Avoliitto

Avoliitto tarkoittaa juridisesti vahvistamatonta kahden ihmisen avioliittomaista yhteiselämää.
Käsite voidaan määritellä eri tavoin mutta sanaa on yleensä käytetty tarkoittamaan tilannetta, jossa kaksi ihmistä asuvat vakituisesti yhdessä solmimatta kuitenkaan avioliittoa. Erityisesti aiemmin on samassa merkityksessä käytetty kielteisesti sävyttynyttä sanaa susipari henkilöistä, jotka elivät laillistamattomassa parisuhteessa. Sanaa avoliitto käytetään yleisesti synonyyminä ”avioliiton omaisissa olosuhteissa elämiselle”. Koska yhdessä eläminen voi perustua monenlaisille keskinäisille sopimuksille, ei myöskään siitä yleisesti käytetty termi avoliitto ole yksiselitteisesti määritettävissä.
Samaa sukupuolta olevien parisuhteiden rekisteröimisen tultua mahdolliseksi, avoliitto-käsitettä on käytetty myös samaa sukupuolta olevien rekisteröimättömästä yhteiselämästä.

Sosiaalipolitiikkaa

Avoliitto ei ole siviilisääty, vaikka jopa viranomaisten lomakkeissa tällainen vaihtoehto toisinaan esiintyy.
Avoliitossa eläminen ei tuo molemminpuolisen elatusvelvollisuutta avioliiton solmimisen tavoin. Lainsäädännön yhtenä perustana on ollut turvata heikommassa asemassa olevan perusturva ja -turvallisuus. Ajoittain on katsottu yhdessä asumisen rinnastuvan avioliittoon yhteisasumisen purkautumistilanteessa tai perinnönjaossa ja oletettu asuinkumppanin elättävän ”kämppäkaverinsa” aviopuolison tavoin. Heikommassa asemassa oleva on jäänyt ilman sosiaaliturvaa. Yhteinen osoite ei tuo kummallekaan elatusvelvollisuutta toisen osalle tai oikeutta vaatia elatusta toiselta.
Sosiaali- ja perhepolitiikan haasteena Suomessa on ymmärtää perheen alkuperäinen merkitys perheenjäsenten elatuksen ja elämän turvaajana. Perhe on perinteisesti turvannut jäsenilleen ruoan ja lämpimän nukkumapaikan. Tätä perinnettä jatkaa myös nykyinen lainsäädäntö aviopuolisoiden elatusvelvollisuuksineen. Haaste muodostui, kun yleinen sosiaalinen paheksuttavuus susiparina eli laillistamattomassa parisuhteessa elämiseltä hävisi 1900-luvun viimeisen kolmanneksen kuluessa. Tällöin huomattiin, että virallista perhettä perustamattomat saivat yhteiskunnan tukea enemmän kuin perheen virallisesti (avioliitolla) perustaneet. Silloin lähdettiin yhdenmukaistamaan tukia hakemalla perusteita, joilla avopareja voitaisiin kohdella samalla tavalla kuin aviopareja.

Verotus

Suomessa aviopareja yhteisverotetaan eräissä tilanteissa. Tuloverolaissa määritetään puolisoina käsiteltäviksi myös ”avioliitonomaisissa olosuhteissa verovuonna yhteisessä taloudessa avioliittoa solmimatta jatkuvasti eläneet henkilöt, jotka ovat aikaisemmin olleet keskenään avioliitossa tai joilla on tai on ollut yhteinen lapsi”. Säädöksen tulkinnassa on useimmiten jätetty ”avioliitonomaiset olosuhteet” tarkoittamaan vain yhteistä osoitetta ja tukeuduttu väestörekisteristä todennettavaan ilmauksen jälkiosaan. Tältä osin ei verotuksessa ole juuri ollut epäselviä tilanteita tai tulkinnanvaraisia tapauksia.
Perintöverotuksessa aviopuoliso kuuluu 1. veroluokkaan ja avopuoliso 3. veroluokkaan, missä perusvero on kolminkertainen. Kun ”avioleski” maksaa 50 000 euroa ylittävästä perinnöstään veroa 16 %, niin ”avoleski” maksaa vastaavasti 48 %. Lisäksi avioleski on oikeutettu vähentämään veronalaisesta perintöosuudestaan puolisovähennyksen 6 800 euroa.
Tietyillä ehdoilla avopuoliso perintöverotuksessa rinnastetaan aviopuolisoon. ”Jos perinnönjättäjään ja hänen kanssaan avioliitonomaisissa olosuhteissa eläneeseen henkilöön sovelletaan kuolinvuodelta toimitettavassa tuloverotuksessa tuloverolain (1535/92) 7 §:n 3 momentin puolisoita koskevia säännöksiä, luetaan perinnönjättäjän kanssa elänyt henkilö I veroluokkaan.” (Perintö- ja lahjaverolain 11 §:n 3 mom.) Edellä oleva tarkoittaa, että avopuoliso kuuluu 1. veroluokkaan, jos puolisoilla on/on ollut yhteinen lapsi, tai jos he ovat aikaisemmin olleet keskenään avioliitossa.
Oleellinen perintöverotukseen vaikuttava tekijä on aviopuolison avio-oikeus. Sen perusteella vähemmän omistava leski saa kuolleen puolisonsa varoista tasinkoa, joka on verosta vapaata.
Perintövero muuttui 1. tammikuuta 2008, jolloin myös avopuolisoiden verotuskäytäntöön tuli muutoksia. Yllä olevat tiedot ovat osittain vanhentuneita; esimerkiksi avopuolisoiden III veroluokan mukaista verotusta ei enää ole.