google/wiki40b huggingface dataset:
Kiharu Nakamura

Elämäkerta

Kiharu Ihara Nakamura eli alkuperäiseltä nimeltään Kazuko Yamamoto syntyi vuonna 1913. Eri lähteet mainitsevat hänen syntyneen Tokiossa tai muutaneen kaupunkiin lapsena Hokkaidōlta. Nakamuran perhe oli vauras ja hänen isänsä oli lääkäri. Nakamura ilmoitti 15-vuotiaana vanhemmilleen haluavansa geishaksi. Vaihtoehtona olisi ollut tuolloin Japanissa yleinen järjestetty avioliitto. Hänen vanhempansa vastustivat aluksi ajatusta, mutta päästivät lopulta Nakamuran opiskelemaan ammattiin.
Nakamura opiskeli geishaksi Shinbashissa Tokiossa. Maikona eli geishaoppilaana hän opiskeli esimerkiksi tanssia, soittamista ja laulamista. Geishana hän otti nimen Kiharu, joka tarkoittaa iloista kevättä. Nakamura opiskeli myös englannin kieltä, jota monet japanilaiset eivät vielä tuolloin taitaneet. Englannin kielen taitojensa takia Nakamura olikin suosittu myös länsimaalaisten keskuudessa ja hänen kuuluisiin asiakkaisiinsa lukeutuivat esimerkiksi Babe Ruth, Charlie Chaplin ja Jean Cocteau. Toisen maailmansodan sytyttyä viranomaiset halusivat Nakamuran vakoilevan ulkomaalaisia asiakkaitaan. Sen sijaan Nakamura avioitui diplomaatti Shintaro Otan kanssa ja muutti tämän mukana Kalkuttaan. Pari palasi Japaniin sodan vielä kuluessa ja lopulta he erosivat. Tokio oli kärsinyt mittavia tuhoja ilmapommitukissa ja Nakamura vietti sodan ajan maaseudulla palaten Tokioon vasta sodan päätyttyä vuonna 1945. Japani miehitettiin ja monet tavalliset naiset alkoivat esittäytyä geishana toimien kuitenkin tavallisten prostituoitujen tapaan myyden palvelujaan sotilaille. Nakamura alkoi pitää geishojen mainetta menneenä ja hän muutti toisen aviomiehensä kanssa Yhdysvaltojen New Yorkiin vuonna 1956.
Yhdysvalloissa Nakamurasta tuli perinteisten japanilaisten taiteiden asiantuntija. Hän neuvoi esimerkiksi Anna Moffoa tämän roolissa Cio-Cio-Sanina oopperassa Madama Butterfly. Hän matkusti myös ajoittain Japaniin osallistuen television keskusteluohjelmiin ja pitäen luentoja. Vuonna 1983 hän julkaisi omaelämäkertansa Edokko geisha ichidaiki, josta tuli bestseller. Kirjassa käsiteltiin muuttunutta käsitystä geishan ammatista ja ammatin julkisuuskuvan alennustilaa. Nakamura kuoli 91-vuotiaana New Yorkissa 5. tammikuuta 2004.
Samu Suutari

Samu Suutari (myös Luihu-Linssi, engl. Sylvester Shyster) on Walt Disneyn luoma hahmo Mikki Hiiren sarjakuvaseikkailuja varten. Hän on ilkeä lakimies, joka usein liittoutuu Mustan Pekan kanssa Mikkiä vastaan.
Hän esiintyi ensi kerran sarjakuvaseikkailussa Mikki Hiiri Autiolaaksossa (Mickey Mouse in Death Valley), joka oli ensimmäinen varsinainen Mikki Hiiren jatkotarina. Walt Disney kirjoitti itse osan seikkailusta.
Milloin tahansa Samu esiintyy Mustan Pekan kanssa, lukijat tietävät aina Samun olevan johdossa, ja hän on luultavasti ainut henkilö, jota Musta Pekka kuuntelee ilman vastaansanomista.
Bruno von Querfurt

Varhaiset vaiheet

Bruno syntyi noin vuonna 970 querfurtilaiseen aatelisperheeseen nykyisessä Saksi-Anhaltin osavaltiossa Saksassa. Hänen on joissain yhteyksissä väitetty olleen sukua Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Otto III:lle. Brunon perhe lähetti hänet noin 6-vuotiaana Magdeburgiin opiskelemaan. Hän pääsi jo nuorena Magdeburgin katedraalin kaniikiksi. Magdeburgissa hän tutustui tuolloin 15-vuotiaaseen Otto III:een, joka otti hänet mukaansa Roomaan noustessaan valtaan ja saadessaan kruununsa siellä vuonna 996. Roomassa hän puolestaan tutustui Pyhään Adalbertiin, joka sai surmansa vuotta myöhemmin lähetyssaarnaajana Preussissa. Hän vietti lisäksi paljon aikaansa Aventinen luostarissa, mutta ryhtyi itse varsinaiseen luostarielämään vasta myöhemmin Pereumin luostarissa, joka sijaitsi Ravennan lähellä olevalla saarella. Luostari oli tuolloin Pyhän Romualdin alaisuudessa. Luostarissa hän eli tiukan askeettista elämää. Hän opiskeli myös italian kieltä. Paavi Sylvester II teki hänestä pakanoiden arkkipiispan vuonna 1003, mutta jätti tähän vaadittavan konsekraation eli virkaan vihkimisen Magdeburgin arkkipiispan hoidettavaksi. Bruno lähti Italiasta Magdeburgiin vuonna 1004 ja sai vihkimyksensä.

Lähetyssaarnaajana

Brunon oli tarkoitus aloittaa työnsä Puolassa, mutta sota paikallisen ruhtinaan ja Henrik II Pyhän välillä esti aikeet. Sen sijaan hän aloitti toimintansa Ratisbonissa ja lähti myöhemmin Unkariin. Unkarissa hän myös sai valmiiksi kirjansa Pyhän Adalbertin elämästä. Unkarissa paikallinen vastustus käännytystyölle osoittautui liian kovaksi ja vuonna 1007 hän lähti Kiovan Venäjälle. Siellä hän käännytti petsenegejä viiden kuukauden ajan ja sai aikaan rauhansopimuksen näiden ja Kiovan Venäjän välillä. Vuoden 1008 puolivälissä hän lähti Puolaan, jossa hän vihki piispan Ruotsiin. Hän yritti myös epäonnistuneesti suostutella kirjeellä Henrik II:n lopettamaan sotansa Puolan kanssa.
Vuoden 1008 lopulla hän lähti kahdeksantoista seuralaisen kanssa lähetysretkelle Preussiin. Ei ole kuitenkaan täysin selvää, oliko kyseessä Preussi vai Liettua, sillä alueiden kesken ei tuolloin yleensä tehty eroa. Brunon matkasta alueella kertovassa Quedlinburgin luostarin annaalissa esiintyy ensimmäisen kerran Liettuan latinalaistettu slaavilainen nimitys Litva. Brunon kerrotaan kastaneen paikallisen kuninkaan nimeltä Netimer ja 300 tämän alaisuudessa ollutta miestä vuoden 1009 puolella. Tämän jälkeen hän lähti itään ja lähellä Rusin rajaa paikallinen ruhtinas mestasi hänet ja hirtti suurimman osan hänen seuralaisistaan 14. helmikuuta. Sittemmin puolalainen ruhtinas Boleslav hankki hänen ruumiinsa takaisin Puolaan.
Weißenburg in Bayern

Weißenburg in Bayern on kaupunki Baijerissa, Saksassa. Se on Weißenburg-Gunzenhausenin alueen pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 17 710 asukasta,

Maantiede ja ilmasto

Weißenburg in Bayern sijaitsee keskisessä Baijerissa, Mittelfrankenin hallintoalueesta etelään. Alueen muita kaupunkeja ovat Ingolstadt (55,5 kilometrin päässä), Nürnberg (61,7 km), Augsburg (85 km), München (134,6 km) ja Würzburg (150,4 km).
Weißenburgissa vuoden lämpimin kuukausi on elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 23,6 °C, mutta elokuu on lähes yhtä lämmin. Keskimääräinen alin lämpötila on joulu-, tammi- ja helmikuussa pakkasen puolella, tammikuussa peräti –3,3 °C.

Historia

Weißenburgin historian katsotaan alkavan roomalaisesta linnoituksesta, joka rakennettiin alueelle ensimmäisen vuosisadan lopulla. Asutus sijaitsi Rooman valtakunnan rajalla. 300-luvulta peräisin olevassa Tabula Peutingerianassa se mainitaan nimellä Biriciana. Germaanit hävittivät linnoituksen ja asettuivat asumaan kaupungin nykyisen keskustan kohdalle. Ensimmäinen tunnettu maininta nimestä Weißenburg on asiakirjassa vuodelta 867. Frankit sijoittivat hallintokaudellaan kaupunkiin kuninkaallisen residenssinsä. Legendan mukaan Kaarle Suuri oleili siellä johtaakseen Fossa Carolinan suunnittelua.
Weißenburgista tuli valtakunnankapunki vuonna 1296. Se jatkoi kasvuaan aina uskonpuhdistukseen saakka. Se liittyi, Nürnbergin tavoin, protestantteihin, mutta kärsi raskaasti tämän jälkeisissä sodissa. Weißenburg kuitenkin säilytti kaupunkioikeutensa rauhan tekoon saakka ja myös kasvoi jonkin verran.
Weißenburg menetti itsenäisyytensä vuonna 1802, ja se liitettiin osaksi Baijerin kuningaskuntaa vuonna 1806. Weißenburg kuitenkin säästyi kuihtumasta merkityksettömäksi, kun Nürnbergin ja Augsburgin välille rakennettu rautatie linjattiin kaupungin kautta, mikä osaltaan tuki teollistumista. Toisessa maailmansodassa yli 6 000 pakolaista ja Saksan menettämiltä alueilta karkotettua asettui asumaan kaupunkiin. Nämä ovat siitä lähtien olleet tärkeässä osassa kaupungin teollisuudessa ja kulttuurissa.
Historian moninaiset vaiheet ovat yhä nähtävissä Weißenburgissa. Rooman ajoilta on jäljellä useita raunioita. Näistä parhaiten säilyneisiin kuuluvat roomalaisen kylpylän jäänteet, jotka löydettiin vuonna 1977, ja museoitiin. keskiajalta peräisin oleva kaupunginmuuri on säilynyt lähes vahingoittumattomana torneineen. Kaupunginvaltuutetut ovat kokoontuneet vuodesta 1476 goottilaisessa kaupungintalossa.
Günter Dreyer

Günter Dreyer (5. lokakuuta 1943 – 12. maaliskuuta 2019) oli saksalainen egyptologi. Hän oli Kairossa Saksan arkeologisen instituutin johtaja vuosina 1998–2008.

Opinnot ja ura

Dreyer opiskeli egyptologiaa, assyrologiaa ja muinaisen Lähi-idän arkeologiaa Hampurin yliopistossa ja Berliinissä Freie Universitätissä, jossa hän suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1978 ja suoritti jatko-opinnoissa tutkinnon vuonna 1997. Vuosina 1978–1987 hän toimi tieteellisenä tutkijana Kairon Saksan arkeologisessa instituutissa ja 1987–1989 hän luennoi Berliinin yliopistossa. Vuonna 1989 hänestä tuli varajohtaja ja vuosina 1998–2008 hän Kairossa Saksan arkeologisen instituutin professori ja johtaja.
Hän toimi useita vuosia arkeologisessa kenttätyössä Libabonissa ja monella alueella Egyptissä, kuten Luxorissa, Gizassa ja Saqqarassa. Hän johti saksalaisia kaivauksia Elephantinessa vuosina 1997–2007 ja Abydosissa kuninkaiden nekropolissa vuodesta 1987 alkaen.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1994

Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (UIT) 46. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 23.7–4.8.1994 Italian Milanossa, mutta 300 m lajit järjestettiin Tolmezzossa ja haulikkolajit Fagnanossa.

Fagnano

Fagnanossa ratkaistiin haulikkolajien maailmanmestaruudet.
Kiertoilmahengitys

Tekniikka

Kiertoilmahengityksessä keuhkot vedetään täyteen ilmaa ja aletaan puhaltaa ilmaa soittimeen. Kun ilma alkaa loppua, ilma varastoidaan poskiin niin, että ne pullistuvat. Nyt ilma puristetaan poskilihaksilla soittimeen samalla, kun lisää ilmaa vedetään nenän kautta sisään, jonka jälkeen voidaan taas puhaltaa normaalisti keuhkoista. Parhaiten kiertoilmahengityksen oppii hyvän opettajan opastuksella, jolloin tekniikan voi oppia jopa 15 minuutissa. Oppiminen on tietysti yksilöllistä ja suurimmat esteet oppimiselle ovat negatiiviset ennakkoasenteet ja käsitykset omasta oppimiskyvystä. Kiertoilmahengitys perustuu täysin motoriikkaan eli lihasten tietoiseen hallintaan. Hengitystekniikan oppiminen onkin tämän takia enimmäkseen oivallus. Yleensä ihminen opittuaan tekniikan ihmettelee, miksei hän ole aina tehnyt niin. Kiertoilmahengitys on kuin polkupyörällä ajo, joka tallentuu pikkuaivoihin, eikä taito unohdu koskaan.

Harjoittelu

Aivan ensimmäiseksi ennen kuin kiertoilmahengitystä edes aletaan harjoitella, tulisi opetella nk. palleahengitys jos ei sitä jo ennalta osaa. Palleahengityksessä pallea työntyy ulos sisäänhengityksessä ja uloshengityksen aikana se painuu takaisin omalla painollaan ilman ponnisteluja. Synnyttyään ihminen on luonnostaan palleahengittäjä, mutta suurin osa meistä poisoppii tästä mm. ympäristön vaikutusten takia, jolloin ihmisestä tulee rintakehällä hengittäjä, joka on turhaa, raskasta ja elämänlaatua huonontavaa. Palleahengityksen takaisinoppiminen on helppoa ja sopii laiskimmillekin. Hyvä hetki harjoitteluun on nukkumaan mennessä. Makaa sängyssä selälläsi ja aina sisään hengittäessä työnnä palleaa ulospäin ja uloshengityksesä anna sen laskeutua omalla painolla takaisin. Tähän harjoitteluun riittää jopa 5 minuuttia muutamana iltana. Helppous piilee oikeastaan siinä, että palleahengitystä ei opetella, koska ihminen osaa sen jo luonnostaan vaan kyseessä onkin harjoittelu rintakehähengityksen lopettamiseksi.
Kiertoilmahengitys on helpointa opetella didgeridoon avulla. Tekniikan oivaltamisen jälkeen soinnissa esiintyy melkein aina pienehkö tauko tai asiaankuulumaton suvanto, jonka saa hiottua pois nopeasti siten, että tavallinen ämpäri täytetään vedellä, johon didgeridoon kärki upotetaan juuri ja juuri pinnan alle (tätä ei suositella puisille soittimille). Tämän jälkeen kiertoilmahengitetään veteen siten, että vesi kuplii. Veden tuottama vastapaine auttaa lihaksia mukautumaan mahdollisimman tasaiseen soitantoon, ja kehittymisen myötä didgeridoon päätä voi työntää syvemmälle jolloin vastapaine lisääntyy. Hurjimmat tarinat kertovatkin Aboriginaaleista jotka työntävät didgeridoon melkein suukappaletta myöten veteen ja kiertoilmahengittävät.

Turvallisuusohjeita

Liiallisessa harjoittelussa on aina vaarana hyperventilaatio ja/tai tajunnan menetys. Harjoittelu tulee aina rajoittaa yksilön oman sietokyvyn rajoihin. Jos harjoittelun aikana tuntee huimausta, niin tulee pitää taukoa, kunnes tunne menee ohi, vaikka jopa seuraavaan päivään saakka.
Eevi Teittinen

Eevi Emma Ilona Teittinen (s. 28. huhtikuuta 1989 Kotka) on suomalainen fitness-urheilija ja personal trainer. Hän voitti Suomen mestaruuden ensimmäisissä SM-kisoissaan lokakuussa 2015 lajinaan bikini fitness (alle 160-senttisten sarja), ja sai edustuspaikan Suomen MM-kisajoukkueeseen. 
Hän seurusteli suomalaisen rap-artisti Uniikin kanssa. Uniikki kosi Eeviä Blockfest-festivaaleilla keikkansa aikana elokuussa 2015. Kesällä 2016 Eevi ja Uniikki erosivat. Teittinen asuu avoliitossa UFC-ottelija Teemu Packalénin kanssa.
Teittinen on suosittu bloggaaja ja hänen Instagram-tilillään on yli 100 000 seuraajaa helmikuussa 2017. Hän osallistui Fitnesspäiväkirjojen toiselle tuotantokaudelle, joka esitettiin keväällä 2016. Keväällä 2017 Teittinen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kymmenennellä tuotantokaudella. Parinsa Jani Rasimuksen kanssa hän putosi juuri ennen finaaleja ja he sijoittuivat neljänneksi.
Stefan Bremer

Carl Stefan Bremer (s. 19. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja ja valokuvataiteilija. Osa Bremerin töistä on dokumentaarisia, osa kokeilevampaa taidevalokuvausta. Monet hänen valokuvasarjoistaan esittävät ihmisiä.
Bremerin valokuvauskipinä syntyi Creamin konsertissa 1967, jonne hän oli lainannut kameran isältään, valokuvaaja Caj Bremeriltä. Pari vuotta myöhemmin hän pyrki isän tietämättä 17-vuotiaana oppisopimuksella Hufvudstadsbladetin kuvatoimistoon Pressfotoon ja pääsikin, ensin filminkehittäjäksi ja siten lehtikuvaajaksi. Bremer opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa 1974–1980. Hän on toiminut myös valokuvaajana monissa lehdissä, kuten Suomen Kuvalehdessä. Hän tuli tunnetuksi Helsingin yöelämän ja rockmuusikkojen kuvaajana ja tätä kautta monien äänilevykansien tekijänä, aluksi kuvaajana ja myöhemmin myös graafisena suunnittelijana. Teatterikuvauksesta tuli hänen työnsä keskeinen osa, kun hän aloitti 1978 Suomen Kansan teatterissa Pete Q:n kuvaajana. Teatterikuvista hän järjesti Teatterimuseossa loppuvuodesta 2011 näyttelyn The Best of.
Bremerille myönnettiin taiteen valtionpalkinto 1988, taiteilijaprofessorin arvo 1999 ja Helsingin kulttuuripalkinto 2011.
Mateare

Ilmasto

Matearessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 28 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 170 millimetriä. Huhtikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 27 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 290 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.
Ryan FR-1 Fireball

Ryan FR-1 Fireball on yhdysvaltalainen tukialuslentokone.
Tarkemmin ilmaistuna kone on rynnäkköhävittäjä eli hävittäjäpommittaja. Siinä oli sekä mäntämoottori ja potkuri että suihkumoottori.
Konetyyppi muistutti jossain määrin F4U Corsairia. FR-1 Fireball ei kuitenkaan ollut sanottavasti, uusia tulevia suihkukonehävittäjiä (kuten P-59 Airacomet:ia) nopeampi, ja siksi jäi piankin siten niiden varjoon. FR-1 ei saavuttanut laajempaa menestystä. Yhdysvaltain laivasto oli tämän tyypin ainut käyttäjä.
FR-1 Fireballin moottorit olivat Wright R-1820 72W -tähtimoottori sekä General Electric J31-GE3 -suihkumoottori.
Suuri toimintakorkeus lienee ollut joitain harvoja tämän konetyypin etuja. Se oli 13 135 metriä. Molemmilla moottoreilla oli koneen huippunopeus 686 km/h, ja yksinomaan mäntämoottorilla 475 km/h.
Aseistukseen kuului sekä 4x 12,7 mm konekiväärit, että enintään tuhat paunaa (454 kg) pommeja. Raketteja oli mahdollista myöskin käyttää. Niitä oli 8 kappaletta, ja ne sijaitsivat ripustuspisteissä siipien alla. Rakettien kaliiperi oli 127 mm eli 5 tuumaa, mitä voitaneen pitää järeänä luokassaan.
Kirjalähteen mukaan kolmella eri lentotukialuksella palvelleet lentokoneet poistettin aktiivipalveluksesta vuoteen 1947 mennessä.
Supererogaatio

Supererogaatio (lat. supererogatio, maksaa ylimääräistä) on moraalifilosofian käsite, jolla tarkoitetaan velvollisuudet ylittävää toimintaa, eli suotavia ja suositeltavia tekoja, mutta joihin kenelläkään ei voi olla erityistä moraalista vaatimusta.
Käsite on peräisin alkujaan katolisesta teologiasta, jossa supererogatoriset teot tarkoittivat kaikkia niitä hyviä tekoja, joita Jumala ei vaadi, mutta jotka ovat silti suotavia, kuten selibaatti ja avokätinen hyväntekeväisyys. Ei-uskonnolliseen moraalifilosofiaan supererogaatio tuli J. O. Urmsonin artikkelin ”Saints and Heroes” (1958) myötä.
Supererogatorisia tekoja ovat tyypillisesti teot, joissa henkilö uhraa oman etunsa muiden hyväksi. Näitä ovat esimerkiksi teot, joissa henkilö uhraa oman henkensä muiden edestä tai lahjoittaa suuria summia hyväntekeväisyyteen.
Supererogaation asema moraalifilosofiassa on kiistelty aihe, ja normatiivisen etiikan eri teoriat suhtautuvat siihen eri tavoin. Esimerkiksi velvollisuusetiikassa moraalisesti vaadittavien asioiden joukko tavataan pitää tiukasti rajattuna, jolloin supererogatorisille teoille jää paljon tilaa. Utilitarismi sen sijaan velvoittaa ihmistä tekemään valmiiksi jo niin paljon yhteisen edun eteen, että supererogaatiosta ei voida juurikaan puhua. Tämä ei tietenkään tarkoita, etteikö utilitaristi voisi pitää tiettyjä tekoja poikkeuksellisina ja sankarillisina.
Rakkautensa uhri

Arviot

Aikalaisarvioita  oli vähän eikä kovin kehuvia. Jäger-filmi sai kiitosta rohkeudesta elokuvan laskemisessa markkinoille, mutta esimerkiksi A-L. S. (Uusi Suomi) piti sitä ”alkeellisimpana, mitä voi ajatella”. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) oli samalla kannalla ja huomautti vielä teknisistä puutteista: kuva on sumea, ääni katkeaa. Teknisestä ala-arvoisuudesta huomautti myös Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti). Aaltosen mukaan elokuva on puolivillainen ja naiivi, ja hän huomauttaa: ”Pitkät suutelukohtaukset, joissa ilmeisesti kasvatustarkoituksessa (!) esitetään ainakin kaksikymmentä eri suutelutapaa, saavat yleisön lopuksi nauramaan.” Hans Kutter (Hufvudstadsbladet) kirjoittaa ohjaajasta, suomenruotsalaisesta kirjailijasta Martin Söderhjelmistä: ”hän on edelleen merkittävämpi kaunokirjailijana kuin elokuvamiehenä” ja ihmettelee minne Blomberg on piilottanut lahjansa. Poikkeus kriitikoista on Leo Schulgin (Ilta-Sanomat), jonka mielestä ”elokuva on valmistettu poikkeuksellisen luistavasti ja tasaisesti. - - Aihe on valittu ja toteutettu rohkeasti”. Myös näyttelijät saavat häneltä runsaat kiitokset.
Kuivaniemen junaturma (1943)

Kuivaniemen junaturma tapahtui jatkosodan aikana 2. lokakuuta 1943, kun saksalaisia sotilaita kuljettanut lomalaisjuna törmäsi toiseen junaan Kuivaniemen ratapihalla Oulu–Tornio-rataosalla. Onnettomuudessa kuoli kymmenen lomalaisjunassa matkustanutta saksalaissotilasta, ja lisäksi 25 sotilasta sai vakavia ja 19 lieviä vammoja.
Saksalaisia kuljettanut lomalaisjuna oli lähtenyt Simosta kello 17.21. Junan saapuessa Kuivaniemen ratapihaa edeltävälle suoralle veturinkuljettaja huomasi, että toinen juna oli tulossa vastaan samalla raiteella, ja teki hätäjarrutuksen. Junat törmäsivät yhteen ratapihan pohjoispäässä olleen tasoristeyksen kohdalla niin, että veturit nousivat tosiaan vasten pystyyn ja vetureita lähinnä olleet vaunut murskaantuivat. Useat härkävaunujen ovilla kurkistelleet sotilaat menettivät henkensä, kun auki olleet vaunujen ovet paukahtivat kiinni törmäyksen voimasta.
Loukkaantuneet saivat ensiavun lähitaloissa. Itse rata ei kärsinyt suuria vaurioita, ja se saatiin avattua liikenteelle melko pian sen jälkeen, kun raivaustyöt oli saatu tehtyä. Onnettomuudesta ei kerrottu tiedotusvälineissä sotasensuurin vuoksi.
Onnettomuuden syynä oli Kuivaniemen liikennepaikasta vastanneen liikenneoppilaan tekemä virhe. Hän oli juuri saapunut Helsingistä, valvonut useita vuorokausia yhteen menoon eikä tuntenut vielä Kuivaniemen ratapihaa ja paikallisia olosuhteita. Liikenneoppilas tuomittiin myöhemmin vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi hän menetti virkansa ja joutui maksamaan vahingonkorvauksia.
Sampo Marjomaa

Sampo Marjomaa (s. 1976 Oulu) on suomalainen televisiokasvo ja viihteentekijä. Hän oli yksi ensimmäisistä Nelosen kanavaäänistä eli kuuluttajista. 
Marjomaa on Hauskat kotivideot -ohjelman juontaja ja käsikirjoittaja. Hän on toiminut juontajana myös Nelosen Tosi-TV-ohjelmassa sekä näytellyt joissakin findie-elokuvaryhmä Acid Cineman elokuvissa.
Marjomaa on vieraillut taiteilijanimellä Genius Albert Frankenstein laulajana useilla veljensä yhtyeen, Aarnin, albumeilla.
Meteoriitti (kirja)

Juoni

Kirjan pääosassa on Rachel Sexton, joka työskentelee tiivistäjänä NRO:ssa. Hän kärsii vesipelosta. Hän on myös presidentiksi pyrkivän senaattori Sedgewick Sextonin tytär, mutta isän ja tyttären välit eivät ole kovin lämpimät. Rachel kutsutaan yhdeksi siviilitutkijaksi vahvistamaan NASA:n napajäätiköllä tekemä löytö. NASA:n tutkijat ovat löytäneet jäätiköltä meteoriitin, joka sisältää maapallon ulkopuolelta tulleita fossiileja. Pian Rachel, yhdessä muiden siviilitutkijoiden kanssa, alkaa tajuta, että meteoriittiin saattaa liittyä suuremman luokan huijaus.

Vastaanotto

Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin arvion mukaan Brownin teknotrillerit eivät ole edes omassa lajissaan kovin kummoisia. Epäuskottavan, kielellisesti köyhän tarinankuljetuksen ohessa henkilökuvaus on heppoista. ”Meteoriitti on lastenkirjallisuutta muistuttava kevytlevite, jota vilkuillessa kannattaa kääntää aivot nollille – tai muuten ne kipeytyvät pahan kerran.”
FS Cosmao (1861)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 29. kesäkuuta 1881.
Jacob van Heemskerck -luokka

Suunnittelu

Luokka oli ilmapuolustusmuunnelma Kortenaer-luokan aluksista ja siten se muistuttaa monin osin sukellusveneidentorjuntaan suunniteltuja puolisisariaan. Niillä on yhteiset runko- ja voimansiirtoratkaisut samoin kuin useat asejärjestelmät ja elektroniikka on yhtenevää. Tärkein ulkoinen eroavaisuus on takakannelle sijoitettu Yhdysvalloista hankittu Standard-ohjusjärjestelmä, joka korvasi helikopterisuojan sekä pakotti siirtämään 76 millimetrin tykkiä eteenpäin. Lisäksi alusten etumastoa korotettiin DA-08-maalinosoitustutkan sijoittamiseksi. Ohjusten alkuperäinen yhdysvaltalainen SPG-51-tulenjohtotutka on korvattu alankomaalaisella STIR-tutkalla.
Kōdansha

Lehtiä

Yhtiö tuottaa sekä mangalehtiä, kuten Shūkan Shōnen Magazineä, että kirjallisuuslehtiä.
Kigurumi

Kigurumi on japaninkielinen termi, jolla tarkoitetaan sarjakuvahahmoksi, usein eläimeksi, pukeutunutta esiintyjää. Näitä esiintyjiä on usein nähtävillä muun muassa animetapaamisissa, ostoskeskuksissa ja huvipuistoissa. Kigurumi-termi kattaa myös esimerkiksi urheiluseurojen maskotit ja lastenohjelmien esiintyjät. Kigurumeja käytetään muun muassa mainostarkoituksissa ja esiintyjinä lapsiyleisölle. Suosittuja hahmoja ovat muun muassa Pikachu, Nalle Puh ja Hello Kitty.
Tietyssä merkityksessä kigurumilla tarkoitetaan myös löysänmallista haalaria (usein eläinhahmoa esittävä), jonka huppu on iso ja puettuna kasvojen yli ulottuva. Hupussa on usein hahmon silmät, suu ja korvat sekä muita piirteitä. Japanissa kigurumeja saatetaan joskus käyttää myös pyjamina.