google/wiki40b huggingface dataset:
Phu quocinkoira

Ulkomuoto

Phú Quốcin saaren vanhojen ihmisten mukaan koiralla oli perinteisesti neljä pääväriä: laikullinen, musta, keltainen ja raidallinen; joka tapauksessa nyt väreistä on tullut vaihtelevampia. Aikuinen koira painaa n. 20-25 kg, sillä on pieni pää, pitkä niska, melko pitkä kuono ja ohuet, pitkät korvat. Raajat ovat suorat ja käpälissä on "räpylät", minkä ansiosta phu quocinkoira pystyy uimaan ja juoksemaan erittäin hyvin.
Aidon phu quocinkoiran tärkeä tuntomerkki on sen selässä kasvava harjanne, joka kasvaa lyhyen, ohuen karvapeitteen seassa. Koiran kohdatessa kilpailijoita tai jahdatessa saalista ridge nousee pystyyn saaden koiran näyttämään rohkealta ja vahvalta. Nykyisin on melko vaikeaa löytää alkuperäisiä phu quocinkoiria, koska ne ovat risteytyneet muiden rotujen kanssa.

Luonne ja käyttäytyminen

Joidenkin koira-asiantuntijoiden mukaan phu quocinkoira on monia muita koiria älykkäämpi. Se on kuuluisa metsästyskoirana ja talonvahtina, ystävyydestään ja uskollisuudestaan omistajaansa kohtaan sekä pelottomuudestaan kilpailijoitaan kohtaan. Se on hyvä uimaan ja juoksemaan ja hyppää korkeidenkin aitojen yli.

Alkuperä

Phu quocinkoira on kotoisin Phú Quốcin saarelta Etelä-Vietnamin Kiên Giangin maakunnasta. Vuong Trung Son -nimisen yrityksen johtajan Le Hoang Tamin mukaan se on yksi maailman kolmesta harvinaisimmasta ridge-selkäisestä koirarodusta, thai ridgebackin ja afrikkalaisen rhodesiankoiran lisäksi.
Phu quocinkoira on lisätty Larousse Dictionaryyn, ja se on myös esiintynyt kansainvälisillä koirasivustoilla ja herättänyt huomiota länsimaissa. Phú Quốcin saarella on käynyt matkailijoita etsimässä koiria ja tukemassa saaren neljää jalostusleiriä, joissa nykyisin kasvatetaan noin 600 koiraa.
Iso-Vasu

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on metsäjärvi, jolla ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannoilla sijaitsee noin viisi vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen aluealaosan alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,5 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa, mutta myös Pikku-Vasun vedet tulevat siihen. Järven laskuoja on johdettu Vitelin tien ali Iso-Miekkaan.
MAP-kirkko (Turku)

MAP-kirkko on Turun Mäntymäessä sijaitseva Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon eli mormonien toimintakeskus. Se sijaitsee Betaniankadun päätteenä olevalla Mäntymäenaukion kumpareella. Vuonna 1966 käyttöön otetun ja 1967 vihityn rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Mirja ja Heikki Castrén.
MAP-kirkko rakennettiin talkoovoimin lukuun ottamatta LVIS-teknisiä erikoistöitä. Rakennuksen kokonaistilavuus on noin 9 000 kuutiometriä ja lattiapinta-ala noin 630 neliömetriä.
Kirkkorakennus on ulkoa ja juhlasalin sisäseinien osalta verhoiltu Kupittaan Saven ruskealla preeriatiilellä. Istuinpenkit ovat tammea. Juhlasali suunniteltiin monikäyttöiseksi niin, että siinä voidaan myös pelata pallopelejä.
Rakennuksessa oli alun perin lisäksi yhdeksän luokkahuonetta, kolme toimistoa, kirjasto ja väestönsuoja.
Omofori

Omofori (kreik. ωμοφόριον,omoforion, ven. омофор, omofor) on vanha piispallinen jumalanpalveluspuvun osa. Omofori on ortodoksisen piispan (pappeuden) tunnus.
Omofori on kadonneen lampaan vertauskuva. Se muistuttaa kaikkia siitä kun Kristus - Hyvä Paimen - otti harteilleen kadonneen lampaan. Samalla kun omofori on Kristuksen läsnäolon tunnus, se symboloi piispan samankaltaisuutta Taivaallisen Ylipapin kanssa.
Omoforia on kahta kokoa: iso ja pieni. Isoa pidetään liturgiapalveluksen alussa aina epistolan lukemiseen asti. Epistolan aikana sitä ei käytetä, ja sen jälkeen iso vaihdetaan pieneen, jota sitten käytetään palveluksen loppuaika; pientä omoforia kannetaan mukana myös suuressa saatossa, kun ehtoollislahjat tuodaan esiin. 
Omofori on vastaavanlainen liturginen jumalanpalvelusasu kuin on epitrakiili papille tai orari diakonille.
Piispat käyttävät pientä omoforia myös silloin, kun he suorittavat yksittäisiä toimituksia, esimerkiksi kodin siunauksia tai kirkkoon liittämisiä; jotkut pitävät sitä silloin yksinään viitan päällä, joillakin on sen alla lisäksi epitrakiili. Samoin silloin, kun piispa ottaa vastaan synnintunnustuksia, hän saattaa käyttää juuri omoforin lievettä synninpäästön antamiseen. 
Kerran vuodessa eli apostoli Jaakobin muistopäivänä 26. lokakuuta toimitettavassa Jaakobin liturgiassa piispa kantaa suurta omoforia koko palveluksen ajan felonin päällä, koska tässä liturgian alkuperäisimpänä pidetyssä muodossa ei käytetä Bysantin tai Venäjän keisarillisista hoveista periytyviä tunnuksia kuten sakkosta, mitraa, kotkamattoa tai siunauskynttilöitä. Sen sijaan piispansauva kuuluu tässäkin palveluksessa asiaan.
Le sette fatiche di Alì Babà

Juoni

Ali Baba saa tehtäväkseen viedä Seesamvuoren aarteeseen kuuluva kruunu Šīrāzin hallitsijalle Hassam Beille, jonka maan rosvopäällikkö Mustafa on valloittanut. Kruunun piilottanut Ali joutuu Mustafan kiduttamaksi, mutta Hassam Bein tytär Lotus auttaa häntä pakenemaan. Sankariin rakastunut Lotus jää Mustafan vangiksi, kunnes Ali Baba rosvoineen vapauttaa hänet ja kapinaan nouseva kansa kukistaa rosvopäällikön.

Tuotanto ja tyyli

Totalscope-laajakangastekniikalla Estmancolor-väreissä kuvattu Le sette fatiche di Alì Babà on Emimmo Salvin toinen ohjaustyö lähes samalla miehityksellä tehdyn Vulcano, figlio di Gioven jälkeen. Se on halvalla toteutettu yksinkertainen seikkailuelokuva, jonka juoni noudattaa tavanomaista peplum-kaavaa. Tyylilajin kliseistä ovat jäljellä vain pitkälliset ja tarpeettoman monimutkaiset kidutuskohtaukset, eksoottinen tanssiesitys, koominen kääpiö ja pari taikatemppua. Puolialastomana liehuva Iloosh Khoshabe on poikkeuksellisen lihaksikas Ali Baba ja Bella Cortez hänen kaunis, mutta vastahakoinen rakastettunsa. Kohtuullisen hyvin menestyneen elokuvan jälkeen Salvi teki vielä toisenkin itämaisen seikkailun Simbad contro i sette saraceni (”Sinbad vastaan seitsemän saraseeniä”, 1964).

Julkaisut

Le sette fatiche di Alì Babà julkaistiin Ranskassa nimellä Les nouvelles aventures d’Ali Baba (”Ali Baban uudet seikkailut”), Saksassa Die Rache des Ali Baba (”Ali Baban kosto”) ja Espanjassa El gran justiciero (”Suuri tasoittaja”). Yhdysvalloissa se tunnetaan nimillä The Seven Tasks of Ali Baba ja Ali Baba and the Sacred Crown (”Ali Baba ja pyhä kruunu”). Televisiossa harvoin nähty elokuva on saatavilla yhdysvaltalaisen Something Weird Videon heikkotasoisena TV-kopiona sekä saksalaisena videokasettina nimellä Die Jäger des Sarazenenschatzes (”Saraseeniaarteen metsästäjä”).
Luis Felipe Sánchez Aponte

Luis Felipe Sánchez Aponte (s. 11. toukokuuta 1947) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. syyskuuta 1973 ja nimitettiin Chiquinquirán hiippakunnan piispaksi 11. helmikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Beniamino Stella, jota avustivat Luis Augusto Castro Quiroga ja José Vicente Huertas Vargas.
Joku raja

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Miikka Lommi. Videolla on kepeä ja viihteellinen tunnelma toisin kuin itse kappaleessa ja sen sanoituksissa. Video on kuvattu esittämään häitä. Kuvauspaikkana toimi Pakilan nuorisotalo. Oulun musiikkivideofestivaalit vuonna 2007 Kunniamaininta: "Rankasta tekstistä on tehty vielä rankempi video. Mielipiteitä herättävä toteutus, jonka maailma on lainattu arkielämästä."
Joku raja-video palkittiin Hopeisella Muuvilla Muuvi 2007-palkintogaalassa.
Tähtipopulaatio

Tähdet jaetaan niiden iän mukaan tähtipopulaatioihin. Aurinko kuuluu nuoreen populaatio I:een, jossa metallipitoiset tähdet kiertävät Linnunradan keskustaa miltei ympyrämäisillä radoilla suunnilleen samassa tasossa. Vanhan populaatio II:n metalliköyhät tähdet kiertävät soikeilla kaltevilla radoilla. Populaatioluokittelu perustuu etupäässä tähden metallipitoisuuteen eli heliumia raskaampien alkuaineiden suhteelliseen osuuteen sekä siihen, millaiseilla radoilla tähdet galaksissa kiertävät. Tähden populaation ratkaisee ennen kaikkea se, missä vaiheessa maailmankaikkeuden kehitystä tähti on syntynyt. Näin yksittäinen tähti kuuluu samaan populaatioon koko elinkaarensa ajan. Vaikka populaatiojako esitetään perinteisesti kaksiosaisena, Pop I ja Pop II muuttuvat toisikseen ilman selvää rajaa aliluokitustensa kautta.

Populaatio III

On perusteltua olettaa, että maailmankaikkeuden ensimmäiset tähdet muodostavat oman ryhmänsä, Populaatio III:n. Tähän populaatioon kuuluvat tähdet ovat nykyään jo tuhoutuneet, mutta tutkimalla hyvin kaukaisia galakseja, on mahdollista nähdä näistä tähdistä lähtenyttä valoa. Populaatio III:n tähtiä ei ole varmuudella löydetty, oletettavasti siksi, että nämä tähdet olivat hyvin lyhytikäisiä jättiläistähtiä. Näiden tähtien metallipitoisuus olisi alle -6 eli metalleja olisi alle miljoonasosa Auringon metallipitoisuudesta. Tämä on luonnollisesti seurausta siitä, että näiden tähtien muodostuessa käytettävissä on ollut vain alkuräjähdyksen tuottamia aineita.
HE0107-5240-nimisen tähden etäisyys on 36 000 valovuotta. Tähden massa on 80 % Auringon massasta ja metallipitoisuus 1/200000 Auringon metallipitoisuudesta. HE1327-2326:n metallipitoisuus [Fe/H] = -5,6 eli tähden metallipitoisuus on 1/300 000 Auringon metallipitoisuudesta.
Marek Saganowski

Marek Saganowski (s. 31. lokakuuta 1978 Łódź) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä puolalaista KP Legia Varsovaa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Saganowski on pelannut Puolan lisäksi myös Portugalissa, Hollannissa, Saksassa, Ranskassa, Englannissa, Tanskassa ja Kreikassa.
Eeva-Liisa Sorainen

Eeva-Liisa Sorainen, e. Mölsä (s. 1957 Nakkila) on suomalainen kuvanveistäjä  ja keraamikko ja tekee myös tuliteoksia.
Mölsä on kirjoittanut ylioppilaaksi 1977 Kuninkaanhaan lukiosta Porista ja opiskellut Turun taideyhdistyksen Piirustuskoulussa 1977–1980. Hän on Suomen Kuvanveistäjäliitton jäsen.
Mölsän teoksia on useiden kaupunkien kokoelmissa. Hänen julkisia teoksiaan sijaitsee Kirrin päiväkodissa Jyväskylän maalaiskunnassa (1997), Keski-Suomen keskussairaalassa Jyväskylä (1997) ja Päiväkoti Rannassa Helsingin Herttoniemessä (2001).
Banes

Etymologia

Nimi tulee alkuperäisasukkaiden tainon kielen sanasta Bani, joka tarkoittaa laaksoa.

Maantiede

Banesin kaupunginosat ovat Angeles, Berros, Cañadón, Durruthy, Este, Flores, Macabi, Mulas, Nuevo Banes, Oeste, Retrete, Río Seco, Samá (sisältää Guardalavacan), Marcané, Veguitas ja Yaguajay.

Väestötiedot

Vuonna 2004 Banesin kunnan asukasluku oli 81 274. Kokonaispinta-ala on 781 km² ja väestötiheys 104,1/km².
Aberystwyth

Aberystwyth on kylpylä- ja yliopistokaupunki Cardiganinlahden rannalla Walesissa. Vuonna 2011 kaupungin asukasluku oli noin 13 000. Kaupungin nimi on kymriä ja tarkoittaa Ystwythjoen suuta, vaikka oikeastaan kaupungin läpi virtaa Rheidol, johon Ystwyth yhtyy keskustan eteläpuolella juuri ennen merta.
Aberystwythin yliopiston lisäksi kaupungissa sijaitsee Walesin kansalliskirjasto ja Ceredigion Museum.
Kaupungin keskustassa on Edvard I:n Walesin-valloituksen jälkeen 1200-luvun lopulla rakennetun Aberystwythin linnan rauniot. Nimensä se on perinyt hiukan etelämmäs 1100-luvun alulla rakennetulta varhaisemmalta linnalta. Parlamentaristit hävittivät Aberystwythin linnan Englannin sisällissodan yhteydessä 1600-luvun puolivälissä.
Orfeus

Orfeus (m.kreik. Ὀρφεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa muusa Kalliopen poika. Hän sai Apollonilta lahjaksi lyyran, jolla soitti niin kauniisti, että joet lopettivat virtauksensa ja vuoret tulivat lähemmäksi kuullakseen paremmin.
Orfeus rakastui Eurydikeen. Pian myös eräs Apollonin pojista, Aristaios, rakastui Eurydikeen, ja yritti tavoittaa hänet. Eurydike kuitenkin pakeni, mutta polkaisi juostessaan käärmettä, joka pisti häntä tappavasti.
Loputtomassa surussaan Orfeus päätti hakea Eurydiken Manalasta hämmästyttämällä sen asukit upealla soitollaan, minkä hän myös teki. Hänen onnistui päästä Manalaan, missä hänen soittonsa teki niin suuren vaikutuksen, että muun muassa Iksionin pyörä pysähtyi, Sisyfoksen kivi lakkasi pyörimästä ja Tantaloksen jano lakkasi. Itse hallitsijat Hades ja Persefone liikuttuivat niin, että suostuivat päästämään Eurydiken pois jos Orfeus ei katsoisi Eurydikeen ennen kuin tämä oli astunut maan pinnalle. Orfeus ei kuitenkaan voinut olla katsomatta ja niin kaunis Eurydike jäi ikuisesti Orfeuksen ulottumattomiin. Hän suri vuorilla, missä bakkanttilauma repi hänet kappaleiksi ja heitti hänen päänsä jokeen, missä se yhä huusi Eurydiken nimeä.
Borja Mayoral

Seurajoukkueura

Mayoral on edustanut Real Madridin juniorijoukkueita vuodesta 2007 alkaen. Kaudella 2014–2015 hän oli yhdessä ottelussa edustusjoukkueen vaihtopenkillä. Mayoral pelasi kauden aikana myös seuran reservijoukkueessa Real Madrid Castillassa viisi ottelua tehden niissä kaksi maalia.

Maajoukkueura

Mayoral edusti vuonna 2013 Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta kahdessa ottelussa tehden yhden maalin. Vuodesta 2014 hän on kuulunut alle 19-vuotiaiden joukkueeseen. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Mayoral voitti maalikuninkuuden kolmella osumallaan ja juhli myös EM-kultaa.
Alexander Roslin

Alexander Roslin (15. heinäkuuta 1718 Malmö – 5. heinäkuuta 1793 Pariisi) oli ruotsalainen muotokuvamaalari, joka työskenteli vuodesta 1752 pääasiassa Pariisissa Ranskassa, missä hän omaksui hienostuneen rokokoo-tyylin. Erityisesti hänen maalauksiensa tekstiilien käsittelyä on kutsuttu loisteliaaksi. Roslin oli ajan aristokratian ja sivistyneistön suosiossa, ja hän maalasi muun muassa Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n, Venäjän keisarinnan Katariina Suuren ja Carl von Linnén muotokuvat. Hänet kutsuttiin vuonna 1767 Ranskan akatemian jäseneksi. Hänen töitään on nähtävissä Tukholman Kansallismuseossa. Kolme Roslinin teosta kuuluu Suomen Kansallisgallerian kokoelmiin.
Herakleen urotyöt

Herakleen urotyöt ovat joukko myöhemmän kerronnan yhdistämiä muinaisia tapahtumia, jotka kuvaavat Herakleen, muinaisen Kreikan tarusankareista suurimman, katumusharjoitusta. Alkuperäisen kahtatoista urotyötä kuvaavan runoelman luomisesta kreikkalaiset antavat kunnian sittemmin kadonneelle eepokselle, jonka kirjoitti Peisandros Rhodoslainen n. 600 eaa.
Herakleen urotöitä ei ole koottuna yhteen lähteeseen, vaan ne säilyivät katkelmina eri teoksissa, joista ne pystyttiin sittemmin kokoamaan yhteen. Ruck ja Stables väittävät, ettei olisi olemassa ainoastaan yhtä tapaa tulkita tehtäviä mutta kuusi niistä tapahtui Peloponnesoksella ja ne huipentuivat Olympoksen valtakauden alkamiseen. Kuusi muuta veivät sankarin kauemmaksi maailmalle, mutta jokaisessa tehtävässä toistui sama kuvio: Herakles lähetettiin tappamaan, kukistamaan tai pyydystämään Heran edustajalle Eurystheukselle taianomainen kasvi tai eläin. Kaikki valitut tapahtumapaikat olivat Heran tai "jumalattaren" aiempia mahtipaikkoja, mukaan luettuna manalan portti.
Antiikin kreikkalaisessa kuvataiteessa on nähtävillä kuuluisa kuvaus urotöistä Zeuksen temppelin metoopeissa Olympiassa noin vuodelta 450 eaa.; itse asiassa töiden lukumääräksi on voinut vakiintua kaksitoista, koska työt esitetään kahdessatoista eri metoopissa.

Kehyskertomus

Saatettuaan Alkmenen raskaaksi ja tämän nyt odottaessa Heraklesta Zeus julisti, että seuraava poika, joka syntyy Perseuksen sukuun, olisi nouseva kuninkaaksi. Heran kuultua tämän hän viivytti Alkmenen synnytystä kolmella kuukaudella ja antoi oman suosikkinsa Eurystheuksen syntyä ennen aikojaan seitsenkuisena. Kun Zeus ymmärsi, mitä oli tapahtunut, hän raivostui mutta piti yhä lupauksensa.
Ohimenevässä hulluuden puuskassa, jonka Hera oli saanut aikaan, Herakles murhasi oman perheensä. Ymmärrettyään tekonsa hän vetäytyy elämään yksin erämaassa, josta hänet myöhemmin löytää hänen serkkunsa Theseus. Theseus suostuttelee Herakleen lähtemään ja kysymään neuvoa Delfoin oraakkelilta. Oraakkeli kertoi, että sovitustyöksi Herakleen täytyy suorittaa kymmenen tehtävää, jotka kuningas Eurystheus – mies, joka oli vienyt hänen syntymäoikeutensa ja jota hän eniten vihasi – hänelle määrää.

Kirjallisuudessa

Herkuleen urotyöt (engl. The Labours of Hercules, 1947) on Agatha Christien kirjoittama novellikokoelma, jossa mestarisalapoliisi Hercule Poirot kertoo 12 tapauksestaan, joilla hän aikoo päättää yksityisetsivän uransa ja jotka noudattavat enemmän tai vähemmän tarkasti alkuperäisiä Herakleen urotöitä.
Little Boy

Little Boy oli 6. elokuuta 1945 Enola Gay -lentokoneesta Hiroshimaan pudotetun ydinpommin peite- tai lempinimi. Se oli 3 m pitkä, halkaisijaltaan 71 cm ja painoi 4 000 kg. Sen toiminta perustui alle kriittisen massan oleviin renkaisiin uraanin isotooppia ²³⁵U, jotka yhdessä muodostivat kriittisen massan ketjureaktion aikaansaamiseksi. Little Boyn räjähdysvoima vastasi noin 16 kilotonnia (eli 16 milj. kg TNT:tä). Fissiili materiaali painoi 64 kg, joskaan se ei ollut aivan täydellisesti puhdasta 235-isotooppia uraanista, vaan rikastusaste oli hyvin lähelle 80 prosenttia.

Kehittäminen ja käyttö

Tämän tyyppistä pommia ei ollut koeräjäytetty. Yksi tärkeä syy lienee ollut sekä kokeisiin että kehitystyöhön käytettävien voimavarojen (kuten tarvittavan fissiilin materiaalin), määrärahojen ja ajan niukkuus. Lisäksi tulivat vielä niin säteilyn kuin mahdollisten tietovuotojen aiheuttamat turvallisuusriskit. Sen sijaan Trinity-kokeessa räjäytetty ydinase vastasi Fat Man -pommia, joka pudotettiin Nagasakiin.
Pommin kokeilemattomuudesta johtui se, että reaktioaineesta vain osa toimi varsinaisessa räjähdysreaktiossa; loput aineesta hajosi ja aiheutti pääosan laskeumasta. On arvioitu, että räjähdyksen teho olisi ollut noin kaksi ja puolikertainen (2½x = jolloin yhteensä arviolta jopa noin 40kT), jos kaikki reaktioaine olisi toiminut suunnitellusti. Räjähdyksen teho ylitti silti odotukset. Ydinasetta koetettiin mallintaa kuitenkin erilaisin testein. Trinity-ydinkoetta lukuun ottamatta ne eivät voineet olla täysimittaisia. Itse laitteen lisäksi tuli volframi-karbidinen päällys. Sen tarkoitus oli pitkittää räjähdysreaktiota.
Bronx Shipments -peitenimellä varustetussa operaatiossa kuljetettiin pommin osat Tinianiin. Putken ja uraanikappaleet toimitti raskas risteilijä USS Indianapolis, joka upposi paluumatkallaan Guamista lähdön jälkeen. Aluksen torpedoi Keisarillisen Japanin laivaston sukellusvene I-58 (I.58). Muut pommin osat oli toimittanut 509. raskas erityispommitusrykmentti käyttäen omia C-54 -tyypin kuljetuskoneitaan.
Pommin osat oli valmistettu Los Alamosissa (LANL). Pommin kokosivat 1. taisteluvälinelaivueen jäsenet Tinianissa, ja pommi aktivoitiin eli saatettiin operaatiovalmiuteen vasta lennolla kohti Japania.
HMS Otus (S18)

Palvelus

Alus myytiin Saksaan, jossa se on Rügenissä museoituna.
Ata Gears

Historiaa

Atan perustivat vuonna 1937 Erik Duncker ja Jaakko Mäkinen nimellä Autotarvike Oy. Aluksi yritys toimitti suomalaiselle ajoneuvoteollisuudelle voimansiirtokomponentteja, ja vientitoiminta alkoi 1942. Ata oli yksi Vanajan Autotehtaan perustajista ja omistajista valtion ohella.
Ata siirtyi Tampereen keskustasta nykyiselle paikalleen vuonna 1941. Tehtaan läheisyyteen kehittyi työntekijöiden asuinalue ja lopulta yrityksen mukaan nimettiin koko Atalan kaupunginosa.
Ajoneuvovaihteistoista Ata laajensi puunjalostusteollisuuden voimansiirtoon 1960-luvulla. Meriteollisuudesta tuli merkittävä asiakasryhmä 1970-luvulla, ja 2000-luvulla Ata kehitti tuotteita kaivosteollisuuden koneisiin.
Tampereen kauppakamari palkitsi Ata Gearsin vuoden 2012 parhaana työnantajana.
Marty Marion

Martin Whiteford "Marty" Marion (1. joulukuuta 1917 – 15. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti) ja -valmentaja.
Marion syntyi Etelä-Carolinassa. Hän pelasi St. Louis Cardinalsissa vuosina 1940–1950 ja vielä vuosina 1952–1953 St. Louis Brownsissa. Hänet valittiin MLB:n "Most Valuable Playeriksi" vuonna 1944.
Marion valmensi St. Louis Cardinalsia (1951), St. Louis Brownsia (1952–1953) ja Chicago White Soxia (1954–1956). Myös hänen vanhempi veljensä, Red Marion, oli baseballpelaaja ja -valmentaja.
Hän kuoli 15. maaliskuuta 2011 93-vuotiaana.
Celta Vigo B

Historia

Joukkue on perustettu alun perin vuonna 1927, mutta vasta vuonna 1989 siitä tuli Celta Vigo B. Joukkueesta saatetaan käyttää myös Celta Turistas nimitystä, johtuen sen vanhasta nimestä. 
Se on käyttänyt historiansa aikana yhteensä kolmea nimeä Club Turista (1927–1990), Celta Turista (1990–1996) ja Celta de Vigo B (1996–).
Celta Vigo B teki debyyttinsä Segunda B:ssä kaudella 1992–1993 ja paras sijoitus siellä toistaiseksi on kolmas tila. Historiansa aikana joukkue on pelannut kaikkiaan 7 kautta Segunda B:ssä ja 9 kautta Tercera Divisiónissa.
Jesus refulsit omnium

Jesus refulsit omnium on yksi varhaisimmista tunnetuista joululauluista. Se on vuodelta 368. Sen tekijä on Hilarius Poitierslainen.

Laulun sanat

Jesus refulsit omnium

Pius redemptor gentium

Totum genus fidelium

Laudes celebret dramatum

Quem stella natum fulgida

Monstrat micans per authera

Magosque duxit praevia

Ipsius ad cunabula

Illi cadentes parvulum

Pannis adorant obsitum

Verum fatentur ut Deum

Munus ferendo mysticum.
Marek Kuchciński

Marek Tadeusz Kuchciński (s. 9. elokuuta 1955 Przemyśl, Puola) on puolalainen poliitikko, journalisti, ja kulttuuriaktivisti. Hänellä on ollut paikka Puolan parlamentin alahuoneessa Sejmissä aina sen neljännen (2001−2005), viidennen (2005−2007), kuudennen (2007−2011) ja seitsemännen (2011−) kauden aikana. Hän on Laki ja oikeus -puolueen PiS:n entinen puheenjohtaja ja Sejmin kuudennen kauden varapuhemies.
Vuosina 1974−1978 Kuchciński opiskeli taidehistoriaa Lublinin katolisessa yliopistossa ja suoritti puutarhanhoidon tutkinnon vuonna 1978. Nuorena hän oli tekemisissä hippiliikkeen kanssa. 1980 hän aloitti itsenäisten kulttuuriympäristöjen luomisen ja perusti itse keskustelukerhon "Strych Kulturalny" eli Kulttuuriullakko. Maaliskuussa 1981 Kuchciński liittyi maanviljelijöiden ammattiliittoon NSZZ RI:hin, joka perustettiin vuoden 1980 loppupuolella Solidaarisuus -liikkeen osana, ja vaikutti myös maanviljelijöiden vastarinnan kansalliskomiteassa vuosina 1983−1989. Hän korvasi Laki ja oikeus -puolueen entisen puheenjohtajan, Grażyna Gęsickan, kun tämä kuoli Smolenskin lento-onnettomuudessa 10. huhtikuuta 2010.
Kuchciński on toiminut muun muassa Przemyślin kaupunginvaltuuston neuvonantajana (1994−1999) sekä Ala-Karpatian voivodikunnan toisena voivodina eli kuvernöörinä (1999−2001) ja parlamentin alahuoneen Sejmin varapuhemiehenä.
Charlotte Raa-Winterhjelm

Hedvig Charlotte Winterhjelm  (o.s. Forsman, 1866–1874 Raa, Suomessa yleensä Raa-Winterhjelm tai Raa-Winter-Hjelm; 20. marraskuuta 1838 Tukholma – 7. toukokuuta 1907 Tukholma) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen näyttelijä, joka toimi näyttelijänä Ruotsissa, Norjassa ja ennen kaikkea Suomessa, Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa. Hän opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa ja käänsi näytelmiä vuoteen 1906 asti.
Charlotte Raa esitti Lean osaa Aleksis Kiven raamattuaiheisessa näytelmässä Lea, jonka kantaesitys oli Nya Teaternissa 10. toukokuuta 1869. Tästä esityksestä katsotaan suomenkielisen ammattiteatterin alkaneen. Raa ei osannut siinä vaiheessa lainkaan suomea, joten näytelmä käännettiin hänelle ruotsiksi ja hän opetteli suomenkieliset vuorosanansa ulkoa.
Palturitupakka

Tuntomerkit

Palturitupakka kasvaa noin metrin korkuiseksi, hyvässä maassa korkeammaksikin, ja yhdestä kasvista saadaan parikymmentä 60–67 cm pitkää ja 38–46 cm leveää lehteä, joiden väri vaihtelee keltaisesta vihreään. Kukat ovat kellanvihreitä tai valkoisia. Lehtien pinta on täynnä pieniä ja tahmeita karvoja. Yksi kasvi voi tuottaa jopa miljoona siementä.