google/wiki40b huggingface dataset:
Atjaševon piiri

Atjaševon piiri (ven. Атя́шевский райо́н, Atjaševski raion) on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 1 095,8 neliökilometriä. Asukkaita on 18 300 henkeä (vuonna 2015).
Atjaševon piiri sijaitsee Mordvan tasavallan itäosassa. Se rajoittuu kaakossa Dubjonkin, lounaassa Tšamzinkan, lännessä Itšalkin ja pohjoisessa Ardatovin piireihin sekä idässä Uljanovskin alueeseen.
Piiri sijaitsee Volgan ylängön metsäarovyöhykkeellä. Tärkeimmät joet ovat Nuja ja Bolšaja Sarka. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi ja hiekka.
Hallinnollinen keskus on Atjaševon kaupunkimainen taajama. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Alovo, Andrejevka, Atjaševo, Bolšije Manadyši, Djurki, Kamenka, Kapasovo, Kiržemany, Kozlovka, Lobaski, Pokrovskoje, Sabantšejevo, Šein-Maidan, Selištši, Tarasovo, Tšukaly-na-Vežne, Ušakovka ja Vetšerlei. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä ja venäläisiä. Kaupunkiväestön osuus on 33,5 %.
Piirin läpi kulkee rautatie sekä Saranskista Ardatoviin johtava maantie. Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan ja sokerijuurikkaan viljelyyn. Atjaševon taajamassa on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy Vperjod.
Louis Mathieu Molé

Louis Mathieu Molé (24. tammikuuta 1781 Pariisi – 23. marraskuuta 1855 Champlâtreux) oli ranskalainen kreivi ja monarkistinen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1836–1839.
Louis Mathieu Molé oli 1600-luvulla eläneen valtiomies Mathieu Molén jälkeläinen. Hänen isänsä Molé de Champlatreux oli Pariisin parlamentin puheenjohtaja, joka teloitettiin giljotiinissa Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Molé itse pakeni vallankumouksen aikana maasta, mutta palasi takaisin vuonna 1796. Hän julkaisi 1806 poliittisen kirjoituksen Essais de morale et de politique, jossa puolustettiin monarkistista valtiomuotoa. Julkaisu sai itsensä Napoleonin hyväksynnän, ja Molé nimitettiin samana vuonna Ranskan valtioneuvoston jäseneksi, minkä jälkeen hänen virkauransa eteni nopeasti. Hänestä tuli 1807 Côte-d'Orin departementin prefekti, 1809 tie- ja siltarakennushallinnon pääjohtaja (directeur les ponts et chaussées) ja 1813 oikeusministeri. Hänet myös korotettiin kreiviksi 1809. Napoleonin kukistuttua Molé vetäytyi vähäksi aikaa politiikasta, mutta hänet kutsuttiin takaisin tie- ja siltahallinnon johtoon satapäiväisen keisarikunnan aikana vuonna 1815 ja hän sai pitää tämän viran myös restauraation alettua. Hänestä tuli elokuussa 1815 parlamentin ylähuoneen eli päärien kamarin jäsen ja hän toimi 1817–1818 laivastoministerinä, mutta menetti virkansa Richeliun hallituksen kaaduttua.
Molé liittyi tämän jälkeen hän opposition riveihin ja hänen katsottiin kuuluvan päärien kamarissa niin sanottuun perustuslaillis-monarkistiseen puolueeseen, joka saavutti vallan vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksen jälkeen. Molésta tuli yksi Ranskan johtavista poliitikoista heinäkuun monarkian aikana. Hän toimi ulkoministerinä elokuusta marraskuuhun 1830 sekä samanaikaisesti pää- ja ulkoministerinä huhtikuusta 1836 maaliskuuhun 1839. Hänen hallituksensa vahvisti Ranskan valtaa Algeriassa ja normalisoi suhteet Belgiaan, mutta joutui kotimaassa arvostelun kohteeksi. Erottuaan pääministerin tehtävistä Molé jatkoi edustajainkamarin jäsenenä. Hänet valittiin vuonna 1840 Ranskan akatemian jäseneksi. Helmikuun vallankumouksen puhjettua vuonna 1848 kukistumassa ollut Ludvig Filip I pyysi Moléta muodostamaan uuden hallituksen 23. helmikuuta, mutta yritys osoittautui mahdottomaksi. Toisen tasavallan aikana Molé oli lakiasäätävän kansalliskokouksen jäsenenä 1848–1851, mutta vetäytyi lopullisesti politiikasta Louis-Napoleon Bonaparten joulukuussa 1851 toteuttaman vallankaappauksen jälkeen.
25143 Itokawa

Ominaisuudet

Itokawa on pieni S-tyypin asteroidi, jonka mitat ovat vain 535, 294 ja 209 metriä. Pikkuplaneetta pyörähtää ympäri noin 12,13 tunnissa. Kohteen massa on 3,51 × 10¹⁰ kg, ja arvioitu keskitiheys noin 1,9 g/cm³. Itokawaa pidetään alhaisen tiheytensä, suuren huokoisuutensa, muotonsa ja runsaasti järkäleitä omaavan ulkonäkönsä vuoksi kivikasamaisena kappaleena. Hyvin suurien järkäleiden ja paasien olemassaolo viittaa siihen, että Itokawa olisi syntynyt emokappaleen hajotessa törmäyksessä, mutta tämän jälkeen olisi seurannut kappaleiden kasautuminen nykyiseksi kivikasamaiseksi pikkuplaneetaksi.
Junibacken

Junibacken on Tukholmassa Djurgårdenin saarella Ruotsissa sijaitseva Astrid Lindgrenin kirjoihin perustuva "elävä satutalo". Nimi "Junibacken" tulee Lindgrenin Marikin perheen samannimisestä talosta (suom. Kesäkumpu). Talo on avattu vuonna 1996. Lindgren itse oli tarkka asiasta, että talo on kaiken lastenkirjallisuuden talo eikä vain hänen omiin kirjoihinsa perustuva.
Säynätsalmen kanava

Säynätsalmen kanava sijaitsee Rautalammilla Niiniveden ja Iisveden välillä. Kanavan pituus on 120 metriä ja siinä ei ole sulkuja. Alusten suurin sallittu leveys on 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä ja maston korkeus enintään 5,5 metriä. Kanava rakennettiin 1925–1926 ruoppaamalla paikalla ollut salmi. Kanavan yli rakennettiin myös kääntösilta ja siltaa hoitaneelle siltavahdille rakennettiin talo kanavan rannalle. Kääntösilta purettiin 1970-luvun alussa ja tilalle rakennettiin vuonna 1972 uusi silta kanavan ylitse.
Celia Johnson

Dame Celia ”Betty” Elizabeth Johnson, DBE (18. joulukuuta 1908 Richmond, Surrey – 26. huhtikuuta 1982 Nettlebed, Oxfordshire) oli englantilainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa Lyhyt onni (1945).
Mass Effect 3

Pelaaminen

Mass Effect 3:ssa on kolme ennalta määriteltyä kampanjatilaa: toiminta, tarina ja roolipeli. Toimintatilan keskusteluissa vastaukset valitaan automaattisesti ja taisteluiden vaikeusaste on normaali; tarinatilassa pelaaja valitsee keskusteluissa itse vastaukset, mutta taisteluissa vaikeusaste on helppo; roolipelitilassa vastaukset valitaan itse ja vaikeusaste on normaali.
Hahmojen taitojen kehitystä ja aseiden muokkausmahdollisuuksia on muutettu Mass Effect 2:ta yksityiskohtaisemmiksi. Pelaajat aloittavat taitojen kehittämisen aluksi yhtä reittiä pitkin. Myöhemmin valitaan tarkemmin kahdesta vaihtoehdosta taidon kehityssuunta, mikä avaa jälleen uusia mahdollisuuksia. Aseita voi muokata aiemmista peleistä poikkeavalla tavalla lisäämällä uusia tähtäimiä, piippuja ja ammustyyppejä.

Moninpeli

Mass Effect 3 sisältää enintään neljän pelaajan yhteistyömoninpelin, jossa pelaajat taistelevat varta vasten moninpeliin luoduissa tehtävissä, jotka saattavat vaikuttaa yksinpelikampanjan lopputulemaan. Moninpelitehtävien suorittaminen ei ole kuitenkaan välttämätöntä täydelliseen yksinpelikampanjan päätökseen.
Moninpelissä ei ole hahmoja yksinpelistä, vaan pelaajat luovat oman hahmonsa ja valitsevat sille haluamansa rodun. Jokaisella rodulla on oma yksilöllinen voimansa. Kuten yksinpelissä, moninpelissä hahmon saaminen uudelle tasolle parantaa sen taitoja. Moninpelissä pelaajalla voi olla vain kaksi asetta kerrallaan ja asetta voi vaihtaa vain painamalla sitä vastaavaa painiketta pohjassa.
Two International Finance Centre

Two International Finance Centre (lyhennetään usein 2 IFC) on pilvenpiirtäjä Hongkongin saarella Hongkongissa, Kiinassa. Rakennuksen korkeus antennin huippuun on 416 metriä. Katto taas on 413 metrin korkeudella. Rakennuksessa on 90 kerrosta, joista kuusi sijaitsee maan alla. Two International Finance Centre on Hongkongin korkein rakennus ja maailman seitsemänneksi korkein pilvenpiirtäjä.
Two International Finance Centren suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimistot Rocco Design Ltd. ja César Pelli & Association Architects. Pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 2003 ja sen rakentaminen aloitettiin jo vuonna 1997. Rakennus on varattu pääosin toimistotiloille ja se on postmodernia tyyliä, jota monet nykyiset pilvenpiirtäjät ovat. Hissejä pilvenpiirtäjässä on 62 ja lattipinta-alaa 185 805 m².
Rakennuksen alla sijaitsee Hongkongin metron Airport Express -linjan metroasema.
Moby Dick (kappale)

Kappaleen merkitys

Moby Dick oli ensimmäisiä rock-kappaleita, jossa rumpusoolot ovat pääosassa. John "Bonzo" Bonham on ollut monien aloittavien rumpaleiden esikuvana. Nykyisin paljolti juuri Bonhamin ansiosta rumpusooloilusta on tullut monella tapaa rock-klisee.
Pyksis

Pyksis on lieriömäinen, kovera- tai kuperaseinäinen kannellinen rasia, joka on valmistettu puusta, metallista, luusta tai terrakottasta eli poltetusta savesta. Niitä käytettiin antiikin Kreikassa korurasioina ja kauneudenhoitovälineiden säilytysastioina.
San Paolo fuori le mura

Basilica di San Paolo fuori le mura on yksi Rooman neljästä suuresta varhaiskristillisestä basilikasta. Muut kolme ovat San Giovanni in Laterano, Santa Maria Maggiore ja Konstantinuksen basilika. Basilica di San Paolo fuori le mura rakennettiin kristinuskoa suosineen keisari Konstantinus Suuren hallituskaudella apostoli Paavalin haudalle. Se sijaitsi Aurelianuksen muurin ulkopuolella, mihin viittaa basilikan italiankielisen nimityksen ”fuori le mura” (suom. muurin ulkopuolella). Kirkkoon kuuluu 1200-luvulla rakennettu benediktiiniläisluostari Abbazia di San Paolo fuori le Mura. San Paolo fuori le mura on Rooman kirkoista suurin Pietarinkirkon jälkeen, ja se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Historia

Konstantinus Suuri antoi pystyttää apostoli Paavalin hautapaikalle kristillisen basilikan 300-luvulla. Basilikaa laajennettiin Valentinianus II:n, Theodosiuksen ja Arcadiuksen aikana. Kirkko säilyi pitkään alkuperäisessä asussaan, kunnes tulipalo tuhosi sen 1823. Basilika rakennettiin uudelleen vanhan mallin mukaan, mutta menetys oli korvaamaton. Alkuperäisestä rakennuksesta on jäljellä enää apsis ja alttarin edustan riemukaari, joka on koristeltu 400-luvun mosaiikeilla.

Kirkkorakennus

Kirkko on viisilaivainen. Kirkon ovet ovat pronssiset ja kullatut. Niistä vanhin on oikeanpuolimmaisin, jota kutsutaan Bysanttilaiseksi oveksi. Se on koristeltu apostoleja kuvaavin paneelein. Keskimmäinen pääovi on 7,48 metriä korkea ja 3,35 metriä leveä.
Kirkon laivojen pylväiköiden yläosia kiertää sarja paavien muotokuvia, joista varhaisimmat perustuvat taiteilijan mielikuvitukseen. Muotokuvat, jotka ovat kirkossa, eivät ole aidot, vaan aitoja säilytetään muualla.

Pyhän Paavalin hauta

Perimätiedon mukaan Konstantinus Suuri pystytti San Paolo fuori le muran apostoli Paavalin hautapaikalle. Vuosina 2002–2006 suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa kirkon kryptasta löytyi sarkofagi, joka on mahdollisesti apostolin viimeinen leposija.
Tukholman ruuhkamaksu

Tukholman ruuhkamaksu (ruots. trängselskatt i Stockholm) on ruuhkamaksujärjestelmä, joka otettiin käyttöön Ruotsin Tukholmassa 1. elokuuta 2007. Ruuhka-aikoina käytössä oleva maksu koskee autoja, jotka tulevat tai lähtevät Tukholman keskikaupunkialueelta maanantaista perjantaihin kello 6.30 ja 18.29 välisenä aikana. Ruuhkaveroa ei kerätä pyhäpäivinä, aattopäivinä eikä heinäkuussa. Tietyt autot (mukaan luettuna ympäristöautot) ovat poikkeuksia.
Tukholman seudun asukkaat hyväksyivät vuonna 2006 pidetyssä äänestyksessä ruuhkaverojen vakinaistamisen. Maksuja kokeiltiin samana vuonna ja tulokset ylittivät ennakko-odotukset: autoilu väheni ja ilman laatu parani kaupungin keskustassa.
Vuoden 2015 alusta lähtien ruuhkamaksu peritään myös ulkomaille rekisteröidyistä ajoneuvoista. Aikaisemmin ne ovat olleet maksusta vapaat.
Maksu tulee auton rekisteriin merkitylle omistajalle postitse.
Redman

Televisio

The Wayans Bros (1998)
The Jamie Foxx Show (2000)
Doggy Fizzle Televizzle (2002)
Chappelle's Show
Trippin' (2005)
Method & Red
Wild 'N Out (2007)
Celebrity Rap Superstar (2007)
Claudine Picardet

Claudine Picardet (7. elokuuta 1735 Dijon, Ranska - 4. lokakuuta 1820 Pariisi) syntyjään Poullet , myöhemmin Guyton de Morveau oli ranskalainen tieteilijä ja merkittävä tieteellisten teosten kääntäjä. Hänen tieteenalojaan olivat mineralogia, kemia ja meteorologia.

Elämäkertaa

Claudine Poulletin isä oli varakas notaari. Poullet solmi avioliiton 20-vuotiaana Burgundin maakunnan korkeimman oikeuden virkailijan, Claude Picardet`n kanssa. Avioparilla oli suuri ikäero. Mies sai pian nimityksen kuninkaallisen tiedakatemian Dijonin osaston johtajaksi ja vähän myöhemmin kasvitieteelisen puutarhan johtajaksi. Perhe seurusteli paikallisen yläluokan kanssa. Pariskunnan ainoa poika kuoli vuonna 1776. 
Vuonna 1782 Claudine Picardet osallistui Louis-Bernard Guyton de Morveaun paikallisella tiedakatemialla järjestämiin tilaisuuksiin, joissa tutkittiin kemiaa.Hän pääsi myös Guyton de Morveaun assistentiksi ja heidän suhteensa vaikutti muutenkin läheiseltä. Vuonna 1796 Picaret jäi leskeksi ja muutti Pariisiin. Kaksi vuotta myöhemmin hän solmi uuden avioliiton Guyton de Morveaun kanssa. Guyton de Morveau oli viidensadan neuvoston jäsen ja toimi professorina Pariisin École polytechniquessa. Napoleonin aikana Claudeine Picardet nimitettiin paronittareksi.  
Hänen ja hänen aviomiehensä viimeiset vuodet ovat heikosti dokumentoidut.

Tieteellinen ura

Picardet opiskeli aluksi kemiaa tulevan aviomiehensä Guyton de Morteaun kemian kursseilla. Hän tutki mineraaleja Dijonin akatemian mineraalikokoelmissa ja oli mukana tehtäessä kemiallisia kokeita. Hän myös teki kokoeita mineraaleilla varmistaakseen erään kääntämänsä mineraaleja käsittelevän teoksen väitteet oikeiksi. Teosta mainostettiin siten, että sen kääntäjän ilmoitettiin olevan kokenut laboratoriotyöntekijä ja havaintojen tekijä.
Picardet osallistui myös meteoroligisten ilmiöiden tutkimiseen ja välitti tekemiään havaintoja Antoine Lavoisierille. Hän teki jo vuonna 1785 päivittäisiä havaintoja ilmapuntarilla ja hänen havaintojaan esitettiin tiedeyhteisölle Ranskan kuninkaallisessa akatemiassa.  
Guyton de Morveau esitti jo vuonna 1782 yksinkertaista järjestelmää kemiallisten yhdisteiden nimeämiselle. Vuosina 1786 ja 1787 Claudine Picardet ja Guyton de Morveau tapasivat lähes joka päivä muita tieteilijöitä ja työskentelivät hankkeen parissa. Claudine Picardet oli ryhmästä ainoa nainen, ainoa muodollista koulutusta saamaton jäsen, mutta hän oli kaikkein tuotteliain. 
Kääntäjänä Picardet käänsi tietteellisiä teoksia ranskaksi ruotsista, saksasta, italiasta ja englannista. Teokset käsittelivät yleensä kemiaa ja mineraaleja, mutta myös meteorologiaa.  
Picardet´n ja Guyton de Morveaun elämäntyö oli merkittävää. He olivat keskeisesti vaikuttamassa kemian muodostumisessa siksi tieteeksi, joka se on nykyään. Heidän työnsä tunnustetaan arvokkaaksi sekä Ranskassa ja kansainvälisesti.
Lahden ammattikorkeakoulu

Koulutus

Lahden ammattikorkeakoulussa voi opiskella liiketalouden ja matkailun alaa, muotoilua ja mediaa, tekniikan alaa sekä sosiaali- ja terveysalaa.

Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta

Lahden ammattikorkeakoulun tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan (TKI) laajuus on kasvanut merkittävästi vuosittain ja se onkin alueen suurin julkisrahoitteinen TKI-toimija. Opetus- ja kulttuuriministeriö on palkinnut LAMKin useasti tuloksellisesta tutkimus-, kehitys- sekä aluevaikutustoiminnasta.

Omistajajärjestelyt

Lahden ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa vuonna 1992, jolloin oppilaitokset olivat kuntien ja valtion omistuksessa. LAMKin ylläpitäjä vuosina 1996-2014 oli Päijät-Hämeen koulutuskonserni. 1.1.2015 LAMK aloitti itsenäisenä Lahden ammattikorkeakoulu osakeyhtiönä, jonka omistajia ovat Lahden kaupunki 69,05 %, Koulutuskeskus Salpaus -kuntayhtymä 8,93 % , Heinolan kaupunki 8,34 %, Hollolan kunta 7,58 % ja Orimattilan kaupunki 6,10 %.
LAMK on siirtynyt Lappeenrannan teknillisen yliopiston LUT:n omistukseen vuoden vaihteessa 2017-2018. LUT korkeakoulut -kokonaisuuteen kuuluvat sen jälkeen LUT-yliopisto (viralliseksi nimeksi esitetään Lappeenrannan−Lahden teknillinen yliopisto), Saimaan ammattikorkeakoulu ja Lahden ammattikorkeakoulu.
Saimaan ja Lahden ammattikorkeakoulut yhdistyvät vuoden 2020 alusta LAB-ammattikorkeakouluksi.

FUAS-liittouma

LAMK kuului vuosina 2012–2017 FUAS-liittoumaan yhdessä Hämeen ammattikorkeakoulun ja Laurea-ammattikorkeakoulun kanssa.

Opiskelijakunta

Ammattikorkeakoulun opiskelijoiden edunvalvonnasta ja yhteisestä toiminnasta vastaavana opiskelijakuntana toimii Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (LAMKO).
Kreivikunta

Kreivikunta (engl. county, iiriksi contae) on paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa. Useimmat näistä kreivikunnista vastaavat suurin piirtein entisiä Suomen läänejä.
Suomeen 1500-1600-luvuilla perustettuja feodaalisia kreivikuntia käsitellään artikkelissa Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat.

Irlanti ja Pohjois-Irlanti

Irlannin saari on jaettu yhteensä 32 kreivikuntaan, joista 26 on Irlannin tasavallassa ja kuusi Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnoimassa Pohjois-Irlannissa.
Quenten Doolittle

Quenten Doolittle (s. 21. toukokuuta 1925 Elmira, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen säveltäjä, viulisti, alttoviulisti ja pedagogi. Hän opiskeli Ithaca Collegessa, Indianassa ja Eastman School of Musicissa, Rochesterissa. Hän sai viulistina oppia yksityisesti Hugo Kortscahkilta ja Paul Stassevitchilta Yhdysvalloissa. Hän opiskeli alttoviulunsoittoa vuosina 1967–8 Peter Schidlovin johdolla Lontoossa ja sävellystä 1974–5 John Weinzweigin johdolla Torontossa.
Doolittle muutti Kanadaan vuonna 1960 ja sai sen kansalaisuuden 1969. Hän opetti vuosina 1960–88 Calgaryn yliopistossa sävellystä, musiikin historiaa ja kamarimusiikkia. Hänellä oli jo aiempaa opetuskokemusta 1950-luvun loppupuolelta Pohjois-Dakotasta. Doolittle oli Calgaryn filharmonisen orkesterin ensimmäinen alttoviulisti 1965–72. Hän soitti myös monien muiden orkesterien ja kamarimusiikkikokoonpanojen kanssa.

Ura säveltäjänä

Doolittle aloitti säveltämisen vuonna 1965. Hän on sävellysurallaan tehnyt usein yhteistyötä teatterien kanssa. Hän on hyödyntänyt monenlaisia tekniikoita, kuten laajennettua tonaalisuutta, sarjallisuutta ja improvisaatiota. Hänen teoksiinsa lukeutuvat Fantasy on Sumer is icumen in jousiorkesterille (1971) ja pianoteos You Need Not Fail. Hän on myös oopperasäveltäjä. Ensimmäinen hänen oopperoistaan oli Charlie the Chicken, joka kantaesitettiin Toronto Free Theatressa vuonna 1974.
Picatrix

Picatrix on nimi, joka kristillisessä Euroopassa annettiin arabiankieliselle teokselle غاية الحكيم Ġāyat al-Ḥakīm eli Viisaitten päämäärä. Teos käännettiin latinaksi 1200-luvulla espanjan kielestä.
Väärälampi (Multia)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Saikanjoen valuma-alueeseen (35.639) se kuuluu.
Bernhard Indrenius

Bernhard Indrenius (16. tammikuuta 1812 Hamina – 23. lokakuuta 1884 Pietari) oli suomalainen vapaaherra ja jalkaväenkenraali, joka palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa ja siirtyi sitten Suomen suuriruhtinaskunnan siviilihallintoon.
Indreniuksen vanhemmat olivat tuomiorovasti Emanuel Indrenius ja kauppiaan tytär Kristiina Emilia Bruun. Indrenius valmistui upseeriksi Haminan kadettikoulusta 1825, kävi Pietarin sota-akatemian ja tuli kapteenin vakanssille Venäjän armeijan esikuntaan 1835. Kaukasian sodissa 1837-1853 hän toimi mm. armeijakunnan esikuntapäällikön adjutanttina. Hänet aateloitiin vuonna 1854 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 223. 
Osallistuttuaan Krimin sotaan Indrenius nimitettiin Mikkelin ja sitten Viipurin läänin kuvernööriksi 1856. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1862 ja jalkaväenkenraaliksi 1872. Myöhemmin hän toimi senaattorina, Suomen asiain komitean jäsenenä, Aleksanterin-Yliopiston varakanslerina sekä Suomen kenraalikuvernöörin viransijaisena. Hänet korotettiin vapaaherraksi 1871 ja introdusoitiin ritarihuoneeseen 1872 vapaaherrallisena sukuna numero 51. 
Indrenius toimi ruotuväkikomitean puheenjohtajana 1866, asevelvollisuuskomitean puheenjohtajana 1871 sekä sukunsa edustajana vuosien 1863-64, 1867 ja 1877 valtiopäivillä.
Indreniuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1846 oli kenraaliluutnantti Lavrenti Vasilkovskin tytär Natalia Lavrentjevna Vasilkovskaja (1826–1848). Vuonna 1857 hän avioitui Henrik Clayhillsin tyttären Natalia Emilia Clayhillsin (1835–1929) kanssa. Naimakaupan yhteydessä hän sai haltuunsa Kyminkartanon kartanon.
Drahmin

Drahminin elämäkerta

Drahminin tiedetään olleen vuosisatoja sitten julma sotapäällikkö Outworldissa. Rikostensa johdosta hänet karkotettiin Netherealmiin, missä hänen ruumistaan ja sieluaan kidutettiin. Vuosien kuluessa hän sekosi yhä enemmän ja hän kadotti ihmisyytensä lopulta muuttuen oniksi.
Netherealmissa hän tapasi myös oni Molochin, jonka kanssa hän liittoutui. Kaksikko valsi ympäri Netherealmia etsien sieluja kidutettavaksi. Useiden vuosisatojen jälkeen he tapasivat Scorpionin ja Quan Chin taistelemassa. Drahmin ja Moloch sopivat auttavansa Quan Chita pitäen Scorpionin poissa hänen tieltään ja vastapalvelukseksi hän auttaisi kaksikon pois Netherealmista.
Quan Chi löysi portaalin ja Shinnokin amuletin avulla onnistui avaamaan sen. Samalla Scorpion hyökkäsi hänen kimppuunsa, mutta Drahmin ja Moloch riensivät apuun ja Quan Chi pääsi pakenemaan. Hänen oli tarkoitus jättää muut jälkeensä, mutta portaali ei ehtinyt kuitenkaan sulkeutua ja Scorpion sekä onit ehtivät juuri ja juuri pääsemään toiselle puolelle. Kaksikko löysi itsensä Outworldista eivätkä nähneet Quan Chita eikä Scorpionia lähelläkään.
Vapaina Drahmin ja Moloch alkoivat etsivää Quan Chita. He vaelsivat ympäri Outworldia ja tappoivat kaikki jotka tulivat heitä vastaan. He törmäsivät myös kyborgi Cyraxiin ja Li Meihin, jotka onnistuivat kuitenkin pakenemaan. Pian Quan Chin kanssa liittoutunut Shang Tsung löysi kaksikon ja palkkasi heidät tarkoituksenaan antaa heidän tappaa Quan Chin, kun Tsung ei tarvitsisi enää hänen apuaan. Tsung piti kaksikkoa piilossa palatsissaan ja nämä odottivat innolla Quan Chin kohtaamista.
Odottaessaan kostoaan, onit tapasivat taas Scorpionin, joka oli tullut myös tappamaan Quan Chin. Vahingossa he auttoivat Quan Chita heittäessään ninjan soulnadoon, mikä melkein repi hänet kappaleiksi.
Myöhemmin Taven tapasi Drahminin Netherealmissa, vaikkei tiedetä kuinka hän sinne joutui. Hän kuitenkin harhaili siellä päämäärättömästi syöden kaikki vastaansa tulleet demonit. Hän päätyi taisteluun Tavenin kanssa ja hävisi.
Mortal Kombat X-peliin perustuvassa sarjakuvassa paljastetaan, että Quan Chi tappoi Drahminin loitsullaan rangaistukseksi Scorpionin päästämisestä pakoon.
Jan Johansson (uimari)

Jan Johansson (5. syyskuuta 1989 Espoo) on suomalainen uimari. Hän edustaa Cetus -uintiseuraa.
Johansson on ollut edustamassa Suomea nuorten Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Tampereella vuonna 2006. Lisäksi hän on edustanut Suomen Nuorten maajoukkuetta kansainvälisissä kisoissa vuosina 2006-2008. Nuorten SM-kilpailuissa hän on saavuttanut useita kultamitaleita 200-1500 vapaauinti matkoilla. Aikuisten 50 metrin altaan SM-kilpailuissa hän on ollut useasti mitalisijoilla henkilökohtaisissa lajeissa sekä seuran viestijoukkuessa.