google/wiki40b huggingface dataset:
Harjukarikelude

Koko ja ulkonäkö

Harjukarikelude on 2,3–3,8 mm pituinen, jalkoja ja tuntosarvia myöten kauttaaltaan tummanruskea ludelaji. Pää ei ole kiiltävä. Etuselän poikki kulkee uurre, jonka etupuolelta selkä on täynnä pieniä pisteitä kun uurteen takapuolella pisteet ovat huomattavasti suurempia. Keskeisenä lajituntomerkkinä raajojen säärissä on pitkiä, pystyssä sojottavia karvoja.

Levinneisyys

Lajin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Kiinaan ja Venäjän kaukoitään. Suomessa harjukarikeluteella on ollut esiintymä Lohjalla, mutta luteita ei ole tavattu vuoden 1930 jälkeen.

Elinympäristö ja elintavat

Harjukarikelude on paahdeympäristöjen asukki. Ulkomailla se esiintyy pääasiassa alvareilla ja kuivilla, kallioisilla kedoilla, joiden maaperä on kalkkivaikutteista ja joilla kasvaa kangasajuruohoa (Thymus serpyllum).
Vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, mutta vuoden 2010 luokituksessa luokitus on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuuden perusteena lajille on avoimien alueiden umpeenkasvu sekä kuloalueiden väheneminen.
Maikki Letonmäki

Maria (Maikki) Alina Letonmäki (o.s. Kurkela) (2. marraskuuta 1882 Keuruu – 15. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli SDP:n kansanedustaja. Hän oli toimittaja-kansanedustaja Lauri Letonmäen puoliso.
Maikki Letonmäen vanhemmat olivat torppari Manu Kurkela ja Maria Matilda Mähönen. Hän meni naimisiin Lauri Letonmäen kanssa 1910 ja oli sos.dem puhujana Vaasan läänin itäisessä vaalipiirissä ja valittiin sieltä myös kansanedustajaksi 1917.
Suomen sisällissodan loppuvaiheessa Maikki Letonmäki pakeni miehensä kanssa Venäjälle. Hän toimi Neuvosto-Venäjällä SKP:n keskuskomitean huoltoryhmässä vuoteen 1923 ja muutettuaan 1924 Petroskoihin työskenteli siellä muun muassa lastentarhanopettajana 1931 kunnes jäi myöhemmin eläkkeelle. Letonmäki vangittiin 2. elokuuta 1937 syytettynä vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta ja tuomittiin ammuttavaksi. Hänet teloitettiin 15. marraskuuta 1937 Petroskoin lähellä. Letonmäen maine palautettiin Neuvostoliitossa 1956.
Enfidha – Hammametin kansainvälinen lentoasema

Historia

Lentoaseman rakennusprojekti alkoi heinäkuussa 2007, rakennuttajana TAV Airports joka oli jättänyt tarjouksensa 2004.
Lentoasema aloitti toimintansa marraskuussa 2009.
Japaninunihiiri

Tuntomerkit

Japaninunihiirellä on ruskea turkki ja tummanruskea tai musta selkäjuova. Sukupuolet ovat samannäköiset. Japaninunihiiri on 105–135 millimetriä pitkä ja painaa 14–40 grammaa.

Levinneisyys

Japaninunihiirtä esiintyy kotoperäisenä Japanissa, missä sitä tavataan Honshun, Shikokun, Kyushun ja Dogon saarilla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska se on laajalle levinnyt, vaikkakaan ei yleinen laji, eikä sillä ole tunnettuja uhkia.

Elintavat

Japaninunihiiri elää vuoristojen metsissä, ja sitä tavataan pääasiassa 400–1 800 metrin korkeudella.Se on pääasiassa yöaktiivinen ja liikkuu pääasiassa puissa. Se käyttää ravinnokseen hedelmiä, linnunmunia, hyönteisiä ja muita pieniä eläimiä. Japaninunihiiri nukkuu talvella talviunta.

Lisääntyminen

Japaninunihiiret ovat moniavioisia. Ne pariutuvat loppukeväällä tai alkukesällä. Raskaus kestää noin kuukauden, ja naaras synnyttää keskimäärin neljä poikasta kesä-heinäkuussa. Poikaset itsenäistyvät 4–6 viikon ikäisinä ja saavuttavat sukukypsyyden vuoden ikäisinä. Japaninunihiiri elää keskimäärin 3–5-vuotiaaksi, ja pisimmillään sen tiedetään eläneen 6-vuotiaaksi.
Palais de Chaillot

Palais de Chaillot on palatsi Seinen rannalla Pariisin 16. arrondissementissa vastapäätä Eiffel-tornia. Siellä toimii useita museoita ja teatteri. Palatsin terassilta on näköala Seinen yli Eiffel-tornille.
Palais de Chaillot rakennettiin vuoden 1937 Pariisin maailmannäyttelyä varten. Sen paikalta purettiin Palais du Trocadéro, joka oli valmistunut vastaavasti vuoden 1878 maailmannäyttelyyn. Monumentaalisen, klassistista arkkitehtuuria edustavan Palais de Chaillot’n suunnittelivat arkkitehdit Léon Azéma, Louis-Hippolyte Boileau ja Jacques Carlu. Rakennus muodostuu kahdesta symmetrisestä kaarevasta siivestä ja kahdesta suuresta paviljongista, jotka muodostavat ikään kuin suuren portin Place du Trocadéro -aukiolta Eiffel-tornin suuntaan. Paviljonkien seinille on kirjoitettu kullatuilla kirjaimilla lainauksia runoilija Paul Valéryn teksteistä. Paviljonkien väliin jäävää terassia koristaa kahdeksan Art deco -henkistä kullattua patsasta. Lisäksi toisella puolella on Henri Bouchardin veistosryhmä Apollon ja toisella puolella Albert Pommierin Hercules.
Palais Chaillot’ssa toimii kolme museota: merimuseo Musée national de la Marine, arkkitehtuurimuseo Cité de l'architecture et du patrimoine ja antropologinen museo Musée de l’Homme. Arkkitehtuurimuseo oli aiemmin nimeltään Musée des Monuments Français. Se oli suljettuna 1997–2007 sisätilojen tuhouduttua tulipalossa. Terassin alla olevissa tiloissa toimii teatteri Théâtre national de Chaillot ja kulttuurikeskus. Teatterissa on 1 200 istumapaikkaa.
Palais de Chaillot’n luota Seinen rannalle viettävä rinne muodostaa Jardins du Trocadéro -nimisen puiston, joka istutettiin nykyiseen asuunsa vuoden 1937 maailmannäyttelyn jälkeen. Pont d’Iéna -sillalle johtavan pääpuistokäytävän keskellä on suuri suihkulähde, joka on valaistu öisin.
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen Palais de Chaillot’ssa 10. joulukuuta 1948.
NPH-insuliini

NPH-insuliini on vuonna 1946 markkinoille tullut pitkävaikutteinen insuliini. Sen kauppanimiä ovat Protaphane, Humulin NPH ja Insuman.
NPH-insuliini annostellaan 1–3 kertaa vuorokaudessa. Sen lisäksi voidaan käyttää lyhytvaikutteista insuliinia ateriainsuliinina. Sitä käyttäessä saattaa esiintyä yöllisiä hypoglykemiakohtauksia. Se on kuitenkin pitkällä aikavälillä todettu turvalliseksi, ja se on hinnaltaan edullisempi kuin uudemmat lääkkeet, kuten glargiini.
Kirsti Otsamo

Kirsti Angela Otsamo (16. elokuuta 1953 Oulu – 7. huhtikuuta 2009 Oulu) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli eri tehtävissä Oulun kaupunginteatterissa yli kaksi vuosikymmentä. Vuonna 1983 hänellä oli nimiosa elokuvassa Iso vaalee.

Ura

Otsamo aloitti uransa Oulun kaupunginteatterissa vastavalmistuneen teatteritalon neitsytnäytöksessä Kalevala vuonna 1972. Hän työskenteli kyseisessä teatterissa näyttelijäharjoittelijana, näyttelijänä sekä tarpeistonhoitajana ja kuiskaajana 1990-luvun puoliväliin asti. Otsamon näyttämötöitä olivat muun muassa Saara (kappaleessa Solveigin laulu), Elmire (Tartuffe), Agnes (Brand) ja Ratched (Yksi lensi yli käenpesän). Anton Tšehovin klassikossa Kolme sisarta Otsamo näytteli sisäkköä vuonna 1975 ja Natašaa 1985.
Vuonna 1983 Otsamo sai valtakunnallista julkisuutta pääroolistaan Veikko Kerttulan Veijo Meri-filmatisoinnissa Iso vaalee. Hän tulkitsi sivuosia neljässä muussa elokuvatuotannossa 1983–1986 ja toimi murreasiantuntijana Ilkka Järvi-Laturin elokuvassa Kotia päin 1989.

Perhe

Kirsti Otsamo syntyi lehtori Yrjö Otsamon ja virolaisen Beatrice Otsamon (omaa sukuaan Rüüt) perheeseen. Otsamo avioitui 1980-luvun lopussa turkkilaisen Hüsnü Inallin kanssa ja heillä on yksi poika, Mert (s. 1990). Mert Otsamo on ammatiltaan vaatesuunnittelija ja oli mukana Muodin huipulle -sarjan finaalissa. Kirstin veli oli näyttelijä Kimmo Otsamo.
Gangnihessou

Gangnihessou oli ensimmäinen perinteisistä "Dahomeyn kahdestatoista kuninkaasta". Gangnihessou on todennäköisesti hallinnut vuoden 1620 aikoihin. Hänen symboleinaan olivat miespuolinen gangnihessou-lintu, rumpu ja heitto-/metsästystikut. Ei ole täysin varmaa oliko hän historiallisesti kuninkaan asemassa. Hän on voinut olla pelkkä vaikutusvaltainen johtaja, joka käytti neuvonsa voimaa johtaakseen kommuuninsa asioita hänen nuoremman veljensä, Dakodonoun kautta — jota selkeästi pidettiin elämänsä ajan kuninkaana.
Lauri Paavola

Lauri Paavola (11. lokakuuta 1906 Vehkalahti – 25. kesäkuuta 1988)  oli suomalainen upseeri, joka toimi Panssarikoulun ja Kanta-aliupseerikoulun johtajana.
Paavolan vanhemmat olivat  maanviljelijä Aukusti Paavola ja Amanda Kitunen. Hänen puolisonsa oli Saimi Saarinen.
Paavola kävi Haminan yhteiskoulua seitsemän luokkaa (kahdeksasta). Kadettikoulusta hän valmistui 1930. Talvisodassa Paavola toimi komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 3:ssa, jatkosodassa  hän oli toimistopäällikkö 1. Jääkäriprikaatin ja Panssaridivisioonan esikunnassa sekä pataljoonankomentaja Panssariprikaatissa.
Nuorempana upseerina Paavola toimi Jääkäripataljoona 3:ssä ennen sotia 1930–1939. Sotien jälkeen hän oli Pääesikunnan taisteluvälineosaston toimistoesiupseeri 1945–1948, Panssaripataljoonan komentaja 1948–1954, Panssarikoulun johtaja 1954–1955, Kemin sotilapiirin päällikkö 1955–1957 ja viimeksi Kanta-aliupseerikoulun johtaja 1957–1961, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta.
Paavola ylennettiin vänrikiksi 1930, luutnantiksi 1932, kapteeniksi 1940, majuriksi 1941 ja  everstiluutnantiksi 1948.
Henri Kiviaho

Seuraura

Kiviaho on Saimaan Pallon kasvatti. Hän siirtyi Kalevan Palloon 17-vuotiaana kaksivuotisella SM-liigasopimuksella kaudeksi 2011–2012, jonka Kiviaho pelasi kokonaan joukkueen A-nuorissa. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan marraskuun 2011 kuukauden nuorena pelaajana. Kiviaho toimi kauden aikana myös KalPan SM-liigajoukkueen luukkuvahtina kolmen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Dallas Stars varasi Kiviahon viidennellä kierroksella 144. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Myös kauden 2012–2013 hän aloitti KalPan kolmosmaalivahtina. Kiviaho puki 13 runkosarja- ja viiteen European Trophy -otteluun. Hän myös pelasi yhden ET-ottelun, mutta Kiviaho ei saanut kuitenkaan peliaikaa SM-liigan puolella. Kauteen 2013–2014 hän lähti KalPan kakkosmaalivahtina Pekka Tuokkolalle. Kiviaho pelasi kolme ET-ottelua, mutta SM-liigadebyyttinsä hän teki 15. lokakuuta 2013 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Kiviaho keräsi KalPan 4–2-tappioon päättyneessä ottelussa 25 torjuntaa. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana 13 runkosarjaottelua.
Toukokuussa 2014 Kiviaho teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa. Hän pelasi kauden 2014–2015 kaikki ottelut ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa. Kiviaho puki AHL-joukkue Texas Starsin otteluihin, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Kaudeksi 2015–2016 Dallas Stars lainasi hänet SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Kiviaho toimi joukkueen pääasiallisena kakkosmaalivahtina Hannu Toivoselle ja pelasi 19 ottelua. Hän haki myös kymmenen Mestis-ottelun verran pelituntumaa Lempäälän Kisasta. Kaudeksi 2016–2017 Kiviaho palasi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain yhdessä ECHL-ottelussa Idaho Steelheadsissa.
Kaudeksi 2017–2018 Kiviaho siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän jäi joukkueessa selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Andreas Bernardille ja pelasi 15 runkosarjaottelua. Huhtikuussa 2018 Ässät käytti Kiviahon sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kaudella 2018–2019 Kiviaho jatkoi Andreas Bernardin aisaparina ja pelasi 22 runkosarjaottelua. Runkosarjassa viimeiseksi jäänyt Ässät kauppasi Bernardin siirtotakarajalla Saksaan, jolloin Kiviahon vastuu kasvoi, mutta häneltä jäi kuitenkin viimeiset kierrokset väliin loukkaantumisen vuoksi. Syyskuussa 2018 Kiviaho pelasi yhden Suomen Cupin ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Kiviaho siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin.

Maajoukkueura

Kiviaho on pelannut kaksi poikien maaottelua.
Sibuyaninmeri

Sibuyaninmeri on pieni epävirallinen merialue Filippiineillä, joka erottaa Visayasin saariryhmän Pohjois-Filippiinien Luzonin saaresta.
Sibuyaninmerta rajaavat etelässä Panayn saari, lännessä on Mindoro, itäpuolella on Masbate sekä pohjoisessa Marinduque ja Luzonin saaren Bicolin niemimaa.
Sibuyaninmeri on yhteydessä Tablasinsalmen kautta Sulunmereen lännestä, Isla Verden väylän kautta Etelä-Kiinan mereen luoteessa ja Jintotolon kanaalin kautta Visayaninmereen kaakossa. Rombloninsaaret ovat Sibuyaninmeressä.

Historia

Osa Leytenlahden taistelusta käytiin Sibuyaninmerellä 24. lokakuuta 1944, jossa Japanilainen taistelulaiva Musashi upposi taistelussa ja muita vahingoittui.
Esko Alhava

Esko Matti Alhava (15. maaliskuuta 1941 Lahti – 23. syyskuuta 2016 Nappulamäki) oli suomalainen lääketieteilijä, joka oli Kuopion yliopiston kirurgian professorina vuosina 1992–2009. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1966, lääketieteen tohtoriksi 1974 ja sai kirurgian erikoislääkärin pätevyyden 1973.
M/S Hansa Express

1960–1966

Maaliskuussa 1960 ahvenanmaalainen Rederi AB Vikinglinjen tilasi aluksen aikomuksenaan sijoittaa se Paraisten ja Kapellskärin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin varustamo peruutti tilauksen. 15. syyskuuta 1961 tapahtui aluksen kölinlasku. 18. tammikuuta 1962 suomalainen Merivienti Oy osti aluksen rakennussopimuksen. 2. helmikuuta alus laskettiin vesille ja Eleanor Piironen kastoi sen. Nimeksi tuli Hansa Express. 18. heinäkuuta 1962 alus luovutettiin Merivienti Oy:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 24. heinäkuuta alus aloitti Finnlinesin liikenteessä reitillä Hanko–Visby/Slite–Travemünde. Vuonna 1963 alus meni Kieler Howaldtswerke A.G:n telakalle Kieliin, Saksaan pidennettäväksi 7,8 metrillä. 16. huhtikuuta 1963 Hansa Express siirtyi Hangon ja Travemünden väliseen liikenteeseen. 12. toukokuuta alus siirtyi reitille Hanko–Slite–Travemünde. 1. syyskuuta aluksen reitiksi tuli Hanko–Kalmar–Travemünde. 1. syyskuuta 1964 Hansa Express siirtyi reitille Hanko–Karlskrona–Travemünde. 1. tammikuuta 1965 alus siirtyi reitille Hanko–Nynäshamn–Karlskrona–Travemünde. 4. helmikuuta 1966 aluksella syttyi tulipalo, jonka jälkeen alus joutui menemään korjaustöitä varten Kieliin, Saksaan.
25. helmikuuta 1966 alus sai nimen Finndana ja huhtikuussa se siirtyi Helsingin ja Kööpenhaminan väliseen liikenteeseen. 1. lokakuuta alus aikarahdattiin eli vuokrattiin TT-Linen Travemünden ja Trelleborgin väliseen liikenteeseen.

1967–2003

15. kesäkuuta 1967 puolalainen Polska Zegluga Morska osti aluksen ja rekisteröi sen Puolan lipun alle nimellä Gryf. 21. kesäkuuta alus aloitti liikennöinnin linjalla Świnoujście–Ystad. Vuoden 1970 alusta alus  siirtyi puolalaisen Polskie Linie Oceanicznen omistukseen. 14. kesäkuuta 1973 Gryf aloitti liikennöinnin Helsingin ja Gdynian välillä. 17. tammikuuta–29. maaliskuuta 1974 välisen ajan alus liikennöi Gdańskin ja Turun välillä. 2. huhtikuuta 1976 alus siirtyi puolalaisen Polska Zegluga Baltyckan omistukseen.
Vuonna 1981 Fragmar Shipping Corp osti aluksen ja rekisteröi sen Kreikan lipun alle nimellä Eolos. Kotisatamaksi tuli Pireus. Omistajanvaihdoksen jälkeen Fraglines aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Patras–Korfu–Igoumenitsa–Brindisi. Vuonna 1995 International Lines (AK Ventouris Shipping) osti aluksen ja nimesi antoi sille nimen Agios Vassilios. Lippuvaltiona säilyi Kreikka. Uusi omistaja sijoitti aluksen Igoumenitsan ja Brindisin väliseen liikenteeseen. Vuonna 1996 panamalainen Watermark Navigation Inc. osti aluksen. 3. joulukuuta 1996 omistajavarustamo meni konkurssiin ja Agios Vassilios jäi käyttämättömänä Kreikan Eleusikseen. Lokakuussa 1998 panamalainen Clydesdale Shipping Corp osti aluksen. Toukokuussa 1999 Agios Vassiliosta suunniteltiin sijoitettavaksi Artemis Linesin Barin ja Albanian väliseen liikenteeseen. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut.
Toukokuussa 2003 alus myytiin Turkkiin romutettavaksi. Tuolloin alus sai nimen Agi. 2. heinäkuuta 2003 Agi saapui Turkin Aliagaan romutettavaksi.
Panafrikkalainen parlamentti

Afrikan parlamentti (tunnetaan myös nimellä Panafrikkalainen parlamentti tai Afrikan unionin parlamentti) on Afrikan unionin lainsäädäntöelin. Se perustettiin maaliskuussa 2004 Addis Abebassa Etiopiassa, mutta muutti myöhemmin Midrandin kaupunkiin Etelä-Afrikassa. Afrikan parlamentin tehtävä oli sen ensimmäisen viisivuotiskauden aikana neuvoa-antava ja kansalaisjärjestöjä konsultoiva, mutta vähitellen sille on myös vaadittu lisää lainsäädännöllistä valtaa.

Ulkosuhteet

Euroopan parlamentissa toimii Afrikan unionin valtuuskunta, jonka tarkoituksena on syventää suhteita EU:n ja Afrikan välillä.
BTJ Kustannus

BTJ Kustannus on suomalainen kirjankustantamo.
BTJ Kustannus julkaisee vuosittain 30–50 uutuuskirjaa. Pääosa tuotannosta on kulttuuriin, kirjallisuuteen, sarjakuviin, peleihin, elokuviin ja muihin ajankohtaisiin ilmiöihin liittyviä tietokirjoja. BTJ Kustannus julkaisee myös klassikkosarjaa sekä uusien tieto- ja kaunokirjallisuuden teosten suomennoksia.
BTJ Kustannus on osa BTJ Finlandia.
Keskeytetty yhdyntä

Keskeytetty yhdyntä (lat. coitus interruptus) tarkoittaa yhdyntää, joka keskeytetään ennen kuin mies saa siemensyöksyn. Keskeytetyn yhdynnän tarkoituksena on estää siittiöiden pääsy emättimeen ja siten raskaaksi tuleminen.
Keskeytetyssä yhdynnässä mies pyrkii vetämään siittimensä ulos naisen emättimestä ennen kuin hän saa siemensyöksyn. Tämän jälkeen siitintä usein vielä stimuloidaan siemensyöksyn saamiseksi, mikäli siemensyöksy ei tule välittömästi. Purkautuva siemenneste myös ohjataan pois naisen sukuelimien luota.

Edut ja haitat

Keskeytetty yhdyntä on ilmainen ehkäisymenetelmä. Se sopii myös henkilöille, jotka uskonnollisten vakaumusten vuoksi eivät voi käyttää muita ehkäisymenetelmiä. Keskeytetyllä yhdynnällä ei myöskään ole sivuvaikutuksia. Keskeytetty yhdyntä ei kuitenkaan suojaa sukupuolitaudeilta ja sen luotettavuus on heikko verrattuna muihin menetelmiin. Yhdynnän oikea-aikainen keskeyttäminen on vaikeaa, koska yhdyntä pitäisi keskeyttää juuri kun kiihottuminen on voimakkaimmillaan. Toisaalta myös siemensyöksyn ennustaminen voi olla joillekin vaikeaa.

Luotettavuus

Nykyään ollaan yleisesti sitä mieltä, että keskeytetty yhdyntä ei ole luotettava ehkäisymenetelmä. Riskinä on, että orgasmin lähestyessä mies saattaa vetää siittimensä liian myöhään pois. Myös jos seuraava yhdyntä tapahtuu pian edellisestä, voi siittimen päässä yhä olla siittiöitä edellisen siemensyöksyn jäljiltä, jolloin raskauden riski kasvaa. Keskeytetty yhdyntä vähentää riskiä tulla raskaaksi, muttei ole turvallinen ehkäisymenetelmä.
Israelilaistutkimuksessa Cowperin rauhasten kiihottumisen aikana erittämää kirkasta limaa testattiin 12 miehellä. Näistä kolmella esiintyi erittäin voimakasta Cowperin rauhasten erittämän liman eritystä. Viisi miehistä kärsi nopeasta siemensyöksystä ja neljällä koehenkilöistä oli normaali seksuaalireaktio. Ryhmä oli poikkeuksellisen pieni, mutta tutkijoiden mukaan se edusti kattavasti erilaisia miestyyppejä. Tutkimuksessa analysoitiin miesten kiihottumisen aikana erittämä neste eikä sen havaittu sisältävän siittiöitä.
Mäenalanen (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,4 metriä mpy.
Ha-ha

Ha-ha on upotettu aita, joita hyödynnetään puutarhasuunnittelussa. Ha-ha muodostuu ojamaisesta kaivannosta, jonka yksi sivu on luiska, ja vastakkainen sivu muodostuu kiviseinämästä. Tämä luo kauempaa, luiskan puolelta katsottuna optisen harhan, että edessä olisi aita, vaikka katsoja näkee vain kivetyn kuopan seinämän. Seinämän puolelta katsottaessa aitaa tai kuoppaa ei huomaa. Ha-han ansiosta maaseudulla karja ja lampaat on voitu pitää "aitauksessa" ilman maisemaa häiritsevää aitaa. Samoin ha-ha estää eläimiä tulemasta puutarhaan.
Ha-han keksijä on Charles Bridgeman. Horace Walpolen mukaan nimitys "ha-ha" perustuu kommentteihin rakennelmasta: "Tavalliset ihmiset kutsuivat niitä Ha! Ha!:ksi, ilmaistessaan hämmästyksensä löytäessään yllättävän rakennelman." Toinen teoria väittää, että ha-han nimi johtuu niiden ihmisten naurusta, jotka näkevät rakennelmasta tietämättömän henkilön tipahtavan yllättäen ha-haan.
Race Driver: GRID

Pelaaminen

GRID on realismiin suuntautuva ajopeli, joka sisältää 45 autoa. Pelissä autoilu jaetaan kolmeen pääalueseen, jotka ovat Eurooppa, Yhdysvallat ja Japani. Euroopassa ajetaan ratakilpailuja, Japanissa touge ja driftauskisoja ja Yhdysvalloissa mm. romurallia ja ratakilpailuja. Pelin urapelimuodossa aloitetaan ajamalla kilpailuja eri talleille ja keräämällä niistä rahaa. Kun pelaaja on kerännyt riittävästi rahaa, voi hän luoda oman tallinsa. Talliin voi uran edetessä palkata apukuskin, hommata sponsorisopimuksia ja päättää mm. tallin värimaailmasta.
Pelissä on uusintamahdollisuus eli voit katsoa omaa ajoasi nauhalta milloin vain, kun keskeytät pelin. Pelin erikoisuutena on "Flashback"-niminen ominaisuus, jolla voit kelata aikaa taaksepäin ja korjata huonosti ajamasi tilanteet. Jos esimerkiksi autosi hajoaa, voit kelata aikaa taaksepäin ja ajaa tilanteen uudelleen ilman hajoamista. Aikaa voi kelata taaksepäin enintään 10 sekuntia. Tätä ominaisuutta voi kuitenkin käyttää vain rajoitetun määrän, riippuen vaikeustasosta. Vaikeimmalla tasolla ominaisuutta ei voi käyttää ollenkaan.
Kiikalan koulut

Kiikalan koulut ovat vuoteen 2009 Kiikalan kunnassa Varsinais-Suomen maakunnassa, aiemmin Turun ja Porin läänissä, ja vuonna 2009 tapahtuneen Salon seudun kuntaliitoksen jälkeen Kiikalassa Salossa toimineita perusopetuksen tai muita kouluja. Lisäksi käsitellään muutkin Kiikalassa toimineet oppilaitokset sekä kiikalalaisten koulunkäynti muualla.

Kansalaiskoulu

Vuosina 1964-1967 Kiikalassa toimi Kiikalan kansalaiskoulu Yltäkylän koululta sen lakatessa vapautuneissa tiloissa Kiikalan  Yltäkylässä. Vuodesta 1967 peruskouluun siirtymiseen asti vuonna 1976 Kiikalasta käytiin kansalaiskoulua Somerolla Someron kansalaiskoulussa.

Keskikoulu ja lukio

Yhteiskoulujen ja lukioiden ollessa yksityisiä, eräs koulupaikkakunta Kiikalan oppilaille oli ollut naapurikunta Somero. Kun Someron yhteiskoulu vuonna 1968 jaettiin kunnalliseksi keskikouluksi ja lukioksi, Kiikalan kunta tuli mukaan perustetun Someron-Kiikalan kunnallisen keskikoulun toimintaan ja koulunkäynti Kiikalasta tuli sekä kansalaiskoulun että keskikoulun osalta suuntautumaan Somerolle.

Peruskoulun yläaste ja lukio

Siirryttäessä peruskouluun vuonna 1976 peruskoulun ylempien luokkien koulunkäynti Kiikalasta jatkui Someron–Kiikalan peruskoulun yläastella ja Someron lukiossa. Tämä päättyi Salon seudun kuntaliitokseen 2009.

Erityisopetus

Erityisopetusta Kiikalan oppilaille tarjosi vuodesta 1967 Someron kunnan kanssa yhteinen Someron–Kiikalan erityiskoulun, myöhemmin vuodesta 1976 Härkätien koulu, joka toimi Somerolla ensin entisen Joensuun kansakoulun tiloissa Hämeen Härkätien varrella Someron keskustaajamassa  Joensuussa ja myöhemmin Someron Joensuun koulun yhteydessä. Vuonna 1998 erityisopetus Somerolla integroitiin muuhun opetukseen.

Kansalaisopisto

Kiikala kuului vuodesta 1968 Somerolla toimineen Someron kansalaisopiston toiminta-alueeseen. Tämä yhteistyö päättyi Kiikalan liityttyä Saloon vuonna 2009.
Martti Linkola

Martti Linkola (17. elokuuta 1936 Helsinki – 21. helmikuuta 2011 Helsinki) oli Museoviraston intendentti ja kunniatohtori.
Linkola kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1954 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kansatiedettä, arkeologiaa ja taidehistoriaa. Hän oli 1960-luvulla Valvoja-lehdessä toimittajana. Hän keräsi laajan museoaineiston kokoelman saamelaisten kulttuurimaisemasta ja puhui itse saamea. 1970-luvulla hän oli saamelaiskulttuurin opettajana Oulun yliopistossa ja toimi siellä kulttuuriantropologian professorina vuosina 1992–1993. 1960-luvulla Linkola toimi Jyväskylän yliopiston etnologian laitoksella, josta hän siirtyi johtajaksi Kuopion kulttuurihistorialliseen museoon. Museoviraston kansatieteen toimiston intendentti hänestä tuli 1976.
Linkolan isä oli professori Kaarlo Linkola ja veli on kalastaja, kirjailija Pentti Linkola.