google/wiki40b huggingface dataset:
Nimrod

Nimrod (hepreaksi: נִמְרוֹד,  arabiaksi: نمرود‎)  oli Raamatun ja legendojen mainitsema kuningas, Nooan pojan Haamin pojan Kusin poika, eli Nooan pojanpojanpoika.  Raamatussa hänestä kerrotaan vain, että hän oli Babylonin, Erekin, Akkadin ja Kalnean kuningas ja samalla maailman ensimmäinen valtias, ja että hän oli myös mahtava metsästäjä.  Perinteisesti häntä on pidetty myös Babylonin tornin rakentajana, vaikka Raamatussa hänen nimeään ei tässä yhteydessä mainitakaan.
Koska Nimrod yhdistetään Raamatun kertomuksessa ensimmäisen imperiumin perustajaksi, jotkut näkevät hänessä yhtäläisyyksiä Sargon Akkadilaiseen.

Nimrod heprealaisessa jumaltarustossa

Heprealaisessa jumaltarustossa Nimrod oli Sinearin paha kuningas, joka rakennutti Baabelin tornin.
Heprealaisten apokryfikirjojen mukaan Nimrod oli saanut  ihmevoimia Aatamin ja Eevan, ihmiskunnan esivanhempien pitämien taianomaisten vaatteiden avulla. Väitettiin, että Jahve oli antanut nämä nahkaiset vaatteet lahjaksi pariskunnalle, ja niissä piili ihmeellinen voima, joka antoi kantajalleen voiton taisteluissa, ja eläimet tunnistivat niiden kantajan arvovallan.
Koska Nimrod piti hallussaan näitä vaatteita, hän menestyi ja ihmiset pitivät häntä jumalana. Silti hän ei ollut tyytyväinen saamaansa ihailuun, ja hän päätti, että vain maailmanlaajuinen ihailu riittäisi hänelle. Sen vuoksi hän käski Sineriin rakennettavan niin korkean tornin, että siitä voisi hyökätä suoraan taivasta vastaan. Hän käski ampua pilviin nuolia, jotka putosivat maahan verta tippuen.
Taivaassa tilanne oli vakava, joten Jahven oli tehtävä jotakin. Hän sekoitti sinarilaisten puheen estääkseen Nimrodia korottamasta tornia edelleen: kun joku pyysi tiiltä, hän sai muurauslaastan.
Pian tämä aiheutti rakentajien välille eripuraa ja jakoivat ihmiset vihamielisiin joukkoihin niin, että he keskeyttivät tornin rakentamisen. Siihen Nimrodin vaikutusvalta mureni ikiajoiksi.
Nimrodin myytin alkuperä on tuntematon, mutta hiljattain löydetystä sumerilaisista kertomuksista on löydetty katkelmia, joiden mukaan Enki eriytti kielet tuhoten sumerilaisen sivistyksen.
On myös esitetty, että myytti olisi yhdistelmä viittauksista suurenmoisiin zikkurateihin, temppelitorneihin joissa Kaksoisvirtainmaan jumalten sanottiin asuvan.
Tsukubō

Tsukubō (jap. 突棒, Tsukubō) oli japanilainen T-kirjaimen muotoinen salkoase, joka oli tarkoitettu pidätysvälineeksi poliisiviranomaisten käyttöön. Tsukubōssa on pitkän varren päässä isohko t-kirjaimen muotoinen raudoitettu tartuntapää, joka on varustettu naskalimaisilla rautapiikeillä, jonka vuoksi pidätettävän oli vaikea tarttua siihen ja tsukubōlla työntämiseen tai tuuppimiseen tuli lisätehoa. Tsukubōlla yritettiin saada, työntämällä tai painamalla, pidätettävä haluttuun suuntaan, jolloin hänet oli helpompi hallita ja riisua aseista. Tsukubō oli erityisesti komonon, samurailuokkaan kuulumattomien poliisiviranomaisten, käytössä Edo-kaudella. Sitä käytetään yleensä samurai-elokuvissakin
Lamatemppeli

Lamatemppeli (perinteiset merkit: 雍和宮; pinyin: Yōng hé gōng) on buddhalaistemppeli Koillis-Pekingissä, Kiinassa. Lamatemppeli on lamalaisuuden päätemppeli Tiibetin ulkopuolella. Temppelin merkittävin aarre on yhdestä santelipuusta veistetty 26 metriä korkea Maitreyabuddha-patsas, josta on 18 metriä on maanpinnan yläpuolella ja kahdeksan metriä alapuolella.
Temppeli oli alun perin Yin Zhenin asunto. Yin Zhenistä tuli myöhemmin keisari Yongzheng. Vuonna 1744 Yongzhengin poika keisari Qianlong muutti palatsin buddhalaisluostariksi.
Nymfi (biologia)

Nymfi on biologiassa kuoriutumisen jälkeinen ei-sukukypsä nuoruusvaihe. Se esiintyy hyönteisillä, joilla on vaillinainen muodonvaihdos. Toisin kuin toukka, nymfi on muodoltaan erittäin samannäköinen kuin aikuinen. Tyypillisesti nymfimuodossa siivet joko puuttuvat tai ovat vaillinaisesti kehittyneet. Ensimmäisissä vaiheissa vartalon suhteet ovat myös erilaiset kuin aikuisella yksilöllä, ja jokaisen kasvuvaiheen jälkeen nymfi alkaa muistuttaa enemmän ja enemmän aikuista.
Nymfimuotoja esiintyy heinäsirkoilla ja torakoilla. Vedessä kehittyviä nymfejä kutsutaan joskus vesinymfeiksi eli najadeiksi. Niillä on kidukset sekä muita sopeutumia vesielämään. Vesinymfejä on muun muassa aitosurenkorennoilla, koskikorennoilla ja päivänkorennoilla.
Teerikiimalammi

Maantiede

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 2,5 kilometriä pitkä Teerikiimaojaa myöten Loimijokeen.
Lammen rantaviiva on 0,44 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin viljelysmaata. Rannalle on rakennettu kaksi asuntoa, joille johtavat tiet Forssasta. Jokioisten raja sijaitsee 200 metrin päässä.
Robbery – hullu keikka

Juoni

Aavikon pikkukylän pankkikonttorissa työskentelevä Sheila (Silverstone) aikoo ryöstää työpaikkansa kostoksi siitä, että hänen poikaystävänsä, konttorin johtaja, on jättänyt hänet. Hän arvelee, että mies saisi potkut ryöstön takia. Samaan aikaan toinen saman pankin virkailija George (Harrelson) on aikoo tyhjentää paikallisen rikkaan miehen (Cleese) tallelokeron kostoksi siitä, että mies on ehkä ampunut Georgen lemmikkihanhen emon. Kolmas saman pankin virkailija Stu (Costanzo) aikoo kavaltaa pankilta 250 000 dollaria viikonlopun viettoon Las Vegasissa. Tapahtumat esitetään takaumina.

Vastaanotto

Independent-elokuvana tuotetun Robberyn kuvaukset päättyivät jo kesällä 2001, mutta se tuotiin ensi-iltaan Yhdysvalloissa vasta heinäkuussa 2003 ja Euroopassa loppuvuodesta 2005. Elokuva sai hyvin kriittisiä arvosteluja ja oli raskaasti tappiollinen: seitsemän miljoonan dollarin tuotantobudjetista saatiin lipputuloina takaisin vain noin tuhannesosa eli 8 000 dollaria.
Juoksuhiekka (sarjakuvahahmo)

Historia

Vietnamilaista syntyperää oleva nainen (joka sarjakuvissa on jäänyt nimeämättömäksi) työskenteli ydinvoimalassa, kun outo säteilyonnettomuus muutti hänen fysiologiansa hiekkamaiseksi substanssiksi (kuten Hiekkamiehelläkin). Koska nainen oli itsekäs ja pikkumainen, hän koki muodonmuutoksensa raskaaksi. Ottaen uuden nimen Juoksuhiekka hän hyökkäsi ydinvoimalaa vastaan kostonhimoisena. Juoksuhiekka toivoi saavansa laitoksen suljettua, mutta Thor saapui paikalle ja kukisti superroiston. Juoksuhiekka oli kuitenkin saanut aikaan ketjureaktion, joka uhkasi aiheuttaa suurtuhon, kun Thorin onnistui Mjolnirilla siirtämään koko laitos kaukaisimpaan avaruuteen.
Juoksuhiekka palkattiin myöhemmin taistelemaan Thoria vastaan uudelleen, jotta Kreivi Tagarille työskentelevä Mangusti saisi supersankarista kudosnäytteen supervoimaisen jumalrodun kloonaamiseksi. Haluton Juoksuhiekka selvisi hädin tuskin taistelusta ja pakeni nuolemaan haavojaan.
Näyttää siltä, että alussa voimiensa hyväksymisessä haluton Juoksuhiekka olisi oppinut nauttimaan voimistaan ja urastaan superrikollisena. Juoksuhiekka onkin taistellut myöhemmin niin Kapteeni Amerikkaa, Paladinia, YPKKV:n agentteja kuin myös Vuokrasankarien Luke Cagea vastaan.
Myöhemmin Juoksuhiekka liittyi Pahuuden Mestareihin toivoen saavuttavansa tiimityöskentelyllä enemmän varakkuutta. Mestarit yrittivät kiristää maailmanlaajuisella säänhallinta järjestelmällä hallituksia, mutta Ukonnuolet romuttivat näiden suunnitelmat. Juoksuhiekka oli yksi vangittujen joukossa.

Sisällissota

Sisällissodan riehuessa Juoksuhiekka taisteli jälleen Ukonnuolia vastaan häviten karkeasti. Ukonnuolien johtaja Paroni Zemo kuitenkin ehdotti Juoksuhiekalle tämän voivan liittyä Ukonnuoliin metsästämään rekisteröintiä paenneita sankareita ja roistoja. Juoksuhiekka suostui ja toimii tätä nykyä Ukonnuolien B-ryhmässä. Juoksuhiekka toimi menestyksekkäästi ryhmän vangitessa U-Foesit.

Voimat ja varusteet

Juoksuhiekan keho koostuu hiekkamaisesta substanssista, jota hän kykenee hallitsemaan muotoilemalla siitä esimerkiksi murskaavia graniitinkovia lekoja tai muuttamaan koko massansa valuvaksi lentohiekaksi ja siirtymään nopeasti paikasta toiseen. Hiekkamainen olomuoto suo Juoksuhiekalle myös suunnattoman suuret fyysiset voimat.
Erkki Ertama

Erkki Ertama (Bertel Erik Ertama, alk. Enbom, 26. marraskuuta 1927 Alavus – 16. syyskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari sekä musiikkineuvos. Runoja hän kirjoitti nimellä Erkki Leino. 
Ertama on säveltänyt musiikin moniin mainoksiin ja elokuviin. Hän toi myös sähköurut Suomeen.
Mauri Kunnas

Ura

Kunnas valmistui ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta (nyk. Vammalan lukio) vuonna 1969 ja graafikoksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975.
Kunnaksen tunnetuin hahmo on Herra Hakkarainen. Sastamalassa Herra Hakkaraisen talossa voi tutustua Mauri Kunnaksen tuotantoon. Kunnaksen tekemiin lastenkirjoihin on vuodesta 1984 yleensä piilotettu Herra Hakkarainen kävelemässä unissaan kaikenlaisissa huvittavissa paikoissa.
Kunnaksen käsikirjoittamana sarjat Tontut (1977), Koiramäen talossa (1981), Joulupukki (1982), Trulli (1982), Koiramäen lapset kaupungissa (1983), Tapahtuu yöllä (1986), Hui kauhistus (1987), 12 lahjaa joulupukille (1989), Koiramäen talvi (1990), Autotarinoita (1995), Kaikkien aikojen avaruusseikkailu (1997), Nuuskija-sarja (1998) ja Koiramäki (2004, 2007).
Kunnaksen käsikirjoittama lastenelokuva Joulupukki ja noitarumpu valmistui 1996. Kunnas on piirtänyt ja käsikirjoittanut myös Walt Disneyn Aku Ankka -sarjakuvia.

Yksityiselämä

Nykyisin Mauri Kunnas asuu Espoossa. Hänellä on vaimonsa Tarjan kanssa kaksi lasta: Jenna (1983) ja Noora (1987). Mauri Kunnaksen sisar on oopperalaulaja Pirkko Talola-Aaltonen. Urheilutoimittaja Kaj Kunnas on hänen pikkuserkkunsa.
Iraklionin arkeologinen museo

Historia

Iraklionin kaupungin arkeologinen kokoelma syntyi vuonna 1883. Se toimi alun perin pienissä tiloissa Pyhän Menaksen katedraalin vieressä. 1900-luvun alkupuolella museon kokoelmat laajenivat ensin yksityisten lahjoitusten kautta ja sitten Kreetalla alkaneiden suurten arkeologisten kaivausten, kuten Knossoksen ja Faistoksen minolaisten palatsikeskusten kaivausten, seurauksena.
Ensimmäinen varsinainen museorakennus rakennettiin vuosina 1904–1907 vuoden 1856 maanjäristyksessä tuhoutuneen venetsialaisaikaisen Pyhän Franciscuksen luostarin paikalle. Vuonna 1912 sitä laajennettiin ja se sai uusklassisen ulkoasun. Nykyinen museorakennus rakennettiin vuosina 1937–1940 ja avattiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1952. Rakennusta laajennettiin vuonna 1964, ja se uusittiin kokonaan vuosina 2006–2013, jolloin vain pieni perusnäyttely oli avoinna.

Rakennus

Museo sijaitsee Iraklionin vanhan keskustan itäosassa. Museorakennus edustaa modernia arkkitehtuuria. Sen on suunnitellut kreikkalainen arkkitehti Pátroklos Karantinós. Museossa on 27 näyttelyhuonetta, jotka esittelevät Kreetan historiaa pääosin aikajärjestyksessä. Osa huoneista on keskittynyt johonkin teemaan, kuten seinämaalauksiin. Rakennuksessa on näyttelytilojen lisäksi tutkimustiloja ja laboratorioita, erillinen tieteellinen kokoelma, kirjasto, museokauppa sekä kahvila. Museorakennuksessa järjestetään erilaisia kulttuuritapahtumia.

Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu noin 15 000 esinettä. Ne sijoittuvat noin 5 000 vuoden ajanjaksolle neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Suurin osa esineistä on minolaiselta kaudelta, joka oli Kreetan esihistoriallista pronssikautta. Näihin lukeutuu keramiikkaa, kivestä veistettyjä esineitä, sinettisormuksia ja -leimasimia, pienoisveistoksia, metalliesineitä, koruja sekä seinämaalauksia. Esineet ovat pääosin minolaisista palatseista, asutuksista, pyhäköistä, luolista ja haudoista keskiseltä ja itäiseltä Kreetalta, mukaan lukien Knossos, Faistos, Agía Triáda, Káto Zákros, Mália ja Kamáresin luola.
Tunnetuimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Knossoksen seinämaalaukset eli freskot; Faistoksen kiekko; pienet käärmejumalatarpatsaat; minolaiset korut, kuten Málian Chrysólakkoksesta löydetty kultainen mehiläisriipus; Agía Triádan sarkofagi; Arkalochórin kirves; sekä Kamáres-keramiikkaa edustavat esineet.
Tupolev ANT-4

Tupolev ANT-4 (TB-1) (Туполев АНТ-4) (ТБ-1) oli Tupolevin valmistama raskas pommikone, joka lensi ensilentonsa 26. marraskuuta 1925 Stroilsjan kaupungissa. Kaiken kaikkiaan konetyyppiä valmistettiin 1929–1932 216 kappaletta ja ne palvelivat toisen maailmansodan loppuun saakka kuljetuskoneina.
Ki-Adi-Mundi

Ki-Adi-Mundi on Tähtien sota -elokuvissa ja laajemmassa elokuvien ympärille rakennetussa universumissa esiintyvä hahmo. Ki-Adi-Mundia näyttelee jokaisessa elokuvassa Silas Carson.

Henkilöhistoria

Ki-Adi Mundi syntyi vehreällä Cerean planeetalla vuonna 92 ennen Yavinin taistelua, samana vuonna kuin Qui-Gon Jinn. Kun hän oli nelivuotias, salaperäinen jedimestari, joka tunnettiin yksinkertaisesti "mustana naisena", löysi hänet. Vaikka Ki oli liian vanha, hänet hyväksyttiin koulutukseen Coruscantin Jeditemppeliin. Hänen kouluttajanaan toimi itse Yoda. Ki-Adi Mundilla on kaksi sydäntä, toinen normaalissa paikassa, toinen aivojen päällä.
Kun Ki palasi kotiplaneetalleen, hän lähti saman tien jäljittämään rosvojoukkoa, joka oli pitänyt seutua otteessaan vuosikymmenten ajan päällikkönsä Bin-Garda-Zonin johdolla. Kin poissaolon aikana joukkion päällikkö oli kuitenkin vaihtunut. Tämä yllätti Kin siinä määrin, että hän hävisi taistelun naispäällikköä vastaan ja oli vähällä menettää henkensä ennen kuin onnistui kääntämään tilanteen edukseen: rosvojoukkio hajosi ja vanha päällikkö sai ansaitsemansa rangaistuksen: hänestä tuli mitätön.
Kun Bron kiihotti cerelaisnuoret kapinoimaan vanhempiaan vastaan tekniikan kehityksen puolesta, Maj-Odo-Nomor tappoi Kin valosapelilla vanhingossa sivustakatsojan mellakassa. Sylvn seurasi Majia, kun tämä piilotteli salakuljettaja Ephant Monin avustuksella. Lopulta Mon luovutti Sylvnin ystävineen Hutt Jabballe, jonka palatsin katolta Ki tytöt pelasti. Myöhemmin Ki-Adi-Mundi palasi Tatooine-planeetalle etsimään jedimestari Sharad Hettiä. Tällöin hutt Jabba yritti kostaa Kin sekaantumisen asioihinsa, mutta epäonnistui. Samalla matkalla hän sai oppilaakseen Sharad Hettin pojan, A´Sharad Hettin, joka myöhemmin siirtyi Mustan naisen koulutettavaksi.
Ki-Adi-Mundi on elokuvissa Pimeä uhka, Kloonien hyökkäys ja Sithin kosto jedineuvoston jäsen. Ki-Adi-Mundi kuoli, kun kloonisotilaat ampuivat hänet Palpatinen käskyn 66 takia Mygeeto-planeetalla Sithin kostossa.
Goottilainen aakkosto

Goottilaisen aakkoston, jota käytettiin kirjoittamaan nyttemmin kuollutta goottien puhumaa itägermaanista kieltä, kehitti visigoottien uskonnollinen johtaja piispa Wulfila (311–383) 300-luvun puolivälin tienoilla. Piispa Wulfila halusi tarjota kansansa käyttöön kirjoitetun kielen ja mahdollisuuden lukea hänen käännöstään Raamatusta.

Kirjaimet

Jokaisella kirjaimella on oma numeroarvonsa. Kirjaimilla 90 ja 900 ei ole ääntämyksellistä arvoa. Suurin osa kirjaimista on lainattu kreikkalaisesta aakkostosta, 3 kpl latinalaisesta aakkostosta (sininen) ja 5 kpl germaanisista riimuista (violetti).
Transliter. transliteraatio latinalaisiin aakkosiin
Etimol. Kirjaimen etymologia, ts. alkuperäinen muoto
Ala-Pannonia

Ala-Pannonia eli Pannonia Inferior oli roomalainen provinssi. Sen muodosti keisari Trajanus vuonna 106 jakamalla Pannonian provinssin kahteen osaan. Provinssin pääkaupungiksi tuli Aquincum nykyisen Budapestin laitamilla, ja siihen kuului alueita nykyisistä Unkarista, Serbiasta, Kroatiasta sekä Bosnia-Hertsegovinasta.
Trajanus arvioi, että rauhallisemman Ala-Pannonian hallinnointiin riitti yksi legioona, jota hallitsi preettori. Marcus Aurelius korotti Ala-Pannonian hallitsijan konsuliksi, mutta provinssiin sijoitettiin edelleen vain yksi legioona. Hadrianus aloitti uransa Ala-Pannonian ensimmäisenä maaherrana ennen kuin hänestä tuli keisari, ja keisariaikoinaankin Hadrianus vieraili mielellään alueella.
Njurban piiri

Maantiede

Njurban piiri sijaitsee Keski-Jakutian tasangolla. Sen pinta-ala on 52 400 km². Piirin läpi virtaa Viljui ja siihen laskeva Marha. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee -36 ja -40 °C välillä ja heinäkuun +16 ja +17 °C välillä. Vuoden sademäärä on noin 200–250 mm.

Historia

Njurban piirin edeltäjä oli Marhan ulus. Nykyisen alueen käsittävä Leninskin piiri perustettiin 9. tammikuuta 1930. Neuvostoliiton hajottua Sahan tasavallan korkein neuvosto muutti nimen Njurban piiriksi 5. helmikuuta 1992.
Varastaa elääkseen – elää varastaakseen

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanu Jussi Kettu, ellei toisin mainita.
Emir Sulejmanović

Seurajoukkueura

Sulejmanović syntyi Bosnia ja Hertsegovinassa, mutta muutti perheensä kanssa Suomeen 2-vuotiaana. Hän asui ensin Jyväskylässä, mutta muutti neljä vuotta myöhemmin Kaarinaan. Sulejmanović aloitti koripallon Kaarinan Urassa, jossa hän pelasi seuran juniorijoukkueissa. Vuonna 2011 hän siirtyi KK Union Olimpijaan, jossa hän pelasi kauden 2011–2012 seuran junioriakatemiassa. Kaudeksi 2012–2013 Sulejmanović teki Olimpijan kanssa monivuotisen sopimuksen ja siirtyi pelaamaan myös edustusjoukkueeseen. Hän debytoi Euroliiga-ottelussa Real Madridia vastaan joulukuussa 2012. Heinäkuussa 2013 Sulejmanović siirtyi FC Barcelonaan. Hän pelasi myös seuran reservijoukkueessa. Huhtikuussa hän siirtyi loppukaudeksi lainalle Italian pääsarjan Orlandina Basketiin.
Kesällä 2016 Sulejmanović siirtyi kroatialaiseen Cibona Zagrebiin. Kesällä 2017 hän siirtyi Espanjan pääsarjaseura Fuenlabradaan. Sieltä hänet lainattiin kakkossarja Leb Oroon Cafés Candelas Breogániin, jossa hän johdatti joukkueensa pääsarja ACB:en ja Emir valittiin sarjan MVP:ksi. Emir jatkoi seurassa vielä kauden 2018-2019. Kaudeksi 2019-20 hän teki sopimuksen ACB-liigan RETAbet Bilbao Basketiin.

Maajoukkue

Sulejmanović edusti maajoukkuetasolla Suomen nuorisomaajoukkueita. Hän on kuitenkin ilmoittanut edustavansa miesten tasolla Bosniaa vaikka saikin kutsun Suomen koripallomaajoukkueeseen. Merkittäväksi syyksi Sulejmanović kertoi, ettei itse kykene maksamaan maajoukkuematkojaan Bosniasta Suomeen.
Johan Elfvengren

Ura

Elfvengren on Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa, jonka varakapteenina Elfvengren toimi kaudella 2009–2010. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten I-divisioonan mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 Elfvengren siirtyi Pelicansin B-nuoriin, joiden kapteeniksi hän nousi kaudella 2011–2012.
Kaudella 2013–2014 Elfvengren nousi Pelicansin A-nuorten varakapteeniksi. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja teki kauden aikana myös SM-liigadebyyttinsä. Elfvengren pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 23. tammikuuta 2015 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.36 minuuttia. Kaikkiaan Elfvengren pelasi kauden aikana viisi SM-liigaottelua.
Kesällä 2015 Elfvengren harjoitteli Pelicansin SM-liigajoukkueen mukana. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 kuitenkin vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin kauden aikana vain 20 runkosarjaottelua.
Elfvengren siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella ja try-outin sisältävällä sopimuksella TuToon. Syyskuussa 2017 hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Elfvengren jäi TuTossa varsin pieneen rooliin ja hän mahtui pudotuspeleissä vain kerran joukkueen kokoonpanoon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Elfvengren voitti kauden aikana myös Suomen Cupin.
Kaudeksi 2018–2019 Elfvengren siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinaan.

Muuta

Elfvengren on toistaiseksi ainoa Hartolassa syntynyt SM-liigapelaaja.
Jakob Emanuel Handmann

Jakob Emanuel Handmann (16. elokuuta 1718 Basel - 3. marraskuuta 1781 Bern) oli sveitsiläinen muotokuviin erikoistunut taidemaalari. Hän oli sveitsiläisten kuvataiteilijoiden Anton Graffin, Jean Preudhommen, Angelica Kauffmannin, Johann Jakob Schalchin,  Johann Caspar Füsslin ja tämän pojan Johann Heinrich Füsslin aikalainen.

Elämä

Jakob Emanuel Handmann oli leipuri ja myöhemmin Waldenburgin haastemies Johann Jakob Handmannin ja tämän vaimon Anna Maria Rispachin yhdeksäs lapsi heidän neljästätoista lapsestaan. Vuosina 1735-1739 hän opetteli stukkorappaajaksi ja opiskeli taidetta Schaffhausenissa stukkorappaaja ja taidemaalari Johann Ulrich Schnetzlerin opissa. Hän teki opintomatkoja Pariisiin, Roomaan ja Napoliin. Pariisissa hän työskenteli taidemaalari Jean Restout nuoremman ateljeessa saaden tältä vaikutteita. Vuonna 1742 Handmann matkusteli Ranskassa löytäen töitä muotokuva-ateljeesta yhdessä taidemaalari Hörlingin kanssa. Liikekumppanuus Hörlingin kanssa tarkoitti sitä, että Handmann oli vastuussa mallien päiden maalaamisesta. Italiassa hän työskenteli muun muassa Marco Benefialin ja Pierre Subleyras'n ateljeissa Roomassa, jossa hän etupäässä kopioi antiikin ja renessanssiajan mestaritöitä.
Kesäkuussa 1746 hän palasi Sveitsiin. Vuonna 1747 hän asettui Baseliin, jossa avasi oman ateljeen. Hänen asiakkaistaan useat olivat kaupungin ja Bernin alueen ylimystöä. Tuttavuus virolaiseen aateliseen eversti Carl Friedrich von Staaliin auttoi Handmannia pääsemään Bolognan Accademia Clementinan jäseneksi vuonna 1773. Lukuun ottamatta matkaa Saksaan vuonna 1753 Handmann ei enää myöhemmin poistunut Sveitsistä.
Zach Aston-Reese

Ura

Aston-Reese pelasi kaudella 2009–2010 MetJHL-junioriliigan New Jersey Rocketsissa, jonka jälkeen Sault Ste. Marie Greyhounds varasi hänet 274. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2010. Aston-Reese ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Aston-Reese aloitti kauden 2010–2011 New Jersey Rocketsin AtJHL-joukkueessa, mutta kesken kauden hän siirtyi varaamattomana pelaajana eli tender-sopimuksella USHL-junioriliigan Des Moines Buccaneersiin ja sieltä kahden ottelun jälkeen edelleen Lincoln Starsiin. Kaudella 2011–2012 Aston-Reese pelasi USHL Top Prospects Gamessa. Kaudella 2012–2013 hän oli pudotuspeleissä Starsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5.
Vuodet 2013–2017 Aston-Reese kävi Northeastern Universityn yliopistoa. Sophomore -vuotenaan 2014–2015 hän oli 13 osumallaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Mike Szmatulan kanssa. Junior -vuotenaan 2015–2016 Aston-Reese nousi Northeasternin kapteenistoon. Hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+29=43, joilla Aston-Reese sijoittui Hockey Eastin syöttöpörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin viidennen sijan Boston Collegen Colin Whiten kanssa. Hän voitti myös Northeasternin sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Aston-Reese voitti kauden päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden, valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen sekä turnauksen tähdistökentälliseen. 
Senior -vuotenaan 2016–2017 Aston-Reese voitti koko Hockey Eastin maalipörssin ja jakoi pistepörssin voiton UNH:n Tyler Kelleherin kanssa tehoilla 31+32=63. Hän voitti myös koko NCAA:n maalipörssin sekä jakoi pistepörssin voiton Kelleherin ja Union Collegen Mike Vecchionen kanssa. Aston-Reese jakoi myös Northeasternin sisäisen tehotilaston voiton Nolan Stevensin ja Ryan Shean kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin vuoden pelaajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Aston-Reese oli ehdolla myös koko NCAA:n parhalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Denverin yliopiston Will Butcherille.
Viimeisen yliopistokautensa 2016–2017 päätteeksi, maaliskuussa 2017 NHL-varaamaton Aston-Reese teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin, jossa Aston-Reese teki kymmenessä ottelussa tehot 3+5=8.