google/wiki40b huggingface dataset:
Shap-’ng Tsai

Shap-'ng Tsai oli kiinalainen merirosvo, joka komensi noin 70 džonkkia Etelä-Kiinan merellä vuosina 1845–1859. Hänen toimintansa keskittyi Tien-paihin, joka sijaitsee noin 290 kilometriä Hongkongista länteen. Läheiset rannikkokylät ja kauppiaat maksoivat Shap-'ng Tsaille suojelurahaa saadakseen olla rauhassa. Shap-'ng Tsai kaappasi häntä jahdanneet Kiinan sotalaivat, ja niiden päällystö otettiin panttivangiksi. Kiinan hallitus tarjosi anteeksipyyntöä ja sotilasarvoa, joista Shap-'ng Tsai kuitenkin kieltäytyi.

Merirosvouran loppu

Keväällä 1849 Shap-'ng Tsaita syytettiin yhden yhdysvaltalaisaluksen ja kolmen oopiumia kuljettaneen brittiläisaluksen upottamisesta. Syyskuussa 1849 laivueellinen brittiläisaluksia meni Tien-paihin, josta löytyi sata kaapattua alusta, joista merirosvot olivat vaatineet lunnaita. Merirosvoja ei löytynyt. Lokakuussa 1849 kolme brittialusta jahtasi Shap-'ng Tsaita ja hänen merirosvojaan Vietnamin Hải Phòngin saarille ja kanaville. Siellä merirosvot ja britit kävivät kahden päivän taistelun, ja myöhemmin britit ilmoittivat tuhonneensa taistelussa 58 džonkkia sekä niiden 1 200 kanuunaa ja 3 000 hengen miehistön. Shap-'ng Tsai onnistui pakenemaan paikalta mukanaan kuusi pienempää džonkkia ja 400 hengen miehistö. Myöhemmin Shap-'ng Tsai antautui Kiinan viranomaisille ja otti vastaan Kiinan aiemmin tarjoaman sotilasarvon.
Otto Karhi

Nuoruusikä

Karhi syntyi varakkaaseen perheeseen Oulussa. Hänen isänsä oli liikkeenomistaja David Efraim Lindgrén ja äitinsä kauppa-apulainen Margareta Rusko. Karhi jätti sekä ruotsinkielisen koulun että suomenkielisen lyseon kesken, mutta pyrki ja pääsi vain 15-vuotiaana kauppakouluun. Myöhemmin hän tosin suoritti yksityisesti myös reaalilyseon. 17-vuotiaana hänestä tuli maatilan omistaja ja vain hieman tästä vanhempana isänsä liikeyritysten johtaja.

Poliitikko ja talousmies

Karhi vaikutti osaltaan merkittävästi Suomen Maalaisväestön Liiton (myöhemmin Maalaisliitto) syntymiseen vuonna 1906 ja hänestä tulikin sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli puolueen Oulun vaalipiirin kansanedustaja 1907–1908 sekä Oulun läänin eteläisestä vaalipiirin kansanedustaja 1909–1913. Myöhemmin hän kuitenkin vaihtoi kantansa sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, joskaan ei osallistunut sen toimintaan yhtä tiiviisti kuin Maalaisliiton toimintaan. Eduskunnan lisäksi Otto Karhi toimi myös kunnallispolitiikassa ja osuustoimintaliikkeessä. Hänestä tuli Oulun ensimmäisen yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden perusteella 31. tammikuuta 1919 valitun kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja sosiaalidemokraattien edustajana. Kaupunginvaltuustossa hän toimi peräti yli 40 vuotta.
Karhin taloudellinen toimeliaisuus alkoi jo nuorena. Enimmillään hänen johdossaan toimivat värjäämö, kehräämö, kutomo, pesula, mallastehdas, mylly, kaksi maatilaa, konttori, sekatavarakauppa sekä lanka- ja kangaskauppa. Päätyönsä hän teki kuitenkin Oulun osuuskaupan pitkäaikaisena toimitusjohtajana.
Karhi oli oululaisen Liitto-lehden perustajajäsen ja lehden ensimmäinen päätoimittaja.

Otto Karhi henkilönä

Karhi oli naimisissa vuosina 1896–1917 Iida Karoliina Lalin kanssa ja vuodesta 1919 lähtien Aino Sipolan kanssa. Häntä pidettiin laajasti lukeneena ja sivistyneenä henkilönä. Hän matkusteli ja luki paljon ja osallistui muun muassa NMKY:n toimintaan sekä raittius- ja nuorisoseuratyöhön. Karhi toimi myös Pellervo-Seuran neuvojana eli konsulenttina. 
Oulussa on Karhin mukaan nimetty Otto Karhin puisto. Se on kaupungin ydinkeskustan keskeisin puisto, joka tunnetaan vanhastaan myös nimellä Letkun puisto sen reunalla sijainneen Oulun ensimmäisen paloaseman mukaan.
HRT F1

2010

Kauden 2010 MM-sarjassa talli kilpaili Dallaran suunnittelemalla ja valmistamalla autolla, mutta valmistajien sarjaan auto ilmoitettiin nimellä HRT-Cosworth. Kaudelle 2010 tallin kuljettajiksi ilmoitettiin Bruno Senna ja Karun Chandhok.
Tallin testikuljettajana pääasiallisesti toimiva Sakon Yamamoto korvasi Sennan Britannian GP:ssä ja Chandhokin Saksan GP:stä 2010 eteenpäin. Yamamoto ei kuitenkaan pystynyt kilpailemaan Singaporen GP:ssä,  vaan tallin kauden 2010 neljänneksi kisakuljettajaksi nimettiin tallin toinen testikuljettaja Christian Klien. Klien korvasi Yamamoton myös Brasilian GP:ssä ja kauden päätteneessä Abu Dhabin GP:ssä Talli sijoittui 11. MM-taulukossa saavuttamatta kaudella yhtään pistettä. Hispanian taakse MM-sarjassa jäi ainoastaan Virgin. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäivät Chandhokin ja Sennan ajamat 14. sijat. Kauden loppupuolella ilmoitettiin Hispanian tehneen sopimuksen Toyotan kanssa Toyotan kaudelle 2010 suunnitteleman auton käytöstä. Sopimus kuitenkin purkautui Hispanian ollessa kyvytön maksamaan lupaamansa maksunsa ajallaan.

2011

Kaudella 2011 tallin kuljettajina aloittivat paluun kilpakuljettajaksi tehnyt Narain Karthikeyan ja Vitantonio Liuzzi.
Kausi alkoi Hispanialta surkeasti kun tallin molemmat autot karsiutuivat Australian kilpailusta aika-ajoissa. Seuraavassa kilpailussa tallin molemmat autot pääsivät mukaan mutta keskeyttivät.Kanadan GP:ssä kilpailussa tallin kuljettaja Liuzzi onnistui ajamaan tallin koko historiansa parhaan sijoituksen ajamalla sijalle 13. Talli julkisti kesäkuun lopussa Daniel Ricciardon kilpakuljettajakseen. Hän korvasi Narain Karthikeyanin Britannian GP:stä lähtien. Karthikeyan ajoi Liuzzin tilalla Intian GP:ssä. Talli sijoittui MM-taulukossa 11:nneksi Virginin edelle kuten aiempanakin vuonna.

2012

Kaudella 2012 tallissa ajoivat Pedro de la Rosa ja tallin kanssa jatkosopimuksen tehnyt Narain Karthikeyan.
Avauskilpailussa Australiassa tallin molemmat kuljettajat karsiutuivat edellisen vuoden tapaan kilpailusta, sillä kuljettajien kierrosajat eivät mahtuneet 107 prosentin karsintarajan sisään. Tallilla oli myös vaikeuksia saada molemmat autot valmiiksi katsastukseen kisaviikonlopun alla. Kausi oli muutenkin tallille vaikea. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäi Karthikeyanin ajama Monacon GP:n 15. sija. Talli sijoittui sarjan viimeiseksi viimeisellä kaudellaan.
Lewis Hine

Lewis Hine (26. syyskuuta 1874 – 3. joulukuuta 1940) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja valokuvaaja. Hän oli yksi 1900-luvun alun merkittävimmistä lapsityön vastustajista Yhdysvalloissa.
Lewis Hine oli itse kasvanut köyhyydessä ja hän vastusti lapsityön käyttöä. Hän kiersi 1900-luvun alussa Yhdysvaltoja laatikkokameransa kanssa valokuvaamassa työhön pakotettuja lapsia, Amerikkaan tulleita siirtolaisia ja työläisiä koneiden äärellä. Lisäksi hän kuvasi Empire State Buildingin rakentamista, jonka Men at Work –sarjan kuvat ovat levinneet ympäri maailmaa julisteina ja postikortteina. 
Hinen ottamilla valokuvilla oli keskeinen rooli yleisen mielipiteen kääntämisessä lapsityötä vastaan. Lopulta vuonna 1938 yhdysvaltioihin saatiin lapsityövoiman käyttöä rajoittava laki. Hine ajautui lopulta taloudellisiin vaikeuksiin, mutta hän ei myynyt tekijänoikeuksia ottamiinsa kuviin töitä tekevistä lapsista. Hinen kuoltua hänen poikansa lahjoitti museoon. Kuvat on nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa kaikkien ladattavissa ilmaiseksi osana 5500 valokuvan National Child Labor Committee -kokoelmaa.
Under Code Production

Under Code Production on uraansa aloitteleviin indie -bändeihin keskittynyt japanilainen levy-yhtiö, jonka perustajana toimii Tadashi Kisaki Matsuura. Kisaki tunnetaan tuottajan roolin lisäksi monista musiikkiprojekteistaan, sekä erityisesti viimeiseksi jääneen bändinsä, Phantasmagorian basistina, sanoittajana ja säveltäjänä.
Levy-yhtiö toimi aluksi nimellä Matina, mutta siirtyi myöhemmin nykyiseen nimeensä. Levy-yhtiön tunnetuimpia bändejä Phantasmagorian lisäksi ovat mm. SIVA, Nega, ClearVeil sekä Phantasmagorian laulajan uusin bändi nimeltä chariots. Nyt Kisaki aloitti vuoden 2010 alussa bändin nimeltä LIN - the end of corruption world - Phantasmagoriasta ja chariotsista tutun Rikun kanssa. Tunnetuimpia Under Codelta lähteneitä ovat Vidoll ja 12012.
Aku Kuusisto

Frans August "Aku" Kuusisto (ent. Grönlund; 13. elokuuta 1893 Kokemäki – 12. elokuuta 1970 Helsinki) oli Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja vuosina 1949–1961.
Kuusisto kirjoitti ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1923. Hän työskenteli 25 vuotta valtionrautateiden palveluksessa. Hän toimi Rautatiehallituksen rautatierakennusosaston apulaisjohtajana vuosina 1939–1941 ja vt. johtajana 1941–1945 sekä rataosaston johtajana 1945–1948. Sen jälkeen Kuusisto oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön yleisön osaston yli-insinööri 1948–1949 sekä Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja 1949–1961. Hän oli lukuisten komiteoiden jäsen ja Pohjoismaisen tieteknillisen liiton puheenjohtaja. Kuusisto oli myös Suomen Urheiluliiton varapuheenjohtaja sekä Suomen Valtakunnan Urheiluliiton liittohallituksen ja Suomen Olympiakomitean valtuuskunnan jäsen.
Takeshi Kaikō

Takeshi Kaikō (jap. 開高 健; 30. joulukuuta 1930 – 9. joulukuuta 1989) oli japanilainen kirjailija. Hän syntyi Osakassa ja voitti vuonna 1957 Akutagawa-palkinnon teoksellaan Hada no ōsama.
Kaikō kuului 1960–1970-lukujen aikana Yhdysvaltain toimintaa Vietnamin sodassa vastustaneeseen Beheiren-ryhmään. Sodan aikana hän toimitti myös Asahi Shimbunia. Hän kuoli ruokatorvensyöpään vain 58-vuotiaana.
Kaikōn tunnettu romaani Kagayakeru yami (1968) sijoittuu juuri Vietnamiin. Muihin teoksiin lukeutuu Natsu no yami (1971), jonka suomenkielisen käännöksen Kesän pimeys julkaisi vuonna 1977 Tammi Keltaisessa kirjastossa.
Tomorrowland

Tomorrowland on Belgian Boomissa vuosittain järjestettävä elektronisen musiikin tapahtuma, joka on genressään yksi maailman suurimmista. Tapahtumalle ovat tyypillisiä sadunomaiset koristeet ja näyttävät erikoistehosteet. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2005 lähtien.
Vuonna 2012 tapahtumassa esiintyivät muun muassa Afrojack, Above & Beyond, Basto, Carl Cox, Ferry Corsten, Sander van Doorn, Swedish House Mafia, Avicii, Fatboy Slim, Laidback Luke, David Guetta  Steve Aoki ja Skrillex.
Sei7semän

Taustaa

Albumi piti julkaista alun perin jo syksyllä 2009, mutta julkaisu siirtyi seuraavalle keväälle. Albumin lopullisesta versiosta jäi pos kappale "Kohtuuttomuus", joka lisättiin ilmaisladattavaksi internetiin kesäkuussa 2010. Kappaletta pystyi lataamaan ainoastaan seitsemän päivän ajan tai 100 nopeinta lataajaa. "Rippituoli"-kappaleen lopulliselle versiolle lisättiin vielä Notkea Rotta, jonka ei alun perin pitänyt vierailla albumilla. Albumista on julkaistu kahden minuutin promovideo, jossa taustalla soi "Sei7semän"-kappale.
Astrometrinen kaksoistähti

Astrometrinen kaksoistähti on kaksoistähti, jossa pitkän ajan kuluessa huomataan näkymättömän kohteen huojuttavan näkyvää tähteä taivaalla.
Tähti näyttää kiertävän näkymättömän pisteen ympäri useimmiten soikeaa rataa. Käytännössä useimmiten rata näyttää mutkaiselta liikkeeltä taivaalla, koska tähti monessa tapauksessa liikkuu taivaalla. Huojunta on kamerassa näkyvää, ei spektroskoopissa, niin kuin spektroskooppisen kaksoistähden tapauksessa. Huojunnan havaitseminen vie monesti vuosia. 1830-luvulla huomattiin Siriuksen liikkuvan taivaalla mutkaista rataa pitkin, ja näin Siriuksesta tuli ensimmäinen astrometrinen kaksoistähti. Myöhemmin himmeämpi sivutähti onnistuttiin havaitsemaan suoraan kaukoputkessa, ja näin Sirius menetti astrometrisen kaksoistähden asemansa.
Esimerkiksi Alfa Ophiuchi eli Ras Alhague on astrometrinen kaksoistähti. Myös eksoplaneettoja voi teoriassa havaita astrometrisesti, jos niiden keskustähti on lähellä meitä, ja kiertävä eksoplaneetta kyllin suuri ja kyllin kaukana. 1950-luvulla hollantilainen tähtitieteilijä van de Kamp väitti havainneensa astrometrisesti vanhoja valokuvauslevyjä tutkimalla Barnardin tähdeltä planeettoja, mutta muut tutkijat ovat havainnot kumonneet pätemättömiksi.
Myös 61 Cygni -nimiseltä kaksoistähdeltä on väitetty muutamaan otteeseen havaitun astrometrisin keinoin planeettoja, mutta näitäkään havaintoja eivät muut tutkijat kuin ensiksi väittäneet ole varmistaneet.
Crowd surfing

Crowd surfing (suom. ”yleisösurffaus”) tarkoittaa ”surffaamista” makuullaan väkijoukon, esimerkiksi konsertin tai festivaalitapahtuman yleisön, kohotettujen käsien varassa. Vuonna 2000 Roskilden musiikkifestivaaleilla kuoli yhdeksän ihmistä, joiden kuolemassa crowd surfingia pidettiin ainakin osatekijänä. Sen johdosta crowd surfing kiellettiin monissa tapahtumissa. Toisaalta keinoa voidaan käyttää myös hyväksi, jos tiiviin yleisön joukosta on esimerkiksi saatava joku nopeasti ensiapuun.
Yksi crowd surfingin muoto on stage diving (”lavalta sukeltaminen”). Siinä esiintyjä hyppää lavalta yleisön kannateltavaksi, minkä jälkeen yleisö käsiensä varassa liikuttelee esiintyjää väkijoukossa. Pienemmissä konserteissa on harvinaista, että esiintyjä hyppää yleisön varaan. On aina olemassa vaara, että väki väistää pois alta tai ei jaksa kannatella hyppääjää. Esimerkkinä on Peter Gabriel, joka mursi nilkkansa yritettyään sukeltaa.
Berzelii park

Berzelii park on puisto Tukholmassa Ruotsissa. Se sijaitsee Nybroplanin, Hamngatanin ja Norrmalmstorgin välissä. Sitä rakennettiin maisema-arkkitehti Knut Forsbergin suunnitelmien mukaan vuosina 1852–1858, ja se avattiin 13. heinäkuuta 1858.
Puisto sai nimensä ruotsalaisen kemistin Jöns Jacob Berzeliuksen mukaan, hänelle myös pystytettiin sinne suurikokoinen patsas. Carl G. Qvarnströmin veistämä patsas paljastettiin heinäkuussa 1858. Nybroplanin luona on karhuja esittäviä Carl Millesin veistämiä patsaita. Osa puistoa oli aiemmin Nybrovikeniä, joka täytettiin Kaarle XIV Juhanan aloitteesta vuosina 1838–1848. Puisto vihittiin kello kolme yöllä. Tarkoitus oli estää yleisömassojen tungeksiminen juuri perustettuun puistoon, jolloin istutukset olisivat tallaantuneet.
Kesällä 1951 puisto oli niin sanottujen Berzelii-mellakoiden tapahtumapaikkana, jolloin humaltunut ja joutilas nuoriso kokoontui puistoon. Vähitellen hulinointi puistossa lisääntyi, kunnes tilanne kärjistyi 26. elokuuta 1951, jolloin 3 000 nuorta otti yhteen viidestä eri kaupungista koottujen poliisivoimien kanssa, joukossa myös sotilaspoliiseja.
Mardakertin yhteenotot 2008

Tausta

Armenia halusi 1987 liittää itseensä Azerbaidžanin hallussa olleen Vuoristo-Karabahin, jonka enemmistö oli armenialaisia. Armenia ja Azerbaidžan kävivät vuosina 1988–1994 sodan, jossa molemmat osapuolet karkottivat toistensa kansalaisia alueiltaan. Armenia miehitti Vuoristo-Karabahin, joka julistautui itsenäiseksi. Mutta Azerbaidžan ja kansainvälinen yhteisö eivät tunnustaneet Vuoristo-Karabahia itsenäiseksi.
Kun Kosovo julistautui itsenäiseksi 2008, azerit vetivät maasta rauhanturvaajansa. He ajattelivat Kosovon itsenäistymisen olevan ennakkotapauksen, jonka pohjalta Armenian miehittämä itsenäinen Vuoristo-Karabah voitaisiin irrottaa Azerbaidžanista virallisestikin. Rajakahakointi alkoi sen jälkeen kun ihmiset protestoivat Armeniassa maan presidentinvaalien jälkeen, 4. maaliskuuta. Jerevanissa puhkesi mellakka ja tulitaisteluja protestoijien ja poliisien välille. Armeija saapui 2. maaliskuuta. Armenia syytti myöhemmin Azerbaidžania yrityksestä käyttää hyväkseen maan sisäisä levottomuuksia.
Ugine

Talous

Kaupungilla on pitkät perinteet terästeollisuudessa. Siellä toimivia metalliyhtiöitä ovat Ugitech (Teräs), Areva NT (Zirkonium) ja Timet (Titaani).
Unkarin Grand Prix 2013

Vapaat harjoitukset

Marussian kolmoskuljettaja Rodolfo González ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Max Chiltonin tilalla.
Etelä-Afrikan kirkkojen neuvosto

Etelä-Afrikan kirkkojen neuvosto (engl. South African Council of Churches, SACC) on Etelä-Afrikan kristittyjen kirkkojen ekumeeninen järjestö, jonka jäseninä on 26 maassa toimivaa kirkkoa ja kristillistä yhteisöä. Neuvoston päämaja on Khotso Housessa Johannesburgissa. Kirkkojen neuvostolla oli merkittävä rooli Etelä-Afrikan apartheidin vastaisessa kamppailussa ja sen entinen pääsihteeri arkkipiispa Desmond Tutu on palkittu työstään Nobelin rauhanpalkinnolla.
Etelä-Afrikan kirkkojen neuvostolla oli keskeinen osuus kontekstuaalisen teologian leviämisessä ja sen johdossa toimi lukuisia tämän suuntauksen edustajia kuten Desmond Tutu vuosina 1978−1985 ja Beyers Naudé 1985−1988.
Vuonna 1988 Etelä-Afrikan silloinen lain ja järjestyksen ministeri Adriaan Vlok ja pääministeri Pieter Willem Botha järjestivät neuvoston päämajaan pommi-iskun kostoksi järjestön apartheidin vastaisesta toiminnasta.
Vuokatin Veto

Seuran perustaminen ja toiminnan alkuvaiheet

Voimistelu- ja Urheiluseura Vuokatin Veto ry on perustettu 30. heinäkuuta 1947. Perustajajäseninä olivat Kalevi Konka, Eino Hiltunen, Sipo Häyrynen, Jaakko Korhonen, Olavi Meriläinen, Osmo Lukkari ja Veikko Kilpeläinen. Seuran toiminnan alkuvaiheissa lajeina olivat maastojuoksu, pujottelu, voimistelu, hiihto ja suunnistus. Seura on nimetty yhdistysrekisteriin vuonna 1950. Naisjaosto on perustettu 12. tammikuuta 1949.
Pesäpallo ja Yleisurheilu tulivat mukaan seuran toimintaan 1970-luvulla. Alppijaosto perustettiin vuonna 1981. Seuralla on ollut miesten pesäpallon edustusjoukkue joka on pelannut maakuntasarjassa vuosina 1978, 1980-1981, 1998-2003 ja 2010-2012 ja Suomensarjassa 2004-2006 sekä 2011. Yleisurheilutoiminta seurassa keskitty 1970- ja 1980-luvulle.

Nousu Superpesikseen

Vuokatin Veto voitti naisten Ykköspesiksen kaudella 2012. Finaalisarjassa Veto pelasi Kankaanpään Mailaa vastaan ja voitti sarjan 3-0. Sarjan voitto varmisti joukkueen nousun Superpesikseen kaudeksi 2013. Nousuottelua oli seuraamassa paikan päällä 311 katsojaa. Ensimmäisellä Superpesis-kaudellaan Vuokatin Veto selvitti tiensä pudotuspeleihin. Kauden aikana joukkueesta valittiin Itä-Länsi-otteluun Essi Kylli ja Leena Sippola. Vuokatin Veto pelasi Superpesiksessä kaksi kautta sijoittuen näissä seitsemänneksi ja kahdeksanneksi.

Kavallsusskandaali ja luopuminen pääsarjapaikasta

Seuran toiminnassa heräsi epäilys tileiltä tapahtuneesta kavalluksesta 9. heinäkuuta 2014. Seura tiedotti tuolloin asiasta Pesäpalloliiton nettisivuilla. Tietojen mukaan seuran varojen väärinkäyttäjäksi epäiltiin seuran entistä toiminnanjohtajaa Marko Haverista. Seuran tililtä oli epäilyn mukaan kavallettu 11099,50 euroa helmi-kesäkuussa 2014. Epäilty tapahtuma tapahtui toiminnanjohtajan työsuhteen päättymisen jälkeen. Seura jätti tapahtumasta ilmoituksen viranomaisille 10. heinäkuuta 2014. Talousepäselvyydet ja seuran organisaation pienuudesta johtuen johtokunta totesi syyskuussa 2014, ettei seuralla ole valmiuksia jatkaa Superpesiksessä enää kaudella 2015. Päätöksen mukaisesti seura päätti jatkaa toimintaansa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa ja keskittyä tyttöjuniorijoukkueiden toimintaa.
Jacques Ellul

Jacques Ellul (6. tammikuuta 1912 – 19. toukokuuta 1994) oli ranskalainen filosofi, sosiologi, teologi ja kristillinen anarkisti. Hän kritisoi kirjoissaan "teknologista yhteiskuntaa" ja käsitteli kristillisyyden ja politiikan suhdetta. Ellulin mukaan anarkismin ja kristillisyyden tavoitteet ovat monilta kohdin yhteneväiset. Ellul syntyi Bordeaux'ssa Ranskassa, opiskeli Bordeaux'n ja Pariisin yliopistoissa ja työskenteli oikeus- ja sosiaalihistorian professorina Bordeaux'n yliopistossa.
1930-luvulla Ellul oli Ranskan kommunistisen puolueen jäsen. Hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä toisen maailmansodan aikana ja oli aktiivinen ekumeenisessä liikkeessä. Jacques Ellul oli naimisissa Yvette Ellulin (o.s. Lensvelt) kanssa vuodesta 1937 ja heille syntyi neljä lasta.
Ellul seurasi elämänsä ohjenuorana ajatusta "Ajattele globaalisti, toimi paikallisesti".

Filosofia

Ellul vaikuttui nuoruudessaan Karl Marxin kirjoituksista ja yhteiskunta-analyysistä ja alkoi kehitellä ystävänsä Bernard Charbonneaun kanssa yhteiskuntakriittistä filosofiaa, jossa oli aineksia Emmanuel Mounierin personalismifilosofiasta, liberalismista ja anarkismista. Ellul halusi synnyttää vallankumouksellisen liikkeen, joka koostuisi paikallisista, itseään ohjaavista ryhmistä. Ellul kuitenkin kieltäytyi kaikesta väkivallasta muutoksen aikaansaamiseksi. Toisaalta hän piti sitä taktisesti huonona ratkaisuna ja oli sitä mieltä, että Gandhi, Martin Luther King ja Lech Wałęsa olivat onnistuneet juuri sen takia, että kieltäytyivät väkivallasta. Toisaalta Ellul viittasi Raamattuun, jonka mukaan asioiden muuttamisen väline on rakkaus eikä väkivalta.
Ellulin käsitys teknologiasta oli deterministinen: hän kirjoitti "teknologian tyranniasta", joka väistämättä uhkasi humanismia, vapautta ja kristillista uskoa. Aiemmin yhteiskunnassa luontoa pidettiin pyhänä, sitten uskonnollisia kirjoituksia ja myöhemmin luonnontiedettä. Ellulin mukaan nykyisessä yhteiskunnassa teknologiasta on tullut pyhä. 
Puhuessaan teknologiasta Ellul ei ensisijaisesti tarkoita koneita vaan niihin liittyvää tehokkuuden periaatetta. Ellulin mukaan teknologiasta ja siihen liittyvästä tehokkuuden ajatuksesta on tullut totalisoiva voima, joka pakottaa ihmiskuntaa elämäntapaan, jossa tehokkuus ei ole enää vain yksi vaihtoehto, vaan ainoa mahdollinen tapa toimia. Tekniikan ainoa periaate on tehokas järjestäminen. Teknologianfilosofisessa pääteoksessaan La technique ou l'enjeu du siècle (1954) Ellul eritteli modernin tekniikan seitsemän pääpiirrettä, jotka ovat 1) rationaalisuus, 2) keinotekoisuus, 3) teknisen vaihtoehdon oletusarvoisuus, 4) itseäänkasvattavuus, 5) ykseys (monismi), 6) universalismi ja 7) autonomisuus.
Ellulin mielestä on perusteetonta tehdä erottelua tekniikan ja sen käytön välillä, sillä tekniikalla on aina sosiaalisia ja psykologisia seurauksia jotka eivät riipu omista pyrkimyksistämme. Kyse ei ole niinkään siitä teemmekö tekniikan suhteen moraalisia valintoja, vaan siitä käytämmekö tekniikkaa ollenkaan. Moraalinen teknikko lakkaa siten olemasta teknikko.
Vuorikuisma

Ulkonäkö ja koko

Vuorikuisma on yksittäisvartinen ja kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Varsi on lähes tai täysin haaraton, liereä ja kalju. Varsilehdet ovat ruodittomia, 3–6 cm pitkiä, puikeita ja herttatyvisiä. Lehdet ovat laidoilta ja alta harvaan karheakarvaisia. Lehtien laidat ovat pikitäpläisiä, ylemmät lehdet kuultotäpläisiä. Kukinto on hyvin lyhythaarainen ja harvakukkainen. Täysin keltaisten kukkien verholehdet ovat suikeita ja niiden laidat selvästi ripsihampaisia, terälehdet juovattomia, nystyttömiä ja täplättömiä. Vuorikuisma kukkii heinä-elokuussa. 
Mäkikuismasta (Hypericum perforatum) ja särmäkuismasta (Hypericum maculatum) vuorikuisman erottaa varren avulla: vuorikuisman varsi on särmätön. Karvakuismasta (Hypericum hirsutum) vuorikuisman erottaa kaljun varren, herttatyvisten lehtien ja ripsihampaisten verholehtien avulla.

Levinneisyys

Lauhkeilla alueilla viihtyvää vuorikuismaa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa sekä Pohjois-Afrikassa. Levinneisyysalue ulottuu Espanjasta Länsi-Venäjälle ja Kaukasukselle, pohjoisessa Länsi-Norjaan ja Keski-Ruotsiin. Suomessa vuorikuisma kasvaa ainoastaan pienellä alueella Lohjalla, josta laji löydettiin ensi kerran vuonna 1888. Lohjalla vuorikuisman kasvupaikkoja on seitsemän, joilla kasvaa yhteensä noin kolmesataa yksilöä.

Elinympäristö

Vuorikuisma on selkeä kalkinsuosija. Suomessa kasvupaikat ovat lievästi happamilla, kalkkipitoisilla ja korkeilla etelärinteillä. Suomessa lajin suurin uhka on kesämökkirakentaminen, sillä huomattava osa esiintymistä sijaitsee mökkitonteilla ja tienvarsissa. Uhkatekijä on myös kasvupaikkojen liika metsittyminen.
Foot Loose & Fancy Free

Foot Loose & Fancy Free on Rod Stewartin albumi vuodelta 1977.
Mustapiikkipyrstö

Levinneisyys

Mustapiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvatu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Darrall Imhoff

Ura

Sentterinä pelannut Imhoff pelasi vuodet 1957–1960 yliopistokoripalloa Kalifornian (Berkeley) joukkueessa, joka voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1959. Vuonna 1960 hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen Roomassa 1960. Vuonna 2010 Imhoff nimettiin osana Yhdysvaltain Rooman 1960 olympiajoukkuetta Basketball Hall of Fameen. New York Knicks varasi Imhoffin NBA:han vuoden 1960 varaustilaisuudessa kolmannella vuorolla. Imhoff aloitti NBA-uransa Knicksissä ja edusti myös viittä muuta NBA-joukkuetta vuosina 1960–1972. Vuonna 1967 Los Angeles Lakersissa pelateessaan hän pelasi NBA:n tähdistöottelussa. Imhoff pelasi myös 20 minuuttia Wilt Chamberlainia vastaan kuuluisassa ottelussa, jossa tämä teki sata pistettä. Imhoff asettui pelaajauransa jälkeen Oregoniin ja kuoli paikallisessa Bendin kaupungissa sydäninfarktiin 78-vuotiaana 30. kesäkuuta 2017.