google/wiki40b huggingface dataset:
Anne Kalliomäki

Anne Kalliomäki on suomalainen tarinallistamisen asiantuntija, tietokirjailija ja Tarinakone-yrityksen yrittäjä.  Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.

Ura

Kalliomäki on audiovisuaalisen markkinoinnin merkonomi ja mediatuottaja ja teki "ensimmäisen uransa" erilaisissa työtehtävissä televisio- ja elokuvatuotannoissa. Hän oli tekemässä ohjelmia kotimaisille tv-kanaville, esimerkiksi Ylellä. Hän oli tekemässä muun muassa Heinähattu ja Vilttitossu -elokuvaa, Noriko Showta, Innoa ja Big Brotheria. Kolmenkympin kriisin seurauksena hän haki Jyväskylän yliopiston kirjoittamisen maisteriohjelmaan ja alkoi yrittäjäksi. Tarinakone on perustettu vuonna 2008. Yrityksen asiakkaita ovat erityisesti matkailuyritykset. 
Aikalaisen mukaan hän on tarinallistamisen pioneeri Suomessa. Työssään hän suunnittelee yrityksille muun muassa palveluiden tarinakäsikirjoituksia, joissa yrityksen tarjoaman palvelun eri vaiheet sidotaan yhdeksi tarinaksi. Käytännössä tarina näkyy esimerkiksi yrityksen tuotteissa, työasuissa ja sen järjestämissä tapahtumissa. Kalliomäki on luonut tarinan esimerkiksi Rovaniemellä sijaitsevaan Lumiukkomaailmaan.

Julkaisut

Kalliomäki kirjoitti palveluiden tarinalähtöisestä konseptoinnista Satu Miettisen toimittamaan "Palvelumuotoilu: uusia menetelmiä käyttäjätiedon hankintaan ja hyödyntämiseen" -kirjaan, joka ilmestyi vuonna 2011.
Kalliomäki julkaisi kirjansa Tarinallistaminen vuonna 2014. Kirjassa esitellään tarinalähtöisen palvelumuotoilun periaatteet ja annetaan ohjeita palveluiden tarinallistamiseen. Kirja sai Hopeasulka-tunnustuksen Kultasulka 2015 -kilpailussa, jonka järjestäjinä toimivat Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitto (MTL) ja viestintätoimisto Manifesto.
Vuonna 2016 Kalliomäki kirjoitti elämystalouden uudesta ammatista, tarinallistajasta, Jyväskylän yliopiston Nykykulttuurin tutkimuskeskuksen julkaisuun "Elämykset kulttuurina ja kulttuuri elämyksinä".
Kalevi Hirttiö

Kalevi Hirttiö (s. 1959) on rovaniemeläinen eräkirjailija.
Hirttiö on hallintotieteiden lisensiaatti, joka on toiminut muun muassa asemyyjänä ja opetustehtävissä Lapin yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa Saunapyy ilmestyi Myllylahden kustantamana vuonna 2012. Toista kirjaansa Pitkä riiputus varten Hirttiö sai Suomen Kulttuurirahaston Lapin rahaston apurahan vuonna 2013.
Joulupuu on kärvennetty

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Kari Salminen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän toteaa Hughesin käsikirjoituksen kaivavan joulusta anarkistisen puolen esiin: ”Griswoldin perheen joulunvietto menee raskaasti päin kuusta, mutta suunsoitto ei herkeä hetkeksikään. [...] Ihmisten alhaisimmat tunteet loistavat kilpaa jouluvalojen kanssa.”

Spin-off

Eddien suuri saariseikkailu (engl. Christmas Vacation 2: Cousin Eddie’s Island Adventure) on vuonna 2003 valmistunut televisioelokuva. Elokuvassa Griswoldien serkut Eddie (Randy Quaid) ja Catherine (Miriam Flynn) pääsevät sattuman kautta lomamatkalle Etelä-Tyynenmeren saarelle. Myös Faijalla hommat hanskassa -elokuvassa Audrey Griswoldia näytellyt Dana Barron palaa rooliinsa. Chevy Chasea ja Beverly D’Angeloa ei elokuvassa nähdä.
Pirkko Lepistö

Pirkko Onerva Lepistö, oik. Lepistö-Saarinen (1922 Helsinki – 2005) oli suomalainen taidemaalari ja tunnetuimpia suomalaisia naivisteja.
Lepistö opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1937 ja 1939 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1939–1945. Sotien aikana Lepistö toimi apuhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä 1948, mutta toisen vasta 1961. Naivistisia teoksia Lepistö alkoi maalata 1960-luvulla, hänen ensimmäinen naivistinen näyttelynsä oli Helsingissä 1966. Eräänlaisen läpimurtonsa naivistina hän saavutti 1972 saadessaan valtion taidepalkinnon, myytyään teoksiaan Ateneumille ja osallistuttuaan naivistisen taiteen triennaaliin Bratislavassa. Lepistön maalauksissa on sadunomaisia idyllisiä maisemia, ja hän kehitti johdonmukaisesti tyylittelevää ja kurinalaisesti sommiteltua tyyliä.
Lepistö oli naimisissa äänitysteknikko Pentti Saarisen kanssa.
Daniel Speer

Georg Daniel Speer (2. heinäkuuta 1636 – 5. lokakuuta 1707) oli saksalainen barokkiajan säveltäjä ja kirjailija. Hän julkaisi muun muassa tutkielman säveltaiteesta, mutta myös kaunokirjallisia tuotoksia. 
Säveltäjänä Speeriltä on säilynyt esimerkiksi trumpettiohjelmistoa ja pienimuotoisia pianokappaleita.
Lego Aquaraiders

Lego Aquaraiders on Lego-tuotesarja jossa esitellään merihirviöitä, sukeltajia ja vesieläimiä. Se kuuluu Lego Aquazone -tuoteperheeseen. Sarja oli tuotannossa vain vuoden 1997 ajan.
Irma Kastari

Irma Kastari o.s. Brummer, suomennettuna Parmala (18. maaliskuuta 1913 Viipuri – 26. elokuuta 2004 Helsinki) oli Tampereen yliopiston laitoshuollon lehtori ja laitosvanhusten olojen tutkija. Hän oli naimisissa professori Paavo Kastarin kanssa.
Kastari suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1931. Tutkinnon jälkeen hän oli au pairina Ranskassa vuonna 1933, josta hänelle jäi koko eliniän kestänyt kiinnostus ranskan kieltä ja maan kulttuuria kohtaan.
Kahdeksan vuotta ylioppilaaksi tulonsa jälkeen hän valmistui sairaanhoitajaksi 1939 ja sen jälkeen terveydenhoitajaksi 1943. Ennen terveydenhoitajaksi valmistumistaan, hän suoritti terveydenhuollon opintojen rinnalla 1942 filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. 
Kastari nimitettiin vuonna 1946 Yhteiskunnallisen korkeakoulun laitoshuollon lehtoriksi. Yli 20 vuotta myöhemmin hän valmistui työnsä ohella lisensiaatiksi valtiotieteellisestä tiedekunnasta 1964 ja väitteli siellä seuraavana vuonna tohtoriksi. Tehtävä yliopistolla säilyi samana koko hänen virkauransa ajan. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1974. Kastari jäi eläkkeelle yliopettajan virasta vuonna 1976.
Yliopistouransa aikana Kastari koulutti yli 1400 sosiaalihuoltajaa. Hänen tutkimuksensa käsittelivät erityisesti laitosvanhusten oloja. 1960–70 -lukujen vaihteessa hän teki aiheesta koko maata koskevan tutkimuksen ja hän oli kiinnostunut myös vanhustenhuollon tilanteesta muiden maiden kohdalla.
Publikaani

Publikaani (lat. publicanus) oli Rooman valtakunnassa henkilö, jolle maksettiin jonkin valtion tehtävän, esimerkiksi veronkannon suorittamisesta. Termi publikaani johtuu latinan sanasta publicum, julkiset asiat. Publikaanit olivat valtion tulojen, verojen ja tullien kanto-oikeuden vuokraajia. Verojen lisäksi publikaanit saattoivat hoitaa esimerkiksi kaivoksia ja laitumia. Tällainen valtion toimintojen ulkoistaminen takasi valtiolle säännölliset tulot, mutta oli altis väärinkäytöksille. Väärinkäytökset puolestaan aiheuttivat katkeruutta roomalaisia kohtaan.
Rooma kantoi hallitsemillaan alueilla veroja ja tulleja sekä eräitä muita maksuja. Ensin arvioitiin lain määräämien maksujen ja verojen kertymä. Sen jälkeen tietyn kantopisteen kanto-oikeuden saattoi ostaa yksityinen liikemies. Tavallisesti ostajat olivat varakkaita roomalaisia yksityishenkilöitä. Usein rikkaat roomalaiset vuokraajat saattoivat myydä oikeutensa "alivuokraajalle". Tällaisina tulivat kysymykseen esimerkiksi Raamatusta tutut Israelin juutalaiset. Publikaanien ryhmä oli tärkeä, tosin halveksittu, yhteiskuntaluokka.
Uudessa testamentissa mainitut publikaanit olivat juuri tällaisia juutalaisia, jotka olivat tullivuokraajan palveluksessa. Tunnetuimpia heistä oli Sakkeus, joka oli saanut oikeuden Jerikon rajakaupungin tulliasemalle. Kreikankielisessä alkutekstissä Sakkeuksesta käytetään nimitystä arkhitelones, pääveronkantaja, veronkantajien johtaja. Se vastaa nykysuomalaista virkanimikettä verojohtaja.
Koska publikaanit olivat Rooman miehitysvallan palveluksessa, näitä vihattiin oman kansan pettäjinä ja ahneina rahan kerääjinä. He saattoivat periä tulleja ja maksuja enemmän kuin mihin oli oikeus. Näin heille saattoi kertyä taloudellisia pääomia.
Omana aikanaan Jeesus tyrmistytti juutalaista hengellistä ja maallista johtoa menemällä aterialle publikaanin luo. Ateriayhteys symboloi syvää ystävyyttä. Sakkeuksen lisäksi Uusi testamentti mainitsee Leevin, joka liittyi opetuslapseksi ja sai nimen Matteus. Virka tulliaseman alemmalla tasolla jäi. Tulevaisuus jäi mieheltä tämän liittymisen johdosta hämäräksi.
Harhailija

Harhailija on eläinyksilö, useimmiten lintu tai hyönteinen, joka tavataan satunnaisesti lajin tavanomaisen esiintymisalueen ulkopuolella. Harhailijoita ei pidä sekoittaa vaeltajiin, joita tavataan säännöllisesti ympärivuotisen elinalueensa ulkopuolella tai läpimuuttajiin, jotka siirtyvät talvehtimis- ja pesimisalueiden välillä ainoastaan pysähtyen havaintopaikalla.
Esimerkiksi tietyn alueen linnustoa määriteltäessä "luonnolliset" harhailijat muodostavat oman ryhmänsä, kun taas ihmisen avulla muualta tulleet linnut eivät kuulu alueen linnustoon. Tyypillinen aika harhailijoiden esiintymiseen on muuttoaika.
Myös jotkin kalat voivat päätyä harhailijoiksi.
Niilo Kokko

Niilo Viljo Henrik Kokko (21. tammikuuta 1907 Liminka -- 3. syyskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen  arkkitehti.
Kokko valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1936. Jo opiskeluaikanaan Kokko oli mukana suunnittelemassa Lasipalatsia, Helsingin ensimmäistä puhtaasti funktionalistista rakennusta, yhdessä opiskelukaveriensa Viljo Revellin ja Heimo Riihimäen kanssa. Lasipalatsin valmistumisen aikaan vuonna 1935 Kokko perusti arkkitehtitoimiston yhdessä Arvo O. Aallon kanssa. Parivaljakko suunnitteli useita asuinkerrostaloja Helsinkiin, muun muassa Bulevardin ja Sinebrychoffinkadun kulmatalon (1937) ja sen yhteydessä toimineen ravintola Bulevardian sisustuksen sekä niin sanotun Haitaritalon (1940) Lauttasaaren Klaarantielle (nyk. Meripuistontie). Kokko asui pitkään jälkimmäisessä rakennuksessa. Vuosina 1943–1944 Kokko työskenteli toimistoarkkitehtina kulkulaitosministeriössä. Vuonna 1954 aloitti Niilo Kokon ja Kauko Kokon yhteinen toimisto. Kokko suunnitteli pääasiassa asuinkerrostaloja Helsingin esikaupunkialueille sekä Hyvinkäälle ja Vaasaan. Hän piirsi myös joitain toimistorakennuksia Helsingin keskustaan.
Kokko on suunnitellut myös vanhan vihan muistomerkin, Linnukkapatsaan, syntymäkotikuntaansa Liminkaan. Patsaan Kokko suunnitteli opiskeluaikanaan ja se on pystytetty vuonna 1934.
Pauli Leinikki

Pauli Leinikki (18. syyskuuta 1941 Kotka) on suomalainen virologian tutkija.
Leinikki kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä Maunulan yhteiskoulusta. Hän valmistui 1972 Helsingin yliopistosta lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hänet nimitettiin 1987 Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessoriksi. Hän on ollut Tampereen yliopiston biolääketieteen virologian apulaisprofessori, vuosina 1980–1984 biolääketieteen laitoksen johtaja.
Leinikki oli ensimmäisiä suomalaisia hi-viruksen tutkijoita, ja hän työskentelee edelleen Venäjällä hivin ehkäisyn parissa, muun muassa arvioimassa Barentsin alueen hiviä ehkäisevän ohjelman tilannetta, sillä hänen mukaansa epidemia leviää siellä kaikkein nopeimmin.
Valtiolliset hautajaiset

Valtiolliset hautajaiset ovat valtion kustannuksella järjestettävät hautajaiset tärkeälle henkilölle, joissa noudatetaan tarkkaa protokollaa ja joihin usein liittyy tavallisista hautajaisista poikkeavia seremonioita, kuten kunnialaukausten ampuminen tai yleinen suruliputus. Valtiollisiin hautajaisiin ovat useimmissa maissa automaattisesti oikeutettuja valtionpäämiehet, kuten monarkit ja presidentit, mutta niitä järjestetään harkinnan mukaan myös muille tärkeille henkilöille.
Kalaton (Iitti)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähi-alueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,2 metriä mpy.
Decima Flottiglia MAS

Decima Flottiglia MAS (Decima Flottiglia Mezzi d'Assalto, myös La Decima tai Xª MAS) (suom. 10. rynnäkkövenelaivue) oli vuonna 1941 perustettu Italian kuninkaallisen laivaston (Regia Marina) taistelusukeltajayksikkö.

Yksikön historia

Italialaiset harppuunakalastajat ryhtyivät 1930-luvulla käyttämään sukeltaessaan suljettuun kiertoon perustuvia hengityslaitteita yhdessä jo edellisellä vuosikymmenellä käyttöön otettujen sukelluslasien ja –räpylöiden kanssa.
Uudentyyppinen sukellustapa huomioitiin myös Italian laivastossa, joka perusti maailman ensimmäisen taistelusukeltajayksikön 1ª Flottiglia Mezzi d'Assalton vuonna 1939.
Vuonna 1941 laivastokomentaja Vittorio Moccagattan uudelleenjärjestämä, sen myötä Decima Flottiglia MAS nimen saanut yksikkö jaettiin kahteen osaan. Pintaryhmä käytti räjähdyspanoksella varustettuja M.T.M. "Barchino" -pikaveneitä, jotka ohjattiin kohti vihollisaluksia, veneen ohjaajan hypätessä mereen hiukan ennen törmäystä. Vedenalainen ryhmä puolestaan käytti irrotettavalla räjähdyspanoksella varustettuja, kahta sukeltajaa selässään kuljettaneita Siluro a lenta corsa (SLC) –sukellustorpedoja. Ryhmän Gruppo Gammaksi nimetyn taistelusukeltajaosaston tarkoitus oli upottaa kohteensa kuljettamillaan magneettimiinoilla . Moccagatta perusti myös Italian laivastoakatemiaan Livornoon sukelluskoulun.
Decima Flottiglia MAS aloitti taistelutoimintansa 10. kesäkuuta 1940 Italian liittyessä toiseen maailmansotaan. Kolmessa vuodessa yksikkö upotti 72 190 tonnia liittoutuneiden sotalaivoja ja 130 572 tonnia kauppalaivoja. Tärkeimpiin upotuksiin kuuluivat muun muassa brittilaivaston HMS Valiant, HMS Queen Elizabeth ja HMS York.
Italian diktaattorin Benito Mussolinin vallasta syöksemisen jälkeen vuonna 1943 maan eteläosa siirtyi liittoutuneiden puolelle. Suuri osa Saksan miehittämän Pohjois-Italian alueelle sijoitetuista laivueen jäsenistä siirtyi Mussolinin Italian sosiaalisen tasavallan palvelukseen jatkaen toimintaansa vanhan joukko-osaston nimellä, pääasiassa partisaanien vastaisena yksikkönä. Se lakkautettiin Milanossa 26. huhtikuuta 1945.
Liittoutuneiden miehittämään Etelä-Italiaan jääneet laivueen jäsenet taas liittyivät Italian laivastoon (Marina Cobelligerante del Sud), osaksi sen Mariassalto -rynnäkköosastoa.
Reaktiopuu

Reaktiopuu eli suuntaussolukko on puuvartisten kasvien rasituksen seurauksena tuottamaa erityisen kovaa puusolukkoa. Sitä esiintyy erityisesti vinosuuntaisissa varsissa. Koppisiemeniset puut eli lehtipuut tuottavat vetopuuksi tai tensiopuuksi kutsuttua reaktiopuuta vinon rungon ja oksan yläpuolelle vetojännityksen puolelle, kun taas paljassiemeniset kasvit kuten havupuut tuottavat lylyksi, puristuspuuksi tai kompressiopuuksi kutsuttua reaktiopuuta vinon rungon tai oksan alapuolelle puristusrasituksen puolelle. Vetopuun soluseinissä on tavanomaista puuta runsaammin selluloosaa ja vähemmän ligniiniä, kun taas puristuspuun soluseinissä on tavanomaista enemmän ligniiniä ja vähemmän selluloosaa.
Reaktiopuu on lujuusominaisuuksiltaan erilaista kuin tavanomainen suoran rungon puusolukko. Esimerkiksi sahattaessa vinorunkoista mäntyä laudoiksi, lylypuolelta sahatut laudat taipuvat kaarelle. Suomen kielen lyly-sana on hyvin vanha: sitä käytetään sekä adjektiivina (puu on lyly) että substantiivina (puussa on lylyä). Lylyksi kutsutaan myös entisajan suksissa käytettyä vasemman jalan liukusuksea, joka lienee ollutkin lylyinen. Lylystä lienee myös aikanaan valmistettu kaivertamalla kippoja ja aterimia.
Oskuja

Oskuja (ven. Оску́я) on Olhavanjoen sivujoki Novgorodin alueella Venäjällä. Sen pituus on 114 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 470 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Malaja Višeran piirin pohjoisosassa sijaitsevalta suoalueelta ja laskee Olhavanjokeen kymmenen kilometriä Gruzinon alapuolella. Sen alajuoksu on liikennöintikelpoinen. Aikaisemmin Oskujaa käytettiin puutavaran uittoon. Tärkein sivujoki on Šarja.
Joen varrella sijaitsee muun muassa Oskuin kylä.
Björköby

Kylät ja kulmakunnat

Björköbyn ainoa henkikirjakylä on sekin nimeltään Björköby.
Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajauksissa Björköbyn ainoa taajama oli Björkö, jossa oli 503 asukasta vuonna 1960 ja 401 asukasta vuonna 1970.

Historiaa

Björköbyn saaristo on kohonnut merestä suhteellisen myöhään, joten on epätodennäköistä, että täällä olisi ollut varsinaista esihistoriallista asutusta. Björkön saarelle muodostui kuitenkin 1500-luvun puoliväliin mennessä kalastajien ja hylkeenpyytäjien ruotsinkielinen kyläkunta. Keskiajalta lähtien se kuului Mustasaaren suurpitäjään, kunnes se jäi Raippaluodon itsenäistyessä viimeksi mainitun yhteyteen. Björköbyn ensimmäinen kirkko rakennettiin luultavasti jo Ruotsin vallan aikana ja sen tiedetään vaurioituneen 1840-luvulla sattuneessa tulipalossa. Nykyinen kirkko valmistui vuonna 1859. Kunnallisesti Björköby itsenäistyi vuonna 1932.
Koska Merenkurkku on Björköbyn kohdalla kapeimmillaan, saarelaiset joutuivat aikanaan kuljettamaan paljon postia Ruotsin puolelle jäitse ja vesitse. Näiden usein vaarallisten matkojen muistoksi Björköbyn vaakunassa on kuvattuna postitorvi. Venäläinen kenraali Barclay de Tolly marssitti Suomen sodan aikana maaliskuussa 1809 joukkonsa Vaasasta Björköbyn kautta Uumajaan. Vaikeakulkuisten ahtojäiden vuoksi venäläiset kärsivät retken aikana suurta mieshukkaa, ja kenraali de Tollyn kerrotaan sanoneen, että hän viitoitti tien Merenkurkun yli omien miestensä ruumiilla.
Björköbyhyn kuuluville Valassaarille pystytettiin vuonna 1886 rautarakenteinen majakka, ja myöhemmin sinne sijoitettiin myös säähavaintoasema ja meripelastusasema. Nykyisin paikka on tunnettu myös monilajisesta linnustostaan, ja osa siitä on muodostettu luonnonsuojelualueeksi, jolle maihinnousu on kielletty lintujen pesimäaikana.
Kun postin kuljetus Merenkurkun yli päättyi, Björköby jäi liikenteellisesti syrjään. Vähitellen parantuneet tieyhteydet, kuten pengertie Raippaluodon puolelle ja vuonna 1997 valmistunut Raippaluodon silta, ovat vähentäneet eristyneisyyttä. Jäätilanteen salliessa on voitu liikennöidä myös jäätietä pitkin Ruotsin puolelle.
Sindel

Sindel on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa.
Chad Ochocinco

Pelaajaura

Ennen NFL-uraansa Johnson pelasi yliopistojalkapalloa Oregonin osavaltionyliopistossa. Cincinnati Bengals varasi hänet vuoden 2001 NFL Draftin toisella kierroksella, ja hän debytoi NFL:ssä kaudella 2001. Hänet on valittu kuudesti liigan Pro Bowl -tähdistöotteluun (2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009) ja kahdesti liigan All-Pro-ykköstähdistöjoukkueeseen (2005, 2006). Hän johtaa muun muassa Cincinnatin kaikkien aikojen ”receptions”- ja ”receiving yards” -tilastoja. Ennen kautta 2011 Bengals myi Johnsonin New England Patriotsiin.
Johnson pelasi vain yhden kauden Patriotsissa. Hän teki kaudeksi 2012 sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa, mutta ennen kautta tapahtuneen pahoinpitelysyytteen vuoksi Dolphins irtisanoi Johnsonin sopimuksen.
Johnson käytti NFL-uransa kahdeksan ensimmäistä vuotta syntymänimeään Johnson, mutta hän muutti sukunimensä virallisesti Ochocincoksi (espanjaa, ”kahdeksan viisi”) vuonna 2008, mikä viittaa hänen pelinumeroonsa 85. Vuonna 2012 hän muutti nimensä takaisin Johnsoniksi naimisiinmenon yhteydessä.  Urheilu-uransa lisäksi hänet tunnetaan esiintymisistään tositelevisio-ohjelmissa Dancing with the Stars (2010) ja Ochocinco: The Ultimate Catch (2010) sekä videopelissä NFL Street 3 (2006). Maaliskuussa 2011 Ochocinco kävi NFL:n työsulun aikana koeajalla jalkapalloseura Sporting Kansas Cityssä.
Johnson teki vuonna 2014 kaksivuotisen sopimuksen kanadalaisen CFL-liigan Montreal Alouettesin kanssa. Hän pelasi loukkaantumisten vuoksi rikkonaisen kauden, eikä osallistunut seuraavan kauden harjoitusleirille, minkä vuoksi Alouettes hyllytti Johnsonin koko kaudeksi, eikä tehnyt enää uutta sopimusta hänen kanssaan.
USS Barnstable County (LST-1197)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 1994.

Espanjan laivasto

Alus vuokrattiin Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Hernán Cortés (L41). Vuonna 1999 Yhdysvaltain hallitus myi aluksen Espanjalle, joka poisti sen palveluksesta 13. marraskuuta 2009. Alus romutettiin Las Palmasissa Gran Kanarialla vuonna 2014.
Leonid Radin

Leonid Petrovitš Radin (ven. Леони́д Петро́вич Ра́дин) (21. elokuuta (J: 9. elokuuta) 1860 Ranenburg – 29. maaliskuuta (J: 16. maaliskuuta) 1900 Jalta) oli venäläinen vallankumouksellinen, runoilija ja keksijä. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa lukukaudella 1879–1880 ja Pietarin yliopistossa Dmitri Mendelejevin oppilaana vuosina 1884–1888.
1890-luvulla Radin rakensi Edisonin mallin mukaisen monistuskoneen, jonka hän antoi Venäjän sosiaalidemokraattien maanalaiseen painotoimintaan. Vuonna 1896 ohrana vangitsi Radinin. Tagankan vankilassa hän kirjoitti tunnetun työväenmarssin Smelo, tovarištši, v nogu!, jota on esittänyt suomeksi muun muassa KOM-teatteri nimellä Taistelulaulu. Saksassa marssi tunnetaan nimellä Brüder, zur Sonne, zur Freiheit. Sitä laulettiin usein vuonna 1989 Leipzigin maanantaimielenosoituksissa.
Pibrac

Pibrac on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 7 755. Pibracin pinta-ala on 26 km². Pibrac kuuluu Toulousen kaupunkiseutuun.
Swartbergin vuoristo

Swartbergin vuoristo on Etelä-Afrikan lounaisosassa sijaitsevan Länsi-Kapin korkein vuoristo. Sen korkein kohta on 2325 metriä ja matalimmat alueet ovat 700 metrin korkeudessa. Vuoristo on enimmäkseen hiekkakivimassiivia. Sinne pääsee useita päivävaellusreittejä pitkin ja myös pitempää reittiä, jonka kulkemiseen menee noin viisi päivää. Vuoriston solista yksi on Swatbergin sola, joka sijaitsee lähellä Prince Albertin ja Oudtshoornin kaupunkeja. Solasta etelään sijaitsee Little Karoon autiomaa ja pohjoispuolella sijaitsee Great Karoon autiomaa. Vuoristossa on paljon keväällä kukkivia kasveja ja syksyllä kukkivia kasveja ovat proteat. Alueella on 130 lintulajia, muun muassa medestäjiä, kapinmesikoita, kirjokalastajia ja kolme kotka lajia. Alueella on myös antilooppeja ja kalliotamaani.
16th Street Baptist Churchin pommi-isku

Taustaa

Iskua edeltäneiden kahdeksan vuoden sisällä Birminghamissa oli tehty 20 pommi-iskua, mutta kukaan ei ollut vielä kuollut niissä. Edellisen kuukauden aikana iskuja oli tehty neljä. Kaikki iskut olivat selvittämättä.
16th Street Baptist Church -kirkko oli tärkeä kansalaisoikeusliikkeen kokoontumispaikka, jota käytti muun muassa Martin Luther King. Liikkeen mielenosoittajat kokoontuivat kirkossa ennen marssejaan.
Isku tehtiin sunnuntaina aamupäivällä, jolloin kirkossa oli meneillään jumalanpalvelus.

Robert Chambliss

Robert Chambliss oli kuorma-autonkuljettaja, joka liittyi Ku Klux Klaniin 20-vuotiaana. Hänet tunnettiin nimellä "Dynamite Bob". Chambliss oli ensimmäinen tuomittu: hänet tuomittiin nuorimman uhrin, 11-vuotiaan McNairin murhasta elinkautiseen vankeuteen vuonna 1977. Hän kuoli 81-vuotiaana 29. lokakuuta 1985.

Bobby Cherry

20. kesäkuuta 1930 syntynyt Bobby Cherry oli kuulunut Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Vuonna 1957 hän oli mukana hyökkäyksessä tummaihoista pappia kohtaan.
Eräs Cherryn pojan lapsuudenaikaisista ystävistä otti yhteyttä FBI:hin luettuaan lehtiartikkelin pommi-iskusta vuonna 1997. Cherryn oikeudenkäynnissä hän sanoi olleensa tämän kotona muutamaa päivää ennen iskua ja kuulleensa Cherryn ja kolmen miehen keskustelevan pommista. Syyttäjien mukaan Cherry myös kehuskeli teolla ystävilleen ja perheelleen. Vuonna 1964 FBI oli nauhoittanut Cherryn ja tämän silloisen vaimon välisen keskustelun, jossa Cherry sanoi rakentaneensa pommia pari päivää ennen iskua.
Bobby Cherryä ja Thomas Blantonia vastaan nostettiin syytteet samanaikaisesti, mutta tuomari päätti, ettei Cherryä voitu syyttää tämän terveydentilan takia. Syyttäjät pyysivät uutta psykiatrista tutkimusta, ja Cherry tuomittiin elinkautiseen seuraavana vuonna 2002. Hän sanoi usein olevansa "poliittinen vanki". Hän kuoli syöpään 74-vuotiaana alabamalaisessa vankilassa vuonna 2004. Edellisenä kuukautena alabamalainen valitustuomioistuin oli hylännyt hänen vetoomuksensa.

Thomas Blanton

Thomas E. Blanton, Jr. tuomittiin nelinkertaiseen elinkautiseen toukokuussa 2001. Syyttäjän parhaat todisteet olivat vuonna 1964 salaa nauhoitetut keskustelut, joissa Blanton puhuu pommi-iskusta. Vuoden 2016 elokuussa 78-vuotiaan Blantonin ehdonalais-hakemus hylättiin. Seuraavan kerran hän voi hakea ehdonalaiseen vuonna 2021.

Herman Cash

Herman Frank Cash kuoli vuonna 1994 ennen kuin häntä vastaan ehdittiin nostaa syytteitä.