Jurva

Sijainti

Jurvan kirkonkylä sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kurikan keskustasta.

Esihistoria

Vanhin ihmisasutuksesta kertova löydös on vasarakirvesajalta, noin 1900-1600 e.a.a. Jurvan ainut vasarakirvesajan hautalöytö tehtiin 1920-luvulla ja se sijaitsi Närvijoen alueella. Jurvasta on lisäksi löydetty noin 40 eri kivikauden esinettä, mutta koska kaikki löydöt ovat hajanaisia, voidaan olettaa että kivikaudella Jurvassa ei varsinaista asutusta ole ollut. Löytöjen arvellaan jääneen Jurvaan merellä hylkeenpyynnissä olleilta metsästäjiltä. Rautakaudellakin Jurvassa liikkui lähinnä metsästäjiä, eikä Jurvassa asumiseen ollut edellytyksiäkään sen ollessa vielä suurimmalta osin veden peitteessä. Jurvan arvellaan olleen 1500-luvulle asti Kyrönmaan asukkaiden nautinta-alueita. Kyrönjoen alueen asukkaat kävivät Jurvan seudulla metsästämässä ja kalastamassa.

Jurva osana Laihiaa

Laihiaan kuuluneen Jurvan alueella ensimmäinen aikakirjoihin merkitty talo on vuodelta 1557 Talson talo. Jurvassa on ollut muutamia taloja 1570-luvulla, mutta asutus on lisääntynyt hitaasti 1800-luvulle asti. Vuosina 1805-1808 Jurvassa tiedettiin olevan 29 taloa ja 831 asukasta. 
Vuonna 1763 Jurvaan haluttiin omaa kirkkoa, mutta vielä tuolloin Laihian kirkkoherra myöntyi rakennuttamaan rukoushuonetta. Vuonna 1766 Laihian kirkkoherra Wacklin päätti perustaa Jurvaan oman kappeliseurakunnan. Rukoushuoneen pian käydessä pieneksi päätettiin rakennuttaa Jurvaan oma kirkko, ja sen rakensi vuosina 1799-1802 Kaappoo Antinpoika Hakola. 
Sarvijoki liittyi Jurvan kappeliseurakuntaan vuonna 1800, ja 1837 sinne perustettiin oma rukoushuonekunta. Omaksi seurakunnakseen Jurva julistautui vuonna 1859, josta katsotaan Jurvan kunnan itsenäisyyden alkaneen.

Jurvan kunta

Jurva on vuosien saatossa tullut tunnetuksi huonekaluteollisuudestaan. Jurvassa on ollut tyylihuonekaluteollisuutta 1800-luvulta lähtien, ja vielä nykyäänkin kunnassa sijaitsee noin 30 huonekalualan yritystä. Huonekaluteollisuus on näin ollen työllistänyt historian aikana hyvin myös saha- ja metsäteollisuutta.  
Maatalous on ollut aina merkittävä osuus Jurvan elinkeinotoiminnasta ja se onkin saanut runsaasti elintilaa Jurvanjärven ja Tainusjärven kuivattamisen myötä.
Kuivattamisen ansiosta Jurvan alueella sijaitsee nykyisin kaksi järveä, joista toinen on oikeastaan tekoallas.
Jurvan kunta taisteli 2000-luvun alijäämäisen talouden ja muuttotappion kanssa. Kunta ryhtyi radikaaleihin säästötoimiin, mm. lakkauttamalla useita kyläkouluja. Lakkauttamisiin vaikutti toki myös oppilasmäärien pienentyminen sivukylillä.
Lopulta kunnan päättäjät olivat pakotettuja tekemään päätöstä kuntaliitoksesta ensin Ilmajoen kanssa, joka ei johtanut tulokseen, mutta vuoden 2007 viimeisessä valtuuston kokouksessa päädyttiin liittyä Kurikkaan.
Vanha sanonta kuului: "Valita vaan mutta valita Jurvan kuntaan".

Elinkeinoelämää

Jurva tunnetaan huonekaluteollisuudestaan. Näitä yrityksiä ovat muun muassa E J Hiipakka, Hiipakan Tehtaat, MackFinn, Laitala, Lintula, Peltola ja Hakola. Merkittävä osa Suomessa valmistettavista tyylihuonekaluista valmistetaan Jurvassa.
Jurvan Botniaring on tunnetaan lukuisista rata-autoilukisoistaan. Botniaringiä aiotaan pidentää, jonka jälkeen siitä tulisi Suomen pisin moottorirata.
Jurvaan valmistui helmikuussa 2004 Nikkarikeskus, jonka tarkoitus on kehittää huonekalualaa. Nikkarikeskus, nykyiseltä nimeltään Sella, on rakennettu pääosin puusta.
Jurvan kotiseutumuseo on toiminut Haapalan taloalueella vuodesta 1965. Museoesineistön keräys on aloitettu jo vuonna 1934 ja museotoimintaa harjoittava Jurva-Seura ry on perustettu vuonna 1950. Jurvassa toimii myös Nikkari- museo.
Jurvassa, Säläisjärven rannalla toimii leirintäalue Sälli Camping, joka sijaitsee muutaman kilometrin päässä Jurvan keskustasta Kauhajoen suuntaan.
Jurvan Sanomat on jurvalainen sanomalehti, jolla on pieni levikki pienestä asukasmäärästä johtuen.

Ruokakulttuuri

Jurvan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla jurvanvelli, johon tulee lampaanlihaa ja naudan ydinpotkaa.