google/wiki40b huggingface dataset:
Mäntykiitäjä

Koko ja ulkonäkö

Mäntykiitäjä on huomiota herättävän suurikokoinen perhonen. Väritykseltään se on lähes täysin tasaisen harmaa, mutta värin sävy voi vaihdella jonkin verran. Etusiivissä on kolmesta neljään selvästi erottuvaa mustaa pitkittäisjuovaa. Lisäksi keskiruumiin sivuilla on leveät, mustat juovat. Takaruumiissa on vaaleita poikittaisjuovia ja takasiivet ovat sävyltään hieman etusiipiä ruskeammat ja tyvestään hivenen vaaleammat. Siipiväli 60–90 mm, naaraat ovat yleensä koiraita kookkaampia.
Etelä-Euroopassa laji risteytyy hyvin samannäköisen Sphinx maurorum -kiitäjälajin kanssa.
Toukka on vihreä ja sen sivuilla on vaaleankeltaisia pitkittäisjuovia. Myöhemmin toukkaan voi tulla ruskeaa väriä. Useimpien kiitäjälajien tapaan myös mäntykiitäjän toukan peräpäässä on kaareva sarvi. Täysikasvuisena toukka on 65–85 mm pitkä.

Levinneisyys ja lentoaika

Mäntykiitäjä on eurooppalainen laji, jota tavataan jonkin verran myös Lähi-idän pohjoisosissa. Pohjois-Amerikan Kalliovuorilla mäntykiitäjää tavataan paikoittain, mutta ei tiedetä ovatko nämä populaatiot ihmisen mukana kulkeutuneita vai jäänteitä aikaisemmasta, mahdollisesti paljon nykyistä laajemmasta levinneisyydestä.
Mäntykiitäjä on Suomen yleisimpiä kiitäjäperhosia ja viihtyy etelärannikolta ainakin Oulun korkeudelle saakka. Satunnaisesti lajia tavataan pohjoisempanakin. Lentoaika on toukokuun lopulta elokuun puoleenväliin. Hyvin lämpiminä kesinä elokuun lopulta lokakuun alkuun saattaa olla lennossa toisen sukupolven yksilöitä.

Elinympäristö ja elintavat

Mäntykiitäjä viihtyy avoimilla paikoilla, kuten soilla ja niityillä, joiden reunoilla kasvaa mäntyjä. Perhonen lepää valoisan ajan puiden, yleensä mäntyjen, rungoilla ja lähtee lentoon hämärän laskeuduttua. Lento jatkuu pitkälle yöhön, lämpimällä säällä selvästi puolenyön jälkeen. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, mutta naaraat vain harvoin. Koiraita voi sopivalla paikalla tulla valolle runsaastikin. Perhonen käyttää ravinnokseen kukkien, kuten mäkitervakon, ailakkien ja syreenin mettä. Ruokaillessaan se lentää kiitäjille tyypilliseen tapaan paikoillaan kukinnon edessä. Mäntykiitäjällä ei ole mainittavaa vaellustaipumusta, mutta yksilöitä liikkuu silti pieniä matkoja vakituisen elinalueensa ulkopuolelle.
Naaras munii jopa sata munaa yksitellen mäntyjen neulasille ja munat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin. Toukat elävät latvustoissa ja liikkuvat hyvin vähän. Täysikasvuinen toukka laskeutuu elo-syyskuun vaihteessa maahan ja kaivautuu sammalikon alle koteloitumaan. Laji talvehtii kotelona ja saattaa viettää kotelossa jopa neljä talvea. Ennen kuoriutumistaan kotelo kaivautuu maanpinnalle.

Ravintokasvi

Toukkana kiitäjän ravintoa ovat pääasiassa männyn (Pinus sylvestris), mutta joskus harvoin myös kuusen (Picea abies) ja katajan (Juniperus communis) neulaset.
Frithiof Nevanlinna

Frithiof Edvard Henrik Nevanlinna (vuoteen 1906 Neovius; 16. elokuuta 1894 Joensuu – 20. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, toimitusjohtaja ja professori.

Henkilöhistoria

Nevanlinna syntyi pappis- ja sotilassukuna tunnettuun Neoviusten sukuun.  Hänen isänsä oli matematiikan opettaja Otto Nevanlinna ja äitinsä Margarete Henriette Louise Romberg. Matemaatikko Rolf Nevanlinna oli Frithiofin nuorempi veli. Perhe suomalaisti nimensä Nevanlinnaksi vuonna 1906. Nevanlinnan puoliso oli Greti Soisalon-Soininen.

Ammattiura

Oman kertomansa mukaan Nevanlinna piti itseään läpi elämänsä ennen kaikkea matemaatikkona. Hänen tieteellinen uransa alkoi lupaavasti. Nevanlinna valmistui maisteriksi vuonna 1915 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa Ernst Lindelöfin johdolla kompleksianalyysistä 1918, vuotta ennen Rolf-veljeä, ja hänet nimitettiin Helsingin yliopiston matematiikan dosentiksi  vuonna 1923. Akateemisten virkojen niukkuuden vuoksi Nevanlinnan oli kuitenkin siirryttävä vakuutusyhtiön palvelukseen. Nevanlinna oli henkivakuutusyhtiö Salaman päämatemaatikko vuosina 1918–1930 ja vuodesta 1936 sen johtokunnan  puheenjohtaja, Palovakuutusosakeyhtiö Pohjolan varatoimitusjohtaja 1930–1932 ja Pohjolan sekä Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Kullervon ja Jälleenvakuutusyhtiö Osmon toimitusjohtaja 1932–1949, jonka jälkeen hän oli vielä yhtiöiden johtokunnan puheenjohtajana vuoteen 1961. Tilaisuuden tarjouduttua hän palasi Helsingin yliopistoon matematiikan professoriksi (1950–1962), veljensä Rolf Nevanlinnan seuraajaksi. Nevanlinna valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1927, ja hän sai professorin arvonimen vuonna 1944.
Nevanlinnan väitöskirja Zur Theorie der Asymptotischen Potenzreihe käsitteli kysymystä, missä määrin jonkin ympyrän ulkopuolella olevassa sektorissa annettu potenssisarja määrittää yksikäsitteisen analyyttisen funktion. Nevanlinnan merkittävimmät matemaattiset saavutukset liittyvät kuitenkin hänen yhteistyöhönsä Rolf Nevanlinnan kanssa. Jälkimmäisen nimissä Nevanlinnan teoriana kulkevan meromorfifunktioiden arvojenjakautumisteorian alkuvaiheet olivat veljesten yhteistyötä, joka dokumentoitui vuonna 1922 ilmestyneessä yhteisjulkaisussa Über die Eigenschaften analytischer Funktionen in der Umgebung einer singulären Stelle oder Linie. Vielä vuonna 1927 Nevanlinna julkaisi uuden omaperäisen todistuksen Nevanlinnan teorian toiselle päälauseelle julkaisussaan Über die Anwendung einer Klasse uniformisierenden Transzendenten zur Untersuchung der Wertverteilung analytischer Funktionen. Yliopisto-opettajana Nevanlinna keskittyi pitkälti algebran opetukseen. Hän kirjoitti aiheesta oppikirjan, joka on ilmestynyt myös saksankielisenä laitoksena. Professorina ollessaan Nevanlinna palasi yhteistyöhön veljensä kanssa, joka oli nyttemmin kiinnostunut funktionaalianalyysista; veljesten ohjelmana oli siirtää "normaali" n-ulotteisen euklidisen avaruuden analyysi koordinaattitomaan muotoon. Ohjelman, jossa Frithiofin osuus oli merkittävä, lopputulos oli monografia Absolute Analysis.
Marmande

Marmande on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 17 199 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Marmanden pinta-ala on 61 neliökilometriä.
Pantelleria

Pantelleria, Isola di Pantelleria, on Italialle kuuluva saari Välimeressä Sisiliasta lounaaseen. Sen pinta-ala on 85 neliökilometriä ja väkiluku 7 701 asukasta (31.12.2015). Pantelleria on myös Trapanin maakuntaan kuuluva kunta.
Saari on tuliperäinen ja sen korkein kohta on 836 metriä merenpinnan yläpuolella. Viimeisin tulivuorenpurkaus tapahtui vuonna 1891. Pääelinkeinot ovat viinin tuotanto ja kalastus.
Saari oli toisessa maailmansodassa Italian sotilastukikohtana. Liittoutuneet valtasivat sen 11. kesäkuuta 1943 tukikohdaksi Sisiliaan tehtävää maihinnousua varten.
Tyttö nimeltä Nikita

Juoni

Elokuva kertoo nuoresta Nikitasta, joka murtautuu ystävineen pieneen apteekkiin. Ryöstö päättyy ammuskeluun poliisien saapuessa paikalle. Nikitan ystävät menettävät henkensä. Nikita jää ainoana henkiin, ja hän ampuu yhden poliisin. Hänet tuomitaan elinkautiseen kaikkien tulitaistelussa kuolleiden poliisien surmaamisesta, ja tuomiosta hän joutuu istumaan 30 vuotta. 
Vankilassa lavastetaan Nikitan itsemurha, ja kun hän herää, valtion edustaja tulee tapaamaan häntä ja tekee ehdotuksen: joko työ valtion salamurhaajana tai "rivi 8, paikka 30" (lavastetun haudan sijainti). Vastahakoisesti Nikita suostuu. Tästä alkaa kolmen vuoden koulutusjakso, jonka aikana nuoresta punkkarista kasvaa tappokone. Koulutuksen päätyttyä hän saa asettua aloilleen omaan asuntoonsa. Eräänä päivänä Nikita kuitenkin tapaa Marcon, jonka kanssa hän päätyy lopulta kihloihin. Uusi poikaystävä ei kuitenkaan tiedä mitään Nikitan taustasta, ja tätä Nikita yrittää parhaimman mukaan peitellä.
Tonatiuh

Tonatiuh oli asteekkien auringonjumala ja soturien jumala. Ne jotka kuolivat häntä palvellessaan saivat ikuisen elämän. Tonatiuh hallitsi Tolan-nimistä paratiisia, jonne pääsivät kaatuneiden soturien ja synnytyksessä kuolleiden naisten sielut.
Tonatiuh oli uskomusten  mukaan viidennen ja viimeisen ajan eli viidennen auringon jumala. Keski-Amerikan nahua-kansojen myyteissä Tonatiuhin aikaa edeltää neljä aikaa, joista jokainen päättyy tuhoon.Tonatiuh yhdistettiin kotkaan, ja asteekit liittivät hänet myös Huitzilopochtliin.
Asteekit uskoivat, että Tonatiuh syntyi joka päivä aamunsarastuksessa ja kuoli auringon laskiessa. Hänen jokapäiväinen matkansa taivaan halki vaati suunnattomia ponnistuksia. Asteekkien uskonnon mukaan jumalat tekivät uhrauksia voidakseen luoda Tonatiuhin aina uudelleen ja ravitakseen häntä raskaalla matkallaan. Tonatiuhin julmat palvontamenot edellyttivät ihmisverta ja sydämiä. Säännöllisillä ihmisuhreilla uskottiin voivan taata maailman jatkuminen.
Tonatiuh esitetään yleensä värikkäänä kiekkona. Jumala on myös kuvattu asteekkien kalenterin keskellä, pitämässä ihmisten sydämiä kotkankynsissään.
Anita Seitava

Anita Anneli Seitava (24. toukokuuta 1937 Helsinki – 24. helmikuuta 2018) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä.
Hirmumyrsky Suomessa vuonna 1890

Hirmumyrsky Suomessa 28. elokuuta 1890 (”Elokuun myrsky”) on ainoa hirmumyrskynä Suomessa pidetty myrsky. Tarkkoja tuulen nopeuksia ei ole tiedossa silloisten mittauslaitteiden puutteellisuuden vuoksi, mutta meteorogi Pauli Jokinen on esittänyt pro gradussaan arvioita keskituulen nopeudesta Itämerellä 30–35 m/s, maa-alueilla 17–23 m/s, puuskahuipuissa todennäköisesti 27-40 m/s, konvektion aiheuttamien laskuvirtausten yhteydessä jopa yli 40 m/s.
Tikkurilan Honkanummelta on valokuva, jossa näkyy katkeilleita mäntyjä, Helsingissä Johanneksenkirkon ylimmät rakennustelineet romahtivat ja satoi rakeita. Myrsky oli laaja-alainen ja kesti yhdellä paikkakunnalla huomattavan pitkään. Etelä-Suomessa kaatui kymmeniä tuhansia puita, joista paksuimpien rungot olivat läpimitaltaan 40 cm.
Deflaatio

Tyypit

Rahan kvantiteettiteorian mukaan deflaatio johtuu siitä, että liikkeellä oleva rahamäärä eli rahavaranto pienenee suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin. Tämän lisäksi deflaatiota esiintyy myös silloin kun markkinoilla tarjolla olevien hyödykkeiden määrä lisääntyy nopeammin kuin rahavaranto kasvaa eli toisin sanoen kun rahavaranto kasvaa hitaammin kuin markkinoilla tarjolla olevien hyödykkeiden määrä kasvaa. Deflaatiota mitataan kuluttajahintaindeksillä, jossa deflaatio esiintyy kun kahden ajankohdan välillä kuluttajanhintaindeksi on pienentynyt aikaisemmasta ajankohdasta. Deflaatio ilmoitetaan prosentteina. Kun kuluttajanhintaindeksi on pienentynyt esimerkiksi kaksi prosenttia, sanotaan, että deflaatio on ollut tietyllä aikavälillä kaksi prosenttia.

Rahavarannon supistumisesta johtuva

Deflaatiota pidetään yleisesti huonona asiana, sillä se vähentää kulutusta ja investointeja. Yleisestä rahavarannon supistumisesta johtuva deflaatio vaikuttaa myös korkoihin. Deflaation oloissa korot ovat tavallisesti lähellä nollatasoa, mutta vaikka nimellinen korko olisi nolla prosenttia, deflaation ollessa viisi prosenttia, reaalinen korko on viisi prosenttia. Deflaatiota ei siis sisällytetä nimelliseen korkoon inflaation tavoin, vaan se on lisättävä nimelliseen korkoon jotta saataisiin reaalinen korko. Voimakkaan deflaation oloissa lainaaminen on täten tosiasiassa kallista, vaikka nimelliskorko antaisi olettaa toisin. Tällä on suuria negatiivisia vaikutuksia lainanottoon, kulutukseen ja investointeihin. Deflaatio vaikeuttaa keskuspankin pyrkimystä hallita taloutta korkotasoa ohjailemalla. Deflaatio tekee taloudesta heikommin hallittavan.

Tuottavuuden kasvusta johtuva

Erityisesti teknologiasektorilla koetaan deflaatiota, vaikka taloudessa muuten esiintyisi inflaatiota. Professori George Selgin on esittänyt, että lievä deflaatio ei ole huono asia jos se johtuu tuottavuuden kasvusta. Hänen mukaansa tuottavuuden kasvaessa liikkeellä olevan rahamäärän pitäisi lisääntyä hitaammin. Tällöin samalla rahamäärällä saisi tuottavuuden kasvun vuoksi enemmän ja hintojen laskun kautta tuottavuuden kasvu koituisi ihmisten hyväksi. Näin on käynyt esimerkiksi kodin elektroniikan kohdalla, koska tuottavuus on teknisten parannusten vuoksi kasvanut nopeammin kuin liikkeellä oleva rahamäärä on kasvanut, mikä on johtanut kodin elektroniikan halpenemiseen eli toisi sanoen samalla rahamäärällä saa enemmän ja parempaa kodin elektroniikkaa. Elektroniikan halpenemisen syynä on pääosin nopea teknologinen kehitys, mutta myös mittakaavaedut alentavat osaltaan elektroniikan hintoja.
Alyson Michalka

Elämäkerta

Michalka syntyi Torrancessa, Kaliforniassa vuonna 1989. Hänen vanhempansa ovat Mark ja Carrie Michalka. Alyson ja hänen kaksi vuotta nuorempi siskonsa Amanda kasvoivat Seattlessa, Washingtonissa. Michalka on soittanut pianoa viisivuotiaasta lähtien ja aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Näyttelemisen hän aloitti viiden vuoden ikäisenä kirkkonäytelmissä. Hän asuu nykyään perheensä kanssa Los Angelesissa.
Vuonna 2015 Michalka meni Italiassa naimisiin tuottaja Stephen Ringerin kanssa.

Ura

Michalkan ensimmäinen rooli oli Keely Teslow Disney Channelin televisiosarjassa Poika tulevaisuudesta. Vuonna 2005 hän esiintyi elokuvassa Now You See It..., jossa hän esitti Allyson Milleriä. Seuraavana vuonna ilmestyi Michalkan sisarusten tähdittämä elokuva Cow Belles.
Alyson Michalka ja hänen sisarensa Amanda ovat perustaneet duon Aly & AJ, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Into the Rush vuonna 2005 Hollywood Recordsin tuottamana. Aly & AJ on julkaissut singlejä soundtrackeille ja kokoelmalevyille ja esiintynyt konserttitaltioinneissa.
Dangerous Toys

Dangerous Toys oli Austinissa, Texasissa vuonna 1987 perustettu, rosoista hard rockia soittanut yhtye. Se julkaisi kaikkiaan neljä studioalbumia. Yhtye oli kohtalaisen suosittu ja sillä oli muutamia hittejä jotka saivat soittoaikaa MTV:llä. Dangerous Toys myös soitti 90-luvun vaihteessa Operation Rock and Roll -kiertueella mm. Judas Priestin, Alice Cooperin, Motörheadin ja Metal Churchin kanssa. Yhtye hajosi vuosituhannen vaihteessa. Laulaja/basisti McMasterilla ja kitaristi Lidelillä on uusi yhtye nimeltä Broken Teeth. McMaster on myös soittanut vuosia texasilaisessa KISS-coverbändissä nimeltä SIKK.
UCI World Tour 2012

UCI World Tour 2012 oli neljäs Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämän maantiepyöräilyn kilpailusarjan kausi. Se alkoi Australiassa järjestetystä Tour Down Under -kilpailusta 17. tammikuuta ja päättyi Pekingin ympäriajoon 14. lokakuuta.
Etelä-Australia

Hallinto

Etelä-Australia on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuningattaren seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Etelä-Australialla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 11 edustajaa alahuoneessa.
Etelä-Australialla on oma kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 22 paikkaa ja alahuoneessa 47 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen puheenjohtajasta tulee pääministeri ja hän kokoaa hallituksen ja valitsee sen ministerit. Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka allekirjoittaa osavaltion lait ja muut viralliset asiakirjat. Hänellä on myös oikeus hajottaa parlamentti mikäli hallitusta ei saada muodostettua.
Osavaltion tuomivalta on tuomioistuimilla. Osavaltion korkein tuomioistuin on Korkein oikeus (engl. Supreme Court). Tämän alapuolella ovat käräjäoikeudet (engl. District Courts) ja niiden alapuolella maistraatit (engl. Magistrates Courts). Osavaltiolla on myös neljä erikoistunutta alaoikeuslaitosta, jotka ovat erikoistuneet tiettyihin oikeustoimiin kuten alaikäisiin, työpaikkoihin, ympäristöön ja perinkirjoituksiin.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita osavaltiossa on 74. Alueet vastaavat kuntia ja niiden tehtävänä on ylläpitää kunnallistekniikka. Kunnat saavat myös tarjota lisärahoitusta ja -resursseja paikallisille palveluille kuten esimerkiksi terveydenhuollolle, palokunnalle, poliisille tai kouluille, joiden ensisijainen toiminnasta vastaa osavaltio. Paikallishallintoalueet saavat tulonsa osavaltiolta minkä lisäksi niillä on pieni verotusoikeus.
Alfredo Keil

Alfredo Keil (3. heinäkuuta 1850 Lissabon – 4. lokakuuta 1907 Hampuri) oli portugalilainen säveltäjä ja taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat saksalaisia. Keil syntyi Lissabonissa ja opiskeli musiikkia ja taidetta Münchenissä ja Nürnbergissä. Keilin sävellyksiin kuuluvat muun muassa oopperat D. Branca (1883), Irene (1893) ja Serrana (1899). Vuonna 1891 hän sävelsi Portugalin kansallislaulun, A Portuguesan. Keil kuoli Hampurissa vuonna 1907.
Sierra Nevada (Espanja)

Sierra Nevada on vuoristo Espanjan Andalusiassa. Siellä sijaitsee muun muassa manner-Espanjan korkein huippu, Mulhacén (3 482 metriä).
Sierra Nevada on suosittu erityisesti hiihtolomakohteena sillä sen rinteet myötäilevät Välimeren rannikkoa, joka tunnetaan yleisesti lämpimästä ilmastostaan. Sen juurella sijaitsevat Granadan ja Almerían kaupungit.
Osa vuoristosta kuuluu samannimiseen kansallispuistoon.
Ögödei-kaani

Ögödei-kaani (myös Ögädäi, Ögedäi, Ogotai, Ugedai, 1186 – 11. joulukuuta 1241) oli Tšingis-kaanin kolmas poika ja mongolivaltakunnan toinen suurkaani. Muiden Tšingis-kaanin poikien kanssa hän osallistui vahvasti Länsi-Kiinan ja Keski-Aasian valloitukseen. Hänen aikanaan valloitettiin suuri osa läntistä Venäjää. Häntä seurasi hallitsijana leski Töregene ja sen jälkeen suurkaanina poika Güyük-kaani.
Ögödei oli lapsuudessaan aika ajoin Tšingis-kaanin suosikkipoika. Hän oli erittäin karismaattinen ja tunnettu kyvystään vakuuttaa epäilijät persoonallisuudellaan. Ögödei oli fyysisesti isokokoinen ja joviaali, ja näytti haluavan ennen muuta mukavaa elämää. Hänellä ei ollut Tšingis-kaanin nerokkuutta, mutta hän oli silti älykäs ja luonteeltaan tasapainoinen, lukuun ottamatta alkoholismiaan. Osittain karismansa ansiosta hän onnistui säilyttämään isänsä luoman valtakunnan.
Ögödein valintaan suurkaaniksi kurultai-kokouksessa vaikutti voimakkaasti se, että Tšingis-kaanin tiedettiin halunneen seuraajakseen Ögödein. Ögödein kuolema sydänkohtaukseen vuonna 1241 johti sotapäällikkö Subutain johtaman Euroopan hyökkäyksen keskeytymiseen. On arvioitu, että jollei Ögedei olisi kuollut vain 12 hallintovuoden jälkeen, olisivat mongolit valloittaneet myös Euroopan Moskovan ruhtinaskunnan ja Kiinan tavoin, sillä eurooppalaiset ritaritaktiikat osoittautuivat heikoiksi mongoleita vastaan Puolan Legnicassa ja Unkarin Mohissa 1241 .
Disgaea 2: Cursed Memories

Juoni

Disgaea 2 sijoittuu maailmaan nimeltä Veldime. Tarina alkaa kylästä nimeltä Holt, jossa nuorukainen Adell asuu. Veldimen maailman ylle on asetettu kirous, joka muuttaa vähitellen kaikki ihmiset hirviöiksi. Adell on ainoa henkilö, johon kirous ei näytä tehoavan. Kirouksesta vastuussa on ylivaltias Zenon, ja jos hänet tuhotaan, kirouksen pitäisi kadota myös.
Adell uskoo olevansa tarpeeksi vahva tappaakseen Zenonin ja siten pelastaakseen perheensä kiroukselta. Adellin äiti suorittaa seremonian, jossa Zenon siirretään paikalle jotta Adell voi taistella häntä vastaan. Jokin näyttää menevän pieleen, ja Zenonin sijaan paikalle ilmestyy Zenonin tytär Rozalin. Adell lupaa saattavansa Rozalinin takaisin kotiin, mutta aikoo silti tappaa Zenonin, mistä Rozalin ei ole kovin innoissaan. Rozalin juonii jopa tappavansa Adellin, mutta näiden kahden välit lämpenevät tarinan edetessä.
Tarinan aikana ryhmään liittyvät Rozalinin sammakoksi muuttunut lapsuudenystävä Tink, naispuolinen ninja Yukimaru, Adellin sisarukset Hanako ja Taro, sekä edellisestä pelistä tuttu Etna.
Pelin PSP-versio sisältää uuden sivutarinan, jonka päähahmona esiintyy päätarinassa sivuroolissa oleva Axel.

Vastaanotto

Peli on saanut Pelit-lehden arvostelussa arvosanaksi 87/100.
Afrovenator

Fossiilit

Afrovenatorista on löydetty vain yksi luuranko, mutta se on hyvin säilynyt. Se on löydetty Nigeristä, Afrikasta vuonna 1993. Luurangosta puuttuu alaleuka, kallon osia, joitakin selkänikamia, joitakin kylkiluita sekä lantion osia. Etu- ja takaraajat ovat lähes täydellisessä kunnossa. Luurangon rakenteesta on voitu päätellä, että Afrovenator on ollut kevytrakenteinen ja siten myös nopealiikkeinen saalistaja.

Koko ja ulkonäkö

Afrovenatorin pituus oli noin 7-9 metriä. Paino on tuntematon, mutta sen on arvioitu olleen noin 1-1,8 tonnia. Afrovenatorin pää oli suuri ja pitkä. Sen leuat olivat vahvat ja alaleuassa oli 14 hammasta. Raajat olivat hoikat. Eturaajoissa oli kummassakin kolme sormea jotka kaikki sisälsivät yhden terävän kynnen. Näitä kynsiä Afrovenator on varmasti käyttänyt saalistuksessa ja tarttunut niillä uhriinsa.
Afrovenatorin reisiluut olivat sääriluita pidemmät. Tämä merkitsee sitä että Afrovenator ei pystynyt juoksemaan kovaa mutta kuitenkin kohtalaista vauhtia. Eturaajat olivat selvästi takaraajoja lyhyemmät. Häntä oli tanakka ja paksu.

Elinympäristö

Ennen Afrovenatorin elinaikaa Afrikka kuului suurmanner Pangeaan. Irrottuaan Pangeasta Afrikassa on ollut suuria vesistöjä ja ruohomaita, joiden läheisyydessä Afrovenator on elellyt.

Ravinto

Afrovenator on todennäköisesti syönyt liskoja ja muita dinosauruksia.
Keijo Astala

Keijo Aatu Astala (8. huhtikuuta 1908 Helsinki – 8. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen arkistonjohtaja ja historiantutkija.
Astala toimi Mikkelissä vuodesta 1953 toimineen Savo-Karjalan maakunta-arkiston, myöhemmin Mikkelin maakunta-arkisto johtajana 1945–1972.
Astala osallistui 1960-luvun alussa kirjoituksellaan Ä-alkuisen kirjainnimibarbarismin synnystä ja levittäjistä Suomessa kiivaaseen kielikeskusteluun, joka sai alkunsa keväällä 1960, kun radiossa Suomen Tietotoimiston uutisten lukija siirtyi lukemaan ”esteeteen” (STT:n) uutisten sijasta ”ästeeteen” uutisia. 
Vuonna 1987 ilmestyneessä kirjassaan Suomi-kansan puolustus Astala pyrki muun muassa osoittamaan, että muinoin eläneet herulit olivat suomalaista sukua ja että suomalaisia oli vielä myöhäiskeskiajalla asunut nykyisen Böömin alueella. Hän ilmoittautui myös Sigurd Wettenhovi-Aspan perinteiden jatkajaksi.
Karjalan tasavallan vaakuna

Karjalan tasavallan vaakuna on Venäjällä sijaitsevan Karjalan tasavallan tunnus lipun ja hymnin ohella. Se otettiin käyttöön 28. syyskuuta 1993. Sen on suunnitellut Juri S. Nivin. Varsinaisessa vaakunakilvessä on musta karhu takajaloillaan. Karhu perustuu Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1920 suunnitteleman Karjalan riippumattoman tasavallan vaakunaan. Uudessa vaakunassa karhu ei pitele käsissään vesuria.
Vaakunakilven pohjana ovat Karjalan tasavallan lipun värit punainen, sininen ja vihreä. Kilven ympärillä on kultaiset koristeet, oikealla männyn ja vasemmalla kuusen kuvio. Kilven yläpuolella on kultainen kahdeksankulmainen tähti, kannuksenpyörä.
Karjalan tasavallan vaakunasta on säädetty tasavallan perustuslain 13. pykälässä.
Nanoauto

Nanoauto on molekyyleistä koostuva auto, jonka professori James Tourin ryhmä suunnitteli vuonna 2005 yhdysvaltalaisessa Ricen yliopistossa. Alkuperäisellä nanoautolla ei ole nimestään huolimatta molekyylimoottoria eikä se ole varsinainen auto. Se rakennettiin, että voitaisiin selvittää liikkuvatko fulleriinit metallipinnoilla liukumalla vai pyörimällä.
Nanoautossa on H-kirjaimen muotoinen ”akseli” ja fullereenimolekyylit (C₆₀) pyörinä neljässä kulmassa.
Kultapinnalla molekyylit kiinnittävät itsensä maahan fulleriinimolekyylien avulla, ja voidaan havaita tunnelointimikroskoopin avulla. Jos pinnan lämmittää 200 °C:n lämpöiseksi, molekyylit liikkuvat eteen ja taakse toimien ”pyörinä”. Nanoauto voi kulkea eteenpäin, koska fulleriinipyörät sopivat alkyyniakseliin hiili-hiili-atomiparin läpi. Kun lämpötila on tarpeeksi korkea, neljä hiili-hiili-atomiparia alkavat pyöriä ja nanoauto lähtee liikkeelle. Professori Kevin Kelly (myös Ricen yliopistossa) varmisti liikkeen tönäisemällä nanoautoa STM-mikroskoopin kärjellä.
Nanoautosta on suunniteltu myös muita versioita, joilla on molekyylimoottori.