google/wiki40b huggingface dataset:
Dimbula

Dimbula on yksi seitsemästä Sri Lankan teealueesta. Se sijaitsee Sri Lankan Keskisen provinssin eteläosassa, Nuwara Eliyan piirikunnassa. Seudulla tuotetaan erityisesti mustaa teetä. Alueen teeviljelmät sijaitsevat yli 1 250 metrin korkeudella merenpinnasta.
Teentuotantoalue rajoittuu etelässä ja kaakossa Horton Plainsin ylänköalueeseen, jolla seudulla sijaitsee Horton Plainsin kansallispuisto. Teealueen pohjoispuolella on Nuwara Eliyan ylänkö. Teealuen reunimmaiset osa-alueet ovat: Bogawanthalawa, Dickoya, Kotagala, Maskeliya, Nanu-Oya ja Talawakelle.  Teealueen itäpuolella ovat Nuwara Eliyan ja Uda Pussellawan teealueet.
Seudun ilmasto on märkä ja kostea suuren osan vuodesta. Lännenpuoleiset teetilat saavat lounaismonsuunin sateita touko–syyskuun aikana. Arvostetuin satokausi ajoittuu tammi–maaliskuuhun tai huhtikuun alkupuolelle, jolloin viileämmät, kuivat tuulet puhaltavat seudulle.
Kaya Scodelario

Nuoruus

Scodelarion englantilainen isä ja Brasiliasta vuonna 1990 Englantiin muuttanut äiti erosivat hänen varhaislapsuudessaan. Hän jäi äitinsä kasvatettavaksi ja sai tämän sukunimen. Vietnamiin sittemmin muuttanut isä kuoli vuonna 2010.

Näyttelijän ura

Scodelario meni Skinsin roolitustilaisuuteen koulunsa draamaopettajan kehotuksesta ja sai siten ensimmäisen televisioroolinsa. Sarjan kuvauksia varten hän muutti Bristoliin. Toisen tuotantokauden jälkeen Skinsin näyttelijäkaarti vaihtui muuten, mutta Scodelario jatkoi edelleen roolissaan nousten sarjan pääosaan. Hän näytteli sarjassa neljän tuotantokauden ajan, ja palasi vielä vuonna 2013 seitsemännen tuotantokauden kaksiosaiseen jaksoon, jossa esiteltiin hiukan aikuistuneen Effy Stonemin elämää.
Elokuvien puolella Scodelario pääsi esiintymään esimerkiksi tieteistrillerissä Kuu (2009), toimintaelokuvassa Titaanien taistelu (2010) ja naispääosassa Andrea Arnoldin Brontë-sovituksessa Humiseva harju (2011). Varsinkin Humisevan harjun Cathy Earnshaw’n roolista hän sai kehuja.
Vuonna 2013 Scodelario voitti AIFF-palkinnon Best Acting Ensemble: Feature -kategoriassa roolistaan elokuvassa The Truth About Emanuel.
Scodelario näytteli Teresaa elokuvissa Labyrintti (2014), Labyrintti – Aavikkokokeet (2015) ja Labyrintti – Tappava lääke (2018).
Vuonna 2015 Scodelario valittiin näyttelemään yhtä pääosista viidennessä Pirates of the Caribbean -elokuvassa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge (2017).

Yksityiselämä

The King's Daughter -elokuvan kuvauksien aikana Scodelario alkoi seurustella vastanäyttelijänsä Benjamin Walkerin kanssa. Joulukuussa 2014 he menivät kihloihin ja seuraavan vuoden joulukuussa naimisiin. He saivat pojan loppuvuodesta 2016.
Rasti

Rasti on kilpailun suoritus- tai välipiste. Etenkin suunnistus perustuu rastien löytämiseen ja niiden kautta kulkemiseen. Eri kilpailulajeissa rasteilla voi olla myös tehtäviä suoritettavana.
Suunnistuksessa rastit on sijoitettu kartalla näkyviin maastokohtiin kilpailun vaikeustason edellyttämällä tavalla. Myös suuremmissa koulutustapahtumissa rasti-nimitystä käytetään kuvaamaan eri alojen tai aiheiden opetuspisteitä.
Hjerkinnin ampuma-alue

Hjerkinnin ampuma-alue (norj. Hjerkinn skytefelt) on Norjan puolustusvoimien ampuma-alue luonnonpuiston vieressä. Se sijaitsee 1 100 – 1 900 metrin korkeudessa merenpinnasta ja sen pinta-ala on 165 km². Norjan puolustusvoimat kokeilee siellä mm. rypälepommin räjähdystehoa. Norjan ilmavoimat harjoittelee pommituslentoja F-16-hävittäjillä kyseisellä alueella. Ampuma-alueen maalialueella on sähköisiä antureita räjähdysten analysoimiseen.
Belgian ilmavoimien F-16AM pudotti rypälepommeja sivuun maalista vuonna 2002 . Virhe aiheutti raivaamisen tarpeen ja Norjan suurkäräjillä alkoi hanke rypälepommien käytön kieltämiseksi.
Norjan puolustusvoimat havaitsi syksyllä 2005 rypälepommien tytärammusten korkeita räjähtämättömyysprosentteja. Libanonin sodasta 2006 ja siellä räjähtämättä jääneistä uusista H85-tytärammuksista johtuen kokeita jatkettiin 21. syyskuuta 2006 Norjan puolustusvoimien tutkimuslaitoksen johdolla. Kokeet herättivät mielenkiintoa muun muassa Ison-Britannian alahuoneessa Libanonin raivaustilanteen vuoksi.
Ojakärsämö

Ulkonäkö ja koko

Ojakärsämö on 30–60 cm korkea, pystykasvuinen ruohovartinen kasvi. Sen varsi on usein jo alaosasta haarova. Harmahtavan- tai puhtaanvihreät lehdet ovat 3–8 cm pitkiä, tasasoukkia tai suikeita, litteälaitaisia ja kevyesti hammaslaitaisia. Kukinto on niukkahaarainen, tavallisesti harsu mykeröstö. Kukat ovat väriltään valkoisenharmahtavia. Kukassa on kellertävänvalkoinen, 6–15 mm leveä mykeröpohjus sekä valkoisia, 4–7 mm pitkiä kielikukkia 10–14 kappaletta. Ojakärsämö kukkii heinä-syyskuussa.
Ojakärsämön kukat ovat suuremmat kuin ulkonäöltään hieman samantapaisilla lähisukulaisilla siankärsämöllä (A. millefolium) ja isokärsämöllä (A. salicifolia). Ojakärsämö risteytyy helposti isokärsämön kanssa. Risteymää esiintyy Suomessa etenkin Vanajaveden rannoilla lajien yhteisillä kasvupaikoilla.

Levinneisyys

Ojakärsämöä ja sen alalajeja tavataan lähes koko Euroopassa Pyreneiltä itään aivan eteläisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän keskiosiin ja laikuttaisena aina Tyynellemerelle saakka. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan. Suomessa ojakärsämö yleistyi vasta 1900-luvun alkupuolella heinänviljelyn mukana. Nykyään sitä esiintyy yleisenä etelärannikolta Keski-Lapin korkeudelle asti. Pohjoisemmassa lajia tavataan satunnaisesti.

Elinympäristö

Ojakärsämö kasvaa aurinkoisissa paikoissa melko ravinteikkaassa maassa. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat niityt, pientareet, pellot, rannat ja joutomaat.

Käyttö

Kauniskukkaista ojakärsämöä on jo kauan käytetty koristekasvina puutarhoissa myös Suomessa. Nykyään lajia myös kasvatetaan kaupallisesti, varsinkin lajin kerrannaiskukkaista muotoa eli koreakärsämöä (Achillea ptarmica f. multiplex). Ojakärsämön kukkia voi kuivattaa koristeeksi.
Ojakärsämöä on myös käytetty rohdoskasvina. Kiinassa kasvia on käytetty ennustamiseen jo kolme tuhatta vuotta sitten.
Bromadioloni

Kemia

Bromadiolonia käytetään neljän stereoisomeerin seoksena. Sen kaksi stereoisomeerikeskusta ovat fenyyli- ja hydroksyyli-hiilet kumariini 2-hydroksikromon-4-oni):n 3-kohdan substituentin hiiliketjussa.

Vasta-aine

Antidoottina eli vastamyrkkynä annetaan K1-vitamiinia.
Kent Larson

Kent Larson (s. 18. maaliskuuta 1974 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2003 muutettuaan San Diegoon, Kaliforniaan; hänen ensimmäinen elokuvansa, Dear Dick, on kyseiseltä vuodelta. Hän ilmoitti toukokuussa 2006 jättäneensä pornoteollisuuden. Hänen pituutensa on 188 cm.
Larson voitti vuonna 2005 Grabby-palkinnon "parhaan tulokkaan" kategoriassa yhdessä Eddie Stonen kanssa. Hän sai lisäksi vuonna 2006 GayVN-palkinnon parhaasta sivuosasta (Michael Lucas' Dangerous Liaisons).
John Varley

John Herbert Varley (s. 9. elokuuta 1947, Austin, Texas) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. 
Varley on voittanut Hugo-palkinnon kolmesti. Novelleistaan ”Siintävät silmät” (1979), ”Heittäjä” (1982) ja ”Paina Enter” (1985). Nebula-palkinnon hän on voittanut kahdesti novelleistaan ”Siintävät silmät” ja ”Paina Enter”. Hän on myös voittanut Locus-palkinnon kymmenen kertaa.
Useat Varleyn novelleista ja romaaneista sijoittuvat ”Eight Worlds” -maailmaan, tulevaisuuden aurinkokuntaan. Novellit, joissa esiintyy poliisi Anna-Louise Bach (muun muassa ”Pikku juttu” ja ”Barbiemurhat”), eivät sijoitu Eight Worlds -sarjaan vaan sitä muistuttavaan ympäristöön. Myös muutamat henkilönnimet ovat samoja kuin Eight Worlds -sarjassa. Nämä tarinat ovat sävyltään hieman tummempia kuin Eight Worlds -novelleissa. 
Varley työskenteli kymmenen vuoden ajan Hollywoodissa käsikirjoittajana, mutta elokuvaksi asti Varleyn kirjoituksista pääsi vain Michael Andersonin ohjaama Millennium (1989). Elokuva perustuu Varleyn novelliin ”Kaappaus” (1977). Elokuva menestyi melko huonosti eikä kirjailija itsekään ollut siihen erityisen tyytyväinen. 
Varley palasi kokopäiväiseksi kirjailijaksi 1990-luvulla, ja Steel Beach (1992) sai arvostelijoilta hyvän vastaanoton. 
Varleytä kutsuttiin hänen uransa alkupuolella Robert A. Heinleinin manttelinperijäksi. Myöhempi teos Red Thunder (2003) on kunnianosoitus Heinleinin 1940- ja 1950-luvun nuorisokirjoille.
Ricardo Zonta

Varhainen ura

Ricardo Zonta aloitti kilpailemisen kartingissa vuonna 1987. Hän onnistui voittamaan heti ensimmäisen kilpailun, johon hän osallistui. Seuraavana vuonna hän osallistui Curitiba Karting Championship -sarjaan, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1991. Zonta jatkoi kartingissa vielä vuonna 1992, jolloin hän sijoittui neljänneksi São Paulon kartingsarjassa. Tämän jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1993 Brazilian Formula Chevrolet -sarjaan, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Vuonna 1994 hän sijoittui viidenneksi Brasilian Formula 3 -sarjassa. Vuotta myöhemmin hän voitti sekä Brasilian että Etelä-Amerikan Formula 3 -mestaruudet.
Zonta siirtyi kaudeksi 1996 Eurooppaan kilpailemaan. Hän kilpaili kansainvälisessä Formula 3000 -sarjassa Draco Racing -tallissa. Hän onnistui voittamaan kaksi kilpailua, ja sijoittui loppupisteissä neljänneksi. Samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen International Touring Cars -sarjassa kilpaillut brasilialainen. Tuolloin hän ajoi Mercedesillä. Vuonna 1997 hän voitti kolme kilpailua ja lopulta mestaruuden. Lisäksi hän voitti "Golden helmet" -palkinnon, joka oli palkinto parhaasta kansainvälisestä kuljettajasta. Formula 1 -sarjan Jordan-talli palkkasi Zontan tallin testikuljettajaksi. Vuonna 1998 McLarenin Ron Dennis teki Zontan kanssa sopimuksen testikuljettajan paikasta. Testikuljettajan töiden ohella Zonta osallistui FIA GT Championship -sarjan GT1-luokkaan ja voitti mestaruuden. Lisäksi hänet palkittiin "Golden helmet" -palkinnolla.
Lokakuussa 1998 välittömästi voitettuaan FIA GT Championship -mestaruuden Zonta teki sopimuksen uuden F1-tallin BAR:n kanssa. Hän oli saanut myös tarjouksia Sauber- ja Jordan-talleilta.

Ura Formula 1 -sarjassa

F1-kilpakuljettajauransa Zonta aloitti kaudella 1999, jolloin hän ajoi uudessa BAR-tallissa. Pisteitä esikoiskaudella hän ei kuitenkaan, kuten ei koko tallikaan. Hän jatkoi tallissa seuraavallakin kaudella. Kaudella 2000 hän sai pistetilinsä avattua: hän ajoi kolmesti kuudenneksi.
Kaudella 2001 Zonta ajoi vain kahdessa kilpailussa Jordan-tallin autolla. Tuolloin hän korvasi Heinz-Harald Frentzeniä.
Kaudella 2002 Zonta ei ollut tekemisissä F1-sarjassa, vaan hän keskittyi Telefónica World Series -sarjaan (tunnetaan nykyään nimellä World Series by Renault). Hän voitti kyseisen sarjan 66 pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Franck Montagnyhyn.
Kausilla 2004–2006 Zonta oli Toyota-tallin testi- ja kolmoskuljettaja. Kausilla 2004–2005 hän sai osallistua perjantain harjoituksiin. Kaudella 2004 hän korvasi hyllytettyä Cristiano da Mattaa viidessä kilpailussa. Lisäksi kaudella 2005 hän korvasi Yhdysvaltain Grand Prix'ssa loukkaantunutta Ralf Schumacheria, mutta koska Michelin-renkaita käyttäneet autot vetäytyivät kilpailusta, ei hän koskaan startannut itse kilpailuun. Zonta jatkoi testikuljettajan tehtäviään Toyotalla vielä kaudella 2006, mutta koska Toyota oli edelliskaudella sijoittunut neljänneksi, ei talli saanut ajattaa kolmatta kuljettajaansa perjantain harjoituksissa.
Kaudella 2007 Zonta toimi Renault'n testikuljettana.
Oxfam

Oxfam on Oxfordissa, Englannissa perustettu lähinnä kehitysapuun keskittyvä hyväntekeväisyysjärjestö, joka on levinnyt maailmanlaajuiseksi ja toimii 98 maassa. Oxfamin lähettiläinä ovat toimineet muun muassa näyttelijä-malli Helena Christensen, näyttelijät Gael Garcia Bernal ja Helen Mirren, Coldplay-yhtye sekä rauhannobelisti Desmond Tutu.
Vuoden 2014 tammikuussa Oxfam julkisti laajalti uutisoidun raportin jossa todettiin että maailman 85 rikkainta ihmistä ovat vauraampia kuin maailman koko köyhempi puolisko. Vuoden 2016 julkaistussa uudessa raportissa todettiin rikkaimpien varallisuuden lisääntyneen viidessä vuodessa jopa 44 prosenttia niin, että vain 65 rikkainta omistaa yhtä paljon kuin koko maailman köyhempi puolisko, eli 3,5 miljardia ihmistä yhteensä. Köyhimpien varallisuus oli samana ajanjaksona vähentynyt yhteensä biljoonan dollarin verran.

Historia

Oxfam perustettiin vuonna 1942, ja sen ensimmäinen tavoite oli saada liittoutuneet tekemään poikkeus kauppasaartoon, jotta natsien valloittamaan Kreikkaan olisi voitu toimittaa ruoka-apua.

Rahoitus

Vuodesta 1948 alkaen Oxfamilla on ollut käytetyn tavaran myymälöitä, joissa se myy lahjoitustavaraa toimintansa rahoittamiseksi. Britannian Oxfamin tuloista kolmannes tulee näistä myymälöistä, kolmannes yksityisiltä lahjoittajilta ja kolmannes hallituksen, Euroopan unionin ja YK:n järjestöjen avustuksista.

Arvostelua

Helsingin Sanomien mukaan Oxfamin köyhyysraportti oli kohtuuton ja turvautui osatotuuksiin. Järjestön moittima talousliberalismi on nostanut äärimmäisestä köyhyydestä satoja miljoonia ihmisiä. Luultavasti talouskasvu on tehnyt enemmän hyvää kuin kehitysapu: nälästä kärsiviä oli 2015 puolet vähemmän kuin vuonna 1990. Lapsikuolleisuus ja lukutaidottomuus vähenivät ja äärimmäinen köyhyys romahti.

Seksin ostoskandaali

Vuoden 2018 tuli julkisuuteen, että monet Oxfamin työntekijät olivat ostaneet seksiä Haitissa vuonna 2010 ja Tshadissakin 
Juhlissa saattoi olla mukana alaikäisiäkin prostituoituja. Oxfam ei varsinaisesti kiellä prsotituoitujen käyttöä, mutta kehottaa välttämään tätä. Oxfam suoritti asiasta sisäisen tutkinnan vuonna 2011ja erotti neljä työntekijäänsä ja kolme erosi.  Mutta The Times jne syyttivät  Oxfamia siitä, ettei se varoittanut muita avustusjärjestöjä erotetuista työntekijöistä ja että se salaili työntekijöidensä epäeettistä käytöstä.
Tämä johti
alussa ainakin varajohtajan eroon. Iso-Britannia ja Eu uhkaisvat katkaista järjestön rahoituksen.
Martin Havlát

Ura

Havlát aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana ja kehittyi nopeasti nopeaksi luistelijaksi. Vuonna 1998 hän siirtyi Tšekin Extraligaan ja vuonna 2000 NHL:ään. Hän pelasi kaudesta 2000–2001 alkaen NHL:n Ottawa Senatorsissa, joka varasi hänet vuoden 1999 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 26, yhteensä viisi kautta. Hyvien peliesityksiensä lisäksi hän on herättänyt huomiota ajoittaisella epäurheilijamaisella käytöksellään; kaudella 2003–2004 Havlát potkaisi Eric Cairnsia ja löi kaulaan Mark Recchiä.
Kesällä 2006 Havlát oli osana kolmen joukkueen kauppaa, jossa hänen lisäkseen hyökkääjä Bryan Smolinski siirtyi Ottawasta Chicago Blackhawksiin. Ottawaan muuttivat entiset San Jose Sharks -pelaajat Tom Preissing ja Josh Hennessy sekä Chicagon Michal Barinka. Chicagosta San Joseen siirtyi hyökkääjä Mark Bell.
2. heinäkuuta 2009 Minnesota Wild hankki Havlátin vain pari tuntia sen jälkeen, kun joukkueen slovakialainen huippulaituri Marián Gáborík oli jättänyt seuran siirtyessään New York Rangersiin. Havlát teki kuuden vuoden mittaisen ja peräti 30 miljoonan taalan arvoisen sopimuksen. Minnesotassa hän pelasi lopulta vain kaksi kautta. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueen paras pistemies, mutta Wild jäi ulos pudotuspeleistä kolmatta kertaa peräkkäin. Kauden jälkeen Havlát siirtyi San Jose Sharksiin pelaajakaupassa jossa Wild sai Dany Heatleyn.
Sopimus Sharksin kanssa oli nelivuotinen ja kokonaisarvoltaan 20 miljoonaa dollaria. Havlátin kaudet Sharksissa olivat työsulkukautta lukuun ottamatta rikkonaisia, loukkaantumisten takia. Kausi 2013–2014 päättyi suureen pettymykseen, kun Sharks hävisi Los Angeles Kingsille puolivälieräsarjan, jota se johti jo 3–0. Kauden jälkeen Havlátin sopimus ostettiin ulos ja hän siirtyi New Jersey Devilsiin yhden vuoden ja 1,5 miljoonan dollarin sopimuksella.
Naima Akef

Naima Akef (arabiaksi نعيمة عاكف, muita kirjoitusasuja Naima Akif, Naïma Akef, s. 7. lokakuuta 1929, Tanta – k. 23. huhtikuuta 1966, Kairo) oli egyptiläinen vatsatanssija, joka esiintyi useissa Egyptin filmiteollisuuden kultaisen ajan elokuvissa.
Akef aloitti esiintymisen hyvin nuorena isoisänsä omistamassa Akefin sirkuksessa, jossa hänen vanhempansa esiintyivät akrobaatteina. Hän jätti sirkuksen 14-vuotiaana ja alkoi esiintyä kairolaisissa yökerhoissa. Elokuvaohjaaja Hussein Fawzy löysi Akefin ja heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa oli Al-Eïch wal malh ("Leipää ja suolaa", 1944). Akef myös avioitui Fawzyn kanssa. Naima Akefista tuli elokuvien myötä aikansa tunnetuin vatsatanssija-näyttelijä Egyptissä. Hän liittyi myös Leil Ya Ain Group -kansantanssiryhmään.
Akef jätti elokuvat vuonna 1964 hoitaakseen poikaansa toisesta avioliitostaan kirjanpitäjä Salah Abdel Aleemin kanssa. Hän kuoli vuonna 1966 syöpään.
The Ultimate Ozzy

The Ultimate Ozzy on Ozzy Osbournen konserttivideo vuodelta 1986. Liveosuudet on kuvattu Kansas Cityssä 1.4.1986. Mukana on myös ns. fantasiakohtauksia jotka on kuvattu erikseen.
Camilo Miettinen

Ura

Miettinen on Espoon Jääklubin kasvatti ja hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoon Bluesiin. Hän oli vuosina 2005–2007 Bluesin A-nuorten kapteenina. Kaudella 2005–2006 hän oli tehopisteillä 13+16=29 Bluesin A-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja maalisyöttäjä. Bluesin A-nuoret voittivat SM-pronssiin keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 Miettinen teki A-nuorissa 39 runkosarjaottelussa tehopisteet 21+31=52, joilla hän oli A-nuorten SM-liigan pistepörssin neljäs. Hän voitti keväällä 2007 A-nuorten SM-hopeaa. Miettinen teki syyskuussa 2006 kaksivuotisen pelaajasopimuksen Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa ja hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa tammikuussa 2007 ja teki ottelussa ensimmäisen maalinsa.
Miettinen teki Kaudella 2007–2008 46 runkosarjaottelussa tehopisteet 4+5=9. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän Mestis-ottelua Salamoissa ja Kiekko-Vantaassa. Miettinen voitti Bluesissa SM-hopeaa keväällä 2008. Hän teki huhtikuussa 2008 kaksivuotisen jatkosopimuksen. Miettinen siirtyi syyskuun 2008 lopulla lainalle Mestiksen Savonlinnan Pallokerhoon, jossa pelasi kaksi ottelua. Sen jälkeen hän pelasi lainalla TuTossa. Hän palasi Bluesiin lokakuun 2008 lopulla, kun useat joukkueen pelaajat loukkaantuivat. Kauden aikana Miettinen teki SM-liigan runkosarjassa yhteensä 32 ottelussa tehopisteet 4+8=12. Miettisen kausi päättyi tammikuussa 2009 rannevammaan.
Miettinen oli kaudella 2009–2010 Bluesin kolmanneksi paras maalintekijä. Hän pelasi runkosarjassa 36 ottelua, koska hän oli sivussa marraskuussa 2009 tulleen rannevamman vuoksi noin kahdeksan viikkoa. Miettinen teki helmikuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Kaudella 2010–2011 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 11+11=22. Miettinen oli Bluesin kolmanneksi paras maalintekijä. Hän pelasi kauden aikana Kiekko-Vantaassa kolme ottelua.
Miettinen oli kaudella 2012–2013 Bluesin varakapteeni. Blues vuokrasi Miettisen kuitenkin tammikuussa 2013 TPS:an, joka teki samalla Miettisen kanssa sopimuksen kevääseen 2015.
Kaudeksi 2014–2015 Miettinen siirtyi ruotsalaisjoukkue IK Oskarshamnin riveihin.
Ranskan Ligue Magnus-sarjassa Grenoblen joukkueessa pelatun kauden 2016–2017 jälkeen Miettinen ilmoitti lopettavansa uransa. Miettinen pelasi kuitenkin vielä kaudella 2017–2018 20 ottelua II-divisioonan mestaruuden voittaneessa GrIFK:ssa.

Muuta

Miettinen adoptoitiin kaksivuotiaana Kolumbiasta Suomeen.
Joonas Pentti

Seurajoukkueet

Pentti pelasi junioriuransa KTP-Basketin organisaatiossa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi B-nuorten SM-sarjaa keräten runkosarjassa 19,9 pistettä, 7,1 levypalloa ja muun muassa 2,7 riistoa 33 ja puolessa minuutissa ottelua kohden. Hän pelasi samalla kaudella myös kolme ottelua A-nuorten SM-sarjaa mutta sai joukkueessa enemmän vastuuta seuraavalla kaudella, jolloin hän muun muassa onnistui kolmen pisteen heitoissaan noin 56-prosenttisesti ja voitti kauden päätteeksi ikäluokan SM-pronssia. 13. helmikuuta 2013 Pentti debytoi myös Korisliigassa, jossa hän pelasi runkosarjassa neljä ottelua tehden parhaimmillaan ennäyksekseen viisi pistettä. Hän pelasi myös kahdessa pudotuspeliottelussa onnistuen kerran vapaaheitossa. KTP eteni loppuotteluihin, joissa se hävisi Loimaan Korikonkareille, ja Pentti sai SM-hopeamitalin.
Kaudella 2013–2014 Pentti pelasi KTP:n A-poikajoukkueessa 17,5 pisteen ja 3,1 riiston keskiarvoilla. Hän oli sarjan koko kauden riistokuningas ja toiseksi tarkin kolmen pisteen heittojen ja vapaaheittojen heittäjä. Korisliigassa Pentti pelasi runkosarjassa seitsemässä ottelussa joitakin minuutteja ja onnistui myös muutaman kerran korinteossa. KTP:n EuroChallenge-otteluissa Pentti ei saanut peliaikaa. Toukokuussa 2014 Pentti teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KTP:n Korisliigajoukkueen kanssa. Hän kärsi kuitenkin jo sopimuksen tekohetkellä ristisidevammasta eikä lopulta pelannut kauden aikana kuin kolme A-nuorten ottelua.
Syksyllä 2015 Pentti siirtyi miesten I-divisioona A:ssa pelanneeseen Tampereen Pyrinnön kakkosjoukkueeseen. Pyrintö II säilytti sarjapaikkansa karsinnan kautta, ja Pentti teki M1DA:ssa hieman yli yhdeksän minuutin per ottelu peliajalla kauden keskiarvoikseen 2,0 pistettä ja 1,7 levypalloa. Kaudeksi 2016–2017 Pentti nousi mukaan myös Pyrinnön Korisliigaa pelanneeseen edustusjoukkueeseen.

Maajoukkue

Pentti pelasi 17 B-nuorten maaottelua 2,8 pisteen ja kolme A-nuorten maaottelua 1,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. B-nuorissa hän voitti vuonna 2012 ikäluokan Pohjoismaiden mestaruuden.
The Baseballs

Alkuvaiheet (2007–2010)

Basti, Digger sekä Sam valittiin koelaulujen perusteella vuonna 2007 perusteilla olevana cover-lauluryhmään. He alkoivat äänittää studiolevyä loppukesästä 2007 ja lokakuussa 2008 he saivat levytyssopimuksen Warner Musicilta. 1. toukokuuta 2009 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen single ”Umbrella”. Debyyttialbumi Strike! julkaistiin toukokuun puolivälissä. Se menestyi hyvin Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Itävallassa. Albumi oli Suomessa vuoden 2009 myydyin albumi 73 626 kappaleella. The Baseballs kävi Suomen-vierailulla 2009 marraskuussa. Heillä oli keikka Helsingin On the Rocksissa ja he esiintyivät myös television Maria!-show’ssa ja Big Brotherissa. Maaliskuussa 2010 yhtyeellä oli Suomen-kiertue, jonka aikana he keikkailivat Helsingissä, Tampereella ja Seinäjoella. Kesäkuussa he esiintyivät Kalajoen Juhannus festareilla ja Himos festivalissa. Heinäkuun alussa The Baseballs esiintyi muun muassa Porin Yyterissä Yyterin Kesäfiilis -tapahtumassa, Lohjan rantajameissa, Imatra Big Band Festivalilla ja Ruisrockissa, heinäkuun lopussa Kotkan Meripäivillä sekä Kuopio Rockcockissa ja elokuun puolivälissä Ankkarockissa. The Baseballs on myös esiintynyt Espoon Isossa Omenassa nimikirjoituskeikalla.
The Baseballsin single ”Last in Line” ilmestyi radiosoittoon 22. maaliskuuta 2010. ”Last in Line” on coverversio suomalaisen Nylon Beat -yhtyeen kappaleen ”Viimeinen” englanninnoksesta, jonka Baseballs teki kiitoksena suomalaisille faneille. Nylon Beat -cover on osa Golden Capin mainoskampanjaa. Kappale sisältyi myös alkukesästä julkaistuun Strike!-albumin uuteen versioon, Strike! Back.

Strings ’n’ Stripes (2011–)

The Baseballs julkaisi toisen albuminsa Strings ’n’ Stripes 13. huhtikuuta. Yhtye vieraili Suomessa levynjulkaisupäivänä ja esiintyi Plan-jäägaalassa, joka esitettiin MTV3-kanavalla 15. huhtikuuta. Levyn ensimmäisenä singlenä kuullaan 50 Centin kappale ”Candy Shop”. Ensimmäisellä listaviikolla albumi meni listalle sijalle kolme.
Kesällä 2011 The Baseballsiin iski Suomessa keikkaväsymys. Kun vuotta aikaisemmin yhtye kiersi kymmenisen kesätapahtumaa, nyt se ei pettymyksekseen tullut kutsutuksi yhdellekään festarikeikalle. Kolmikko olisi omien sanojensa mukaan halunnut viettää erityisesti juhannuksen Suomessa keikkaillen. The Baseballsin Suomen keikka vuonna 2011 sijoittui lokakuun 11.päivälle.
Puoskarilaki

Puoskarilaki oli suunnitteilla ollut laki, jolla oli tarkoitus rajata vaihtoehtoisten hoitojen antamista. Lain valmistelusta kuitenkin luovuttiin syksyllä 2010. Kohutun lain valmistelu aloitettiin 2009, mutta se todettiin tarpeettomaksi ja asia päätettiin hoitaa muuta lainsäädäntöä kehittämällä. 
Ruotsissa on olemassa puoskarilaiksi (kvacksalverilagen) sanottu laki.