojen mestaruuden, Memorial Cupin. Whitney valittiin lopputurnauksen tähdistökentälliseen.
San Jose Sharks varasi Kesällä 1991 Whitneyn NHL:ään varausnumerolla 23. Hän olisi pystynyt jatkamaan junioreissa vielä kaksi kautta, mutta hän teki myöhemmin saman kesän aikana sopimuksen Saksan Bundesliigassa pelaavan Kölner Haien kanssa. Whitneyllä oli vielä vanhaa sopimusta jäljellä Spokanen kanssa, mutta siinä olleen ehdon mukaan hän pystyi tekemään ammattilaissopimuksen Saksaan. Whitney jätti Saksan kuitenkin nopeasti ja palasi Kanadaan. Hän ei kuitenkaan onnistunut tekemään sopimusta San Joseen. Whitney pelasi hetken try-out-sopimuksella Kanadan maajoukkueessa, kunnes IHL-joukkue San Diego Gulls teki sopimuksen hänen kanssaan. Whitney oli alle 20-vuotias, joten hän ei olisi voinut pelata San Josen farmijoukkueessa, mutta San Diego oli itsenäinen joukkue, minkä ansiosta hän sai tehdä IHL-sopimuksen. San Diegossa Whitney teki 63 ottelussa 90 pistettä. Aivan loppukaudesta hän solmi lopulta NHL-sopimuksen San Josen kanssa, ja hän pelasi lopulta kaksi ottelua NHL:ssä vielä kaudella 1991–1992.
Kaudella 1992–1993 Whitney pelasi San Josessa 26 ottelua, mutta pääosa kaudesta meni IHL-sarjan Kansas City Bladesissa, jossa Whitney pelasi 46 ottelua ja teki niissä 53 pistettä. Seuraavalla kaudella Whitney vakiinnutti lopullisesti paikkansa San Josen kokoonpanossa. Hän teki 61 ottelussa 40 pistettä. San Jose eteni runkosarjan jälkeen pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Kausi 1994–1995 oli normaalia lyhyempi työsulun takia, ja Whitney pelasi lopulta 39 ottelua ja teki niissä 25 pistettä.
Whitney jatkoi San Josessa edelleen kaudella 1995–1996. Hän teki 41 pistettä 60 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän kuitenkin pelasi San Josessa vain 12 ottelua. Lisäksi hän edusti yhdeksän ottelun ajan AHL:n Kentucky Thoroughblades ja 43 ottelun ajan IHL:n Utah Grizzliesiä. Lopulta San Jose osti ulos Whitneyn sopimuksen.

Uudelle tasolle Floridassa

Edmonton Oilers teki sopimuksen Whitneyn kanssa kaudeksi 1997–1998. Hän ei ehtinyt pelata Edmontonissa kuin yhdeksän ottelua, kun joukkue asetti hänet siirtolistalle, josta Florida Panthers otti hyökkääjän marraskuussa 1997. Floridassa Whitney pelasi loppukaudena aikana 68 ottelua ja teki niissä 61 pistettä. Hän oli Floridan paras maalintekijä ja pistemies. Seuraavalla kaudella Whitney teki 81 ottelussa 26 maalia ja yhteensä 64 pistettä, ja hän oli jälleen joukkueen tehokkain pelaaja. Kaudella 1999–2000 Whitney paransi pistemääriään ja teki 81 ottelussa 71 pistettä (29+42), mutta hän jäi silti Floridan toiseksi parhaaksi pistemieheksi Pavel Buren jälkeen. Whitney pelasi kauden aikana uransa ensimmäisen NHL:n tähdistöottelun.
Kauden 2000–2001 Whitney aloitti Floridassa mutta siirtyi kesken kauden Columbus Blue Jacketsiin. Florida sai kaupassa Kevyn Adamsin ja yhden varausoikeuden. Columbuksessa Whitney pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 2002–2003 Whitney pelasi 81 ottelua, joissa hänen teki 76 pistettä. Hänet valittiin kauden aikana toisen kerran urallaan NHL:n tähdistöotteluun. Hän oli pisteillään Columbuksen sisäisen pistepörssin ykkönen. Kauden jälkeen Detroit Red Wings teki kolmen vuoden sopimuksen Whitneyn kanssa.
Whitney ei pelannut Detroitissa kuin yhden kauden, jonka aikana hän teki 43 pistettä 67 ottelussa. Työsulkukaudella 2004–2005 Whitney ei pelannut missään, ja ennen kauden 2005–2006 alkua Detroit purki Whitneyn sopimuksen. Pian tämän jälkeen hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa.

Stanley Cup -voitto Carolinassa

Kausi 2005–2006 oli Carolinalle loistava, sillä joukkue voitti Stanley Cupin. Whitney teki pudotuspeleissä yhdeksän maalia 24 ottelussa. Seuraavalla kaudella Carolina jäi pudotuspelien ulkopuolelle ensimmäisenä hallitsevana Stanley Cup -voittajana yli vuosikymmeneen. Whitneylle kausi oli kuitenkin pistemäärältään uran paras. Hän teki uudeksi ennätyksekseen 83 pistettä ja sivusi 32 osumallaan myös maaliennätystään. Kauden jälkeen Carolina ja Whitney allekirjoittivat kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Whitney jatkoi Carolinassa tehokkaasti, ja kaudella 2007–2008 hän teki 66 ottelussa 61 pistettä. Seuraavalla kaudella hän oli jälleen Carolinan paras pistemies, kun hän teki 77 tehopistettä. Whitneyn 53 maalisyöttöä oli hänen uransa uusi ennätys. Kauden 2009–2010 alkupuolella Whitney pelasi uransa tuhannennen NHL:n runkosarjaottelun. Kauden aikana Whitney teki yhteensä 58 pistettä.

Carolinan jälkeen: Phoenix ja Dallas

Kesällä 2010 hän solmi Phoenix Coyotesin kanssa kahden vuoden sopimuksen. Whitney oli kaudella 2011–2012 Coyotesin paras pistemies 77 pisteellään. Hän ylitti aivan kauden lopussa myös tuhannen pisteen rajan 79. pelaajana. Hänen 53 syöttöpistettään oli lisäksi Coyotesin ennätys, ja viimeksi Phil Housley oli yltänyt samaan joukkueen ollessa vielä Winnipeg Jets. Kauden jälkeen hän sopimuksen Dallas Starsiin, joka oli Whitney mukaan ainoa joukkue, joka suostui antamaan hänelle vielä kaksivuotisen sopimuksen. Whitney ilmoitti virallisesti uransa päättämisestä tammikuussa 2015.

Maajoukkueessa

Whitney edusti ensimmäisen kerran Kanadaa arvoturnauksessa MM-kilpailuissa 1998, jolloin Kanada sijoittui kuudenneksi. Hän pelasi MM-turnauksessa myös seuraavina vuosina, 1999 ja 2000. Molemmilla kerroilla Kanada hävisi pronssiottelun ja sijoittui neljänneksi. Neljännen kerran Whitney pelasi MM-tasolla vuonna 2010, jolloin hänet nimettiin kesken turnauksen joukkueen kapteeniksi loukkaantuneen Ryan Smythin tilalle.