google/wiki40b huggingface dataset:
Frampolin pommitus

Frampolin pommitus oli Saksan ilmavoimien suorittama pommitus osana Puolan offensiivia toisen maailmansodan alussa 13. syyskuuta 1939.
Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Luftwaffe aloitti siviilikohteiden pommittamiset jo varhain: Wielunin kaupungin pommitus oli toisen maailmansodan ensimmäinen väkivaltainen sotatoimi.
Frampol oli tuolloin pieni kolmen tuhannen asukkaan kaupunki, jossa ei ollut sotilaallisia kohteita tai merkittävää teollisuutta. Frampolin väestöstä noin puolet oli juutalaisia. 1700-luvun alussa perustetun Frampolin barokkikeskusta oli rakennettu täydelliseksi ja symmetriseksi geometriseksi ruudukoksi, jonka keskipisteenä seisoi kaupungintalo.

Koepommitus

Luftwaffe valitsi Frampolin koeluonteisen pommituksensa kohteeksi kaupungin erikoisen keskustan vuoksi ja siksi, ettei alueella sijainnut toimenpidettä mahdollisesti häiritseviä ilmatorjunta-aseita. Kaupungissa ei ollut edes Puolan armeijan joukkoja. Frampolin ruudukonmuotoinen kaava antoi mahdollisuuden mitata pommien aiheuttamia vahinkoja ilmakuvauksen avulla. Suuren neliönmuotoisen toriaukion keskellä oleva kaupungintalo tarjosi erinomaisen suunnistus- ja tähtäyspisteen saksalaisille lentäjille.
»Frampol valittiin koeluontoiseksi kohteeksi, koska hitaasti lentävät koepommikoneemme eivät vaarantuneet siellä ilmatorjuntatulen vuoksi. Myös keskeisesti sijoitettu kaupungintalo oli ihanteellinen orientaatiopiste miehistöille. Valinnassa me painotimme orientaation mahdollisuutta näkyvien maastomerkkien mukaan, ja myös kylän kokoa, joka takasi sen että pommit putosivat joka tapauksessa Frampolin alueelle. Toisaalta kohteen täytyi mahdollistaa havaintojen tekeminen koeiskuista, ja toisaalta antaa käsitys käytettyjen pommien tehokkuudesta.»
(Luftwaffen analyytikko Harry Hohnewald)
13. syyskuuta 1939 saksalaiskoneet aloittivat useita tunteja kestäneen pommituksen. Iskun takana oli Wolfram von Richthofenin ja Alexander Löhrin johtaman erikoiskomennuskunnan (Fliegerführer z.b.V.) alaisen 8. lentoarmeijakunnan Dornier Do 17 -pommikoneet. Historioitsija Norman Daviesin mukaan sen aikana 125 pommikonetta pudotti Frampoliin 700 tonnia räjähteitä. Pommikoneita saattaneet hävittäjät harjoittivat maakohteiden tulittamista juokseviin siviileihin, jotka yrittivät paeta kaupungista. Kaupungin rakennuksista tuhoutui 90 prosenttia. Vain kaksi katua ja muutamia rakennuksia säilyi vaurioitta. Daviesin mukaan noin puolet kaupungin 3 000 asukkaasta kuoli pommituksen ansiosta, mutta uhrien määrästä ei ole varmuutta ja siitä on esitetty pienempiä lukuja.

Pommituksen jälkeen

Muutamia päiviä pommituksen jälkeen puna-armeijan joukot valtasivat kaupungin, jonka raunioille kaupungista paenneet joutuivat palaamaan. Myöhemmin Neuvostoliitto luovutti Frampolin takaisin saksalaisille ennen sotaa solmitun sopimuksen mukaisesti. Valtaosa kaupungin juutalaisväestöstä tuhottiin Puolan miehityksen aikana. Se ei koskaan toipunut toisen maailmansodan tuhoista ja siellä asuu tänään noin puolet siitä määrästä, joka asui kaupungissa ennen pommitusta.
Talentia (lehti)

Talentia-lehti on sosiaalialan edunvalvonta- ja ammattilehti. Se on ilmestynyt vuodesta 1974 lähtien ja sitä sitä julkaisee Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia ry.
Päätoimittajana toimii Kaisa Yliruokanen. 
Lehti ilmestyi aiemmin Sosiaalityöntekijä-nimisenä. Nimimuutos tehtiin vuonna 2002 samassa yhteydessä, kun Sosiaalityöntekijäin Liitto ry muutti vuonna 2002 nimensä Talentiaksi.
Talentia-lehti käsittelee sosiaali- ja varhaiskasvatusalan edunvalvontaa ja työhyvinvointia, sosiaali- ja varhaiskasvatusalalla tehtävää työtä ja ihmisiä sekä alan koulutusta ja tutkimusta sekä kansainvälisiä virtauksia. Lehti ilmestyy 8 kertaa vuodessa yleensä 52-sivuisena. Sen painos on 27 500. Lehti on Talentian jäsenlehti.
Talentia-lehden lukijoista yli 90 prosenttia on naisia. Lukijoiden keski-ikä on noin 40 vuotta.  Lukijat työskentelevät sosiaali- ja varhaiskasvatusalan ohjaus-, asiantuntija-, lähiesimies- ja johtotehtävissä. Lukijoista 4 500 on sosiaalialan korkeakouluopiskelijoita ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa.
Talentia-lehti on Aikakauslehtien Liiton jäsen.

30 päivää

30 päivää -lehti on Talentia-lehden lastensuojeluun keskittyvä erikoisjulkaisu, jossa käsitellään laajaa lastensuojelun kenttää ehkäisevästä työstä sijaishuoltoon, unohtamatta alan tutkimusta ja kansainvälisiä virtauksia, rahoitusta ja politiikkaa. Lehti ilmestyy kerran vuodessa. Sen saavat lastensuojelussa työskentelevät Talentian jäsenet Talentia-lehden liitteenä. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 7 000 kappaletta.

Kasvu

Kasvu on erikoisammattilehti, joka käsittelee päivähoidon ja varhaiskasvatuksen ammatillisia asioita lapsen ja päivähoidon työntekijöiden, perheiden ja laajemmin perhepalveluiden näkökulmasta – unohtamatta lastenkulttuuria, tutkimusta ja kehittämistä. Kasvu postitetaan Talentia-lehden mukana varhaiskasvatuksen opettajille, päiväkodin ja varhaiskasvatuksen johtajille ja asiantuntijoille, jotka ovat Talentian jäseniä. Lehti ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 11 200 kappaletta.

Jane&Paulo

Jane&Paulo on nykyisille ja tuleville sosiaalialan korkeakouluopiskelijoille suunnattu julkaisu, joka tarjoaa lukijoille näkökulmia ja ideoita sosiaalialan opiskeluun ja opiskeluaikana tehtyihin valintoihin, työelämään sijoittumiseen ja työelämässä toimimiseen sekä ammatti-identiteetin kasvuun. Jane&Paulo postitetaan Talentia-lehden mukana Talentian opiskelijajäsenille. Irtonumerot jaetaan oppilaitosvierailuilla uusille sosiaalityön ja sosionomi (AMK) -opiskelijoille ja opettajille. Ilmestyy kerran vuodessa. Lehti on luettavissa sähköisesti. Lehden painos on 6 500 kappaletta.

Tutkiva sosiaalityö

Talentia-lehti ja Sosiaalityön tutkimuksen seura julkaisevat yhteistyössä kerran vuodessa ilmestyvän verkkojulkaisun Tutkiva sosiaalityö. Julkaisu on katsaus siihen, mitä sosiaalityössä tutkitaan juuri nyt.
Kauko Korpela

Kauko Toivio Juhani Korpela (s. 19. toukokuuta 1931 Kymi) on suomalainen jääpalloilija ja maahockeypelaaja. Korpela pelasi jääpallon mestaruussarjassa 1951–1968 edustaen Käpylän Urheilu-Veikkoja.
Kauko Korpela osallistui Oslon 1952 olympiakisoissa näytöslajina pelattuun jääpalloturnaukseen. Samassa lajissa hän sai MM-kisoissa hopeaa 1957 ja 1963 sekä pronssia 1961. Maaotteluissa hän pelasi hyökkääjänä 31 kertaa ja teki niissä 15 maalia.
Suomen A- ja B-maajoukkue pelasivat vastakkain 11. helmikuuta 1951, kun Norja-maaottelu oli ensin siirtynyt viikolla marsalkka Mannerheimin hautajaisten vuoksi ja sitten Norjan maajoukkue estyi saapumasta Suomeen sumun vuoksi. Tuossa ottelussa Korpela pelasi ensimmäisen jakson B-joukkueessa, joka johti tauolla 3–1, ja toisen jakson A-joukkueessa, joka tasoitti loppunumeroiksi 4–4. Korpela teki maalin molemmille joukkueille.
Korpela pelasi maaotteluita myös maahockeyssa ja jalkapallossa. Jalkapallossa Korpela mestaruussarjassa HJK:n reiveissä. Yleisurheilussa hän voitti alle 18-vuotiaiden Suomen mestaruuden pituushypyssä ja 75 metrin aitajuoksussa 1948. Hän on kilpaillut myös golfissa ja keilailussa.
Marjo Niittyviita

Marjo Niittyviita (s. 13. marraskuuta 1974 Hollola) on suomalainen yrittäjä. Niittyviita pyörittää miehensä ja äitinsä kanssa Mallitoimisto Model Acea. Hän on tullut tunnetuksi televisio-ohjelmista Supermarjo ja tytöt ja Pelasta perheemme, Supermarjo!.
Ruuhikoski (Halikko)

Ruuhikoski on kylä Salossa entisen Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Kylä sijaitsee Vaskion keskustaajamasta lounaaseen Vaskionjoen toisella puolella.
Ruuhikoski asutettu pysyvästi 1300- ja 1400-lukujen aikana. Ruuhikosken nelitilaisesta kylästä on maininta 1500-luvun puolivälin maakirjassa. Vuoden 1586 maakirjassa on maininta, että Ruotsin kuningas on luovuttanut Ruuhikosken metsien käyttöoikeudet Turun linnan herralle, joka on hakkauttanut metsät tyystin laivojen rakennustarpeiksi. Isojako toteuttiin kylässä vuonna 1770. Ruuhikoskessa on ollut kaksi myllyä Vaskionjoessa, joista toisen rakennus on edelleen paikallaan. Pääasiassa kylän rakennuskanta on toista maailmansotaa edeltävältä ajalta.
Ruuhikosken aluetta hallitsevat metsäiset mäet. Mäkien väliset tasaiset alueet on otettu viljelykäyttöön. Kylän pohjois- ja itärajana on Vaskionjoki, jonka uomassa on kylän alueella kolme koskea: Pitkäkoski, Vähäkoski ja Ruuhikoski, jonka yli kulkee silta vanhan myllyn vierestä.
Mirva Pynnönen

Mirva Pynnönen (o.s. Hämäläinen, s. 30. elokuuta 1962) on suomalainen kävelijä, Suomen mestari ja arvokisaedustaja. Hänen aktiiviuransa sijoittui 1980- ja 1990-luvuille, jolloin hän edusti seuratasolla Lahden Urheilijoita, Esbo Idrottsföreningia ja Konneveden Urheilijoita. Pynnönen on vastannut  itse omasta valmennuksestaan  lukuun ottamatta vuotta 1987, jolloin hän harjoitteli vuoden Juha Väätäisen opeissa. 
Pynnönen voitti ulkoradoilla yhden Suomen mestaruuden ja hallissa kaksi. Hän saavutti vuosina 1985–1997 yhteensä 14 SM-mitalia, joista neljä hallissa. Pynnönen edusti Suomea EM-kisoissa vuosina 1986 ja 1990, MM-kisoissa 1987 ja sisäratojen MM-kisoissa 1987, joissa hän saavutti parhaan arvokisasijoituksensa ollen seitsemäs. Ulkoratojen arvokilpailuista Pynnösen paras saavutus oli vuoden 1986 EM-kisojen kymmenes sija.
Hietikkopyy

Tuntomerkit

Hietikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiraalla on harmaa päälaki, niska ja kurkku. Silmien ympäri kulkee musta naamari ja silmän takana sillä on valkoinen laikku. Kaulan sivuilla sillä on valkoisia pilkkuja. Selkä ja vatsa ovat hiekanruskeita ja siivillä sillä on mustaa, valkoista ja ruskeaa aaltojuovitusta. Naaras on koirasta himmeämmän värinen.

Levinneisyys

Hietikkopyitä elää Lähi-idässä, Etelä-Aasiassa ja Keski-Aasian eteläosissa. Sitä tavataan Afganistanin, Azerbaidžanin, Intian, Iranin, Irakin, Kazakstanin, Pakistanin, Syyrian, Tadžikistanin, Turkin, Turkmenistanin ja Uzbekistanin alueilla.
Pekka Vehkonen

Pekka Vehkonen (s. 27. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen motocrossin 125-kuutioisten maailmanmestari ja 250-kuutioisten nelinkertainen hopeamitalisti. Vehkonen saavutti urallaan myös stadioncrossin maailmanmestaruuden vuonna 1990 sekä sijoittui siinä kaksi kertaa toiseksi vuosina 1989 ja 1991.

Ura

Pekka Vehkonen aloitti ajouransa 49-kuutioisella trial-Montesa cota 25 vuonna 1977. Moottoripyöräily oli suvussa tuttua, sillä hänen setänsä Kalevi Vehkonen oli Heikki Mikkolan rinnalla Suomen menestyksekkäimpiä motocross-ajajia.
Ensimmäiseen merkittävään voittoon Pekka Vehkonen ajoi Suomen Cupissa vuonna 1979. Vuonna 1982, Suomen kaikkien aikojen nuorimpana, hän voitti Suomen mestaruuden 125-kuutioisten luokassa. Ensimmäisenä kokonaisena MM-kautenaan Yamahalla (1982) hän ajoi hyviä eräsijoituksia ollen paras tuotantokuljettaja. Samana vuonna Vehkonen muutti motocrossin Euroopan keskusmaahan Belgiaan. Vuonna 1983 Vehkonen sai tehdassopimuksen Yamahan kanssa ja sijoittui neljänneksi 125-kuutioisten kokonaispisteissä menetettyään viimeisessä osakilpailussa kolmannen tilan konerikon vuoksi. Vuoden 1984 kauden ja tavoitteena olleen maailmanmestaruuden pilasi loukkaantuminen. Toinen kausi Cagivalla toi lopulta maailmanmestaruuden Brasilian Belo Horizontessa vuonna 1985.
Vuonna 1986 Vehkonen taisteli maailmanmestaruudesta johtaen vielä MM-sarjaa kahdeksannessa osakilpailussa. Seuraavassa osakilpailussa Ruotsissa hänen lapaluunsa murtui ja hän menetti mestaruushaaveensa.
Vehkonen vaihtoi sarjaa 250-kuutioisiin, vuonna 1987. Hänestä tuli luokan "ikuinen kakkonen", sijoituttuaan toiseksi neljästi peräkkäin vuosina 1987–1990. Toiseen maailmanmestaruuteen hän ajoi vuonna 1990 supercrossissa. Lajia kutsuttiin aluksi suorituspaikkansa mukaisesti stadioncrossiksi.
Vehkonen loukkaantui vakavasti vuonna 1992 Yhdysvalloissa, mutta päätti kuitenkin vielä jatkaa kilpailemista 500-kuutioisissa. Vehkonen lopetti uransa kokonaan loukkaannuttuaan uudestaan kaudella 1993. Kilpauransa jälkeen hän palasi Suomeen ja toimii yrittäjänä Helsingissä.
Microsoft Works

Microsoft Works on Microsoftin kehittämä toimisto-ohjelmistopaketti, joka on tarkoitettu kevyemmäksi ja halvemmaksi vaihtoehdoksi Microsoft Officelle. Uusin versio Works 9 sisältää muun muassa tekstinkäsittely-, taulukkolaskenta-, tietokanta-, kalenteri- ja sähköpostiohjelmat. Works Suite 2006 sisältää lisäksi Microsoft Word 2002 -tekstinkäsittelyohjelman ja muita lisäohjelmia.
Laatokan rautatieasema

Historia

Rautatieaseman suunnittelu alkoi jo 1980-luvun loppupuolella, mutta rakentaminen vasta vuonna 2001. Sen on suunnitellut arkkitehti Nikita Javein. Asema  otettiin käyttöön kesäkuussa 2003.
Elokuun 2003 ja syyskuun 2006 välillä asema toimi tilapäisesti Helsingin ja Pietarin välisten junien pääteasemana, mutta Helsingin junien lähtöasema palautui sittemmin Suomen asemalle.

Liikenne

Ratapiha on kaksikerroksinen. Kaukoliikenteen raiteet ovat maan pinnalla ja lähiliikenteen raiteet maan alla. Rautatieaseman liikennekapasiteetti on 50 lähi- ja 26 kaukojunaparia.,
Laatokan asema palvelee erityisesti Pietarista itään ja pohjoiseen suuntautuvien ratojen junaliikennettä. Helsingin ja Moskovan (Leningradin aseman eli Lokakuun aseman) välillä liikennöivät junat pysähtyvät Laatokan asemalla. Asemalta on myös muita junavuoroja Moskovaan.
Asemalta on kulkuyhteys Laatokan metroasemalle (Ладожская). Aseman kautta kulkee myös useita linja-auto-, johdinauto- ja raitiotielinjoja.
Biker Mice from Mars (videopeli)

Tarina

Pelissä on tarkoitus auttaa Prätkähiirien kolmikkoa Turboa, Vinskiä ja Motoa pelastamaan heidän kotiplaneettansa tuholta uudistajan avulla. Laiteella voi luoda muun muassa vettä, jota Mars tarvitsee selviytyäkseen. Ongelma on vain että alkuperäinen uudistaja tuhoutui ja kolmikon täytyy suunnata kohti maaplaneettaa pelastaakseen Rontin, joka kykenisi rakentamaan uuden uudistajan.

Pelattavuus

Pelissä on yhteensä 15 tasoa, jotka ovat pääasiassa moottoripyörillä ajamista ja välillä sivuttaisetenemistä tappelua ilman prätkiä. Ajopelien aikana tehtävinä on muun muassa kerätä Rontille tarvittavia esineitä uudistajaa varten, seurata tiettyä ajoneuvoa perille asti, tai ajaa vain kenttä läpi. Jokaisella tasolla on erinäisiä ansoja, sekä Rami Palkin kätyreitä ja kissatronilaisia sotilaita. Prätkähiirten kulkuneuvot on pääosin varustettu yhdellä aseella, jonka lisäksi niihin saa kerättyä kentän aikana rakettiohjuksia, miinoja, tai muita vastaavanlaisia tehokkaampia aseita. Prätkissä on käytössä myös vauhdinlisäys, jonka sää käyttöön kerättyään siihen tarvittavia punaisia energiapalloja pitkin kenttää. Pelkästään tappelukentissä aseena ovat lyönnit ja potkut, sekä hahmon oma erikoiskyky.
Pelissä on myös niin sanottu varikko, jossa voi päivittää hahmojen moottoripyöriä rahaa vastaan. Niihin saa päivitettyä tehokkaampia laseraseita, rakettiohjuksia, miinoja, öljyläikkiä ja savuverhoja. Myös prätkää voi virittää tehokkaammaksi, ja hahmoille saa ostettua lisää erikoisliikkeitä.
Zeitgeist: Moving Forward

Zeitgeist: Moving Forward on Peter Josephin kolmas Zeitgeist-elokuva ja se julkaistiin tammikuussa 2011. Elokuva jatkaa edeltäjänsä Zeitgeist: Addendumin tavoin rahajärjestelmään ja resurssipohjaiseen ekonomiaan liittyvistä asioista. Elokuvassa myös syvennytään ihmisen ajatusmaailmaan ja luontoon.
Liisa Savijarvi

Liisa Savijarvi (s. 29. joulukuuta 1963 Bracebridge, Ontario) on kanadalainen alppihiihtäjä. Hän edusti Blue Mountain -seuraa.
Savijarvi sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurpujottelussa yhdeksänneksi ja syöksylaskussa 18:nneksi. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän oli suurpujottelussa kymmenes.
Savijarvi sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa toiseksi kaudella 1985–1986. Hän oli samalla kaudella viides syöksylaskun maailmancupissa ja kahdestoista maailmancupin kokonaiskilpailussa. Hän voitti yhden maailmancupin osakilpailun, oli kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Brittipop

1990-luvun brittipop

Brittipop oli melodista ja kitaravoittoista. Musiikillisesti se nojasi vahvasti perinteiseen brittiläiseen rockmusiikkiin. Brittipopyhtyeiden suurimpina vaikuttajina toimivat 1960-luvun menestyneet brittiläiset yhtyeet kuten The Beatles, The Who, The Kinks ja Small Faces. Jonkin verran vaikutteita haettiin myös punkista, glam rockista ja The Smithsin kaltaisista 1980-luvun yhtyeistä. Tyylilajin menestynein ja tunnetuin albumi on Oasiksen (What’s the Story) Morning Glory?, jota on myyty maailmanlaajuisesti arviolta 20 miljoonaa kappaletta.
Ulkoisessa tyylissä henki vahvana 1960-luvun mod-kulttuurin ja lad-henkisyyden sulautuminen. Asiaan kuuluivat täten moppitukat ja peribrittiläiset brändit kuten Ben Sherman, Burberry, Fred Perry, Clarks ja Paul Smith. Brittipop-tyyliä ja koko ilmiötä pidetäänkin korostetun valkoihoisena, konservatiivisena, retrohenkisenä ja menetettyyn ”parempaan Britanniaan” kaihoavana.
Atsaseriini

Atsaseriini (AZA), Sermyl on eräs syöpälääke. Sitä on käytetty etenkin verisyöpien, kuten lasten akuuttien leukemioitten hoitoon. Atsaseriinin on korvannut myöhempänä atsatiopriini.
Atsaseriinin annostelu on yhdistelty merkaptopuriiniin (6MP), jonka vaikutusta se vahventaa. Atsaseriini on glutamiinin vastavaikuttaja eli antagonisti.
Alun perin oli atsaseriini onnistuttu eristämään Streptomyces-suvun aktinobakteerista.
Atsaseriinin kemiallinen kaava on C₅H₇N₃O₄, moolimassa 173.13 g/mol ja CAS-numero 115-02-6.
Michaela Söderholm

Michaela Söderholm (s. 18. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen kauneuskilpailija ja malli. Hän voitti Miss Suomi -kilpailun vuonna 2017.
Söderholm opiskelee toimittajaksi Laajasalon opistossa Helsingissä.
Nanette Fabray

Nanette Ruby Bernadette Fabares eli Fabray (27. lokakuuta 1920 San Diego, Kalifornia – 22. helmikuuta 2018 Palos Verdes, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Fabray kykeni luomaan näyttelijänuran huomattavasta kuulovammastaan huolimatta, ja hän oli tunnettu kuurojen ja huonokuuloisten puolestapuhuja. Näistä ansioista hänelle myönnettiin President’s Distinguished Service Award- ja Eleanor Roosevelt Humanitarian Award -palkinnot. Neljä leikkausta paransivat sittemmin hänen kuuloaan merkittävissä määrin.
Fabray esiintyi vaudevillessa 6-vuotiaasta alkaen ja teki elokuvadebyyttinsä Our Gang -lyhytkomediassa Cradle Robbers vuonna 1924. Hänellä oli vuonna 1939 rooli menestyselokuvassa Elisabet ja Essex. Hänen kenties tunnetuin elokuvaroolinsa oli Iskelmäkarusellissa vuonna 1953.
Fabray teki Broadway-debyyttinsä 1941. Hänet tunnettiin myös televisiosta, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Televisiorooli Caesar’s Hourissa toi hänelle kolme Emmy-palkintoa; vuonna 1949 hänelle myönnettiin Tony-palkinto roolista musikaalissa Love Life. Hän oli vuosina 1947–1951 naimisissa David Tebetin kanssa. Toisesta avioliitostaan Ranald MacDougallin kanssa hänelle syntyi yksi lapsi. MacDougall ja Fabray avioituivat 1957 ja olivat yhdessä miehen kuolemaan saakka 1973. Fabray oli näyttelijä Shelley Fabaresin täti.
Sandahl Bergman

Sandahl Bergman (s. 14. marraskuuta 1951 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tanssijana, sijaisnäyttelijänä sekä lukuisista rooleistaan b-elokuvissa kuten She – Naarassoturi (1982), Hell Comes to Frogtown (1987) ja Sorceress II: The Temptress (1999). Yleisön parhaiten tuntemat roolinsa hän lienee tehnyt elokuvissa Conan barbaari (1982) ja Red Sonja (1985).
Hochosterwitzin linna

Hochosterwitzin linna (Burg Hochosterwitz) sijaitsee Itävallassa Kärntenin osavaltiossa, noin kahdeksan kilometriä St. Veit an der Glanin kaupungista itään, kylässä nimeltä Sankt Georgen am Längsee.

Historia

Linna mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 860 nimellä Astarwiza. Kirkko antoi linnan Investituurariidan aikana 1000-luvulla Kärntenin herttualle palkkioksi tältä saamastaan tuesta riidan aikana.
Turkkilaiset yrittivät valloittaa linnan useasti 1500-luvulla. Linna on kuitenkin rakennettu 160 metriä korkealle kalliokielekkeelle, jonne on vaikea päästä. Linnaan nousevalle tielle rakennettiin 1500-luvulla 14 linnoitettua porttia, jotka estivät hyökkäykset. Linnaa ei koskaan vallattu.
Gigli – rajua rakkautta

Vastaanotto

Yhden arvion mukaan Gigli voisi olla 2000-luvun kehnoin elokuva.
Jääpallon Suomensarja 1952

TUL:n Suomensarja

TUL:n Suomensarja pelattiin kolmilohkoisena ja lohkovoittajat Helsingin Kullervo, Lappeenrannan Pallo-Toverit ja Paraisten Rehti nousivat mestaruussarjaan. Kakkosten karsinnoista nousi lisäksi Joensuun Pallo-Toverit.
The Boogeyman – sakset kurkulla

Juoni

Pikkutyttönä Lacey todisti kauhistuttavan murhan, kun hänen usein sänkyyn sidottu veljensä Willy päättää eräänä iltana surmata isolla veitsellä kummankin äidin sadistisen rakastelijan. Koska Lacey näki sen tapahtuvan peilin kuvajaisesta heijastumalla, häntä vaivaa seuraavat 20 vuotta kauhu kaikkia peilejä kohtaan. Mutta eräänä päivänä hänen miehensä Jake vie hänet tohtori Warrenin luokse, joka ehdottaa Laceylle menemistä takaisin lapsuuden kotiinsa voittamaan pelkonsa. Se on kumminkin käynnistävä kauhistuttavan, useita kuolonuhreja aiheuttavan painajaisen, kun talossa painajaismainen peili on odottanut Laceyta kaikki nämä vuodet, sisällään yliluonnollinen mörkö, joka sai alkunsa murhasta...
Kai Järvinen

Kai Olavi "Kaide" Järvinen on suomalainen radiotoimittaja. Parhaiten hänet tunnetaan laulaja Aarne Tenkasena, jota hän on esittänyt 1990-luvun alusta lähtien niin radiossa kuin keikoillakin.
Järvisen ura radiossa alkoi 90-luvun alussa Gösta Sundqvistin kanssa Yleisradiolle tekemistään humoristisista radio-ohjelmista. Järvinen oli mukana Sundqvistin lukuisissa radio-ohjelmissa (mm. Tenkasen pohjat, Aamusumpilla, Tietokoneenkorjauskurssi, Koe-eläinpuisto ja Teinitalo) alusta lähtien. Radio-ohjelmat loppuivat Sundqvistin kuoltua vuonna 2003. Sundqvist ja Järvinen loivat yhdessä radio-ohjelmien vakiohahmoksi muodostuneen Aarne Tenkasen. Tenkasen laulajaura alkoi vuonna 1995. Tenkaselta on ilmestynyt viisi studioalbumia. 
Tenkanen teki paluun radioon vuonna 2008. Hän juontaa keskiviikkoisin SuomiPOPilla Tohtori Tenkasen temppunurkka -nimistä ohjelmaa. 2010-luvulla hänellä oli myös SuomiPOPilla  Muistoja mummolasta-ohjelma.
Kaide Järvinen on tehnyt radio-ohjelmia myös omalla nimellään. Hän on juontanut mm. Radiomafian Radiopuhelin-nimistä ohjelmaa ja ollut mukana myös YleX:n Sporttikornerissa. 
Kaide ja Göstä aikoinaan harrastivat jalkapallon pelaamista.
Miracle Run

Kuvauspaikat

Elokuva kuvattiin New Orleansissa, Louisianassa. Pyörremyrsky Katrinan takia joitakin kuvauspaikkoja jouduttiin siirtämään. Juoksukohtaukset kuvattiin New Orleans City Parkissa.
Nobelium

Historia

Ensimmäisenä nobeliumin valmistamisesta raportoi tutkimusryhmä ruotsalaisen Nobel-instituutin laboratoriossa Tukholmassa vuonna 1957. He käyttivät syklotronia pommittamaan ²⁴⁴Cm kohdetta hiili-13 ioneilla, jolla saatiin aikaan 8,5 MeV alfasäteilyä kohteesta, jonka puoliintumisaika oli 10 minuuttia. Tätä koetta ei yrityksistä huolimatta saatu toistettua toisissa tutkimuslaitoksissa, mutta seuraavana vuonna 1958 Albert Ghiorson ryhmä Berkeleyn ydintutkimuslaboratoriossa onnistui valmistamaan nobeliumia eri menetelmällä.
Ennen nobeliumin löytämistä uskottiin, että muiden aktinoidien tavoin sen +3 hapetusaste olisi stabiilimpi liuoksissa. Kuitenkin Glenn Seaborg ennusti 1949 että +2 olisi myös poikkeuksellisen vakaa, koska No²⁺ ionin perustilan elektronikonfiguraatio [Rn]5f¹⁴ täyttää 5f¹⁴ kuoren. Kesti 19 vuotta ennen kuin tämä ennuste saatiin varmennettua kokeellisesti.
HS Vperjod

Rakentaminen

SS Vperjod rakennettiin Stabilimento Tecnico -telakalla Triestessä, Italiassa, vuonna 1898 Azov Black Sea Steamship Companylle. Se laskettiin vesille ja valmistui samana vuonna.

Ensimmäinen maailmansota ja uppoaminen

HS Vperjod muutettiin sairaalalaivaksi ensimmäisen maailmansodan puhjettua ja se käskettiin toimimaan Mustallemerelle evakuoimaan haavoittuneet venäläiset sotilaat itäisestä rintamasta.
8. heinäkuuta 1916 Saksan imperiumin laivaston sukellusvene SM U-38 torpedoi sen Mustallamerellä Rizehin ja Batumin välissä. Se upposi pian sen jälkeen. Se ei kuljettanut haavoittuneita sotilaita tuolloin, mutta seitsemän ihmistä kuoli turmassa. Vperjodin eloonjääneet pelastettiin lyhyen ajan kuluttua.