Torino

Historia

Noin 400-luvulla eaa. seudulle asettuneella väestöllä oli nykyisen Torinon paikalla kaupunki Taurasia, jonka Hannibal hävitti vuonna 218 eaa.
Roomalaiset perustivat paikalle sotilasleirin Castra Taurinorum, joka myöhemmin omistettiin keisari Augustukselle nimellä Julia Augusta Taurinorum. Sotilasleirin pääkadun (decumanus) paikka löytyy yhä Torinon asemakaavasta, nykyisin nimellä Via Garibaldi.
Langobardit valloittivat seudun vuonna 568 ja hallitsivat sitä ruhtinaskuntana, kunnes frankit syrjäyttivät heidät vuonna 773 ja pitivät aluetta hallussaan vuoteen 888. Tämän jälkeen valta vaihtui useasti. Ranskalainen Savoijin aatelissuku sai seudun hallintaansa 1200-luvulla ja hallitsi sitä suurimman osan ajasta Italian yhdistymiseen 1861 saakka. Torinon yliopisto perustettiin vuonna 1404.
Italian yhdistyessä vuonna 1861 Savoijin sukuun kuulunut Sardinian kuningas Vittorio Emanuele II (Viktor Emanuel II) tuli Italian ensimmäiseksi kuninkaaksi. Torino oli yhdistyneen Italian ensimmäinen pääkaupunki 1861–1865.
Fiateja valmistanut Lingotton autotehdas aloitti toimintansa 1923 ja oli aikoinaan maailman suurin autotehdas. Benito Mussolinin fasismihallinnon aikana Torino työllistyi merkittävästi autoteollisuudesta ja kaupungissa tuotettiin armeijan ajoneuvoja.
Toisen maailmansodan aikana Torino joutui strategisen pommituksen kohteeksi ja vaurioitui pahasti. Kaupunki jälleenrakennettiin nopeasti sodan jälkeen, ja kaupungin väkiluku jatkoi kasvuaan laajalti autoteollisuuden ansiosta. Torinosta tuli 1960-luvulla miljoonakaupunki, mutta autoteollisuus koki kriisin 1970- ja 1980-lukujen taitteessa ja kaupungin väkiluku kääntyi laskuun. Vuosituhannen vaihteessa kaupungissa oli noin 900 000 asukasta.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Torinon keskusta edustaa barokkiarkkitehtuuria, ja se on rakennettu pääosin Sardinian kuningaskunnan aikana. Keskustan pääkatujen jalkakäytävät ovat enimmäkseen katettuja. Keskustan tärkein ostoskatu on Via Roma, jota reunustavat 1930-luvulla rakennetut uusvanhat rakennukset. Via Roma alkaa päärautatieaseman luota, ja kadun varrella sijaitsee Piazza San Carlo ja pohjoispäässä Piazza Castello. Piazza Castellon keskellä on Palazzo Madama ja laidalla kuninkaallinen palatsi ja kuninkaallinen asekokoelma. Aivan palatsin vieressä sijaitsee Torinon tuomiokirkko, jonka kuninkaallisessa kappelissa säilytetään Torinon käärinliinaa. 
Torinon itäisessä keskustassa sijaitsee muun muassa Torinon yliopisto sekä Mole Antonellianan torni, jonka siluetti on yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista. Tornissa toimii kansallinen elokuvamuseo. Näköalatasanteelta voi katsella kaupunkia. Keskustan itäosassa sijaitsee myös Museo Egizio, jossa on maailman toiseksi suurin Egyptin historian kokoelma. Po-joen rannalla sijaitsee Valentino-puisto, jossa on kasvitieteellinen puutarha sekä keskiaikaisen kylän ja linnan jäljitelmät, jotka rakennettiin vuonna 1884 pidettyyn näyttelyyn.
Keskustan ulkopuolella, kaupungin eteläosassa sijaitsee valtava kansallinen automuseo. Museon lähistöllä sijaitsee myös entinen Lingotto-autotehdas, joka toimii nykyisin kauppa- ja kongressikeskuksena, konserttisalina, taidegalleriana ja hotellina.
Po-joen itäpuolella sijaitsee muun muassa kirkot Gran Madre di Dio sekä Santa Maria del Monte dei Cappuccini. Jälkimmäisenä mainitun kirkon yhteydessä on myös näköalatasanne, josta voi katsella kaupunkia ja mahdollisesti Alppejakin. Pojoen itäpuolisilla kukkuloilla sijaitsee Supergan basilika.

Liikenne

Torinossa toimii yksilinjainen metro, joka avattiin kaupungissa pidettyjen talviolympialaisten kynnyksellä. Kaupungissa on myös kattava raitiovaunu- ja bussijärjestelmä. Kaupungin keskustassa toimii kaksi merkittävää rautatieasemaa: Porta Nuova ja Porta Susa. 16 kilometrin päässä kaupungin keskustasta sijaitsee Torino-Casellen kansainvälinen lentoasema.

Urheilu

Torinossa toimii kaksi tunnettua jalkapalloseuraa, Juventus FC ja Torino FC.
Torino oli vuoden 2006 talviolympialaisten isäntäkaupunki.

Muuta

Menestyselokuvan Riehakas ryöstö (1969) keskeiset tapahtumat sijoittuivat Torinoon.
Torinossa pidettiin vuonna 1999 kansainvälinen lähiavaruuden kappaleita käsitellyt konferenssi, jossa otettiin käyttöön Torinon asteikko. Siinä jonkin tietyn avaruuskappaleen Maahan osumisen riskitasoa kuvataan asteikolla 0–10.