google/wiki40b huggingface dataset:
FS La Gracieuse (P687)

Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Ranskan Polynesiaan ja se saapui Papeeteen 13. lokakuuta 1987. Alus siirrettiin 24. heinäkuuta 1996 Ranskan Guyunaan Dégrad des Cannesiin, mistä se siirtyi 1. elokuuta 2005 Brestiin. Alus siirrettiin 23. helmikuuta 2009 Martiniquelle Fort de Franceen, jossa se korvasi 24. maaliskuuta La Fougueusen.
Lily James

Ura

James valmistui Guildhall Shool of Music and Drama -korkeakoulusta vuonna 2010, mistä lähtien hän on esiintynyt sarjoissa ja myöhemmin myös elokuvissa. Läpimurtoroolinsa hän teki jo tuolloin tunnetussa sarjassa Downton Abbey esittäen aristokraattiperheen sukulaistyttöä Lady Rose McClarea. 
James on Burberryn mainoskasvo ja esiintynyt myös itävaltalaisen mineraalivesiä myyvän Vöslauer -yrityksen mainoksissa. Hän debytoi Burberrylla kampanjoidessaan My Burberry Black -tuoksua vuonna 2016. Myöhemmin hän esiintyi Burberryn lyhytelokuvassa The Tale of Thomas Burberry ja kampanjoi toista tuoksuaan, My Burberry Blushia, vuonna 2017. 
BBC:n vuoden 2016 minisarjassa Sota ja rauha James esittää Natasha Rostovaa, yhtä päähenkilöistä.

Yksityiselämä

James seurustelee tv-sarjoista Doctor Who ja The Crown tunnetun näyttelijä Matt Smithin kanssa. He tutustuivat Pride and Prejudice and Zombies -elokuvan kuvauksissa vuonna 2014. Pari on pyrkinyt pitämään suhteensa poissa julkisuudelta, mutta huhut kihloista levisivät helmikuussa 2018, kun James saapui BAFTA -tilaisuuteen timanttisormus sormessaan. Pari ei ole vielä toistaiseksi vahvistanut huhuja.
Lämpösokkiproteiini

Lämpösokkiproteiinit (eng. heat-shock proteins, HSPs) ovat proteiineja, joita solut tuottavat vasteena ympäristön aiheuttamaan stressiin. Tällaisia stressitilanteita voivat olla mm. korkea lämpötila, UV-säteily ja vieraat kemikaalit. Lämpösokkiproteiinit osallistuvat proteiiniaggregaatioiden purkuun, proteiinien stabiloimiseen, laskostumiseen ja hajotukseen. Niitä löytyy useita eri perheitä, kuten Hsp90, Hsp70 ja Hsp60. Monet näistä ovat ATP:stä riippuvaisia.
Tunnetuimpiin lämpösokkiproteiineihin kuuluvat Hsp70-perhe. Niitä löytyy eukaryooteilta endoplasmakalvostolta, tumasta, sytoplasmasta sekä mitokondrioista. Ne avustavat uusien proteiinien laskostumisessa ja auttavat denaturoituneita proteiineja laskostumaan uudelleen. Ne myös estävät aggregaatioita ja voivat jopa estää ohjelmoidun solukuoleman.
Protoporfyrinogeeni IX

Biologinen rooli

Protoporfyrinogeeni IX:ää muodostuu eliöissä koproporfyrinogeeni III:sta koproporfyrinogeenioksidaasientsyymin katalysoimana. Tämä entsyymi hapettaa ja dekarboksyloi osan koproporfyrinogeeni III:n karboksyylihapporyhmistä ja metyyliryhmistä vinyyliryhmiksi. Protoporfyrinogeeni IX itse hapettuu seuraavassa vaiheessa protoporfyrinogeenioksidaasin katalysoimana protoporfyriini IX:ksi. Hapettuminen voi tapahtua myös ilman entsyymiä. 
Eräässä harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa porfyria variegatassa protoporfyrinogeeni IX -oksidaasin toiminta on puutteellista ja yhdistettä kertyy elimistöön. Protoporfyrinogeeni IX katalysoi happiradikaalien muodostumista, minkä seurauksena voi olla auringon aiheuttamia iho-oireita, oireita maksan toiminnassa ja neurologisia oireita. Eräät rikkaruohomyrkyt vaikuttavat estämällä protoporfyrinogeeni IX -oksidaasin toimintaa, jolloin protoporfyrinogeeni IX:ää kertyy kasveihin ja happiradikaalien muodostuminen aiheuttaa solutuhoa. Tällaisia ovat esimerkiksi asifluorfeeni ja oksifluorfeeni
RN Antilope

Palvelus

Saksalaiset valtasivat aluksen 1943 liittäen sen laivastoonsa nimellä Uj6082. Alus löydettiin sodan päätyttyä miehistönsä upottaman.
Riuttajärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
K. V. Piilonen

Kalle Valdemar (K. V.) Piilonen (28. tammikuuta 1886 Äänekoski – 22. lokakuuta 1948 Iisalmi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Wille.
Piilosen vanhemmat olivat uittotyönjohtaja Ville Piilonen ja Anna-Sohvia (Sofia) Salminen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten rautateillä asemamiehenä ja asemanhoitajana 1902-1913. Hän oli sitten SOK:n piirineuvojana ja vuosina 1919-1920 Saarijärven Paavo-lehden toimittajana ja taloudenhoitajana Jyväskylässä. Piilonen toimi Yhteishyvä-lehden avustajana 1921-1924, Lalli-lehden taloudenhoitajana 1924-1925 sekä Iisalmen Sanomien päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1926-1927.
Suomen ja Viron valtioliitto

Suomen ja Viron valtioliitto oli ajatusten tasolle jäänyt idea Suomen ja Viron valtioliitosta.  Ajatus unionista syntyi jo 1800-luvulla, mutta varsinaisesti se muotoutui vasta 1900-luvun alussa. Suomessa näkemykset unionista olivat pääasiassa kielteiset, ja ajatusta maiden unionista pidettiin yllä lähinnä Virossa. Suomessa ei haluttu suuntautua epävakaana pidettyyn Baltiaan, vaan pikemminkin Skandinaviaan. Samat syyt ajoivat myös Viroa etsimään liittolaisia pohjoismaista. Näkyvimpiä Viron ja Suomen unionin kannattajia oli Viron presidentti Konstantin Päts.

Historia

Ajatus Suomen ja Viron välisestä valtioliitosta heräsi Virossa kansallisen heräämisen myötä. Aihetta käsiteltiin esimerkiksi Lydia Koidulan runossa Suomen silta vuodelta 1881. Virolainen kirjailija Friedebert Tuglas elätteli ideaa Suomen ja Viron unionista, mutta hänen mukaansa maiden täydellinen yhteenliittyminen olisi mahdotonta. Parempana ideana hän piti Itävalta-Unkarin tai Ruotsi-Norjan kaltaista valtioiden yhteenliittymää. Vuonna 1918 Viron väliaikaisen hallituksen pääministerinä toiminut Konstantin Päts ja ulkoministeri Jaan Poska laativat muistion "Mahdollisen suomalais-virolaisen valtioliiton (liittovaltion) perusteet", jossa he esittivät valtioliittoa, jossa molemmat osavaltiot olisivat säilyttäneet autonomian ja omat parlamenttinsa. Sitä vastoin liittovaltiolla olisi ollut yhteinen presidentti, ulkoministeri, sotaministeri ja armeija. Päts ajoi edelleen ajatusta valtioliitosta Viron vapaussodan aikana, jolloin hän toivoi Suomen lehdille antamassaan haastattelussa Suomen ja Viron yhteisen tasavallan perustamista, jonka presidentti asuisi Helsingissä. Tällöin Virossa uskottiin vielä laajasti, että Viro olisi yksin liian heikko ja valtioliitto Suomen kanssa oli välttämättömyys.
Asia oli esillä 8. joulukuuta 1917 Viron , jossa Jaan Raamot kertoi Suomen senaatin puheenjohtajan P. E. Svinhufvudin myönteisestä suhtautumisesta ajatukseen. Vanhintenneuvostossa pitämässään puheessa Konstantin Päts kannatti unionia ja helli ajatusta vuoteen 1940 asti.
Ajatus maiden unionista jäi taka-alalle Viron vapaussodan päätyttyä, mutta Päts esitti vielä 30. heinäkuuta 1940 Suomen Viron lähettiläälle P. J. Hynniselle, että Viro yhdistyisi Suomen kanssa liittovaltioksi, jossa molemmilla mailla olisi sama maanpuolustus, ulko- ja talouspolitiikka sekä rahayksikkö. Neuvostoliiton miehitysjoukot pidättivät Pätsin samana päivänä. Natsi-Saksan miehitettyä Viron kesällä 1941 ajatus unionista nousi jälleen esiin. Amiraali Johan Pitka esitti Suomen presidentti Risto Rytille Helsingissä 29. marraskuuta 1941 ehdotuksen valtioliitosta, mutta Suomen kanta asiaan oli edelleen kielteinen. Ulkoministeri Rolf Witting perusteli kielteistä kantaa sillä, ettei Suomi pystyisi puolustamaan Viron aluetta, sekä sillä, että virolaiset ja suomalaiset olivat luonteeltaan ja mielenlaadultaan niin erilaiset, etteivät voineet kasvaa yhteen.
Kaksi tuoppia, kiitos!

Henkilöhahmot

Janet Keogh työskentelee leipomossa. Hän asuu yhdessä Jonnyn kanssa hänen edesmenneen isoäitinsä kodissa. Heillä on suhteessaan paljon vaikeuksia, jotka johtavat joskus pidempiaikaisiinkin välirikkoihin. He kuitenkin saavat lapsen ja menevät lopulta myös naimisiin. Janet on henkilö, josta muut usein hakevat turvaa, mutta joka tuntee itsensä usein hyvin epävarmaksi. 
Jonny viettää päivänsä pubissa pakoillen työntekoa. Jopa työnhaku tuottaa Jonnylle tuskaa. Ainoa työpaikka, josta hän on ollut innoissaan, oli koemaistajan paikka Jammy Dodgers -keksitehtaalla. Vakavasti Jonny ottaa vain kolme asiaa: lapsensa Corinthianin, keksit ja munaleivän (egg butty). Jonny kuolee seitsemännen tuotantokauden alussa hain hyökkäykseen.
Gary, lempinimeltään Gaz, työskentelee isänsä, myöhemmin Donnan, autokorjaamolla. Ystävänsä Jonnyn kautta hän tutustuu Donnaan, jonka kanssa hän alkaa seurustella. Gazilla on hyvin vilkas ja usein jopa likainen mielikuvitus. Hän pelkää kuollakseen lampaita, minkä takia hän ei voi muuttaa Donnan kanssa heidän unelmataloonsa kuudennella tuotantokaudella. Gaz on yhden yön suhteen seurauksena Corinthianin oikea isä.
Donna on porukan pessimisti, ja hänellä on vahva temperamentti. Sarjan alussa Donna asuu vanhempiensa luona, mutta muuttaa räväkän alkoholistiäitinsä patistuksesta yhteen Gazin kanssa. Hän työskentelee ämpäritehtaalla, kunnes saa potkut ajettuaan luvatta otetulla firman autolla kolarin. Äitinsä kuoltua Donna saa perinnöksi talon, jonka myytyään hän ostaa Garyn isältä tämän korjaamon.
Louise on hienostotyttö, jolla on kimakka ääni. Hän opiskee sosiologiaa yliopistossa. Louise sortuu usein typeryyksiin, kuten muokkaamaan Jonnyn rikosrekisteriä hieman värikkäämpään suuntaan, kohtalokkaita seurauksia tajuamatta. Kuudennen tuotantokauden aikana Louise saa kuulla, että hänet on adoptoitu. Löydettyään oikean isänsä, joka hylkää hänet taas, hän sortuu pulloon. Alkoholihuuruisten öiden seurauksena hänelle selviää, että hän on raskaana Donnan pikkuveljelle.

Menneet tuotantokaudet

Sarja alkaa tilanteesta, jossa Janet ja Jonny ovat yhdessä, mutta eivät vielä naimisissa. He avioituvat sarjan aikana myöhemmin. Kuudes tuotantokausi päättyy kauhujaksoon, jossa sarjan päähahmot menehtyvät yksi toisensa jälkeen. Seitsemäs tuotantokausi toi mukanaan muutoksia henkilökaartiin Ralf Littlen poistuessa sarjasta. Kauden ensimmäinen jakso on kuvattu livenä studioyleisön edessä.

When Janet Met Jonny -musikaalijakso

3. ja 4. tuotantokauden välissä tehtiin sarjaan musikaalijakso, joka kertoo Jonnyn ja Janetin ensitapaamisesta. Se esitettiin Englannissa 21.12.2003. Jakso ei sinänsä kuulu mihinkään tuotantokauteen, vaikkakin alkukohtauksesta löytyy selvä linkki kolmannen tuotantokauden loppuun ja neljännen tuotantokauden alkuun. Musikaalijaksossa esitetyt laulut ovat sarjaan sopivia muunnelmia vuoden 2003 hiteistä, ja pilailun kohteeksi pääsevät mm. Christina Aguilera (Beautiful), Robbie Williams (Rock DJ), S Club 7 (Bring It All Back), Marilyn Manson ja Sean Paul. Musikaalijakso sisältää epäkohtia, jotka eivät sovi yhteen muiden jaksojen kanssa.
Herman Koch

Elämä ja tuotanto

Koch näytteli ennen kirjailijan uraansa radiossa, televisiossa ja elokuvissa. Elokuvissa hänellä on ollut enimmäkseen sivurooleja. Hän on yksi pitkäkestoisen, Alankomaiden television vuosina 1990–2005, esittämän satiiris-absurdin sarjan Jiskefet (Roskapönttö) luojista. Hän on myös näytellyt kyseisessä sarjassa.
Koch on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Suomeksi Kochilta on ilmestynyt kolme romaania. Ensimmäinen, Illallinen (2012) on ollut kotimaassaan menestys, sitä on myyty lähes 500 000 kappaletta. Sen jälkeen häneltä on ilmestynyt romaanit Lääkäri (2013) ja Naapuri (2015) .
Lennart Fritiof Munck af Fulkila

Lennart Fritiof Munck af Fulkila (31. lokakuuta 1852 Ulvila – 28. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan eversti ja Suomen armeijan kenraalimajuri.
Lennart Munckin vanhemmat olivat kapteeni Johan Axel Munck af Fulkila (1825–1876) ja Edla Rindell (1828–1875). Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1872 ja kävi Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin Pietarissa 1878. Hän palveli henkikaartin Volynian rykmentissä 1872–1878, Suomen sotilaspiirin esikunnassa yleisesikuntaupseerina 1878–1882 ja vanhempana adjutanttina 1882–1887 sekä 26. jalkaväkidivisioonan esikunnan päällikkönä 1887–1891. Hänestä tuli luutnantti 1877, kapteeni 1878, everstiluutnantti 1881 ja eversti 1884. Munck erosi sotapalveluksesta 1891 saaden samalla valtioneuvoksen arvon.
Munck oli keisarin Suomen kanslian 1. toimitussihteerinä 1891–1895, Suomen passitoimiston päällikkönä Pietarissa 1895–1900 ja Mikkelin läänin kuvernöörinä 1900–1903. Hänestä tuli todellinen valtioneuvos 1894. Suomen itsenäistyttyä Munck palasi vuonna 1918 Suomen sisällissodan aikana valkoisten armeijan palvelukseen ja oli Suomenlinnan vankileirin komendanttina kesällä 1918 ja Suomenlinnan varuskunnan päällikkönä 1919. Hän sai kenraalimajurin arvon reservissä 1919.
Munck oli säätyvaltiopäivillä ritariston ja aatelin edustajana 1882, 1885, 1904–1905 sekä 1905–1906. Hän oli puolustuslaitoksen tarkastuskomission jäsenenä 1919, kuului useita vuosia Suomen Matkailijayhdistyksen hallitukseen, oli Helsingin köyhäinhoitohallituksen jäsen 1913–1919, Helsingin hyväntekeväisyysyhdistyksen puheenjohtaja 1919, Maitopisaran johtokunnan jäsen, Finsk Militärtidskriftin perustaja, Helsingfors Dagbladin Venäjän osaston toimittaja ja Suomen Hiihtoliiton perustaja ja puheenjohtaja.
Munck oli naimisissa Hilma Franziska Leontine Tulanderin (1853–1923) kanssa 1877–1923 ja Vendla (Venny) Konstantia Dahlin (1877–1956) kanssa vuodesta 1925.
Kalu Uche

Ura

Vuonna 2000 Uche siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin, joka pelasi Espanjan pääsarjassa. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan yhtään ottelua joukkueessa.
Espanjasta Uche siirtyi Puolaan ja Wisła Krakówiin, jossa hän pelasi vuoteen 2006 asti. Joukkueessa hän voitti muun muassa pääsarjamestaruuden vuonna 2003 ja kaksi kertaa Puolan cupin. Kauden 2004–2005 hän pelasi lainassa Bordeauxissa, ajauduttuaan ongelmiin Puolassa.
Vuonna 2005 Uche palasi Espanjaan, tällä kertaa Almeríaan. Kausi 2006–2007 sujui Almeríalta hyvin ja joukkue nousikin kauden päätteeksi pääsarjaan. Uche teki kauden aikana yhteensä 8 maalia. Ensiesiintymisensä pääsarjassa Uche teki 26. elokuuta 2007 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
11. tammikuuta 2009 pelatussa ottelussa Espanyolia vastaan Almerían ykköskärki Álvaro Negredon oltua sivussa Uche teki joukkueensa molemmat maalit, joka päättyi lopulta tasatulokseen 2–2.
Seuraavana kesänä 2009 Negredo palasi kasvattajaseuraansa Real Madridiin, jonka jälkeen Uchesta tuli joukkueen hyökkäyspään johtava pelaaja. Kausi 2009–2010 oli tähän asti hänen uransa paras maalien valossa. Hän pelasi 28 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Kauden 2010–2011 Uche aloitti loukkaantuneena. 26. syyskuuta 2010 toisessa ottelussaan loukkaantumisensa jälkeen hän teki kaksi maalia vieraskentällä Deportivo La Coruñaa vastaan.

Maajoukkue

Uche teki ensiesiintymisensä Nigerian maajoukkueessa vuonna 2003 Afrikan-mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Angolaa vastaan. Hän edusti maataan vuonna 2010 kaksissa arvokilpailuissa, alkuvuodesta Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja myöhemmin kesällä maailmanmestaruuskilpailuissa.
Pascual Pérez

Pascual Nicolás Pérez (4. maaliskuuta 1926 Tupungato, Mendozan provinssi, Argentiina – 22. tammikuuta 1977) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja kärpässarjan maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Pérezin läpimurto tapahtui Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän voitti kärpässarjan kultamitalin. Ammattilaisena hän otteli 92 kertaa, joista hän saavutti 84 voittoa, näistä 58 tyrmäyksellä. Tappioita hän kärsi vain seitsemän. Kärpässarjan maailmanmestaruuden hän sai 26. marraskuuta 1954 voittamalla japanilaisen Yoshio Shirain, jonka kanssa oli samana vuonna otellut ainoan tasapelinsä. Tittelin hän menetti Bangkokissa 16. huhtikuuta 1960 thaimaalaiselle Pone Kingpetchille. 
Pérez on haudattu Buenos Airesiin.
Major League Baseball -kausi 1916

Major League Baseball -kausi 1916 päättyi Boston Red Soxin 4-1 voittoon Brooklyn Robinsista kauden päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa.
Christoph Bertschy

Ura

Aiemmin Bertschy on pelannut ammattilaistasolla kotimaansa liigan NLA:n SC Bernissä. 26. huhtikuuta 2015 hän teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa.
Abdullahi Issa

Abdullahi Issa eli Abdullahi Issa Mohamud (somaliksi 'Cabdullahi Ciise Maxamuud') (1922–1988) oli somalialainen poliitikko ja maan ensimmäinen pääministeri, joka oli ministerinä vuosina 1949–1960.
Abdullahi syntyi Hiranin alueella ja oli äitinsä Marera Dinin kasvattama, koska isä kuoli pian hänen syntymänsä jälkeen. Käytyään koraanikoulun Bulo Burtissa, hänen äitinsä muutti lapsineen Mogadishuun, jossa hän pääsi italialaiseen kouluun. Vuosina 1939–1941 Issa työskenteli postivirkailijana Merkan kaupungissa rannikolla Mogadishusta etelään. Sieltä hän muutti liikemieheksi kotikaupunkinsa Bulo Burtiin. Toisen maailmansodan jälkeen Issa liittyi Somali Youth League-puolueeseen ja perusti puolueosaston Bulo Burtiin. Hän nousi yhdeksi puolueen johtohenkilöistä.
Vuonna 1956 Issa valittiin Italian Somalimaan pääministeriksi. Siirtymäkauden hallituksen haasteet oli kovat. Itsenäistyvän maan perustuslaki piti laatia. Naisten poliittinen tasa-arvo piti toteuttaa. Rajakysymys Etiopian kanssa piti vahvistaa. Maan virallisesta kielestä piti sopia. Somalian itsenäistyessä vuonna 1960 pääministeriksi valittiin Aden Abdullah Osman Daar, mutta Issa jatkoi aktiivista toimintaansa ulkoasiainministerinä. Hän osallistui mm. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokoukseen ja Afrikan konferensseihin mm. Lagosissa, Addis Abebassa ja Dakarissa. Uransa aikana Issa toimi myös sisäasiainministerinä ja oikeusministerinä. Siad Barre vanagitsi hänet vallankaappauksessa 1969. Vapauduttuaan 1974 hänet nimitettiin Ruotsin ja Suomen suurlähettilääksi asemapaikkanaan Tukholma. Issa kuoli Roomassa 1988.
Edifício Copan

Edifício Copan on 140 metriä korkea pilvenpiirtäjä São Paulon kaupungissa. Vuosina 1951–1966 rakennetun Edifício Copan on suunnitellut arkkitehti Oscar Niemeyer.
Sotsialist-revoljutsioner

Sotsialist-revoljutsioner (ven. Социали́ст-революционе́р, ”Sosialistivallankumouksellinen”) oli Helsingissä vuosina 1917–1918 ilmestynyt venäjänkielinen vasemmistososialistivallankumouksellinen sanomalehti.
Heinäkuussa 1917 ensimmäisen kerran ilmestynyt Sotsialist-revoljutsioner oli yksi helmikuun vallankumouksen jälkeen syntyneistä venäläisistä sotilaslehdistä. Se perustamisen syynä oli vasemmistososialistivallankumouksellisten erottaminen Sosialistivallankumouksellisesta puolueesta ja puolueen Helsingin-äänenkannattajan Narodnaja nivan joutuminen oikeistososialistivallankumouksellisen Sergei Tsionin käsiin.
Sotsialist-revoljutsioner ilmoittautui ensin Helsingin vasemmistososialistivallankumouksellisinternationalistien ja sittemmin Sosialistivallankumouksellisen puolueen Suomen aluekomitean äänenkannattajaksi. Helmikuuhun 1918 saakka kuudesti viikossa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät muun muassa Proš Prošjan, Aleksei Ustinov ja Pavel Šiško.
Saharausku

Levinneisyys

Saharauskua tavataan Atlantin trooppisissa ja lauhkeissa osissa. Ne viihtyvät matalikoilla ja tunnetaan hyvin Yhdysvaltain Atlantin puoleisella rannikolla ja Itä-Afrikassa. Niitä arvellaan olevan myös Välimerellä.
Bijlmermeer

Historia

Biljmerin polderi liitettiin Amsterdamin kaupunkiin vuonna 1966. Asuntopulan takia sinne suunniteltiin sadantuhannen asukkaan lähiötä.
Alueelle rakennettiin nopeaan tahtiin 40 000 asuntoa.
Le Corbusierin  hengessä alueesta suunniteltiin moderni asumiskone, jossa autoliikenne eristettiin omille väylilleen, asunnot olivat suuria ja valoisia, pysäköinti keskitettiin monikerroksisiin pysäköintitaloihin ja talojen välissä oli laajoja viheralueita.
Asunnot eivät kuitenkaan houkutelleet hollantilaisperheitä, ja kun rakennusprojekti valmistui 1970-luvun lopussa, suuri osa asunnoista oli tyhjillään. Niihin muutti ennen kaikkea maahanmuuttajia vasta itsenäistyneestä Surinamesta. 1980-luvulla Bijlmermeerin maine oli köyhien mustien asuinalueena. Yli puolet sen asukkaista oli työttömiä.

Ongelmia

Tosiasiassa tämä rakennus oli epäonnistunut, kun hollantilaisia alkoi muuttaa taloihin ,joten etninen yhteistyö oli epäonnistunut.  Toinen ongelma oli, että talot olivat vanhoja ja huonokuntoisia. Lisäksi talojen asukkaat muistavat hyvin lento-onnettomuuden, joka tuhosi yhden taloista.

Uusiminen ja purkaminen

Vuonna 1992 Amsterdamin kaupunki aloitti laajan Bijlmermeerin remonttiohjelman.
2000-luvulla aloitettiin talojen uusiminen ja purkaminen.
Taloja alettiin purkamaan ja kennosto "hajosi". Projekti oli epäonnistunut pahasti.
13. Yö

Taustaa

Levy oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt albumi kuuteen vuoteen, jolla oli mukana myös Jussi Hakulisen tekemiä lauluja. Hän oli kirjoittanut niitä toistakymmentä, mutta lopulta levylle päätyi vain kaksi. Olli Lindholm olisi halunnut mukaan useampiakin Hakulisen kappaleita, joita hän piti Yön tyylille sopivina, mutta ne eivät kuitenkaan kelvanneet yhtyeen muille jäsenille. Loput Hakulisen laulut Lindholm levytti vuonna 2000 julkaistulle sooloalbumilleen Voima.

Listasijoitukset

Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla seitsemän.
Nationalsozialistisches Fliegerkorps

Nationalsozialistisches Fliegerkorps (Kansallissosialistiset lentojoukot, lyhenne NSFK) oli Saksassa 1930-luvulla perustettu puolisotilaallinen organisaatio. Se muodostettiin kansallissosialistien valtaannousua seuranneessa yhdenmukaistamisohjelmassa lakkautettujen entisten ilmailukerhojen tilalle. NSFK oli osa kansallissosialistisen puolueen organisaatiota.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen Versailles’n rauhansopimus oli kieltänyt Saksalta moottorilentämisen. NSFK:n toiminta keskittyi purje- ja liitolentokoulutukseen, joka sellaisenaan ei ollut kiellettyä mutta joka oli sopiva peite tulevien sotilaslentäjien koulutukselle. 
Saksassa oli Hitler-Jugendin jäsenyys kaikille pojille ja tytöille pakollinen. Palvelus NSFK:ssa oli yksi tapa suorittaa se.

Lentokalusto ja toimintamuodot

Alkeiskoulutukseen käytettiin yleisimmin alkeisliitokonetta Schulgleiter SG-38, joka oli rakenteeltaan yksinkertainen ja suunniteltu nimenomaan koulutuskäyttöön sekä helposti saatavilla olevista materiaaleista rakennettavaksi. Se oli avokone, jossa ei ollut kuomua, mittareita eikä lentojarruja. Korkeusperäsimen liikkumavara oli turvallisuussyistä tehty pieneksi, jotteivät kokemattomat oppilaat saisi konetta vahingossa sakkaamaan. 
Alkeisliitokoneet laukaistiin lentoon pitkällä kumiköydellä, jonka noin tusinan verran kurssilaisia jännitti kireäksi maahan ja päästi sen irti lennonopettajan antamasta merkistä. Ensimmäiset lennot olivat yleensä vain kymmenien sekuntien pituisia. Jokainen oppilas pääsi lentämään omalla vuorollaan, osoitettuaan ensin riittävää koneen ohjaamisen tuntemusta. Tämäntyyppinen lentotoiminta vaati koko ryhmältä korkeaa kuria ja täsmällisyyttä, mikä oli sopusoinnussa kansallissosialistisen kasvatuksen kanssa.
Myöhemmin kurssilaiset saivat lennettäväkseen muitakin, kehittyneempiä purjekonetyyppejä. Lentämisen lisäksi NSFK:n jäsenet myös rakensivat liitokoneita piirustusten pohjalta.
Kiuaslammi (Ylöjärvi)

Maantieto

Lampi on loivassa painaumassa oleva metsälampi, joka sijaitsee etäällä peltomaista. Sen pituus on 300 metriä, leveys 130 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Siihen ei laskee ojia, vaikka ranta on suometsää ja viereinen suo onkin ojitettu. Veden viipyminen lammessa on laskennallisesti 194 vuorokautta. Länteen virtaava laskuoja yhtyy isomman suon ojaverkostoon ja laskee sitten laskeutusaltaan kautta valtaojaan, joka virtaa kuivatetun Hanhijärven kautta Ruonanjokeen. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa metsäautotiet Koivistonkylän ohittavalta yhdystieltä 2771.

Vedenlaatu

Lammin vedenlaatua on tutkittu vuosina 1987 ja 1988. Sen vesi on lievästi ruskeaa, humuspitoista ja se on ollut niin hapanta, että happamuustason pH-luku on ollut alle 6,0. Tämän vuoksi siinä ei viihdy rapu kovinkaan hyvin. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on huono ja alin pH-luku on ollutkin 5,2. Veden ravinnetaso on ollut fosforin osalta lievästi reheville järville ominainen, mutta typen osalta se on normaali. Alkutalvella 1988 happitilanne oli muuten tyydyttävä, vaikka pohjavesien happi oli kulunut lähes kokonaan. Happea kuluttaa erityisesti humus. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.