Seuramatka

Seuramatka on matka, jossa matkanjärjestäjä paketoi seuramatkapalvelun. Seuramatkassa tulee kuljetuksen ja majoituksen lisäksi olla joku kolmas palvelumuoto ja matkasta tulee tehdä esite. Seuramatka on usein matkasarja linja-autolla, laivalla tai lentäen, ja sitä mainostetaan julkisesti. Lentäen tapahtuville seuramatkoille lennetään miltei aina tilauslennoilla ja seuramatkan voi ostaa yksittäinen henkilö tai asiakasryhmä. 
Valmismatka on yksilöllinen matkustustapa. Valmismatkat,  IT-matkat (Inclusive tours) tai ruots. Allt i ett resor olivat reittikoneella suoritettuja yksilöllisiä matkoja. Matkan ostaja valitsi matkatoimiston valmismatkaesitteestä lentoyhtiön reittilentotarjonnasta itselleen sopivan lähtö- ja paluupäivän, matkareitin ja hotellin. Matkan keston piti olla vähintään kuusi ja maksimissaan 30 vuorokautta ja hinnan tuli sisältää lentokuljetuksen, hotellimajoituksen ja jonkin kolmannen palvelumuodon.

Matkustukseen vaikuttaneita asioita

Raha- ja valuuttapolitiikalla on ollut merkitystä matkustuksen kehittymiseen. Vuonna 1946 Suomessa tehtiin setelinvaihto eli rahan leikkaus. Devalvaatioita on ollut 1957, 1967, kahdesti 1977, 1978, 1979, kahdesti 1982, 1986 ja 1991 ja revalvaatioita 1973 ja 1980. Vapaa-ajan lisääntymisellä on myös ollut vaikutusta matkustukseen. Vuonna 1960 vuosilomaa pidennettiin 18–24 päivään, 1973 vuosiloma muutettiin neljän viikon loma-ajaksi. Talvilomaviikko tuli 1977 ja työajan lyhennysvapaa eli pekkaset tulivat 1984.
Ulkomaanpassien myöntämisrajoitteita poistettiin 1949 ja yhä useammat maat ryhtyivät myöntämään viisumeita, ja Suomen Pankki myi matkavaluuttaa lisenssittä.  Useat maat poistivat viisumipakon 1950 ja Suomen Pankki myönsi lisää valuutansaantihelpotuksia mutta jo seuraavana vuonna tuli valuuttavero.  Vuonna 1953 poistui passi- ja viisumipakko Pohjoismaiden välisestä liikenteestä ja Suomen Pankki muutti matkavaluuttamääräyksiä. Matkustajan saaman ulkomaan valuutan osto-oikeus supistettiin 50 000 markasta 35 000 markkaan matkan suuntautuessa muualle kuin Pohjoismaihin ja 25 000 markkaan mikäli matka suuntautui yksinomaan Pohjoismaihin. 
Vuonna 1957 Suomen Pankin ohjeita helpotettiin, matkustajan valuuttakiintiöstä ei vähennetty mitään, kun matkustaja osti lipun, joka oikeutti käyttämään säännöllisiä aikataulunmukaisia reittejä. Ulkomaiden hotelli- ja ateriakorvauksia, teatteri- yms -lippuja ei voitu maksaa etukäteen. Poikkeuksena ryhmämatkojen osanottajat saivat kuitenkin maksaa majoitukset ja ruokailun etukäteen, silloin matkustajan valuuttakiintiöstä vähennettiin erikseen ilmoitettu määrä. 
1960 -luvun alussa suomalaiset tarvitsivat Euroopassa viisumin vielä Jugoslaviaan, Neuvostoliittoon, DDRään, Tšekkoslovakiaan, Unkariin, Bulgariaan ja Romaniaan. 1968 voimaantulleen matkatoimistoasetuksen mukaan matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien tuli rekisteröityä ja antaa pankkitakuu. Samana vuonna laivamatkustajien piti maksaa laiturivero.
Vuonna 1984 Kansallisrahoitus ja Suomen Matkatoimistoyhdistys sopivat Matkaluotto -nimisen matkaluottokortin käyttöönotosta. Matkaluottokortteja oli 1984 käytössä jo 10 000 kappaletta ja niillä matkoja oli noin 18 miljoonan markan edestä. Eduskunta sääti 200 markan matkaveron 1991 kaikille 12 vuotta täyttäneille seuramatkoihin osallistujille. Vuonna 2006 kerättiin ensimmäisen kerran polttoainelisämaksuja lento- ja laivamatkustajilta.

Seuramatkustuksen alkuvaiheita 1946 - 1950 -luvun loppuun

Jatkosodan jälkeen yhteys ulkomaille tapahtui laivoilla Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Antwerpeniin. Henkilöliikenne Leningradiin rautateitse alkoi kesäkuussa 1953 neuvostoliittolaisella  kalustolla, suomalainen Sibelius aloitti 1992. Aero Oy pystyi aloittamaan kotimaan liikenteen 1945 ja ulkomaan liikenteen 1947. Leningradiin avattiin laivareitti 1946  Beloostrovin ven.  Белоостров (ent. Aallotar I) aloitettua liikennöidä Leningrad-Lontoo reitillä, välisataminaan Helsinki ja Tukholma. 
Seuramatkat syntyivät Suomessa 1950-luvun alussa. Muutamat matkatoimistot mm. Suomen Matkatoimisto, MatkaKaleva, Area, Turistipalvelu ja Koulumatkailutoimisto tekivät paketti- ja campingmatkoja linja-autoilla ja laivoilla. Tärkeimmät matkakohteet olivat Pariisi, Kööpenhamina, Tukholma sekä Italia ja Espanja yleisesti.  Matkatoimistot myivät yksittäismatkoina myös Ruotsista tai Tanskasta lähteviä bussi- tai lentomatkoja. Suomen Turistiauto teki oman matkaohjelman ja oli suuri toimija seuramatkustuksen alkuaikoina. Olympia Auto (myöhemmin Olympia Lentomatkatoimisto) oli poikkeus matkanjärjestäjän joukossa. He tekivät usein lentomatkoja pienelle asiakaskunnalle Kar Airin koneilla erikoisiin kohteisiin. Ensimmäiset matkat suuntautuivat Lähi-Itään.

Lentoseuramatkojen syntyhistoriaa 1957 – 1972

Karair oli suomalaisten lentäen tapahtuvien seuramatkojen uranuurtaja. Saatuaan 1957 Convair Metropolitan -koneet alkoi reitti- ja tilauslentoliikenne Espanjaan kasvaa. Aluksi tuotettiin ja myytiin yksittäisiä pakettimatkoja. Lokakuussa 1959 Lehtimatkat julkaisi Karairin tilauslentoihin pohjautuvan seuramatkaohjelmansa talvikaudelle 1959-1960 Kanarialle, Torremolinokseen sekä hiihtomatkoille St. Antoniin ja bussimatkoja Suomen Turistiauton linja-autoilla. Suomen Matkatoimisto, Area ja MatkaKaleva vastasivat kilpailuun ja tuottivat yhteiset lentoseuramatkansa Kanarialle, Egyptiin. Marokkoon ja St Antoniin Aeron reittikoneella Baseliin, josta oli jatkokuljetus tilauslennolla matkakohteeseen. Kesäkaudella 1960 Suomen Matkatoimisto, Area ja MatkaKaleva jatkoivat yhteistä  seuramatkatuotantoansa ja markkinointiansa nimellä 3 MM-matkat, nimi muutettiin myöhemmin  Tähtimatkoiksi. 
Vuonna 1961 Suomen Matkatoimisto osti Lehtimatkat, perusti Suomen Ulkomaanmatkat Oy:n ja poistui Tähtimatkoista. Suomen Ulkomaanmatkat tuotti seuramatkoja joita markkinoitiin yhteisnimellä A-Matkat. MatkaKalevakin lopetti Tähtimatkat yhteistyön ja  teki sopimuksen ruotsalaisen Europa Resorin kanssa. Area sen sijaan jatkoi Tähtimatkoissa ja teki myös sopimuksen ruotsalaisen Vingresorin seuramatkojen myynnistä Suomessa . Vuoden 1963 Tähtimatkat muutettiin markkinointinimeltään Aurinkomatkoiksi. Myyjiksi tuli merkittävä määrä suomalaisia matkatoimistoja ja 1963 lopulla A-Matkat lopetettiin ja perustetiin Aurinkomatkat Oy, jonne Suomen Ulkomaanmatkojen henkilökunta siirtyi.
Keskisuuret yksityiset matkatoimistot perustivat 1964 oman markkinointiyhtiönsä Suomen Seuramatkat, mukana Koulumatkailutoimisto, Suomen Turistiauto, AK:n Matkatoimisto, Lentomatkat sekä myöhemmin liittynyt Skandinavian Matkapalvelu. Suomen Seuramatkat loppui jo 1965 Lentomatkojen ja AK:n matkatoimistoaloittivat omat seuramatkaohjelmansa. Lentomatkat lopetti seuramatkojen tuottamisen jo 1969, AK vuonna 1973. Tanskalaiset matkatoimistot tulivat Suomeen, Tjäreborg aloitti 1966 ja Spies 1967.
Vuonna 1977 matkanjärjestäjät Aurinkomatkat, Finnmatkat, Etumatkat ja Lomamatkat yhteistyössä Finnairin kanssa kehittivät omaa matkanjärjestäjäautomaatiota ja yhteinen MARS -järjestelmä otettiin käyttöön. Suomalaiset seuramatkoja välittäneet matkatoimistot pystyivät omilta päätteiltään varaamaan matkapaketit. Ensimmäisen  matkanjärjestäjäkonkurssin teki tammikuussa 1969 Y-Matkat ja toisen toukokuussa 1974 Keihäsmatkat. 1970-luvulla tulivat Matka-Expertit, Matkantekijät, Ihannematkat, Toiviomatkat, Ikaalisten matkatoimisto, Matkapojat, Matka-Vekka, Travela ja Neuvostoliiton markkinoille Finnsov Tours ja Ystävyysmatkat.
Matkanjärjestäjien yhdistymiset Suomessa alkoivat 1990-luvulla. Ensimmäiseksi yhdistyivät 1993 Tjäreborg ja Spies Matkat, 1997 Hassen Matkat yhdistettiin Fritidsresoriin ja vuonna 2002 Fritidsresor sulautettiin Finnmatkoihin.  Vuonna 1997 Fritidsresor/Hassen Matkojen markkinaosuus Suomessa oli noin 30 %. Finnair-ryhmän eli Aurinkomatkojen, Finnmatkojen ja Top-clubin markkinaosuus oli 40 % ja Spies/Tjäreborg-ryhmän lähes 20 %.
Internet ja verkkokauppa ovat muuttaneet perinteisen seuramatkamyynnin verkkokaupaksi ja kansainvälistyminen on tuonut tarjolle useiden ulkomaisten matkanjärjestäjien seura- ja ryhmämatkoja.