google/wiki40b huggingface dataset:
Hermeettinen sulku

Hermeettinen sulku tarkoittaa ilmatiivistä sulkua. Esimerkiksi elintarvikkeet voidaan pakata hermeettisesti, mikä tarkoittaa, että ne ovat suojattua ulkopuolisilta kaasuilta, kuten hapelta ja säilyvät siten paremmin.
Sana hermeettinen on peräisin kreikkalaiselta Hermes-jumalalta alkemian isänä pidetyn Hermes Trismegistoksen nimissä kirjoitettujen kirjojen kautta. Alkemistit keksivät menetelmän tehdä ilmatiiviin sulun lasiputkeen, mitä pidettiin taikuutena. Tätä sulkua alettiin kutsua hermeettiseksi Hermes Trismegistoksen etunimen mukaan.
Timo Lipitsä

Timo Lipitsä (1. toukokuuta 1857 Suistamo – 5. huhtikuuta 1950 Kiuruvesi) oli Laatokan Karjalasta Suistamon Koiton kylästä kotoisin ollut runonlaulaja ja kanteleensoittaja.
Lipitsän vanhemmat olivat Georgi (Jyrki) Mihailinpoika (1832–1901) ja Matrona Feodorintytär (1831–1859). Lipitsä oppi kanteleen soiton ja kanteleiden rakentamisen taidon isältään Jyrki Lipitsältä. Hän kulki 17-vuotiaasta alkaen kanteleineen esiintymässä kylän juhlissa. Vuonna 1883 Lipitsä meni naimisiin Jevdokia (Outi) Tanjusen kanssa ja viljeli sitten Suistamolla pientä maatilaansa. Vuonna 1911 hän osallistui Suistamolla pidettyihin runolaulu- ja kanteleensoittokilpailuihin saaden 5. palkinnon kantelesarjassa, ja vuonna 1917 kansanmusiikintutkija A. O. Väisänen vieraili Koiton kylässä ja tallensi Lipitsältä viisi tanssisävelmää.
Valkopartainen, kymmenkielistä kanteletta soittanut Timo Lipitsä tuli tunnetuksi vasta 1920- ja 1930-luvulla, kun hän teki esiintymiskiertueita ympäri Suomea. Lipitsä aloitti esiintymismatkat Suistamon ulkopuolelle 1920-luvun alussa ja esiintyi muun muassa Sortavalan laulujuhlilla 1926 ja Helsingin laulujuhlilla 1931. Hän kiersi esiintymässä kouluilla, eri juhlissa ja yksitystilaisuuksissa. Lipitsän esiintymiskumppaneina olivat aluksi Iivana Onoila ja sitten Feodor Vuorinen, mutta myöhemmin hän esiintyi pääasiassa yksin. Lipitsä rakensi myös kanteleita, joille löytyi ostajia sekä Suomesta että muualta Euroopasta.
Vuonna 1934 Jorma Pohjanpalo arveli artikkelissaan Lipitsän olleen "paras vielä elossa olevista harvoista kalevalaisista laulajaukoista". Hän sai huomiota vuonna 1934 Tampereella pidetyillä Suomen Kuoroliiton laulujuhlilla, ja Kalevalan juhlavuonna 1935 Lipitsä esiintyi Sortavalan laulujuhlilla laulaen päätösjuhlassa Maan luomisesta. Hän pääsi myös Suomen Kuvalehden kansikuvaan ja esiintyi yhdessä runonlauluja Feodor Vuorisen kanssa Kalle Kaarnan dokumenttielokuvassa Kalevalan mailta. Kesällä 1936 Yrjö von Grönhagen ja saksalainen Fritz Bose kävivät Suistamolla äänittämässä Lipitsän runonlaulua ja hänen vaimonsa Outi Lipitsän itkuvirsiä. Von Grönhagenin Lipitsästä ottama valokuva päätyi jopa koristamaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin työhuoneen seinää. Lipitsä joutui kuitenkin pian luopumaan esiintymismatkoistaan sokeuduttuaan vuonna 1938.
Talvisodan aikana Lipitsä joutui evakkoon Laihian Torstilaan, jossa kappalainen Frans Kärki tallensi häneltä 75 runoa. Lipitsä esiintyi vielä 1941 Kalevalajuhlissa Vaasassa, ja hän pääsi jatkosodan aikana käymään vielä Suistamolla. Sodan jälkeen Lipitsä asui poikansa Iivo Lipitsän luona ensin Lapuan Kauhajärvellä ja sitten Kiuruveden Niemiskylässä. Toimittaja Veikko Hintikka tapasi Lipitsän talvella 1949, ja hän kiinnitti lehtijutuissaan huomiota Lipitsän huonoihin elinoloihin. Lipitsä kuoli huhtikuussa 1950, ja hänet haudattiin Kiuruveden luterilaiselle hautausmaalle, jonne pystytettiin hänelle myös hautapatsas Suistamo-seuran aloitteesta.
Peltoherkkusieni

Ulkonäkö ja koko

Peltoherkkusienen lakki on 7–15 cm, nuorempana puolipallomainen, vanhemmiten laakean kupera. Valkoinen tai kermanvalkoinen. Heltat ovat irtotyviset, alussa punertavat, mutta ne tummenevat vanhemmiten violetinmustiksi. Jalka 5–14 cm pitkä, 1–3 cm paksu ja valkoinen. Rengas isohko, alapinnalta tähtimäisesti suomuinen. Malto kellertyy ilmassa. Aniksen tai mantelin kaltainen tuoksu. Itiöpölyn väri on tummanruskea

Levinneisyys

Kasvaa Lapissa asti, etelässä taajamissa yleinen.

Kasvupaikka ja elinympäristö

Etelän taajamissa teiden varsilla, nurmikoilla ja puistoissa. Usein isoina ryhminä ja noidankehinä. Elo–syyskuussa.

Käyttö

Erinomainen ruokasieni, mutta kerää ilmansaasteita kuten kadmiumia ja lyijyä, joten sen syötiä ei suositella alueita joiden lähellä on liikenettä tai teollisuutta. Peltoherkkusieni ei ole Eviran ylläpitämällä ohjeellisella listauksella suositeltavista ruokasienistä.
Zac Purchase

Ura

Purchase saavutti kultaa kevyestä pariairokaksikosta vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Hän saavutti vuoden 2012 kesäolympialaisista hopeaa samasta lajista. Molemmat olympiamitalinsa Purchase on saavuttanut Mark Hunterin kanssa. MM-kilpailuista Purchase ja Hunter ovat saavuttaneet yhdessä kaksi kultaa ja yhden pronssin kevyestä pariairokaksikosta. Purchase on saavuttanut myös yksiköstä MM-kultaa ja -hopeaa.
Purchasesta tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE) uutenavuotena 2009.
Perisyklinen reaktio

Perisyklinen reaktio on kemiallinen reaktio, joka tapahtuu konjugoituneen syklisen transitiotilan kautta yhtäaikaisprosessina. Perisyklisiä reaktioita ovat muun muassa elektrosykliset reaktiot, keletrooppiset reaktiot, sigmatrooppiset toisiintumiset ja sykloadditiot.

Yleisiä piirteitä

Perisyklisten reaktioiden tapahtumiselle on tärkeää, että molekyyliorbitaalien symmetria on oikea, mutta perisyklisissä reaktioissa ei ole samalla tavoin nukleofiilisiä tai elektrofiilisiä komponentteja kuin ionimekanismilla tapahtuvissa reaktioissa. Koska perisykliset reaktiot ovat yhtäaikaisprosesseja mitään välituotteita ei muodostu. Reaktiot, joissa transitiotila on aromaattinen ovat suosituimpia ja matalammalla energialla, kuin antiaromaattiset transitiotilat.
Perisykliset reaktiot voivat tapahtua joko lämmityksen tai valolla säteilytyksen vaikutuksesta eli termisesti tai fotokemiallisesti. Yleensä reaktioissa ei tarvita katalyyttiä, mutta siirtymämetallit voivat katalysoida reaktioita. Tämä johtuu todennäköisesti metallien d-orbitaalien osallistumisesta. Lewis-hapot voivat katalysoida perisyklisiä reaktioita joko suoraan tai muuttaa reaktiomekanismin vaihettaiseksi. Tällöin ei kuitenkaan ole kyseessä määritelmän mukaisesti aito perisyklinen reaktio. Perisykliset reaktiot ovat usein stereospesifisiä ja muodostuvan tuotteen stereokemia riippuu vuorovaikuttavien molekyyliorbitaalien symmetriasta.

Perisyklisiä reaktioita eliöissä

Luonnossa esiintyy muutamia perisyklisiä reaktioita. Esimerkiksi korismaattimutaasientsyymi katalysoi [3,3]-sigmatrooppista toisiintumista, jonka seurauksena korismiinihaposta muodostuu prefeenihappoa. D₂- ja D₃-vitamiinit muodostuvat 7-dehydrokolesterolista elektrosyklisen renkaanavautumisreaktion tuotteina. Lisäksi luonnossa ja ihmiselimistössä tapahtuu eräitä sykloadditioita, joita voivat katalysoida muun muassa entsyymit ja vasta-aineet.
Mu (käsite)

Mu (japaniksi ja koreaksi) tai Wú (kiinaksi 無, yksinkertaistettu merkki 无), on sana, joka on käännettävissä suunnilleen ”-ton”, ”ilman”, ”vailla”, ”ei mitään”. Sitä käytetään usein ilmaisemaan, että jotain ei ole (esimerkiksi jap. 無線, musen, langaton).
Tunnetuin esimerkki sanan käytöstä on ajatustehtävä eli kōan zenbuddhalaisessa teoksessa Aukottoman portin puomi. Noviisi kysyi Zhaozhoulta, ”Onko koiralla buddhaluonto?” Zhaozhou vastasi ”Wú”. Selitys tähän on se, että joidenkin aiempien buddhalaisten ajattelijoiden mielestä koirilla oli buddhaluonto, joidenkin mielestä taas ei; Zhaozhou ei voi vastata kysymykseen, koska "ei" tarkoittaisi heidän viisautensa kieltämistä ja ”kyllä” olisi valmiiden vastausten toistamista.

Kulttuurisia viittauksia

Romaanissa Zen ja moottoripyörän kunnossapito Robert M. Pirsig kirjoittaa: On helppo sanoa että digitaalisessa virtapiirissä tietty virtataso tarkoittaa ykköstä ja toinen tarkoittaa nollaa, mutta on vaikeampi sanoa, mitä tarkoittaa se, että virta on kytketty kokonaan pois päältä.
Peter Thomas

Peter John Mitchell Thomas, Gwydirin paroni Thomas PC QC (31. heinäkuuta 1920 – 4. helmikuuta 2008) oli brittiläinen Konservatiivisen puolueen poliitikko. 
Walesiläinen Thomas opiskeli Epworth Collegessa Rhylissä ja Oxfordin Jesus Collegessa. Hän palveli toisessa maailmansodassa Royal Air Forcessa ja oli vuosina 1941–1945 sotavankina Saksassa. 
Thomas  pyrki nuoresta asti ajamaan Walesin itsehallintoa, ja Britannian tukea Israelille. Hän oli Parlamentin jäsen vuosina 1951–1966 ja 1970–1987. Konservatiivien puhemiehenä hän oli 1970–1972 ja vuosina 1970–1974 Walesin asiain ministeri. Thomas vetäytyi parlamentista vuonna 1987 ja sai elinikäisen päärinarvon.
Tiny Grimes

Lloyd "Tiny" Grimes (7. heinäkuuta 1916 − 4. maaliskuuta 1989) oli jazz- ja R&B-kitaristi. Grimes oli tunnettu 4-kielisellä kitaralla soittamisesta ja oli mukana mm. Charlie Parkerin levytyksillä. 
Grimesin muusikon ura alkoi rumpujen ja pianon takana. Vuonna 1938 hän rupesi soittamaan kitaraa ja valitsi epätavallisen 4-kielisen sähkökitaran kumppanikseen. Vuonna 1940 hän liittyi The Cats And A Fiddle –yhtyeeseen kitaristiksi ja solistiksi. Muutaman vuoden kuluttua 1943 hän aloitti The Art Tatum Triossa kitaristina ja teki Tatumin kanssa useita levytyksiä. Näillä yli 60 vuotta vanhoilla levytyksillä on useita mielenkiintoisia esimerkkejä Tinyn kitaratyöskentelystä.
Jätettyään Tatumin, Grimes levytti omien yhtyeidensä kanssa New Yorkissa ja myös monien johtavien muusikkojen kanssa. Hän teki myös neljä levytystä Charlie Parkerin kanssa ja ne olivat hienoja esimerkkejä varhaisen bebop-jazzin alalta; Tiny’s Tempo, Red Cross, Romance Without Finance, and I’ll Always Love You.
Tiny Grimes johti yhtyeitään 1970-luvun lopulle ja hän levytti muun muassa Coleman Hawkinsin, Illinois Jacquetin ja Roy Eldridgen kanssa.
Aulis Virtanen

Aulis Virtanen (27. elokuuta 1926 Turku – 16. heinäkuuta 2006 Turku) oli suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja.
Virtanen aloitti toimittajauransa 1945 Turun Sanomissa jääkiekkotoimittajana. Hän oli toimessa viisi vuotta. Vuonna 1960 Virtanen siirtyi radio- ja televisioselostajaksi. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvulla Englannin liigan jalkapallo-otteluiden selostajana. Virtanen teki pitkän elämäntyön mainostoimistoalalla.
Virtanen toimi vuosikymmenien ajan kuuluttajana aina kauteen 2005–2006 saakka Turun Palloseuran kotiotteluissa. Hänet valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi #118.
Virtanen kuoli 79-vuotiaana vaikeaan sairauteen heinäkuussa 2006.
Nagatachō

Nagatachō (jap. 永田町) on kaupunginosa Chiyodan erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Se sijaitsee erillisalueen eteläosassa aivan keisarillisen palatsin lounaispuolella ja tunnetaan Japanin polittisen vallan keskuksena: alueella sijaitsevat Japanin parlamentin rakennus, Japanin pääministerin virka-asunto eli Kantei ja useita muita hallintorakennuksia.
Nagatachōn kaupunginosaan kuuluvat Nagatachō 1-chōmen ja Nagatachō 2-chōmen osa-alueet, joissa oli vuonna 2014 yhteensä 533 asukasta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 0,68 neliökilometriä. Alueella on kuitenkin paljon työpaikkoja, ja vuonna 2010 osa-alueiden päiväväestön lukumäärä oli yhteensä 19 433 henkeä.

Historia ja rakennukset

Edo-kaudella Nagatachōn alueella sijaitsi samuraisukujen residenssejä. Nykyisen parlamenttirakennuksen takana kulkevaa katua alettiin Edo-kauden puolivälissä nimittää Nagatachōksi. Se sai nimensä paikalla olleelta ratsastuskentältä, jota kutsuttiin Nagata-suvun residenssin mukaan Nagata-babaksi (jap. 永田馬場). Meiji-kaudella alue oli pääosin armeijan käytössä, mutta Japanin parlamentin valmistuttua sinne vuonna 1936 siitä tuli maan poliittinen keskus. Nagatachōn nimeä käytetäänkin usein kuvaannollisesti viittaamaan Japanin hallitukseen, kun taas viereinen Kasumigasekin alue on ministeriöiden eli byrokratian keskus.
Japanin parlamenttirakennus ja Japanin parlamentin kirjasto käsittävät suurimman osan Nagatachō 1-chōmen alueesta. Viereinen Nagatachō 2-chōme oli aiemmin asuin- ja liikealuetta, mutta tuhoutui lähes täysin toisen maailmansodan pommituksissa. Nykyisin vilkkaaksi hallinto- ja liikealueeksi muuttuneessa kaupunginosassa sijaitsevat sodan jälkeen uudelleenrakennettu, Hoshigaokan kukkulalla kohoava Hie-jinjan šintolainen pyhäkkö ja vuonna 2002 valmistunut uusi pääministerin virka-asunto eli Kantei. Hibiyan kaupunginosasta vuonna 1929 muuttaneen Hibiyan lukion rakennukset ovat aivan Hie-jinjan pohjoispuolella. Entisen Sannō-hotellin, joka toimi helmikuun 26. päivän välikohtauksen näyttämönä vuonna 1936, paikalla seisoo nykyään 44-kerroksinen Sannō Park Tower -pilvenpiirtäjä.

Liikenne

Keskeisen sijaintinsa ja merkityksensä vuoksi Nagatachōta palvelevat useat metroasemat: Nagatachōn metroasema (Tōkyō metron Yūrakuchō-linja ja Hanzōmon-linja), Kokkai-gijidōmaen metroasema (Tōkyō metron Marunouchi-linja ja Chiyoda-linja), Tameike-sannōn metroasema (Tōkyō metron Ginza-linja ja Nanboku-linja) sekä Akasaka-mitsuken metroasema (Marunouchi-linja ja Ginza-linja).
Iranin asevoimat

Panssaroidut ajoneuvot

Iranilla oli 1980-luvun puolivälissä noin 1 000 panssarivaunua, yhdysvaltalaisia, brittiläisiä, neuvostoliittolaisia sekä kiinalaisia lisenssillä valmistettuja neuvostoliittolaisia panssarivaunuja.
Ajatuspoliisi

Ajatuspoliisi (engl. Thought Police) viittaa hallituksen luomaan ammattiryhmään, joka on luotu valvomaan ajatusrikoksia George Orwellin teoksessa Vuonna 1984. Teoksessa maan hallitus pyrkii kontrolloimaan sekä kansalaisten toimia että ajatuksia. Ajatuspoliisit valvovat, etteivät Puolueen jäsenet tee ajatusrikosta, eli ajattele Big Brotheria, Puoluetta tai sen oppeja vastaan. Ajatusrikos oli tuon yhteiskunnan vakavin rikos.
Nykykielenkäytössä ajatuspoliisi voi kuvata jonkin tahon halua toimia ennaltaehkäisevästi tilanteessa, jossa syytetty on vasta aikeissa toimia. Ajatuspoliisiksi nimitetään tahoa, joka kokee voivansa lokeroida yksilön, olettaa tämän toimivan ennalta-arvattavasti ja lopulta tuomita hänet ennen itse tekoa.
Savoijinpaimenkoira

Ulkomuoto

Savoijinpaimenkoira on rungoltaan pitkänomainen, lihaksikas ja vankkarakenteinen. Sen pää on voimakas, korvat puolipystyt ja eteenpäin taittuneet ja häntä keskipitkä ja kärjestä kaartuva. Karvapeite on tiheä ja säänkestävä, ja muodostaa selkeästi erottuvan kauluksen niskan ympärille. Väritys on yleensä joko blue merle tai ruskea tummanharmain karvankärjin (soopeli/riistanharmaa). Molemmissa väreissä on yleensä tan-merkit. Lisäksi esiintyy jonkin verran mustia ruskein merkein (black & tan). Säkäkorkeus on 46-56 cm ja paino 21-25 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on kestävä, uuttera, itsevarma, nopea ja monipuolinen työkoira. Se on lisäksi leikkisä, uskollinen ja erittäin kiintynyt perheeseensä, jota kohtaan se on erittäin lempeä. Miellyttämishalun ja tottelevaisuuden vuoksi kouluttaminen on helppoa ja se on aina valmis palvelemaan omistajaansa, jonka perässä sillä on taipumus kulkea joka paikkaan. Sillä tulee kuitenkin olla selkeä arvojärjestys ja edellyttää omistajaltaan auktoriteettia. Voimakkaan suojelu- ja vartiovietin vuoksi se soveltuu paimentamisen lisäksi myös vahtikoiraksi. Se kaipaa runsaasti aktiviteetteja ja huomiota.

Alkuperä

Savoijinpaimenkoira, vanha maatiaiskantainen farmikoira, on kotoisin Savoijin Alpeilta Kaakkois-Ranskasta eikä sitä esiinny alueen ulkopuolella. Se on läheistä sukua niin ikään vanhaa alkuperää olevalle beaucenpaimenkoiralle. Se on jalostettu paimentamaan lampaita ja karjaa hankalissa olosuhteissa. Se ei ainoastaan paimentanut, vaan myös suojeli laumoja susilta, mistä juontaa juurensa nimitys chasseur de loups ("sudenmetsästäjä"). Vanhasta alkuperästään huolimatta se "löydettiin" erillisenä rotunaan vasta vuonna 1947. Nykyisin se on vaarassa kadota sen entisen työn vähennyttyä, mutta Conservatoire du Berger de Savoie ou Berger Savoyard tekee töitä sen pelastamisen eteen.

Hoito

Karvapeite on helppohoitoinen.
Superfrog

Vastaanotto

CU Amiga -lehti antoi pelille arvosanan 89% arvostelussaan.
UCI World Tour 2013

UCI World Tour 2013 oli viides Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämän kilpailusarjan kausi. Se alkoi Australiassa järjestetystä Tour Down Under -kilpailusta 22. tammikuuta ja päättyi Pekingin ympäriajoon lokakuussa. Joaquim Rodríguez voitti sarjan 20 pisteen erolla Chris Froomeen, Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi.
Alexandre Ribot

Alexandre Ribot (7. helmikuuta 1842 Saint-Omer – 13. tammikuuta 1923 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi neljästi Ranskan pääministerinä vuosina 1892–1893, 1895, 1914 ja 1917.
Lakia opiskellut Ribot aloitti uransa oikeuslaitoksessa ja toimi 1875–1876 Ranskan oikeusministeriön rikosasiainosaston päällikkönä, minkä jälkeen hän siirtyi politiikkaan. Hän oli edustajainkamarissa Pas-de-Calais'n edustajana 1878–1885 ja 1887–1909. Hän liittyi parlamentissa maltillisten tasavaltalaisten ryhmään, erikoistui talouskysymyksiin ja avusti Jules Dufauren Le parlement -lehteä. Ribot vastusti Léon Gambettan hallitusta ja Jules Ferryn hallituksen siirtomaapolitiikkaa edistäen jälkimmäisen kaatumista vuonna 1885. Ribot’n toimiessa Ranskan ulkoministerinä maaliskuusta 1890 helmikuuhun 1892 käynnistyi Ranskan ja Venäjän lähentyminen, joka johti myöhemmin maiden väliseen liittoon. Ribot myös aikanaan ilmoitti ensimmäisen kerran julkisesti liiton olemassaolosta edustajainkamarissa 1895 pitämässään puheessa. Joulukuun 1892 alussa hän kohosi pää- ja ulkoministeriksi, mutta hänen hallituksensa kaatui jo neljän kuukauden kuluttua Panama-skandaalin seurauksena. Toisen kerran Ribot oli pää- ja samalla valtiovarainministerinä tammikuusta lokakuuhun 1895. Hänen toisen hallituksensa lähetti retkikunnan alistamaan Madagaskarin Ranskan protektoraatiksi, mutta kaatui edeltäjänsä tavoin talousskandaaliin.
Vuosina 1896–1914 Ribot oli oppositiossa. Hän yritti 1898 huonolla menestyksellä muodostaa kolmatta hallitusta ja hänet valittiin samana vuonna merkittävän opetuskomitean puheenjohtajaksi. Hän vastusti Émile Combesin hallituksen kirkonvastaista politiikkaa ja vaikutti sen kaatumiseen, mutta asettui sen jälkeen tukemaan uutta lakia uskonnollisista yhteisöistä. Ribot valittiin vuonna 1906 Ranskan akatemiaan ja 1909 Pas-de-Calaisin edustajana senaattiin, missä hän erikoistui ulkopolitiikkaan. Hän oli ehdolla vuoden 1913 presidentinvaalissa, mutta karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella. Ribot kokosi kolmannen hallituksensa kesäkuun 1914 alussa, mutta joutui eroamaan jo kolmen päivän kuluttua saatuaan edustajainkamarilta epäluottamuslauseen. Hänestä tuli kuitenkin uuden hallituksen oikeusministeri ja ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän siirtyi saman vuoden elokuussa valtiovarainministeriksi, missä tehtävässä toimi kaksi ja puoli vuotta. Hän pyrki rahoittamaan Ranskan sodankäynnin verotuksen sijaan ulkomaisilla lainoilla. Ribot oli vielä neljännen kerran pääministerinä maaliskuusta syyskuuhun 1917. Hänen viimeisen hallituksensa kenties tärkein päätös oli marsalkka Philippe Pétainin nimittäminen ylipäälliköksi. Ribot’n viimeinen hallitus kaatui menetettyään radikaalien tuen sisäministeri Louis Malvyn erottamisen seurauksena. Tämän jälkeen Ribot oli vielä kuukauden ajan ulkoministerinä Paul Painlevén hallituksessa.
Alumiinioksidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa puhdas alumiinioksidi on valkoista kiinteää ainetta. Sen sulamislämpötila on korkea (2 072 °C), eikä se liukene veteen eikä happoihin. Emäksisiin liuoksiin se sen sijaan liukenee aluminaatti-ioneina. Alumiinioksidista tunnetaan kiderakenteeltaan eroavat α-, χ-, η-, δ-, κ-, θ-, γ-, ja ς-muodot. Näistä stabiileja ovat rombinen α-muoto ja alkeiskopiltaan kuutiollinen γ-muoto. Aikaisemmin alumiinioksidilla katsottiin olevan vielä yksi muoto β-Al₂O₃, joka on kuitenkin osoittautunut natriumoksidin ja alumiinioksidin seokseksi Na₂O·11Al₂O₃.

Esiintyminen luonnossa

Alumiinioksidia esiintyy luonnossa puhtaana α-alumiinioksidina korundissa. Epäpuhtauksina olevat muut metalli-ionit värjäävät korundin, ja tällaisia muotoja ovat esimerkiksi rubiini ja safiiri. Monet muut alumiinimalmit ovat alumiinioksidin ja -hydroksidin seoksia.

Käyttö

Suurin osa valmistetusta alumiinioksidista käytetään metallisen alumiinin tuotantoon Hall–Héroult-menetelmällä. Menetelmässä alumiinioksidin joukkoon lisätään kryoliittia. Alumiinioksidin ja kryoliitin seos sulatetaan teollisessa mittakaavassa 940–980 °C:n lämpötilassa, ja alumiinia tuotetaan elektrolysoimalla sulatetta, jolloin alumiini pelkistyy katodilla.
Alumiinioksidia käytetään maalien täyteaineena, paperiteollisuudessa, lasinvalmistuksessa, kovuutensa vuoksi hionta-aineena, katalyyttinä esimerkiksi rikinpoisto-operaatioissa ja katalyyttien kantajana, keinotekoisten korundin, rubiinin ja safiirin valmistuksessa, keraamisten materiaalien valmistuksessa, TLC-levyissä, hiilivetyjen kuivausaineena ja kemikaalien puhdistuksessa, laboratoriouunien pinnoitteena ja elektroniikkateollisuudessa.
Aryballos

Aryballos (muinaiskreikaksi αρύβαλλος) on antiikin Kreikassa käytetty pieni kapeakaulainen pyöreä tai ovaalinmuotoinen pullo, jota käytettiin hajusteiden tai voiteiden säilytykseen. Aryballoksen lyhyt kaula päättyi leveään kiekonmuotoiseen huuleen.
Attikalaisessa aryballoksessa esiintyi myös kahta kädensijaa.
Valkjärvi (kylä, Nurmijärvi)

Valkjärvi on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee Perttulan eteläosassa samannimisen järven rannalla. Kylän pohjoisosassa Sahamäellä kulkee Kuhakoski, joka laskee vetensä mainitulle järvelle. Kylän läpi kulkee Valkjärventie, jonka eteläinen pää ulottuu Klaukkalan ja Lepsämän väliselle Lepsämäntielle ja pohjoinen pää Lopentielle. Kylästä löytyy  vuonna 1923 perustettu koulu, jossa on kaikkiaan 68 oppilasta.
Uranuksen kuut

Uranuksen kuut ovat planeetta Uranuksen kiertolaisia. Kuita lasketaan olevan 27 kappaletta, joista 21 on varmistettu ja nimetty.

Löytyminen

Kaksi suurinta kuuta, Titanian ja Oberonin, löysi William Herschel 13. maaliskuuta 1787 päivälleen seitsemän vuotta sen jälkeen, kun hän oli tehnyt ensihavaintonsa Uranuksesta. William Lassell löysi Arielin ja Umbrielin vuonna 1851. William Herschelin poika John nimesi vuotta myöhemmin silloin tunnetut neljä kuuta. Seuraavan kuun, Mirandan, löysi Gerard Kuiper vuonna 1948. 
Voyager 2 -avaruusluotaimen ohitus tammikuussa 1986 lisäsi tunnettujen kuiden määrää kymmenellä, ja myöhemmin löydettiin vielä yksi kuu lisää luotaimen vanhoja kuvia tutkimalla.
Maasta käsin planeettaa kiertäviä kappaleita on löydetty sittemmin vielä lisää: kaksi vuonna 1997, kolme vuonna 1999, kolme vuonna 2001 ja kolme vuonna 2003. Uusimmat löytyneet kuut ovat pienikokoisia ja todennäköisesti planeetan kiertoradalleen kaappaamia asteroideja. On hyvin luultavaa, että Uranuksella on vastaavanlaisia satelliitteja yhä löytämättä.

Ominaisuudet

Kuut eroavat toisistaan suuresti. Neljä suurinta kuuta ovat yli tuhannen kilometrin läpimittaisia, kun taas pienimmät kuut ovat noin kymmenen kilometriä halkaisijaltaan. Sisimmät kuut, Cordelia ja Ofelia, kiertävät uloimman Epsilon-renkaan molemmin puolin niin sanottuina paimenkuina. Uloin tunnettu kuu, Ferdinand, puolestaan kiertää retrogradista rataa noin 400 kertaa kauempana etäisyydellä, joka vastaa yli kolmannesta Merkuriuksen ja Auringon välisestä etäisyydestä. Neljää ulointa kuuta lukuun ottamatta kuiden kiertoradat ovat varsin lähellä ympyrää ja sijaitsevat planeetan päiväntasaajan tasolla. Kaikki Uranuksen kuut ovat saaneet nimensä William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan.