google/wiki40b huggingface dataset:
James Ellroy

Henkilöhistoria

James Ellroyn vanhemmat erosivat pojan ollessa kuusivuotias, ja hän jäi asumaan äitinsä kanssa. Äiti murhattiin raa'asti vuonna 1958, eikä rikos ratkennut koskaan. Ellroy kiinnostui lähes pakkomielteenomaisesti rikollisuudesta, ja erityisesti häntä kiinnosti näyttelijätär Elizabeth Shortin selvittämättömäksi jäänyt murhatapaus, jota käsittelevän kirjan isä antoi pojalleen 11-vuotislahjaksi. Ellroy on myöhemmin todennut alitajuisesti työstäneensä äitinsä murhaa Shortin tapauksen kautta.
Koulunkäynti takkuili, ja Ellroy erotettiin lukiosta toistuvan häiriköinnin takia. Tämän jälkeen hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan, jossa esitti sittemmin hermoromahdusta tullakseen erotetuksi. Kun isä kuoli pojan ollessa 17-vuotias, Ellroy joutui kadulle, sortui huumeisiin ja viinaan ja eli reilut kymmenen vuotta pikkurikollisen elämää. Hän teki muun muassa asuntomurtoja, ja hänet pidätettiin kymmenkunta kertaa. Pisin vankeustuomio oli kahdeksan kuukautta. Samaan aikaan Ellroy kiinnostui rikosromaaneista ja ahmi niitä sadoittain.
Rajusta keuhkokuumeesta toivuttuaan 1977 Ellroy liittyi Anonyymeihin alkoholisteihin, raitistui ja hankki työn golfapulaisena. Hän alkoi kirjoittaa ja julkaisi esikoisromaaninsa Brown's Requiemin 33-vuotiaana vuonna 1981. Seuraavat viisi romaania saavuttivat kohtalaista arvostelu- ja yleisömenestystä, mutta kuuluisuuteen Ellroy nousi vasta vuonna 1987 teoksellaan Musta Dahlia, joka oli Elizabeth Shortin murhan ympärille rakennettu L.A. -kvartetin avausosa. Kvartetin viimeisteltyään Ellroy kirjoitti Kennedyn murhaa käsittelevän tiiliskiviromaanin Amerikan tabloidi (American Tabloid, 1995), joka aloitti uuden Yhdysvaltain alamaailma -trilogian.

Lloyd Hopkins -trilogia

Lloyd Hopkins -trilogia käsittää teokset Blood on the Moon 1984 (suom. Hurmeinen kuu), Because the Night 1985 ja Suicide Hill 1986.
Särkynytsydän

Ulkonäkö

Särkyneelläsydämellä on pitkät, kaarevat, haarattomat varret ja himmeän sinivihreät liuskaiset lehdet. Varresta riippuvat alaspäin ruusunpunaiset kellomaiset kukat, joiden keskellä vilkkuu valkoista. Yhdessä varressa on rivissä 5–15 kukkaa. Se kukkii toukokuusta heinäkuuhun. Kasvi kasvaa 50–70 cm korkeaksi.

Levinneisyys

Särkynytsydän on alun perin kotoisin Aasiasta, Siperiasta ja Japaniin ulottuvalta alueelta.

Elinympäristö

Särkynytsydän viihtyy auringossa tai puolivarjossa. Se aloittaa kasvunsa aikaisin, ja voi saada hallavaurioita, jos lämpimän kauden jälkeen tulee uudestaan kylmää.
Jalavakeltayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Keskikoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Kuviointi on harmaanruskeaa ja erottuu hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä on siiven pohjavärin mukainen, samoin munuaistäplä, jonka sisänurkka on kuitenkin aina voimakkaasti tummentunut. Siiven keskiosa munuaistäplän ympärillä on vaihtelevissa määrin muuta siipeä tummempi ja usein voimakkaasti harmaanruskealla varjostunut. Siiven kärkiosassa, aaltoviirun kohdalla on tummine pisteiden rivi. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Siipiväli 30–42 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue kattaa Pohjois-Afrikan sekä suurimman osan Eurooppaa. Idässä jalavakeltayökköstä tavataan Altaille, Turkmenistaniin ja Irakiin saakka. Laji tavattiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1980 ja sille on sittemmin muodostunut vakituinen kanta etelärannikon tuntumaan. Perhoset lentävät syyskuun alusta lokakuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Hyvin paikoittainen laji, joka on viime vuosikymmeninä voimakkaasti taantunut koko Euroopassa. Se elää jalavaa kasvavissa lehtimetsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät öisin, käyvät kukilla ja imemässä marjojen nesteitä. Ne tulevat myös sekä syötille että valolle. Toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.
Ruotsissa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ja Norjassa vaarantuneeksi

Ravintokasvi

Toukka elää vuorijalavalla (Ulmus glabra) sekä muilla jalavilla (Ulmus). Vanhempia toukkia on tavattu muillakin puilla ja ruohovartisilla kasveilla.
Sykloheptaani

Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa sykloheptaani on väritöntä nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Sykloheptaanin rengasrakenne on suhteellisen taipuisa ja sillä on useita konformaatioita, jotka ovat tasapainossa keskenään. Niistä stabiileimmat ovat niin kutsutut vääntynyt tuoli- ja tuolikonformaatiot, jotka muistuttavat sykloheksaanin vastaavia konformaatioita, joskin niiden energiat ovat hieman sykloheksaanin konformaatioita korkeammat ja siten epästabiilimmat. Näiden lisäksi tunnetaan myös muun muassa vääntynyt vene- ja venekonformaatiot, jotka myös muistuttavat sykloheksaanin vastaavia konformaatioita.
Sykloheptaania esiintyy pieniä määriä maaöljystä, mistä se voidaan erottaa. Toinen tapa yhdisteen pelkistykseen on sykloheptanonin reaktio sinkkiamalgaamin kanssa eli niin sanottu Clemmensen-pelkistys.
Kalle A. Ritokangas

Henkilöhistoria

Varsinaiselta koulutukseltaan Ritokangas oli metsänhoitaja. 1920-luvun alussa hän toimi opettajana Sotkamossa ja myöhemmin pitkään muun muassa matematiikan, fysiikan, uskonnon ja liikunnan lehtorina Haapamäen Yhteiskoulussa. Ritokangas on kirjoittanut myös koulun 50-vuotishistoriikin vuonna 1957 ja nykyään oppilaitoksen ala-aulassa on kuvanveistäjä Vuokko Kimari-Ermalan tekemä Ritokankaan muistoreliefi.
Ritokangas tunnettiin innokkaana urheilumiehenä, Sotkamossa hän oli vuonna 1922 mukana aloittamassa Sotkamon Jymyn pesäpallotoimintaa ja Keuruulla Ritokangas vaikutti muun muassa Keuruun Seudun Ampujien puheenjohtajana vuodesta 1962 lähtien. Hänen harrastuksiinsa kuului myös partiotoiminta. Vuonna 1931 Ritokangas perusti Haapamäen Siniveikot -lippukunnan, jota hän johti kuolemaansa saakka. Lisäksi Ritokangas kirjoitti runoja, joita esitettiin lähinnä erilaisissa juhlatilaisuuksissa.

Sisällissodan aikainen toiminta

Ritokangas kuului Ahtärin suojeluskuntaan, joka sodan aikana oli osa V Mäntän pataljoonaa. Tammikuussa 1918 hän kävi Vöyrin sotakoulun, jonka jälkeen Ritokangas nimitettiin oman suojeluskuntayksikkönsä päälliköksi. Helmikuun 1. päivänä Ritokangas sai tehtäväkseen viiden jääkärikapteeni Paul Walleniuksen Vilppulassa vangitseman miehen kuljettamisen Haapamäeltä Seinäjoelle. Heidän joukossaan oli neljä punakaartilaista sekä SDP:n kansanedustaja Samuli Rantanen, joka ei kuulunut punakaartiin. Kuljetus tapahtui junalla, jossa matkustajana oli myös toinen kansanedustaja Jonas Castrén.
Seinäjoelle saavuttuaan Ritokangas muutaman alaisensa kanssa teloitti vangit 2.–3. helmikuuta. Rantasen lisäksi ammuttuihin kuuluivat Keuruulta kotoisin olleet nahkuri Eevert Lampinen (s. 1874) ja sekatyömies Heikki Saxberg (s. 1882) sekä vilppulalaiset työmies Nikolai Lahtinen (s. 1887) ja tynnyrintekijä Juho Salonen (s. 1879). Kansanedustaja Rantanen teloitettiin, vaikka hän ei kuulunut punakaartiin ja oli myös vastustanut aseelliseen kapinaan ryhtymistä. Myös muiden ampuminen rikkoi Mannerheimin ja senaatin antamaa julistusta suojeluskuntien aseellisesta vastustamisesta maanpetoksena, koska yksikään heistä ei ollut liittynyt aseelliseen vastarintaan. Ritokangas kuvaili itse teloituksia vuosi sodan jälkeen ilmestyneessä Arvid Borgin teoksessa Ähtärin suojeluskunta Suomen vapaussodassa 1918.
Myöhemmin Ritokangas joukkoineen suoritti vankien teloituksia ainakin Juupajoella 19.–20. maaliskuuta sekä huhtikuun alussa Tampereen taistelun aikana Takahuhdin ja Tammelan kaupunginosissa. Yhteensä hänen vastuullaan on 10–15 teloitusta. Ritokangas kirjoitti sisällissodan aikaisista tapahtumista ilmeisen katuvana muun muassa vuonna 1928 Jyväskylän suojeluskuntapiirin kymmenvuotisjuhlateoksessa sekä 1957 julkaistussa Haapamäen Yhteiskoulun historiikissa. Huhtikuun lopulla 1918 hänelle myönnettiin toiminnastaan II luokan vapaudenmitali. Sotilasarvoltaan Ritokangas oli vänrikki.
3. divisioona (talvisota)

3. divisioona oli käytännössä vain uudelleen nimetty / numeroitu Satakunta-Hämeen sotilasläänin perustama 6. divisioona. 
Uudelleen nimeäminen / numerointi tehtiin puna-armeijan tiedustelun ja sodanjohdon hämäämiseksi.
Tykkihitit Vol 11

Tykkihitit Vol. 11 on Smurffien 11. albumi. Se julkaistiin vuonna 2003. Levy toi Smurffeille kaksi kultalevyä ja platinalevyn.
Warsteiner

Warsteiner on saksalaisen Konrad Cramerin vuonna 1753 perustaman Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG -panimon valmistama olutmerkki.  Warsteiner-nimellä markkinoitavat oluet ovat verrattain suosittuja; niitä myydään yli 60 maassa, ja kyseessä on myydyin saksalainen olut yli 5 000 000 hehtolitran myynnillään.   Warsteineria on saatavilla yli 35 000 baarista ja ravintolasta sekä yli 50 000 kaupasta.  Warsteiner-oluita markkinoidaan ns. premium-tuotteina. Warsteinilaista tarkoittavan nimensä merkki saa kotipaikaltaan, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitsevalta Warsteinin kaupungilta. Warsteiner-panimo sponsoroi ja panostaa voimakkaasti erilaisiin kansainvälisiin tapahtumiin, kuten esimerkiksi Formula 1:seen.
Life of Crime

Juoni

Vuoden 1978 Detroitiin sijoittuvassa tarinassa kaksi pikkurikollista (John Hawkes ja Yasiin Bey) sieppaavat korruptoituneen liikemiehen vaimon (Jennifer Aniston) ja vaativat miljoonan dollarin lunnaita. Suunnitelmassa on kuitenkin yksi iso ongelma, sillä liikemies itse on Bahamalla uuden tyttöystävänsä kanssa eikä häntä kiinnosta vaimonsa takaisin saaminen.
Ooredoo Tunisia

Sponsorointi

Tunisiana toimi sponsorina pääosin urheilun parissa. Se järjestää muun muassa nuorten jalkapallotapahtumia, katukoripalloa ja rantatennistä. Tunisiana oli myös yksi sponsoreista Karthagon jazztapahtumassa.
Roland Corporation

Roland Corporation on japanilainen elektronisten soitinten valmistaja. Se perustettiin vuonna 1972 Osakassa Japanissa.
Kevin Nealon

Kevin Nealon (s. 18. marraskuuta 1953 Saint Louis, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on esiintynyt muun muassa komediasarjoissa Saturday Night Live ja Weeds sekä elokuvassa Isi hoitaa.
Nealon on naimisissa näyttelijä Susan Yeagleyn kanssa. Heillä on yksi lapsi.
John McConnell Black

John McConnell Black MBE (28. huhtikuuta 1855 – 2. joulukuuta 1951) oli skotlantilaissyntyinen kasvitieteilijä, joka muutti Australiaan vuonna 1877 ja kuvasi 1900-luvulla tuhansia lajeja Etelä-Australiassa.
Black syntyi Wigtownissa ja opiskeli Wigtown Grammar Schoolissa, Edinburgh Academyssa, College Schoolissa Tauntonissa ja kauppakoulussa Dresdenissä. Hän oli Helen Carten veli. Hän meni vuonna 1879 naimisiin Alice Denfordin kanssa, ja parille syntyi tytär ja kolme poikaa. Hän alkoi toimia vuonna 1883 journalistina, ja hän toimi myös kielitieteilijänä, joka kiinnostui Australiaan muutettuaan aboriginaalien kielistä.
Vuonna 1909 Black julkaisi kirjan The Naturalised Flora of South Australia; 2 430 lajia kuvannut The Flora of South Australia julkaistiin neliosaisena vuosina 1922–1929. Uusittua painosta Black alkoi työstää vuonna 1939, ja kaksi osaa ilmestyi vuosina 1943 ja 1948. Kolmas osa oli valmistumassa Blackin kuoleman aikoihin.
Black sai työstään useita tunnustuksia, kuten Clarke-mitalin vuonna 1946. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1942. Hänen kasvitieteellinen nimensä on J.M.Black. Hän kuoli Adelaidessa.
Mayo-klinikka

Mayo-klinikka (engl. Mayo Clinic) on voittoa tavoittelematon sairaala ja lääketieteen tutkimusyksikkö, jonka päämaja on Rochesterissa, Minnesotassa. Se on maailman ensimmäinen ja suurin voittoa tavoittelematon integroidun hoidon sairaalaryhmittymä,ja siellä työskentelee yli 3 800 lääkäriä ja tutkijaa sekä 50 900 terveydenhuollon työntekijää. Sairaala on keskittynyt vaikeiden tapauksien hoitoon erikoissairaanhoidossa. Se käyttää tutkimukseen yli 660 miljoonaa dollaria vuodessa.
Tohtori William Worral Mayo muutti perheineen Rochesteriin vuonna 1864 ja avasi lääkärin praktiikan, joka kehittyi hänen poikiensa johdolla Mayo-klinikaksi. Sitä pidetään laajasti yhtenä maailman parhaista sairaaloista, ja U.S. News & World Report -aikakauslehti arvioi sen 2014–2015 listallaan Yhdysvaltojen parhaaksi sairaalaksi. Se on ollut kyseisen listan kärkipäässä yli 20 vuotta.
Mayo-klinikalla on sairaalakampukset Rochesterissa, Arizonan Scottsdalessa ja Phoenixissa sekä Floridan Jacksonvillessä.
Ponte (Italia)

Nähtävyyksiä

Ponten nähtävyyksiä ovat 1000-luvulta oleva linna sekä 700-luvulta oleva luostari Abbazia di Santa Anastasia.
Nigerin vallankaappaus 2010

Nigerin vallankaappaus 2010 tapahtui Nigerissä 18. helmikuuta 2010. Sotilaat hyökkäsivät päivän aikana Nigerin presidentinpalatsiin Niameyssä ja vangitsivat presidentti Mamadou Tandjan. Myöhemmin saman päivän aikana Nigerin televisiossa ilmoitettiin, että Conseil suprême pour la Restauration de la Démocratie (suom. Demokratian palauttamisen korkein neuvosto) johtajanaan Salou Djibo oli ottanut vallan Nigerissä. Vajaa viikko myöhemmin Djibosta tuli virallisesti Nigerin valtionpäämies.

Taustat

Vallankaappauksen taustalla olivat presidentti Tandjan itsevaltaiset otteet. Presidentti Tandja oli vuonna 2009 pidentänyt lainvastaisesti toimikauttaan ja sen jälkeen hajottanut Nigerin parlamentin, joka ei ollut hyväksynyt kansanäänestystä uudesta virkakaudesta. Nigerin perustuslakituomioistuinkin oli hylännyt kansanäänestyksen, joka olisi pitänyt Tandjan vallassa vielä kolme vuotta. Tandjan toinen viisivuotinen kausi presidenttinä päättyi jo joulukuussa 2009. Tandja uudisti maan perustuslakia saadakseen jatkokauden vallassa. Opposition mukaan hänellä oli käytännössä jo diktaattorin valtaoikeudet.

Tapahtumat

Vallankaappaus alkoi pääkaupungissa Niameyssä, kun silminnäkijöiden mukaan maaseudulta tulleet sotilaat murtautuivat presidentin palatsiin. Alueelta kuului myös räjähdyksiä. Sairaaloiden mukaan kaappauksessa kuoli vain kolme tai neljä sotilasta. Vallan kaapanneiden sotilaiden neuvosto ilmoitti tämän jälkeen kumonneensa perustuslain, hajottaneensa hallituksen ja lakkauttaneensa kaikki valtion laitokset. Joukkueenjohtaja Salou Djibo julistettiin uuden sotilasjuntan johtajaksi.

Kaappauksen jälkeen

Juntta on luvannut palauttaa Nigeriin demokratian. Sotilaat ilmoittivat 19. helmikuuta 2010, että kaappauksen ajaksi julistettu ulkonaliikkumiskielto puretaan ja maan rajat avataan uudelleen. Samana päivänä juntta aloitti myös neuvottelut virkamiesten kanssa varmistaakseen ministeriöiden normaalin toiminnan.
Djibo julistettiin virallisesti Nigerin uudeksi valtionpäämieheksi maanantaina 22. helmikuuta 2010. Tämän jälkeen hän ilmoitti, että maan uusi pääministeri on Mahamadou Danda, joka oli aiemmin ollut vuoden 1999 vallankaappauksen jälkeisen siirtymähallituksen viestintäministeri. Sotilasjuntta muodosti helmikuun lopussa uuden siirtymähallituksen, johon kuului 20 ministeriä.

Reaktiot maailmalla

Vallankaappausta arvosteltiin ympäri maailmaa. Afrikan unioni jäädytti vastalauseena Nigerin jäsenyyden. Myös Euroopan unioni ja Ranska ovat tuominneet sotilaiden vallankaappauksen. EU:n ulkoministeri Catherine Ashton vaati junttaa palauttamaan välittömästi demokratian.
Sjuhundran kihlakunta

Sjuhundran kihlakunta (ruots. Sjuhundra härad) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 263,67 neliökilometriä ja asukasluku 4 539 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Skederid, Rö, Rimbo ja Fasterna.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Norrtäljen kuntaan.
Erytorbiinihappo

Esimerkkejä

Erytorbiinihappoa on esimerkiksi makkaroissa.
Dorothée Pousséo

Ura

Pousséo aloitti näyttelemisen teattereissa 1980-luvun lopulla ja aloitti samalla ääninäyttelyn televisiosarjoissa. Hän on myös tehnyt alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin, kuten Kid Paddle, Martin Mystery ja Team Galaxy, sekä esittänyt muun muassa Oliviatä Basil Hiiri - Mestarietsivä, Dee Deetä Dexterin laboratoriossa ja Mandya The Grim Adventures of Billy & Mandyssa.
Pousséo näytteli vuosina 2007–2008 televisiosarjassa Off Prime.
Kruunukävykit

Kuvaus

Kruunukävykit ovat puumaisia tai pensasmaisia monivuotisia kasveja. Useimmat lajit ovat ainavihantia, mutta jotkin kuivien alueiden lajit ovat kausivihantia ja pudottavat lehtensä kuivan kauden ajaksi. Runko on yleensä pysty ja haaraton, mutta joillakin lajeilla haaroittunut ja eräillä lajeilla kokonaan tai lähes kokonaan maanalainen ja mukulamainen. Runko on usein karisseiden lehtien jälkeensä jättämien pysyvien lehtikantojen peittämä.
Lehdet kasvavat rungon kärjessä. Ne ovat parilehdykkäisiä tai toistamiseen parilehdykkäisiä ja asettuneet varteen kierteisesti. Yksittäiset lehdykät ovat asettuneet yleensä vuorottaisesti. Lehdykät ovat ehytlaitaisia ja niissä on selkeä keskisuoni, mutta ei muita näkyviä suonia. Lehdet ovat yleensä nuorina karvapeitteisiä ja niiden lehdykät ovat puhjetessaan kääriytyneinä kerälle.
Kruunukävykit ovat kaksikotisia. Hedelehdet muodostavat kierteisen kävyn. Emilehdet kasvavat harsuna rykelmänä erikoistuneen varren ympärillä kierteisesti. Yhdessä emilehdessä on tavallisesti useita siemenaiheita. Siemeniä ympäröi siemenvaippa. Kruunukävykit voivat olla tuuli- tai hyönteispölytteisiä. Useimpien lajien siemeniä levittävät eläimet.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kruunukävykit ovat lähinnä trooppisten ja subtrooppisten alueiden kasveja Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Ne ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin rannikkojen alankometsistä sisämaiden vuoristoihin. Monet lajit kasvavat metsissä osana aluskasvillisuutta.
Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!

Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!

10. syyskuuta 2014 alkoi samantyyppiseen formaattiin pohjautuva Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!, jossa Sukula pyrkii parantamaan suomalaisten hotelleiden tasoa.
Hannah Frank

Hannah Frank (23. elokuuta 1908 Glasgow, Skotlanti – 18. joulukuuta 2008 Glasgow, Skotlanti) oli skotlantilainen kuvataiteilija. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Glasgow School of Artssa ja sai jo nuorena mainetta piirrostöillään. 1950-luvulla hän siirtyi kuvanveistoon, jonka taitajana hän menestyi yli 90-vuotiaaksi saakka. Viimeiset vuotensa hän eli skotlantilaisessa hoitokodissa.
Kompas

Kompas (indonesiaksi kompassi) on Indonesiassa ilmestyvä sanomalehti. Sitä on julkaistu vuoden 1965 kesäkuusta lähtien.

Historia

Kompasia alettiin julkaista 28. kesäkuuta 1965 Jakartassa. Lehden nimi oli aluksi Bentara Rakyat, mutta presidentti Sukarnon ehdotuksesta nimeksi muutettiin Kompas.
Haus der Kunst

Haus der Kunst (suom. Taiteen talo) on Münchenissä Saksassa oleva taidemuseo.

Historia

Adolf Hitler rakennutti taidemuseon, jossa esiteltäisiin ainoastaan kansallissosialistien hyväksymää taidetta. Museon suunnitteli Hitlerin suosikkiarkkitehti Paul Ludwig Troost. Museon, joka oli tuolloin nimeltään Haus der Deutschen Kunst, avajaiset olivat vuonna 1937. Museossa pidettiin arjalaisen kuvataiteen näyttelyitä vuoteen 1944 saakka.
Toisen maailmansodan jälkeen museorakennus toimi yhdysvaltalaisten miehitysjoukkojen upseerikerhona.
HMS Christopher (1912)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.
Rustavi

Historia

Kronikoitsija Leonti Mrovelin mukaan kaupunki perustettiin jo 300-luvulla eaa., mutta ensimmäiset varsinaiset jäljet kaupungista ovat 300-luvulta ajanlaskun alun jälkeen. Kuningas Trdatin sanotaan rakentaneen Kukhetin alueelle kanavan (ru, "virta") Mtkvari-joesta, mistä Rustavi on saattanut saada nimensä. Myös Rustavin ensimmäisen kirkon ja linnoituksen rakennustyöt on liitetty samalle aikakaudelle. Kuningas Vakhtang I teki 400-luvulla kaupungista kirkollisen keskuksen. Arabit tuhosivat kaupunkia 700-luvulla.
Kaupunki eli kukoistuskauttaan 1200-luvulla, jolloin se oli merkittävä kaupan keskus. Mongolit kuitenkin tuhosivat kaupungin vuonna 1265, eikä se enää toipunut. Nykyinen kaupunki syntyi vasta neuvostoaikana, kun vanhan Rustavin raunioille perustettiin metalliteollisuuden keskus, joka rakennettiin vuosina 1941–1950. Kaupunkioikeudet Rustavi sai vuonna 1948.
Neuvostoliiton hajoamisen aiheuttama talousromahdus iski kaupunkiin pahoin. Rustavin väkiluku oli vuoden 1989 väestönlaskennassa vielä yli 159 000, mutta se laski vuoteen 2002 mennessä noin 116 000:een. Rustavin asukkaista georgialaisia on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 87,8 prosenttia. Suurimmat vähemmistöt ovat azerit (4,3 prosenttia) ja venäläiset (3,1 prosenttia).
Brûlé Lake (Alberta)

Historia

Tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen alueella oli tutkimusmatkailija David Thompson, joka kartoitti vuonna 1810 Kalliovuoria mukaan lukien nykyisen Brûlé Laken alueen. Vuonna 1813 North West Company perusti järven rannalle turkiskauppa-aseman, joka nimettiin vuonna 1817 aseman johtajan Jasper Hawesin mukaan Jasper Houseksi. Asema oli tärkeä etappi matkalla New Caledoniaan (nykyinen Brittiläinen Kolumbia). North West Company yhdistyi Hudson's Bay Companyyn 1821 ja yhtiö siirsi Jasper Housen vuonna 1829 Jasper Laken rannalle, lähemmäksi nykyistä Jasperia.
Valkijärvi (Suonola)

Maantiede

Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee yksi laskuoja Saarijärveltä ja Valkijärven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkuunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannalla on kaksi suota ja itärannalla on kuusi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Suonolan kautta.
Henri Miro

Henri (s. Enrique) Miro (13. marraskuuta 1879 Tarrega, Espanja – 19. heinäkuuta 1950 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja, pianisti ja kriitikko. Hän opiskeli musiikkia katalonialaisessa luostarissa ja Bienvenido Sociasin johdolla Barcelonan konservatoriossa. Hän lähti synnyinmaastaan Ranskaan vuonna 1898 ja asettui Kanadan Montrealiin vuonna 1902. Hänen omien oppilaidensa joukossa olivat Lucio Agostini, Fleurette Beauchamp ja Rafael Masella.
Miron sävellysten joukossa ovat Messe solennelle (kantaesitetty 1904), kantaatti Vox populi (kantaesitetty 1928) ja Symphonie canadienne (kantaesitetty 1931). Hän oli operetti- ja konserttikapellimestari, mutta myös edelläkävijä radiokapellimestarina.
Michele Carey

Michele Carey (26. helmikuuta 1943 – 21. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Carey esiintyi jo 1960-luvulla muun muassa Elvis-elokuvassa Tytöstä tyttöön (Live a Little, Love a Little, 1968). Myöhempi ura on tuonut tullessaan esimerkiksi roolin elokuvassa Kilimanjaro (In the Shadow of Kilimanjaro, 1986). 
Carey syntyi Annapolisissa, Marylandissa. Ennen saavuttamaansa menestystä elokuvissa ja televisiossa hän oli jo lupaava pianisti ja malli.
Sarnen

Sijainti

Sarnen sijaitsee Sarnerseen pohjoispuolella, parikymmentä kilometriä Luzernista etelään. Sarnenin korkein vuori on Fürstein (2 040 m mpy.) Sarner Aa -joki virtaa Sarnenin läpi.

Liikenne

Zentralbahnin Luzern–Meiringen–Interlaken Ost-rautatie ja moottoritie A8 Hergiswilistä Spieziin kulkevat Sarnenin kautta.
Bruno Frietsch

Bruno Engelbrecht Frietsch (2. joulukuuta 1896 Hanko – 9. joulukuuta 1996 Kerava) oli suomalainen ampuja. Hän voitti pienoiskiväärillä joukkuemaailmanmestaruuden vuonna 1939 ja edusti Suomea Berliinin olympialaisissa vuonna 1936. Hän on Jalmari Kivenheimon ja Aarne Kainlaurin ohella ainoa yli satavuotiaaksi elänyt suomalainen olympiaurheilija.
Frietsch sijoittui Berliinin 1936 olympialaisissa pienoiskiväärin makuuammunnassa kahdeksanneksi. Vuonna 1939 hän voitti maailmanmestaruuden pienoiskiväärin pystyasennon joukkuekilpailussa. Vuonna 1947 hän saavutti MM-hopeaa vapaakiväärin täysottelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisen Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vapaakiväärin makuuammunnassa vuonna 1936 oltuaan kaksi vuotta aiemmin hopealla.
Frietsch voitti vielä vuonna 1951 vapaakiväärin Suomen-mestaruuden tuloksella 1 120, joka oli sinä vuonna yksi maailman parhaista tuloksista.
Ampumaurheilun ulkopuolella Bruno Frietsch toimi Suomen Pankin konttorinjohtajana Porissa vuosina 1932–1942 ja Lahdessa vuosina 1942–1963.
Inkoon kirkonkylä

Inkoon kirkonkylä (ruots. Ingå kyrkoby) on yli 2 000 asukkaan taajama Inkoossa ja kunnan hallinnollinen keskus. Kirkonkylän vieressä Inkoonjoki virtaa Suomenlahteen. Kirkonkylästä on Karjaalle 19 kilometriä, Kirkkonummeen 28 kilometriä ja Helsinkiin 57 kilometriä.