google/wiki40b huggingface dataset:
Heteroseksismi

Heteroseksismi viitataan asenteiden, ennakkoluulojen ja syrjinnän järjestelmään, joka kohdistuu eri sukupuolta olevien ihmisten seksuaalisuuteen ja ihmissuhteisiin. Se voi sisältää ennakko-oletuksen, että kaikki muut ihmiset ovat heteroseksuaaleja tai että eri sukupuoleen kohdistuva kiinnostus ja ihmissuhteet ovat ainoa normi, ja että ne ovat siten ylivertaisia muihin verrattuna. Seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta, ihmiset voivat pitää tällaisista asenteista ja ennakkoluuloista kiinni, ja ne voivat muodostaa myös osan sisäistettyä vihantunnetta omaa seksuaalista suuntautumista kohtaan. Heteroseksismi syrjintänä pitää homomiehiä, lesboja, biseksuaaleja tai muita seksuaalivähemmistön edustajia toisen luokan kansalaisina kun kyseessä ovat erinäiset lailliset oikeudet ja kansalaisoikeudet, mahdollisuudet liike-elämässä, ja sosiaalinen tasa-arvo monissa maailman yhteiskunnissa. Heteroseksismi on usein yhteydessä homofobiaan.
Spinalónga

Etymologia

Spinalónga oli alun perin mahdollisesti osa Kolokýthan niemimaata, josta käytettiin venetsialaisvallan aikana nimitystä Spinalónga. Venetsialaiset vallanpitäjät eivät tunteneet kreikan kieltä ja muunsivat 1200-luvulla ilmauksen ”stin Eloúnta” (kreik. στην Ελούντα, ”Eloúntassa”) muotoon Spinalonde, josta myöhemmin kehittyi Spinalónga. Myös se, että Venetsiassa sijaitseva Giudeccan saari tunnettiin aikoinaan nimellä Spinalonga, ei ole sattumaa. Toisen, joskin vähän käytetyn tulkinnan mukaan saari on saanut nimensä muotonsa perusteella, sillä saari muistuttaa pitkää piikkiä (spina longa). Spinalónga-nimeä yritettiin muuttaa vuonna 1957 kreikkalaisemmaksi. Ehdotettu nimi oli Kalydón. Se on edelleen saaren (samoin kuin Kolokýthan eli Spinalóngan niemimaan) virallinen nimi, mutta se ei ole muutoin yleistynyt laajalti. Nykyisin lähinnä saari tunnetaan Spinalónga-nimellä.

Linnakkeena

Venetsialaisen kartografin Vincenzo Coronellin mukaan Spinalónga ei aina ole ollut saari, vaan se on ollut osa suurempaa Kolokýthan niemimaata. Coronellin mukaan Spinalónga erotettiin omaksi saarekseen vuonna 1526. Tämä ei ole välttämättä totta, vaikka saari sijaitseekin vain 170 metrin päässä Kolokýthan niemimaan rannikosta ja meri välillä on matalaa. Venetsialaiset hyödynsivät saarta rakentamalla sinne vuonna 1579 linnakkeen, jota pidettiin lähes mahdottomana valloittaa. Linnake oli osa osmanien vastaista puolustusta. Linnakkeessa oli 35 tykkiä. Osmanit eivät valloittaneet linnaketta, vaikka Kreeta oli joutunut osmanivallan alle. Vasta vuonna 1714 saari luovutettiin osmaneille.

Leprasiirtolana

Kreikan hallitus päätti tehdä saaresta leprasiirtolan, jonka vuoksi osmanit joutuivat poistumaan sieltä. Kreetan saarelta ja muualta Kreikasta saarelle tuotiin noin 400 lepraa sairastavaa potilasta. Spinalóngan vanhat venetsialais- ja osmaniajan talot kunnostettiin ja kanojen ja vuohien käyskentelypaikoiksi perustettiin puutarhoja. Myös linnoituksen vanhat varastot peruskorjattiin. Näin Spinalóngalle muodostui pieni kylä, jossa oli tavernoita, myymälöitä sekä kirkko. Vuonna 1937 saarelle rakennettiin lisäksi sairaala. Leprasiirtola suljettiin vuonna 1957 ja viimeiset potilaat vietiin sairaalaan Ateenaan.

Nykyään

Nykyään saari on Kreetan toiseksi suosituin arkeologinen kohde Knossoksen jälkeen. Saarella vieraili vuonna 2009 kesäaikaan päivittäin 1 200–1 500 ihmistä. Hylätyn leprasiirtolan ja linnoituksen lisäksi Spinalónga tunnetaan pienestä pikkukivirannastaan. Saarelle pääsee veneellä Eloúntasta, Plákasta ja Ágios Nikólaoksesta. Eloúntasta lähtee kesäisin tunnin välein vene Spinalóngalle. Matka kestää noin puoli tuntia. Pláka sijaitsee vastapäätä saarta, ja sieltä matka kestää noin kymmenen minuuttia.

Kulttuurissa

Spinalóngalle sijoittuu Victoria Hislopin romaani Saari (The Island, 2005), josta on tehty samanniminen kreikkalainen televisiosarja Saari (To Nisí, 2010). Se kertoo erään paikallisen perheen jäsenten traagisista kohtaloista, joihin saari ja lepra monella tavalla liittyvät.
Normannin kieli

Levinneisyys

Normannin kieli on puhuttu kieli Normandiassa. Sillä ei ole virallisen kielen asemaa, mutta se luokitellaan alueelliseksi kieleksi.
Kanaalisaarilla normannin kieli on kehittynyt erillään mutta ei eristyksissä kielen muihin puhuma-alueisiin nähden. Brittiläis-irlantilaisen neuvoston päätöksestä Britannian ja Irlannin hallitukset ovat tunnustaneet Jerseyn saarella Jerseyn murteen, Guernseyn saarella Guernseyn murteen ja Sarkin saarella Sarkin murteen alueellisiksi kieliksi.
Isoglossi, jota sanotaan Joret'n linjaksi, jakaa normannin kielen pohjois- ja etelämurteet. Normannin kielen länsi- ja itämurteilla on myös merkittaviä eroja.
Himejin linna

Historiaa

Ensimmäinen Himejin linnan paikalla sijainnut rakennus oli Akamatsu Norimuran vuonna 1333 rakennuttama linnake. Myöhemmin Toyotomi Hideyoshi tuhotutti linnakkeen ja rakennutti paikalle kolmekerroksisen linnan, joka valmistui vuonna 1581. Nykyinen Himejin linna on peräisin 1600-luvun alusta, jolloin Ikeda Terumasa uudelleenrakennutti sen. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1601 ja saatiin päätökseen yli kahdeksan vuotta myöhemmin 1609.

Arkkitehtuuri

Yksi Himejin linnan tärkeimmistä puolustusmekanismeista ovat sen huolellisesti suunnitellut linnapihat, portit ja muurit. Niiden labyrinttimaisen asettelun tarkoitus oli pakottaa linnaan hyökkäävä vihollinen kiertämään linnoitusta spiraalin muotoisessa kehässä pyrkiessään kohti linnan keskustaa. Tiettyä reittiä kulkeva hyökkääjä pysyi koko ajan puolustajien jatkuvan tarkkailun ja jousitulen kohteena. Tämän lisäksi matkan varrelle oli rakennettu useita hämääviä umpikujia ja risteyksiä. Linnan nykyinen versio ei kuitenkaan ole joutunut tämäntapaisen hyökkäyksen kohteeksi, joten menetelmän toimivuutta ei ole todettu käytännössä.

Maailmanperintökohde

Himejin linna nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1993 kriteereillä I ja IV. Maailmanperintöluetteloon liitetty alue on kooltaan 107 hehtaaria ja sitä ympäröi 143 hehtaarin suojavyöhyke.
Kapinpriinia

Levinneisyys

Kapinpriiniaa tavataan Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Birgitta Dahl

Rut Birgitta Dahl (s. 20. syyskuuta 1937) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1969–2002.
Dahl oli valtiopäivien puhemies vuosina 1994–2002. Hän oli aiemmin toiminut vuosina 1982–1990 maansa energia- ja vuosina 1986–1991 ympäristöministerinä. 
Dahlin puolisona on ollut vuodesta 1986 poliitikko Enn Kokk. Myös hänen tyttärensä Anna Berger Kettner (s. 1961) on poliittinen vaikuttaja.
Dahl on todennut Ruotsin radiossa, että suurin osa siitä, mitä sanottiin Kambozan vallankumouksesta, oli valetta ja spekulointia.
Alina Devecerski

Taustaa

Alina Devecerski on kasvanut Sundbybergissä, Tukholman läänissä. Hänellä on serbialaiset ja suomalaiset sukujuuret. Ennen soolouraansa Devecerski oli 19-vuotiaana mukana tyttöbändissä. Lisäksi hän on ollut taustalaulajana ja tehnyt lauluja myös muille artisteille. Devecerskin suosikkeja ovat Nirvana, Familjen, Kent ja M.I.A.

Läpimurto kappaleella "Flytta på dej"

Devecerskin läpimurto sooloartistina tapahtui keväällä 2012 elektropopkappaleella "Flytta på dej", joka julkaistiin digitaalisesti 20. huhtikuuta. Kappale oli Ruotsin singlelistan, Sverigetopplistanin, kärjessä kaksi viikkoa ja se sijoittui Digilistanin ja Spotifyn listojen kolmen kärkeen. Devecerskin mukaan kappale kertoo siitä, kuinka hän yrittää päästä eroon omasta sisäisestä negatiivisesta äänestään, joka pyrkii lannistamaan häntä ja pidättelemään häntä erilaisin tavoin. Pian singlen ilmestymisen jälkeen Devecerski tilattiin monille Ruotsin suurille musiikkifestivaaleille, joista mainittakoon Hultsfredsfestivalen, Peace & Love, Emmabodafestivalen ja Storsjöyran. Toinen single "Ikväll skiter jag i allt" julkaistiin 6. kesäkuuta 2012.  "Ikväll skiter jag i allt" –singlen listamenestys oli jokseenkin vaatimaton, sillä paras sijoitus oli 48. Digilistanilla. Devecerskin 12 show’n Pohjoismaiden kiertue alkoi Kööpenhaminasta lokakuussa 2012.
Kiertueen aikana Aftonbladetilla oli 13. marraskuuta "Jag svär" -kappaleen musiikkivideon ensi-ilta. "Jag svär" oli alun perin "Flytta på dej"-kappaleen  B-puoli. Videon ohjasi Marcus Storm. Debyyttialbumi Maraton julkaistiin 19. marraskuuta. Albumin nimi Maraton kuvastaa Devecerskin pitkää matkaa, jonka lopussa hänen ensimmäinen albuminsa ilmestyi. Devecerski kirjoittaa musiikkinsa pääosin yhdessä Christoffer Wikbergin kanssa, mutta kaksi albumin kappaleista on syntynyt yhteistyössä Kentin Joakim Bergin kanssa. Maraton nousi ensimmäisellä ilmestymisviikollaan Ruotsissa sijalle 47. Albumi sai positiivista palautetta ruotsalaiselta musiikkilehdistöltä, etenkin Devecerskin suora rehvakkuus sai kiitosta.
Albumin kolmanneksi singleksi valikoitui "De e dark nu", joka julkaistiin 14. tammikuuta 2013. ”De e dark nu” meni suoraan Sveriges Radio P3:n A-listalle ja Fredrik Virtanen valitsi sen viikon kappaleeksi Aftonbladetissa.

Aktivismi

Marraskuussa 2012 Devecerski valittiin suurlähettilääksi Alwaysin ja Unescon kampanjaan ”Sisters for Education”, jonka tavoitteena on antaa peruskoulutusta Senegalin tytöille. Devecerski on kommentoinut olevansa erittäin iloinen saadessaan olla osa kampanjaa. ”Sisters for Education” antaa hänelle mahdollisuuden auttaa lisäämään tietoa tärkeästä asiasta. Hänen mukaansa olisi muistettava, että me kaikki olemme samanlaisia, huolimatta siitä missä asumme tai minne synnymme. Kaikilla on samat tunteet ja unelmat. Nykytilanteessa kaikilla tytöillä ja naisilla ei ole samoja mahdollisuuksia vaikuttaa omaan tulevaisuuteensa. "Sen täytyy muuttua nyt."
OGRE

OGRE (Object-Oriented Graphics Rendering Engine) on kolmiulotteisten tietokonepelien tuotantoon laadittu grafiikkamoottori, joka on kirjoitettu C++ -kielellä. Ogrea levitetään MIT-lisenssin kanssa. Ogre 
luo oliopohjaisen yleistyksen alemman tason grafiikkarajapinnoista, joita ovat mm. OpenGL ja DirectX.
Ogre toimii monissa eri käyttöjärjestelmissä kuten Windowissa, MacOS:ssa ja Linuxissa. 
Ogre on vain 3D-grafiikan esittämiseen tarkoitettu renderointikone, joka ei oletuksena sisällä näppäimistön käsittelyyn, äänen tuottoon, valikoihin, pelin fysiikkaan tai muuhun vastaavaan liittyviä asioita. Ogren mukana tulee silti suoraan näppäimistön käsittelyyn liittyvä OIS ja grafiikkaan liittyvä Cg.  Ogre tukee myös SDL-grafiikkakirjaston käyttöä. Ogreen on saatavilla käyttöliittymälaajennuksia mm. CEGUI. Muutamilla animaatio-ohjelmilla, kuten 3D Max, Maya ja Blender, voi tehdä lisäosan avulla Ogren ymmärtämiä tiedostoja. Ogrelle on saatavilla mm. Python-wrapperit, mutta pääosin Ogren käyttö ohjelmoinnissa vaatii ainakin jonkin verran C++-osaamista. Valmiiksi käännettyjä Ogre-paketteja saa Windowsiin lähinnä Visual C++:lle, mutta MinGW-paketti kannattaa yleensä kääntää itse lähdekoodista. Ogre-paketin mukana tulee kohtalaisen laaja esimerkkivalikoima ja Internet-sivulta on saatavilla seikkaperäisiä ohjelmointiesimerkkejä.
Ogrea tuottava ohjelmointiyhteisö on melko aktiivinen Internetissä. Ogrea apuna käyttäen on tehty muutamia kaupallisia pelejä, joista tunnetuimpia ovat Ankh, Torchlight ja Garshasp. 
Irrlicht on Ogrea vastaava avoin pelintekokirjasto.
Prefektuuri

Prefektuuri on useissa maissa, muun muassa Ranskassa ja Japanissa, käytetty alueiden hallinnolliseen jakoon viittaava termi. Sana tulee alun perin latinan sanasta praefectura, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa Rooman alaista kaupunkia, jota hallitsi prefekti (praefectus) ja jonka asukkailla oli osittaiset tai täydelliset Rooman kansalaisoikeudet.

Marokko

Prefektuurit ovat Marokossa toiseksi korkein hallintoyksikkö provinssien rinnalla. Marokon hallinnolliset alueet on jaettu provinsseihin ja prefektuureihin. Prefektuurit ovat hallintoalueiden alaisia suurkaupunkialueita kun muut alueet ovat provinsseja.
Vilnia

Vilnia (liett. Vilnele; ven. Вільня, Vilnja; puol. Wilenka tai Wilejka) on pieni Liettuassa Neris-joen sivuhaara. Sen alkukohta on Vindžiūnain kylän lähellä, viisi kilometriä etelään Šumskasista, lähellä Valko-Venäjän rajaa. Vilnian pituus on 80 kilometriä ja sen valuma-alue kattaa 624 km². Joki virtaa länttä kohti ja yhtyy Neris-jokeen Vilnassa, mille tämä sivujoki on antanut nimensä.
Minä ja ministeri

Juoni

Ulkoministeriön vastanainut virkamies Raimo Vehari (Joel Rinne) ja hänen vaimonsa Marja (Maire Suvi) etsivät lehti-ilmoituksella taloustöihin ja ruoanlaittoon perehtynyttä kotiapulaista. Paikan ottaa Veharin esimiehen ministeri Hirvimaan (Uuno Laakso) täti Priskilla Paukkaja (Hertta Leistén), joka alkaa tarmokkaasti järjestellä nuorenparin asioita. Priskilla alkaa myös hankkia Raimolle ylennystä uhaten paljastaa salaisen suhteen, joka ministerillä on tanssijatar Virvan (Birgit Kronström) kanssa.
Albert Niemann (lääkäri)

Elämä ja ura

Albert Niemannin vanhemmat olivat oopperalaulaja Albert Niemann (1831–1917) ja näyttelijä Hedwig Raabe (1844–1905). Hän opiskeli lääketiedettä Humboldt-yliopistossa Berliinissä, Albert-Ludwigin yliopistossa Freiburgissa ja Strasbourgin yliopistossa, missä hänet promotoitiin tohtoriksi. Vuodesta 1908 vuoteen 1918 hän työskenteli Berliinin yliopistollisella lastenklinikalla. Vuonna 1919 Niemann otti johdettavakseen Berlin-Halenseen vauvahoitolan, seuraavana vuonna hän sai henkilökohtaisen lastenlääketieteen professuurin.
Vuonna 1914 Niemann havaitsi ensimmäisenä erään lapsen sairastavan tautia, jota myöhemmin alettiin kutsua Niemann-Pickin taudiksi. Vuonna 1926 patologi Ludwig Pick erotti kyseisen "rasvasoluperäisen pernan ja maksan laajentumista aiheuttavan taudin tyyppiä Niemann" ("lipoidzellige Splenohepatomegalie Typus Niemann") histopatologisesti Gaucherin taudista. Sittemmin tauti nimettiin molempien lääkäreiden mukaan. Niemann julkaisi 1920 lastentautien oppikirjan.
Flipper (vuoden 1995 televisiosarja)

Tuotanto

Sarjan kuvaukset tehtiin suurimmaksi osaksi Australiassa Gold Coastin kaupungissa.
HMS Hecate (1871)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1872 ja se myytiin romutettavaksi 12. toukokuuta 1903.
Varitunjärvi

Maantieto

Soikion muotoinen järvi on halkaisijaltaan 150 metriä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Järvi sijaitsee 800 metriä pitkän avosuon ja kosteikon keskellä. Siihen laskee pelto-oja ja yksi suo-oja. Pellonpuoleista suonreunaa kiertää vedenkeruuoja, joka toimii samalla Varitunjärven suoalueen laskuojana. Se laskee vetensä läheiseen Alhajärveen. Järvelle ei johda teitä ja se on asumaton. Kyröspohjaan johtava yhdystie 13121 kulkee ohi 200 metrin päästä.

Luonto

Varitunjärvi on kasvamassa umpeen. Sen ympäristön pellot kärsivät pinnanmuodoista johtuen kosteudesta ja tälle paikalle on ehdotettu kosteikon perustamista patoamalla järven laskuoja.

Historiaa

Vanhoista pitäjänkartoista Hämeenkyröstä järven nimi kirjoitetaan Waritusjärvi. Kartasta näkyy selvästi, kuinka järven muoto ja rantaviiva on ajan saatossa muuttunut. Järven länsipää oli pitempi ja on peittänyt ainakin osan siitä alueesta, joka on nykyään kosteikkona. Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli Waritasjärvi. Samassa kartassa näkyy luoteessa toinenkin nimetön järvi.
Nuijapää

Nuijapää on sammakkoeläimen, erityisesti sammakon tai rupikonnan, toukkavaihe. Nuijapäät ovat aluksi raajattomia ja niillä on häntä. Ne uivat vedessä kalamaisesti ja hengittävät kiduksilla ennen muodonvaihdosta. Keuhkot kehittyvät samoihin aikoihin kuin takaraajat, jotka kehittyvät yleensä ennen eturaajoja. Viimeisenä vaiheena aikuiseksi varsinaisten sammakoiden nuijapäiltä pyrstö surkastuu pois apoptoosin kautta.
Nuijapäät syövät aluksi mätimunien suojana ollutta hyytelöä. Sen jälkeen ne riipivät ravinnokseen sarveishampaillaan leviä ja bakteerimassaa kasvien pinnalta ja rantakalliosta. Myöhemmin vähän kasvettuaan nuijapäät alkavat syödä myös pieniä vesieläimiä.
Nimet Yhdysvalloissa

Paikannimet

Paikannimissä on englannin kielen (vrt. New York) ja yleisen länsimaisen kulttuuripiirin, kuten antiikin Kreikan ja Rooman (vrt. Philadelphia) tai yleisen eurooppalaisen paikannimistön (vrt. Paris) elementtien ohella myös Amerikan alkuperäiskansoilta saatua nimistöä (muun muassa Manhattan ja Mississippi), sekä aikoinaan Espanjan siirtomaihin kuuluneissa osissa Yhdysvaltoja myös espanjankielistä nimistöä (vrt. Santa Fe, Los Angeles, San Francisco) ja Ranskan siirtomaana olleessa Louisianassa Ranskaan viittaavaa nimistöä (esimerkiksi New Orleans).

Etunimet

Etunimistä jotkut ovat alkuperältään englantilaisia, joko roomalaisia, kelttiläisiä tai germaanisia esikristillisiä tai antiikin kulttuuriin perustuvia nimiä, mutta suuri osa on koko Euroopassa yleisiä kristillisperäisiä nimiä, joiden alkuperä on heprean, kreikan ja latinan kielissä.

Sukunimet

Sukunimissä ovat edustettuina kaikki yhdysvaltoihin saapuneet siirtolaisryhmät, joista suurin osuus on englantilaisilla nimillä, mutta myös muut siirtolaisryhmät ovat vahvasti edustettuna (vrt. Vonnegut, de Niro, Schwartzkopf, Kissinger, Soderbergh, Pietila, Mondale).
Patrik Berglund

Seurajoukkueet

Berglundin kasvattajaseura on VIK Västerås HK. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla kaudella 2005–2006 ja hän edusti Västeråsia HockeyAllsvenskanissa, Ruotsin toiseksi korkeimmalla jääkiekon sarjatasolla, kauteen 2007–2008 asti. Hän oli joukkueensa paras maalin- ja pisteidentekijä kausina 2006–2007 ja 2007–2008. Kauden 2007–2008 päätyttyä jääkiekkotoimittajien Hockeyjournalister-järjestö nimesi hänet vuoden junioripelaajaksi. Juniorivuosinaan Berglund osallistui kolmesti TV-pucken-turnaukseen Västmanlandin joukkueessa ja vuonna 2003 hänet nimettiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. 
St. Louis Blues varasi Berglundin NHL:ään numerolla 25 kesän 2006 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 10. lokakuuta 2008, jolloin Blues kohtasi kotiottelussa Nashville Predatorsin. Ottelu päättyi Bluesin voittoon maalein 5–2 ja Berglund oli syöttämässä Keith Tkachukin tekemää 4–2 maalia ottelun toisessa erässä. NHL-uransa ensimmäisen maalin hän teki 13. lokakuuta 2008, Bluesin vierasottelussa Toronto Maple Leafsiä vastaan, joka päättyi Bluesin 5–4 voittoon rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. Hän teki 2–3 kavennusmaalin ottelun toisessa erässä ja syötti Paul Kariyan tekemän 4–4 tasoitusmaalin ottelun kolmannessa erässä. 
Berglund pelasi NHL:n tulokaskaudellaan, 2008–2009, 76 runkosarjaottelua ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies tehtyään 21 maalia ja annettuaan 26 maalisyöttöä. Hän oli myös joukkueensa plusmiinustilaston kärkinimi, lukemalla +19. NHL:n tulokkaiden pistepörssissä hän sijoittui neljänneksi ja tulokkaiden maalipörssissä jaetulle sijalle viisi. Hän pelasi myös neljässä pudotuspeliottelussa, joissa hän jäi ilman tehopisteitä. Berglund muodosti tulokaskaudellaan tehokkaan ketjun T. J. Oshien ja David Perronin kanssa. Ketju sai lempinimen The Kid Line.
Kesäkuussa 2011 Berglund teki kaksivuotisen jatkosopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Sopimuksen mukaan hänen caphit on 2,25milj. dollaria kaudessa.

Perhe

Berglundin isä on entinen jääkiekkoilija, Västeråsin riveissä Elitserienissä pelannut Anders Berglund.
Guillaume Lemay-Thivierge

Guillaume Lemay-Thivierge (s. 28. helmikuuta 1976) on kanadalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten toimintaelokuvasta Nitro (2007), jossa hän esittää tähtiroolin Maxin osassa.
Lemay-Thivierge on kotoisin Québecistä. Hän esiintyi jo 6-vuotiaana mainoksissa, hieman myöhemmin myös televisiossa ja elokuvissa.
Bertold Hummel

Bertold Hummel (27. marraskuuta 1925 Hüfingen, Saksa – 9. elokuuta 2002 Würzburg, Saksa) oli saksalainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1947–1954 sävellystä Harald Genzmerin ja sellonsoittoa Atis Teichmaniksen johdolla Freiburgissa. Hän toimi kanttorina St. Konrad -kirkossa Freiburgissa 1956–1963. Vuonna 1963 hänet nimitettiin musiikki-instituutin sävellysopettajaksi Würzburgiin, jossa hän johti uuden musiikin studiota vuoteen 1988 saakka. Hummel oli Würzburgin musiikki-instituutin puheenjohtaja vuosina 1979–1987.
Hummelin tärkeimpiin teoksiin kuuluvat kolmas sinfonia (Jeremia, op. 100), Visionen orkesterille sekä lyömäsoitinkonsertto. Hänen tuotantoonsa kuuluu yli kaksisataa eri musiikinlajin teosta. Hän sai useita palkintoja, kuten Stuttgartin sävellyspalkinnon (1960), Düsseldorfin Robert Schumann -palkinnon (1961) ja Würzburgin Kulturpreisin (1988). Vuonna 1985 piispa Paul-Werner Scheele myönsi Hummelille Bruno-mitalin ansioista kirkkomusiikissa. Vuonna 1995 Hummel sai Allgemeine Cäcilien-Verbandin Orlando di Lasso -mitalin ja vuonna 1998 Saksan katolilaisten Kulturpreisin.
Hummel oli vuodesta 1982 Baijerin taideakatemian jäsen.
Mustasaaren suomalainen seurakunta

Kirkot ja tilat

Seurakunnalla on käytössää neljä kirkkoa ja Sepänkylän seurakuntakeskus. Mustasaaren kirkko on alun perin suunniteltu hovioikeuden käyttöön vuonna 1776. Kirkoksi se otettiin käyttöö 1856 Vaasan palon jälkeen, ja se toimii seurakunnan pääkirkkona. Björköbyn kirkko on valmistunut vuonna 1859, ja on saanut nimensä Aleksanteri II puolison Marian mukaan. Koivulahden kirkko on rakennettu vuosina 1691-93. Raippaluodon kirkko  eli Kustaa Aadolfin kirkko on valmistunut vuonna 1781 ja Sulvan kirkko vuonna 1786.
Srapnelli

Srapnelli on tykkiaseissa käytetty luodeilla täytetty ammustyyppi, joka on tarkoitettu toimimaan ilmassa lentoratansa loppuvaiheessa sinkoamalla sisältämänsä luodit kohti maalia. Srapnelli on saanut nimensä brittiläisen tykistöupseeri Henry Shrapnelin mukaan, joka aloitti ensimmäisten pallosrapnellien kehittelyn vuonna 1784. Pallosrapnelli oli ulkomuodoltaan identtinen saman aikakauden pallokranaattien kanssa.
Shrapnelin suunnittelema uusi ammustyyppi otettiin brittitykistön käyttöön vuonna 1803. Ensimmäiset nykyisiä tykinammuksia ulkoisesti muistuttavat lieriönmuotoiset srapnellit tulivat käyttöön 1860-luvulla rihlattujen tykkien yleistyessä. Metallurgian ja valmistusmenetelmien kehityksen myötä 1880-luvulla srapnelli sai lopulliseksi jääneen muotonsa.
Srapnellin vanhentuminen alkoi tehokkaiden, pikriinihapolla ladattujen sirpalekranaattien yleistyessä 1890-luvulla. Tehokkailla räjähdysaineilla ladatut sirpalekranaatit olivat paljon srapnellia yksinkertaisempia ja monipuolisempia ammuksia. Srapnellin teho perustui yksinomaan sen suoraan eteenpäin sinkoamien luotien vaikutukseen, eikä se alkuunkaan soveltunut linnoitteiden tuhoamiseen. Sirpalekranaatilla sen sijaan oli srapnellin kapeaa luotiviuhkaa kattavampi sirpalevaikutus sekä ruhjova painevaikutus, minkä lisäksi se voitiin käytetystä sytyttimestä riippuen asettaa räjähtämään joko maanpinnan yläpuolella, maanpinnan tasalla tai sen alla. Srapnelli oli kuitenkin vielä ensimmäisessä maailmansodassa käytössä sirpalekranaattien rinnalla, mutta toisen maailmansodan alkaessa se oli ammustyyppinä jo harvinainen.
M/S Star Pisces

1990–1994

Rederi AB Slite tilasi Wärtsilä Meriteollisuudelta uuden autolautan, joka pohjautuisi jo aloitettuun Athenaan 22. lokakuuta 1988, jotta vuokrattu M/S Viking Sally voitaisiin ottaa pois liikenteestä. Kun lautta alkoi olla valmis, sen rakentajatelakka joutui konkurssiin. 
Aluksista jouduttiin maksamaan lisähintaa uudelle konkurssitelakan pohjalta perustetulle Masa Yardsille, jotta laivat saatiin rakennettua loppuun. Athena aloitti liikennöinnin Tukholma–Maarianhamina -linjalla 24. huhtikuuta 1989 ja Kalypso Turun-linjan 30. huhtikuuta 1990.

1994–

Rederi AB Slite meni konkurssiin vuoden 1993 puolivälissä, ja laivat huutokaupattiin. SF-Line yritti ostaa Athenaa tai Kalypsoa konkurssipesältä, mutta kaksikko siirtyikin Star Cruises -laivayhtiön omistukseen, jonka alaisuudessa laivat alkoivat tehdä risteilyjä Singaporesta.