Billy Ray Cyrus

Varhainen elämä

Cyrus syntyi Flatwoodsissa Kentuckyssa. Hänen vanhempansa olivat Ron Cyrus ja Ruth Ann Casto.Billy Rayn syntymän aikoihin hänen isänsä oli asentajana metallitehtaassa. Perhe eli hyvin vaatimattomissa olosuhteissa. Billy Rayn isänisä Eldon Cyrus oli helluntailainen saarnaaja. Hänen äitinsä Ruth soitti pianoa. Ron Cyrus, josta myöhemmin tuli arvostettu demokraattipoliitikko, soitti Eldonin kanssa Crownsmen Quartet -nimisessä yhtyeessä. Billy Ray seurasi isänsä ja isänisänsä säännöllisiä esiintymisiä tehdaslaitoksissa ja baareissa. Kasvaessaan hän kuuli bluegrass-, country- ja gospel-musiikkia. Äidinisänsä luona käydessään hän soitti epävarmasti viulua, samalla kun hänen äitinsä soitti pianoa ja hänen isänsä kitaraa. He soittivat sellaisia kappaleita kuin ”Amazing Grace”, ”Rolling In My Sweet Baby's Arms” ja ”(Won't You Come Home) Bill Bailey”. Isänsä Crownsmen Quartet -yhtyeessä hänet ”pakotettiin” laulamaan.
Billy Rayn vanhemmat erosivat, kun hän oli viisivuotias. Perheen hajoaminen aiheutti paitsi suurta sosiaalista painetta myös taloudellisia vaikeuksia. Koska hän on vasenkätinen, isän kitaran soitto osoittautui lähes mahdottomaksi. 
Vuonna 1975 Ron Cyrus valittiin politiikkaan ja hänestä tuli Federal Reserve Systemin johtokunnan jäsen. Ron Cyrus kuoli mesotelioomaan 70-vuotiaana vuonna 2006. Sairauden arveltiin johtuneen hänen altistumisestaan asbestille aiemmassa työssään. 
Billy Ray Cyrusista tuli 14-vuotiaana omien sanojensa mukaan ”villi nuorisorikollinen ja huligaani”. Hän kiinnostui urheilusta ja ihaili baseball-pelaaja Johnny Benchiä. Hän päätti seurata idolinsa jalanjälkiä ja päästä mukaan Cincinnati Reds -seuraan. Hänelle myönnettiin paikallinen baseball-stipendi Georgetown Collegeen. 
Sisäisen äänensä ohjaamana hän luopui college-stipendistään viiden viikon jälkeen opinto-ohjaajien pyynnöistä välittämättä ja päätti ostaa vasenkätisen kitaran. Heti tämän jälkeen hän teki ensimmäisen laulunsa ja kutsui veljensä Kevinin (Kebo) yhtyeeseen. Cyrus oli päättänyt, että hänen yhtyeestään Sly Dog tulisi vakituinen house band jossakin baarissa tai klubissa ennen hänen 20-vuotispäiväänsä. Viikkoa ennen määräaikaa elokuussa 1981 hän hankki työpaikan ohiolaisessa klubissa. Seuraavat kolme vuotta kuluivat marihuanan polton ja fanien (”bändärien”) hämäryydessä, kunnes vuonna 1984 koko klubin tulipalossa tuhoutuivat kaikki Cyrusin tavarat. Miniraamattu, jonka hän oli piilottanut kitaravahvistimeen onnea tuottamaan, oli ainoa tulipalosta ehjänä säilynyt. Hän piti sitä Jumalan lähettämänä hyvänä merkkinä – todisteena siitä, että jos hän uskoi eikä koskaan antanut periksi, hän tulisi menestymään.    
Vuodesta 1980 vuoteen 1990 Cyrus soitti baareissa, kunnes sai levytyssopimuksen Mercury Nashville Recordsin kanssa.

Näyttelijän ura

Cyrus näytteli Radical Jack -elokuvassa, joka valmistui vuonna 2000. Hänellä oli pieni osa David Lynchin vuoden 2001 elokuvassa Mulholland Drive, jossa hän näytteli Geneä, uima-allassiivojaa, jolla oli ollut rakkaussuhde Adam Kesherin (Justin Theroux) vaimon kanssa. 
Hän teki roolit elokuvissa Kahden naisen välissä (2001) ja Elvis Has Left the Building (2004). 
Vuosina 2001–2004 Cyrus näytteli pääroolin Dr. Clint ”Doc” Cassidy Paxin televisiosarjassa Doc. Sarja, josta tuli kanavan korkeimmin arvosteltu sarja, kertoi lääkäristä, joka muutti Montanasta New York Cityyn. Hän lauloi Docin tunnusmusiikin. 
Vuonna 2005 Cyrus jatkoi näyttelijän uraansa Torontossa näytelmässä Annie Get Your Gun Frank Butlerin roolissa. Vuosina 2006–2011 Cyrus näytteli Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana tyttärensä Miley Cyrusin kanssa.
Cyrus teki vuonna 2009 kaksi elokuvaa: Hannah Montana: The Movie ja Flying By. Hän sai Razzie-palkinnon huonoimmasta miessivuosasta roolistaan Hannah Montana -elokuvassa. 
Cyrus esiintyi Jackie Chanin elokuvassa The Spy Next Door (2010). Se kuvattiin Albuquerquessa New Mexicossa. Elokuva sai suurelta osin negatiivisia arvosteluja.
Cyrusin televisiouraan kuuluvat myös Nanny, Diagnoosi: Murha, The Love Boat: The Next Wave ja TNN:n 18 Wheels Of Justice. Vuonna 2004 hän vieraili kanadalaisessa teinisarjassa Degrassi: The Next Generation limusiinikuskina. Cyrus on myös esiintynyt monissa televisiospesiaaleissa, joissa kerrotaan hänen perheestään ja elämästään.
Vuonna 2007 Cyrus osallistui Dancing with the Stars -ohjelman 4. tuotantokaudelle. Hän ja hänen partnerinsa Karina Smirnoff pudotettiin kahdeksannella viikolla.

Avioliitto ja lapset

Vuosina 1986–1991 Cyrus oli naimisissa Cindy Smithin kanssa, jonka kanssa hän kirjoitti yhteistyönä laulut "Wher'm I Gonna Live?" ja "Some Gave All", jotka ilmestyivät Cyrusin vuoden 1992 albumilla Some Gave All. Joulukuun 28. päivänä 1992 hän meni naimisiin Leticia "Tish" Finleyn kanssa. Heillä on yhdessä kolme lasta, tyttäret Miley (syntyjään Destiny Hope) ja Noah Lindsey sekä poika Braison Chance. Heillä on myös kaksi adoptoitua lapsipuolta, Trace (syntynyt 1989) (Metro Station -yhtyeen laulaja-kitaristi) sekä Brandi (s. 1987). Cyrus adoptoi Tracen ja Brandin, kun he olivat lapsia. Billy Raylla on myös poika edellisestä suhteesta, Christopher Cody (s. 1992). 
Perhe asui ennen maatilalla Tennesseessä, kunnes he muuttivat Los Angelesiin kuvaamaan Hannah Montanaa. Myös Cyrusin toisella tyttärellä, Noahilla, oli pieni sivurooli Hannah Montanassa.
Hannah Montana -televisiosarjan lopettamisen jälkeen Billy Ray Cyrus kertoi sarjan tuhonneen välit perheeseensä. Hän jätti avioerohakemuksen puolisostaan Tish Finleystä lokakuussa 2010. GQ-lehden haastattelussa hän vertasi tyttärensä Mileyn silloista elämäntilannetta Kurt Cobainiin, Anna Nicole Smithiin ja Michael Jacksoniin, jotka kaikki kuolivat traagisissa olosuhteissa. Hän kertoi haluavansa suojella tytärtään vaaroilta. 
Cyrus ilmoitti The View'ssa 18. marraskuuta 2010 vetäneensä erohakemuksensa takaisin.

Muusikon ura

Vuonna 1991 country-yhtye Marcy Brothers oli julkaissut kappaleen ”Don't Tell My Heart”, mutta se ei menestynyt. Cyrusin esittämänä ”Achy Breaky Heart” (1992) oli ensimmäinen single, joka myi kolmoisplatinaa siitä lähtien kun myyntiä on tilastoitu. 
Hänen debyyttialbuminsa, vuonna 1992 ilmestynyt Some Gave All, myi yli 9 miljoonaa Yhdysvalloissa ja yli 20 miljoonaa maailmanlaajuisesti. Some Gave All oli eniten myynyt country-artistin esikoisalbumi, ja siitä tuli kaikkien aikojen eniten myynyt miespuolisen sooloartistin albumi.   
Vuonna 1993 ilmestynyt It Won't Be the Last myi platinaa Yhdysvalloissa.
Storm in the Heartland ilmestyi vuonna 1994. Se menestyi odotettua huonommin myyden kultaa.
Cyrusin eniten kritisoitu albumi, Trail Of Tears, ilmestyi vuonna 1996 ja seuraava albumi, Shot Full Of Love, vuonna 1998. Southern Rain ilmestyi vuonna 2000 ja Wanna Be Your Joe vuonna 2006. Vuonna 2003 Cyrus julkaisi kaksi albumia, Time Flies ja The Other Side.
Cyrus esiintyi vuonna 2006 metalliyhtye Metal Skoolin kanssa ja lauloi kappaleet "Rebel Yell" ja "I Want My Mullet Back", joka ilmestyi Wanna Be Your Joe -albumilla.
Vuonna 2007 ilmestynyt Home at Last myi ensimmäisellä viikollaan yli 30 000 kopiota. Yhteensä se on myynyt 297 000 levyä. 
Huhtikuussa 2009 ilmestyneen albumin Back To Tennessee julkaisupäivää siirrettiin kolme kertaa. Se on myynyt yhteensä vain 29 000 kopiota.
Cyrus oli Grammy-palkintoehdokkaana vuosina 1992 ja 1993.