google/wiki40b huggingface dataset:
Oppundan kihlakunta

Oppundan kihlakunta (ruots. Oppunda härad) oli kihlakunta Södermanlandin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 364,65 neliökilometriä ja asukasluku 27 184 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Julita, Floda, Sköldinge, Vadsbro, Blacksta, Husby-Oppunda, Vrena, Bettna, Lerbo, Stora Malm, Östra Vingåker, Västra Vingåker ja Österåker.
Kihlakunnan sisällä sijaitsi Katrineholmin kaupunki. Kihlakunnan tuolloisista kunnista Husby-Oppuna ja Vrena kuuluvat nykyään Nyköpingin kuntaan, Bettna, Blacksta ja Vadsbro Flenin kuntaan. Västra Vingåker, Österåker ja Östra Vingåker muodostavat Vingåkerin kunnan. Muut entiset kunnat kuuluvat Katrineholmin kuntaan, josta ne muodostavat pääosan.
Fort Klamath

Fort Klamath oli Yhdysvaltain armeijan linnake Oregonissa lähellä Crater Laken kansallispuistoa.

Historia

Linnoitus perustettiin 1863, ja se näytteli tärkeää osaa idän intiaaneja vastaan käydyissä sodissa. Linnoitukseen kuului yli 50 rakennusta, jotka oli rakennettu etupäässä puusta. Linnoitusta komensi Edward Canby, joka kuoli välikohtauksessa intiaanien kanssa. Modoc-sodan jälkeen linnoituksessa teloitettiin neljä modocien johtajaa, yksi heistä oli Kapteeni Jack.
1889 linnoituksen käyttö lopetettiin, sillä olot alueella olivat rauhoittuneet. 14. jalkaväkirykmentti lähti linnoituksesta kuitenkin vasta vuonna 1890.
Nykyisin paikalla on museo ja puisto. Museo sijaitsee jälleenrakennetussa vartiopisteessä, joka sijaitsee alkuperäisen kohdalla.
Belgian Grand Prix 1983

Belgian Grand Prix 1983 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Spa-Francorchamps'n radalla 22. toukokuuta 1983. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Alain Prost.
Cristobal Huet

Seuraura

Los Angeles Kings varasi 25-vuotiaan Huet’n vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuuden 7. kierroksella numerolla 214. Huet aloitti NHL-uransa Los Angeles Kingsissä. Sieltä Huet siirtyi Washington Capitalsiin josta matka puolestaan jatkui Montreal Canadiensiin. Huet siirtyi Canadiensista Chicago Blackhawksiin, jossa hän kilpaili vastuusta venäläisen Nikolai Khabibulinin kanssa ja saikin lopulta syrjäytettyä Khabibulinin ykkösvahdin paikalta. Huet’n asema ykkösvahtina vahvistui entisestään kun Khabibulin siirtyi Edmonton Oilersiin. Huet valittiin keväällä 2007 NHL:n tähdistöotteluun.
Kauden 2009–2010 Huet aloitti Blackhawksin ykkösenä mutta kauden aikana suomalaismaalivahti Antti Niemi syrjäytti hänet ykkösmaalivahdin paikalta. Chicago voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin, ja Huet oli ensimmäinen ranskalainen Stanley Cup -voittaja. Huet pääsi pudotuspeleissä kentälle vain kahdessa ottelussa, silloinkin hänet vaihdettiin maalille kesken ottelun Niemen torjuessa heikosti.
Kaudeksi 2010–11 Huet siiryi Sveitsin pääsarjan Fribourg-Gottéroniin, jonka ykkösvahtina hän toimi kaudet 2010–11 ja 2011–12. Kaudeksi 2012–13 Huet ilmoitti haluavansa siirtyä takaisin NHL:ään. Huet ei kertonut medialle, mitkä joukkueet olisivat mahdollisesti kiinnostuneita hänestä. Hän jatkoi kuitenkin Sveitsissä ja teki elokuussa 2012 neljävuotisen sopimuksen Sveitsin kakkossarjan HC Lausannen kanssa.
Huet oli nostamassa Lausannea A-liigaan ja hänen sopimustaan jatkettiin tällä erää kevääseen 2018 asti.

Maajoukkueura

Huet on pelannut Ranskan maajoukkueessa MM-kisoissa 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2008, 2011, 2012, 2017 sekä Olympialaisissa 1998 ja 2002. Huet pelasi Helsingin kisoissa 2012 Ranskan paidassa 5 ottelua torjuntaprosentilla 88,2%  .
Awdal

Awdal on  Somalimaan alue, jonka pääkaupunki on Borama. Alue sijaitsee maan luoteiskolkassa, ja sen pinta-ala on 21 374 neliökilometriä. Se on saanut nimensä 1200-luvulla vaikuttaneen Adalin sultanaatin mukaan. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 417 000. Tärkeimmät klaanit ovat Dir ja Gadabuursi.
Maastohiihdon maailmancup 2012–2013

Maailmancupin loppupisteet

Lähde: FIS
California Jam

California Jam oli rock-festivaali, joka järjestettiin Ontario Motor Speedway -radalla Kaliforniassa 6. huhtikuuta 1974. Festivaalin järjestivät Sandy Feldman, Don Branker, Leonard Stogel ja ABC Entertainment -yhtiö. Sepp Donahowerin ja Gary Perkinsin losangelesilainen Pacific Presentations -yritys koordinoi tapahtuman, palkkasi esiintyjät ja hoiti mainostuksen. Tapahtumaa oli seuraamassa 250 000 maksanutta katsojaa, mikä oli siihen aikaan ennätys yleisömäärässä ja tuloissa. Festivaali oli erittäin onnistunut järjestelyllisesti ja rahallisesti, ja se vaikutti merkittävisti rockmusiikin kaupallistamiseen.

Yleisö ja laitteisto

Lipun festivaaleille osti ennätysmäärä ihmisiä. Woodstock-festivaaleilla New Yorkissa oli enemmän yleisöä, mutta harva oli ostanut lipun.
Toinen ennätys, jonka California Jam rikkoi, oli suurimman (vahvimman) äänilaitteiston käyttö konsertissa.
Fantasiaurheilu

Fantasiaurheilu on yleistermi olemassa olevien urheilusarjojen päälle rakennetuille virtuaalisille liigoille.
Fantasiaurheilulla tarkoitetaan verkkopalvelua, jonka käyttäjät rakentavat kuvitteellisia joukkueita oikeiden joukkueiden pelaajista. Kuvitteelliset joukkueet pisteytetään todellisten pelaajien suoritusten mukaisesti. Fantasialiiga kääntää varsinaisen liigan tuottaman tilastomateriaalin mekanismiksi, joka mahdollistaa fantasialiigaa pelaavien keskinäisen kilpailun.
Yksi tunnettu fantasiaurheilupalvelu on Fantasy Premier League (FPL), joka on Englannin korkeimpaan jalkapallon sarjatasoon eli Valioliigaan perustuva sarjan virallinen fantasialiiga. Peli on alun perin lanseerattu kaudelle 2002–2003.
Akiko Yosano

Akiko Yosano (7. joulukuuta 1878 — 29. toukokuuta 1942) oli japanilainen runoilija, jonka tyyli poikkesi Japanin kirjallisuuspiireissä siihen asti nähdystä.
Yosano julkaisi runojaan aluksi omakustannuslehdissä, vuonna 1900 hän liittyi uuden runouden seuraan, alkoi julkaista runojaan sen lehdessä ja meni naimisiin seuran puheenjohtajan Tekkei Yosanon kanssa.
Hän julkaisi 75 kirjaa, joiden joukossa oli 20 runokokoelmaa ja klassisen Genjin tarinan käännös nykykielelle.
Sara Teasdale

Sara Trevor Teasdale (8. elokuuta 1884 St. Louis, Missouri – 29. tammikuuta 1933 New York) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1907. Hän meni vuonna 1914 naimisiin Ernst Filsingerin kanssa, mutta erosi vuonna 1929. Teasdale vietti loppuikänsä osittain invalidisoituneena. Vaikea keuhkokuume heikensi häntä entisestään, ja hän teki itsemurhan vuonna 1933 ottamalla yliannostuksen barbituraatteja. Hänen viimeinen kokoelmansa, Strange Victory, ilmestyi postuumisti samana vuonna. 
Love Songs (1917) toi Teasdalelle vuonna 1918 palkinnon, joka on myöhemmin tullut tunnetuksi runouden Pulitzer-palkintona. Hän sai vuonna 1994 tähden St. Louis Walk of Famelle.
Emma (kappale)

Emma on suomalainen kansansävelmä, jonka sanoitti Väinö William Siikaniemi. Sen varhaisia levyttäjiä olivat Ture Ara, Teddy Björkman ja Leo Kauppi, kaikki vuodelta 1929. Kappale alkaa sanoin Oi muistatkos Emma, sen kuutamoillan... Kappaleen suosio sota-aikana johti siihen, että neuvostoliittolaista sotasaalisasetta, DP 27-pikakivääriä, kutsuttiin kappaleen ja aseen levymäisen, pyörivän lippaan välisen mielleyhtymän perusteella lempinimellä Emma.
Ture Aran gramofonilevytys ”Emmasta” vuodelta 1929 on Suomen kaikkien aikojen toiseksi myydyin kotimainen singlelevy noin 40 000 kappaleen myyntimäärällään. Sen edellä on vain Mauno Kuusiston ”Kertokaa se hänelle” / ”Heijastus” vuodelta 1959 myyntimäärällä 47 000.
Kezin piiri

Kezin piiri (ven. Ке́зский райо́н, Kezski raion, udmurtiksi Кез ёрос, Kez joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2321,0 neliökilometriä. Asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2010).
Kezin piiri sijaitsee Udmurtian koillisosassa. Se rajoittuu etelässä Debjosyn, lounaassa Igran ja lännessä ja luoteessa Balezinon piireihin sekä koillisessa ja idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta noin 60 % on metsää. Seutu kuuluu Ylä-Kaman ylänköön. Sieltä saa alkunsa Kamajoki. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kalkkikivi, savi, turve ja mineraalivärit.
Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Bolšoi Olyp, Gyja (keskuspaikka Staraja Gyja), Juski, Kabalud, Kez, Kljutševskoje, Kuliga, Kuzma, Mysy, Novyi Untem, Polom, Sjurzi, Sosnovyi Bor, Stepanenki ja Tšeptsa. Hallinnollinen keskus on Kezin taajama.
Asukkaista 68,0 % on udmurtteja, 28,4 % venäläisiä ja 1,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Kezin kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Iževskiin on maantieyhteys Debjosyn ja Igran kautta. Seudulla tuotetaan kalkkikiveä, savea, öljyä, turvetta ja raakapuuta. Lisäksi on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Zvezda.
Tuija-Maija Niskanen

Tuija-Maija Niskanen (10. heinäkuuta 1943 Savonlinna – 29. kesäkuuta 2019) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Hän aloitti ohjaajana Ylen Televisioteatterissa 1968, ja kahta teatterielokuvaa lukuun ottamatta hän ohjasi muut työnsä televisiolle.
1980-luvun alussa Tuija-Maija Niskanen ohjasi elokuvat Jäähyväiset (1982) ja Suuri illusioni (1985). Edellinen oli Vivica Bandlerin romaaniin pohjautuva elokuva, joka viitteellisesti sivusi lesboutta. Jälkimmäinen oli Mika Waltarin samannimisen esikoisromaanin filmatisointi, jossa Sari Lilliestiernan oli alun perin tarkoitus näytellä Caritaksen rooli, mutta tuottajan vaihtuessa roolin sai Stina Ekblad. Jäähyväisten ja Suuren illusionin jälkeen Niskasen ura jatkui televisiossa. Hän ohjasi TV-versiot muun muassa Minna Canthin näytelmästä Anna-Liisa (1988) ja Anja Snellmanin romaanista Ihon aika (2004). Snellman toimi myös käsikirjoittajana Suuressa illusionissa.
Vulcain (rakettimoottori)

Vulcain on eurooppalainen rakettimoottori. Se käyttää kryogeenistä nestevetyä ja nestehappea. Tosinaan sitä kutsutaan EPC (Étage Principal Cryotechnique).

Historia

Kehitys alkoi 1988 samaan aikaan Ariane 5 kantorakettiohjelman kanssa. Ensimmäinen lento tapahtui 1996, mutta se epäonnistui ohjelmistovian takia. Moottori toimi kuitenkin niin kuin pitikin ja ensimmäinen onnistunut lento tehtiin 1997. Uusi kehittyneempi versio Vulcain II, joka tuottaa 20% enemmän työntövoimaa, lensi ensi kerran 2002. Tälläkin kertaa lento epäonnistui, mutta nyt vika oli moottorissa. Uuden moottorin onnistunut toinen koelento tapahtui 2005.
Bianchi Bisiklet

Bianchi Bisiklet on turkkilainen yritys, joka valmistaa polkupyöriä.
Bianchi Bisikletin pääjohtaja on Ovadya Sarda. Yritys valmistaa polkupyöriä Manisassa, joka sijaitsee 40 kilometrin etäisyydellä Izmiristä. Vuonna 2000 avatun tehtaan vuosituotanto on noin 350 000 polkupyörää. Tehtaalla työskentelee 340 työntekijää.
Suurin osa polkupyöristä menee vientiin. Tehdas voi viedä polkupyöriä Euroopan Unionin alueelle tullivapaasti, koska pyörissä on paljon eurooppalaisia osia.
Bianchi Bisiklet ei ole tekemisissä kansainvälisesti tunnetun polkupyörämerkin Bianchin kanssa. Yrityksen nimi on perua yrityskaupoista vuodelta 1997, jolloin Sarda Group osti Turkin tehtaan Bianchi-polkupyöriä valmistaneelta italialaiselta Piaggiolta. Bianchi Bisiklet valmistaa kotimaansa Turkin markkinoille Bianchi-merkkisiä polkupyöriä.
Vuonna 2005 Bianchi Bisiklet osti tunnetun italialaisen polkupyörämerkin Atalan tuotemerkin, jälleenmyyjäverkoston ja varaston.
Bianchi Bisikletin valmistamia polkupyöriä myydään ainakin Suomessa ja Isossa-Britanniassa Sarda-tuotemerkillä.
Luotainraketti

Luotainraketti on tutkimusraketti, joka laukaistaan korkealle ilmakehään tai avaruuteen, josta se yleensä putoaa maahan.
Rakettien ajoaine on yleensä kiinteää. Raketissa on mukana tieteellisiä mittalaitteita. Se laskeutuu laskuvarjolla maahan ja on osin uudelleenkäytettävä. Lentokorkeus on 50–1500 km ja mittaukset ylittävät kaasupallojen lakikorkeuden, joka on vain 40 km.
Ensimmäinen luotainraketti oli natsi-Saksassa kehitetty V-2, jota etenkin Yhdysvallat käytti 1940-luvun lopun luotainrakettina. Mutta varsinaisia luotainraketteja kehitettiin kaikissa suurissa – tulevissa – avaruusmaissa ja luotainraketti eriytyi pian sotilaallisista ohjuksista, esimerkiksi ESAn Texus- ja Maxus-luotainraketit. Luotainrakettilaukaisuja varten kehittyi omat toimintakeskuksensa, joista EU:n suurin on Esrangen rakettikeskus Kiirunassa. Tieteelliseen kokeeseen rakettia käytettiin ilmeisesti ensi kerran vuonna 1822, jolloin ilmassa räjäytetyn raketin suunta havaittiin Wienistä ja Neustatdista. Havainnoinnista voitiin määrittää paikakuntien pituusaste-ero.

Suomi ja luotainraketit

Suomi – lähinnä Sodankylän geofysiikan observatorio ja Oulun yliopisto – on 1960-luvun lopusta alkaen ottaneet osaa joihinkin luotainrakettikampanjoihin. Suomalainen instrumentaatio on tällöin ollut magnetometri. Tällaisia raketteja on laukaistu sekä Poker Flatsistä Alaskasta että Norjan Andoijasta vielä 2000-luvullakin.
Vuonna 2008 tamperelaiset opiskelijat ovat saaneet ”Itikka”-nimisen instrumentin ESAn tulevaan luotainrakettiin.
Oulun ja Helsingin yliopistojen opiskelijat osallistuvat norjalaisvetoiseen NISSE-kokeeseen (Nordic Ionospheric Sounding rocket Seeding Experiment), joka lentää ESAn REXUS-luotainraketin mukana maaliskuussa 2009. Kokeessa luodaan jääpilvi 95 kilometrin korkeuteen, jota tutkitaan EISCAT-tutkalla.
Andrew Tsien Chih-ch'un

Andrew Tsien Chih-ch'un (perinteiset merkit: 錢志純; pinyin: Qián Zhìchún; 9. huhtikuuta 1926 – 17. helmikuuta 2009) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Hwalienin hiippakunnan johtoon 23. tammikuuta 1992. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. huhtikuuta Dominic Tang Yee-ming, jota avustivat Joseph Ti-kang ja Paul Shan Kuo-hsi. Tsien Chih-ch'un jäi eläkkeelle 19. marraskuuta 2001.
Liisa Mansikkamäki

Ura

Mansikkamäki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1974 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan Kauhavan tuomiokunnassa.
Mansikkamäellä on taustaa käräjäoikeudesta ja hovioikeudesta. Hän toimi viskaalina Vaasan hovioikeudessa 1976 ja Helsingin hovioikeudessa 1977. Hän oli Espoon tuomiokunnan virkaa toimittava käräjätuomari 1981–1985 ja 1988–1989. Mansikkamäki toimi Helsingin hovioikeuden apujäsenenä 1989, ylimääräisenä hovioikeudenneuvoksena 1992 ja hovioikeudenneuvoksena 1994. Vuonna 1997 hän oli Espoon käräjäoikeuden käräjätuomari.
Mansikkamäki oli tasa-arvolautakunnan puheenjohtaja 1993–1995 ja työtuomioistuimen lakimiesjäsen 1998–2000.
Mansikkamäki nimitettiin korkeimman oikeuden (KKO) jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. tammikuuta 2000 lukien. Jo ennen nimitystä hän oli toiminut korkeimmassa oikeudessa virkaa sijaistavana esittelijäneuvoksena 1995–1997 ja ylimääräisenä oikeusneuvoksena vuonna 1999. Mansikkamäki jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017.

Yksityiselämä

Vuonna 2013 Mansikkamäki erosi erään korkeimman oikeuden valiokunnan puheenjohtajuudesta hänen syyllistyttyään niskoitteluun poliisia vastaan. Korkeimman oikeuden presidentti harkitsi myös varoituksen antamista.
Jordania paralympialaisissa

Jordania on osallistunut kesäparalympialaisiin kahdeksan kertaa, joka kerta vuoden 1984 Stoke Mandevillen ja New Yorkin kesäparalympialaisista lähtien lukuun ottamatta Barcelonan kesäparalympialaisia vuonna 1992. Maa on saavuttanut paralympiahistoriansa aikana 14 mitalia, joista yksi on kultainen, seitsemän hopeisia ja loput kuusi pronssisia. Maa ei ole ottanut osaa talviparalympialaisiin. Maan edustusjoukkueen koko on vaihdellut viiden ja 12:n urheilijan välillä.
Kangasmetsä

Kangasmetsä on viileän ilmastovyöhykkeen tavallisin metsätyyppi. Se on tavallisimmin havumetsää eli taigaa. Kankaan maalaji on tavallisesti moreenia. Karuimmilla kankailla peruskallio on lähellä maanpintaa tai kiviaines on niin suurirakeista, että sadevesi läpäisee sen huuhtoen mukanaan mahdolliset ravinteet. Rehevämmillä kankailla maaperä on savipitoista ja tiivistä, jolloin ravinteiden huuhtoutuminen on vähäisempää. Ääripäiden väliin sijoittuvat sora-, hiekka-, hieta- ja hiesumaat, joissa kivirakeiden koko vaihtelee, ja huuhtoutuminen on siten vaihtelevaa.

Maannos

Kangasmetsän maannos on kerroksellinen podsolimaannos, jonka kerrokset ovat karike, hapan kangashumus, vaalea huuhtoutumiskerros, punertavanruskea rikastumiskerros ja pohjamaa. Kasvien juuret ja sienirihmastot sitovat ohuen kangashumuskerroksen huopamaiseksi matoksi. Kangasmetsän maaperäeläimistö on köyhempää kuin lehdoissa, hajottajina toimivat pääasiassa sienet. Lehtomaisissa kangasmetsissä humus muistuttaa eniten lehtomultaa.

Kasvillisuus

Kankaan pohjakerroksessa on ruohoja ja heiniä vähän, mutta varpuja runsaasti. Tyypillisiä ruohovartisia kasveja ovat muun muassa kangas- ja metsämaitikka, kielo, käenkaali, metsäimarre, metsätähti, nuokkuhelmikkä ja valkovuokko. Karummilla kankailla varvuista tavataan myös variksenmarjaa, suopursua ja sianpuolukkaa. Päätehakkuualoille syntyy elinvoimaisia kastikka-, maitohorsma-, metsälauha- ja vadelmakasvustoja. Pensaskerroksessa vallitsevat havu- ja lehtipuiden taimet sekä muun muassa pihlaja, korpipaatsama, kataja ja eräät pajut.

Eläimistö

Kankaan runsaimpia nisäkkäitä ovat muun muassa myyrät, hiiret ja päästäiset, sekä metsäjänis, orava, hirvi, kettu, kärppä, näätä, mäyrä, poro ja metsäkauris. Harvalukuisempia ovat muun muassa ilves, karhu, liito-orava, metsäpeura, pohjanlepakko, susi ja valkohäntäpeura.
Kangasmetsän pesimälinnusto koostuu etupäässä havumetsien lintulajeista. Tavallisimpia lajeja ovat muun muassa peippo, metsäkirvinen, punarinta, pajulintu, vihervarpunen, hippiäinen, järripeippo, tiltaltti, laulurastas, punakylkirastas, mustarastas, harmaasieppo, hömötiainen, töyhtötiainen, talitiainen, leppälintu, sepelkyyhky, käpytikka, palokärki, pyy, metso ja teeri. Eteläsuomalaisen kangasmetsän lintutiheys on keskimäärin noin 200 paria neliökilometriä kohti. Tiheys luonnollisesti vaihtelee suuresti kangasmetsien ominaisuuksien perusteella. Suurimmat tiheydet mitataan lehdoissa ja lehtomaisissa kankaissa, pienimmät karuilla kankailla. Varttuneessa, tiheän alikasvoksen omaavassa sekametsässä tiheys on suuri verrattuna harvennettuun tasaikäiseen ja yksilajiseen metsään. Avohakkuun jälkeen pesimälinnuston määrä romahtaa, mutta taimikon varttuessa laji- ja parimäärä kasvavat. Ikimetsissä tiheys ei kuitenkaan ole suurin mahdollinen, mutta siellä tavataan pesivinä vaateliaita vanhan metsän lajeja, kuten kanahaukka, kehrääjä, kulorastas, kuukkeli, pikkusieppo, pohjantikka, puukiipijä, viirupöllö ja pohjoisessa sinipyrstö.
Hovikirjallisuus

Hovikirjallisuus on kansankielinen kirjallisuudenlaji, joka oli suosittua etenkin Ranskassa vuosina 1100–1250. Sen aiheena oli hovielämän sääntöjä noudattava rakkaus ja sen varhaisin ilmenemismuoto oli eteläranskalaisten trubaduurien luoma laulurunous. Trubaduurien pohjoisranskalaiset vastineet, truveerit, levittivät hovikirjallisuutta Pohjois-Ranskaan ja muuallekin Länsi-Eurooppaan. Saksassa hovikirjallisuuden vastineena toimi minnelaulu.
Hovikirjallisuuden synty uudisti kirjallisuutta, sillä aiemmin käytetty latinan kieli vaihtui paikalliseen kansankieleen, muinaisprovensaaliin. Myös aihepiiri uudistui, sillä aiempi uskonnollinen ja filosofinen runous vaihtui miehen ja naisen välisen rakkauden kuvaukseksi. Hovirakkauden sääntöihin kuului, ettei avioliittoa solmittu rakkaudesta, vaan poliittisten tai taloudellisten syiden vuoksi. Nainen hoiti velvollisuutensa aviomiestään kohtaan, mutta hänellä oli oikeus osoittaa kiintymystä myös rakastamaansa miestä kohtaan.
Ylhäisön keskuudessa elävä trubaduuri ei koskaan laulanut rakkaudestaan aviovaimoonsa, vaan suhteestaan ihailemaansa naiseen, johon nähden hän oli alistetussa asemassa. Trubaduurit olivat runoilijoita ja säveltäjiä, eivätkä suinkaan kierteleviä laulajia. Monet trubaduurit olivat aatelismiehiä, jotka saattoivat viettää pitkiäkin aikoja samassa hovissa.
Hovikirjallisuudelle läheinen lajityyppi on ritariromaani, joka kukoisti 1100-luvun lopulta 1300-luvulle. Molemmat ovat kansankielisiä ja niillä on monia yhtymäkohtia. Hovikirjallisuuden aiheet liittyvät lähes yksinomaan rakkauteen, kun taas ritariromaanit ovat aihepiiriltään laaja-alaisempia. Ne käsittelevät uskomattomia seikkailuja, ristiretkiä ja eroottista ritarirakkautta. Ritariromaaneissa on runsaasti yliluonnollisia aiheita sekä satuainesta antiikista ja itämailta.

Tristan ja Isolde

Tunnettu pohjoisranskalainen hovikirjallisuuden teos on Tristan et Iseult, joka on kirjoitettu 1100-luvun jälkipuoliskolla ja josta on säilynyt kaksi katkelmaa. Toisen katkelman on kirjoittanut Béroul ja toisen Thomas. Näiden katkelmien pohjalta kirjoitettiin kaksi saksankielistä jäljitelmää, joista toisen teki Eilhart von Oberg (eli 1100-luvulla) ja toisen Gottfried von Strassburg (k. noin 1230). Näiden kahden katkelman ja kahden jäljitelmän pohjalta ranskalainen keskiajan tutkija Joseph Bédier (1864–1938) kirjoitti oman versionsa Tristanin ja Isolden tarinasta, joka näin siirtyi 1900-lukulaisten luettavaksi. Richard Wagner kirjoitti Tristan ja Isolde -oopperansa libreton Gottfried von Strassburgin kertomuksen pohjalta.
Pyöriä Hanskuusisto

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,3 metriä mpy.
Funktionaalianalyysi

Funktionaalianalyysi on matematiikan, erityisesti matemaattisen analyysin, osa-alue, joka tutkii funktioavaruuksia. Funktionaalianalyysi sai alkunsa erilaisten muunnosten, kuten Fourier'n muunnoksen, tutkimisesta sekä differentiaali- ja integraaliyhtälöiden ratkaisujen tutkimisesta. Termi funktionaali on peräisin variaatiolaskennasta, ja tarkoittaa funktiota, joka saa argumenttinaan toisia funktioita. Käsitettä käytti ensimmäisinä laajemmalti Vito Volterra ja Stefan Banach.

Normitetut vektoriavaruudet

Nykyään funktionaalianalyysi tutkii täydellisiä reaalisia tai kompleksisia normiavaruuksia. Tällaisia avaruuksia kutsutaan Banachin avaruuksiksi. Tunnetuin esimerkki Banachin avaruuksista on Hilbertin avaruudet, joissa sisätulo määrittää avaruuteen normin. Nämä avaruudet ovat erityisesti käytössä kvanttimekaniikassa. Yleisemmin funktionaalianalyysi tutkii myös Fréchet'n avaruuksia ja muita topologisia vektoriavaruuksia. 
Tärkeä funktionaalianalyysin tutkimuksen kohde on Banachin ja Hilbertin avaruuksien
jatkuvat lineaarimuunnokset. Nämä johtavat luonnollisella tavalla C*-algebran ja muiden operaattorialgebroiden käsitteisiin.

Hilbertin avaruudet

Hilbertin avaruudet voidaan luokitella täydellisesti. Jokaista kardinaalilukua kohti on olemassa isomorfiaa vaille yksikäsitteinen Hilbertin avaruus. Koska äärellisulotteiset Hilbertin avaruudet tunnetaan lineaarialgebrasta ja koska Hilbertin avaruuksien väliset morfismit voidaan aina jakaa Alef-nolla (ℵ₀)-dimensioisiin osiin, funktionaalianalyysi Hilbertin avaruuksissa tutkii lähinnä Aleph-nolla-ulotteista Hilbertin avaruutta ja sen morfismeja. Yksi funktionaalianalyysin avoimia ongelmia on todistaa, että jokaisella Hilbertin avaruuden operaattorilla on aito aliavaruus, joka on invariantti. Monille erikoistapauksille tunnetaan jo ratkaisu.

Banachin avaruudet

Yleisesti Banachin avaruudet ovat Hilbertin avaruuksia monimutkaisempia. Ei ole olemassa esimerkiksi selvää määritelmää sille, mitkä funktionaalit muodostavat Banachin avaruuden kannan.
Jokaista reaalilukua p≥ 1 kohti pitää paikkansa, että niiden Lebesgue-mitallisten funktioiden avaruus, joiden itseisarvon p:nnellä potenssilla on äärellinen integraali, on Banachin avaruus.
Banachin avaruuksien yhteydessä tutkitaan usein myös avaruuden duaalia eli kaikkien jatkuvien funktionaalien avaruutta. Duaalin duaali ei ole aina isomorfinen alkuperäisen avaruuden kanssa, mutta on olemassa luonnollinen monomorfismi avaruudelta duaalilleen.
Derivaatan käsite voidaan yleistää Banachin avaruuksissa kaikille funktioille. Osoittautuu, että funktion derivaatta tietyssä pisteessä on todella jatkuva lineaarikuvaus.