google/wiki40b huggingface dataset:
FAIR

Fairness & Accuracy In Reporting (FAIR) on yhdysvaltalainen järjestö, joka analysoi mediaa kriittisesti vasemmistolaisesta näkökulmasta. Vasemmistoaktivisti Jeff Cohen perusti järjestön vuonna 1986 ja sen tukikohta on New Yorkissa. Järjestö kuvailee itseään "sensuurin vastaiseksi" ja kertoo puolustavansa toimittajia, jos heitä pyritään vaientamaan. FAIR tekee yhteistyötä sekä toimittajien että aktivistien kanssa.

Näkemys kunnollisesta journalismista

FAIR:in mukaan kriittinen ja aggressiivinen media on elintärkeä hyvin informoidussa demokratiassa. Ongelmaksi muodostuu FAIR:in mukaan valtavirtamedian hampaattomuus politiikan ja talouden vallanpitäjiä kohtaan, joita median tulisi tarkkailla. FAIR:in mukaan näkökulmien määrä valtavirtamediassa on rajattu. Korporatiivisen median uutisointi mainostulojen kasvattaminen mielessä on järjestön mukaan uhka itsenäiselle journalismille. Tähän haasteeseen vastaamiseksi perustettiin FAIR. Tarkoituksena on vahvistaa itsenäistä ja ei-kaupallista kriittistä journalismia.

Kritiikkiä FAIR:ia kohtaan

Vuonna 1990 New York Timesin Walter Goodman kirjoitti artikkelin FAIR:ista ja Accuracy in Media -järjestöstä. Hänen mukaansa järjestöjen esittämä kritiikki on aina provokatiivista ja tendenssimäistä. Goodmanin mukaan FAIR:in ennakkoluulot keskittyvät lähinnä oikeistoon.

Kommentteja FAIR:ista FAIR:n omalta sivustolta

—Barbara Ehrenreich
Mitä FAIR-yhteisö - ja painotuksen tulisi olla sanassa yhteisö - on saavuttanut näiden vuosien aikana on melko merkittävää. On paljon ihmisiä, ja minä yhtenä heistä, jotka odottavat innolla mitä tuleman pitää, oivaltavia tarkennuksia, informaatiota, yleistä valaistumista, mitä epäilemättä on edessämme. Haluaisin onnitella yhteisöä upeista saavutuksista ja toivon että monet muut tuntevat rohkaisun liittyä tähän laajalti tärkeään työhön.
—Noam Chomsky
FAIR toimii yksinään, ikään kuin demokraattisen journalismin puolustajana. En voi edes kuvitella mitä tekisimme ilman sitä.
—Robert W. McChesney
Kung Fu Hustle

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Kung Fu Hustle on älyvapaan tarinantyngän ympärille nivottu sikermä toinen toistaan mielikuvituksellisempia mätkintäkohtauksia. Hänestä se menettää pian kiinnostavuutensa ja shokkiarvonsa, vaikka brutaali slapstick-huumori ja huimat kung-fu-koreografiat huvittavatkin hetkittäin.
Dilshad Vadsaria

Nuoruus

Vadsaria syntyi Pakistanissa Karachiin kaupungissa vuonna 1985. Kuusivuotiaana hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Vadsaria opiskeli Delawaren yliopistossa.

Näyttelijänä

Vadsaria sai ensimmäisen roolinsa televisiosarjasta Kadotettu vuonna 2006. Seuraavana vuonna hänet kiinnitettiin päärooliin ABC:n Kampus Greek draamasarjassa.
Vadsaria esiintyi Ruben Fleischerin ohjaamassa komediaelokuvassa 30 Minutes or Less vuonna 2011.
Vuonna 2015 Vadsaria sai pääroolin Foxin scifi-sarjasta Second Chance.
Kobayakawa Hideaki

Kobayakawa Hideaki (jap. 小早川 秀秋, 1577 – 1. joulukuuta 1602) oli japanilainen daimio, joka eli Azuchi-Momoyama-kaudella. Hideaki oli Toyotomi Hideyoshin langon Kinoshita Iesadan viides poika, jonka Kobayakawa Takakage adoptoi sukuunsa.
Hideyoshi nimitti Kobayakawan yhdeksi toisen Korean sotaretken komentajista Kuroda Kanbein alaisuuteen. Sotaretken aikana Kobayakawa ei tullut toimeen joukkojen valvojana toimineen Ishida Mitsunarin kanssa, sillä Ishida kanteli Hideakin kyvyttömyydestä Hideoyoshille. Ilmeisesti tämän johdosta Hideyoshi siirsi Kobayakawan läänityksen Kyūshūsta vähempituottoiseen Echizeniin. Ennen kuolemaansa Hideyoshi kuitenkin peruutti muutoksen, ja salli Kobayakawan muuttaa takaisin.
Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvostossa toimineet Tokugawa Ieyasu ja Ishida Mitsunari jakaantuivat kahteen vastakkaiseen leiriin. Kartuttaakseen joukkojansa, Ishida tarjosi Kobayakawalle kahta lääniä Osakan ympäriltä sekä kampakun paikkaa, mikäli tämä liittyisi hänen kannattajiinsa. Kobayakawa kysyi neuvoa Hideyoshin leskeltä, Neneltä, joka kuitenkin kehotti tätä liittymään Tokugawaan. Mitsunari ei hyväksynyt päätöstä, sillä Hideakin lähes 16 000 sotilaan armeija olisi merkittävä tekijä sodassa, ja suostutteli Kobayakawan liittymään riveihinsä. Vaikka Kobayakawa lupasi antaa tukensa Mitsunarille, hän kävi salaa keskustelua myös Tokugawan kanssa.
Sekigaharan taistelussa Kobayakawan joukot sijoittuivat Masuo-vuorelle, Ōtani Yoshitsugun joukkojen yläpuolelle, ja ne muodostivat Mitsunarin armeijan oikean siiven. Kun Mitsunari komensi Hideakin etenemään, tämä ei suostunut, ja pysyi paikallaan vielä Konishi Yukinagan ja Ōtani kehotuksista huolimatta. Tämän seurauksena Ōtani alkoi epäillä Hideakin uskollisuutta, ja käänsi varmuuden vuoksi osan joukoistaan vastaamaan mahdolliseen hyökkäykseen selustasta. Myös Tokugawa oli epävarma Hideakin lopullisesta päätöksestä, ja lähetti joukkojaan ampumaan Kobayakawaa kohti muistutuksena tilanteen vakavuudesta. Tämän seurauksena Kobayakawa teki päätöksen, ja komensi joukkonsa hyökkäämään Ōtania vastaan. Taistelusta tuli verinen molemmille osapuolille, mutta tilanne ratkesi viimein kun Mitsunarin puolella taistellut Wakisaka Yasuharu loikkasi Ieyasun puolelle, ja auttoi Hideakia tuhoamaan Ōtanin joukot.
Taistelun jälkeen Tokygawa lähetti Kobayakawan jahtaamaan pakenevia vihollisiaan, ja tämä päihitti Ishida Masatsugun Sawayaman piirityksessä. Muutamaa vuotta myöhemmin Kobayakawa ilmeisesti tuli hulluksi, ja menehtyi ilman perillistä. Tämän myötä Kobayakawan klaani hajosi, ja sen läänitykset annettiin Ikedan klaanille.
The Crescent

Wrathin lähteminen, 2012–

Vuonna 2012 yhtyeen perustajajäsen Wrath jätti yhtyeen. Wrath ja Viktor olivat sopineet vaihtavansa yhtyeen nimen, jos toinen lähtisi pois, joten Enochian Crescent päätti jatkaa toimintansa nimellä The Crescent. Uusi Crescent julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa helmikuussa 2013.

Sivuprojektit

Yhtyeen rumpali Bolton lyöttäytyi yhteen HIM-yhtyeen kitaristi Daniel Lioneyen kanssa nauhoittaakseen Black Metal-albumin, nimeltä Vol II, joka olisi jatkoa Lioneyen ensimmäiselle albumille The King of Rock 'N Roll.
Askja

Purkaukset

Askja oli käytännössä tuntematon ennen 29. maaliskuuta 1875 alkanutta suurta purkausta. Erityisesti itäisissä vuonoissa tuhkasade oli niin runsas, että se myrkytti maan ja tappoi karjaa. Tuhkaa levisi tuulen mukana Norjaan ja Ruotsiin. Purkaus laukaisi merkittävän muuttoaallon pois Islannista. Aikaisempi vähäntunnettu purkaus on tapahtunut holoseenin aikana noin 11 000 vuotta sitten. Purkauksen tefraa on löydetty Ruotsin koillisosasta, Irlannin saaren pohjoisosasta ja Norjan pohjoisosasta. Viimeksi tulivuori on purkautunut 1961.
Askjassa on kolme sisäkkäistä kalderaa, joista suurimman halkaisija on 8 km. Uloin kaldera on purkautunut esihistoriallisella ajalla ja on laajuudeltaan 50 km². Pääkraatterin pohja on 1 100 metrin korkeudella.

Järvet

Öskjuvatn on vuoden 1875 purkauksen kraatterissa oleva 4,5 km:n läpimittainen järvi. Sen pinta on noin 50 m alempana kuin varsinainen purkauskraatteri. Järvi oli aluksi lämmin, mutta on jäässä suuren osan vuotta. Se on syvin Islannin järvistä: 220 m.
Víti on pienempi 150 m:n läpimittainen räjähdyspurkauskraatteri Öskjuvatnin koillispuolella. Siinä on geoterminen järvi, joka on mineraalirikas, rikkipitoinen samea sininen järvi. Se on tarpeeksi lämmin uimiseen. (Näissä kraatterijärvissä uiminen tyynellä ilmalla voi olla vaarallista, koska veden pinnalle voi kertyä hiilidioksidia, joka voi tukehduttaa uimarin ja aiheuttaa hukkumisen.) Víti muodostui vuoden 1875 purkauksessa. Se on vain 8 metriä syvä.

Kadonneet tiedemiehet

Vuonna 1907, saksalaiset tiedemiehet Walter von Knebel ja Max Rudloff vierailivat Askjalla tutkimassa sen kalderaa. Tutkiessaan Öskjuvatnia pienessä veneessä, he katosivat jälkeäkään jättämättä. Von Knebel'in morsian Ina von Grumbkow johti etsintäretkikuntaa, mutta se, mitä heille tapahtui ei selvinnyt. Nykyiset havainnot maanvyöryjen vaikutuksista, kuten 21. kesäkuuta 2014 tapahtuneesta, on johtanut arveluihin että he kuolivat vastaavanlaiseen, maanvyöryn aiheuttamaan hyökyaaltoon; vuoden 2014 hyökyaallon korkeudeksi arvioitiin 30 metriä.

Alueen nähtävyydet

Askjaa ympäröivillä Dyngjufjöll-vuorilla on vaikuttava Drekagil, lohikäärmeiden kanjoni. Kaksi muuta vulkaanista systeemiä, jotka sijaitsevat Askjan lähellä ovat Herðubreið ja Kverkfjöll.
Askja on suosittu turistinähtävyys. Alueella on kaksi retkeilymajaa ja mahdollisuus leiriytyä. Alueelle johtavat tiet ovat auki vain kolme-neljä kuukautta kesäkuusta lokakuun alkuun.

Aktiivisuus

Kesäkuussa 2010, tulivuoriekspertti Hazel Rymer sanoi seismisen aktiivisuuden lisääntyneen myös Askjan alueella  Lisääntyneet maanjäristykset ovat sijoittuneet koilliseen keskustulivuoresta Herðubreiðin suuntaan.
Maaliskuussa 2012 raportoitiin Öskjuvatn-järven jäiden poikkeuksellinen sulaminen kuukausia etuajassa. Ilmiö viittaisi lisääntyneeseen geotermiseen aktiivisuuteen Askjassa. Huhtikuun alussa 2012 matkailijoita kehotettiin välttämään alueella liikkumista mahdollisten myrkyllisten kaasujen vuoksi.
Mahershala Ali

Tausta

Ali syntyi Oaklandissa ja kasvoi Haywardissa. Kesäisin hän vieraili myös New Yorkissa, sillä hänen isänsä työskenteli Broadwayllä. Hänen äitinsä on puolestaan pappi. Alin alkuperäinen nimi on Mahershalalhashbaz Gilmore – omalaatuinen etunimi on peräisin Vanhasta testamentista. Vuonna 1999 hän kääntyi muslimiksi ja liittyi vuonna 2001 Ahmadiyya-liikkeeseen.
Nuorena Ali pelasi koripalloa ja pääsi collegeen urheilijastipendillä, mutta päätyi sittemmin opiskelemaan näyttelemistä New Yorkin yliopistoon.

Yksityiselämä

Ali on naimisissa Amatus Sami-Karimin kanssa ja heidän esikoisensa syntyi 22. helmikuuta 2017.
Georges-Hilaire Dupont

Georges-Hilaire Dupont OMI (s. 16. marraskuuta 1919 Virey) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1943 ja nimitettiin tšadilaisen Palan hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul-Pierre-Yves Dalmais, jota avustivat Armand Clabaut ja Yves-Joseph-Marie Plumey.
Dupont osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään 28. kesäkuuta 1975.
America America

Juoni

Turkkilaiskylässä varttunut nuori kreikkalaismies Stavros (Stathis Giallelis) lähtee 1890-luvulla töihin setänsä mattokauppaan Istanbuliin. Hänen tulevaisuuttaan yritetään varmistella muun muassa järjestämällä avioliittomahdollisuus rikkaan miehen tyttären kanssa, mutta nuorukaisen mieli halajaa vapautta ja haaveilee pääsystä siirtolaiseksi Amerikkaan. Puille paljaille joutuva Stavros pääsee lopulta Atlantin ylittävälle valtamerilaivalle SS Kaiser Wilhelm der Grosse, mutta matkan aikana hän jää kiinni amerikanarmenialaisen liikemiehen vaimon liehittelystä. Perillä New Yorkissa Stavros aloittaa uuden elämän kengänkiillottajana ja vaurastuu lopulta sen verran, että hänen perheensä (mukana pieni Elia Kazan) pääsee sekin matkustamaan Amerikkaan.

Vastaanotto

America America valittiin vuonna 1963 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti ja kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti kiteytti America American tv-sivulla 1983 ”sosialistiseksi mestariteokseksi”. Matti Salo kirjoitti elokuvan kärsivän siitä, että siirtolaisten omat kielet on elokuvassa jälkiäänitetty englanniksi, kun esimerkiksi Kummisetä-trilogiassa, Bo Widerbergin Joe Hillissä ja Jan Troellin siirtolaiseepoksessa kielierot ja -ongelmat ovat keskeinen osa kerrontaa.
Pienase

YK:n määritelmä

Vuonna 1997 Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin asettama, pien- ja keveiden aseiden (SALW - small arms and light weapons) ongelmaa tutkinut kansainvälinen asiantuntijaryhmä määritteli pienaseet karkeasti kaikiksi niiksi aseiksi, jotka on tarkoitettu yhden ihmisen käytettäväksi. Keveät aseet puolestaan sellaisiksi, joiden käyttäjänä on useamman ihmisen ryhmä.
Tarkemmassa tuota tarkoitusta varten tehdyssä määrittelyssä pienaseeksi luokiteltiin muun muassa kevyt konekivääri, mutta kaikenlaiset kranaatinheittimet (myös piipunaliset) 100 mm kaliiperiin asti, kuten myös kannettavat singot, ohjukset ja rakettiaseet luokiteltiin keveisiin aseisiin. Edellisten ammukset, käsikranaatit ja  maamiinat räjähteisiin ja ammuksiin.
Tämä määritelmä on pysynyt suunnilleen ennallaan
Kuitenkin käytännön syistä myös kaikista kolmesta ryhmästä puhutaan yhteisesti pienaseina.

Laittomien pienaseiden ongelma

2000-luvulla laittomat pien- ja kevyet aseet ovat lisääntyneet koko ajan. Vuonna 2007 maailmalla oli viranomaisarvioiden mukaan liikkeellä vähintään 875 miljoonaa asetta, suurin osa yksityisessä omistuksessa, ja niillä surmataan joka vuosi yli puoli miljoonaa ihmistä väkivaltaisissa selkkauksissa ja henkirikoksissa. YK:n mukaan laittomilla aseilla on kielteisiä vaikutuksia turvallisuuteen, ihmisoikeuksiin sekä sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen, erityisesti kriisialueilla ja konfliktien jälkeisissä olosuhteissa. Vuonna 1995 asia nousi ensimmäisen kerran YK:n yleiskokouksen esityslistalle ja 2001 pidettiin ensimmäinen asiaa käsittelevä konferenssi, jossa sovittiin ohjelmasta laittoman asekaupan hillitsemiseksi. Paljosta yrityksestä huolimatta tulos ei ole ollut toivotun mukainen.
Porin stadion

Historia

Porin stadionin kenttä on valmistunut vuonna 1964 ja katsomo- sekä huoltorakennukset vuonna 1965. Ensimmäinen virallinen jalkapallo-ottelu pelattiin kentällä jo vuotta aikaisemmin toukokuussa 1963. Stadionilla on toteutettu kolme perusparannusta, vuosina 1981, 1990 ja 1999-2000. Viimeisimmän remontin myötä stadion sai kaksi katettua kaarrekatsomoa sekä valaistuksen. Samassa yhteydessä stadionin analoginen viisarikello vaihdettiin digitaliseen tulostauluun.  Nykyinen nurmikenttä on otettu käyttöön vuonna 1990. 
Itsenäisyyspäivänä 1966 Stadionin pääsisäänkäynnin edustalla paljastettiin kuvanveistäjä Kalervo Kallion suunnittelema keihäänheittäjäpatsas. Se kuvaa Matti Järvisen kultamitaliheittoa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932. Veistos on usein kärsinyt vandalismista, sen keihäs varastetaan tai turmellaan säännöllisesti. 
Kalevan kisat stadionilla on käyty neljästi, vuosina 1967, 1983, 2005 ja 2015. SM-viestit järjestettiin stadionilla ensimmäistä kertaa heinäkuussa 2012. 
Stadionilla on pelattu yksi jalkapallon A-maaottelu, kaksi naisten A-maaottelua sekä useita juniorimaaotteluita.

Ominaisuudet

Porin stadionilla on katsomopaikkoja noin 12 300. Katettuja istumapaikkoja on pääkatsomossa 2 400 ja kahdessa vuonna 2000 valmistuneessa kaarrekatsomossa yhteensä 2 000. Aurinkokatsomossa on noin 2 000 istumapaikkaa ja lisäksi stadionin kaarteissa on seisomapaikkoja. Pääkatsomon yhteydessä on noin 30 hengelle tarkoitettu aitio. Lisäksi stadionilla on pieni katsomonosa liikuntarajoitteisille.
Stadionin yhteydessä olevassa huoltorakennuksessa on muun muassa kahdeksan pukuhuonetta, neljä yleisökäymälää, voimailutila, kahvio, urheilukeskuksen tekniset tilat sekä konesuojat. Lisäksi alueella on erillinen kuuluttamorakennus ja olutpub. Stadionin omistaja on Porin kaupunki ja sitä hoitaa kaupungin vapaa-aikavirasto.
Stadionin kentän pinnoite uusittiin kesällä 2014 vuoden 2015 Kalevan kisoja varten. Aiempi pinnoite oli 1980-luvulta.

Ennätykset

Porin stadionin yleisöennätys 12 050 on Kalevan kisojen päätöspäivältä 13. elokuuta 1967. Jalkapallo-otteluiden yleisöennätys 11 193 on lokakuulta 1993, jolloin FC Jazz kohtasi Myllykosken Pallon Suomen mestaruuden ratkaisseessa pelissä.
Kantalukujärjestelmä

Kantalukujärjestelmä on lukujärjestelmä, jossa luku esitetään yksikäsitteisessä muodossa kertoimen ja kantaluvun eri potenssien tulona. Luvun esitysmuodossa kirjoitetaan näkyviin vain potenssien kertoimet ja jätetään potenssimerkinnät pois, jotta merkintä olisi tiivis ja helppokäyttöinen.
Esitysmuotoa kutsutaan kantaluvun paikkamerkinnäksi, sillä merkinnässä jokainen numero liittyy sijaintinsa mukaan tiettyyn kantaluvun potenssiin.

Johdanto

Jos paikkamerkinnässä käytetään kantalukuna lukua 10, tarkoittaa luvun paikkamerkintä "1234" lukua, joka saadaan laskemalla 1•10³ + 2•10² + 3•10¹ + 4•10⁰. Tämä merkitään ilmaisemalla samalla merkinnän kantaluku oikeassa alakulmassa eli 1234₁₀.
Jos käytetään kantalukua 5, tarkoittaa paikkamerkintä "233" lukua 2•5² + 3•5¹ + 3•5⁰. Tämä merkitään 233₅ = 68₁₀.
Kantaluvun ollessa 10, ilmaistaan murto-osat käyttäen 0,1 = \tfrac{1}{10} = 10^{-1}, 0,01 = \tfrac{1}{100} = \tfrac{1}{10^2} = 10^{-2}, 0,001 = \tfrac{1}{1000} = \tfrac{1}{10^3} = 10^{-3} ja niin edelleen. Kantaluvun negatiivinen eksponentti tarkoittaa potenssilaskennassa kantaluvun käänteislukua. Käänteisluvut ovat yksikkömurtolukuja, joilla murto-osat voidaan ilmaista. Paikkamerkintä 0,234₁₀ takoittaa 2•10⁻¹ + 3•10⁻² + 4•10⁻³.
Kantaluvun ollessa 5, tarkoittaa 0,234₅ = 2•5⁻¹ + 3•5⁻² + 4•5⁻³ = 0,552₁₀.
Kate Vincent

Kate Vincent on brittiläinen lintutieteilijä.
Vincent väitteli filosofian tohtoriksi tammikuussa 2006 Leicesterin De Montfort Universityssä. Väitöksen aiheena oli Ison-Britannian varpuskannan jyrkkä taantuminen 1970-luvulta alkaen (Investigating the causes of the decline of the urban House Sparrow  population in Britain). Väitöstyötä varten Vincent perusti yhdeksän kaupunki- ja esikaupunkiympäristössä sijaitsevaa tutkimusaluetta, ja asennutti 600 linnunpönttöä rakennusten seiniin. Kaikkien pönttöjen lähituntumassa oli kotipuutarhoja. Vertailualueena oli Oxfordin ympäristön maatiloilla sijaitseva pöntötysalue. Tutkimuksen kenttätyöt tehtiin vuosina 2001–2003.
Vincent havaitsi, että esikaupunkimaisessa ympäristössä elävien varpusten poikastuotto oli 25 % alempi ja maaseutumaisemassa ympäristössä 18 % alempi kuin Oxfordin vertailualueella. Huonompi poikastuotto johtui poikasten nälkiintymisestä kesä-heinäkuun pesyeissä, yleensä 5–6 päivän ikäisinä, mikä johti pesäpoikasten suurempaan kuolevuuteen. Myös lentopoikaset olivat kevyempiä kuin vertailualueen lentopoikaset. Nälkiintyneiden poikasten ravinnossa oli enemmän siemeniä ja muurahaisia kuin vertailualueella, jossa pääravintona olivat hyönteiset ja niiden toukat. Vuonna 2003 pesimätulos oli muita vuosia parempi, koska puutarhoissa esiintyi tavallista enemmän kirvoja. Myös ilmansaasteiden typpidioksidimäärien havaittiin vaikuttavan lentopoikasten painonkehitykseen.
Vincent päätteli, että todettu poikasten suurempi kuolevuus ja lentopoikasten huonompi kunto yhdessä selittivät varpuskannan taantumisen Isossa-Britanniassa. Hän vastaanotti tutkimusryhmineen The Independentin vuonna 2000 julistaman kilpailun 5 000 punnan palkinnon sille, joka selvittäisi varpuskannan romahtamisen syyt.
Pekka Mäki (arkkitehti)

Pekka Mäki (s. 1969) on suomalainen arkkitehti, joka on turkulaisen Sigge Arkkitehdit Oy:n toimitusjohtaja ja pääosakas. Tampereen teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi valmistunut Mäki perusti vuonna 1996 Helsinkiin oman arkkitehtitoimiston Viiva Arkkitehtuuri Oy:n, joka yhdistyi arkkitehti Sigvard Eklundin 1956 perustaman Arkkitehtitoimisto Sigge Oy:n kanssa vuonna 2001. Nykyään Sigge Arkkitehdit on liikevaihdoltaan Turun suurin, ja myös yksi Suomen suurimmista arkkitehtitoimistoista.
Mäen tunnetuin työ on yhdessä Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa suunniteltu Suomen Berliinin-suurlähetystö, joka valmistui vuonna 1999 osaksi Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen rakennuskompleksia. Vuonna 2001 se palkittiin Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena, ja voitti samana vuonna myös Euroopan parhaan rakennuksen sekä maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architects -järjestön ja World Architecture -julkaisun järjestämässä kilpailussa. Mäen Turun Hirvensaloon suunnittelemaa merenrantahuvilaa villAmaa on esitelty muun muassa amerikkalaisessa Wall Street Journalissa.
Vuonna 2017 Mäen Åbo Akademin humanistiselle tiedekunnalle suunnittelema Arken valittiin Turun Sanomien äänestyksessä Turun 2000-luvun arkkitehtuurin suosikkirakennukseksi. Samana vuonna herätti huomiota Mäen, Rauno Lehtisen ja Jani Vahalan laatima Turun ylioppilaskyläsäätiön opiskelija-asuntolan suunnitelma Emo, jonka katsottiin ylhäältä päin tuovan mieleen ”kirkkoveneen” eli naisen sukupuolielimen.
Hugo Koblet

Hugo Koblet (21. maaliskuuta 1925 Zürich – 6. marraskuuta 1964 Esslingen) oli sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä, ensimmäinen ulkomaalainen Italian ympäriajon voittaja (1950). Hän voitti myös Ranskan ympäriajon (1951) sekä kolme kertaa Sveitsin ympäriajon, kahdesti Züri-Metzgeten ja kerran Tour de Romandien. Ratapyöräilyssä hän voitti kaksi Euroopan mestaruutta sekä kolme MM-mitalia.
Koblet kuoli auto-onnettomuudessa vain 39-vuotiaana marraskuussa 1964.
Witchkrieg

Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Allmusicin Phil Freeman arvostelu albumille neljä tähteä viidestä, suitsuttaen laulaja Legionin laulutyylin sisältävän hienoisia black metal -elementtejä, kuitenkaan vetämättä sitä liian pitkälle. Kritiikkiä sai vierailijoista johtuva soolokitaroiden soiton epäyhtenäisyys. Niin ikään Angry Metal Guy antoi albumille arvosanan 4/5, kritioisoiden ainoastaan ylituotantoa sekä vierailevien kitaristien heikkoja suorituksia. Soundin Marko Säynekoski antoi albumille kolme tähteä viidestä, sanoen kappaleiden olevan tanakoita ja ulosanti tyylikästä, vaikka riffien tehokkuus hiipuukin loppua kohti. Imperiumin Antti Korpinen kehui äänimaailmaa hallituksi, kuvaillen albumia muuten massasta poikkeamattomaksi.
The Walking Dead (3. tuotantokausi)

Juoni

Kausi alkaa kahdeksan kuukautta edellisen kauden päättymisen jälkeen. Selviytyjät ovat selvinneet talven yli ja Lori on viimeisimmillään raskaana. Ryhmä löytää hylätyn vankilarakennuksen, jonne he aikovat asettua, ensiksi he tappavat suuren määrän zombeja eli kulkijoita. Vankilasta löytyy vankeja elossa.
Sillä välin Andrea ja Michonne (nähtiin 2. kauden lopulla) etsivät turvapaikkaa ja päätyvät lopulta salaperäiseen Woodburyyn, jossa asuu myös Darylin kauan kadoksissa ollut veli Merle Dixon.

Vastaanotto

Tuotantokausi on saanut ylistäviä arvioita. Sillä on Rotten Tomatoes-sivustolla 93 % arvosana 30:sta arviosta ja Metacriticissä 82/100 19 arviosta. Eric Goldman antoi IGN:n sivuilla kaudelle arvosanaksi 8/10.
Ivan Lins

Ivan Lins (s. 16. kesäkuuta 1945) on brasilialainen muusikko sekä lauluntekijä. Hänet tunnetaan sielukkaista lauluistaan ja tulkinnoistaan. Hänen ensimmäinen hittinsä nimi oli "Madelena", joka äänitettiin vuonna 1970. Kappaleen esittäjänä oli Elis Regina.
Ivan Linsin kappaleita ovat esittäneet myös maailman suuret nimet, kuten Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald, Barbra Streisand, Quincy Jones, George Benson, The Manhattan Transfer, Diane Schuur, Carmen McRae, Nancy Wilson, Eliane Elias, Patti Austin, Toots Thielemans, Take 6, Lee Ritenour, David Benoit, Carlos do Carmo, Mark Murphy, Dave Grusin, Sérgio Mendes ja Michael Bublé.

Elämä

Ivan Lins syntyi Rio de Janeirossa. Hän vietti useamman vuoden Bostonissa, Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa samaan aikaan, kun hänen isänsä työskenteli insinöörinä.
Ennen keskittymistään musiikkiin Lins pelasi lentopalloa.

Ura

Ivan Lins on julkaissut myös englanninkielisiä albumeita, kuten vuoden 1988 Love Dance. Hänen kappaleitaan päätyi myös fuusiojazz-muusikko Lee Ritenourin levylle. Kyseinen kitaristi oli käynyt ensimmäisen kerran Brasiliassa, Rio de Janeirossa ja kuullut Linsiä ensimmäisen kerran. Hän oli pitänyt kuulemastaan ja tämän yhteistyön myötä syntyi Dave Grusinin ja Lee Ritenourin yhteinen albumi Harlequin vuonna 1985.
Ivan Linsin pitkäaikaisin yhteistyökumppani on säveltäjä-sanoittaja Vitor Martins. He ovat tehneet jazz-vivahteisia kappaleita.
Ivan Lins esiintyi Suomessa, Vantaan Frutas Tropicales -festivaalilla, brasilialaisen pianistin Gilson Peranzzettan kanssa 14.3.2008.