google/wiki40b huggingface dataset:
Ahokylmänkukka

Ulkonäkö ja koko

Ahokylmänkukka on monivuotinen, heikosti mätästävä ruoho. Sen varsi on haaraton, karvainen ja 5–25 cm korkea. Kukan alapuolella on pieni lehtikiehkura, mutta muuten varsi on lehdetön. Itse kukka on kapean kellomainen, punertavan violetti ja alaspäin nuokkuva.
Ahokylmänkukka risteytyy helposti hämeenkylmänkukan (P. patens) ja kangasvuokon (P. vernalis) kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.

Levinneisyys

Viime vuosiin asti ahokylmänkukkaa on tavattu vain verraten lähellä Suomen rajojen ulkopuolella Karjalankannaksella ja Virossa. Laji on saattanut levitä Suomeen osittain myös innokkaiden puutarhureiden siirtämänä .

Elinympäristö

Kasvupaikkoja ovat hiekkaiset ja soraiset kedot sekä tienvarret .
Toistettavuus

Toistettavuus (engl. repeatability) viittaa tutkijan kykyyn toistaa koe. Toistettavuus liittyy tutkimusmenetelmään, tutkimusvälineisiin ja mittaamiseen. Koe on toistettavissa, mikäli tutkija saa identtisissä olosuhteissa samoja mittaustuloksia samalla tutkimusmenetelmällä tai mitalla. Kun koe on toistettavissa, mittaustulosten vaihtelu voi johtua vain mittausprosessissa tapahtuneista virheistä. Se on yksi tieteellisen menetelmän pääperiaatteista ja riippuvainen ceteris paribuksesta (muiden asioiden yhtäläisinä pysymisestä).
Toistettavuus on eri asia kuin uusittavuus ja replikointi. Alkuperäisen tutkimuksen toistamista sitä täsmälleen noudattamalla siten että voidaan saada täsmälleen samat tutkimustulokset kutsutaan uusittavuudeksi ja tutkimuksen toistamista eri aineistolla alkuperäisen tutkimuksen peruslöydösten vahvistamiseksi kutsutaan replikoinniksi.
Tuloksia kutsutaan vertailukelpoisiksi, jos ne on saavutettu käyttäen samoja toistettavia kokeellisia menetelmiä (erillisissä kokeissa). Perusajatus näkyy Aristoteleen toteamuksessa, ettei ole olemassa yksilön tieteellistä tietoa. Kaiken tiedon – kaiken tieteen – on siten väistämättä muodostettava yleisiä käsitteitä ja vedottava niihin vastaavien symbolien avulla. Aristoteleen käsitys yksilön tiedon epätieteellisyydestä johtuu siitä, että hänen aikanaan ei ollut tilastotiedettä, joten hän ei voinut vedota yksilön tilastolliseen keskiarvoon.
Tietyn kokeellisesti saavutetun arvon sanotaan olevan toistettavissa jos eri henkilöiden suorittamien jäljennettyihin malleihin kohdistuvien mittausten tai havaintojen välillä on olemassa suuri yhtäpitävyys eri ympäristöissä – toisin sanoen, jos kokeellisella tuloksella on suuri tarkkuus.
Taking a Chance on Love

”Taking a Chance on Love” on Vernon Duken säveltämä ja Ted Fetterin ja John Latouchen sanoittama musiikkikappale vuoden 1940 Broadway-näytelmästä Cabin in the Sky. Kappaleen lauloi näytelmässä Ethel Waters.
Kappaleen sanoittajaksi merkittiin sekä Fetter että Latouche, mutta tosiasiassa Fetter kirjoitti aikaisemman sanoituksen ja uusi versio oli kokonaan Latouchen kirjoittama.
Kappale on suosittu jazzstandardi ja yksi Duken nauhoitetuimmista sävellyksistä. Sen nauhoittivat vuonna 1940 Benny Goodmanin orkesteri ja laulaja Helen Forrest. Vuonna 1943 julkaistu Ethel Watersin tähdittämä elokuvaversio Cabin in the Sky -näytelmästä (suomeksi Tupa taivaassa) nosti kappaleen listaykköseksi kolmeksi viikoksi. Samana vuonna singlelistoille Sammy Kayen nauhoitus vuodelta 1940.
Jänisjärvi (Parkano, pohjoinen)

Maantietoa

Järven pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven länsirannalla noin 200 metriä koilliseen eteläisestä Jänisjärvestä Jäniskankaan itäpuolella. Järvien ympäristössä on soita, joiden suo-ojat laskevat niihin. Pohjoiseen Jänisjärveen laske kolme suo-ojaa ja siitä lähtee lounaaseen laskuoja, joka laskee eteläiseen Jänisjärveen. Rantaviiva on kilometrin pituinen ja yli puolet siitä on suota. Järvi on autio eikä sen rantaan johda tietä. Lähin tie on metsäautotie, joka tulee sen itäpuolelle.
Antti Tuomikoski

Antti Tuomikoski (19. heinäkuuta 1842 Pyhäjoki – 1. toukokuuta 1932 Liminka) oli valtiopäivämies ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Tuomikosken vanhemmat olivat maanviljelijä Erkki Viirret-Tuomikoski ja Anna Greeta Fors. Tuomikoski ei käynyt varsinaista koulua. Valtiopäivämies ja lukkari Pietari Päivärinnan tukemana hän sen sijaan opiskeli laulua ja pääsi sitten ensin lukkarin apulaiseksi 1862-1868 sekä myöhemmin vuonna 1875 lukkarin virkaan Liminkaan. Lukkarin työtään Tuomikoski arvosti suuresti ja hoiti tehtävänsä niin hyvin, että hänelle myönnettiin Director cantus -arvonimi. Kiinnostuksen yhteiskunnallisiin asioihin Tuomikoski sai varmaan ainakin osittain Päivärinnalta. Tuomikoski toimi kunnankirjurina 1865-1905 ja muissa kunnallisissa tehtävissä ennen valtiopäivämiesuraansa. Hän oli myös säästöpankin hoitaja vuosina 1882-1897 ja 1900-1919 sekä Oulun läänin talousseuran puheenjohtaja 1908-1916. Tuomikoskelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvo 1909.
Tuomikoski toimi valtiopäivämiehenä seitsemän kertaa. Ensimmäisen kerran hänet valittiin valtiopäiville 1885 Oulun tuomiokunnan edustajana. Samaa tuomiokuntaa hän edusti vuosina 1888, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Vuosien 1904–1905 valtiopäiville hänet valittiin Kemin tuomiokunnan edustajaksi. Tuomikoski edusti myös Suomalaista Puoluetta vuosien 1908–1909 yksikamarisessa eduskunnassa. Kirkolliskokousten jäsen Tuomikoski oli 1886-1908 ja kuului muun muassa kirkkolakia ja uskonnonvapautta sekä tilattomien asemaa pohtineisiin valtionkomiteoihin.
Tuomikosken puoliso vuodesta 1866 oli Vilhelmiina Tuorila (k. 1916).
Russell-ryhmä

Russell-ryhmä (engl. Russell Group) on vuonna 1994 perustettu, sittemmin 24 tasokkaan brittiläisen yliopiston yhteenliittymäksi kasvanut yhtiömuotoinen organisaatio. Ryhmän jäseniä pidetään maan parhaimmistoon kuuluvina. Russell-ryhmittymää on verrattu Yhdysvaltojen Ivy Leagueen.
Ne saavat 2/3 kaikesta yliopistotutkimukseen jaettavasta rahoituksesta Britanniassa. Erityisen suuria rahoituksen hankkijoita olivat Oxfordin ja Cambridgen yliopistot, jotka vuonna 2013–2014 keräsivät 41 prosenttia (323 milj. puntaa) kauden uudesta yliopistorahoituksesta ja muutkin ryhmän yliopistot keräsivät 38 % (yli 300 milj. puntaa) kaikkiaan 120 Englannin, Skotlannin ja Walesin yliopistolle jaetusta tutkimusrahasta. Ryhmän yliopistossa laaditaan noin 60 prosenttia Britannian kaikkien yliopistojen väitöskirjoista. Kaikki ryhmän yliopistot on listattu maailman 200 arvostetuimman yliopiston joukkoon (QS World University Rankings for 2015-16).
Pekka Zimmermann

Kalle Pekka Zimmermann (5. kesäkuuta 1876 Rautavaara – 9. kesäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja Viipurin kunnallispormestari.
Zimmermannin vanhemmat olivat nimismies Otto Olivier Zimmermann ja Hilma Elisabet Collan. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1901. Zimmermann sai varatuomarin arvon 1904.
Zimmermann oli Suistamon piirin nimismiehenä 1906–1907, Viipurin kaupunginvoutina 1907–1909, Heinolan kaupungin pormetarina 1909, Viipurin 2. kaupunginvoutina 1909–1910 ja Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä virkailijana 1910–1913. Hän toimi Viipurin vt. kunnallispormestarina 1914–1915 ja uudelleen vakinaisena kunnallispormestarina 1918–1933. Zimmermann oli poliittisista syistä vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa 1915 ja oli sen jälkeen asianajajana 1915–1918. 
Pekka Zimmermann oli naimisissa 1907–1917 Aino Bergin (k. 1917) kanssa ja vuodesta 1931 Anna Siviä Pietisen kanssa.
Tuuli Koivu

Tuuli Koivu on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Nordeassa ekonomistina erikoisalueinaan euroalueen makrotalous ja rahapolitiikka. Aiemmin Koivu on työskennellyt ekonomistina Suomen Pankissa, Kiinan talouteen erikoistuneena ekonomistina Euroopan keskuspankissa, Rahoitusvakausvirastossa sekä valtiovarainministeriössä.
Koivu on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2012 otsikolla "Monetary Policy in Transition - Essays on Monetary Policy Transmission in China".
Eteläsuomalainen osakunta

Ystävyyssopimukset

Osakunnalla on ystävyyssopimuksia ulkomaisten opiskelijajärjestöjen kanssa. Vuonna 1930 solmittiin ystävyyssopimus tarttolaisten Eesti Üliõpilas Selts Põhjalan ja Eesti Naisüliõpilaste Seltsin kanssa. ESO oli ensimmäisiä suomenkielisiä osakuntia, joka solmi ystävyyssopimuksen Upsalan yliopiston osakunnan kanssa. Ystävyys Stockholms nationin kanssa alkoi virallisesti 30.4.1941. Vuonna 1962 todettiin Nylands nationin ja Upsalan Värmlands nationin ystävyyssopimuksen koskevan myös värmlantilaisten ja ESO:n välisiä suhteita. Virallisia ystävyysjärjestöjä on myös Lundissa (Malmö nation), Kööpenhaminassa (Studeterforeningen af 1820), Oslossa (Det Norske Studentersamfund) ja Mainzissa (AStA der Universität Mainz).

Historiaa

Nylands Nation ei suostunut muuttumaan kaksikieliseksi, joten suomenkieliset uusmaalaiset ylioppilaat kirjoittautuivat muihin osakuntiin. Helsingin yliopiston rector magnificuksen aloitteesta sijaiskansleri hyväksyi uuden osakunnan perustamisen, ja Eteläsuomalainen osakunta perustettiin 1. toukokuuta 1905. ESO joutui aloittamaan käytännössä tyhjästä, sillä se ei saanut juurikaan omaisuutta mukaansa erotessaan nykyäänkin olemassa olevasta Nylands Nationista.
1960-luvulla, yliopiston opiskelijamäärän noustessa voimakkaasti, ESOn jäsenmäärä kohosi noin 7 000 jäseneen tehden osakunnasta yliopiston ja samalla Suomen suurimman. 1970-luvulla kuitenkin ylioppilaskunta radikalisoitui poliittisesti, ja osakuntia syytettiin porvarillisiksi samalla kun niiden jäsenmäärät romahtivat. Uudella ylioppilastalolla jo 1910-luvulta alkaen toiminut ESO joutui lähtemään evakkoon talon toisesta kerroksesta Casa Academicalle, mutta Uudelle ylioppilastalolle palattiin jo vuonna 1980. Nykyisin ESOn entisissä tiloissa on ylioppilaskunnan keskustoimisto.
Fernandinho

Seurajoukkueura

Fernandinho pelasi kotimaassaan Atlético Paranaensessa kausilla 2003–2005 kaikkiaan 72 sarjaottelua, joissa teki 14 maalia. Hän siirtyi FK Šah’tar Donetskiin 2005 ja edusti ukrainalaisseuraa seuraavat kahdeksan kautta. Hän voitti UEFA Cupin mestaruuden kaudella 2008–2009. Ukrainan valioliigan mestaruuden hän voitti 2006, 2008, 2010, 2011, 2012 ja 2013, Ukrainan cupin 2008, 2011, 2012 ja 2013 ja Ukrainan supercupin 2005, 2008, 2010 ja 2012.
Fernandinho siirtyi Manchester Cityyn 40 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2013. Hän voitti Valioliigan mestaruuden 2014, 2018 ja 2019, FA-cupin 2019, Englannin liigacupin 2014, 2016, 2018 ja 2019 sekä Community Shieldin 2018. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen 2018−2019.

Maajoukkueura

Fernandinho voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2003. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Brasilian joukkueessa Saksaa vastaan elokuussa 2011. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Etelä-Afrikkaa vastaan maaliskuussa 2014. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 viisi ottelua ja teki maalin ottelussa Kamerunia vastaan. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös Copa Américassa 2015, jossa pelasi neljä ottelua, ja MM-kilpailuissa 2018, joissa pelasi Brasilian kaikissa viidessä ottelussa.
Italo Balbo

Italo Balbo ( kuuntele ääntämys, 5. kesäkuuta 1896 Ferrara – 28. kesäkuuta 1940) oli italialainen lentäjä, Italian ilmavoimien sotamarsalkka, fasistijohtaja ja mies, jota pidettiin Benito Mussolinin mahdollisena seuraajana.

Elämäkerta

Italo Balbo palveli ensimmäisessä maailmansodassa alppijääkärinä, palkittiin kolmella mitalilla ja ylennettiin kapteeniksi. Sodan jälkeen hän opiskeli Firenzessä sosiaalitieteitä, ja palasi pankkivirkailijaksi kotikaupunkiinsa Ferraran lähistölle.
Balbo liittyi fasisteihin ja kohosi paikallisjärjestön sihteeriksi. Hän alkoi järjestää fasistijengien hyökkäyksiä kommunisteja ja sosialisteja vastaan muun muassa Ravennassa, Bolognassa ja Modenassa. Balbon organisoima porukka, joka tunnettiin nimellä Celibano, iski myös Estensen linnaan Ferrarassa. Vuoteen 1922 mennessä hän oli kohonnut näkyvään asemaan valtakunnallisessa fasistitoiminnassa.
Vuonna 1926 Italo Balbo nimittettiin ilmailuasioiden valtiosihteeriksi, vaikka hän ei tiennyt lentämisestä mitään. Hän kävi lyhyen ilmailukurssin ja alkoi organisoida Italian ilmavoimia. Vuonna 1928 hänestä tuli ilmavoimien kenraali ja 1929 ilmailuministeri.
Balbo lensi kaksi kertaa Atlantin yli ja sai suuria kunnianosoituksia Yhdysvalloissa.
1933 hänestä tuli ilmavoimien marsalkka. Myöhemmin 1933 hänet nimitettiin Italian hallitseman Libyan kuvernööriksi. Hän aloitti suuria tierakennusprojekteja, yritti houkutella italialaisia siirtolaisia Libyaan ja muslimeita liittymään fasistipuolueesen.
Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939, Balbo matkusti Roomaan kertomaan ettei hyväksynyt Mussolinin tukea Adolf Hitlerille. Libyasta käsin hän jatkoi Pohjois-Afrikan ilmavartiointia. Vuonna 1940 hän sai surmansa lentäessään tunnuksettomalla koneella Libyassa. Leski arveli Mussolinin murhauttaneen Balbon, hallituksen mukaan kyse oli valitettavasta onnettomuudesta.
Kotaka (1930)

Valmistus

Alus tilattiin Mitsuin Tamanon telakalta. Sen köli laskettiin 1929 ja alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1930. Se valmistui 11. tammikuuta 1932.

Palvelus

Alus upotettiin 31. toukokuuta 1944.
Heli Järvinen

Poliittiset näkemykset

Kunnallispolitiikassa Järvinen teki aloitteita mm. seniorisivujen, paperittoman kunnan, sotainvalidien lounassetelin, Hytermän kunnostuksen, kylien asiointiliikenteen ja kirkonkylän retkiluistelureitin puolesta. 
Tammikuussa 2018 Järvinen kannusti työttömiä hakemaan perusteettomasti työkyvyttömyyseläkettä, jotta he välttyisivät työttömyysturvan aktiivimallin aiheuttamalta työttömyyspäivärahan leikkaamiselta siihen asti, kunnes perusteeton hakemus hylätään. Aktiivisuusvaatimus ei koske niitä, joiden työkyvyttömyyseläkehakemus on käsittelyssä. Järvisen mukaan järjestelmän ruuhkautuminen saattaisi herättää hallituksen. Järvinen totesi, että vielä moraalittomampaa kuin perusteeton työkyvyttömyyseläkkeen hakeminen on se, kun ihmisiä ”piiskataan” heidän omasta aktiivisuudestaan huolimatta.

Yksityiselämä

Heli Järvinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Jóhannes Sveinsson Kjarval

Jóhannes Sveinsson Kjarval (7. marraskuuta 1885 – 13. huhtikuuta 1972) oli islantilainen taidemaalari. Hänen taustansa oli perinteisessä islantilaisessa maatalousyhteiskunnassa. Hänen elämänsä ja uransa oli vahvasti kytköksissä 1900-luvun alkupuolen kulttuuriseen heräämiseen maassa. Parhaiten Kjarval tunnetaan luonnon kuvauksistaan ja taiteensa mystisestä visuaalisuudesta. Vaikka painopisteet Kjarvalin uralla vaihtelivat vuosien mittaan, hänen työhönsä vaikutti koko uran ajan luonnon näkeminen elävänä. Reykjavíkin taidemuseo on luonnehtinut taiteilijaa yhdeksi maansa kaikkien aikojen rakastetuimmista ja arkkityypin mukaiseksi boheemiksi, romanttiseksi taiteilijaksi.
Kahdentuhannen Islannin kruunun seteliin otettiin vuonna 1995 Kjarvalin kuva. Reykjavíkin taidemuseoon kuuluu hänen mukaansa nimetty Kjarvalsstaðir, joka avattiin vuonna 1973.
Jeesus sanoi omillensa

Jeesus sanoi omillensa on virsi ja hengellinen laulu, jonka sanat on kirjoittanut Leonard Typpö. Jalmari Raitio yhdisti kaksi samaan runomittaan kirjoitettua Typön runoa yhdeksi lauluksi, jonka julkaisi Harpunsäveliä-kokoelmassa. 
Laulua on muokattu myöhemminkin perusteellisesti, ja nykyään se löytyy mm. virsikirjasta (1986) ja lestadiolaisten laulukokoelmista. Virsikirjassa käytetään saksalaista melodiaa (vuodelta 1745) ja Siionin lauluissa Hannes Holman sävelmää.
Nouseva Suomi

Nouseva Suomi oli suomalainen poliittinen yhdistys, joka perustettiin 5. lokakuuta 1940. Se tähtäsi talvisodan hengen vaalimiseen eli yhtenäisen kansan ihanteeseen, porvarillisen puoluekentän uudelleenjärjestelyyn ja demokratian lujittamiseen kiinteämmän johdon luomisella ja henkilökohtaisen vastuun kasvattamisella. Vaikutuksen arvioidaan jääneen käytännössä vähäiseksi. Järjestön mukaan sen tavoite oli koota kansalaiset niiden valtakunnallisten tunnusten ympärille, joiden arvon "koko kansamme vaistosi vapaussotatalven 1939−1940 yhteisissä suurissa koettelemuksissa".
Järjestön perusti äärinationalistisen ja äärioikeistolaisen Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) johtaja Vilho Helanen, joka toimi myös hallituksen puheenjohtajana. Nousevaan Suomeen kuului useita merkittävässä asemassa olevia suomalaisia yhteiskunnallisia vaikuttajia, mm. Eljas Erkko. Monet olivat AKS:n tai äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) jäseniä. IKL kuitenkin sanoutui irti järjestöstä. Sen lisäksi jäseniä oli kaikista porvarillisista puolueista. Järjestöllä oli yhteyksiä myös Suomen kansanpuolueen taustavoimiin.
Ryhmä julkaisi ainakin yhden kirjasen nimeltä Nouseva Suomi. Se julkaistiin vuonna 1940 ja kuului sarjaan Nousevan Suomen Julkaisuja. 14. helmikuuta 1941 Nouseva Suomi perusti yhdessä Suomen sosiaalidemokraattisen Työläisnaisliiton ja Suomalaisuuden liiton kanssa Väestöliiton Suomen väkiluvun kasvattamiseksi ja elinolojen parantamiseksi.
Toiminta hiipui kesäkuussa 1941 alkaneen jatkosodan alussa.
Adenosiinitrifosfataasi

Adenosiinitrifosfataasi, lyhenne ATPaasi, on entsyymi, joka hydrolysoi adenosiinitrifosfaatin (ATP) adenosiinidifosfaatiksi (ADP) ja samalla vapautuu ortofosfaatti (Pᵢ) ja energiaa. ATPaasit voidaan jakaa eri ryhmiin: P-tyypin ATPaasit, V-tyypin ATPaasit ja F-tyypin ATPaasit eli ATP-syntaasit. Entsyymiryhmän EC-numero on 3.6.1.
Monet ATPaasit ovat solukalvoilla sijaitsevia kalvoproteiineja. Niiden tehtävänä usein joko tuottaa ATP-molekyyleistä energiaa, tai sitoa konsentraatiogradientin avulla energiaa ionien siirtyessä gradientin potentiaalienergian avulla ATPaasien läpi. Toisin sanoen ATPaasit joko tekevät mekaanista työtä tai sitovat liike-energiaa ATP-molekyyleihin.
Natrium-kaliumpumppu ja vetyionipumppu ovat P-tyypin adenosiinitrifosfataaseja. F-tyypin ATPaasit katalysoivat vastakkaista reaktiota ja muodostavat ATP:tä ADP:stä ja ortofosfaatista.
Vala Asp

Valborg (Vala) Sofia Danning, o. s. Asp (7. elokuuta 1868 Loviisa – 16. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Vala Aspin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston anatomian professori Georg August Asp (1834−1901) ja naisvoimistelun kehittäjä Mathilda Sofia Wetterhoff (1840−1920). Taidemaalari Sigurd Wettenhovi-Aspa oli hänen nuorempi veljensä.
Vala Asp meni 1892 naimisiin tanskalaisen säveltäjä Christian Danningin (1867–1925) kanssa. Avioeron jälkeen Vala Asp palasi Tanskasta Suomeen pariskunnan pojan Alf Danningin kanssa josta tuli myöhemmin taidegraafikko ja kuvittaja.
Vala Asp julkaisi 1907 novellikokoelman Wassunda : en familjehistoria nimimerkillä Widar Wide.
Anna Kendrick

Tausta

Kendrick on kotoisin Mainen osavaltiosta. Hänellä on irlantilais-skotlantilais-englantilaiset sukujuuret. Hänen vanhempansa ovat Janice (o.s. Cooke) ja William Kendrick ja hänellä on yksi isoveli. Kendrick kävi Deering High Schoolia kotikaupungissaan Portlandissa ja valmistui vuonna 2003. Lapsuudessaan hän näytteli Portlandin paikallisissa teatterituotannoissa. Kendrick asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän on kertonut näyttelijöiden Parker Poseyn, Molly Shannonin ja Amy Poehlerin innoittaneen uraansa.

Ura

Kendrick kiinnostui näyttelemisestä ollessaan kymmenenvuotias, ja hänen vanhempansa alkoivat viedä häntä koe-esiintymisiin New Yorkiin. 12-vuotiaana Kendrick oli mukana Broadway-näytelmässä High Society, josta hän sai muun muassa Tony-ehdokkuuden. Sen jälkeen seurasi rooli New Yorkin kaupunginoopperan musikaalissa A Little Night Music vuonna 2003.
Kendrick teki valkokangasdebyyttinsä vuonna 2003 musikaalielokuvassa Camp. Vuonna 2007 Kendrick esiintyi indie-elokuvassa Rocket Science, jossa hän näytteli nopeasti puhuvaa lukion väittelijää ja sai roolistaan paljon kehuja kriitikoilta sekä Independent Spirit Award -palkintoehdokkuuden.
Vuonna 2007 Kendrick koe-esiintyi Jessica Stanleyn rooliin Stephenie Meyerin Houkutus-fantasiakirjasarjaan perustuvaan elokuvaan Twilight – Houkutus (2008). Alkuperäisen koe-esiintymisen aikaan Kendrick oli sairaana ja joutui jättäytymään pois tilaisuudesta, mutta myöhemmin hänet kutsuttiin takaisin koe-esiintymään, ja hän sai roolin. Kendrick jatkoi roolissa elokuvasarjan myöhemmissä osissa Twilight – Uusikuu (2009), Twilight – Epäilys (2010), Twilight – Aamunkoi, osa 1 (2011) ja Twilight – Aamunkoi, osa 2 (2012).
Twilight – Uusikuun lisäksi Kendrick näytteli vuonna 2009 pääosassa elokuvassa Elsewhere ja oli mukana myös elokuvassa The Marc Pease Experience. Roolistaan George Clooneyn vastanäyttelijänä Jason Reitmanin komediaelokuvassa Up in the Air (2009) Kendrick sai useita palkintoja ja ehdokkuuksia, esimerkiksi parhaan naissivuosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet sekä National Board of Review’n parhaan naissivuosan palkinnon.
Vuonna 2010 Kendrick esiintyi sivuosassa Michael Ceran esittämän päähenkilön sisarena elokuvassa Scott Pilgrim vastaan maailma.
Kendrick toimi huhtikuussa 2014 ensimmäistä kertaa NBC-kanavan Saturday Night Live -viihdeohjelman juontajana. Jakson musiikkivieraana esiintyi Pharrell Williams. Vuonna 2014 Kendrick näytteli Tuhkimoa Disneyn musikaalielokuvassa Into the Woods. Vuonna 2016 hän julkaisi muistelmakirjansa Scrappy Little Nobody.
Vuonna 2017 Kendrick palasi Becan rooliin Pitch Perfect -elokuvasarjan kolmannessa ja viimeisessä osassa.

Yksityiselämä

Kendrick alkoi vuonna 2009 seurustella ohjaaja Edgar Wrightin kanssa, johon hän tutustui kuvatessaan elokuvaa Scott Pilgrim vastaan maailma. Pari erosi vuoden 2013 alussa. Kendrick on seurustellut helmikuusta 2014 lähtien elokuvaaja Ben Richardsonin kanssa.
Isänmaaliitto

Historia

Isänmaaliiton juuret olivat kansallismielisissä liikkeissä ja puolueissa, jotka toimivat neuvostomiehityksen aikana 1980-luvun lopulla. Vuonna 1991 Viron kristillisdemokraattinen puolue, Viron Kristillisdemokraattinen Liitto, Viron Konservatiivinen Kansanpuolue ja Tasavaltalaispuolue muodostivat Isänmaa -vaaliliiton. Tämän vaaliliiton ehdokas Lennart Meri voitti presidentinvaalin vuonna 1992. Isänmaa-liiton vaalivoiton tuloksena Kansallinen Itsenäisyyspuolue voitti Riigikogun vaalit ja muodosti hallituksen Mart Laarin johdolla 21. lokakuuta 1992. Samana päivänä vaaliliiton muodostaneet puolueet yhdistyivät Kansallinen Kokoomuspuolue Isänmaaksi. Tämä hallitus kesti vain tasan vuoden ja kaatui lokakuussa 1993.
Kansallinen Kokoomuspuolue Isänmaa ja Kansallisen riippumattomuuden puolue (ERSP) yhdistyivät Isänmaaliitoksi 2. joulukuuta 1995. Samana vuonna 5. elokuuta Tartossa perustettiin Isänmaaliiton 16–35-vuotiaiden nuorisojärjestö Noor–Isamaa, jolla oli 1 300 jäsentä vuonna 2006. Vuonna 1996 Isänmaaliiton Lennart Meri valittiin uudelle kaudelle.
Vuoden 1999 parlamenttivaaleissa Isänmaaliitto menestyi taas saaden 18 paikkaa ja Mart Laar valittiin toisen kerran pääministeriksi. Tämä hallitus kaatui muun muassa kiistaan kommunismin kieltämisestä ja tuomitsemisesta. Laarin Isänmaaliiton johtama hallitus kaatui tammikuussa 2002. Tästä lähtien Isänmaaliitto istui oppositiossa. Vuoden 2001 presidentinvaalissa puolueen ehdokas ei menestynyt ja kansanliiton Arnold Rüütel valittiin presidentiksi. Vuoden 2003 vaaleissa Isänmaaliitto sai 101-paikkaiseen Riigikoguun 11 edustajaa.
Tammikuussa 2006 Isänmaaliitto ylitti 3 200 jäsenen rajan. 18. maaliskuuta Viron demokraattinen puolue liittyi Isänmaaliittoon.
Puolueen oma lehti ja pää-äänenkannattaja oli Tribüün, jota julkaistiin lokakuusta 2001 vuoteen 2003 asti, kunnes sen julkaiseminen katkaistiin. Tämän jälkeen puolueen lehti oli nimeltään Isamaaleht. Toukokuussa 2006 Isamaaleht sai nimen Isamaa ja Respublica Liidu leht puolueliitoksen vuoksi.

Puolueliitos

4. huhtikuuta 2006 Isänmaaliitto ja Res Publica ilmoittivat perustavansa yhdessä oikeistolaisen puolueen, jonka työnimenä oli huhti- ja kesäkuun välillä "Erakond Eesti Eest" (suom. Puolue Viron puolesta). Isänmaaliiton 354-jäseninen puoluekokous Pärnussa hyväksyi puolueliitoksen Res Publican kanssa 4. kesäkuuta 2006 äänin JAA 348 – EI 13 – EOS 3. Samalla päätettiin ottaa puolueliiton uudeksi nimeksi Isamaa ja Res Publica Liit (suom. Isänmaan ja Res Publican liitto).

Ideologia

1990-luvun alussa puolue ajoi Lennart Meren ja Mart Laarin johdolla Viron liittymistä Natoon ja Euroopan unioniin. Puolue on ajatusmaailmaltaan konservatiivinen, kansallismielinen ja kristillisdemokraattinen. Puolue on toiminut voimakkaasti niin Virossa kuin Euroopan parlamentissa kommunismin rikosten tuomitsemisen puolesta.