google/wiki40b huggingface dataset:
Assurnasirpal II

Assurnasirpal II (myös Aššur-nāṣir-apli) oli muinaisen Assyrian valtakunnan kuningas vuosina 884–859 eaa. Hän laajensi Assyriaa kovin ottein. Hän seurasi isäänsä Tukulti Ninurta II:ta, vuonna 884 eaa. ja valtasi Mesopotamian ja nykyisen Libanonin aluetta.

Sotaretket

Hän soti Zagrosvuorilla ja eteläisessä Armeniassa ja lännessä jatkuvasti kapinoivissa aramealaisvaltioissa.
Assurnasirpal II:n aikana Assyrian armeija oli julmempi kuin koskaan: vihollismaiden väestöä surmattiin joukoittain, ja myös naiset ja lapset surmattiin. Taloihin ja temppeleihin vangittuja ihmisiä poltettiin. Vallattujen alueiden väestöä karkotettiin. Maahan luotiin keskitetty byrokratia, ja armeija uudistettiin. Siihen liitettiin ensi kertaa ratsuväkiosastoja sitten Babylonian kuninkaan Nebukadnessarin kokeilun jälkeen. Habur-joen seuduilla Bit Halubessa tapahtunut kapina kukistettiin tuhoamalla kaupunki, vaikka kaupunkilaiset luovuttivatkin kapinalliset. Kapinan johtajat nyljettiin, jotkut muurattiin torniin, jotkut seivästettiin tornin katolle. Upseereita silvottiin. Kapinan johtaja seivästettiin, ja hänen nahkansa levitettiin muurille. Tämä pelotti muutaman Syyrian kaupunkivaltion maksamaan Assyrialle veroja ja Karkemišin jopa antamaan sotajoukkoja Välimeren sotaretkelle, joka levitti Assyrian mahdin Foinikiaan pitkästä aikaa. Muita sotaretkiä tehtiin länteen kaupunkivaltioiden rauhoittamiseksi julmin toimin.
Idässä Assyria teki monia sotaretkiä ja tunkeutui Vähä-Zabin lähteille asti.

Kalhun palatsi

Assurnasirpal II rakensi ja uudisti Kalakhin (Kalhun) assyrialaisen kaupungin käyttäen muun muassa sotavankeja. Kalakhin (Kalhun) palatsi valmistui 879 eaa. ja silloin pidettiin juhla, johon kutsuttiin suuri määrä maan eliittiä ja tavallista kansaakin, ja ulkomaalaisiakin.
Häntä seurasi kuninkaana Salmanassar III.
Austen Henry Layard teki kaivauksia ja löysi Assurnasirpal II:n kirjaston ja Kalhun palatsin 1840-luvulla. Kalhun palatsi on nyky-Irakin huomattavimpia nähtävyyksiä. Kalhun palatsin esineistöä on näytteillä British Museumissa Lontoossa. Muutamia muita pintamaalauksia (reliefejä) on näytteillä Münchenissä, Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Houlgate

Houlgate on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 832 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Houlgaten pinta-ala on viisi neliökilometriä.
Tantolunden

Tantolunden on puisto Södermalmin kaupunginosassa Tukholmassa. Puistossa järjestettiin vuonna 2008 homo- ja biseksuaaliyhteisön organisoima Stockholm Pride -tapahtuma. Tantolunden on yksi Tukholman viihtyisimmistä puistoista. Siellä on kauniita siirtolapuutarhoita pienine mökkeineen, uimaranta, minigolf, sekä muutamia ravintoloita.
Stadsgården

Stadsgården on satama-alue Södermalmin kaupunginosan pohjoisosassa, Tukholmassa, Ruotsissa. Alue sijaitsee Tukholman keskustassa, Slussenin välittömässä läheisyydessä Saltsjönin rannalla. Kapean laiturialueen ja Södermalmin jyrkän kallioleikkauksen väliin on rakennettu vilkasliikenteinen Stadsgårdsleden, joka johtaa muun muassa Nackaan. Helsingistä ja Turusta liikennöivän Viking Linen ja ahvenanmaalaisen Birka Linen terminaalit sijaitsevat Stadsgårdenissa. Valokuvataiteen museo Fotografiska sijaitsee niiden terminaalien välissä vanhassa satamamakasiinissa.
Viñalesin laakso

Viñalesin laakso on karstivajoama Kuuban luoteisosassa. Laakso sijaitsee lähellä Viñalesin kaupunkia Pinar del Ríon provinssissa Sierra de los Organos -vuoristossa.
Tupakkaa ja muita viljelytuotteita kasvatetaan laakson pohjalla perinteisin keinoin. Laaksoa reunustavilla kukkuloilla on useita luolia. Laakson pohjalta nousee selviä kalliota, joita paikalliset kutsuvat nimellä 'mogotes'.
Viñales on merkittävä matkailukohde, jonne ihmiset tulevat vaeltelemaan ja kalliokiipeilemään.
Vuonna 1999 laakso valittiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi kulttuurimaisemana.
Henry Saari

Henry Saari (s. 14. tammikuuta 1964 Pori) on suomalainen entinen pornotähti, ja vuoden 1993 Mr. Finland ja Mr Europe 3. sija. Saari on esiintynyt Hollywood-filmeissä ja televisiorooleissa. Hän käyttää myös nimimerkkiä Henry Suuri (engl. Henry the Great). Saaren pornotähden ura alkoi sivuroolista elokuvassa Hot Weekend at Ernies 1995. Saari perusti sen jälkeen oman yrityksen, joka tuotti Henry the Great -nimisiä pornoelokuvia ja esiintyi lähes 40 videossa. Hän on toiminut myös näyttelijänä pornon ulkopuolella.
Saarelle myönnettiin työkyvyttömyyseläke vuonna 2003 polvivamman takia.
Sitruunavinokas

Ulkonäkö

Sitruunavinokas on väriltään kirkkaan keltainen.
Daimler Ferret

Historia

Daimler Ferret kehitettiin vuonna 1949, koska Britannian armeijan toisessa maailmansodassa käyttämät panssariautot olivat vanhentuneet eivätkä vastanneet taistelukäytön edellytyksiä. Uuden panssariauton kehittäminen uskottiin Daimler Motor Companylle, koska yhtiön aikaisemmin valmistama Daimler Dingo oli osoittautunut toimivaksi malliksi. Vaikka Ferretin rakenne oli uusi, siinä oli myös useita Daimler Dingosta tuttuja ominaisuuksia. Ferret rakennettiin itsekantavan korin ympärille, joka mahdollisti autolle matalan profiilin. Panssariauto varustettiin nelivedolla ja puhkeamattomilla renkailla. Pääaseen lisäksi Ferretin runkoon on kiinnitetty kuusi kranaatinheitintä, joilla oli mahdollista ampua savukranaatteja.  
Daimler Ferret on suhteellisen nopea panssariauto ja sen pieni koko mahdollistaa auton käytön kaupunkiolosuhteissa.
Euroopanpyökki

Kuvaus

Euroopanpyökki voi saavuttaa lähes 50 metrin korkeuden. Sen lehdet ovat puikeansoikeita, ehytlaitaisia, kiiltävänsileitä. Puun kuori on sileä, harmaa tai harmaanvalkoinen. Lajin kahta noin 1,5 cm pitkää pähkinää ympäröi piikkinen kehto.
Pyökki on kliimaksilaji laajoilla alueilla Keski- ja Länsi-Euroopassa sekä Etelä-Euroopan vuoristoissa. Kasvupaikoillaan varsinkin alamailla se syrjättää usein muut puulajit, ja lopulta metsässä ei kasva juuri muuta kuin pyökkiä. Se kestää taimena hyvin varjostusta. Häiriön sattuessa, esimerkiksi suuren pyökin kaatuessa tai tautiepidemian tappaessa metsää, aukkopaikan voivat vallata joko metsässä jo kasvavat pyökintaimet tai pioneeripuiden, kuten rauduskoivun, vaahteran, raidan ja haavan muodostama varhaisen sukkessiovaiheen metsä. Myöhemmin pyökkien ilmaannuttua alueelle, muut puulajit joutuvat taas antamaan tilaa pyökeille. Vuoristometsissä pyökki kasvaa usein saksanpihdan ja euroopankuusen kanssa.

Levinneisyys

Luonnonvarainen euroopanpyökki vaatii vuoden keskilämpötilaksi kahdeksan celsiusastetta. Levinneisyysalue on siten Espanjan pohjoisosista aina Englantiin ja Etelä-Skandinaviaan ja idässä Valko-Venäjälle, Ukrainaan ja Pohjois-Balkanille saakka. Euroopanpyökki arvostaa mereistä tai puolimantereista lehtimetsäilmastoa, jossa sillä on kilpailuetu pohjoisempana hallitsevaan kuuseen. Skandinaviassa pyökki kasvaa reliktilajina Norjan etelärannikolla, Ruotsissa koko Etelä-Ruotsissa, pohjoisimmillaan noin 150 km Tukholmasta etelään, ja yleisenä puulajina koko Tanskassa kaikilla sille soveltuvilla kasvupaikoilla. Baltiassa pyökkiä tavataan pohjoisimmillaan Latvian ja Liettuan rajaseudulla, jossa se joutuu kilpailemaan samasta elintilasta kuusen kanssa.
Suomessa pyökki on hyvin harvinainen koristepuu eteläisimmässä Suomessa. Kuitenkin lounaisimmassa osassa maata pyökkiä saattaa tavata harvoin myös viljelykarkulaisena. Suomen komein pyökkimetsikkö on istutettu Riilahden kartanon alueelle Raaseporin Bromarvissa, missä pyökki myös lisääntyy luontaisesti.

Käyttö

Puuta käytetään sen kauniin värin (puna-ruskeatäpläinen), kovuuden ja kulutuksenkestävyyden takia paljon erityisesti huonekaluteollisuudessa huonekaluihin, parketteihin ja muuhun sellaiseen. Euroopanpyökistä valmistetaan myös jäätelöpuikkojen ja mehujäiden puutikut.
Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeija

Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeija eli UÇPMB (albaniaksi Ushtria Çlirimtare e Preshevës, Medvegjës dhe Bujanocit) oli Preševossa, Medveđassa ja Bujanovacissa toiminut aseellinen järjestö. Se yritti liittää edellä mainitut kunnat Kosovoon. Kaikista kolmesta kunnasta vain Preševossa albaanit ovat suurin etninen ryhmä.
Vuonna 1999 UÇPMB aloitti Preševon konfliktin.
Nopean kehityksen malli (RAD)

Nopean kehityksen malli (RAD) on ohjelmistokehityksen malli, joka pyrkii nopeampaan ja laadukkaampaan kehitystyöhön kuin perinteiseen ohjelmistokehityksen elinkaareen tukeutuvat mallit (vrt. Vesiputousmalli).
Termin esitteli ensimmäisenä James Martin kirjassaan Rapid Application Development (1991). Nopean kehityksen mallin tarkoituksena on dramaattisesti lyhentää ohjelmistokehitykseen kuluvaa aikaa ja näin ollen tuntuvasti parantaa ohjelmistokehittämisen tuottavuutta.

Kehittämisen malli

Kehitystyössä kommunikointi ja suunnittelu toteutetaan ensin yhdessä perinteisen ohjelmistokehityksen mukaisesti. Suunnittelun jälkeen toteutus jaetaan sopiviin kokonaisuuksiin, komponentteihin, joiden valmistumisesta vastaa erilliset kehitystiimit. Kehitystiimit tekevät komponentin rakenteen mallintamisen ja ohjelmointityön erillään muista tiimeistä. Kehitystyö on aikasidonnaista eli komponenttien valmistumiselle on tiukat aikarajat. Lopuksi komponentit yhdistetään yhdeksi ohjelmistoksi. Mallin mukainen kehitystyö on myös vahvasti iteratiivista ja sen tukena käytetään paljon prototyyppien tekemistä.

Hyödyt

Nopean kehittämisen mallin hyötynä on nopea ohjelmistoprojektin läpimenoaika. Käytännössä tämä tarkoittaa, että jätettäessä alkusuunnittelu ja -määrittely vähemmälle huomiolle, säästetään aikaa itse mallinnus- ja ohjelmointityölle. Hyödyksi voidaan katsoa myös ajan ja henkilöresurssien säästö.

Kritiikki

Nopean kehityksen malli on saanut myös paljon kritiikkiä osakseen. Kritiikki johtuu osin siitä, että sitä tulkitaan monella eri tapaa. Nopean kehityksen mallilla saatetaan ymmärtää vain eri ohjelmistokehityksen vaiheiden nopeuttamista tai sitä saatetaan käyttää tekosyynä sivuuttaa joitakin ohjelmistokehityksen perusperiaatteita. Mallia on kritisoitu myös siitä syystä, että nopealla kehitystyöllä ei voida saavuttaa korkeaa laatua. Sen on sanottukin soveltuvan parhaiten yksinkertaisten ohjelmistojen kehittämiseen, ja vaativien ohjemistojen rakentamiseen tulisi käyttää muita ohjelmistokehitysmalleja.
Karim Ziani

Ura

Ziani aloitti jalkapalloilun RC Parisin junioreissa vuonna 1995. Sittemmin hän aloitti ammattilaisuransa Troyesin paidassa kaudella 2000-2001, kun Alain Perrin huomasi hänen kykynsä. Hän pelasi aina kauteen 2003-2004 asti joukkueessa mutta jäätyään viimeisenä kautenaan vähälle peliajalle Ziani siirtyi lainalle Lorientiin kaudella 2004-2005. Hyvien otteiden myötä joukkue päätti ostaa hänet. Ziani vietti kuitenkin vain yhden kauden joukkueessa ja tuli kauden aikana äänestetyksi Ligue 2:n parhaaksi pelaajaksi kaudella 2005-2006.
Kesällä 2006 Ziani siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Sochaux'n riveihin entisen valmentajansa Perrinin alaisuuteen. Joukkueen paidassa Ziani juhli Ranskan cupin voittoa ja auttoi joukkuettaan pääsemään UEFA Cupiin. Ziani siirtyikin yhden kauden jälkeen Marseilleen neljän vuoden sopimuksella, jota vastaan hän pelasi vuoden 2007 Ranskan cupin loppuottelussa.

Wolfsburg

Ziani siirtyi heinäkuussa 2009 Saksaan Wolfsburgiin neljän vuoden sopimuksella. Avauskausi Saksassa oli Zianille hankala, sillä hän joutui pelaamaan normaalista pelipaikasta poiketen enemmän keskikentän laidalla. Lisäksi loukkaantumisen hankaloittivat Zianin peliaikaa. Kauden jälkeen hän oli valmis siirtymään uuteen seuraan vuoden 2010 MM-kisojen jälkeen ja sai kesän aikana tarjoituksia muun muassa Monacolta, Lilleltä ja Saint-Étiennelta. Ziani päätti kuitenkin jäädä Wolfsburgiin Steve McClarenin tultua joukkueen uudeksi päävalmentajaksi.
Ziani kävi neuvotteluja tammikuussa 2011 Newcastle Unitedin kanssa, mutta siirtyi 14. tammikuuta 2011 puolen vuoden lainasopimuksella Turkin Superliigaan, Kayserisporiin. Joukkueella on myös optio ostaa Ziani kauden päätteeksi 2,5 miljoonalla eurolla. Hän pelasi kauden aikana kolmetoista ottelua. Seura oli myös halukas solmimaan Zianin kanssa kahden vuoden sopimuksen.
Kauden päätyttyä Ziani ilmoitti heinäkuussa 2011 purkaneensa sopimuksensa Wolfsburgin kanssa.

Al-Jaish

Heinäkuussa 2011 Ziani allekirjoitti Al-Jaishin kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Hänet nimitettiin joukkueen uudeksi kapteeniksi ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 18. syyskuuta 2011 Al-Khoria vastaan. Ziani onnistui ensimmäisen kerran maalinteossa kaudella 22. syyskuuta 2012, tehtyään 0–1 voittomaalin Lekhwiya vastaan.

Maajoukkueura

Ziani pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa vuonna 2003 Belgiaa vastaan. Hänet valittiin heti seuraavana vuonna vuoden 2004 Afrikan kisoihin, jossa joukkueen matka katkesi puolivälieriin Marokkoa vastaan.
Ziani valittiin myös vuoden 2010 Afrikan kisoihin, jossa hän johdatti maansa pronssiotteluun Nigeriaa vastaan. Algeria kuitenkin hävisi ottelun maalein 1-0. Samana vuonna Ziani pelasi myös MM-kisoissa, jossa hän oli mukana Algerian kaikissa kolmessa ottelussa.

Yksityiselämä

Ziani syntyi Ranskassa ja omaa kaksoiskansalaisuuden isänsä Rabahin myötä, joka on kotoisin Béjaïasta, Algeriasta. Hänen äitinsä on ranskalainen, mutta Ziani kasvoi isänsä luona vanhempiensa erottua. Ziani on naimisissa ja parilla on kaksi lasta Leena ja Qais.
Zianin sisko on naimisissa jalkapalloilija Antar Yahian kanssa.
Rutanan provinssi

Rutana on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Myös sen pääkaupungin nimi on Rutana.
Asukastiheys on noin 177,62/km² ja provinssin pinta-ala on 1 959,45 km². Vuonna 2010 maakunnan väkiluku oli arviolta 348 044.
Rutana rajoittuu idässä Tansaniaan, etelässä Makamban provinssiin, lännessä Bururin provinssiin, luoteessa Gitegan provinssiin ja koillisessa Ruyigin provinssiin.
Nikeforos Bryennios nuorempi

Nikeforos Bryennios (kreik. Νικηφόρος Βρυέννιος, 1062–1137) oli bysanttilainen sotilas, valtiomies ja historioitsija.
Nikeforoksen isä, myös nimeltään Nikeforos Bryennios, kapinoi keisari Mikael VII:tä vastaan mutta hävittyään tuli sokaistuksi. Bryennios itse pääsi keisari Aleksios I:n suosioon ja meni naimisiin hänen tyttärensä Anna Komnenan kanssa. Hän sai arvonimet caesar (silloin kolmas arvonimi keisarin alapuolella) ja panhypersebastos (joka oli Aleksioksen käyttöön ottamia uusia arvonimiä).
Bryennios johti Konstantinopolin muurien puolustusta ensimmäisen ristiretken aikana Bouillonin Godfreyn hyökkäystä vastaan vuonna 1097. Hän neuvotteli rauhan Antiokian ruhtinaan Bohemundin kanssa vuonna 1108 ja oli mukana lyömässä turkkilaiset Seldžukit vuonna 1116.
Aleksioksen kuoltua hän ei halunnut mitään osaa salajuonessa Johannes II Komnenosta vastaan, vaikka sen tarkoituksena oli tehdä juuri Bryennioksesta keisari. Bryennioksen ja uusi keisari olivat hyvissä väleissä ja Bryennios seurasikin keisaria sotaretkelle Syyriaan vuonna 1137. Tämä retken aikana hän sairastui ja joutui palaamaan Konstantinopoliin jossa hän myöhemmin menehtyi.
Vuorihiirihaukka

Levinneisyys ja elinympäristö

Vuorihiirihaukkaa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Sudanissa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa. Etelä-Afrikan populaatiota pidetään toisinaan omana lajinaan B. trizonatus. Sen elinpiiriä ovat viljelmät, lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen vuoristometsät, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen ylävät heinäarot aina 4 500 metrin korkeuteen saakka.
Allenin sääntö

Allenin sääntö on biologinen sääntö, jonka mukaan kylmemmässä ilmastossa elävillä tasalämpöisillä eläimillä on yleensä lyhyemmät ruumiin ulokkeet kuin lämpimämmässä ilmastossa elävillä saman lajin tai läheisen sukulaislajin yksilöillä. Säännön esitteli ja sille nimen antoi yhdysvaltalainen eläintieteilijä Joel Asaph Allen vuonna 1877.

Selitys

Kahden eläimen pinta-ala voi olla erisuuruinen, vaikka niiden tilavuus olisi sama. Eläimen pinta-ala vaikuttaa siihen, kuinka paljon lämpöä pääsee karkaamaan ympäristöön. Kylmässä ilmastossa turhaa lämmönhukkaa on vältettävä; pieni pinta-ala suhteessa tilavuuteen on yksi keino estää lämmön poistumista elimistöstä. Lämpimässä ilmastossa sen sijaan on tärkeää, että lämpö pääsee poistumaan elimistöstä tehokkaasti, jotta ylikuumenemiselta vältytään; tätä edistää suuri pinta-ala suhteessa tilavuuteen.
Toisin sanoen kylmässä ilmastossa elävillä tasalämpöisillä eläimillä on lyhyemmät ruumiin ulokkeet, koska pitkät ulokkeet lisäävät ruumiin pinta-alaa ja näin ollen lämmön poistumista elimistöstä. Ihon pinta-ala on kuitenkin vain yksi tekijä, joka pitää tasalämpöisen eläimen ruumiinlämpötilan tasaisena; muita ovat muun muassa verenkierron säätely, hikoilu, käyttäytyminen (esimerkiksi varjoon siirtyminen), lihasvärinä, karva- tai höyhenpeite ja rasvakerros.
Ruth Gordon

Ruth Gordon Jones (30. lokakuuta 1896 – 28. elokuuta 1985) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Massachusettsissa ja oli vanhempiensa ainoa lapsi.
Gordon esiintyi näytelmissä, elokuvissa ja televisiossa. Elokuvista tunnetuimpia ovat Rosemaryn painajainen (1968) ja Harold ja Maude (1971); ensin mainitusta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon vuonna 1968.
Gordon voitti myös kaksi Golden Globea (1966, 1969) ja Emmy-palkinnon (1979). Hän oli vuoden 1956 Tony-ehdokas. Hänellä oli kaksi avioliittoa puolisoinaan vuosina 1921–1927 Gregory Kelly ja vuodesta 1942 Garson Kanin. 
Gordon kuoli 88-vuotiaana aivoverisuonisairauteen samassa osavaltiossa, jossa oli syntynyt.
Koljolan linnavuori

Linnanvuori

Linnanvuori sijaitsee Nousiaisten kirkosta 1,4 kilometriä luoteeseen peltoalueella sijaitsevassa metsäniemessä. Mäellä on 130×80 metriä laaja kallioalue, joka kohoaa yli 10 metriä ympäristöään korkeammalle. Kivivallin rakenteita on löydetty kallion pohjoisreunan solasta, jossa sitä löytyy kaksimetrisen siirtolohkareen vierestä ja toinen kivivalli siitä 13,5 metriä ylöspäin. Vuoren päältä löytyi myös lähde.

Tutkimukset

Linnanvuori tunnettiin jo 1800-luvulla ja vuonna 1886 Hjalmar Appelgren kävi tutkimassa paikkaa. Kohdetta on tarkastettu myöhemminkin. Vuonna 1958 Torsten Edgren ei löytänyt valleja, mutta vuonna  2003 Esa Laukkanen löysi ne pohjoispäästä.
The Stone Poneys

The Stone Poneys oli yhdysvaltalainen folkrock-yhtye. Se toimi vuosina 1967–1968, ja ehti sinä aikana julkaista kolme albumia, jotka tuotti Nick Venet. Useimmat laulut olivat yhtyeen kitaristien, Bob Kimmelin ja Ken Edwardsin säveltämiä. 
The Stone Poneys perustettiin Los Angelesissa. Se julkaisi ensimmäisen albuminsa, The Stone Poneysin tammikuussa 1967. Yhtyeen menestynein kappale oli vuonna 1967 julkaistu ”Different Drum”, joka oli top 100 -listalla kolmetoista viikkoa. Yhtyeen laulaja Linda Ronstadt aloitti pian soolouran, eikä yhtye vuoden 1968 jälkeen enää levyttänyt.
Agent M

Yhtyeen historia

Yhtyeen perustaja Marten Vill oli aiemmin ollut mukana punkyhtyeissä Uss ("Mato") ja Migreen ("Migreeni"). Marten Vill käytti Agent M-nimeä ensi kerran vuonna 2002 oman tietokoneella tehdyn elektronisen kappaleen yhteydessä. Armeijasta päästyään Marten alkoi tehdä Kiviussin ("Kivimato") nimellä retrotyylistä pseudopunkia. Syksyllä 2004 alan piireissä huomiota saaneeseen yhden miehen underground-projektiin tuli mukaan Tallinnan pedagogisessa yliopistossa opiskellut Merili Varik. Saman vuoden lopulla Vill päätti panna kasaan uuden live-kokoonpanon nimellä Agent M. Muita jäseniä yhtyeeseen haalittiin tuttavien kautta internetistä. Laulaja Varikin ja komppikitaristi Villin lisäksi mukaan tulivat soolokitaristi Märten Rodes, J.M.K.E:ssa aiemmin vaikuttanut basisti Reimo Va, rumpali Mihkel Kupits ja Under Marie-yhtyeessä vaikuttanut kosketinsoittaja Margus Tammela. Pian syntyivät myös ensimmäiset kappaleet ja 6. toukokuuta 2005 soitettiin yhtyeen ensikeikka Rock Cafe'ssa yhdessä Sõpruse Puiesteen kanssa. Sõpruse Puiestee oli jo heti syksyllä 2004 ottanut uuden yhtyeprojektin suojelukseensa.
Yhtyeen musiikki oli alkuun sekoitus punkia ja diskoa. Sittemmin suunta liikkui enemmän raskaamman vaihtoehtorockin suuntaan ja sitä voi verrata sellaisiin yhtyeisiin kuin Auf der Maur, Garbage ja Queens Of The Stone Age. Yhtye kuvaili lopulta musiikkityyliään termillä stoner disco.
Agent M esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran kevään 2007 Jyrock-festivaaleilla Jyväskylässä saaden innostuneen vastaanoton.
LeMill

Historia ja kehitys

LeMill-palvelun kehitystyö alkoi CALIBRATE-hankkeessa vuoden 2005 syksyllä. Ensimmäinen avoin beta-versio julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Yhteisön jäsenmäärä kasvoi kolmessa vuodessa 5900 jäseneen ja ylitti vuoden 2012 alussa 2500 jäsenen määrän. LeMilliä kehitettiin ketterien menetelmien mukaisesti, yhdistäen Scrumia ja Extreme Programmingia. Kehitystiimi oli hajautettu neljään EU-maahan, joten kehitystyö tehtiin täysin avoimessa Trac-ympäristössä osoitteessa lemill.org. CALIBRATE-hankkeen päätyttyä keväällä 2008 kehitystyö on jatkunut Viron Tiikerinloikkasäätiön rahoituksella.
LeMillin käyttöliittymä on vapaaehtoisvoimin käännetty 13 kielelle. Vuoden 2009 keväällä yhteisön lähes 6000 jäsentä olivat tuottaneet yli 7000 oppiresurssia yli 30 kielellä. Vuoden 2012 alussa yhteisön yli 25000 jäsentä olivat tuottaneet yli 44000 oppiresurssia yli 70 kielellä.
LeMillin kehitystä koordinoi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Medialaboratorion Oppimisympäristöjen tutkimusryhmä.
Palvelukeskeinen arkkitehtuuri

Palveluprosessien kuvaaminen ja hallinta

SOA-mallissa palvelukokonaisuuden kuvaamiseen ja hallintaan käytetään usein XML-kieleen pohjautuvaa BPEL-kieltä (Business Process Execution Language). BPEL-kielellä kuvataan yrityksen liiketoimintaprosesseja tietojärjestelmien palveluiden tasolla.