google/wiki40b huggingface dataset:
Hamid Mirza

Varhainen elämä

Hamid Mirza syntyi Tabrizissa kruununprinssi Mohammad Hassan Mirzan ja tämän toisen vaimon Muhtaram Razzaghin pojaksi. Hän vietti lapsuutensa alun Golestanin palatsissa Teheranissa, kunnes hänen isänsä lähetti hänet nelivuotiaana Englantiin sisäoppilaitokseen. Matkalla Hamid Mirza meni Konstantinopoliin käymään isoisänsä Mohammad Ali Shahin luona, joka oli vuonna 1909 luopunut kruunusta perustuslakikriisin aikana. Hamid Mirza ei jatkanut matkaansa Englantiin, koska hänen isoisänsä mielestä poika oli liian nuori. Hamid Mirza jäi asumaan isoisänsä kanssa Konstantinopoliin, kunnes he muuttivat San Remoon, Italiaan, jossa Mohammed Ali Qatar kuoli 5. huhtikuuta 1924. Isoisänsä kuoleman jälkeen Hamid Mirza muutti veljensä Hossein Mirzan kanssa Pariisiin vuodeksi. Kun Qajar-dynastia syrjäytettiin vuonna 1925, Hamid ja hänen veljensä Hosain muuttivat Englantiin isänsä kanssa.
Vuonna 1934 Hamid Mirza aloitti opinnot Worcester Thames Northgood Training Collegessa, Greenhayesissa, Kentissä, ja valmistui sieltä vuonna 1936 diplomi-insinööriksi. Hamid Mirza meni Royal Mailiin kokelaaksi. Kolme vuotta Royal Mailissa työskenneltyään Hamid Mirza meni töihin Mobil Oiliin.

Toinen maailmansota

Kun toinen maailmansota alkoi, Hamid Mirza suunnitteli sotilasuraa Ison-Britannian laivastossa, jonne hän ei aluksi päässyt, kunnes vuonna 1942 lykästi ja hän toimi luutnanttina adjutanttina Yorkin herttualle. Hamid Mirza palveli laivastossa nimellä David Drummond Britannian ulkoministerin sir Anthony Edenin ehdotettua, että Hamid Mirza ottaisi englantilaisen nimen.
Toisen maailmansodan aikana Hamid Mirza ja hänen isänsä kävivät Britannian ulkoministeriön kanssa keskusteluita siitä, että Hamid Mirzasta tulisi seuraaja Iranin valtaistuimelta syrjäytetylle Reza Pahlaville, jonka Englanti ja Neuvostoliitto syrjäytti vuonna 1941.
Koska Hamid Mirza ei puhunut äidinkielenään persiaa vaan englantia, Hamid Mirza olisi ollut shaahina huono vaihtoehto.

Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Hamid Mirza palasi töihin Mobiliin ja vuonna 1957 hän palasi Iraniin ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun hän oli sieltä nelivuotiaana lähtenyt. Hamid Mirzan ollessa Iranissa saahi Mohammad Reza Pahlavin salainen poliisi SAVAK pidätti hänet kaksi kertaa. Hän lähti Iranista vuonna 1971 takaisin Lontooseen. Hänen sedästään tuli Qajar-dynastian päämies 24. syyskuuta 1975, kun hänen serkkunsa, prinssi Fereydoun Mirza, kuoli.
Hamid Mirza kuoli 5. toukokuuta 1988 Lontoossa 71 vuoden iässä.
Hamid Mirzan pojasta Mohammad Hassan Mirza II:stä tuli Qajar-dynastian nykyinen päämies.
Kadun haukat

Juoni

Deke DaSilva (Sylvester Stallone) ja Willis "Willie" Fox (Billy Dee Williams) ovat tavallista kovaotteisimpia poliiseja, jotka hakkaavat kujien rikollisia. Toimintapari on lopen kyllästynyt tavalliseen poliisitoimintaan, ja hoitelevat rikoksia omin keinoin. Kun Euroopan pahin terroristi Wulfgar (Rutger Hauer) alkaa toimia, poliisiaseman täytyy kouluttaa DaSilvasta ja Foxista aseman terroristiekspertit. Pian Wulfgar kuitenkin tappaa heidän kouluttajansa, ja sota on julistettu.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsui Kadun haukkoja myyttiseksi tarinaksi, jota realistinen kaupunkikuvaus ja arkirutiinien tarkkailu yrittää pitää maan pinnalla. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä elokuva on vastenmielinen ja väkivaltainen kuvaus terroristeista Lontoossa ja New Yorkissa. Hän kirjoitti alkaneensa epäillä Stallonen näyttelijänkykyjä nähtyään tuoreeltaan tämän ja John Hustonin elokuvan Pako voittoon.
Lotfi Rhim

Ura

Rhim aloitti valmentamisen kotimaassaan US Monastirin peräsimessä. Myöhemmin hän valmensi pitkään bahrainilaista Al-Muharraqia ja saavutti joukkueen valmentajana kaksi liigamestaruutta ja kaksi cup voittoa. Sittemmin Rhim valmensi hetken aikaa arabiemiirikunnissa Bani Yasia ennen siirtymistään kotimaahansa Tunisiaan takaisin Monastirin valmentajaksi. Hän valmensi joukkuetta neljän kauden ajan luotsaten Monastirin kaudella 2008–2009 Tunisian cupin loppuotteluun saakka, jossa se kuitenkin hävisi Club Sportif Sfaxienille.
Kauden jälkeen hän siirtyi yhden vuoden sopimuksella ES Sahelin valmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut kesken kauden joukkueen ollessa sarjataulukon viides yhdeksän ottelun jälkeen, jolloin hänet korvasi Khaled Ben Sassi.
16. huhtikuuta 2010 US Monastir ilmoitti palkanneensa loppukaudeksi Rhimin belgialaisen Henri Depireux:n tilalle, jonka myötä joukkue oli vaarassa pudota sarjatasoa alemmaksi. Rhim ei onnistunut säilyttämään seuraa Tunisian pääsarjassa ja siirtyi sopimuksensa päätyttyä Saudi-Arabiaan Al Hazmin päävalmentajaksi.
Tai Mo Shan

Tai Mo Shan (kiina: 大帽山; pinyin: Dàmào Shān) on Hongkongin korkein kukkula (958 m). Se sijaitsee suunnilleen Uusien territorioiden maantieteellisessä keskipisteessä.
Benea Reach

Historia

Benea Reach perustettiin 22. maaliskuuta 2003. Perustajia olivat Selfmindeadin rumpali Marco Storm sekä laulaja Ilkka Volume. Mukaan liittyi basisti Morten, kitaristit Tor ja Erik sekä Anders (Digital Audio). Alkuperäinen kokoonpano kesti vuoden ennen kuin se hajosi. Tänä aikana yhtye äänitti live-demo-ep:n. Vuonna 2004 Marco ja Ilkka hankkivat uudet jäsenet yhtyeeseen, ja merkittävin uusi jäsen oli Extol-yhtyeen Christer Espevoll. Yhtye äänitti demon kappaleesta "Pandemonium", jota jaeltiin eri levy-yhtiöille. Yhtye kiinnitettiin pian norjalaiselle Tabu Recordings -levymerkille, joka julkaisi Benea Reachin esikoisalbumin Monument Bineothan. Se toi yhtyeelle Spellemannsprisen-ehdokkuuden metalliluokassa 2006, kilpaillen Enslavedin, Gorgorothin ja Keep of Kalessinin kanssa tunnustuksesta.
Elokuussa 2007 yhtye ilmoitti äänittävänsä toisen albumin tanskalaisen tuottajan Tue Madsenin kanssa. Yhtyeen toinen albumi Alleviat julkaistiin helmikuussa 2008.
22. tammikuuta Benea Reach ilmoitti, että Christer Espevoll ja Håkon Nakken jättivät yhtyeen, ja Mikael Wildén liittyi basistiksi.

Vaikutteet

Yhtyeen pääasiallinen edustaja Marco Stormon kertonut haastatteluissa, että Benea Reachin vaikuttajia ovat muiden muassa Meshuggah, Neurosis ja Botch. Erityisesti Meshuggahin ep None. Muita vaikuttajia ovat My Bloody Valentine, Cult of Luna ja Mastodon.
Michael T. Flynn

Trumpin avustajana

Flynniä pyydettiin helmikuussa 2016 neuvonantajaksi Donald Trumpin presidentinvaalikampanjaan. Trumpin astuttua virkaan Flynn toimi Trumpin turvallisuusneuvonantajana, kunnes joutui eroamaan 13. helmikuuta, kun paljastui hänen yhteydenpitonsa ennen turvallisuusneuvontantajana aloittamista Venäjän suurlähettilään Sergei Kisljakin kanssa. Keskusteluissa oli käsitelty Venäjään kohdistuvia pakotteita. Oikeusministeriön mukaan Flynniin olisi saattanut kohdistua kiristystä Venäjän taholta. Hänen tilalleen nimitettiin virkaatekeväksi kenraali Keith Kellogg.
Jorma Valjakka

Jorma Valjakka on suomalainen oboisti ja säveltäjä. 
Valjakka opiskeli oboensoittoa Helsingin lisäksi Lontoossa ja Hannoverissa. Hän opiskeli myös sävellystä Olli Kortekankaan johdolla. Vuonna 1988 hän voitti Uudessakaupungissa Crusell-viikon yhteydessä järjestetyn Crusell-oboekilpailun. Hän on soittanut Turun kaupunginorkesterissa, Espoon kaupunginorkesterissa ja Radion sinfoniaorkesterissa. Hän opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Valjakka soitti oboesoolon Esa-Pekka Salosen Mimo II -teoksen kantaesityksessä vuonna 1992. Hän on myös toiminut kamarimuusikkona ja säveltänyt teoksen Three Fables. Hänellä on myös muita teoksia, joissa kaikissa on mukana oboe.
Taisto Olavi Lehti

Taisto Olavi Lehti (4. kesäkuuta 1915 Vaasa – 17. helmikuuta 2007 Helsinki)  oli suomalainen upseeri, joka toimi  Kainuun prikaatin komentajana. 
Olavi Lehden vanhemmat olivat vahtimestari Kaarlo Lehti ja Suoma Mattila. Hänen puolisonsa vuodesta 1943 oli Synnöve Sandström.
Lehti tuli ylioppilaaksi Porin yhteislyseosta 1936 ja valmistui Kadettikoulusta 1941. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1950 ja Maanpuolustuskurssin 1961. Talviosodassa Lehti toimi nuorempana upseerina PPP6:ssa Suomussalmella, jatkosodassa komppanianpäällikkönä ja pataljoonankomentajan apulaisena Jääkäripataljoona 4:ssä ja Jääkäripataljoona 5:ssä. Lehti, joka haavoittui kahdesti, osallistui myös Lapin sotaan viimeksi mainitussa joukko-osastossa. Taistelujen jo tauottua hän sai vielä käskyn käydä yksinään hiihtäen Nuorgamissa varmistamassa, että saksalaiset olivat lähteneet Suomen alueelta.
Sotien jälkeen Lehti toimi muun muassa toimistoupseerina ja -päällikkönä sekä osastopäällikkönä useiden eri joukko-osastojen esikunnissa ja Pääesikunnassa, mutta myös Karjalan jääkäripataljoonan komentajana 1962–1965 ja Kainuun prikaatin komentajana 1967–1971 eversti Kalle Karttusen jälkeen. Viimeksi hän toimi sotilasasiamiehenä Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuodesta 1971 vuoteen 1975, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Lehti ylennettiin reservin vänrikiksi 1937, reservin luutnantiksi 1940, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1943, majuriksi 1953, everstiluutnantiksi 1959 ja everstiksi 1965.  
Lehti oli Ratsastajaliiton toiminnanjohtaja 1976–1981. Hän julkaisi Esko Pihkon kanssa Jääkäripataljoona 4:n eli Hämeen jääkäripataljoonan historiateoksen Jääkärit eteen (2002).
Hannu Syrjälahti

Hannu Kauko Juhani Syrjälahti (s. 13. joulukuuta 1950 Karhula) on suomalainen säveltäjä ja kanteleensoittaja. Hän on pitkän linjan kantelevaikuttaja, joka alan soittajien parissa tunnetaan varmasti parhaiten kantelesävellyksistään. Hän on toiminut myös Kanteleliiton puheenjohtajana vuosina 1991–1996. Innostus kanteleensoittoon sai alkunsa perhetututulta ja sen lisäksi käytyään muutaman kerran Ulla Katajavuoren luona, Syrjälahti oli oppinut perusteet ja oli Katajavuoren mielestä taitava soittaja .
Päivänliljat

Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa viljellään useita päivänliljalajeja ja -risteymiä koristekasveina. Ne ovat monivuotisia kaljuja ruohokasveja, joiden juuret ovat mukulamaiset ja tasasoukat lehdet kasvavat kaksirivisesti tiheinä ruusukkeina. Päivänliljojen kukinto on viuhkomainen ja koostuu 6–20 suppilomaisesta hieman vastakohtaisesta kukasta. Pohjoismaissa tunnetut lajit ovat kelta- tai oranssinpunakukkaisia. Hedelmänä on kota. Kaikki päivänliljat eivät tee siemeniä.
Rosenergoatom

Rosenergoatom on Venäjän valtion Atomenergoprom-holdingin hallitsema yhtiö, joka operoi maan operatiivisessa sähköntuotannossa olevia ydinvoimaloita. Venäjän liittovaltion omaisuuskomitea muodosti Rosenergoatomin 7. syyskuuta 1992 Neuvostoliiton atomienergiaministeriön Venäjän alueella sijaitsevista ydinvoimaloista.
Lisäksi Venäjällä on pienempiä ydinreaktoreita esimerkiksi atomienergian tutkimuslaitoksissaan, ydinjäänmurtajissaan ja -sukellusveneissään.

Ydinvoimalat

Rosenergoatomilla on kymmenen sähköntuotannossa olevaa ydinvoimalaa, joissa oli vuoden 2014 alussa käytössä yhteensä 33 reaktoria. Lisäksi Venäjällä on käytöstä poistettuja, alasajovaiheessa olevia ydinvoimaloita, joista osa on muilla paikkakunnilla kuin nykyisin tuotannossa olevat ydinvoimalayksiköt. Tuotannollisia voimaloita ovat:
Suomukka

Ulkonäkö ja koko

Suomukalla ei ole lehtivihreää, koska se elää täysloisena eräiden puu- ja pensaslajien juuristoissa. Kasvin maanpäälliset osat ovat väriltään vaaleanvioletit. Vaaleaa, 10–20 cm pitkää, mehevää maavartta peittävät paksut värittömät suomulehdet, ja koko kasvi näyttää kyyristyvän  maan alle suojaan. Maavarren juuristossa on imunystyröitä, joista kasvaa imujuuria isäntäkasvien juuriin. Maanpinnan yläpuolinen ilmaverso lakastuu jo keskikesällä. Kukat ovat tiheässä latvatertussa toispuoleisesti. Tukilehdelliset kukat ovat nuokkuvia, ja niiden ylähuuli on vaaleanvioletti ja alahuuli valkoinen. Suomukka kukkii toukokuussa. Kasvi ei joka vuosi kehitä ilmavartta, sillä se kykenee kukkimaan ja tuottamaan siemeniä myös kokonaan maan alla.

Levinneisyys

Suomukkaa tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa Ranskasta ja Brittein saarilta eteläiseen Fennoskandiaan, Keski-Venäjälle ja Balkanille. Lisäksi lajia tavataan Kaukasuksella, Turkissa ja paikoitellen Keski-Aasiassa. Suomessa suomukkaa tavataan Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta ja Uudeltamaalta.

Elinympäristö

Suomukka kasvaa rehevissä, multavissa ja kalkkipitoisissa lehdoissa erityisesti euroopanpähkinäpensaan (Corylus avellana) täysloisena. Se voi loisia myös muilla puulajeilla, kuten leppien, koivujen, haavan, kuusen ja pyökin seurassa.  Suomukan elinympäristöt ovat kaventuneet lehtojen kuusettumisen, hakkuiden ja rakentamisen takia.
Isoanopinkieli

Tuntomerkit

Anopinkielen lehdet ovat yleensä vihreät, mutta on myös muunnoksia, joilla lehdet ovat keskeltä tummanvihreät, reunoilta vaaleammat. Kaikilla lajikkeilla on lehdissä vihreää raidoitusta. Suosituimpia lajikkeita on kaksivärinen, koska sillä katsotaan olevan enemmän koristearvoa. Anopinkieli lukeutuu viherkasveihin, joten sitä kasvatetaan ulkomuodon ja lehtien vuoksi, eikä esimerkiksi kukkien.
Anopinkieli voi kukkia, mutta kukat ovat pienet ja ne erittävät runsaasti tahmeaa nestettä. Kasvin juurelle muodostuva kukkavarsi kasvaa n. 15–20 cm pitkäksi, kukat ovat valkoiset.  Miekkamaiset teräväkärkiset lehdet ovat yleensä leveydeltään 5–6 cm ja 70–90 cm pitkät, mutta voivat kasvaa jopa 120 cm:n pituisiksi.
Isoanopinkielestä on jalostettu useita lajikkeita, mm. pienikokoinen anopinhammas (Sansevieria trifasciata ’Hahnii’) ja keltareuna-anopinkieli (Sansevieria  trifasciata ’Laurentii’).

Hoito

Anopinkieli on suosittu huonekasvi, koska se kestää epäsäännöllistä kastelua ja huonoja valaistusoloja, ja tällaisena se sopii hyvin aloittelijallekin. Kasvi on hyvin vastustuskykyinen tuholaisia vastaan. Kastelu tulee suorittaa harkiten ja kohtuudella, parin viikon välein. Erityisesti tulee välttää liiallista kastelua, jota kasvi kestää huonosti. Paikaksi anopinkielelle tulee valita aurinkoinen tai puolivarjoinen paikka. Mietoa lannoitetta voi antaa parin viikon välein.
Anopinkieltä lisätään lehdestä leikatuista paloista, jotka lähtevät helposti kasvuun. Lehdenpalat on kätevää juurruttaa vesilasissa ja istuttaa sen jälkeen multaan.

Kyky puhdistaa ilmaa

Poiketen useimmista muista huonekasveista anopinkieli on aktiivisimmillaan öisin, ilmiö tunnetaan CAM-yhteyttämisenä. Se tuottaa happea ja poistaa ilmasta hiilidioksidia. Isoanopinkieli kykenee poistamaan kemiallisia kaasuja huoneilmasta jonkin verran.
Rajattu maa

Tuotanto

Elokuva kuvattiin Los Angelesissa 2007.
Miranda vastaan Arizona

Miranda vastaan Arizona (engl. Miranda v. Arizona) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ennakkopäätös vuodelta 1966. Tapauksessa vahvistettiin nykyinen käytäntö, jossa rikoksesta epäillylle tulee poikkeuksetta lukea tämän oikeudet (niin sanotut Miranda-oikeudet), joissa kerrotaan oikeus neuvotella asianajajan kanssa ja oikeudesta olla todistamatta itseään vastaan, ennen kuin esitutkinnassa on aloitettu epäillyn kuulustelut.
Kyse oli Ernesto Mirandan oikeudenkäynnissä annetusta ratkaisusta. Miranda pidätettiin epäiltynä 18-vuotiaan tytön kidnappauksesta ja raiskauksesta aihetodisteiden perusteella. Kahden tunnin kuulustelun jälkeen Miranda allekirjoitti tunnustuksen. Hänelle ei kuitenkaan oltu missään vaiheessa kerrottu mahdollisuudesta saada oikeudellinen avustaja eikä oikeudesta vaieta eikä että hänen tunnustustaan voitaisiin käyttää häntä vastaan. Oikeudenkäynnin aikana Mirandan asianajaja Alvin Moore esitti, ettei tunnustus tämän takia päde oikeudessa. Mooren vastaväite hylättiin ja Miranda tuomittiin pitkään vankeusrangaistukseen. Myös Arizonan korkein oikeus piti tuomion voimassa.
Yhdysvaltain korkein oikeus katsoi äänin 5–4, että perustuslain viidennen ja kuudennen lisäyksen vuoksi yksikään tunnustus ei kelpaa oikeudessa, ellei epäillylle ole kerrottu hänen oikeuksistaan ja ellei epäilty ole luopunut niistä. Viidennen lisäyksen mukaan ketään ei voi pakottaa todistamaan itseään vastaan ja kuudes lisäys turvaa oikeuden asianajajaan. Ernesto Mirandan tuomio kumottiin, mutta hänet tuomittiin myöhemmin vankilaan samasta tapauksesta muun todistusaineiston nojalla.
Tapauksen seurauksena rikoselokuvissakin kuullaan usein lause: ”Kaikkea, mitä sanotte, voidaan käyttää todisteena teitä vastaan...”. Tätä kutsutaan joskus Miranda-varoitukseksi tai yksinkertaiseksi Mirandaksi.
Varoituksen tarkka sanamuoto on erilainen eri osavaltioissa. Monessa paikassa poliisin pitää lopuksi myös kysyä, ymmärtääkö henkilö oikeutensa.
Ernesto Miranda tuomittiin vuonna 1966, ja hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1972. Neljä vuotta myöhemmin hän kuoli baaritappelussa. Häneltä löytyi kortteja, joissa oli Miranda-varoituksen teksti.
Suomen esitutkintalaissa on huomioitu vastaavia oikeuksia. Kuulusteltavalle on ennen kuulustelua ilmoitettava hänen asemansa esitutkinnassa. Epäillylle on samalla ilmoitettava, mistä teosta hän on epäilyksen alainen ja aiotaan syyttää. Epäillylle on ennen kuulustelua myös tehtävä selkoa tämän oikeudesta käyttää avustajaa esitutkinnassa sekä siitä, milloin hänelle voidaan määrätä puolustusasianajaja.
Ja Rule

Varhainen ura

Ja Rule aloitti musiikkiuransa Cash Money Click -ryhmässä vuonna 1993. Tämän jälkeen hän alkoi tekemään paljon yhteistötä DMX:n ja Jay Z:n kanssa. Hän solmi levysopimuksen Irv Gottin Murder Inc Recordsin kanssa vuonna 1998, ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Venni Vetti Vecci vuonna 1999.

Yksityiselämä

Rule kasvoi syvästi uskonnollisessa Jehovan todistaja -perheessä. Aikuisiällä hän kuitenkin kääntyi kristityksi.
Kesäkuussa 2011 Ja Rule tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankilaan aseen hallussapidosta ja ver￼opet￼oksesta. Toukokuussa 2013 hän vapautui vankilasta, jonka jälkeen hän vietti tuomionsa loppuajan kotiarestissa heinäkuun loppuun asti.

Kritiikki ja erimielisyydet

DMX syytti Ja Rulen matkineen häneltä käheän äänen. Heillä oli pitkään huonot välit mutta myöhemmin he kuitenkin sopivat riitansa. Ja Rulella on ollut riitoja monien muidenkin rap-artistien kanssa, kuten 50 Centin ja Foxy Brownin kanssa. Hän sai myös paljon kritiikkiä osaakseen ilmoittaessaan eräässä haastattelussa olevansa uusi 2Pac. Tämä sai monet 2Pacin ja rap-musiikin fanit suuttumaan sekä pitämään Ja Rulea ylimielisenä.
Vicente Costa

Vicente Costa (s. 1. tammikuuta 1947 Birkirkara) on maltalaissyntyinen, sittemmin Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Londrinan vihkipiispaksi Brasiliaan sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat Albano Bortoletto Cavallin ja Jaime Luiz Coelho.
Costa sai 9. lokakuuta 2002 nimityksen Umuaraman piispaksi, joksi hänet asetettiin 13. joulukuuta. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 2009 Jundiaín piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 7. maaliskuuta 2010.
Claude Lorrain

Claude Lorrain, syntyjään Claude Gellée, (n. 1600 Chamagny – 23. marraskuuta 1682 Rooma) oli ranskalainen barokin ajan taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi etenkin maisemamaalauksistaan.
Lorrain oli yksi vanhempiensa viidestä lapsesta. Jäätyään orvoksi 12-vuotiaana hän lähti Freiburgiin asumaan vanhemman veljensä Jean Gelléen kanssa.
Lorrain opiskeli ja työskenteli Italiassa, jossa hän myös kuoli noin 82-vuotiaana.
Suunnitelma W

Suunnitelma W (engl. Plan W) on Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin yhdessä toisen maailmansodan aikana luoma suunnitelma, jonka tarkoituksena oli vastata Saksan suunnittelemaan maihinnousuun Irlantiin. Saksan vuosina 1939–1940 käymän salamasodan jälkeen, jonka seurauksena se miehitti Puolan, Ranskan ja useita pienempiä maita, Britannia sai perustellusti aiheen epäillä olevansa itse seuraava hyökkäyksen kohde. Vaikka Irlanti oli toisessa maailmansodassa virallisesti puolueeton, saksalaisten hyökkäystä myös sinne pidettiin mahdollisena. Saksalaiset olivatkin aloittaneet Operaatio Vihreäksi nimetyn suunnitelman maihinnoususta Irlantiin laatimisen toukokuussa 1940. Britannian tiedustelu sai siitä ensimmäisiä viitteitä jo kesäkuun aikana. Britit olivat kiinnostuneita Irlannin suojaamisesta, sillä saksalaisten valtaamana se uhkaisi heidän läntistä sivustaansa ja yhteyksiään Atlantille.
Brittiläis-irlantilainen puolustus oli molemmille osapuolille kiusallinen ehdotus, sillä Irlannin johdossa oli useita sisällissodassa Britanniaa vastaan vuosina 1916–1921 taistelleita henkilöitä. Saksalaismiehityksen uhka ja Irlannin satamien merkitys puhui kuitenkin vahvasti yhteisen puolustussuunnitelman puolesta.
Old Vic

Old Vic on Lontoossa Waterloon rautatieaseman kaakkoispuolella sijaitseva teatteri. Se sijaitsee The Cut- ja Waterloo Road -katujen kulmauksessa. Teatterin perustivat James King, Daniel Dunn ja Thomas Serres vuonna 1818. Teatterin alkuperäinen nimi oli Royal Coburg Theatre. Vuonna 1833 se sai  nimen Royal Victorian Theatre, joka säilyi nimenä vuoteen 1880, jolloin uuden omistajan Emma Consin alaisuudessa se sai nimen The Royal Victoria Hall And Coffee Tavern.
Vuonna 1929 perustettiin Old Vic Company -niminen yritys vastaamaan teatterin toiminnasta. Sen toiminta päättyi vuonna 1963, jolloin perustettiin National Theatre Company taiteellisena johtajanaan Laurence Olivier. Kansallisteatteri, Royal National Theatre, sai oman teatterirakennuksensa South Bankiin lähelle Waterloo Bridgeä vuonna 1976. Kansallisteatterin lähdön jälkeen Old Vic jatkoi klassisen ja modernin draaman näyttämönä, ja rakennusta kunnostettiin merkittävästi torontolaisen tavarataloyrittäjän Edwin Mirvishin varoin 1980-luvulla. Old Vicin rakennuksen osti vuonna 1998 hyväntekeväisyyssäätiö The Old Vic Theatre Trust 2000. Tuotantoyhtiö Criterion Productions sai uuden nimen Old Vic Productions plc vuonna 2000 – tosin yhtiön tuotannoista vain pieni osa tapahtuu Old Vicissä.
Vuodesta 2003 Old Vicin taiteellisena johtajana on ollut yhdysvaltalainen näyttelijä Kevin Spacey.
Bayerin designaatio

Bayerin designaatio on useille kirkkaille tähdille annettu tunnus, jonka otti käyttöön saksalainen tähtitieteilijä Johann Bayer vuonna 1603 ilmestyneessä tähtikartassaan Uranometria. Se koostuu pienestä kreikan kirjaimesta ja tähdistön genetiivimuotoisesta latinankielisestä nimestä. Esimerkiksi Pohjantähden Bayerin designaatio on α Ursae Minoris. Tähdistön nimi voidaan ilmoittaa myös kolmikirjaimisena lyhenteenä, esimerkiksi α UMi.
Designaatio on yleensä annettu kunkin tähdistön tähdille niiden kirkkausjärjestyksessä, jolloin kirkkain tähti on päätähti eli ns. alfatähti, mutta koska kirkkausmääritys on aikanaan tehty silmämääräisesti, on tähän runsaasti poikkeuksia, niin että alfa voi olla kirkkainta tähteä himmeämpi. Esimerkiksi Orionin kirkkain tähti Rigel on β Orionis ja toiseksi kirkkain tähti Betelgeuze α Orionis. Koska tähdistöjen tarkat rajat sovittiin vasta 1900-luvun alussa, eivät kaikki designaatiot vastaa tähden sijaintia modernien tähdistörajojen suhteen. Esimerkiksi kahden tähdistön rajalla sijaitsevilla tähdillä β Tauri (γ Aurigae) ja α Andromedae (δ Pegasi) on kaksi vaihtoehtoista designaatiota. Vaa'an tähdistössä selkeästi sijaitsevan σ Libraen designaatio oli alun perin γ Scorpionis. Näistä seikoista huolimatta Bayerin designaatio on edelleen laajasti käytössä.
Useimmat tähdet on merkitty pienin kreikkalaisin kirjaimin, mutta niiden loputtua kesken nimeämisjärjestelmää laajennettiin latinalaisiin aakkosiin – ensin pieniin ja sitten suuriin. Laajennettuja designaatioita käytetään vain harvoin, mutta poikkeuksena eräitä tunnettuja kohteita ovat esimerkiksi h Persei (joka todellisuudessa on Perseuksen kaksoistähtijoukon toinen osapuoli) ja P Cygni. Isoja latinalaisia kirjaimia ei ole koskaan tarvittu Q:ta pidemmälle, ja niinpä R:stä eteenpäin tähtien designaatiot ovat muuttuvien tähtien designaatioita.
Lisäksi eräillä tähdillä on numero kreikkalaisen kirjaimen ohessa erottamaan saman designaation saaneita tähtiä toisistaan. Tällaisia ovat kaksoistähtien (lähinnä optisten sellaisten) komponentit sekä poikkeustapaukset, kuten Orionissa oleva tähtijono π¹, π², π³, π⁴, π⁵ ja π⁶ Orionis.