google/wiki40b huggingface dataset:
Postileima

Postileima on postilaitoksen käyttämä merkintä, jolla postilähetykseen kiinnitetty postimerkki mitätöidään. Postileimasta ilmenevät yleensä postituspäivä ja -aika sekä postituspaikka. Postileima voidaan lyödä lähetykseen käsin (käsileimasimella tai ketjuleimasimella) tai koneellisesti. Leima osoittaa, että postimerkit on käytetty kuljetusmaksuksi.

Taustaa

Ensimmäinen postileima otettiin käyttöön Englannissa vuonna 1661. 1800- ja 1900-luvulla postilähetykseen saatettiin lyödä useita leimoja sen kulkureitillä ja lähetys leimattiin myös saapumispaikassa. Leima voi myös osoittaa, että lähetys on kulkenut esimerkiksi ilmalaiva- tai helikopterikuljetuksessa.
Postileimasimessa käytetään yleensä mustaa mustetta, jotta se erottuu postimerkistä. Erikoisleimoissa on käytetty myös esimerkiksi punaista mustetta.
Postileiman osoittama lähetyspäivä on virallinen tieto lähetyspäivästä, ja merkintä ratkaisee silloin kun hakemus tai muu asiakirja on postitettava viimeistään tiettynä päivänä.
Aikaisemmin suomalaisissa postileimasimissa luki postitoimipaikan nimi (esimerkiksi "Helsinki 25 · Helsingfors 25"), mutta nykyisin leimasimissa on postinumero ja paikannimi. Leiman kieli määräytyy paikkakunnan kieliolojen mukaan. Niin kutsuttu filateelinen leimaus tarkoittaa, että leima kohdistetaan postimerkkeihin Postin leimausohjeen mukaisesti.
Postileimat muodostavat filateliassa oman keräilykohteensa, ja ne kuuluvat postihistorian alaan. Hyvälaatuinen tai harvinainen postileima voi kasvattaa postimerkin arvoa, tai kohteen arvo muodostuu ainoastaan leimasta.
Postin lajittelukeskuksissa postilähetyksiä leimataan yhä harvemmin. Vuonna 2016 arvioitiin, että postimerkein varustetuista lähetyksistä vain 10–20 % saa postileiman, jolla postimerkki osoitetaan käytetyksi.

Erikoisleimat

Suomessa Posti julkaisee vuosittain kymmenkunta erikoisleimaa, joita käytetään lyhyen aikaa suurtapahtumien yhteydessä, ja uusien postimerkkien ilmestymispäivänä käytetään merkkikohtaista erikoisleimaa (ensipäiväleima). Erikoisleimat ovat yleensä koristeellisempia kuin tavalliset postileimat, ja niissä käytetään kuva-aiheita. Lisäksi matkailukohteissa voidaan käyttää pysyvästi kuvaleimaa.

Frankeeraus

Frankeerauksella tarkoitetaan tehtävää postimaksuarvon osoittavan leiman tekemistä frankeerauskoneella. Frankeerausta käyttävät paljon postia lähettävät yritykset. Frankeerauskoneeseen ladataan tietty määrä maksua.
Schwarzwaldin kakku

Schwarzwaldin kakku (saks. Schwarzwälder Kirschtorte) on Saksasta peräisin oleva kakku. Nimensä se on saanut Schwarzwaldin alueen kansallispukujen mukaan, joiden värimaailmaa kakku toistaa. Kakun valmistamiseen käytetään kirsikkalikööriä. Alun perin saksalainen kakkuresepti on sittemmin yleistynyt ympäri maailmaa.

Historia

Schwarzwaldin kakun tarkkaa syntypaikkaa tai -aikaa ei tunneta. Kunnia kakun keksimisestä annetaan usein Bodenjärven tuntuman Radolfzell am Bodenseen kaupungissa eläneelle Josef Kellerille (1887–1981). Kellerin sanotaan keksineen kakun vuonna 1915, kun hän työskenteli Bad Godesbergissa Café Agnerissa. Joidenkin muiden lähteiden mukaan kakku syntyi vasta vuonna 1930, ja sen keksijä oli Tübingenissa asunut kokki. Dr. Oetkerin julkaisema Backen macht Freude mainitsee kakun vasta vuonna 1951. On todennäköistä, että resepti oli alun perin vain ammattilaisten käytössä, ja se levisi tavallisen kansan käyttöön tätä kautta. Sittemmin resepti on yleistynyt Saksan ohella eri puolilla maailmaa.

Valmistus

Kakku on saanut nimensä Schwarzwaldin alueen kansallispuvun mukaan. Kakku muistuttaakin ulkoisesti hieman musta-valko-punaista asua. Kakun toinen oleellinen osa ovat kirsikat. Schwarzwaldin alueella on kasvatettu kirsikkapuita jo vuosisatoja. Kakku koostuu sokerikakusta ja ohuesta suklaamurotaikinapohjasta. Valmistukseen käytetään runsaasti kirsikkalikööriä (kirschwasser).
Voimanosto

Voimanosto on kolmesta eri nostomuodosta koostuva kilpailulaji, jossa lasketaan jokaisen nostomuodon maksimisuoritukset yhteen. Parhaimman yhteistuloksen saavuttanut kilpailija voittaa. Voimanoston kolme nostomuotoa ovat jalkakyykky, penkkipunnerrus ja maastaveto (maastanosto).
Joka nostomuodossa on kolme nostoyritystä ja kilpailijan tulee saada ainakin yksi hyväksytty nosto jokaisesta nostomuodosta. Nostot suoritetaan edellä esitetyssä järjestyksessä siten, että jalkakyykky on ensimmäinen ja maastaveto viimeinen nostomuoto. Jos kaksi kilpailijaa saavuttavat saman yhteistuloksen, ratkeaa sijoitus kevyemmän kilpailijan hyväksi. Kilpailijat jaetaan painoluokkien mukaisiin sarjoihin jonka lisäksi nuorille ja veteraaneille on olemassa omat sarjansa.
Kolmen nostomuodon yhteistuloskilpailujen ohella järjestetään myös erillisiä yhden nostomuodon kilpailuja penkkipunnerruksessa ja maastanostossa sekä näiden lajien yhteistuloskilpailuja (Push-Pull).
Voimanostoa, jossa tukea antavat varusteet ovat kiellettyjä, kutsutaan raw tai klassiseksi voimanostoksi.
Voimanosto eroaa painonnostosta, jossa kilpailija pyrkii kahdella kädellä temmaten ja työntäen nostamaan mahdollisiman suuren painon. Voimanosto kehittyi painonnoston voimaharjoitteista omaksi lajikseen 1970-luvun alussa. Alun perin maastavedon tilalla voimanostossa oli hauiskääntö.

Lajiliitot

Suomessa toimii kaksi lajiliittoa: Suomen Voimanostoliitto (SVNL) ja Finland Powerlifting Organisation (FPO).
SVNL toimii kansainvälisen International Powerlifting Federationin (IPF) alaisuudessa. Ammattilaisliitoksi kutsuttu FPO tekee yhteistyötä International Powerlifting Associationin (IPA), World Association of Benchers and Deadlifters (WABDL), Global Powerlifting Alliancen (GPA) ja Global Powerlifting Committeen (GPC) kanssa. Lajiliittojen säännöt eroavat muun muassa varusteiden ja punnitusten osalla. SVNL nostajat kuuluvat Suomen Anti-Doping toimikunnan (ADT) testauksen alle, koska saavat valtion tukea. FPO:n nostajia testataan, mutta testaus ei ole ADT:n alaista.
Laurent Noël

Laurent Noël (s. 19. maaliskuuta 1920) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. kesäkuuta 1944. Hän sai 25. kesäkuuta 1963 nimityksen Québecin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Agathopoliin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Lionel Audet ja Louis Joseph Jean Marie Fortier.
Noël nimitettiin Hauteriven apostoliseksi hallitsijaksi 7. syyskuuta 1974. Hän erosi tehtävästä 15. elokuuta 1975 ja sai 8. marraskuuta 1975 nimityksen Trois Rivières'n hiippakunnan piispaksi. Noël jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 1996.
Noël osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
The Last Day Before the First

Tuotantotiedot

Albumi on äänitetty Deerhouse studioilla ja Pekan studiolla joulukuusta 2008 maaliskuuhun 2009. Levyn on tuottanut ja äänittänyt Lauri Koski. Koski on myös miksannut albumin, lukuun ottamatta kappaletta "For You to Be Safe", jonka on miksannut Mikko Raita. Levyn on miksannut Svante Forsbäck.
Albumilla esiintyvät Bloodpitin jäsenet: Antti Ravín (laulu), Paavo Pekkonen (kitara), Petri "Pietu" Hiltunen (kitara), Aleksi Keränen (basso) ja Alarik Valamo (rummut). Levyllä esiintyvät vierailijoina myös Lauri Koski, Eero Pekkonen, Jarkko Hassinen ja Toni Suominen.
Albumin kappaleet ovat Bloodpitin jäsenten säveltämiä. Ravín on sanoittanut kappaleet, paitsi kappaleen "Ode for the Killswitch", jonka hän on sanoittanut yhdessä Pekkosen kanssa. Kappaleet on sovittanut Bloodpit yhdessä tuottaja Kosken kanssa.
Levy on julkaistu Backstage Alliance -levymerkille.
Matthieu Chédid

Matthieu Chédid (s. 21. joulukuuta 1971 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen rock-artisti, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä -M-. Hän on laulaja Louis Chédidin poika. Chédid on myös kirjoittanut ja säveltänyt kappaleita Vanessa Paradisille, Jane Birkinille ja Sean Lennonille sekä tehnyt musiikkia elokuviin kuten Bellevillen kolmoset.
Koivukylä

Historia

Koivukylä on saanut nimensä koivumetsän mukaan, jonka tienoille asutus aluksi syntyi. Päärata on alusta asti vaikuttanut Koivukylän kehitykseen, ja yhdessä pääkaupunkiseudulle suuntautuneen maaltamuuton kanssa 1960-luvulta lähtien kaupunginosa on ollut jatkuvassa ja nopeassa kasvussa. 1970-luvulla asutus levisi radan itäpuolelle, kun sinne perustettiin Havukosken lähiöalue. Sen suunnittelussa käytettiin ajan viimeisimpiä lähiösuunnittelun perusteita ja alue saikin kansainvälistä tunnustusta lähiörakentamisen esimerkkialueena. Se on kokonaisuutena yhä keskeneräinen, ja tämä on osittain johtanut alueen profiilin laskuun. Havukoski onkin Vantaan pienituloisimpia kaupunginosia. Keskimääräistä suurempi osa väestöstä on opiskelijoita ja maahanmuuttajia.
Pseudokumeeni

Ominaisuudet

Pseudokumeeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Näitä ovat esimerkiksi etanoli, dietyylieetteri ja bentseeni. Pseudokumeeni voi reagoida elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla esimerkiksi Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla, joko 3- tai 5-asemiin. Näistä 5-asema on reaktiivisempi, koska 3-asemassa vierekkäisiin hiiliatomeihin sitoutuneet metyyliryhmät aiheuttavat steeristä estettä. Pseudokumeeni voidaan hapettaa laimean typpihapon tai ilman avulla trimelliittihapoksi tai trimelliittihappoanhydridiksi. Ilmahapetuksessa katalyyttinä käytetään koboltin ja mangaanin suolojen sekä bromin seosta. Pseudokumeeni on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se voi myös vaurioittaa keskushermostoa.

Valmistus ja käyttö

Pseudokumeenia esiintyy kivihiilitervassa ja sitä voidaan eristää maaöljyn jalostuksessa muodostuvasta niin kutsutusta C₉-fraktiosta, joko tislaamalla (niin kutsuttu superfraktiointi) tai muodostamalla saostuva kompleksi urean kanssa. Muita tapoja yhdisteen valmistamiseen ovat ksyleenin isomeerien (o-ksyleeni) metylointi metyylikloridilla tai kaasufaasissa tasahtuva ksyleenin disproportioituminen.
Pseudokumeeni voidaan isomeroida mesityleeniksi tai hemimelliteeniksi tai alkyloida, jolloin tuotteina muodostuu dureenia, isodureenia, preniteeniä ja pentametyylibentseeniä. Aine voidaan myös hapettaa trimelliittihapoksi ja trimelliittihappoanhydridiksi. Muita pseudokumeenista valmistettavia yhdisteitä ovat eräät väriaineet, hajusteet ja E-vitamiinin valmistukseen tarivttava 2,3,5-trimetyylianiliini. Pseudokumeenia voidaan käyttää myös tuikeilmaisimissa ja bensiinin lisäaineena.
Iso-Haukinen (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Sammalisen valuma-alueeseen (35.686) se kuuluu.
Stan Mikita

Elämä

Stanislav Guoth muutti vuonna 1948 Tšekkoslovakiasta sukulaistensa mukana Ontarioon, Kanadaan. Sukulaiset adoptoivat hänet, ja antoivat hänelle sukunimensä Mikita.
Hän aloitti NHL-uransa 1959 ja pelasi aina vuoteen 1980 asti eli yhteensä 21 kautta. Ainoa joukkue, jossa hän pelasi, oli Chicago Blackhawks. Alkuvuosinaan hänet tunnettiin paljon jäähyjä ottaneena pelaajana, mutta 1960-luvun puoliväliä lähestyessä hän paransi käytöstään pelissä ja voittikin lopulta NHL:n herrasmiespelaajalle kuuluvan Lady Byng Memorial Trophyn. Tämän lisäksi Mikita voitti kahdesti Hart Trophyn (NHL:n vuoden arvokkain pelaaja), neljästi Art Ross Trophyn (runkosarjassa eniten pisteitä tehnyt pelaaja) sekä kerran Stanley Cupin. Lopettaessaan NHL-uransa, Mikitalla oli kaikkien aikojen toiseksi eniten pisteitä Gordie Howen jälkeen.
Mikitalla diagnosoitiin Lewyn kappale -tauti tammikuussa 2015.
Megaris

Megaris (m.kreik. Μεγαρίς, joskus Μεγαρική (γῆ), Megarikē (gē)) oli antiikin Kreikan maakunta. Se käsitti alueen Saroninlahden pohjoisrannalla Korinthian ja Attikan välissä. Megariin keskus oli Megaran kaupunki, johon myös sen nimi viittaa.
Nykyisin samasta alueesta käytetään usein nykykreikkalaista nimimuotoa Megarída (Μεγαρίδα). Se kuuluu Länsi-Attikaan, mutta ei enää nykyisin muodosta mitään omaa hallinnollista aluettaan.

Maantiede ja historia

Megariin luoteispuolella sijaitsi Korinthian eli antiikin aikainen Korintin kaupunkivaltion hallussa ollut alue ja itäpuolella Attika eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa ollut alue. Megariiseen kuului osa koillisesta Korintin kannaksesta eli Isthmoksesta, joka yhdistää Manner-Kreikan Peloponnesoksen niemimaahan. Kannaksen kapein kohta oli kuitenkin Korinthiaa. Pohjoispuolisesta Boiotiasta Megariin alueen erotti Kithairon-vuori (nyk. Kithairónas), itäpuolisesta Attikasta puolestaan Kerata-nimellä tunnetut kukkulat ja rajana toiminut Iapis-joki. Megariin leveys itä-länsisuunnassa oli noin 21 kilometriä ja pinta-ala noin 360 neliökilometriä.
Megariin alue oli vuoristoista, ja sen keskiosia hallitsi Geraneia-vuori (nyk. Geráneia). Alueella on vain vähän tasankomaata, ja merkittävin tasanko oli Megaran kaupungin ympärillä. Se tunnettin nimillä Valkoinen tasanko (Leukon pedion, Λευκὸν πεδίον) ja Kimolia (Κιμωλία).
Megariin polikset eli kaupunkivaltiot antiikin aikana olivat Aigosthena, Megara ja Pagai (Pegai). Megariin satama oli sen alaisuuteen kuulunut Nisaia. Alueen muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan Falykon, Fibalis, Polikhne, Rhus ja Tripodiskos. Megariin alueeseen kuului aiemmin muun muassa Krommyon, mutta myöhemmin Korintti valtasi sen. Myös Salamiin saari Saroninlahdessa kuului alun perin Megaralle ja Megariin alueseen, mutta 500-luvulla eaa. se päätyi Ateenan vallan alle, mistä lähtien se on ollut Attikaa.
Kreikan itsenäistymisen jälkeen vuodesta 1833 lähtien Megaris (Megarída) oli yksi sittemmin lakkautetuista Kreikan provinsseista. Siihen kuului nykyisten Asprópyrgoksen, Elefsínan, Mándra-Eidyllían ja Mégaran kuntien alue.
Homofobia

Historiaa

Homofobian idea on tunnettu jo antiikin Kreikan kirjoituksissa. Homofobia-termin loi amerikkalainen psykologi George Weinberg 1960-luvun loppupuolella. Weinberg lanseerasi termin laajempaan tietoisuuteen vuonna 1972 julkaistussa kirjassaan Society and the Healthy Homosexual.

Piiloteltu homoseksuaalisuus

Sigmund Freud esitti psykoanalyyttisessa teoriassaan homofobian johtuvan siitä, että asianosainen torjuu omat homoseksuaaliset yllykkeensä. Journal of Abnormal Psychology -lehdessä julkaistiin vuonna 1996 tutkimus, jossa homovihaajiksi luokitellut miehet kiihottuivat homoeroottisesta elokuvasta enemmän, kuin "neutraaleiksi" luokitellut. Joidenkin psykologisten teorioiden mukaan homofobia voi erityisesti miesten kohdalla liittyä yksilön tarpeeseen korostaa omaa hetero-maskuliinista identiteettiä.
Erään teorian mukaan homofobia johtuu latentista homoseksuaalisuudesta.

Sisäistetty homofobia

Homomiehillä jotka identifioituvat antavaksi osapuoleksi (homoslangissa top) on muita homomiehiä enemmän sisäistettyä homofobiaa (engl. internalized homophobia), joka tarkoittaa itseinhoa omia homoseksuaalisia haluja kohtaan.

Seuraukset

Homofobia vaikeuttaa homoseksuaalisten ihmisten itsensä hyväksymistä ja voi johtaa seksuaalisuutensa kieltämiseen. Syrjintä ja homofobia aiheuttaa masennusta, vaikeuttaa sosiaalisia suhteita ja voi johtaa jopa itsemurhiin.

Lainsäädäntö

ILGA:n raportin mukaan useiden valtioiden lainsäädäntö tukee homofobiaa. Homoseksuaaliset teot ovat kiellettyjä kahdeksassakymmenessä maassa. Mauritaniassa, Sudanissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa ja Jemenissä homoseksuaalisista teoista voidaan määrätä kuolemanrangaistus.

Kansainvälinen homo- ja transfobian vastainen päivä

Kansainvälinen homo- ja transfobian vastainen päivä (IDAHO) on 17. toukokuuta.

Keskustelua käsitteestä

Tutkija Gregory M. Herekin mukaan termistä homofobia pitäisi luopua, koska kysymyksessä ei ole patologinen fobia. Tilalle Herek tarjoaa kolme korvaavaa termiä: seksuaalinen stigma, heteroseksismi ja seksuaalinen ennakkoluulo. Seksuaalinen stigma tarkoittaa poikkeavalle seksuaalisuudelle annettua leimaa, joka johtaa valtaeroihin yhteiskunnassa. Heteroseksismillä viitataan niihin kulttuurisiin ideologioihin ja systeemeihin, jotka tuottavat heteroseksuaalisuudesta poikkeavan käyttäytymisen stigmatisoitumista. Seksuaalisilla ennakkoluuloilla tarkoitetaan heteroseksuaalien vihamielisyyttä ja kielteisiä asenteita, jotka kohdistuvat homoseksuaaleihin.

Homovitsit

Erään tutkimuksen mukaan miehet turvautuvat homovastaisiin vitseihin, kun heidän itsetuntonsa kaipaa vahvistamista ja erityisesti kun heidän maskuliinisuutensa on uhattuna.
Air Tahiti

Air Tahiti (IATA: VT, ICAO: VTA, kutsukoodi: AIR TAHITI) on ranskanpolynesialainen lentoyhtiö, jonka päälentokenttä on Faa'an kansainvälinen lentoasema Tahitin saarella. 
Air Tahiti perustettiin vuonna 1953. Nykyinen nimi otettiin käyttöön tammikuussa 1987. Vuonna 2003 yhtiö palveli lähes 729 000 matkustajaa.
Jami Wallenius

Ura

Wallenius aloitti uransa II divisioonassa kasvattajaseurassaan Turun Tovereissa vuonna 1985. Kaudeksi 1988 joukkue nousi I divisioonaan ja kahden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vietetyn vuoden aikana Wallenius esiintyi 36 ottelussa. TuTo putosi vuonna 1989 takaisin II divisioonaan ja 1990 Wallenius pelasi kaikissa paitsi yhdessä sarjaottelussa. Hän siirtyi Futisliigassa pelanneeseen FF Jaroon kaudeksi 1991. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueensa avainpelaajia, mutta kahdella seuraavalla kaudella hänen vastuunsa väheni tasaisesti.
Vuodeksi 1994 Wallenius palasi kotikaupunkiinsa uudelleen nimettyyn Ykköseen nousseeseen FC Inter Turkuun. Hän saavutti toisella kaudellaan joukkueensa kanssa nousun Veikkausliigaan ja oli myös mukana nostamassa FC Interiä takaisin liigaan kaudella 1998. Wallenius edusti FC Interiä kahdeksan kauden ajan ja esiintyi joukkueessa yhteensä 189 kertaa, tehden yhden maalin. Veikkausliigassa hän pelasi urallaan yhteensä 190 ottelua, joissa hän viimeisteli kaksi maalia.
Pelaajauransa jälkeen Wallenius on toiminut FC Interin yhteistyöseurojen VG-62:n sekä FC Sinimustien valmentajana. Vuodesta 2004 eteenpäin hän on toiminut myös FC Interin valmennusryhmässä. Hänet valittiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011.
Toukokuussa 2016 Walleniuksesta tuli Interin päävalmentaja Job Dragtsman erottua tehtävistään. Wallenius palasi apuvalmentajaksi elokuun alussa, kun Shefki Kuqista tuli Interin uusi päävalmentaja.
Dalfsen

Asutuskeskukset

Ankum, Dalfsen, Dalfserveld, Dalmsholte, De Marshoek, De Meele, Emmen, Gerner, Hessum, Hoonhorst, Lemelerveld, Lenthe, Leusenerveld, Nieuwleusen, Oudleusen, Oudleusenerveld, Rechteren, Strenkhaar ja Welsum.
Meribiologia

Meribiologia on biologian osa-alue, joka tutkii valtamerten ja muiden merialueiden elämää, ekosysteemejä ja eliöstöä.
Meribiologian osa-alueiksi voidaan lukea muun muassa merien eri eläin- ja kasviryhmiä tutkivat erikoisalat, kuten iktyologia eli kalatiede ja fykologia eli levätiede. Myös meriekologia on tärkeä erikoisala, joka tutkii muun muassa ilmastonmuutoksen ja hiilikierron vaikutuksia merten ekosysteemeihin.
Wäinö Robert Kannel

Wäinö Robert Kannel (31. maaliskuuta 1878 Janakkala – 2. heinäkuuta 1949 Ikaalinen) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden presidentti.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Kanteleen vanhemmat olivat tilanhoitaja Sigfrid Robert Johansson ja Eeva Peltola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja yleisen oikeustutkinnon 1903. Kannel sai varatuomarin arvon 1906. Kannel oli Nastolan piirin nimismiehenä 1907–1909, Hämeen läänin varalääninsihteerinä 1909–1914, Lahden kaupungin oikeusneuvosmiehenä 1914–1918. maanmittaushallituksen asessorina 1918–1925 sekä korkeimmassa oikeudessa vanhempana oikeussihteerinä 1925–1930 ja oikeusneuvoksena 1930–1933. Hän toimi Ikaalisten tuomiokunnassa kihlakunnantuomarina 1933–1936 ja oli sitten Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1936–1948.
Kannel oli naimisissa vuodesta 1906 kartanpiirtäjä Anna Tarhosen kanssa, heidän pojastaan Olli Ariel Väinö Kanteleesta (s. 1911) tuli lääkäri.
Šilai

Šilai on kylä Jonavan kunnallispiirissa, Kaunasin läänissä, keskisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 441 asukasta.
Kasumi (manga)

Kasumi on kaksiosainen mangasarja, jonka on piirtänyt Hirofumi Sugimoto ja tarinan käsikirjoittanut Surt Lim.

Juoni

Sarjan nimikkohenkilö muuttaa uuteen, rikkaiden lasten kouluun, vaikka hän itse ei satu olemaan rikas. Kasumilla on suuri salaisuus: hän voi muuttua näkymättömäksi pidättäessään hengitystään. Uudessa koulussa Kasumi ei ole kovinkaan suosittu; hänellä on vain yksi ystävä, Yuuta Goodwin, joka on suuri supersankareiden fani. Kasumilla on myös salainen ihailija, joka sattuu olemaan koulun suosituin poika, Ryuuki. Kasumilla on vaikeaa, koska Ryuukin faniklubi ei anna armoa uudelle tulokkaalle - hän joutuu erityisesti Reina-nimisen, mustasukkaisen tytön silmätikuksi. Ensimmäisen osan lopussa käy ilmi, että Ryuukillakin on voima: hän pystyy kulkemaan seinien läpi sulkiessaan silmänsä.
Auer

Auer, autere, päivänsavu eli aurinkousva on ilmassa leijuvaa kuivaa sameutta, joka huonontaa näkyvyyttä ja saa kaukaiset esineet näyttämään auringon suunnassa ruskeankellertäviltä, muualla sinisenharmailta. Autereinen ilma on Suomessa yleisintä kaakonpuoleisen ilmavirtauksen vallitessa. Tuuli tuo sitä Suomeen yleisimmin Balkanilta ja eteläiseltä Venäjältä. Autereen aiheuttavat pienet partikkelit joutuvat ilmaan mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä. Autereessa ilma on periaatteessa kuivempaa kuin ututilanteessa, mutta kosteuden lisääntyessä se alkaa tiivistyä auerpartikkelien pintaan, eikä yksikäsitteisesti voida sanoa, milloin auer muuttuu uduksi.
Portugalin Macao

Historia

Portugalilaiset kauppiaat saapuivat Macaoon ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Portugali vuokrasi Macaon Kiinalta kauppasatamaksi vuonna 1557. Portugalilaiset hallitsivat Kiinalle kuuluvaa kaupunkia vuoteen 1887, jolloin Macaosta tuli Portugalin siirtomaa. Macaon täysivaltaisuus annettiin takaisin Kiinalle 20. joulukuuta 1999.
Iso Orjajärvi

Historia

Englantilainen turkkuri Samuel Hearne tutki Ison Orjajärven aluetta vuonna 1771. 1930-luvulla alueelta löydettiin kultaa, mikä johti territorion pääkaupungin Yellowknifen perustamiseen. Järven rannoilla sijaitsevat nykyisin myös Fort Providencen, Hay Riverin ja Fort Resolutionin pikkukaupungit.

Liikenne

Talviaikana järvi jäätyy kauttaaltaan niin vahvaan jäähän, että se kestää ajoneuvoyhdistelmän painon. Järvi on pohjoiseen Kanadaan, Copperminen kylään johtavan rekkareitin varrella.
Isomerimetso

Koko ja ulkonäkö

Isomerimetso oli suurin tunnettu merimetsolaji, joka painoi 5–7 kilogrammaa. Se oli lähes lentokyvytön, maallakin hitaasti liikkuva lintulaji, joka ei oppinut pelkäämään ihmistä. Väritykseltään se oli musta, leukapielessä oli valkea laikku, samoin reiden sivulla. Ilmeisesti se oli erinomainen uimari.

Esiintyminen

Isomerimetso eli Beringinmeren saarilla, lähinnä Beringinsaarella ja muilla Komendöörinsaarilla, jotka ovat maantieteellisesti Aleuttien saariston läntisimmät saaret lähellä Kamtšatkan niemimaata. Saaret ovat täysin puuttomia. Lajin ”löysi” saksalainen luonnontutkija Georg Wilhelm Steller vuonna 1741 ollessaan Vitus Beringin johtaman retkikunnan mukana palaamassa Alaskaan suoritetulta tutkimusmatkalta. Tieto alueen rikkaasta valas-, naali- ja stellerinmerilehmäkannasta levisi nopeasti valaanpyytäjien ja turkismetsästäjien keskuuteen, ja muutamien seuraavien vuosikymmenten aikana laivasto toisensa jälkeen kävi pyytämässä helppoa saalista. Isomerimetsoja tapettiin ruoaksi, sillä Stellerin sanoin ”yhdestä isomerimetsosta riitti syötävää kolmelle miehelle”. Niitä tapettiin myös höyhenpuvun takia.
Isomerimetsot vähenivät niin, että vuoden 1850 paikkeilla viimeiset yksilöt elivät pienellä Arij Kamenin saarella (Арий Камень) Beringinsaaren luoteiskärjessä. Sieltäkin ne joko kuolivat tai tapettiin pian sukupuuttoon. Norjalaisen luonnontutkijan Leonhard Hess Stejnegerin vieraillessa alueella vuonna 1882 hänelle kerrottiin, että viimeiset isomerimetsot elivät siellä noin 30 vuotta sitten. Runsaassa sadassa vuodessa laji oli hävitetty koko maailmasta.
Maailman museoissa on säilynyt seitsemän isomerimetsoyksilön ruumista, joista yksi on Helsingin luonnontieteellisessä keskusmuseossa.