google/wiki40b huggingface dataset:
Demjanskin motti

Motti

Saarroksiin joutuivat muun muassa Saksan 12., 30., 32., 123. ja 290. jalkaväkidivisioonat sekä SS-divisioona Totenkopfin, Reichsarbeitsdienstin (RAD:n), Ordnungspolizein ja Organisation Todtin joukkoja sekä avustavia lisäjoukkoja. Puna-armeija loi pienemmän motin myös Holmiin noin 100 kilometrin päähän lounaaseen Demjanskista.

Taistelu

Demjanskin motti kesti 13 päivää 8. – 21. helmikuuta ja Holmin motti 108 päivää 23. tammikuuta – 5. toukokuuta 1942. Demjanskin ja Holmin mottien onnistui sitoa venäläiset hyökkäysjoukot ja siten eteneminen saatiin pysähtymään tällä rintamaosuudella. Saksalaiset onnistuivat lopulta pääsemään motista 21. huhtikuuta 1942 ja torjumaan puna-armeijan hyökkäykset. Mottia huollettiin ilmateitse huhtikuuhun asti, kunnes yhteys päärintamaan saatiin palautettua.
Herrasmiesroistot

Herrasmiesroistot (engl. The Gentleman Bastard Sequence) on yhdysvaltalaisen kirjailija Scott Lynchin luoma fantasiakirjasarja, jossa on tähän mennessä ilmestynyt kolme teosta, joista ensimmäinen on suomennettu. Lynchin mukaan sarjasta on määrä tulla seitsenosainen. Herrasmiesroistot kertoo Locke Lamora -nimisen varkaan tarinaa.
Andrei Platonov

Andrei Platonovitš Platonov (ven. Андрéй Плато́нович Плато́нов, oik. Klimentov, Климе́нтов; 28. elokuuta (J: 16. elokuuta) 1899 Voronež – 5. tammikuuta 1951 Moskova) oli neuvostovenäläinen kirjailija, jonka teokset ennakoivat eksistentialismia. Platonov kuului ensimmäisiin kirjailijoihin, jotka tulivat esiin vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen. Huolimatta kommunistitaustastaan hän suhtautui epäilevästi kollektivisointiin ja stalinistien toimintatapoihin. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat dystopiaa kuvaava romaani Tševengur.
HMS

HMS (engl. His/Her Majesty's Ship, ruots. Hans/Hennes Majestäts Skepp, suom. Hänen Majesteettinsa alus) alusten nimen etuliitteenä tarkoittaa aluksen kuuluvan hänen majesteettinsa laivastoon. Lyhennettä käyttävät pääasiassa Yhdistyneen kuningaskunnan laivasto Royal Navy sekä Ruotsin merivoimat.

Lyhenteen ja sen variaatioiden käyttö Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneet käyttävät nimensä edessä etuliitettä HM Submarine,, joka joskus lyhennetään HMSm tai HMS/M. kuninkaallisen jahdin etuliitteenä käytetään lyhennettä HMY.
Kuninkaallisen laivaston pinta-aluksista käytetään nykyisin vain määritettä HM Ship, kun aiemmin etuliitteissä ilmaistiin myös aluksien tyyppi, kuten HM Frigate tai HM Sloop. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin käytössä oli myös lyhenne HMM, His Majesty's Monitor.
Etuliitettä HMHV on käytetty Amiraliteetin palvelukseensa vuokraamistaan aluksista (lyhenne sanoista His Majesty's Hired Vessel).
Lyhennettä HMS käytetään myös rannikkolinnakkeista, joista Kuninkaallinen laivasto käyttää nimitystä kivifregatti. Sellaisia ovat muun muassa koulutuskeskus HMS Excellent pienellä saarella Portsmouthin satamassa.
Etuliitettä HMHS on käytetty laivaston sairaalalaivojen etuliitteenä, eräs näistä oli HMHS Britannic.
Amanda Redman

Amanda Redman (s. 12. elokuuta 1957 Brighton, East Sussex, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan tv-sarjasta Ryhmä Pullman, jossa hän näyttelee rikoskomisario Sandra Pullmannia. Hän on ollut BAFTA-ehdokkaana tv-sarjasta At Home with the Braithwaites. Redman on voittanut myös Cholotrudis Award -palkinnon sivuosastaan elokuvassa Sexy Beast (2000).

Yksityiselämä

Amanda Redman on ollut kaksi kertaa naimisissa. Hän avioitui pitkäaikaisen poikaystävänsä Damian Schnabelin kanssa, syyskuussa 2010. Hän oli naimisissa näyttelijä Robert Glenisterin kanssa vuosina 1984–1992. Liitosta syntyi yksi tytär, Emily Glenister (s. 1987). Hän on myös näyttelijä.
Avon Products

Avon Products, Inc. NYSE: AVP on yhdysvaltalainen kosmetiikan, hajuvesien ja lelujen valmistaja ja  jälleenmyyjä. Vuonna 2006 yrityksen liikevaihto oli 8,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitto verojen jälkeen 478 miljoonaa dollaria. Vuoden 2006 lopussa yrityksen taseen loppusumma oli 5,2 miljardia dollaria ja sillä oli 40 300 työntekijää. Valtaosa Avonin liikevaihdosta muodostuu suorasta myynnistä kuluttajille yli sadassa maassa. Maailmanlaajuisesti Avonin tuotteita markkinoi kaikkiaan yli viisi miljoona itsenäistä edustajaa. Avonin pääjohtajana on vuodesta 1997 toiminut Andrea Jung. 
Suomessa toimivan Avon Cosmetics Finland Oy:n emoyhtiö on Caymansaarille rekisteröity Avon International Holdings Company.

Yrityksen historiaa

Avonin edeltäjän, California Perfume Companyn, perusti kirjoja ovelta ovelle kaupannut David McConnell vuonna 1886. Yrityksen liikeideana on alusta alkaen ollut suoramyynti kuluttajille edustajien kautta. Yrityksen nimeksi vaihdettiin Avon Products, Inc vuonna 1939, yrityksen oman ilmoituksen mukaan kunnianosoituksena yrityksen perustajan lempikirjailijan, William Shakespearen, kotikaupungin läpi virtaavan joen Avonin mukaan. New Yorkin pörssiin yhtiö listautui vuonna 1964. 
1960-luvulla Avonin kosmetiikkatuotteita valmisti Suomessa lisenssillä Huhtamäki-yhtymään kuulunut Fincos. Tuotteita ei kuitenkaan myyty kotimyyntinä vaan tuolloin tavalliseen tapaan pienten kemikaliomyymälöiden kautta.
Tummatyrskynpolkija

Koko ja ulkonäkö

Tummatyrskynpolkija muistuttaa suuresti vaaleatyrskynpolkijaa, mutta selkä on kokonaan tummanruskea, vain yläperässä on valkoinen laikku, ja keskellä vatsaa on tumma pitkittäisjuova, jota voi olla vaikea havaita linnun lentäessä. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Tummatyrskynpolkijat pesivät eteläisen pallonpuoliskon eristyneillä saarilla Uuden-Seelannin Antipodisaarilta Etelä-Amerikan kärjen ja Antarktiksen väliseen saaristoon. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista melanoleuca pesii vain Tristan da Cunhalla ja Goughilla. Lajin populaatio on kooltaan noin puoli miljoonaa yksilöä ja sen elinympäristön ala on 192 miljoonaa neliökilometriä.

Elinympäristö

Linnut pesivät vaikeapääsyisillä saarilla ja kalliokareilla.

Lisääntyminen

Tummatyrskynpolkijat saapuvat pesimäsaarelleen marraskuun puolivälistä alkaen. Pari palaa samalle pesäpaikalle vuodesta toiseen. Pesät sijaitsevat rinteessä ja linnut käyvät pesällä vain öisin. Naaras munii yhden munan joulukuun lopulla-tammikuussa. Molemmat puolisot hautovat yhteensä 38–44 päivää. Ne vaihtavat haudontavuoroa kolmen päivän jaksoissa. Poikaset jättävät pesän tavallisesti huhtikuun puolivälissä noin 10 viikon ikäisinä.

Ravinto

Poikasten ruokavalio koostuu kaloista, äyriäisistä ja vähäisessä määrin pääjalkaisista. Linnut saalistavat lentää lepattamalla lähellä merenpintaa, ja polkevat välillä vettä räpylöillään. Ne ruokailevat kaukana avomerellä sekä päivällä että yöllä, usein muiden ulappalintujen seurassa. Poikasen saama ruoka-annos painoi keskimäärin noin 10 grammaa.
Espoo Basket Team

Espoo Basket Team (EBT) on vuonna 1993 perustettu koripalloseura.

Historia

Espoo Basket Team syntyi keväällä 1993, kun Espoon Akilles ja EPS-Basket yhdistyivät. Akilles oli juuri noussut naisten SM-sarjaan ja EPS-Basket 1. divisioonaan. EBT peri Akilleksen sarjapaikan ja pelasi SM-tasolla yhtäjaksoisesti kevääseen 2012 saakka. Espoo Basket Teamin paras saavutus on naisten SM-hopea kaudella 2003–2004.
Kaudesta 2004–2005 lähtien EBT ja Tapiolan Honka pelasivat naisten SM-sarjaa yhteisellä edustusjoukkueella nimellä Espoo Team. Sen paras saavutus on Suomen mestaruus ja Suomen Cupin voitto kaudella 2008–2009. Keväällä 2012 EBT ja Honka purkivat yhteisjoukkueensa ja EBT luopui SM-sarjapaikastaan. Seuran naisten edustusjoukkue jatkaa 1-divisioonassa.
Seuran toimintaan osallistuu vuosittain 600 pelaajaa, joista 100 harrastaa seuran tenavaputkessa, 300 juniorijoukkueissa ja 130 aikuisjoukkueissa. Valmentajia seurassa on 60 ja joukkueiden taustoissa työskentelee satoja ihmisiä.
Seuran miesten edustusjoukkue nousi 1B divisioonaan kaudeksi 2012–2013, missä joukkue jatkoi myös kaudella 2013–2014.
Kingsin piirikunta (Kalifornia)

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 53,1 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 33,6 prosenttia valkoisia ja 5,93 prosenttia valkoisia. 40,9 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 87,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 31,4 vuotta.
Preeriakalkkarokäärme

Ulkonäkö ja koko

Preeriakalkkarokäärmeellä on yhdeksän alalajia, ja niiden väritys vaihtelee hiukan. Suurin osa yksilöistä on kuitenkin vihertävän harmaita vihertävän ruskeita. Yhden alalajin yksilöt ovat sen sijaan lähes täysin mustia. Lajilla on selässä 33–55 tummaa läiskää, joita ympyröi vaaleampi reunus. Nämä läiskät ovat hyvin huomaamattomia mustalla alalajilla. Lajin keskimääräinen pituus on noin 91,5 senttimetriä. Pisimmät yksilöt voivat kasvaa kuitenkin noin 162 senttimetriä pitkiksi ja yhden alalajin yksilöt jäävät noin 70 senttimetrin mittaisiksi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Preeriakalkkarokäärme on laajimmalle levinnyt Pohjois-Amerikan kalkkarokäärmeistä. Sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Brittiläisen Kolumbian eteläisiin keskiosiin, Albertan kaakkoisosiin ja Saskatchewanin lounaisosiin. Idässä sitä tavataan läntisessä Iowassa, Nebraskassa ja Kansasissa asti. Kanadasta alue jatkuu etelään Yhdysvaltain halki Meksikoon, jossa sitä tavataan Baja Californian ja Chihuahuan pohjoisosissa ja Coahuilan luoteisosat.
Lajin elinympäristö on vaihteleva. Se suosii erityisesti hiekkaisia tai emäksisiä ruohomaita, mutta sitä tavataan myös aavikoilla, kivisillä vuorenrinteillä, niukkakasvuisella preerialla ja vuoristometsissä 2 600 metrin korkeuteen asti.

Käyttäytyminen

Preeriakalkkarokäärme elää maalla, mutta se voi joskus kiivetä myös puihin tai pensaisiin. Laji lepää koloissa tai luolissa. Lämpiniä päivänä laji paistattelee päivää, mutta kuumina päivinä se yleensä hakee suojaa koloista ja aktivoituu yöllä saalistamaan. Talvisin laji horrostaa koloissa, joissa voi olla jopa sata yksilöä, jos pesäkolot ovat harvassa.
Preeriakalkkarokäärme käyttää ravinnokseen pieniä nisäkkäitä, maassa pesiviä lintuja, sammakkoeläimiä ja matelijoita, joskus jopa toisia käärmeitä. Se hyökkää saaliin kimppuun nopeasti ja puraisee sitä myrkkyhampaillaan. Sen jälkeen se päästää saaliin irti ja etsii myrkkyyn kuolleen eläimen. Preeriakalkkarokäärmeen myrkky on tappavaa, ja se käyttää noin 20–55 prosenttia säilömästään myrkystä yhdellä puraisulla – 300 kertaa enemmän kuin pienen nisäkkään tappamiseen tarvitaan.
Preeriakalkkarokäärme lisääntyy maalis-toukokuussa. Koiraat saattavat kilpailla naaraista lisääntymiskaudella, ja ne hedelmöittävät naaraat hemipeniksellä. Naaraas synnyttää loppukesästä tai alkusyksystä 4–21 elävää poikasta. Ne ovat 22–28 senttimetriä pitkiä eivätkä tarvitse vanhempien hoitoa. Poikaset ovat lisäksi heti syntymästään saakka myrkyllisiä. Ne saavuttavat sukukypsyyden kolmen vuoden iässä.
Xiaomi Redmi Note 2

Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 2 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy MediaTek Helio X10 MT6795-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Digitaalinen peli

Digitaalinen peli tarkoittaa peliä, joita pelataan jollakin digitaalisella laitteella. Tämä digitaalinen laite voi olla esimerkiksi tietokone, pelikonsoli, televisio tai matkapuhelin.
Digitaalisia pelejä säilövät muun muassa Digital Game Museum Kaliforniassa.
Ro-42 (1942)

Palvelus

Alus katosi 12. heinäkuuta 1944 lähellä Saipania ja se poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta.
Herbert Schoen

Ura

Schoen aloitti jalkapallon paikallisessa SG Luckenwalde-Südissä vuonna 1939. Hän pelasi seurassa vuoteen 1948 saakka ja siirtyi seuraavana vuonna SG Volkspolizei Potsdamiin. Vuonna 1950 hän siirtyi vastaperustettuun SG VP Dresdeniin. Schoen pelasi seurassa neljä kautta voittaen DDR-Oberligan mestaruuden vuonna 1953. Vuonna 1954 valtio pakkosiirrätti Dresdenin joukkueen Berliiniin, jonne perustettiin SC Dynamo Berlin. Schoen pelasikin seurassa neljän kauden ajan. Vuonna 1959 hän siirtyi alasarjoissa pelanneeseen Dynamo Hohenschönhauseniin ja lopetti uransa kolmen kauden jälkeen.
Schoen pelasi DDR:n jalkapallomaajoukkueessa kaksitoista ottelua. Vuosina 1956–1957 hän toimi myös maajoukkueen kapteenina.
Akaki Tsereteli

Akaki Tsereteli (georg. აკაკი წერეთელი; s. 9. kesäkuuta 1840, Skhvitori, k. 26. tammikuuta 1915, Satškhere) oli georgialainen kirjailija, hyväntekijä ja yksi Georgian itsenäisyysliikkeen johtajista.
Tsereteli syntyi Imeretin alueella huomattavaan aatelissukuun ja opiskeli Kutaisin lukiossa sekä Pietarin yliopistossa. Palattuaan Venäjältä Georgiaan hän alkoi julkaista runoja ja proosaa sekä artikkeleita Tsiskari-lehdessä. Hän liittyi kansallisliikkeen toisen merkittävän hahmon Ilia Tšavtšavadzen kanssa taisteluun konservatiivista aatelistoa vastaan, ja he nousivat 1900-luvun alkuun mennessä maan kansallisen heräämisen tärkeimmiksi suunnannäyttäjiksi. Lisäksi Tsereteli vaikutti georgialaisen journalismin syntyyn perustamalla ja toimittamalla useita suosittuja lehtiä, kuten Akakis tviuri krebuli ja Khumara.
Tsereteli kirjoitti lukuisia runoja ja romaaneja 1860-luvulta 1900-luvun alkuun. Monet hänet runoistaan muunnettiin lauluiksi, joista Suliko on edelleen yksi Georgian tunnetuimmista. Hänen romaaneihinsa lukeutuvat Baši-Atšuki (1895–1896) ja omaelämäkerrallinen Tšemi tavgadasavali (1894–1908).
Kansallinen Lastenliitto

Kansallinen Lastenliitto on suomalainen lapsi- ja varhaisnuorisojärjestö. 
 
Järjestö sai valtakunnallisille nuorisojärjestöille ja nuorisotyölle myönnettävää avustusta 218 000 euroa vuonna 2013 
. Liitto on Kansallisen Kokoomuksen läheisjärjestö.
Järjestö on toiminut aiemmin nimillä Kansallinen koululaisliitto – Minit (1972–1975), Porvarillinen varhaisnuorisoliitto (PVL 1975–1992) ja Minijellonat (1992–2008).
Peretikkahappo

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa peretikkahappo on väritöntä pistävänhajuista nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, etyyliasetaattiin, kloroformiin ja bentseeniin. Peretikkahappo on etikkahappoa heikompi happo ja sen pKₐ-arvo on 8,2. Peretikkahappo on hyvin vahva hapetin ja se reagoi erittäin helposti, minkä vuoksi kaupallisiin peretikkahappoliuoksiin lisätään stabilisaattori.

Valmistus ja käyttö

Teollisessa mittakaavassa peretikkahappoa valmistetaan asetaldehydin auto-oksidaatiolla hapen avulla. Laboratoriomittakaavassa yhdistettä voidaan valmistaa hapettamalla etikkahappoa vetyperoksidin tai vetyperoksidin ja urean seoksella rikkihapon toimiessa katalyyttinä. Peretikkahappoliuokset sisältävät aina hieman vetyperoksidia ja etikkahappoa.
Peretikkahapolla on bakteereja tappavia biosidisiä ominaisuuksia ja tämän vuoksi sitä käytetään desinfektioaineena muun muassa jätevesien puhdistuksessa. Yhdiste myös irrottaa tehokkaasti biofilmiä. Peretikkahappoa käytetään myös sellun valkaisemisessa ja se toimii sekä kirkastavana että ligniiniä hajottavana reagenssina. Neutraalissa pH:ssa peretikkahapon valkaiseva vaikutus on hyvin nopea. Orgaanisissa synteeseissä peretikkahappoa käytetään hapettavana reagenssina. Se hapettaa muun muassa alkeenit epoksideiksi, aromaattiset yhdisteet kinoneiksi ja amiinit amiinioksideiksi.
Petsamo (Murmanskin alue)

Petsamo (ven. Печенга, Petšenga, koltansaameksi Peäccam, pohjoissaameksi Beahcán) on  kaupunkikunta ja kunnan samanniminen keskustaajama Barentsinmeren rannalla Petsamon piirissä Murmanskin alueella Luotesis-Venäjällä. Nykyinen Petsamon kunta käsittää entisen, aikanaan Suomelle kuuluneen Petsamon kunnan (1920-1940) pohjoisimman osan sekä Kalastajasaarennon kokonaan.
Petsamon kunta perustettiin vuonna 2004. Kunnassa on 7 418 asukasta, joista Petsamon taajamassa 3 188 as. (2010).
Petsamon naapurit ovat lännessä Norja, idässä Kuolan piiri ja etelässä Korzunovon maalaiskunta.
Petsamon läpi virtaa Petsamonvuonoon laskeva Petsamonjoki, jonka suulla Petsamon taajama sijaitsee.
Liinahamarissa Petsamonvuonon länsirannalla sijaitsee Petsamon satama, joka on jäätön läpi vuoden. Petsamoon ja Liinahamariin on rautatieyhteys Muurmannin radalta, ja paikkakunnan läpi kulkee M18-valtatie Pietarista Murmanskin kautta Norjaan.
Eurovision laulukilpailu 2011

Isäntäkaupunki

Eurovision laulukilpailun 2011 järjestäjämistä tavoitteli virallisesti kolme kaupunkia. Lokakuussa 2010 isäntäkaupungiksi nostettiin vahvasti Düsseldorf, joka valittiin 12. lokakuuta 2010 Euroviisujen pitopaikaksi.
Kilpailupaikaksi oli ehdotettu muun muassa Berliiniä, Hannoveria, Hampuria ja Kölniä. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2004 kisojen Euroviisujen isäntäkaupunki ei ole isäntämaan pääkaupunki, eikä myöskään suurin kaupunki sitten vuoden 1998.

Graafinen design

Kilpailun teema rakennettiin tunnuslauseen "Feel Your Heart Beat!" (suom. Tunne sydämesi syke), ja sen logossa on tyylitelty sydän. Esitysten välissä olleet videopostikortit sisälsivät pienen tarinan kustakin kilpailevasta maasta kotoisin olevasta henkilöstä ja teeman kyseisen maan kielellä.

Osallistuneet maat

Italia palasi kilpailuun 13 vuoden tauon jälkeen. Myös Itävalta teki paluun kolmen, San Marino kahden ja Unkari yhden välivuoden jälkeen. Maiden jakaminen semifinaaleihin suoritettiin 17. tammikuuta 2011. Esiintymisjärjestyksen arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2011.
Valealampi (Sysmä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Pianakkaojan valuma-alueeseen (14.228) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,7 metriä mpy.
Dania-vaihe

Dania-vaiheen määrittely

Dania-vaihe oli paloseenin (65,5–55,8 Mvs) ensimmäinen vaihe. Sen nimi viittaa viittaa Tanskan latinalaiseen nimeen Dania; Tanskassa on esillä runsaasti tämän kauden liitukivikerrostumia. Euroopassa on aiemmin käytetty myös nimeä Mons-vaihe (engl. Montian; Belgian Monsin mukaan). Kausi oli 65,5 ± 0,3 – 61,7 ± 0,2 miljoonaa vuotta sitten.  Dania-vaihetta vastaavat nisäkäsvaiheet MP 1–5. Amerikassa kausi on sama kuin Puerco-eläimistövaihe (Puercan) ja osin sama kuin Torrejon-eläimistövaihe. 
Vaiheen erottaa sitä edeltäneestä liitukaudesta selvä K/T-raja, johon liittyy  maailmanlaajuinen iridiumin ylimäärä ja asteroidin törmäyksessä syntyneitä lasipallosia. Tämän rajan stratotyyppi on määritelty tunisialaisen kerrostuman mukaan. Rajaan liittyy maailmanlaajuisesti dinosaurusten, kalkkikuoristen levien ja monien muiden eliöiden äkillinen kuolema. Dania-kautta vastaavat Euroopan planktonvyöhyke P1 ja kalkkinanofossiilien vyöhykkeet NP1, NP2, NP3 ja osin NP4, ja merenpohjan huokoseläinten vyöhyke Sb1 ja osin SB2.

Eläimistö

Kaudella eli enimmäkseen liitukauden lopun joukkotuhosta selvinneitä nisäkkäitä ja lintuja. Joitain uusia lajeja ilmaantui. Nisäkkäät ja muut maaeläimet olivat korkeintaan kotikissan kokoisia. Kaudelta tunnetaan muun muassa Scaniornis-lintuja. Nisäkkäät olivat pieniä istukallisia nisäkkäitä, pussieläimiä tai multituberkulaatteja.
Euroopan vanhin paloseenikautinen nisäkäs oli vuoden 2000 tietojan mukaan Espanjasta löydetty Hainina-multituberkulaatti Hainina pyrenaica. 
Pohjois-Amerikassa varhaisimpia paloseenikauden petoja oli Protungulatum noin puoli miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen. Samoihin aikoihin eli multituberkulaatti Catopsalis.
Hieman myöhemmin Puerco 2/3-vaiheessa yleistyi puupäästäismäinen Purgatorius, jonka hampaita on löydetty runsaasti, ja Periptychus. Vielä myöhemmin Amerikkaan luultavasti saapui Aasiasta jo liitukaudella kehittynyt päästäismäinen pussinisäkäs Deltatheriduim. Pohjois-Amerikassa eli kavioeläinten esi-isiin, Condylarthra-ryhmään kuuluva Periptychus ja Euroopassa muita saman ryhmän eläimiä ja pieniä kädellisten edeltäjiä. Amerikassa kehittyi noin 0,5 miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen taeniodontteja, jotka olivat oravan ja koiran sulautuman näkäisiä kärsäkkäitä, kädellisiä eläimiä. Wortmania oli noin 20 kg painava kehittynyt taeniodontti.
Jotkut tutkijat väittävät löytäneensä dinosaurusten jäänteiä vielä paleoseenikaudelta. Jos dinosauruksia eli vielä tällöin, ne olivat joka tapauksessa hyvin harvinaisia. Vuonna 2009 amerikkalainen James Fasset julkaisi tulokset, joiden mukaan hadrosauruksia olisi elänyt vielä paleoseenin alussa Amerikassa nykyisen New Mexicon osavaltion pohjoisosissa.
Paluu Pompeijiin

Juoni

Ramona on luokkaretkellä Italiassa ja vierailee Pompeijin kaupungin raunioilla. Häneen iskee väsymys, ja hän menee syrjään lepäämään. Kun hän herää, hän huomaa olevansa vuodessa 79 ja tulivuorenpurkaukseen on aikaa enää pari päivää. Hän yrittää epätoivoisesti saada muut uskomaan, että Vesuvius purkautuu, mutta kukaan ei usko häntä – paitsi rikkaasta roomalaisperheestä kotoisin oleva Theo.
Anna Kaitila

Anna Augusta Helena Kaitila,  o.s. Forsgren (12. heinäkuuta 1876 Korpilahti   – 17. marraskuuta 1959 Orimattila ) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria

Kaitilan vanhemmat olivat kanttori-urkuri Viktor Teodor Forsgrén ja Edla Augusta Silfvenius ja puoliso vuodesta 1902 Teuvo Kaitila. Anna Kaitila toimi kansakoulunopettajana 1895–1904 ja oli viimeksi opettajana Orimattilan Kaitalassa 1900–1904. Hän oli Orimattilan kunnanvaltuuston jäsen 1933–1957 ja toimi Helsingin Sanomien ja Etelä-Suomen Sanomien paikallisena avustajana. Hän avusti pitkään myös Nuori Suomi -albumia.
Kaitila oli Orimattilan Marttayhdistyksen puheenjohtajana yli 50 vuotta. Hän toimi aktiivisesti Kansallisessa Edistyspuolueessa ja oli muun muassa puolueen kansanedustajaehdokkaana.