Suiō-ryū iai kenpō

Suiō-ryū iai kenpō  (jap. 水鷗流居合剣法) on klassinen japanilainen sotataitojen koulukunta, jonka perusti samurai Mima Yoichizaemon Kagenobu Sengoku-kauden lopulla. Tyylin pääpaino on miekan vedon tekniikoissa, mutta siihen kuuluu myös muita taitoja kuten naginatan, sauvan ja ketjusirpin käyttöä sekä lähitaistelua.

Historia

Mima Yoichizaemon Kagenobu (三間与一左衛門景延) (1577–1665) syntyi Dewan provinssissa, missä hänen isänsä Mima Saigū toimi šintopappina Jūnisha Gongenin pyhinvaelluspaikalla. Nuorena hän harjoitteli Tsukahara Bokudenin perustaman koulukunnan kenjutsua ja yamabushien harjoittamaa jōjutsua (Kongōjō jōhō).
18-vuotiaana Yoichizaemon hävisi ystävällismielisen kaksinkamppailun isänsä ystävälle, Sakurai Gorōemon Naomitsu -nimiselle samuraille, joka käytti Hayashizaki Jinsuke Shigenobulta oppimaansa iai-tekniikkaa. Ottelun jälkeen nuori Yoichizaemon vietti useita kuukausia Naomitsun oppilaana. Opittuaan Hayashizaki-ryūn perusteet hän harjoitteli niitä päättäväisesti yhdistäen tiukan harjoituksen ja šintolaiset rukousharjoitukset saadakseen jumalilta johdatusta miekkataitoihinsa. Lopulta, vannottuaan kehittävänsä oman tyylinsä, Yoichizaemon lähti soturin pyhiinvaellukselle, musha shūgyōlle, koetellakseen ja kehittääkseen asetaitojaan. Vaelluksellaan hän harjoitteli muun muassa Hiei-vuorelta paenneiden Buddhalaisten munkkien Japanin sisällissotien taistelukentillä koeteltuja naginata-taitoja.
Matkallaan Yoichizaemon myös jatkoi askeettisia harjoitteitaan ja meditoi säännöllisesti, jopa vetäytyen pitkiksi ajoiksi syrjäisille pyhille paikoille syvällä vuoristossa. Tämän hellittämättömän fyysisen ja henkisen harjoittelun sanotaan lopulta johtaneen valaistumiseen. Vaelluksensa kahdentenakymmenentenä vuotena meditoidessaan Yoichizaemonin mieleen nousi yllätäen näky lokeista liitämässä vaivattomasti veden yllä, ilman tietoista yritystä tai ajatusta. Hän tajusi nyt voivansa käyttää miekkaansa samalla tavalla. Näkynsä innoittamana Yoichizaemon loi tyylin perustana toimivat 64 tekniikkaa ja nimesi näin syntyneen tyylinsä Suiō-ryūksi ("Vesi-lokki -tyyli")
Yoichizaemonin harjoittelun henkiset ja filosofiset osa-alueet ovat vahvasti läsnä Suiō-ryūn tekniikoissa. Ydintekniikat ovat yhteydessä hänen opetuksiinsa Ryōbu Shintōssa, järjestelmässä joka tulkitsee šintojumaluuksia esoteerisen Shingon-buddhalaisuuden kautta, ja kuvastavat "taivaan 28 tähtikuviota ja maan 36 lintua".
Yoichizaemon jatkoi harjoittelua ja vaellustaan koko ikänsä, ja 67 vuoden iässä luopui opettamisesta siirtäen vastuun tyylistä pojalleen, Mima Yohachirō Kagenagalle. Aloittelijoille liian vaikeina pitämiinsä perustajan luomiin tekniikoihin Yohachirō lisäsi kymmenen goyō- ja goin-muotoa, jotka harjoittavat hyökkääviä ja puolustavia perustekniikoita. Tyylin yhdeksäs sōke, Fukuhara Shinzaemon Kagenori, harjoitteli Masaki-ryūn manrikigusaria ja loi sen perusteella Masaki-ryū Fukuhara-ha kusarigamajutsun joka on siitä lähtien periytynyt Suiō-ryūn rinnalla. Tekniikoiden suullisen välityksen perinne jatkuu nykypäivään asti, Katsuse Yoshimitsu Kagehiron ollessa tyylin viidestoista sōke (myös Masaki-ryū Fukuhara-ha 12. sōke, iaidō kyōshi 7. dan, kendo kyōshi 7. dan, jōdō renshi 6. dan). Katsuse-sōke opettaa tyylin pääsalilla Hekiunkanilla ("Sinisten pilvien sali"), Shizuokan kaupungissa.

Arvoasteet

Useiden muiden koryū-koulukuntien tapaan Suiō-ryū käyttää nykyaikaisten kyū- ja dan-arvojen sijaan perinteisempää menjo-järjestelmää joka perustuu eräänlaisiin lisensseihin. Nämä arvot ovat, alimmasta  korkeimpaan, shoden, chūden, shōmokuroku, chūmokuroku, daimokuroku, shōmenkyo ja menkyo kaiden. Lisäksi koulukunnan seuraavan päämiehen nimitys tapahtuu inka-todistuksella. Nämä lisenssit toimivat tunnustuksena sōkelta siitä, että harjoittelija on edistynyt ja oppinut tietyn osan tyylin sisällöstä sekä myöhemmin todisteena hänen luvastaan opettaa tuota sisältöä edelleen. Koulun jäsenen ei ole suotavaa opettaa tai esitellä tyyliä ilman sōken lupaa.

Suiō-ryūn harjoittelu

Suiō-ryūn harjoittelu on mahdollista Japanin lisäksi Yhdysvalloissa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Puolassa, Tahitilla, Brasiliassa, Suomessa, Virossa ja Hong Kongissa. Tyylin harjoittelu on mahdollista aloittaa joko suoraan tai esimerkiksi Kendoliiton iaidōn harjoittelun syventyessä koryū-harjoitteluun. Suiō-ryūn harjoitteluun mukaan pääseminen edellyttää opettajan hyväksyntää.
Aluksi mukaan päässyt harjoittelija oppii alkupään perusmuotoja ja jos hän harjoittelee tarpeeksi aktiivisesti hänelle tarjotaan mahdollisuutta tehdä keppan, vanhanmallinen vala jolla sitoudutaan koulun sääntöihin. Varsinaiseksi jäseneksi harjoittelija pääsee kirjoitettuaan nimensä ryun rekisterikirjaan. Tämän jälkeen on myös mahdollista päästä harjoittelemaan koulun edistyneempää sisältöä.

Suomen shibu

Sōke Katsuse Yoshimitsu Kagehiro perusti Suomen Suiō-ryū iai kenpō -shibun 1.7.2013 Jyväskylän kesäleirin yhteydessä. Suomen shibu toimii suoraan sōken alaisuudessa. Suomessa Suiō-ryūn harjoitusryhmiä on seuraavissa kaupungeissa: Helsinki, Jyväskylä, Kemi, Kotka, Kouvola, Kuopio, Lahti, Oulu, Savonlinna, Tampere ja Turku.

Suiō-ryū mediassa

Suositun mangasarjan Lone Wolf and Cub (Kozure Ookami, 子連れ狼) piirtäjä Koike Kazuo valitsi nimen Suiō-ryū sarjan päähenkilön, Ogami Ittōn (拝 一刀), miekkailutyylille puhtaasti koska se kuulosti hyvältä. Saatuaan tietää tyylin olevan oikeasti olemassa hän vieraili sen pääsalilla  osoittaakseen kunnioitusta. Myöhemmin TV-adaptaation toisen kauden taistelukoreografi vieraili Hekiunkanilla ja vaikututtuaan näkemästään vietti jonkin aikaa oppien koulun muotoja. Sarjan viimeisellä kaudella tyylin oikeita tekniikoita on tunnistettavissa tyylitellympien liikkeiden seassa.