google/wiki40b huggingface dataset:
Rito Revolto

Mighty Morphin Power Rangers

Rito Revolto saapui vähän Ritan ja Lord Zeddin häiden jälkeen Kuuhun tapaamaan siskoaan. Melkein heti saapumisensa jälkeen Rito sai johdettavakseen hirviöjoukon, joka onnistui väijyttämään rangerit. He tuhosivat rangereiden alkuperäiset voimakolikot ja Thunderzordit. Rito toi häälahjana siskolleen ja Zeddille myös ison joukon munia, joista kuoriutui mustia lintumaisia tengasotureita, jotka korvasivat Lord Zeddin aiemmin käyttämät savisoturit rivisotilaina. Hän toi myös toisenlaisen munan, josta kuoriutui Vampirus-hirviö.
Hieman myöhemmin rangerit saivat käyttöönsä uudet ninjavoimat ja he taistelivat Ritoa vastaan uusilla Ninjazordeillaan. Hänet kuitenkin lyötiin nopeasti Ninja Mega Falconzordin voimasta, jonka jälkeen Rito pakeni takaisin Ritan ja Zeddin kuupalatsiin. Häviöstään huolimatta Rito jäi auttamaan Zeddiä ja Ritaa Maan valloituksessa. Hän taisteli usein Goldarin rinnalla.
Kun Master Vile saapui, Rito yritti näyttää isälleen heidän vanginneen Ninjorin uurnaan. Hän vahingossa kuitenkin pudotti uurnan ja Ninjor pääsi karkuun. Kun Master Vile esitteli myöhemmin Orb of Doomin, hän määräsi Riton viemään sen Angel Groven ulkopuolelle oikeaan paikkaan. Rito onnistui tehtävässään, tosin onnen kautta arvaamalla oikean sijainnin. Sen jälkeen Master Vile aktivoi Orb of Doomin ja siirsi sillä Maapallon ajassa taaksepäin muuttaen myös Power Rangerit voimattomiksi lapsiksi.

Mighty Morphin Alien Rangers

Hieman sen jälkeen Rito ja Goldar asettivat pommin räjähtämään rangereiden komentokeskuksen ulkopuolella, mutta Alpha 5 ehti purkamaan sen juuri ajoissa. Rito ja Goldar onnistuivat varastamaan myös Power Rangereiden ninjakolikot. Sen jälkeen Rita ja Zedd tuhosivat ne, joten Power Rangereiden siihen asti käyttämät voimat olivat lopullisesti mennyttä. Vähän myöhemmin kaksikolle annettiin uusi tilaisuus räjäyttää komentokeskus pommilla. He saivat Zeddin löytämän kartan komentokeskuksen alaisista kellareista ja heidän oli tarkoitus viedä pommi komentokeskuksen alla sijainneeseen varastoon. He onnistuivat tehtävässään ja komentokeskus räjähti pommin voimasta palasiksi. Kaaoksen keskellä Rito ja Goldar varastivat myös rangereiden voimakkaan Zeokristallin.

Power Rangers Zeo

Pian kuitenkin selvisi, että Rito ja Goldar olivat komentokeskuksesta lähtiessään pudottaneet Zeokristallin ja kulkivat muistinsa menettäneinä pitkin Angel Groven katuja. Kaksikko kohtasi pian Bulkin ja Skullin ja ryhtyivät turvapaikkaa vastaan heidän avustajikseen. Lopulta Lord Zedd ja Rita Repulsa kuitenkin löysivät kätyrinsä ja palauttivat heidän muistinsa ja Goldarille myös hänen siipensä. Rito palasi sen jälkeen siskonsa ja siskonsa miehen rinnalle ja auttoi heitä heidän yrityksissään syrjäyttää roboteista koostunut avaruusrotu Machine Empire.
Rito nähtiin viimeisen kerran Zeddin ja Ritan matkailuautossa heti sen jälkeen, kun he olivat tuhonneet pommillaan Machine Empiren kuningasperheen. Rito ei myöhemmin osallistunut Dark Specterin järjestämään kokoukseen Cimmerian-planeetalla. Häntä ei myöskään nähty silloin, kun Zedd ja Rita hyökkäsivät Vican galaksiin.
Idriss Carlos Kameni

Ura

Loistavista reflekseistä ja rangaistuspotkutorjunnoista tunnettu Kameni aloitti uransa Le Havressa, josta hänet lainattiin muihin seuroihin hänen turhauduttuaan vähäiseen peliaikaan. Kameni lainattiin Saint-Etienneen kaudeksi 2003, mutta hän ei pelannut siellä yhtään ottelua. Kamenin oli tarkoitus siirtyä lainaan Wolverhamptoniin kaudeksi 2004, mutta siirto kariutui, koska Kameni ei saanut työlupaa. Espanyol kiinnitti huomionsa häneen, ja Kameni allekirjoitti sopimuksen seuran kanssa 28. elokuuta 2004. Siirtosumma oli $600 000.
Toistaiseksi Kamenin suurin saavutus on se, että hän on maailman nuorin jalkapallon olympiakullan voittanut pelaaja. Olympiakullan hän voitti Sydneyn olympialaisissa 2000, kun hän oli vasta 16-vuotias. Kameni oli mukana MM-kisoissa Etelä-Koreassa/Japanissa 2002 ja Etelä-Afrikassa 2010, sekä Afrikan mestaruuskilpailussa vuosina 2002, 2004, 2006, 2008 ja 2010.
Seraminpunamesikko

Levinneisyys

Seraminpunamesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heiluva (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Hepolammen valuma-alueeseen (35.625) se kuuluu.
Suomen Neito

Suomen Neito oli perinteinen suomalainen kauneuskilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1952. Suomen vanhin kauneuskilpailu on kuitenkin vuodesta 1931 järjestetty Miss Suomi. Suomen Neitoa ei ole valittu vuoden 2007 jälkeen.
Vuonna 1952 Armi Kuusela voitti Suomen Neito -kilpailun, mikä oikeutti hänet kaikkien aikojen ensimmäiseen, kansainväliseen Miss Universe -kilpailuun, jonka hän myös voitti. Vuosina 1990–2006 Suomen Neito osallistui Miss Maailma -kilpailuun, vuoden 2007 edustaja valittiin uudessa kilpailussa.
Vuosina 1962 ja 1991 Suomen Neito valittiin Miss Suomi -kilpailun yhteydessä.
Tut-Ank-Amonin taikaa

Tut-Ank-Amonin taikaa on Aku Ankan Aikakone -sarjakuvakirjasarjan 4. osa vuodelta 2006, joka kertoo seikkailuista Egyptissä ja se ihmeistä. Kirjassa pohditaan mm. pyramidien ja sfinksin rakentamista sekä pizzan alkuperää. Kirjan yhdeksästä tarinasta seitsemän on Suomessa ennen julkaisemattomia.
Anders Huldén

Anders Jacob Huldén (16. heinäkuuta 1924 Pietarsaari - 11. joulukuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Huldénin isä oli opettaja ja kirjailija Johan Jakob Huldén. Huldén valmistui valtiotieteen maisteriksi 1952.
Huldén toimi vuosina 1948–1952 Åbo Underrättelser-lehden toimittajana ja toimitussihteerinä. Hän oli Jakobstads Tidning-lehden päätoimittaja vuosina 1955–1962. Tämän jälkeen hän siirtyi ulkoministeriön palvelukseen ja oli lehdistö- ja kulttuuriattaseana ensin Tukholmassa ja sitten vuosina 1968–1973 Wienissä ja Bernissä sekä vuosina 1973–1974 Bonnissa. Huldén toimi 1974–1979 ulkoministeriön lehdistöasiain ja kulttuurikysymysten osaston päällikkönä, oli sitten pääkonsulina Hampurissa vuodesta 1979 lähtien ja suurlähettiläänä Islannissa vuosina 1985–1989.
TJH87

Historia

Ennen TJH87 nimeä Timo ja Hector julkaisivat muutamia kappaleita Timo Juuti & Hector 87 nimellä vuonna 2011. Kaksi kyseisistä single-julkaisuista päätyi Hed Kandi -kokoelmille sekä radiosoittoon mm. englantilaiselle BBC Radio 1 kanavalle. Hieman myöhemmin duo julkaisi debyytti EP:n “Woo Chicks & Disco Wobblez” (2012) italialaisella La Valigetta levy-yhtiöllä. EP:n kolmas kappale, “Cheap Bad Moves” soi radiokanavilla mm. englannissa, saksassa sekä suomessa YleX:llä jossa ‘Cheap Bad Moves’ oli soittolistalla 18 viikkoa sekä viikon tehona uuden musiikin iltavuorossa. Lisäksi ‘Cheap Bad Moves’ lisensoitiin aiempien julkaisuiden tapaan uudelle Hed Kandi -kokoelmalle.
Marraskuussa 2012, TJH87 julkaisi viimeisimmän singlensä ‘Break Away Kicks!’, jota englantilainen Crack magazine –lehti kuvaili sanoin “Daft Punk on crack!”. Singlen huomioi myös useat muut julkaisut kuten DJ Mag, Mixmag sekä House.net. Julkaisun jälkeen "Break Away Kicks!" nousi suomen iTunesin dance genren myyntilistan kärkeen, sekä Beatportin Indie Dance / Nu Disco Top 100 listalle. Kappale sai soittoaikaa eri DJ:ltä sekä radiokanavilta ympäri Eurooppaa, USA:ta ja Australiaa mukaan lukien BBC Radio 6, sekä YleX. jossa kappale oli viikon tehona ja nousi soittolistalle.
Seututie 305

Historiaa

Kun valtatie 3:n uusi osuus Hämeenlinnasta Tampereelle valmistui 1960-luvulla, vanha osuus Hämeenlinnasta Pälkäneelle numeroitiin seututie 305:ksi ja korjattiin perusteellisesti. Vuonna 1990 tämä tie muutettiin kantatieksi 57 ja maantienumero 305 siirtyi Hämeenlinnan ja Hauhon väliselle tielle. Ennen numeromuutosta seututie 305 on ollut yhdystie 3054.
Lasse Mårtenson

Elämä ja ura

Lasse Mårtensonin isä oli urkuri Elis Mårtenson. Lasse Mårtensonin ensimmäinen oma yhtye oli Lasse Mårtenson Trio, jossa hän lauloi ja soitti pianoa vuosina 1952–1960. Koulutukseltaan Mårtenson oli sähköttäjä ja mainospiirtäjä, ja uransa alkaessa Mårtenson työskenteli myös Stockmannin mainosgraafikkona, kunnes 1950-luvun lopulla musiikista tuli hänen pääammattinsa. Vuosina 1956–1963 hän toimi teatterikapellimestarina Lilla Teaternissa sekä Helsingin ja Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Hän suoritti asepalveluksen Riihimäen Viestirykmentissä.
Vuonna 1967 syntyi hengelliseen TV-messuun sävelletty musiikkiteos Voiko sen sanoa toisinkin. Fredin vuoden 1967 Euroviisulaulu ”Varjoon, suojaan” oli Mårtensonin sävellys, samoin Dannyn ”Pieni sana”.
1970-luvulla Mårtenson esitti musiikinopettaja lehtori Musaa MTV:n lasten sarjaohjelmassa Lehtori M.
Vuonna 2006 julkaistiin suomalaisten nuorten muusikoiden tribuuttilevy Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa. Levyn julkaisun ohella järjestettiin myös tribuuttikonsertti Helsingin juhlaviikoilla samana vuonna. Mårtenson ilmoitti, ettei hän hyväksy levyn eikä konsertin toteutustapaa. Hän kertoi haastattelussa, ettei hän syytä itse artisteja mutta että tuottajien tekemät sovitukset eivät kunnioita laulujen alkuperäisversioita.
Vuonna 2011 Mårtenson julkaisi muistelmateoksen Vågspel, joka ilmestyi suomeksi nimellä Laiskotellen vuonna 2013.
Mårtenson kuoli 81-vuotiaana toukokuussa 2016.
1918 – mies ja hänen omatuntonsa

Juoni

Elokuva sijoittuu Suomen sisällissotaan. Papin virkansa menettänyt Samuel Bro (Åke Lindman) kohtaa uuden ristiriidan tavatessaan kaupunkiin ilotytöksi tulleen Essin (Anneli Sauli). Bro koittaa pelastaa tytön ottamalla tämän luokseen asumaan. Hänen omatuntonsa ei anna rauhaa, himot nuoreen tyttöön kasvavat ja johtavat lankeamiseen, ja hän pyytää Essiä odottamaan parempaa elämää ja avioliittoa kanssaan. Essi päätyy vankilaan ja Samuel papiksi Suomenlinnan vankileirille.
Samuelin pappisystävä joutuu ristiriitaan kutsumuksensa kanssa saarnatessaan teloitettaville punavangeille ja poistuu lopulta leiriltä. Samuel tekeytyy punavangiksi päästäkseen lähelle vankeja ja menee lopulta ammuttavaksi toisen vangin puolesta.
Lylyjärvi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 38 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee Ahma- ja Lylyvaaran kaakkoispuolella. Järvi on matala ja sarakasvustoinen suorantainen erämaajärvi. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja sen rannat ovat vaikeakulkuista avosuota. Järven rannat ovat autiot, mutta järvelle tulee joitakin talviteitä. Lähin metsäautotie ohittaa järven puolen kilometrin päässä noustessaan Ahmavaaralle.

Luontoarvoja

Lylyjärvi muodostaa yhdessä Jänkkäjärvi kanssa Jänkkäjärvi–Lylyjärvi- vesilintujen suojelualueen (145 hehtaaria, 920162). Jänkkäjärvi sijaitsee Jänkkävaaran länsipuolella. Suojelualueet kuvaillaan Jänkkäjärven artikkelissa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Lylyjoen valuma-alueeseen (67.996) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Järven itäpuolelta siihen laskevat vaaran rinteiltä Korkeanniemenoja ja Vesisaarenoja. Etelästä on siihen johdettu ojitettujen soiden kuivatusojien vesiä. Järven oma laskuoja Lylyjoki lähtee sen länsirannasta ja yhtyy yli seitsemän kilometrin päässä ensin Mellajokeen, pian vielä Kuijasjokeen, joka laskee lopuksi Lohijärveen.

Historiaa

Vuoden 1986 peruskartassa oli järven eteläpuolella varausmerkinnät tuleville suo-ojituksille. Ennen sitä järveen laskivat vain luontaiset purot järven itäpuolelta.
Grigori Levenfiš

Grigori Jakovlevitš Levenfiš (ven. Григорий Яковлевич Левенфиш; 19. maaliskuuta (J: 7. maaliskuuta)  1889 Piotrków – 9. helmikuuta 1961 Moskova) oli johtava venäjänjuutalainen shakinpelaaja 1920- ja 1930-luvuilla. Hän oli kahdesti Neuvostoliiton mestari (1934 ja 1937). Levenfiš oli myös shakkikirjailija.
Hubert Lyautey

Louis Hubert Gonzalve Lyautey (17. marraskuuta 1854 Nancy – 27. heinäkuuta 1934 Thorey-Lyautey) oli ranskalainen kenraali ja Ranskan marsalkka vuodesta 1921.
Lyautey oli koulutukseltaan ratsuväkimies. Hänellä oli aristokraattinen tausta ja hän oli kuningasmielinen. Lyautey sitoutui kristilliseen sosialismiin ja julkaisi arvostetussa Revue des deux mondes -lehdessä kiistanalaisen artikkelin, jossa hän arvosteli upseereita muun muassa siitä, että he välittivät enemmän hevosistaan kuin miehistään. Kun tämä yhdistettiin Lyauteyn osin epäsovinnaisiin elämäntapoihin (häntä muun muassa epäiltiin homoseksuaaliksi), hän sai siirron kaukaiseen Tonkiniin. Tonkinissa Lyauteyn esimies oli Joseph Gallieni, jonka rauhallisen valloitusmetodin kiihkeä kannattaja Lyauteystä tuli. Lyautey seurasi Gallienin mukana Madagaskarille, missä Lyautey sai tehtäväkseen rauhoittaa saaren eteläosan. Vuonna 1903 Algerian kenraalikuvernööri pyysi saada nimenomaan Lyauteyn rauhoittamaan maan lounaisosaa, jota marokkolaiset ryöstelijät häiritsivät. Algeriassa Lyautey otti käyttöön lentävät osastot ja valtasi Marokon sulttaanin nimellisesti hallitsemalta alueelta tukikohtia ranskalaisille. Vuonna 1910 Lyautey sai kutsun takaisin Ranskaan, jossa hän sai komennettavakseen armeijakunnan. Vuonna 1912 Lyautey palasi takaisin Marokkoon ja hänestä tuli maan ensimmäinen kenraaliresidentti. Hän toimi sotaministerinä vuosina 1916–1917 ja sai Ranskan marsalkan arvon vuonna 1921. Vuonna 1925 Lyautey siirtyi eläkkeelle, koska hänen toimiaan Rifin sodan aikana oli kritisoitu.
Norman Lear

Norman Milton Lear (s. 27. heinäkuuta 1922, New Haven) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja liikemies, joka on tullut tunnetuksi muun muassa Perhe on pahin -sarjan ja useiden muiden suosittujen televisiosarjojen luojana. 
Lear on Air Medalilla palkittu toisen maailmansodan veteraani. Tilannekomedian lisäksi hän on myöhemmin työskennellyt jonkin verran myös elokuvan parissa. Hän yritti paluuta televisiotuottajaksi vielä kuin 1990-luvulla, mutta ei saavuttanut uusilla sarjoillaan mainittavaa menestystä yleisön keskuudessa.
Lear oli Oscar-ehdokkaana ja sai neljä Emmyä 1970-luvun alkuvuosina sekä lisäksi vuonna 1978 Peabody-palkinnon. Hänellä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella, ja hänet valittiin vuonna 1984 ensimmäisten joukossa Television Academy Hall of Fameen. 
Presidentti Bill Clinton myönsi Norman Learille vuonna 1999 korkean National Medal of Arts -taidepalkinnon.
Columella

Lucius Junius Moderatus Columella (4 jaa. Gades, Hispania Baetica – noin 70 jaa.) oli hispanialaissyntyinen roomalainen kirjailija. Tarantosta löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Columella palveli tribuunina legio VI Ferratassa, joka oli sijoitettu Syriaan.
Armeijauransa jälkeen Columella ryhtyi maanviljelijäksi. Hän omisti suuria maa-alueita Italiassa. Häen 12-osainen teoksensa Res rustica ('Maataloudesta') on säilynyt kokonaan, ja se on nykyisin tärkein roomalaisen maatalouden lähde yhdessä Cato vanhemman ja Varron teosten kanssa, joita hän toisinaan siteeraa. Teoksessa hän valitti, että Italian suurmaatiloja hoidettiin huonosti, eivätkä italialaiset maataloustuotteet siksi kyenneet kilpailemaan laadussa provinssien tuotteiden kanssa. Teossarjan kymmenes osa oli alun perin tarkoitettu sen viimeiseksi, ja sen Columella kirjoitti Vergiliuksen kunniaksi heksametrilla. Hänen toinen pienempi, puita käsittelevä teoksensa (De arboribus) on myös säilynyt.
Kirotut eivät itke

Juoni

Kirotut eivät itke kertoo Joan Crawfordin näyttelemästä köyhästä naisesta Ethel Whiteheadista, joka menettää poikansa onnettomuudessa. Poikansa kuoleman jälkeen Ethel päättää aloittaa uuden elämän, joten hän jättää aviomiehensä ja omaksuu uuden henkilöllisyyden Lorna Hansen Forbesina.
Bakary Koné

Seurajoukkueura

Koné siirtyi kotimaastaan Ranskaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen Guingampin kanssa. Ensimmäiset kaksi kautta hän vietti pääosin seuran reservijoukkueessa, mutta pelasi myös satunnaisesti edustusjoukkueessa. Kolmannella kaudella 2008–2009 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusmiehistön avauskokoonpanossa ja pelasi kauden aikana lopulta 32 ottelua.
11. elokuuta 2011 Koné siirtyi Olympique Lyonnaisiin 2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Ensimmäisen maalinsa uudessa joukkueessaan Koné teki 24. elokuuta 2011 Mestarien liigan pudotuskierroksella venäläistä Rubin Kazania vastaan.
RN Vedetta

Valmistus

Alus tilattiin Genovasta La Focelta ja sen köli laskettiin vuonna 1862. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1866 ja se liitettiin laivastoon 16. huhtikuuta 1869.

Palvelus

Alus aseistus vaihdettiin vuonna 1896 kahteen 37 millimetrin 25 pituuskaliiperin ja kahteen 37 millimetrin 20 pituuskaliiperin tykkiin. Alus siirrettiin vuonna 1901 varastolaivaksi ja  se poistettiin alusluettelosta 30. elokuuta 1903. Alus luovutettiin genovalaiselle Garaventa instituutille.
Paavo Yrjölä

Muistomerkki

Paavo Yrjölän muistomerkki sijaitsee Hämenkyrön Timin kylässä Timintien varrella. Muistokiven on valmistanut Hämeenkyrön Kiviveistämö ja refielin Taisto Mäkinen.
Kyyrölän seurakunta

Kyyrölän seurakunta oli ortodoksinen seurakunta luovutetussa Karjalassa. Se kuului Viipurin hiippakunnan toiseen valvontapiiriin. Seurakunnan alue käsitti Muolaan, Heinjoen, Äyräpään ja Valkjärven kunnat. Kyyrölän seurakunnan ydinalue muodosti oman Kyyrölän kunnan vuoteen 1934 asti, jolloin se liitettiin Muolaaseen.

Kirkot

Kyyrölän seurakunnan pääkirkko, Kristuksen temppeliintuomisen kirkko (rakennettu 1898), sijaitsi Kyyrölän kylässä, jossa sijaitsi myös seurakunnan pappila. Lisäksi seurakunnalla oli Kangaspellon kylässä Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko (1921) ja Perkjärven asemakylässä Pyhän Sergei Radonežilaisen kirkko (1901).

Perustaminen

Kyyrölän ortodoksinen seurakunta perustettiin vuonna 1725, jolloin kreivi Grigori Petrovitš Tšernyšev siirsi lahjoituksena saamilleen ja sodassa autioituneille tiloille Muolaan keskiosaan parisataa venäläistä maaorjaa. Samana vuonna valmistui myös Kyyrölän ensimmäinen kirkko. Oman papin seurakunta sai vuonna 1765.

Lakkauttaminen

Kyyrölän seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin 1940-luvun lopulla. Sotien jälkeen monet kyyrölälaiset sijoitettiin Hämeenlinnan seudulle ja Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta on ylläpitänyt Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan perinteitä.
Sundsvall Dragons

Historia

Seura perustettiin toukokuussa 1939 nimellä KFUM Sundsvall. Vuonna 1993 seura nousi Basketliganiin ja samalla nimeksi vaihdettiin Sundsvall Dragons.
Sundsvall Dragons pelasi ensimmäistä kertaa kansainvälisissä sarjoissa kaudella 2000–2001, jolloin se hävisi Korać cupin karsinnoissa venäläiselle Himkille.
Kaudella 2007–2008 joukkueessa pelasi yhden ottelun ajan Scottie Pippen. Sundsvall maksoi Pippenille yhdestä ottelusta 66 000 dollaria.
2000-luvulla joukkue kuului sarjan kestomenestyjiin ja pelasi loppuotteluissa vuosina 2005, 2008, 2009, 2011 sekä 2013. Ensimmäistä kertaa seura voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 2008–2009. Seuraavan ja viimeisen kerran Sudsvall Dragons voitti mestaruuden kaudella 2010–2011.
Kauden jälkeen 2015–2016 seuran ajautui konkurssiin pitkällisten talousvaikeuksien myötä.
Yok Đônin kansallispuisto

Yok Đônin kansallispuisto on Vietnamin laajin luonnonsuojelualue Tây Nguyênin alueella. Se ulottuu Kambodžan rajalle asti, ja muodostaa yhtäjaksoisen suojelualueen sikäläisen luonnonpuiston kanssa. Puistossa elää tiikereitä, leopardeja, elefantteja ja gaureja. Lintuja on 450 lajia riikinkukoista sarvinokkiin. Monet harvinaiset nisäkäslajit pysyttelevät osassa, johon tavallisia matkailijoita ei päästetä, mutta heille järjestetään retkiä elefanttien selässä.
Henrik Piipponen

Henrik Piipponen (30. tammikuuta 1843 Kiihtelysvaara – 31. heinäkuuta 1922 Uusikirkko) oli pappi, opettaja ja valtiopäivämies.

Henkilöhistoria

Henrik Piipposen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Piipponen ja Brita Vatanen ja puoliso vuodesta 1869 Nina Olivia Relander. Piipponen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta, valmistui pedagogian kandidaatiksi 1868 ja suoritti teologian erotutkinnon 1878 ja pastoraalitutkinnon 1881. Papiksi hänet vihittiin 1879. Piipponen toimi Joensuun yläalkeiskoulun opettajana 1869–1877, Kontiolahden kirkkoherra hän oli 1892–1913 ja Uudenkirkon vuodesta 1913. Lääninrovasti Piipponen sai rovastin arvonimen vuonna 1896. Hän toimi Joensuun kaupunginvaltuuston puheenjohtajana kaksitoista vuotta ja oli pappissäädyn jäsen valtiopäivillä 1891, 1897 ja 1899. Piipponen oli vuonna 1874 perustamassa Karjalatar-lehteä, joka oli Karjalaisen ensimmäinen nimi.
Liberaalipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)

Liberaalipuolue (Liberal Party) oli konservatiivien ohella toinen suurista brittiläisistä puolueista 1800-luvun alusta vuoteen 1918, jolloin se menetti toiseksi suurimman puolueen asemansa työväenpuolueelle. Vuonna 1988 se yhdistyi Sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa Liberaalidemokraattiseksi puolueeksi.
Alun perin liberaalipuolue oli Whig-puolueesta eriytynyt ryhmä.
Mauritiuksentuulihaukka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 23–26 cm ja paino noin 110 g. Naaras on koirasta kookkaampi mutta höyhenpuvultaan ne ovat samanlaisia: päältä punertavan ruskeita mustin viiruin ja alapuolelta valkoisia tummin täplin. Sen siivet ovat suhteellisen lyhyet ja pyrstö pitkä.

Esiintyminen

Laji on kotoperäinen Mauritiuksen saarella. Se oli aikaisemmin yleinen, mutta 1970-luvulla se oli vähällä kuolla sukupuuttoon. Jäljellä oli enää kuusi yksilöä, joista kaksi eli vankeudessa, ja se oli maailman uhanalaisin petolintu. Maailmanlaajuisen suojelukampanjan ansiosta laji pystyttiin pelastamaan ja sen kanta on nykyisin noin 800 aikuista yksilöä. Kannan romahduksen syitä olivat luonnonmetsien lähes täydellinen hävittäminen (vain 3 % metsien pinta-alasta on enää luonnonmetsää), DDT:n ja muiden maatalouskemikaalien aiheuttamat myrkytykset, sekä rottien, kissojen ja muiden vieraiden petojen tuonti saarelle.

Elinympäristö

Laji alkuperäinen elinympäristö oli luonnontilainen, ikivihreä subtrooppinen metsä. Nykyinen kanta on joustavampi ja elää myös ihmisen muokkaamassa ympäristössä.

Lisääntyminen

Pesä on kallion ulkonemalla tai jyrkänteellä, nykyisin usein pöntössä. Naaras munii marras-joulukuussa neljä tai viisi munaa.

Ravinto

Ruokavalio koostuu pääasiassa liskoista, erityisesti Phelsuma-suvun gekoista, sekä myös hyönteisistä ja linnuista.
Kylmyyspuoliaavikko

Kylmyyspuoliaavikko (polaaripuoliaavikko) on kylmyysaavikkoa hieman kasvirikkaampi, mutta silti kitukasvuinen tundratyyppi. Kasvillisuus kasvaa laikkuina kiven, soran tms. päällä. Kylmyyspuoliaavikoita esiintyy mm Huippuvuorilla ja Kanadan Arktisilla saarilla. Kylmyyspuoliaavikolla kasvaa muun muassa lapinvuokkoa Dryas octopetalaa.

Vyöhykkeet

Yleensä kylmyyspuoliaavikolla tarkoitetaan yläarktisen tundran eteläosaa tai keskiarktisen tundran kuivia alueita. Cavm-luokituksessa vyöhykkeen C kuivat alueet ja vyöhyke B ja kasvityyppi P1, suikerotundra.
Tuomas Harpf

Jyrki Tuomas Harpf (s. 1957) on suomalainen oikeustieteen lisensiaatti ja työväenlehtitaustaisen sijoitusyhtiö Suomen Viestintärahoitus Oy:n toimitusjohtaja. 
Harpf toimii myös kotkalaisen Eteenpäin Oy:n toimitusjohtajana, Palkansaajasäätiön asiamiehenä, Kukouri Mobile Entertainment Oy:n sekä kaupunkilehtien Ankkuri ja Pohjois-Kymenlaakso hallitusten puheenjohtana ja neljän työväenlehden hallituksen jäsenenä.
Tuomas Harpf on aiemmin toiminut muun muassa Hämeen Kansan päätoimittajana 1981–1985 ja UP-Uutispalvelu Oy:n toimitusjohtajana 1988–1994.
Harpf toimi vuodenvaihteessa 2013–14 lehdistötuen uudistamista pohtivana selvitysmiehenä, joskin hänen mahdollinen jääviytensä asiassa herätti keskustelua.
Tuomas Harpf on toimittaja Uki Kempin ja teatteriohjaaja Raiku Kempin poika. Hän näytteli lapsena muun muassa radiokuunnelmissa, elokuvassa Mustaa valkoisella (1968) sekä tv-näytelmissä Don Perlimplinin ja Belisan puutarharakkaus (1966), Poistui kotoaan (1967) ja Kyllikki ja hatut (1971, esittämätön). 12-vuotiaana Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun oppilaana Tuomas Harpf oli lehtiotsikoissa kurinpito-ongelmien takia.