google/wiki40b huggingface dataset:
Marina Vlady

Marina Vlady (alk. Catherine Marina de Poliakoff-Baïdaroff, s. 10. maaliskuuta 1938) on venäläistaustainen ranskalainen taiteilija ja laulaja. Hän oli naimisissa laulaja-laununtekijä Vladimir Vysotskin ja näyttelijä Robert Hosseinin kanssa. 
Vlady oli nuorin Pariisin ja Monte-Carlon oopperateattereissa työskennelleen näyttelijä Vladimir Vasilevitš de Poliakoffin neljästä tyttärestä. Vladimir Vasiljevitš de Poliakoff oli syntyperäinen moskovalainen, joka muutti Ranskaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Marina Vladyn omin sanoin: ”Olen venäläinen nainen, vaikkakin omistan ranskalaisen passin. Isäni valmistui Moskovan konservatoriosta. Ensimmäisen maailmansodan aikana isäni matkusti Ranskaan armeijaan vapaaehtoiseksi sotilaaksi. Hän oli leskeksi jääneen äidin ainoa poika, eikä häntä otettu Venäjän armeijaan. Armeijassa hänestä tuli lentäjä. Hän haavoittui sodassa, mutta hänet palkittiin urhoollisuusristimitalilla. Sodan jälkeen hän jäi Ranskaan, jossa työskenteli Pariisin oopperassa. Äidin perhe matkusti Venäjältä 1919. Äiti päätyi Belgradiin, missä tutustui isään, Vladimir de Poliakoffiin, ollessaan kiertueella. Äiti varttui Pietarissa ja sittemmin opiskeli Smolnan instituutissa, sisäoppilaitoksessa. Vuonna 1918 äiti oli 18-vuotias. Hän oli niitä ihmisiä jotka viehättyivät uusista ideoista.”
Marina Vlady pääsi filmirooleihin jo teini-ikäisenä ja esiintyi ajan ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa kuten Pardon My French (1951), Penne nere (1952), La figlia del diavolo (1952), Ennen vedenpaisumusta (Avant le déluge, 1954) ja Le crâneur (1955).
Teiniroolien tilalle hän sai 1950-luvun loppupuolella vivahteikkaampia rooleja, esimerkiksi Ainon rooli filmissä La sorcière (ohjaus André Michel, 1956), josta ohjaaja voitti parhaan ohjauksen Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla. Seuraavalla vuosikymmenellä hänellä oli rooleja muun muassa filmeissä Les canailles (1960), La steppa (1962), La cage (1963), Le meurtrier (1963), Falstaff (Chimes at Midnight) (ohjaus Orson Welles, 1965) ja Aviovaimo Pariisissa (2 ou 3 choses que je sais d'elle, ohjaus Jean-Luc Godard, 1967). Filmiura jatkui myös seuraavilla vuosikymmenillä. 
Marina Vlady voitti Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon vuonna 1963 elokuvasta Elämää mehiläispesässä (Una storia moderna - L'ape regina).
Turhan Bey

Turhan Gilbert Selahattin Sahultavy eli Turhan Bey (30. maaliskuuta 1922 Wien – 30. syyskuuta 2012 Wien) oli itävaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Hollywoodissa 1940-luvulla. Hänen isänsä Prens Lutfullah oli turkkilainen ja äitinsä tšekkiläinen.
Bey muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1930 ja opiskeli Pasadena Playhousessa Kaliforniassa. Hänen ensimmäinen elokuvaesiintymisensä on vuodelta 1941.
Beyllä oli rooli muun muassa elokuvissa Ali Baba ja 40 rosvoa (1944), Yö paratiisissa (1946), Aaveitten talo (1948), Casanovan seikkailut (1948) ja Laulu Intiasta (1949). Hän oli usein María Montezin vastanäyttelijänä.
Beyn ura hiipui 1950-luvun alussa, mutta hän nautti pienen renessanssin 1990-luvulla. Hän esiintyi kahdessa Babylon 5 -tieteissarjan jaksossa.
Heilanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,4 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,7 metriä mpy.
Nuori Hannibal (elokuva)

Juoni

Elokuvan tapahtumat alkavat vuodesta 1944. Kahdeksanvuotias Hannibal Lecter (Aaran Thomas) elää vauraan aatelisukunsa omistamassa linnassa Liettuassa, kunnes toisen maailmansodan taistelut yltävät sinne. Hannibal perheineen pakenee metsän laitamilla sijaitsevaan mökkiin, jossa he aikovat oleskella kunnes on turvallista palata kotiin. Puna-armeijan panssarivaunu tulee mökille täyttämään vesisäiliöitä kunnes se joutuu taisteluun paikalle osuneen saksalaislentokoneen kanssa. Oheisessa taistelussa Hannibalin isä ja äiti menehtyvät, mutta hän jää itse eloon pikkusiskonsa Mischan (Helena-Lia Tachovská) ohella. Hannibal joutuu asumaan mökissä siskonsa kanssa talven yli kunnes joukko liettualaisia SS-sotilaita valtaa heidän talonsa saadakseen lämpöä ja ruokaa. Ruokaa ei kuitenkaan ole, ja lopulta sotilaat tekevät äärimmäisen teon ja surmaavat Mischan syödäkseen hänet. Hannibal itse selviää kunnes puna-armeijan joukot pelastavat hänet myöhemmin.
Tarina jatkuu vuodesta 1952, jolloin teini-ikäiseksi kasvanut Hannibal (Gaspard Ulliel) elää orpokodissa, joka on perustettu hänen vanhempiensa linnaan. Hannibal tappaa myös yhden kiusaajistaan, josta tulee samalla hänen ensimmäinen uhrinsa. Tämän jälkeen Hannibal pakenee Ranskaan setänsä Robertin ja tätinsä Murasakin (Gong Li) kartanoon. Robert on kuitenkin kuollut jo vuotta aiemmin, joten Hannibal tyytyy elämään Murasakin kanssa. Murasaki opettaa hänelle miekkailua. Hannibal menestyy myös opinnoissa erinomaisesti ja hän pääsee opiskelemaan lääketiedettä nuorimpana koskaan Ranskassa, erikoisalanaan anatomia.
Murasaki saa ainutlaatuisen paikan Hannibalin sydämessä, ja lopulta Hannibal murhaa tämän vuoksi erään teurastajan, joka loukkasi Murasakia. Hannibalin mieltä painavat kuitenkin edelleen sotarikolliset, jotka söivät hänen sisarensa. Tämän vuoksi hän palaa vielä kerran mökkiin, jossa hänen siskonsa kuoli ja löytää SS-miesten tuntolevyt, joiden perusteella alkaa yksitellen tappaa heitä.
Rotkojärvi

Rotkojärvi on syntynyt, kun hautavajoama on täyttynyt maa-aineksella, minkä jälkeen jäätikkö on jääkaudella "siivonnut" vajoaman. Kun jää on sulanut, rotkoon muodostuu järvi.
Suomen rotkojärviin kuuluu esimerkiksi Virroilla sijaitseva Toriseva ja Keuruulla sijatseva Huhkojärven rotkojärvi.
Serafim Fernandes de Araújo

Serafim Fernandes de Araújo (13. elokuuta 1924 – 8. lokakuuta 2019) oli brasilialainen pappi, joka on toiminut yhtenä katolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1998. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua vuoden 2005 konklaaviin ikänsä johdosta.
Araújo sai pappisvihkimyksensä 12. maaliskuuta 1949 ja toimi Belo Horizonten arkkipiispana vuosina 1986–2004.
Amarhuu Borhuu

Amarhuu Borhuu (mong. Амархуу Борхуу, s. 1. heinäkuuta 1987) on venäläinen laulaja, joka on syntynyt Mongoliassa. Nykyään hän asuu Ulan-Udessa. Hän tuli tunnetuksi Venäjällä Narodnyi Artist -laulukilpailusta, jossa hän voitti kolmannen kauden 61,7% ääniosuudella.
Call of Duty: Roads to Victory

Kampanja

Pelissä on kolme eri kampanjaa: Yhdysvaltain, Kanadan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kampanjat. Kampanja sisältää 14 tasoa, jotka sijoittuvat toiseen maailmansotaan. Yhdysvaltain tehtävät ovat operaatio Market Garden, operaatio Avalanche ja operaatio Detroit. Kanadalaisten tehtäviä ovat taistelu Scheldessä, operaatio Infatuate ja operaatio Blockbuster. Brittiläisten tehtävät ovat operaatio Market Garden ja operaatio Varsity.

Moninpeli

Pelin moninpelissä kuusi pelaajaa voivat pelata yhdeksässä eri kentässä. Pelissä on kuusi eri pelimuotoa, jotka ovat Deathmatch, Team Deathmatch, Capture the Flag, Hold the Flag ja King of the Hill.

Kehitys

Roads to Victory on ensimmäinen ja ainoa Call of Duty -peli, joka on kehitetty PlayStation Portablelle. Käsikonsoleille on tehty Roads to Victoryn lisäksi Call of Duty: Black Ops Declassifield, joka kehitettiin PlayStation Vitalle.

Vastaanotto

Roads to Victory sai ristiriitaisen vastaanoton. IGN antoi sille arvosanaksi 6,6/10 ja GameSpot 6,2/10. Gamespy totesi, että pelin tekoäly oli naurettavaa ja vaatimatonta, vaikka peli tuntui aluksi erittäin hyvältä. GameSpy antoi pelille 2,5/5.
Peliä on kritisoitu muun muassa siitä, että siinä on paljon virheitä, jotka pilaavat pelikokemuksen. Pelin ohjausjärjestelmää on myös kritisoitu Sunday Mailissa siitä, että siinä on kömpelö valvontajärjestelmä.
Jim Nill

Jim Edvward Nill  (s. 11. huhtikuuta 1958 Hanna (paikkakunta), Alberta) on  kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka vuodesta 2013 on toiminut NHL-liigan Dallas Starsin GM:nä.

Pelaajaura

St. Louis Blues varasi Nillin NHL:n varaustilaisuuden 1978 3. kierroksella 89. pelaajana. Bluesin lisäksi hän on pelannut NHL:ää Vancouver Canucksin, Boston Bruinsin, Winnipeg Jetsin ja Detroit Red Wingsin riveissä vuosina 1981–1990. Detroitissa hän voitti Stanley Cupin neljästi. Nill pelasi 45 A-maaottelua Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa ja osallistui ennen NHL-uraana Lake Placidin talviolympialaisiin 1980.

Pelaajauran jälkeen scouttina

Lopetettuaan pelaajauransa 1991 Nill työskenteli Ottawa Senatorsin ja Detroit Red Wingsin scouttina. Detroitin organisaatiossa hän oli voittamassa neljästi Stanley Cupia 1996–1997, 1997–1998, 2001–2002 ja 2007–2008.

Dallas Starsin GM

Huhtikuussa 2013 Nill palkattiin Red Wingsin toimistosta Dallas Starsin GM:ksi. Nillin aikakaudella Starsin paras saavutus on ollut läntisen konferenssin runkosarjan voitto kaudella 2015–2016. Nillin Starsiin pelaajakaupoilla hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Sergei Gonchar, Shawn Horcoff ja Jason  Spezza.
Tutkain

Tutkain-sana merkitsee terävää kärkeä, piikkiä tai pistintä, kudontaterminä (monikossa: tutkaimet) loimilankojen loppupäitä. Sana esiintyy tunnetussa sanonnassa On turha potkia tutkainta vastaan. Sanonta on peräisin  Raamatun vanhemmista suomennoksista. Vanhassa kirkkoraamatussa, kohdassa Apostolien teot 26:14 sanonta on muodossa "Työläs on sinun potkia tutkainta vastaan". (Uudessa kirkkoraamatussa tutkain on korvattu sanalla "pistin".) Tässä raamatunkohdassa tutkain-sanan yleensä selitetään tarkoittavan maataloustyökalua, teräväpäistä keppiä, jota käytetään esimerkiksi vetohärkien ohjaamiseen.
Samasta sanavartalosta kuin "tutkain" (ja verbi "tutkia") on johdettu myös uudissana tutka, kun Suomeen sodan aikana 1943 hankittiin ensimmäiset tutkalaitteet.
Sumukammio

Sumukammio on ionisoivaa säteilyä havaitseva ilmaisin. Sumukammion keksi Charles Wilson vuonna 1911. Varattujen hiukkasten kulku sumukammiossa näkyy sumujälkinä.

Toiminta

Sumukammio koostuu säiliöstä, jossa on kyllästettyä kaasua. Kaasuna voidaan käyttää esimerkiksi vesihöyryä, joka saadaan ylikylläiseksi pudottamalla kammion painetta. Kun paine laskee, vesi tiivistyy pisaroiksi kohdissa, joissa hiukkassäteily on ionisoinut vesimolekyylejä. Valokuvaamalla pisarat nähdään reitti, jota pitkin ionisoiva hiukkanen on kulkenut. Kun sumukammio sijoitetaan magneettikenttään, hiukkasten radat kaareutuvat. Radan säde riippuu hiukkasen massasta, joten hiukkaset voidaan tunnistaa ratojensa perusteella.
Jos sumukammio on asetettu homogeeniseen magneettikenttään, niin kammion läpäisseen varatun hiukkasen liikemäärä voidaan määritellä mittaamalla hiukkasen radan kaarevuus, sillä magneettikenttä työntää hiukkasta voimalla, joka on kohtisuorassa sekä hiukkasen nopeusvektorin että magneettikentän suunnan suhteen. Hiukkasen radan varrelle muodostuneiden pisaroiden määrän avulla voidaan mitata hiukkasen energia. Siten käyttämällä tietoa energiasta ja liikemäärästä on mahdollista laskea hiukkasen massa.
Finn Hågen Krogh

Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2009 Krogh oli mukana pronssia voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. Vuonna 2010 hän voitti kultaa viestissä ja pronssia yhdistelmäkilpailussa. Hän voitti Falunin MM-kilpailuissa 2015 kultaa vapaan hiihtotavan parisprintissä Petter Northugin kanssa. 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli viides. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti yhdistelmäkilpailussa pronssia ja sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi. Tämän lisäksi hän oli mukana voittamassa Norjalle viestikultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 12:nneksi.

Maailmancup

Maastohiihdon maailmancupissa Krogh kilpaili ensimmäisen kerran Liberecin sprintissä tammikuussa 2011 sijoittuen 21:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Falunin finaalikiertueella kaudella 2010–2011. Hän hiihti kiertueen päättäneen takaa-ajo-osuuden nopeimmin. Kaudella 2012–2013 Krogh voitti Tour de Skin sprinttikilpailun Val Müstairissa ja oli kolmas Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Falunin finaalitapahtumassa hän sijoittui jälleen toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi.
Kaudella 2014–2015 Krogh sijoittui toiseksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella ollen vapaan sprintissä kolmas, 10 kilometrin vapaan kilpailussa toinen ja 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 21:nneksi nopein. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Krogh saavutti Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa. Viikkoa myöhemmin hän oli toisessa Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas. Helmikuussa 2015 Krogh voitti Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintin ja vapaan hiihtotavan 15 kilometriä. Maaliskuussa hän oli Drammenin perinteisen sprintissä toinen. Hän voitti sprintticupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi.
Kaudella 2015–2016 Krogh sijoittui kolmanneksi Rukan avaustapahtumassa. Tour de Skillä hän voitti Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Lahdessa hän sijoittui toiseksi sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa ja sprintticupissa hän oli kolmas, normaalimatkojen cupissa neljäs.
Krogh sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän voitti La Clusazin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Otepäässä hän oli toinen vapaan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes ja sprintticupissa neljäs.
Kaudella 2018–2019 Krogh oli kolmas Lahden vapaan sprintissä.

Muut kilpailut

Kaudella 2010–2011 Krogh voitti Scandinavian Cupin kokonaiskilpailun.
LSO Osuuskunta

Historia

LSO Osuuskunta, vuoteen 1995 saakka nimeltään Lounais-Suomen Osuusteurastamo, perustettiin vuonna 1913 toimialueena aluksi Varsinais-Suomi ja Lounais-Häme Forssaan asti. Teurastukset alkoivat 1914 ja makkaranvalmistus 1915, einekset tulivat mukaan 1933 ja säilykkeet 1937. Oli maan suurin lihanvientiliike 1930-luvulla. Kuului jäsenenä Tuottajain Lihakeskuskuntaan vuodesta 1936 keskusliikkeen lakkauttamiseen vuoteen 1991 asti.
LSO:n toimialue laajeni kolmessa fuusiossa lähes koko Lounais- ja Etelä-Suomeen: Länsi-Uudenmaan Osuusteurastamo vuonna 1964, Etelä-Suomen Osuusteurastamo vuonna 1971 ja Satahämeen Osuusteurastamo 1989. Jäsenmäärä nousi viimeksi mainittuna vuonna ennätykselliseen 25 000:een.
LSO Osuuskunta irrotti teollisuutensa ja markkinointinsa erilliseksi tytäryhtiöksi vuonna 1988 (nykyinen HKScan Oyj), mutta jatkoi edelleen hankintaa, eläinvälitystä, neuvontaa ja tuottajapalveluja. Vuoden 1997 alussa luovutti pois nämäkin tehtävänsä hankintayhtiö HK Agri Oy:lle (ent. LSO Foods Oy). Nykyisin LSO Osuuskunta mahdollistaa jäsentensä taloudellisia toimintaedellytyksiä käyttämällä omistajavaltaa HKScan Oyj:ssä. 
Maatalouden rakennemuutoksen seurauksena jäsenmäärä on pienentynyt viime vuosina voimakkaasti. Vuonna 2000 LSO Osuuskunnassa oli 7 558 tuottajajäsentä, vuonna 2010 määrä oli alentunut 1 810:een.
Miesten Salibandyliiga

Runkosarja

Joukkueet pelaavat kaksinkertaisen runkosarjan (26 ottelua/joukkue) jonka jälkeen kahdeksan parasta jatkavat Playoffseihin, 14. tippuu ja 12. sekä 13. pelaavat Playout-karsinnan.  Peliaika on kaikissa otteluissa 3×20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Erien välissä on 15 minuutin erätauko. Runkosarjassa varsinaisen peliajan päättyessä tasan pelataan 5 minuutin jatkoaika ”äkkikuolema”-periaatteella. Mikäli jatkoajalla ei synny ratkaisua, pelataan rangaistuslaukauskilpailu viidellä laukojalla.

Playoffs

Kahdeksan parasta joukkuetta pelaavat puolivälierissä, joista otteluparien voittajat jatkavat välieriin. Puolivärien otteluparit järjestyvät siten, että runkosarjan voittaja valitsee itselleen vastustajan sijoille 5.–8. sijoittuneista joukkueista. Samalla periaatteella valitsevat myös runkosarjan 2.–3. sijoittuneet joukkueet itselleen vastustajan. Ensimmäisissä, kolmansissa ja mahdollisissa viidensissä ja seitsemänsissä otteluissa kotijoukkueina on runkosarjassa paremmin sijoittuneet joukkueet. 
Välierien otteluparit määräytyvät runkosarjan sijoituksen perusteella. Runkosarjassa parhaiten sijoittunut välieräjoukkue kohtaa runkosarjassa heikoimmin sijoittuneen välieräjoukkueen ja runkosarjassa toiseksi parhaiten sijoittunut välieräjoukkue kohtaa runkosarjassa kolmanneksi parhaiten sijoittuneen välieräjoukkueen. Ensimmäisissä, kolmansissa ja mahdollisissa viidensissä ja seitsemänsissä otteluissa kotijoukkueina ovat runkosarjassa paremmin sijoittuneet joukkueet.
Välierien voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pronssiottelussa. Loppuotteluissa on 18 minuutin erätauko. Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras seitsemästä järjestelmällä (neljä voitettua ottelua). Pronssista pelataan ainoastaan yksi 
ottelu.
Pudotuspeleissä varsinaisen peliajan jälkeen pelataan tarvittaessa 20 minuutin jatkoaika ja rangaistuslaukauskilpailu.

Playout ja liigakarsinnat

Playout-karsinnan 1. vaiheessa liigan 12. pelaa liigan 13. vastaan ottelusarjan paras viidestä. Otteluparin voittaja jatkavaa Salibandyliigassa seuraavalla kaudella. Otteluparin häviäjä pelaa liigakarsinnan paras viidestä Divarin finaalin hävinnyttä vastaan. Ottelusarjan voittaja pelaa kaudella 2019-20 liigaa. Häviäjä ensi kaudeksi Divariin.
Hugo Barrantes Ureña

Hugo Barrantes Ureña (s. 21. toukokuuta 1936) on costaricalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Puntarenasin hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Román Arrieta Villalobos, jota avustivat Ignacio Nazareno Trejos Picado ja Héctor Morera Vega.
Barrantes Ureña sai 13. heinäkuuta 2002 nimityksen San José de Costa Rican arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 2013, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin José Rafael Quirós Quirós.
AVG AntiVirus

Menestyminen

Vuonna 2014 TomsGuiden testeissä AVG:n AntiVirus FREE valittiin parhaana Windows 8/8.1-alustojen ilmaisena virustorjuntaohjelmana.
Jakob Viktor Wasastjerna

Jakob Viktor Wasastjerna (14. kesäkuuta 1819 Vaasa – 1. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja Vaasan hovioikeuden asessori.
Wasastjernan vanhemmat olivat Suomen Pankin konttorikirjuri Vaasassa Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna (1781–1858) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Kristina Bange. Hän pääsi ylioppilaaksi 1837 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Wasastjerna sai varatuomarin arvon 1844.
Wasastjerna oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1850–1853, aktuaarina 1853–1855, ylimääräisenä viskaalina 1855–1856, notaarina 1856–1859, sihteerinä 1859–1860 ja asessorina 1860–1869. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1869–1890. Wasastjerna osallistui säätyvaltiopäiville ritariston ja aatelin edustajana 1863–1864, 1872 ja 1877.
Wasastjerna oli naimisissa vuodesta 1860 Vendla Helena Vilhelmina Bonsdorffin kanssa jonka isä oli arkkiatri ja valtioneuvos Evert Julius Bonsdorff. Heillä oli neljä poikaa joista Ivar Ossian Wasastjerna (1868–1941) toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin johtajana 1919–1935 ja Victor Waldemar Wasastjerna (1879–1941) oli kihlakunnantuomari ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos.
Paul Ben-Victor

Paul Ben-Victor (s. 24. heinäkuuta 1965 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Elämä ja ura

Ben-Victor esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1987 elokuvassa Kohtalokas tapaaminen. Hänen tärkeimmät roolinsa ovat olleet HBO:n televisiosarjoissa Langalla ja Entourage. Hän on esiintynyt myös sarjassa Kovan onnen kundi, jossa hän esitti lukion valmentajaa.
Kamakura

Historia

Kamakuran nimi lienee alun perin ainun kieltä ja tarkoittaa ”vuorten takana”. Kaupungin nimen kirjoittamiseen nykyään käytetyt kirjoitusmerkit tarkoittavat ”sirppivarastoa”.
Kamakuran kaupunki perustettiin 600–700-luvuilla. Kaupungista tuli merkittävä vuonna 1192, kun Minamoto no Yoritomo perusti sinne uuden sotilashallintonsa (bakufu). Kamakura pysyi Japanin hallintokeskuksena vuoteen 1333 saakka. Kaupunkiin rakennettiin tänä aikana kymmeniä monumentteja, joista merkittävimpiin kuuluvat Song-dynastian Kiinasta pakenevien munkkien perustavat zentemppelit. Vuonna 1219 valta siirtyi Minamoto-klaanilta Hōjō-klaanille, joka kukistui vuosisadan loppupuolen mongolihyökkäysten jälkeen, ja keisari Go-Daigo anasti vallan takaisin Kiotoon lopulta vuonna 1333. Viimeinen Hōjō-sijaishallitsija ja hänen noin 800 vasalliaan tekivät seppukun keisarin armeijoiden lähestyessä kaupunkia.
Kamakura pysyi shōgunaatin kaatumisen jälkeenkin merkittävänä sotilaskeskuksena, mutta taantui 1400-luvun lopulla. Tämänkin jälkeen kaupungin temppelit houkuttelivat pyhiinvaeltajia. Uuden nousun kaupunki koki 1900-luvulla, kun siitä kehittyi matkailukohde ja Tokion asuinlähiö. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kuntalaitoksen puitteissa Kamakura sai vuonna 1939.

Liikenne

Kamakuraa palvelevat JR Higashi-Nihonin Tōkaidō-päälinja, Yokosuka-linja ja Negishi-linja, Shōnan-monorailin Enoshima-linja sekä Enoshima-rautateiden Enoshima-linja.

Nähtävyydet

Matkailussa Kamakuraa kutsutaan toisinaan "Itä-Japanin Kiotoksi". Se tunnetaan etenkin lukuisista buddhalaisista temppeleistään ja šintolaisista pyhäköistään. Pyhäköistä tärkein on kaupungin keskustassa sijaitseva Tsurugaoka Hachiman-gū mereltä pyhäkölle saakka johtavan Wakamiya-ōji-kadun pohjoispäässä. Se toimi Minamoto-klaanin suojelijapyhäkkönä vuodesta 1063 lähtien.
Kaupungin pohjoisosassa sijaitsevista temppeleistä tärkeimpiä ovat vuonna 1282 perustettu Engaku-ji, kaupungin zentemppeleistä merkittävin Kenchō-ji, Tōkei-ji, Jōchi-ji ja Ennō-ji. Keskustan itäpuolella ovat muiden muassa Kamakura-gū-pyhäkkö sekä Zuisen-ji- ja Sugimoto-dera-temppelit. Länsipuolen kukkuloilla on esimerkiksi Zeniarai benten -pyhäkkö, joka tunnetaan tavasta pestä rahaa lähdevedessä talousonnen houkuttelemiseksi. Lähempänä merta lounaassa sijaitsevat suosittu Hase-deran temppeli ja kaupungin ehkä tunnetuin nähtävyys: Kōtoku-in suurine buddhapatsaineen (daibutsu). Temppelin Amida-buddhaa esittävä patsas valmistui vuonna 1252 ja se on 11,4 metrin korkuisena Japanin toiseksi suurin buddhapatsas. Ulkoilmassa olevaa patsasta suojasi alun perin rakennus, joka kuitenkin huuhtoutui mereen vuoden 1495 tsunamissa.
Etelässä kaupunki kohtaa Tyynenmeren Sagaminlahden Zaimokuza- ja Yuigahama-uimarantoineen.