google/wiki40b huggingface dataset:
Valentinianus I

Flavius Valentinianus I (321 – 17. marraskuuta 375) oli Rooman keisari 364–375. 
Valentinianus oli upseeri armeijassa Julianuksen ja Jovianuksen aikana. Jovianuksen kuoltua armeija valitsi hänet keisariksi. Pian hän nimitti myös veljensä Valensin kanssahallitsijakseen. Veljekset jakoivat valtakunnan kahteen osaan: Valensista tuli Itä-Rooman keisari, Valentinianuksesta Länsi-Rooman keisari.
Valentinianuksen aikana Rooma soti barbaarikansoja kuten burgundeja, sakseja ja alemanneja vastaan, joista aiemmin ei ollut edes kuultu. Aluksi Valentinianus toimi Milanosta käsin, mutta muutti vuonna 365 Pariisiin, josta käsin hän soti alemanneja vastaan. Alemannit lyötiin Reinin taakse ja heidän kanssaan solmittiin rauha. 
Samoihin aikoihin saksit hyökkäsivät Gallian rannikkoa vastaan. Pohjois-Britannian piktit ja skotit olivat liittossa saksien kanssa. Valentinianus lähetti comes Flavius Theodosiuksen Britanniaan kukistamaan hyökkääjiä. Kukistettuaan heidät Theodosius lähetettiin Africaan jossa eräs Firmus oli aloittanut kapinan. 
Vuonna 374 kvadit, eräs germaaniheimo, hyökkäsi Pannoniaan. Vuonna 375 keisari lähti Illyriaan suuren armeijan kanssa heitä vastaan. Ottaessaan vastaan kvadien lähetystöä Valentinianus sai aivoverenvuodon johon hän kuoli 17. marraskuuta 375.
Guinevere

Guinevere (myös Guinever, Guenever tai Gwenhwyfar) oli kuningas Leondegrancen tytär ja Englannin legendaarisen suurkuninkaan Arthurin vaimo, joka rakastui Arthurin parhaaseen ystävään ja serkkuun sir Lancelotiin. Guineveren serkku Elaine onnistui kuitenkin valeasuisena viettelemään Lancelotin ja synnytti tälle pojan, Galahadin.
Guineveren ja Lancelotin suhde laukaisi myöhemmin tapahtumaketjun, joka johti Arthurin valtakunnan tuhoon.

Guineveren tarina

Myöhäisissä versioissa kuningas Arthurin taruista Guinevere on kuningas Leondegrancen tytär ja hänet kihlataan Arthurille nuorena, tämän vielä kootessa tukea itselleen. Kun Lancelot saapuu Arthurin hoviin, Guinevere ihastuu välittömästi ja pian he pettävät Arthuria, mikä osoittautuu myöhemmin tuhoisaksi. Arthur ei kuitenkaan saa tietää heidän romanssistaan ennen kuin huomaa juhla-aterialla heidän molempien puuttuvan pöydästä. Kuningas Lotin poika, Agravain ja Mordred, joka on lähteestä riippuen joko Arthurin tai Lotin poika, paljastavat suhteen ja Lancelot joutuu pakenemaan suojellakseen henkeään. Arthur joutuu, vasten tahtoaan, tuomitsemaan vaimonsa poltettavaksi roviolla. Arthur aavistaa, että Lancelot ja tämän suku yrittävät estää Guineveren teloituksen ja lähettää useita ritareita vartioimaan roviota. Gawain kieltäytyy osallistumasta.
Lancelot pelastaa Guineveren, mutta taisteluissa kuolleiden Gaheriksen ja Garethin kohtalo saa heidän veljensä Gawainin suunnattoman raivon valtaan, ja hän painostaa Arthurin taistoon Lancelotia vastaan. Kun Arthur lähtee Ranskaan taistelemaan Lancelotia vastaan, hän jättää Guineveren Mordredin suojelukseen. Mordred suunnittelee naivansa kuningattaren saadakseen kuninkaan aseman. Joissain versioissa tarinasta Guinevere suostuu Mordredin kosintaan, mutta muissa versioissa hän piiloutuu Lontoon Toweriin ja etsii sen jälkeen turvapaikkaa nunnaluostarista.
Kuullessaan Mordredin petoksesta Arthur palaa Britanniaan ja surmaa Mordredin Cammlannin taistelussa, mutta hänen omat vammansa ovat niin vakavia, että hänet viedään mystiselle Avalonin saarelle, jonne hänet haudataan. Guinevere tapaa Lancelotin vielä kerran, mutta palaa sen jälkeen nunnaluostariin, jossa hän viettää koko loppuelämänsä.
Metsäteollisuus (järjestö)

Metsäteollisuus ry on suomalainen metsäteollisuusyritysten edunvalvontajärjestö, joka edistää puuta jalostavan teollisuuden toimintaedellytyksiä. Järjestö edustaa koko Suomen massa-, paperi- ja kartonkiteollisuutta sekä merkittävää osaa puutuoteteollisuudesta. Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtaja on Timo Jaatinen, joka aloitti tehtävässä 1. helmikuuta 2010. Järjestö on Elinkeinoelämän keskusliiton jäsenjärjestö.
Metsäteollisuus ry toimii metsäteollisuuden kilpailukyvyn ja kannattavuuden parantamiseksi. Järjestön tehtävänä on vahvistaa alan toimintaedellytyksiä ja rakentaa toimialasta myönteistä julkisuuskuvaa Suomessa ja kansainvälisesti. Järjestön jäseninä ovat kaikki Suomessa toimivat massa-, paperi- ja kartonkiteollisuuden yritykset sekä noin 80 prosenttia puutuoteteollisuudesta eli saha- ja levyteollisuuden yrityksiä sekä muiden puutuotteiden valmistajia. Metsäteollisuus ry ajaa jäsentensä etuja työelämäasioissa ja vaikuttaa työelämän lainsäädäntöön. Järjestön tavoitteena on neuvotella metsäteollisuuden kansainvälistä kilpailukykyä tukevat työehtosopimukset. Metsäteollisuus ry neuvottelee kymmenen työehtosopimusta.

Historia

Alan teolliset toimijat järjestäytyivät joulukuussa 1918 yhteisen järjestön Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton alaisuuteen. Järjestö muutti nimensä Metsäteollisuuden Keskusliitoksi vuonna 1973 ja edelleen Metsäteollisuus ry:ksi vuonna 1993.
Metsäteollisuus ry:n syntessä siihen olivat 1990-luvun alussa liittyneet metsäteollisuuden alakohtaiset edunvalvontajärjestöt, kuten Suomen Sahanomistajayhdistys ja Suomen Vaneriyhdistys ja Lastulevy-yhdistys. Vuonna 1993 Metsäliiton Keskusliiton kanssa yhteen alan työnantajajärjestö Metsäteollisuuden Työantajaliitto.
Säveleitä

Säveleitä oli Jyväskylässä vuosina 1887–1890 ilmestynyt musiikkilehti.
P. J. Hannikaisen julkaisema ja toimittama Säveleitä, Suomalainen Soitannollinen Kuukausilehti oli Suomen ensimmäinen musiikkilehti. Koti- ja ulkomaisten kappaleiden nuottien ja sanojen lisäksi se sisälsi kirjoituksia musiikkielämästä ja merkkihahmojen elämäkertoja. Alle 300 tilaajaa saanut lehti muuttui vuonna 1889 puhtaiksi nuottivihkoiksi.
Praedor (sarjakuva)

Praedor on suomalaisen Petri Hiltusen piirtämä sarjakuva, joka sijoittuu Jaconian fantasiamaailmaan. Praedorit ovat sotureita, jotka etsivät aarteita hirviöiden kansoittamilta alueilta, Borvariasta. Tarinat ovat luonteeltaan miekka ja magia -tyylin fantasiaa.
Praedor-sarjakuvia on ilmestynyt Tähtivaeltaja-, Magus- ja Jysäys-lehdissä. Maguksessa ilmestyneet tarinat Kuninkaan lapset ja Kuolleen jumalan palvelija on julkaistu myös samannimisinä albumeina, ja muissa lehdissä ilmestyneistä lyhyemmistä tarinoista on koottu kolmas Praedor-albumi Koston merkki.
Burger Games on julkaissut Praedor-sarjakuviin perustuvan Praedor-roolipelin.
Lucius III

Paavi Lucius III (1097 – 25. marraskuuta 1185) oli paavina 6. syyskuuta 1181 – 25. marraskuuta 1185. Hänen oikea nimensä oli Ubaldo Allucingoli.
Lucius oli kotoisin Luccan itsenäisestä tasavallasta. Hän kuului sisterssiläiseen sääntökuntaan. Paavi Innocentius II teki hänestä Santa Prasseden kardinaali-papin ja Hadrianus IV nosti hänet Ostian ja Velletrin piispaksi. Hän oli Aleksanteri III:n aikakauden vaikutusvaltaisimpia kardinaaleja.
Tultuaan valituksi paaviksi hän asui Roomassa marraskuusta 1181 maaliskuuhun 1182, mutta levottomuudet kaupungissa pakottivat hänet viettämään lopun kautensa paossa pääosin Velletrissä, Anagnissa ja Veronassa.
Lucius riiteli keisari Fredrik I Barbarossan kanssa edesmenneen Toscanan kreivitär Matildan maista. Perintöriitaa ei ollut sovittu paavin ja keisarin välisessä rauhassa 1177, ja vuonna 1182 Fredrik esitti, että kuurian tulisi luopua vaateistaan. Vastineeksi kaksi kymmenystä keisarin tuloista Italiasta annettaisiin kuurialle, yksi kymmenys kardinaaleille ja toinen paaville. Lucius ei hyväksynyt tätä sopimusta eikä keisarin seuraavana vuonna esittämää toista kompromissia. Myöskään henkilökohtaiset keskustelut paavin ja keisarin välillä eivät tuottaneet tulosta Veronassa 1184. Samaan aikaan paavin ja keisarin välille syntyi uusia riitoja, jotka koskivat kirkollisia vaaleja Saksassa.
Keisarin vastaisen politiikkansa mukaisesti Lucius kieltäytyi vuonna 1185 tunnustamasta Henrik VI:tta Fredrikin valituksi seuraajaksi, jolloin kuilu paavin ja keisarin Italian politiikan välillä kasvoi.
Marraskuussa 1184 Lucius piti Veronassa kirkolliskokouksen, jossa hän tuomitsi ja kirosi kerettiläisiä lahkoja ja näiden tukijoita.
Vuonna 1185 alkoivat valmistelut kolmatta ristiretkeä varten Jerusalemin kuningas Baldwin IV:n vetoomuksesta. Lucius kuoli Veronassa ennen kuin valmistelut saatiin päätökseen.
X-Men: Evolution

Vastaanotto ja arvostelu

Sarja on listattu IGN-sivuston tammikuussa 2007 laatiman listan kuudenneksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 X-Men: Evolutionin sijalle 48 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Akateeminen Laulu

Akateeminen Laulu (lyh. AL) on 1953 perustettu suomalainen sekakuoro. Se on Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan sekakuoro.
AL esittää länsimaisen taidemusiikin ohjelmistoa, joka ulottuu 1400-luvulta 2000-luvulle. Kuorossa on jäseninä ylioppilaiden lisäksi maistereita ja tohtoreita eri korkeakouluista. AL konsertoi enimmäkseen kotikaupungissaan Helsingissä, mutta se on myös vieraillut eri puolella Suomea ja Eurooppaa, levyttänyt sekä osallistunut oopperaproduktioihin ja yliopiston promootioihin ja muihin akateemisiin tilaisuuksiin. AL laulaa myös säännöllisesti Helsingin tuomiokirkon messuissa.  Akateemisen Laulun taiteellisena johtajana toimii Ruut Kiiski.
Syyskuussa 2010 Akateeminen Laulu palkittiin kansainvälisessä akateemisten kuorojen IFAS-kilpailussa Tšekin Pardubicessa. AL palkittiin kansanmusiikkisarjassa toisella sijalla, sekakuorosarjassa neljännellä sijalla ja erikoispalkinnolla parhaasta taiteellisesta kokonaisuudesta. Lisäksi AL valittiin koko festivaalin viiden parhaan kuoron joukkoon kilpailun Grand Prix -osuuteen.

Kantaesityksiä

AL on osallistunut suomalaisen musiikkielämän kehittämiseen tilaamalla uusia teoksia, kuten Joonas Kokkosen Requiemin (1981), Einar Englundin sinfonian nro 6 Aforismeja (1986), Atso Almilan salapoliisikantaatin Ja hänen nimensä oli Kuulemiin (1994), Seppo Pohjolan Ukrin (2003) ja Arttu Takalon Kaikki ne päivät ja yöt (2003). Kuoron tuorein tilaus on Riikka Talvitien Pinnan alla (2013), jossa käytetään mm. Itämeri-portaalin tekstejä. Muista kantaesityksistä mainittakoon Einojuhani Rautavaaran Meren tytär ja Parantaja-kantaatti sekä Mikko Heiniön Mannerkantaatti.
Papuannaukuja

Levinneisyys

Papuannaukujaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Socklothällan

Socklothällan on Pohjanmaan rannikolla Uudenkaarlepyyn ja Pietarsaaren välillä sijaitseva saari joka on muodostunut maankohoamisen myötä yhteenkasvaneista Socklothällänin ja Hällgrundin saarista. Näistä saarista Socklothällan on kalliosaari jolla kasvaa heinikkoa kun taas Hällgrund on louhikkoinen ja sillä kasvaa tiheää lehtimetsää. Saarella sijaitsee tunnusmajakka, entinen luotsiasema, loisto sekä muutamia kalastusmajoja.

Tunnusmajakka

Vuonna 1824 rakennettu tunnusmajakka on kahdeksankulmainen puinen torni jonka korkeus on 21,4 metriä. Tornin ylin osa valkoiseksi maalattu ja alaosa punaiseksi. Saarelle rakennettiin tunnusmajakka kun 1600-luvun lopulla Tornskäriin rakennettua tunnusmajakkaa ei voitu enää käyttää Uuteenkaarlepyyhyn lännestä johtaneen laivaväylän käytyä liian matalaksi. Uusi väylä johti Uuteenkaarlepyyn satamaan pohjoisesta ja tätä varten kaupungin porvarit rakensivat tunnusmajakan Socklothällaniin. Valtio lunasti tunnusmajakan ja saarella olleen luotsipaikan rakennukset vuonna 1848.

Luotsiasema

Yksikerroksinen keltaiseksi maalattu luotsiasema sijaitsee tunnusmajakan vieressä. Luotsiasemaan kuuluu venevalkama venevajoineen. Luotsivartiotupa rakennettiin 1876 ja siellä päivysti kaksi luotsia. Luotsiseman toiminta päättyi 1950-luvulla.

Loisto

Socklothällanin saarella oleva Hällgrundin loisto rakennettiin 1883 Hällgrundin pohjoisrannalle. Loisto nostettiin 10 metriä korkealle rautaristikkojalustalle vuonna 1903 samalla kun se muutettiin kaasukäyttöiseksi ja sen korkeus on nykyisin noin 13 metriä. Loiston luokse johtaa kivetty polku johon liittyy Socklothällanin ja Hällgrundin välissä oleva pieni kivisilta.
Butch Jones

Lyle Allen ”Butch” Jones, Jr (s. 17. tammikuuta 1968 Saugatuck, Michigan) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja.

Valmennusura

Jones nimitettiin Tennessee Volunteersin päävalmentajaksi 7. joulukuuta 2012. Häntä edelsi tässä tehtävässä Derek Dooley, joka oli saanut aiemmin potkut päävalmentajan paikalta. Jones debytoi yliopiston kotistadionilla Neyland Stadiumilla 31. elokuuta 2013, kun Tennessee kohtasi Austin Peay Governorsin. Aiemmin Jones on valmentanut Central Michigania 2007–2009 ja Cincinnatia 2010–2012.
Erik Marks von Würtemberg

Erik Marks von Würtemberg (1861–1937) oli ruotsalainen oikeusoppinut ja Svean hovioikeuden presidentti vuosina 1925–1931. Sitä ennen hän oli salkuton ministeri 1905–1906 ja ulkoministeri 1923–1924. Hän oli Ruotsin edustaja Kansainliitossa 1920, 1923, 1924 ja 1929 ja oli Ruotsin edustajana, kun Kansainliiton neuvostossa käsiteltiin 1921 Ahvenanmaan kysymystä.
Synergia

Synergialla tarkoitetaan kahden tai useamman vaikuttavan tekijän kumuloivaa yhteisvaikutusta. Sana pohjautuu kreikan sanoihin sunergiā, yhteistyö ja sunergos, yhdessä työskentely.
Synergiaetu tai synergiahyöty on joko kuvitteellinen tai todellinen etu, jota odotetaan saatavan esimerkiksi kustannussäästöjen muodossa kun yhdistetään kaksi yksikköä yhdeksi.
Positiivisella synergialla tarkoitetaan tilannetta, jossa kokonaisuus on suurempi kuin sen osien summa. Negatiivista synergiaa voi käyttää terminä kuvaamaan esimerkiksi tilannetta, jossa tiimin henkilöt eivät sovi yhteen ja aiheuttavat kokonaisuuden toiminnalle haittaa.

Biologinen ja kemiallinen synergia

Symbioosi merkitsee biologiassa kahden tai eliölajin edustajien läheistä yhteiseloa
Kahden tai useamman aineen tai myrkyn yhteisvaikutus kehossa. Elimien yhteistoiminta.

Psykologinen synergia

Tiedon ja omien mieltymysten yhteisvaikutus päätöksenteossa.

Taloudellinen synergia

Taloudellisessa toiminnassa toimintojen yhdistäminen, esimerkiksi fuusiossa niin kutsuttu synergiahyöty tai tehostaminen.
Tri Patti's Partyline

Tri Patti's Partyline (Tri Patti, Partyline) oli pääosin elektroniseen tanssimusiikkiin keskittynyt ohjelma, jota lähetettiin viikonloppuisin yöaikaan Radiomafiassa 1990-luvun alkupuolella. Ohjelmaa juonsi Tapani Ripatti, jonka seurana studiossa oli yleensä myös Ripatin muissakin ohjelmissa usein mukana ollut "Smack".
Ohjelmassa soitettiin muun muassa diskoa, eurodancea, acidia, housea ja hip hopia, sekä jonkin verran myös vanhempaa afroamerikkalaista musiikkia, esimerkiksi soulia. Ripatin monien muiden ohjelmien tapaan Partylinen olennaisen osan muodostivat kuuntelijoiden puhelut. Ohjelmassa kuultiin myös haastatteluja (muun muassa Janitaa on haastateltu) ja toisinaan myös kuuntelijoiden omatekoista dance-musiikkia.
Ohjelmaan kuului eräässä vaiheessa myös osio nimeltään Paholaisen musiikki: rockin päättymätön tarina, jossa Ripatti kertoi rockmusiikin historiasta.
»21.00 Tri Patti's partyline Ocsid operations, rock treatment, soul healin', blues care... 00.00 Uutiset »
(Radiomafian ohjelmatiedot perjantaina 2. marraskuuta 1990)
Suksametoni

Suksametoni eli sukkinyylikoliini (lääkenimiä: Midarine, Myolaxin, Sukolin, Ruotsissa Celocurin sekä Norjassa Curacit) on lihasrelaksantti. Se on siis herpauttaja, lihastonusta laskeva eli relaksoiva lääke. Suksametoni on esiintynyt lääkeaineena lähinnä kirurgian puolella, anesteettisessa käytössä etenkin leikkaussaleissa. Lääkettä annostellaan joko intravenoosisesti taikka intramuskulaarisesti. Lääkeainetta on saatettu antaa myös ECT-hoidon yhteydessä, lihasten voimakkaasta jännittymisestä aiheutuvien mahdollisten vaurioitten kuten luunmurtumien välttämistä varten. Suksametonin eduiksi on katsottu nopea vaikuttavuus. Suksametoni ei kasvata verenpainetta, eikä imeydy istukan läpi synnytyksen aikana.

Vasta-aiheita ja varotoimia

Kliinisiä vasta-aiheita ovat olleet: maksavaurio, huono yleistila, uniapnea, nestetasapainon häiriöt.Viherkaihista eli silmänpainetaudista kärsivillä potilailla on käyttöä sitäkin varottava, sillä sukkinyylikoliini kasvattaa silmän sisäistä painetta. Samanaikainen morfiinin vaikutus voi johtaa hengityselinlamaan ja sitä kautta seuraavaan kuolemaan. Lääkettä annettaessa on varmistettava potilaan hengitys sekä mahdolliset aputoimet, kuten esimerkiksi hapen saanti maskin kautta tai jopa intubointi. Suksametonille ei ole tunnettu vasta-ainetta.
Lady Margaret Beaufort

Lady Margaret Beaufort (s. 31. toukokuuta 1443 – k. 29. kesäkuuta 1509) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n äiti sekä hyväntekijä.

Elämä

Margaret Beaufort oli Somersetin ensimmäisen herttuan John Beaufortin ja Margaret Beauchampin tytär. Hänet naitettiin 12-vuotiaana 1. marraskuuta 1455 Edmund Tudorille (1430–1456). Edmund kuoli 3. marraskuuta 1456, kun Margaret oli kolmetoista ja odotti kuudennella kuulla heidän poikaansa, josta tuli sittemmin kuningas Henrik VII.
Avioliitto Edmund Tudorin kanssa oli Margaretille jo toinen. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli John de la Pole tammikuun lopusta helmikun alkuun 1450. Tämä avioliitto mitätöitiin maaliskuussa 1453. Margeret avioitui vielä kaksi kertaa: noin 1462 Sir Henry Staffordin kanssa ja vuonna 1473 Thomas Stanleyn kanssa.
Margaret oli taitava peluri kruununperimiskysymyksissä, ja vuonna 1485 hänen pojastaan tuli kuningas Henrik VII. Kuninkaan äitinä Margaret laajensi maaomaisuuttaan. Kirjallisuus, musiikki ja koulutus nauttivat hänen suojeluksestaan, ja hänestä tuli esimerkiksi Cambridgen yliopiston merkittävä hyväntekijä. Hän itse osoitti oppineisuuttaan muun muassa niin, että käänsi hurskaita tekstejä englanniksi. Hänen perustamiaan ovat sekä Christ's College että St. John's College Cambridgessa.
Beaufort kuoli 66-vuotiaana Lontoon Westminsterissä 29. kesäkuuta 1509. Hänen viimeinen leposijansa on Westminster Abbey.
Margaret Beaufort oli Edvard III:n pojan Juhana Gentin lapsenlapsenlapsi, minkä vuoksi hänen pojastaan tuli myöhemmin ruusujen sodissa johtava lancasterilainen kruununtavoittelija, kun Henrik VI ja hänen poikansa olivat kuolleet. Henrikin valtaannoususta alkoi Tudor-suvun valtakausi. Kruununperimys vahvistui, kun tämä nai Yorkin Elisabetin kilpailevasta Yorkin suvusta.
HMS Kimberley (F50)

Palvelus

Alus poistetiin palveluksesta syyskuussa 1945 ja se siirrettiin reserviin. Alus oli ensin Dartmouthissa, josta se siirrettiin Harwichiin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1948 ja se valittiin maalilaivaksi Clydeen. Hylky myytiin 30. maaliskuuta 1949 romutettavaksi West Scotland Shipbreakersille ja se saapui hinattuna Trooniin kesäkuussa.
Paholaisen asianajaja (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo nuoresta floridalaisesta lakimiehestä Kevin Lomaxista, joka ei ole hävinnyt vielä yhtäkään oikeudenkäyntiä. Kevin puolustaa opettajaa, jota syytetään oppilaansa hyväksikäytöstä. Oikeudenkäynnin aikana Kevin vakuuttuu opettajan syyllisyydestä mutta pitää hurjassa nousujohteessa olevaa uraansa tärkeämpänä ja voittaa lopulta jutun. 
Vaikutusvaltainen Milton, Chadwick & Waters -nimisen lakifirman omistaja John Milton ottaa yhteyttä Keviniin ja tarjoaa tälle suurta palkkiota saadakseen tämän valitsemaan valamiehiä erääseen tärkeään oikeudenkäyntiin. Kevin suostuu ja muuttaa tyttöystävänsä Mary Annin kanssa New Yorkiin. Ensimmäisessä jutussa Kevin puolustaa Phillipe Moyezia jota syytetään eläinten uhraamisesta. Kevin voittaa jutun ja viettää aikaansa paljon töissä ja Miltonin kanssa, kun taas Mary Ann viettää aikaansa yksin kotona.
Seuraava juttu koskee rikasta Alexander Cullenia, jota syytetään perheensä murhasta. Tehtävä etäännyttää Keviniä entistä enemmän Mary Annista. Jatkuva yksinäisyys saa Mary Annin näkemään näkyjä, jotka viittaavat Mary Annin mahdollisiin mielenterveysongelmiin. Kun Milton huomaa Mary Annin ongelmat, hän ehdottaa että Kevin vetäytyisi jutusta, mutta Kevin jatkaa oikeustaistelua vakavin seurauksin.
Jegor Mehontsev

Ura

Mehontsev voitti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta raskaasta keskisarjasta. MM-kilpailuista Mehontsevilla on raskaan sarjan kulta vuodelta 2009 ja raskaan keskisarjan pronssi vuodelta 2011. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kaksi kultaa raskaasta sarjasta.
Mehontsev siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2013. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan Yhdysvaltain PJ Cajigasin teknisellä tyrmäyksellä. Mehontsev on voittanut jokaisen kahdeksasta ammattilaisottelustaan.
Pauli Pietiläinen

Pauli Pietiläinen (s. 1961) on suomalainen urkuri. Hän opiskeli urkujensoittoa Espoon Musiikkiopistossa Tauno Satomaan johdolla, ja vuodesta 1980 Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Kari Jussila ja urkuimprovisaatiossa Kaj-Erik Gustafsson. Sibelius-Akatemian Kirkkomusiikin osastossa hän suoritti musiikin maisterin (Master of Music) tutkinnon vuonna 1988. Pietiläinen on täydentänyt opintojaan lukuisilla mestarikursseilla. Urkuimprovisaatiota hän on opiskellut Olivier Latryn ja Anders Bondemanin johdolla. Hän on ollut myös professori Wolfgang Rübsamin oppilaana Chicagossa.
Pietiläinen tunnetaan erityisesti urkusovitusten esittäjänä ja kiinnostavien konserttiohjelmien esittäjänä. Hän soitti ensikonserttinsa vuonna 1992 ja on esiintynyt lukuisissa konserteissa kotimaassa, muun muassa Lahden Kansainvälisellä Urkuviikolla, ja tehnyt äänityksiä Yleisradiolle sekä paikallisradiolle Pietarissa. Kotimaan lisäksi hän on konsertoinut Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Ranskassa (muun muassa Pariisin Notre Dame), Italiassa, Unkarissa, Hongkongissa, Singaporessa, Yhdysvalloissa, Venäjällä ja Argentiinassa. Hän on levyttänyt useita CD-levyjä ja vieraillut säännöllisesti avustajana orkesterien konserteissa ja levytyksissä. Vuonna 2007 Sinfonia Lahden Pietiläinen oli solistina Sibeliustalon uruilla.
Pietiläinen toimi vuosina 1987–1989 kanttorina Vanajan seurakunnassa Hämeenlinnassa, 1989–2000 kanttorina Lahdessa, 2000–2005 Turun tuomiokirkon urkurina ja vuosina 2004–2005 Turun Urkujuhlien taiteellisena johtajana. Vuodesta 2005-2018 Lahden Ristinkirkon kanttori ja urkuri. Teologian maisteri 2012, pappisvihkimys 2014. Pauli Pietiläinen toimii tällä hetkellä Keski-Lahden seurakunnan seurakuntapastorina. Lahden Kansainvälisen Urkuviikon johtaja  2017- .
Mikaela von Koskull

Mikaela von Koskull on suomalainen purjehtija. Von Koskull osallistui vuoden 1989 Whitbreadin maailmaympäripurjehdus kilpailuun brittiläisen Tracy Edwardsin kipparoiman Maiden-veneen miehistössä.
Von Koskull on kotoisin Korppoosta ja opiskellut laivaradiosähköttäjäksi Maarianhaminassa.
Jari Korkki

Jari Korkki on politiikan toimittaja ja tietokirjailija, joka nykyisin työskentelee muun muassa Kauppalehdessä. Keväällä 2019 hän julkaisi kirjat Puolustuksen paluu - Jussi Niinistön vartiovuoro (Otava) ja Lennu - valtakunnan ykköskoira (Readme). Hänet irtisanottiin Yleisradiosta lokakuun 2018 lopussa. Tätä ennen hän oli Yle TV1:n lauantaisin lähettämän Ykkösaamun pitkäaikainen juontaja. Korkki asuu perheineen Kotkassa ja hänet tunnetaan myös paikallisen jalkapalloseura FC KTP:n kannattajana.
Korkki opiskeli 1980-luvun puolivälissä tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja toimi uransa alussa useita vuosia Radio 957:n toimittajana.
Korkki toimi Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtajana vuosina 2002–2004.
Monninkylä

Monninkylä (ruots. Monby, aiemmin Månby) on taajama Askolassa Itä-Uudellamaalla kantatie 55:n varressa. Yhdessä Askolan kirkonkylän kanssa se on toinen kunnan päätaajamista. Monninkylän halki kulkee seututie 151, joka länteen päin mentäessä ulottuu Askolan naapurinkunnan Pornaisten päätaajamaan Kirveskoskelle asti. Monninkylästä kulkee myös yhdystie 1635 kohti kirkonkylää.
Monninkylä koostuu kuudesta alueesta: Vähäkylästä, Monsalasta, Leipurinkylästä, Pokenmäestä, Keskustasta ja Punahiekasta.
Monninkylässä sijaitsevat Askolan lukio, Itä-Uudenmaan koulutuskuntayhtymän ylläpitämä ammattiopisto (AMISTO) ja Monninkylän alakoulu. Taajamassa kunnan palveluita ovat koulujen lisäksi neuvola, hammaslääkäri ja kirjasto. Muita palveluita ovat mm. kebab-pizzeria, kauppa, matkahuolto, parturi-kampaamo, autokoulu ja osuuspankki. Taajamassa sijaitsee myös Suomen ainoa maalaiskunnan ylläpitämä maauimala (25 metrin allas), joka on avoinna kesä-elokuussa. Taajamassa on myös huoltoasema, autokorjaamo, kaksi leipomoa sekä teollisuusalue-1 ja teollisuusalue-2 useine yrityksineen.
Monninkylässä oli vuoden 2013 lopussa 1 326 asukasta. Vuonna 1980 taajamassa oli 1 043 asukasta. Monninkylän kasvuun on paljolti vaikuttanut taajaman sijainti kantatien läheisyydessä.