google/wiki40b huggingface dataset:
Adolf Aarno

Karl Adolf Aarno (alkujaan Kalle Virtanen) (9. syyskuuta 1879, Tyrvää – 28. joulukuuta 1918, Tyrvää) oli tamperelainen kuvanveistäjä, joka tunnetaan paremmin ensimmäisenä Suomessa lentämistä yrittäneenä suomalaisena. Hänen mukaansa on nimetty Aarnontie Sastamalassa.
Käytyään kansakoulun Adolf Aarno aloitti opinnot Jyväskylän seminaarissa ja valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1902, mutta toimi opettajana Pirkkalassa vain yhden lukuvuoden.
Aarno kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja opiskeli kuvanveistoa ulkomailla, mm. Pariisissa. Sittemmin hän toimi piirustuksen ja laulun opettajana Tampereen oppikouluissa. Vuoden 1910 vaiheilla hän perusti Tampereelle kiviveistämön. Tämä yhtiön liiketoiminta vähensi Aarnon taiteellista tuotantoa. Hän ei enää osallistunut näyttelyihin, vaikka olikin saanut lahjakkuudestaan tunnustusta. Aarnon suunnittelemia hautamonumentteja on runsaasti eri puolilla Suomea.
Hän sai moottoripyöräharrastuksessaan onnettomuuden takia kalloonsa pysyvän ammottavan reiän, jonka peitti silkkiliinalla.
Aarno osti kauppias Sergei Nikolajeffin maahantuoman, kahdeksan kuukautta satamavarastossa Helsingissä lojuneen Demoiselle-lentokoneen alkuvuodesta 1911. Adolf Aarno suoritti sillä 20. huhtikuuta 1911 Tampereen Pyhäjärven jäältä lentoonlähtöyrityksen, joka päätyi sivutuulessa koneen kaartamiseen oikealle ja siiven ja oikean laskutelineen pyörän rikkoutumiseen ennen kuin lentokone irtosi edes kunnolla ilmaan. Myöhemmin, 8. maaliskuuta 1914 tapahtuneessa uudessa yrityksessä lentokone meni säpäleiksi. Jäällä häntä avustamassa ollut koulupoika Rainer Ahonius kirjoitti vuonna 1961 kirjan, jossa hän dokumentoi lentoyritykset ja Aarnon elämän laajemminkin.
Myöhemmin Adolf Aarno sairastui, palasi kotiseudulleen ja kuoli loppuvuonna 1918.
Vuonna 1961 Adolf Aarno sai huiman yrityksensä 50-vuotismuistopatsaan Tampereen Härmälään Nuolialantien ja Lentokonetehtaankadun kolmioon. Kyseessä on Unto Hietasen veistämä pronssiveistos Potkuria pitelevä poika. Vuonna 2008 patsas siirrettiin Kalmarin Sisu-aukiolle. Aarnon mukaan on nimetty myös nykyään turkulainen Klemm Kl 25 -lentokone.
Tyrvään kappelihautausmaalla Roismalassa Aarnon haudalla on hänen itsensä veistämä veistos Sureva vanki. Se on alun perin tehty Krestyn vankien muistoksi ja siinä on ollut kasvojen edessä kalterit. Teos on palkittu kahteen kertaan ulkomailla.
VingCard

VingCard on maailman ensimmäinen ohjelmoitava avainkorttilukkojärjestelmä, jonka patentoi norjalainen insinööri Tor Sørnes vuonna 1977. Vaihtuviin luottokortin kokoisiin muovisiin reikäkortteihin ja uudelleenohjelmoitaviin lukkoihin perustuva keksintö yleistyi nopeasti erityisesti hotellien huoneavainjärjestelmänä 1980-luvulta lähtien.
Ensimmäiset VingCard-lukkojärjestelmät asennettiin vuonna 1978 Norjan Sandefjordin Park Hotelliin ja Yhdysvaltojen Atlantan suureen Peachtree Plaza -hotelliin, tuolloin maailman korkeimpaan hotellirakennukseen jossa oli valmistuessaan yli tuhat huonetta. Tuotteesta tuli suurmenestys. Alkuperäistä mekaanista reikäkorttijärjestelmää kehitettiin pian sähköiseksi, jossa reikien paikkoja vastasivat sähkölukon sisällä ohjelmoitavat loistediodit. Seuraajaksi kehitettiin 1990-luvun alussa magneettijuovan avulla toimiva korttijärjestelmä,  ja markkinoille on tullut myös monia muita kilpailevia ratkaisuja. Nykyisin erilaiset ohjelmoitavat lukot ovat korvanneet entisajan fyysiset metalliavaimet jo lähes täysin kehittyneiden maiden hotelleissa, opiskelija-asuntoloissa, toimistoissa ja muissa taajaan vaihtuvien käyttäjien kiinteistökohteissa. 
Vuonna 1983 suomalainen Wärtsilä osti VingCardin osaksi omaa Wärtsilä Security -lukkotoimialaansa. Tor Sørnes (1925–2017) jatkoi VingCardin kehitysjohtajana vuoteen 1992 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. 1990-luvun alkupuolella VingCard kuului Wärtsilästä ja Lohjasta muodostetun Metra-yhtiön Abloy Security-ryhmään. Samoihin aikoihin VingCard yhdistyi sähköisen tallelokeron kehittäneen Elsafen kanssa yhtiöksi VingCard-Elsafe. Sen omistaa nykyisin ruotsalainen Assa Abloy, ja se toimii nimellä Assa Abloy Global Solutions. Sen lukkoratkaisuja oli 2010-luvun lopulla asennettu yli seitsemään miljoonaan hotellihuoneeseen yli 42 000 hotellissa ympäri maailmaa.
Rakkoapila

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen rakkoapila kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on rento, juurehtiva ja karvainen. Lehdet ovat kolmisormisia ja pitkäruotisia. Lehdykät ovat 1–2 cm pitkiä, vastapuikeita, nirhalaitaisia ja lanttokärkisiä. Kalvomaiset korvakkeet ovat pitkälti ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Tanakan, 5–15 cm pitkän kukintoperän päässä oleva kukinto on pieni ja pallomainen. Kukinnon tyvellä olevat tukilehdet ovat yhdislehtisiä ja kehtomaisesti kukinnon tyvellä. Kukkien verhiöt ovat karvaisia ja muuttuvat kukinnan lopussa vaaleiksi, pulleiksi ja verkkosuonisiksi. Teriöt ovat vaaleanpunaiset ja tyveltä yhdislehtisiä. Rakkoapila kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Siemenet kypsyvät verhiöiden sisään jäävissä paloissa.
Muista Suomessa esiintyvistä apilalajeista rakkoapila muistuttaa erehdyttävästi valkoapilaa (Trifolium repens).

Levinneisyys

Rakkoapilan päälevinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta ja Pyreneiden niemimaalta Länsi-Ukrainaan, Länsi-Venäjälle, Baltiaan, Fennoskandian eteläosiin ja Britteinsaarille. Satunnaisemmin lajia tavataan Turkissa, Keski-Venäjällä, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Lajia on tavattu harvinaisena tulokkaana myös Pohjois-Amerikassa. Suomessa rakkoapila kasvaa harvinaisena alkuperäislajina Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Sitä on tavattu Suomessa myös satunnaisena satamissa. Suomen uhanalaisluokituksessa rakkoapila on silmälläpidettävä laji.

Elinympäristö

Pääosassa levinneisyysaluettaan rakkoapila on sisämaan laji, ja sitä kasvaa kosteilla niityillä, jokien varsilla ja lähteillä. Suomessa se kasvaa levinneisyytensä pohjoisrajoilla ja on merenrantaniittyjen alkuperäislaji. Toisinaan rakkoapilaa on tavattu myös satamissa painolastimaan mukana tulleena tulokkaana.
The Blades

The Blades on brittiläinen taitolentoryhmä. Lentonäytöksiin osallistumisen lisäksi The Blades kuljettaa taitolennoilla maksavia asiakkaita, ja se onkin maailman ainoa taitolentoryhmä, jolla on lentoyhtiön toimilupa. Sen emoyhtiö on 2Excel Aviation. Kaikki ryhmän lentäjät ovat aiemmin olleet mukana Britannian kuninkaallisten ilmavoimien Red Arrows -taitolentoryhmässä.
The Bladesillä on myös kilparyhmä, The Blades Racing Team, jonka koneella taitolentoryhmän entinen johtaja Ben Murphy kilpailee Red Bull Air Race World Championship -sarjassa.

Historia

The Bladesin perustivat Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjälentäjät Andy Offer ja Chris Norton, joista Offer lensi Red Arrowsissa 1999–2001 ja Norton toimi lentolaivue 1(F):n komentajana. Sotilasuriensa jälkeen he halusivat uusia haasteita ja päättivät perustaa yksityisen taitolentoryhmän. Heidän yritykselleen löytyi rahoittaja vuonna 2005, jolloin The Blades hankki ensimmäisen lentokoneensa ja palkkasi ensimmäiset työntekijänsä. Yhtiön lentotoiminta alkoi vuonna 2006.
Varsinaisen taitolentämisen lisäksi yhtiö sai tuloja vuokraamalla mainostilaa koneistaan, ja se alkoi tarjota yleisölennätyksiä ja yrityksille suunnattuja tapahtumapäiviä. Koska matkustajien kuljetuksesta tuli tärkeä osa yhtiön toimintaa, sille hankittiin rajoitettu lentoyhtiön toimilupa, joka salli sen kuljettaa maksavia matkustajia, kunhan lento päättyi samalle kentälle, josta oli alkanut. Toimilupa myönnettiin 15. toukokuuta 2006.
The Bladesin toiminnan tuotot alkoivat ylittää kulut noin vuoden kuluttua perustamisesta. Vuoden 2007 lopussa se sai sponsorikseen Barclays-pankin, ja varauskalenteri oli täynnä. Se olikin yhtiön menestyksekkäintä aikaa, mutta vaikeudet alkoivat, kun Barclays veti vuoden 2008 talouskriisin vuoksi tukensa pois talouskauden 2008–2009 päätteeksi. Yhtiö joutui laajentamaan toimintaansa taitolennon ulkopuolelle ja alkoi muun muassa tarjota ilmailualan konsulttipalveluita ja perusti tilauslentoyhtiön. Näistä uusista toimialoista muodostui 2Excel Aviation, josta tuli The Bladesin emoyhtiö.
The Blades teki vuonna 2011 peräkkäisten muodostelmasilmukoiden maailmanennätyksen lentämällä 26 silmukkaa.
Dexys Midnight Runners

Dexys Midnight Runners on brittiläinen soulvaikutteista popia soittava yhtye, joka saavutti menestystä 1980-luvun alussa kappaleillaan "Geno" ja "Come On Eileen". Yhtye hajosi vuonna 1986, ja sen johtaja Kevin Rowland perusti sen uudelleen vuonna 2003 nimellä nimellä Dexys.

Historia

Dexys Midnight Runnersin perustivat vuonna 1978 Birminghamissa laulaja-lauluntekijä/kitaristi Kevin Rowland ja laulaja/kitaristi Kevin "Al" Archer. Soul-yhtye nimettiin suositun Dexedrine-piristeen mukaan. Rowland antoi yhtyeelleen työväenluokkaisen imagon pukemalla sen New Yorkin satamatyöntekijöiden vaatteisiin Martin Scorsesen Sudenpesä -elokuvan mukaisesti.
Yhtyeen esikoissingle, irlantilaisten syrjintää arvostellut ”Dance Stance” (1979) nousi niukasti brittilistalle. Toinen single "Geno" (1980), joka kertoo yhdysvaltalaissyntyisestä soul-laulaja Geno Washingtonista, nousi jo brittilistan ykköseksi. Yhtyeen esikoisalbumi Searching for the Young Soul Rebels (1980) menestyi myös hyvin, ja sitä kutsuttiin brittirockin paluuksi luonnolliseen soul-soundiin.
Rowlandin kontrolloiva tapa johtaa yhtyettä aiheutti sen, että kaikki muut jäsenet yhtä lukuun ottamatta jättivät sen. Yhtye jätti EMI-levy-yhtiön, siirtyi Mercurylle ja julkaisi kaksi singleä. Rowland halusi uudistaa yhtyeen soundia, joten hän otti siihen kolme viulistia sekä irlantilaisia folk-vaikutteita. Yhtye alkoi pukeutua kulkuriasuihin. Albumin Too-Rye-Ay (1982) toinen single ”Come On Eileen” nousi brittilistan ykköseksi ja videon ansiosta myös Yhdysvaltain listaykköseksi. Yhtye kuitenkin hajosi jälleen, ja siihen jäi Rowlandin lisäksi vain kaksi vanhaa jäsentä.
Albumilta Don’t Stand Me Down (1985) ei aluksi julkaistu singleä, joten sen myynti jäi vähäiseksi. Yhtye hajosi vuonna 1986, ja Rowland aloitti soolouran. Hän ei kuitenkaan saavuttanut sillä menestystä, joten hän kasasi vuonna 2003 yhtyeensä uudelleen, tällä kerralla nimellä Dexys. Siihen liittyi osa Dexys Midnight Runnersin vanhoista jäsenistä. Dexysin ensimmäinen uusi albumi One Day I’m Going to Soar ilmestyi vuonna 2012 ja toinen, Let the Record Show: Dexys Do Irish and Country Soul vuonna 2016.
Neiti Nimismies

Elokuvan juoni

Iäkkään nimismiehen tarmokas tytär Liisa lähtee ajamaan takaa karkumatkalle lähtenyttä rikollista Liukas-Jussia. Takaa-ajoon liittyy mukaan myös kotiseudulleen palannut Lauri Raitio.
Lama (talous)

Lama tarkoittaa taloustieteessä tavallista pidempää ja syvempää talouden matalasuhdannetta. Koska lamalle ei ole täsmällistä määritelmää, se on käytännössä nimitys tavallista vakavammalle taantumalle, joka ei kuulu normaaliin suhdannevaihteluun. 
Erään määritelmän mukaan talouden taantumasta voi käyttää lama-nimitystä kun BKT laskee 10% tai kun yhtäjaksoinen taantuma kestää kolme vuotta tai pitempään.

IT-Kupla

IT-kupla oli vuosituhannen vaiheessa tapahtunut uuden teknologian alan yritysten romahduksesta johtunut taantuma. Suomessa sen vaikutukset kansalaisten arkeen jäivät suhteellisen vähäisiksi, vaikka pörssikurssit romahtivat ja monet uuden teknologian alan yritykset kaatuivat tai joutuivat sulautumaan toisiin yrityksiin. IT-kuplan puhkeamisen seurauksena esimerkiksi Sonera yhdistyi ruotsalaisen Telian kanssa (TeliaSoneraksi).

Tulevaisuuden uhkakuvia

Öljyhuipun on pelätty aiheuttavan tulevaisuudessa jopa maailmanlaajuisen laman tai taantuman, jos se tapahtuu ennen kuin vaihtoehtoisiin energiamuotoihin on siirrytty riittävän laajassa mittakaavassa. 1970-luvulla öljykriisin väitettiin johtaneen stagflaatioon, mutta talouskasvun on sanottu olevan länsimaissa nykyisin vähemmän riippuvaista öljyn hinnasta.
Nykyisin tämä uhkakuva on heikkenemään päin, koska bruttokansantuotteen ns. öljykorrelaatio on vähentynyt ja yhä enenevässä
määrin on siirrytty uusiutuviin (tuulivoima, aurinkovoima, hakevoima, biomassavoima ym.) ja ei-hiilipohjaisiin energiamuotoihin (ydinvoima, tulevaisuudessa mahdollisesti fuusiovoima). 
Todellisempi uhka talouskasvulle Suomessa ja maailmalla on väestön nopea ikääntyminen (ikärakenteen muutos, vanhusväestön voimakas kasvu) ja luonnonvarojen riittävyys. Myös ilmastonmuutoksella saattaa olla arvaamattomia seurauksia.
HMS Dauntless (D33)

Valmistus

Aluksen rakentaminen aloitettiin BAe Systems Naval Shipsin telakalla (vuodesta 2009 BAE Systems Surface Ships) Govanissa 28. elokuuta 2004 telakkanumerolla 1062. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 2007 kumminaan amiraali Sir James Burnell-Nugentin puoliso Lady Mary. 
Alus aloitti 14. marraskuuta 2008 koeajojen avomeriosuuden, jonka aikana testattiin konehuone ja tehonsiirto sekä ase- ja viestijärjestelmät.

Palvelus

Alus saapui 2. joulukuuta 2009 kotisatamaansa Portsmouthiin, jossa telakka luovutti sen virallisesti puolustusministeriölle 3. joulukuuta. Laivasto sai aluksen palvelukseensa 3. kesäkuuta 2010, ja puolustusministeriö ilmoitti 1. lokakuuta aluksen laukaisseen ensimmäisen Sea Viper -ohjuksensa Hebridien ampuma-alueella. Se aloitti operatiivisen palveluksensa 16. marraskuuta.
Toukokuussa 2011 alus osallistui Saxon Warrior -harjoitukseen. Kesäkuussa alus ylitti Atlantin ja vieraili Norfolkissa Virginiassa, jossa se osallistui FRUKUS-harjoitukseen yhdessä Venäjän, Ranskan ja Yhdysvaltain kanssa. HMS Dauntlessista tuli syyskuussa ensimmäinen luokkansa alus, joka vieraili Lontoossa sen kiinnittyessä laituriin Lontoon Cityn lentoasemaa vastapäätä.
Tammikuussa 2011 alus vapautti Falklandeilla palvelleen tyypin 23 fregatin HMS Montrosen aloittaessaan palveluksensa vartioaluksena eteläisellä Atlantilla.
Suikerohanhikki

Ulkonäkö ja koko

Suikerohanhikki on 15 cm korkea. Sen keltaisten kukkien halkaisija on 15-25 mm. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä.

Levinneisyys

Suikerohanhikkia tavataan yleisesti Keski- ja Etelä-Euroopassa, Afrikan pohjoisrannikolla ja samoilla leveysasteilla Aasian puolella. Suomessa se on tulokaslaji.
GE Money

Suomessa

Vuonna 1998 GE Capital Autorahoituksen nimellä aloittaneen GE Money Oy:n (nimenmuutos maaliskuussa 2005) liiketoiminta Suomessa on nopeassa kasvussa. Tasella mitattuna toiminnan volyymi on noin 1,3 miljardia euroa.
Nopein kasvusegmentti on yksityiset kulutusluotot, joita yritys alkoi myydä toukokuussa 2005. Niissä yritys myy vakuudettomia 5 000–50 000 euron luottoja, joiden laina-aika on kahdesta 10 vuoteen.
Yrityksen muuhun tuotevalikoimaan kuuluu ajoneuvojen osamaksu- ja leasingrahoitus sekä GE Money MasterCard. GE Money Oy on julkistamiensa tietojen mukaan Suomen toiseksi suurin autoja ja suurin vapaa-ajan ajoneuvoja rahoittava yhtiö. Myyntikanavana ajoneuvorahoituspalveluissaan sillä on ajoneuvoja myyvät liikkeet, joita on yhteistyökumppaneina noin 700.
Yritys on taloustietojensa mukaan huomattavan tuottava, sillä esimerkiksi vuosina 2003 ja 2004 sen liikevoitto ylitti 50 %.
GE Money Oy:n toimitusjohtaja on Mervi Pasula.

Santander osti Suomen liiketoiminnan 2009

Santander osti 7. tammikuuta 2009 GE Money Oy:n koko osakekannan. GE Moneyn mainonta ja liikemerkki näkyivät vielä jonkin aikaa julkisuudessa ja materiaaleissa, mutta Santander Consumer Finance on vastannut kaikesta toiminnasta ostohetkestä alkaen. GE Money Oy:llä ei ole enää yhteyttä muuhun General Electricin toimintaan Suomessa tai kansainvälisesti eikä GE:n liikemerkkiin. GE Money -nimi poistui vuoden 2009 alussa Suomessa ja kaikki liiketoiminnot siirtyivät Santander-nimen alle.
Myöhemmin myös GE Moneyn Ruotsin, Norjan ja Tanskan toiminnot on myyty Santanderille.
Vesipallo Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 vesipallo pidettiin Bakussa Baku Aquatics Centressä 12. - 21. kesäkuuta 2015. Miesten turnauksen voitti Serbia, joka voitti loppuottelussa Espanjan. Naisten turnauksen voitti Venäjä, joka voitti loppuottelussa Espanjan.
Rainilaiarivony

Rainilaiarivony (30. tammikuuta 1828 Ilafy – 17. heinäkuuta 1896 Alger) oli Madagaskarin kuningaskunnan pääministeri vuosina 1865–1895.
Rainilaiarivony oli kuningatar Ranavalona I:n pääministerin ja rakastajan Rainiharon poika, joka kohosi kuningattaren yksityissihteeriksi. Hän seurasi velipuoltaan Rainivoninahitrinionya armeijan komentajana vuonna 1864 ja pääministerinä helmikuussa 1865. Rainilaiarivony palveli kolmea kuningatarta: Rasoherinaa, Ranavalona II:ta ja Ranavalona III:ta ja meni heidän kaikkien kanssa naimisiin. Jo ennestään hänellä oli 19 lasta kahdesta eri avioliitosta.
Pääministeri ymmärsi eurooppalaisen kulttuurin ja teknologian merkityksen. Vuonna 1865 hän solmi kauppasopimuksen Britannian ja vuonna 1868 Ranskan sekä myöhemmin Saksan ja Yhdysvaltojen kanssa. Hän kehitti maan lainsäädäntöä ja hallintoa sekä armeijaa ja koulutusjärjestelmää eurooppalaisten mallien mukaisesti. Ulkopolitiikassaan Rainilaiarivony pyrki maan itsenäisyyden säilyttämiseen kannustamalla länsivaltojen kilpailua vaikutusvallasta Madagaskarissa.
Rainilaiarivony kielsi moniavioisuuden ja orjuuden, vaikka muuten suhtautui hyväksyvästi kansansa perinteisiin. Hänet kastettiin kristityksi vuonna 1869 ja anglikaanisuus julistettiin maan valtionuskonnoksi.
Ranskan valloitettua Madagaskarin vuonna 1895 Rainilaiarivony karkoitettiin Algeriin.
Hilja Väänänen

Hilja Maria Väänänen (o.s. Nyberg, 4. elokuuta 1896 Nastola – 1. marraskuuta 1987 Haukipudas) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Maalaisliiton (vuoden 1964 nimenvaihdoksen jälkeen Keskustapuolueen) kansanedustajana vuosina 1951–1966. 
Väänänen syntyi vuonna 1896 Päijät-Hämeessä Nastolassa. Hänen vanhempansa olivat rautatieläinen Ulrik Nyberg ja Arinna Malmberg. 
Väänänen valmistui keskikoulusta vuonna 1913 ja vuonna 1917 hän valmistui puutarhanopettajaksi. Valmistuttuaan Väänänen toimi Marttojen kodinhoidon konsulenttina ja opettajana vuosina 1917–1919. Mentyään naimisiin maanviljelijä August Väänäsen kanssa vuonna 1919 Hilja Väänäsestä tuli Murtola-Paalanniemen tilan emäntä Muuruveden Murtolahdella . 
Kun Maalaisliiton naisten Kuopion piiri perustettiin vuonna 1946 valittiin Hilja Väänänen piirijärjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Väänänen hoiti kyseistä tehtävää 20 vuotta.
Väänänen oli ehdolla eduskuntavaaleissa ensimmäistä kertaa vuonna 1948 Kuopion läntisestä vaalipiiristä. Kyseisissä vaaleissa Väänästä ei valittu eduskuntaan, mutta seuraavissa eduskuntavaaleissa vuonna 1951 Väänänen tuli valituksi.  Yhteensä Väänänen toimi eduskunnassa 15 vuotta, sillä hänet uudelleen valittiin vuosien 1954, 1958 ja 1962 vaaleissa. Vuoden 1966 vaaleissa Väänänen ei enää asettunut ehdolle.
Eduskunnassa Väänänen toimi erityisesti sosiaalipoliittisen lainsäädäntötyön kanssa ja hän oli koko edustajakautensa ajan työväenasiainvaliokunnassa (muutettiin vuonna 1962 sosiaalivaliokunnaksi) . 
Vuosina 1947–1951 Väänänen toimi Muuruveden kunnallisvaltuustossa .
Väänänen toimi elämänsä aikana myös useissa muissa luottamustehtävissä: Maalaisliiton puoluevaltuuskunnassa, Maalaisliiton Kuopion piiritoimikunnassa, Maalaisliiton naisten valtuuskunnassa, Maalaisliiton naisten johtokunnan varapuheenjohtajana,  Maalaisliiton naisten Kuopion piirin puheenjohtajana, Maaseudun huoltoliiton hallituksen puheenjohtajana, Arpa-yhtymän hallituksen puheenjohtajana, Itä-Suomen korkeakoulun neuvottelukunnan varapuheenjohtajana, Savon lastenlinnan johtokunnassa, Eläkeliiton johtokunnassa, Vesihuoltoliiton hallituksessa, Savon seuran valtuuskunnassa ja Kansaneläkelaitoksella tilintarkastajana.
Vuosina 1956 ja 1962 Väänänen toimi presidentin valitsijamiehenä. 
Sosiaalineuvoksen arvonimen Väänänen sai vuonna 1966.
Kalvassekoyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Likimain keskikokoinen yökkönen, jonka siipien pohjaväri on yleensä vaalean harmahtava, mutta värisävy vaihtelee. Erityisesti siiven kärkiosassa ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun väliin jäävä alue on vaihtelevansävyisen harmaa. Poikkiviirut ovat kaksinkertaiset ja erottuvat vaihtelevasti. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat hyvin ja ovat yleensä väriltään oranssit, mutta munuaistäplä saattaa kuitenkin joskus olla valkoinen. Munuaistäplän sisällä tumma viiru tekee lenkin ja sisänurkassa on nähtävissä lähes aina tummaa varjostumaa. Takasiivet ovat ruskeat. Siipien kärkiväli 29–37 mm.
Kalvassekoyökkösen erottaminen luotettavasti yleisestä kaunosekoyökkösestä (Amphipoea oculea) tai kahdesta harvinaisemmasta lajista sekoyökköslajista voi vaatia genitaalipreparaatin tekoa.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue ulottuu Keski-ja Pohjois-Euroopasta Siperiaan. Lajia tavataan Suomessa etelärannikolta ainakin Rovaniemen korkeudelle saakka. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta syyskuun lopulle huipun ollessa elokuussa. Usein viimeiset havainnot tehdään lokakuun alussa.

Elinympäristö ja elintavat

Kalvassekoyökkönen elää mitä erilaisimmissa kulttuuri- ja luonnonympäristöissä. Se saattaa kuitenkin suosia keskimäärin kosteampia elinpaikkoja kuin kaunosekoyökkönen. Perhonen on yleinen, usein erittäin runsaslukuinen ja yksilöt lentävät valolle ja makealla nesteellä kostutetulle syötille. Sopivalla paikalla se on runsain valolle lentävä perhoslaji.
Toukka elää piilottelevaa elämää heinien korsissa ja juurituppaissa. Muna on talvehtiva elämänvaihe.

Ravintokasvi

Toukka elää heinäkasveilla (Poaceae).
Niels Hintermann

Niels Hintermann (s. 5. toukokuuta 1995) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Hausen am Albis -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2015 Hintermann saavutti pronssia syöksylaskussa. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan 29:s. Ensimmäisen palkintosijansa ja voittonsa hän saavutti vaihtelevissa oloissa käydyssä Wengenin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2017. Sitä ennen hän oli ollut parhaimmillaan 21:s Chamonix'n syöksylaskussa helmikuussa 2016. Hän sijoittui kauden 2016–2017 alppiyhdistetyn maailmancupissa toiseksi.
Laulu Suomessa

Laulu Suomessa (tunnettu myös nimellä Arvon mekin ansaitsemme) on Jaakko Juteinin vuonna 1816 julkaisema runo, joka kieliasultaan nykyaikaistettuna versiona tunnetaan kansanlaulunomaisena lauluna. Runon ensimmäinen versio sisältyi jo vuonna 1810 Juteinin tekemään virkahakemukseen nimellä ”Suomalainen elli runo ahkeruudesta Suomessa”. Runon sanojen oli tarkoitus kohottaa suomalaisten kansallista itsetuntoa ja lisätä arkisen työn eettistä kunnioitusta. Sanoista ilmenee Juteinin talonpoikainen näkemys Suomen kansallisista päämääristä, mutta toisaalta myös usko oppineiden kirjallisen sivistyksen merkitykseen. Juteinin runosta tuli Suomessa hyvin suosittu, ja sitä alettiin laulaa vanhalla masurkkapoljentoisella kansansävelellä. Tämän laulun kertosäkeenä toistuvat ”lal la la la...” -sanat lisättiin lauluun, koska Juteinin runo ei riittänyt täyttämään kansansävelmän tuttua melodiaa.
Sibelius-Akatemian kansanmusiikin lehtori Petri Prauda on 2010-luvulla julkaissut uuden sävelmän Juteinin tekstiin. Akatemian kansanmusiikkiopiskelijat esittivät kappaleen kannanottona Pekka Haaviston presidentinvaalikampanjassa vuonna 2012.
Teksti oli mukana improvisoidun oloisena lauluversiona myös Juha Hurmeen kirjoittamassa ja ohjaamassa, Juteinin elämästä kertoneessa näytelmässä Maailmankaikkeus Teatteri Telakassa Tampereella vuonna 2014. Sekä Praudan että Hurmeen versiot kunnioittivat Juteinin alkuperäistä tekstiä esittäen sen ilman lisukkeita.
Hebe

Hebe (m.kreik. Ἥβη) oli Kreikan mytologiassa nuoruuden jumalatar (roomalaisten vastine: Iuventas) sekä Zeuksen ja Heran tytär. Homeroksen teoksissa Hebe esiintyy tavallisesti jumalten juomanlaskijana. Nuoruudenjumalana Hebeä palvottiin hänen äitinsä Heran rinnalla mahdollisesti tämän ikään kuin erikoistuneena muotona. Tarinan mukaan kun Herakles pääsi Olympokselle Hebestä tuli hänen puolisonsa. Heben tärkeimmät palvontapaikat olivat Fleius ja Sikyon.