google/wiki40b huggingface dataset:
Jurvan kirkonkylä

Jurvan kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Jurvan kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kurikkaa. Vuoden 2017 lopussa taajamassa oli 1 873  asukasta.
Meltola (Karjaa)

Meltola (ruots. Mjölbolsta) on kylä Karjaalla Raaseporissa. Kylä sijaitsee Mustionjoen ja rantaradan välissä Mustion ja Karjaan keskustan puolimatkassa.
Meltola on saanut suomenkielisen nimensä siellä sijaitsevan sairaalan mukaan. Ruotsalaiset asuttivat Meltolan viimeistään 1300-luvulla, ja sen kirjoitusasu on vaihtunut historian aikana Mjölbullstadista Myklebolstadiin (1427), sitten oli vuorossa Mögelbolstad (1540) ja Mjölbolstad (1541).

Historia

Meltolassa on ollut asutusta jo varhain. Kylästä on löytynyt sekä pronssi- että rautakautisia kalmistoja. 1300-luvulla Meltolasta kehittyi Mustionjokilaaksoon yhdessä Sannäsin, Mangårdin, Högbenin ja Ingvallsbyn kylien kanssa alueen ruotsalaisen asutuksen keskus.
Keskiajalla kyläläisiä rasittivat Turku-Viipuri-tien ylläpito ja Raaseporin linnan päivätyöt. Kylässä sijaitsi tuolloin kuusi kantatilaa, joista yksi kuului Karjaan pappilalle. Asutus keskittyi kylämäelle, jonka yhtenäisyyttä ei rikottu isojaossa.
Meltola sai oman seisakkeen 1920-luvulla. 1929–1930 Meltolaan rakennettiin Meltolan keuhkoparantola. Sairaala ja seisake kasvattivat kylää. Siirtoväelle perustettiin sotien jälkeen pari maatilaa.
Andronovon kulttuuri

Andronovon kulttuuri on yleisnimitys pronssikautisille kulttuureille, jotka kukoistivat Keski-Aasiassa noin 2000–1000 eaa. Tämä kulttuuri kehitti puolapyöräisen sotavaunun ja hautasi päällikkönsä sotavaunuineen suuriin kumpuihin, kurgaaneihin. 
Monien tutkijoiden mielestä Andronovon kulttuuri oli Intiaan noin 1900–1700 eaa. tunkeutuneiden indoarjalaisten kulttuuri, mutta kaikki tutkijat ole tästä samaa mieltä. Kulttuurin etelärajalla oli Margianakulttuuri, jonka kanssa Andronovon kulttuurilla oli taisteluja.

Andronovon kulttuurin osakulttuureja

Sintashta-Petrovka-Arkaim (2000–1600 eaa.) oli  Etelä-Uralilla ja Pohjois-Kazakstanissa vaikuttanut osakulttuuri. Andronovon kulttuurin aikakautena tällä alueella tapahtui Sintaštan linnoittaminen n. 1800 eaa., Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Lähellä Sintaštha-Petrovka-Arkaimin aluetta, lähinnä Arkaimissa oli myös asutusta 17. vuosisadalla eaa. Toinen osakulttuuri oli Alakul (1500–1300 eaa.), joka sijaitsi Oxus- ja Jaxartes- jokien välillä sekä Kyzylkumin aavikolla ja oli lähinnä Intiaa ja Margianan aluetta. Fedorovon (1500–1300 eaa.) osakulttuuri vaikutti Etelä-Siperiassa ja Alekseyevka (1200–1000 eaa.)  oli Itäisessä Kazakstanissa vaikuttanut osakulttuuri.
Todistaja (elokuva)

Tarina

Elokuva kertoo menestyksekkäästä asianajajasta nimeltä sir Wilfrid Roparts (Charles Laughton), joka ottaa asiakkaakseen Leonard Volen (Tyrone Power), jota epäillään keski-ikäisen naisystävänsä murhasta. Volen saksalainen vaimo Christine (Marlene Dietrich) lupaa ensin todistaa puolustuksen hyväksi ja antaa miehelleen alibin, mutta kun paljastuu, että hän oli vielä naimisissa toisen kanssa, kun hän nai Volen, ja liitto ei ollut pitävä, tämä ryhtyy syyttäjän todistajaksi. Hän kertoo todistajanaitiossa miehensä tunnustaneen murhanneensa ystävänsä, ja tämän pyytäneen häntä valehtelemaan, mutta hän päättää lopulta kertoa totuuden.  Oikeudenkäynnin aikana sir Roparts tapaa juna-asemalla naisen, joka antaa tälle kirjeitä, jotka rouva Vole on kirjoittanut Max-nimiselle henkilölle. Kyseisissä kirjeissä esitetyt seikat antaisivat Christinelle vahvan motiivin valehdella. Wilfrid esittää kirjeet oikeudenkäynnissä, ja valamiehistö toteaa Leonard Volen syyttömäksi. Oikeudenkäynnin jälkeen saliin jäävät vain Wilfrid ja Christine Vole. Vole kertoo lavastaneensa kirjeet ja  siten saaneensa miehensä vaikuttamaan syyttömältä, vaikka tiesi tämän todellisuudessa syyllistyneen murhaan. Lisäksi hän kertoo rakastavansa Leonardia ja toimineensa tämän vuoksi siten kuin toimi. Leonard Vole tulee saliin ja tunnustaa asian avoimesti. Häntähän ei voida syyttää uudelleen. Pian hänen syliinsä ryntää nuori tyttö (Ruta Lee), joka on hänen rakastajansa, ja rouva Vole loukkaantuu niin paljon, että puukottaa miehensä kuoliaaksi. Sir Wilfrid päättää puolustaa rouva Volea ja peruu lomansa.
Amanda Burton

Amanda Burton (s. 10. lokakuuta 1956 Ballougry, Londonderryn kreivikunta, Pohjois-Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on irlantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiorooleissa. Hänen nuoruusvuotensa Londonderryssä osuivat levottomiin aikoihin. Hän itse syntyi protestanttiseen perheeseen. Hän muutti Englantiin 18-vuotiaana. Näyttelijänopintonsa hän suoritti alkuun Manchesterissa polyteknisessä teatterikoulussa. Hän on ollut naimisissa Jonathan Hartleyn ja ruotsalaisen ohjaajan Sven Arnsteinin kanssa ja eronnut molemmista. Arnsteinin kanssa hänellä on kaksi lasta.

Filmografia

Amanda Burtonin tähtirooleja on lääkäridraama Elämä käsissä (Peak Practice), jossa hän oli mukana tohtori Beth Gloverin osassa vuosina 1993–1995, ja jonka pääosissa Burtonin lisäksi esiintyivät Kevin Whately ja Simon Shepherd. Seurasi Hiljainen todistaja (Silent Witness), jonka alkukausina hän toimi patologian professorina roolinimellä Sam Ryan. Suomessa esitettiin myös Burtonin tähdittämää sarjaa Waterloo Roadin koulu (Waterloo Road), josta hän sai parhaan näyttelijän palkinnon rehtori Karen Fisherin roolista. Hän on ollut pääosassa myös sarjassa televisioelokuvia poliisikomentaja Blakena sekä vierailijana muun muassa Midsomerin murhissa ja Neiti Marplen "Koston jumalattarena" 2007 sekä muun muassa Lovejoyssa. Lisäksi hän esiintyi myös Eleanor H. Porterin romaanin Pollyanna filmatisoinnissa vuodelta 2003.
Gabriel Obertan

Ura

Obertan pelasi vuoden Bordeaux'n reservijoukkueessa, jonka jälkeen hän kirjoitti kolmen vuoden sopimuksen seurajoukkueen kanssa vuonna 2006. Hän debytoi seurassa liigassa Valenciennesiä vastaan syyskuussa 2006 17. vuoden ikäisenä, kun hän pääsi vaihdosta kentälle. Valenciennes voitti 2–0. Hän teki ensimmäisen maalinsa huhtikuussa 2007 Saint-Étienneä vastaan 2–0-voitossa. Obertan pelasi 17 ottelussa, joista hän oli 16. vaihtopenkillä.
Seuraavalla kaudella hän laajensi sopimustaan ja hän pelasi 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2008–2009 Obertan ei päässyt pelaamaan paljoakaan. Obertan pelasi loppukauden lainalla Lorientissa, missä joukkueen valmentaja Laurent Blanc uskoi hänen saavan enemmän peliaikaa. Lorientissa hän teki 15 ottelussa yhden maalin 3–1-voitossa Grenoblea vastaan.
Heinäkuussa 2009 ranskalainen uutislehti L'Equipe paljasti, että Bordeauxin johtaja Jean-Louis Triaud pääsi sopimukseen Obertanin siirtymisestä englantilaisen Manchester Unitediin kolmen miljoonan punnan sopimuksella. Unitedin valmentaja Alex Ferguson kommentoi siirrosta seuraavaa:
»Olemme seuranneet Gabrielia jo usean vuoden ajan. Olemme helpottuneita, että lopulta saimme hänet, sillä hän on todellinen tulevaisuuden lupaus. Haluamme nuoria pelaajia, joita voimme sitten kehittää. Kehittymisen tulokset näkyvät Gabrielissa parin vuoden sisällä.»

Maajoukkueura

Obertan on pelannut Ranskan juniorijoukkueissa. Hän on pelannut alle 16-, 17-, 18- ja 19-vuotiaiden joukkueissa. Hän on pelannut Ranskan U21 -joukkueessa 11 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Kadotetut (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Ahti Pelttari sekä sovittanut Kadotetut.
Pepsi Max

Historia

Pepsi Maxin myynti aloitettiin Britanniassa ja Italiassa huhtikuussa 1993. Saman vuoden syyskuussa sitä alettiin myydä Irlannissa, ja joulukuussa Ranskassa, Kreikassa, Portugalissa, Alankomaissa ja Australiassa. Vuoden 1994 lopussa Pepsi Maxia myytiin noin 20 maassa. 
Tuote pysyi myymättömänä Yhdysvalloissa pitkään, sillä Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA ei ollut hyväksynyt makeutusaine asesulfaami K:n käyttöä elintarvikkeissa.
Pepsi Maxin mukaan on nimetty Blackpool Pleasure Beach -huvipuistossa, Englannissa sijaitseva Pepsi Max Big One -vuoristorata, joka oli aikanaan maailman korkein ja nopein vuoristorata.
Maaliskuussa 2017 Suomessa tuli myyntiin Pepsi Max Ginger -niminen inkiväärin makuinen juoma. Huhtikuussa 2018 suomalaiseen Pepsi Max-valikoimaan liittyi mukaan Pepsi Max Lime -niminen limen makuinen juoma.

Pakkaukset

Pepsi Maxia myydään 0,3 litran lasipulloissa, 0,5 litran muovipulloissa, 1,5 litran muovipulloissa sekä kahden litran muovipulloissa. Pepsi Maxia saa myös 0,33L tölkeissä, 6, 12 ja 24 tölkin pakkauksissa, sekä  0,33L muovipullojen monipakkauksessa, jossa on 24 pulloa.

Ainesosat ja ravintosisältö

Tuoteselosteen mukaan aineosat ovat vesi, hiilidioksidi, väri (E150d (sokerikulööri)), makeutusaineet (E951 (aspartaami), E950 (asesulfaami K)), happamuudensäätöaineet (E338 (fosforihappo), E330 (sitruunahappo), E331 (natriumsitraatti)), aromit (mm. kofeiini). Juoma sisältää fenyylialaniinin lähteen (aspartaami).

Ravintosisältö

100 ml kohden: energia 1,3 kJ (0,3 kcal), proteiini 0 g, hiilihydraatit 0 g, josta sokereita 0 g, rasva 0 g, josta tyydyttynyttä 0 g, ravintokuitua 0 g, natrium 0,01 g
Koiranruusu

Ulkonäkö ja koko

Koiranruusu on 2–4 metriä korkea, kaarevavartinen ja lyhyitä juuriversoja kasvattava pensas. Kasvin piikit ovat käyriä ja vahvoja. Lehtien korvakkeet ovat kapeita ja kapeakärkisiä. Lehdet ovat kerrannaislehtiä. Lehdykät ovat 2–3,5 cm pitkiä, puikeita ja kertaalleen sahalaitaisia. Kukat ovat vaaleanpunaisia tai valkoisia. Kukka on yksittäinen tai 2–4-kukkainen huiskilo. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja tavallisesti kalju. Kukkien verholehdet ovat liuskaisia ja ovat kukinnan jälkeen taakäänteisiä. Verholehdet varisevat ennen kiulukoiden punertumista. Koiranruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kiulukat ovat 1,5–2 cm pitkiä ja muodoltaan pitkänomaisia. Emien lähes karvattomat vartalot pistävät kimppuina esiin kiulukoista. Koiranruusun kiulukat kypsyvät Suomessa vasta lokakuussa.
Suomessa tavattavat koiranruusut luetaan nykyään kahteen lajiin, jotka poikkeavat toisistaan lehtien karvaisuuden osalta. Pääosa on koiranruusuja (R. canina), joiden lehdykät ovat kaljuja. Toinen laji, karvakoiranruusu (R. corymbifera), on hyvin harvinainen. Tämän lehdykät ovat karvaisia. Aikaisemmin nämä koiranruusulajit luokiteltiin omiksi alalajeikseen, ssp. canina ja ssp. dumetorum.
Koiranruusu on hyvin monimuotoinen ja risteytyy helposti, joka hankaloittaa lajin tunnistamista. Suomessa tavattavista ruusulajeista se muistuttaa läheisesti orjanruusua (R. dumalis).

Levinneisyys

Koiranruusua tavataan koko Euroopassa Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää lukuun ottamatta. Lajia tavataan myös Turkissa, Keski-Aasiassa ja paikoitellen Pohjois-Afrikassa. Ihmisen mukana se on levinnyt Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa koiranruusua tavataan harvinaisena Ahvenanmaalta sekä muutamin paikoin Etelä-Suomesta, tosin manner-Suomen esiintymät lienevät viljelykarkulaisia.

Elinympäristö

Koiranruusu viihtyy aurinkoisilla rinteillä, pensaikkoniityillä ja lehtoreunuksissa. Lajia tavataan joskus myös viljelykarkulaisena. Ahvenanmaalla lajia uhkaa kasvupaikkojen umpeenkasvu sekä rakentaminen.

Käyttö

Koiranruusua viljellään toisinaan koristepensaana. Lajia käytetään usein perusrunkona muiden ruusujen viljelyssä. C-vitamiinipitoisia kiulukoita käytetään myös ravinnoksi.
Gamla bankhuset

Rakennus

Rakennus on rakennettu kivestä tyypillisen uusrenessanssityylin mukaisesti vuonna 1877 Axel Cederbergin pohjapiirrosten mukaan. Cederberg toimi tuona hetkenä kaupungin teknisenä neuvonantajana. Rakennuksessa on kaksi kerrosta, ja se on maalattu keltaiseksi. Alun perin pankin eteinen ja toimistot sijaitsivat pohjakerroksessa ja ylempi kerros oli pankinjohtajalle. Ylemmässä kerroksessa oli suuri kuusihuoneinen asunto ja poikamieshuone.

Historia

Rakennus valmistui vuonna 1877 ja se oli Westerbottens enskilda banks -yhtiön ensimmäinen pankkirakennus ja samalla Uumajan ensimmäinen kivitalo. Vuonna 1888 sattuneen Uumajan tulipalon jälkeen avautui mahdollisuus uuden pankkirakennuksen avaamiseen keskeisemmälle paikalle ja edustavampaan sijaintiin. Vuonna 1894 pankki siirsi sen toimintonsa uuteen pankkirakennukseen Rådhusparkeniin, jossa toimii tällä hetkellä Handelsbanken. Vanha pankkirakennus sen sijaan otettiin käyttöön kerrostalona. Rakennus on vuosien saatossa ollut eri yritysten käytössä, kuten Västerbottenin museon kokoelman väliaikaisena varastohuoneena vuosina 1936–1946 ja Uumajan kaupunginkirjastona vuosina 1935–1954.
Vuodesta 1980 rakennus on ollut kulttuuriperintörakennus, ja sen omistaa Umeå Energi, joka teki vuonna 1992 laajoja korjaustöitä.
N-heksaanitioli

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
El Junco

Sijainti ja hydrologia

El Junco sijaitsee San Cristóbalin saarella noin 700 metrin korkeudessa. Järvi on pinta-alaltaan 6 hehtaaria, ja sen tilavuus on 360 000 kuutiometriä. Järven halkaisija on 270 metriä, ja sen suurin syvyys on 6 metriä.
El Junco on The Fishes of Galápagos Islands -teoksen mukaan Galápagossaarten ainoa pysyvä makeanveden allas. Järvi saa kaiken vetensä sateista. Kuivuuden aikana vedenpinta voi laskea jopa metrin, mutta kovien sateiden aikana järvialtaasta voi virrata vettä sitä ympäröiville alueille.
Mia Ehrnrooth

Mia Mikela Ehrnrooth (s. 21. tammikuuta 1987) on suomenruotsalainen näyttelijä.
Ehrnrooth näytteli vuosina 2009–2014 televisiosarjassa Salatut elämät kosmetologi Cindy Rintalaa. Hän palasi sarjaan marraskuussa 2016. Hän näytteli samaa roolia myös vuonna 2010 kuvatussa nettisarjassa Lillukanvarsia. 
Syksyllä 2013 Ehrnrooth kilpaili Dancing on Ice -jäätanssiohjelmassa.
Ehrnrooth on toiminut myös mallina. Nykyään hänellä on nettikauppa, joka myy sukkia.

Yksityiselämä

Mia Ehrnrooth kuuluu tunnettuun aateliseen Ehrnroothin sukuun. Purjehduksen olympiamitalisti Tuuli Petäjä-Sirén on Ehrnroothin serkku. Ehrnrooth avioitui vuonna 2012, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2016. Helsingissä asuvat Ehrnrooth ja hänen puolisonsa Joel Roos saivat esikoispojan tammikuussa 2018 ja heidät vihittiin lokakuussa 2018. Ehrnroothin raskaudesta julkaistiin Mamma Mia – Meille tulee vauva -sarja Viafreellä.
Kesäkuussa 2019 Ehrnrooth ilmoitti odottavansa toista lasta, jonka odotetaan syntyvän vuoden 2019 joulukuussa.
Birendra

Elämäkerta

Birendran vanhemmat olivat kuningas Mahendra ja kuningatar Indra. Hänet julistettiin kruununperijäksi 1955 (1. Chaitra 2011). Birendra koulutettiin parhaissa oppilaitoksissa Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa, kuten Eton Collegessa, Tokion yliopistossa ja Harvardin yliopistossa, ja hän matkusti paljon ennen valtaistuimelle nousuaan 1972 (Nepalin kalenterin mukaan vuonna 2031).
Birendra hallitsi yksinvaltaisesti 18 vuotta. Vuonna 1980 hän järjesti kansanäänestyksen ja 1990 otti kansanäänestyksen jälkeen käyttöön monipuoluejärjestelmän. Poliittiset levottomuudet ja sosiaaliset ongelmat aiheuttivat tyytymättömyyttä ja vuonna 1996 maolainen puolue aloitti aseellisen vastarinnan monarkian päättämiseksi.
Birendra sai muun muassa brittiläisen sotamarsalkan arvon 1980 ja Suomen Valkoisen Ruusun suurristin ketjuineen 1989.
Vuonna 2001 Birendran ja kuningatar Aiswaryan sekä lukuisia muita hovin jäseniä surmasi huumeiden ja alkoholin vaikutuksen alaisena ollut kruununprinssi Dipendra, joka julistettiin kuninkaaksi ennen hänen kuolemaansa sairaalassa.

Nuoruus

Kuningas Birendra syntyi Narayanhityn Kuninkaallisessa Palatsissa Katmandussa Nepalissa esikoisena silloiselle kruununprinssi Mahendralle ja tämän ensimmäiselle vaimolle, kruununprinsessa Indra Rajya Laxmille. 
Kuningas Birendra opiskeli kahdeksan vuotta jesuiittakoulussa, St Joseph's Collegessa, Darjeelingissa. Birendrasta tuli kruununprinssi maaliskuun 13. päivä 1955, kun hänen isoisänsä kuningas Tribhuvan kuoli, ja isänsä Mahendra nousi valtaistuimelle.
Surgutin piiri

Surgutin piiri (ven. Сургутский (муниципальный) район, Surgutski (munitsipalnyi) raion) on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan keskellä Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 105 190 neliökilometriä (mikä vastaa lähes 1/3:aa Suomen pinta-alasta).
Kunnallispiirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 113 515 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Surgut (306 675 asukasta vuonna 2010) kuuluu paikallishallinnossa omaan, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Myös Kogalymin kaupunkipiiri (58 337 as.) sijoittuu maantieteellisesti Surgutin piirin sisälle vaikkei kuulu jälkimmäiseen.
Sotilaskarkuruus Suomessa

Sotilaskarkuri tarkoittaa Suomessa sotilasta, joka on ollut luvatta poissa joukko-osastostaan 5 vuorokautta niin, että poissaolo on aiheuttanut olennaista haittaa. Sotilaskarkuruutta pidetään yleisesti vakavana rikkomuksena, varsinkin sodan aikana, mutta rangaistukset voivat vaihdella laajasti; kurinpitorangaistuksesta aina yhden vuoden, sota-aikana jopa neljän vuoden vankeuteen. Suomessa kuolemanrangaistus on poistettu lainsäädännöstä.
Joskus termiä rintamakarkuri voidaan käyttää myös poliittisessa kontekstissa kuvamaan ryhmäpäätöksestä livennyttä henkilöä.

Sotilaskarkuruus Suomessa toisessa maailmansodassa

Yhteensä karkuruus- ja pakoilurikoksiin syyllistyi Suomessa noin 31 000–35 000 miestä, joista arviolta runsas puolet oli varsinaisia karkureita. Karkuruus painottui sekä absoluuttisesti että reserviläisten määriin suhteutettuna selvästi Varsinais-Suomeen, Satakuntaan, Itä-Hämeeseen ja Pohjois-Uudellemaalle. Karkuruus painottui maaseudulle ja tiettyihin kuntiin;  jossain pitäjässä karkureita saattoi olla paljon, kun taas naapuripitäjässä ei lainkaan. Kuntakohtaisesti suurin suhteellinen karkureiden osuus oli Kolarissa, 7,8 %.
Asmahan

Asmahan (arabiaksi أسمهان, oikealta nimeltään Amal al-Atrash, s. 18. marraskuuta 1912 – k. 14. heinäkuuta 1944, Egypti) oli syyrialaissyntyinen laulaja ja muusikko Farid al-Atrašin sisko.
Asmahan syntyi aristokraattiseen druusi-perheeseen. Hän asui Libanonissa, kunnes vuonna 1920 muutti perheensä mukana Turkkiin Demergin provinssiin, jonka kuvernööriksi hänen isänsä oli valittu. Isä kuitenkin kuoli vuonna 1924 ja perhe muutti Egyptiin. Egyptissä Asmahanin äiti alkoi elättää perhettään laulamalla yksityistilaisuuksissa. 1930-luvun puolivälissä Asmahan aloitti esiintymiset Kairon yökerhoissa yhdessä veljensä kanssa. Vahvaääninen, nuori, kaunis nainen päätyi esiintymisillään myös kuningas Faroukin suosioon. Vuonna 1937 Asmahan teki ensimmäisen levytyksensä "Aleik Salat Allah". Asmahanin tunnettuja 1940-luvun levytyksiä olivat muun muassa "Ya Habibi Ta'ala Lhakni" ja "Layali al-Uns fi Vienna".
Asmahan näytteli ainakin kahdessa elokuvassa: vuoden 1941 elokuvassa Intisar al-chabab yhdessä veljensä kanssa ja vuoden 1944 elokuvassa Gharam wa intiqam. Hän oli myös jonkin aikaa naimisissa druusiprinssi Hasan al-Atrashin kanssa ja asui toisen maailmansodan aikaan Syyriassa. Asmahanin on väitetty sodan aikaan toimineen brittien agenttina. Hän kuoli auto-onnettomuudessa, jossa auto suistui tieltä veden täyttämään ojaan.
Erillislehtinen

Erillislehtinen on kukan teriön muoto, jossa terälehdet ovat kokonaan erillään, toisin kuin yhdislehtisessä teriössä. Teriö voi olla säteittäinen, jolloin se on ruusumainen, kuten ruusukasveilla, neilikkamainen, kuten kohokkikasveilla, tai ristimäisiä, kuten ristikukkaiskasveilla. Tällöin teriön muotoa nimitetään terälehtien lukumäärän ja muodon mukaan. Sekä ruusumaisessa että neilikkamaisessa teriössä terälehtiä on viisi, mutta ristimäisissä vain neljä. Ruusumaisessa teriössä terälehdet ovat aina lyhyitä, ristimäisessä joko lyhyitä tai pitkiä ja neilikkamaisessa aina pitkiä. Erillislehtinen teriö voi olla myös vastakohtainen. Tällöin se on joko orvokkimainen, kuten orvokkikasveilla tai perhomainen, kuten hernekasveilla. Orvokkimaisessa teriössä on kaksi terälehteä kaikkein ylimpänä, kaksi hieman alempana ja alimpana yksi terälehti. Perhomaisessa teriössä terälehdet ovat eri kokoisia ja sijaitsevat toisiinsa nähden samaan tapaan kuin perhosen siivet.
Haaralampi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammen muoto on kuin risti, joten lahdelmia voidaan pitää haaran osina. Se sijaitsee suomaastossa ja siksi siihen laskee ymäristöstä seitsemän suo-ojaa. Laskuoja lähtee pohjoislahdesta ja kiertää 1,3 kilometriä Paakkulannevan suo-ojien kautta laskien lopulta Karhulampeen. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Karpanperältä lähtevän metsäautotien päässä on kolme haaraa, jotka vievät lammelle. Niistä kahden päässä sijaitsee vapaa-ajan asunnot.
Tuomas Kempiläinen

Tuomas Kempiläinen (1380–1471) oli alankomaalainen munkki, mystikko ja skolastikko. Hänen kirjoittamakseen arvellaan kuuluisaa hartauskirjaa De imitatione Christi (n. 1410-20, Kristuksen seuraamisesta), joka on Raamatun jälkeen todennäköisesti luetuin kristillinen kirja.

Elämäkerta

Tuomas syntyi Kempenin kylässä, noin 65 km Kölnistä luoteeseen. Hänen sukunimensä oli Hämerken tai Hammerlein, "pieni vasara". Hän kuoli Zwollen lähellä.
Vuonna 1395 hänet lähetettiin Deventeriin yhteisen elämän veljien ylläpitämään kouluun. Hänestä tuli taitava kirjojen kopioija, ja näin hän pystyi elättämään itsensä. Myöhemmin hän pääsi augustinolaiseen luostariin Zwollen lähellä sijaitsevalle Pyhän Agnesin vuorelle. Hänen veljensä oli ollut siellä pidempään ja ylennyt prioriksi. Tuomas sai papin viran vuonna 1413 ja alipriorin toimen 1429.
Paavin kieltäytyminen nimittämästä piispaksi Utrechtin piispaksi vaalilla valittua Rudolf Diepholtilaista sai aikaan ristiriitoja yhteisössä. Muuten Tuomaan elämä oli hiljaista, ja hänen aika kului omistautuneena hartauden harjoittamiselle, kirjoittamiselle ja kirjojen kopioinnille. Hän kopioi Raamatun neljä kertaa. Hän tunsi Raamatun hyvin, ja hänen kirjoituksensa sisälsivät huomattavasti viittauksia erityisesti Uuteen testamenttiin.
Tuomas kuului "uuteen hurskauteen", devotio modernaan, 1300-luvulla syntyneeseen mystikkoliikkeeseen, jonka jäseniä oli kaikkialla Reinin varrella Sveitsistä Strasburgiin, Kölniin sekä Alankomaihin. Ajattelussaan hän oli yhteisen elämän veljien ja devotio modernan perustajien Geert Grooten ja Florentius Radewijnsin seuraaja.
Scooby-Doo (vuoden 2002 televisiosarja)

Sarja

Sarja seuraa mysteereitä ratkaisevaa ryhmää, joka kohtaa aaveita ja hirviöitä. Nämä usein osoittautuvat olevan ihmisiä valeasussa. Suurin osa tarinoista on nykyaikaistettu 2000-luvun teknologian ja muodin myötä, jotka heijastuvat selkeästi jaksojen juonissa. Mukana on myös hahmojen sisäistä huumoria, kuten heidän tapaansa hajaantua aina samaan kahteen eri ryhmään, jossa Shaggy ja Scooby muodostavat toisen ryhmän. Kaikki hahmot ovat myös saaneet pieniä päivityksiä vaatetuksiinsa, jotta ne sopivat paremmin nykyaikaan. Näistä merkittävimmän muutoksen koki Fred.

Tuotanto

Pitkän tauon jälkeen Scooby-Doosta tehtiin yhdeksäs televisiosarja vuonna 2002, joka seurasi samaa konseptia kuin alkuperäinen Scooby-Doo, Where Are You!. Sarjaa oli kuitenkin nykyaikaistettu 2000-luvulle, esimerkiksi tunnusmusiikki ja taustaäänet. Muun muassa sarjan klassista juonta parodioitiin jatkuvasti sarjan aikana. Ohjelman tuotti Warner Bros. Animation, joka oli ottanut haltuunsa Hanna-Barbera-yhtiön oikeudet. Jaksojen lopputeksteissä kuitenkin kunnioitettiin Hanna-Barberan nimeä.

Ääninäyttely

Don Messickin kuollessa vuonna 1997 Freddyn äänenä toiminut Frank Welker otti haltuunsa myös Scoobyn ääniroolin. Casey Kasem jatkoi edelleen Shaggyn ääniroolissa ja Grey DeLisle esitti Daphnea ensimmäistä kertaa televisiosarjassa, kun sitä ennen hän toimi hahmon roolissa suoraan DVD:lle julkaistuissa elokuvissa. Mindy Cohn puolestaan ääninäytteli Velmaa.

Musiikki

Sarjan musiikista vastasi suurilta osin Simple Plan, joka esitti sarjan tunnuslaulun. Yhtye esiintyi myös jaksossa ”Simple Plan and the Invisible Madman”. Lisäksi yhtyeen kaksi laulua kuultiin jaksoissa ”It’s Mean, It's Green, It’s the Mystery Machine” ja vSimple Plan and the Invisible Madman”. Yhtye soitti musiikkiaan myös elokuvassa Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla. Myös Kiss esiintyi halloween-jaksossa kappaleella ”Shout It Out Loud”.