google/wiki40b huggingface dataset:
Maxwell Caulfield

Maxwell Caulfield (s. 23. marraskuuta 1959) on brittiläinen näyttelijä.

Ura

Brittiläissyntyinen Caulfield muutti Yhdysvaltoihin 1970-luvun lopulla ollessaan 18-vuotias. Hän teki New Yorkin -teatteridebyyttinsä vuonna 1978. Seuraavana vuonna hän esitti Ironia ongelmanuorista kertovassa off-Broadway-näytelmässä Class Enemy, josta hänet palkittiin Theatre World Awardilla. Caulfield on näytellyt teatteriurallaan pääasiassa Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen näytelmänsä West Endillä synnyinmaassaan Britanniassa oli musikaali Chicago, jossa hän näytteli miespäähenkilö Billy Flynniä vuonna 2007. Hän esiintyi myöhemmin samana vuonna myös näytelmän Broadway-versiossa.
Caulfield esitti miespäähenkilö Michael Carringtonia musikaalielokuvassa Grease 2 (1982), jonka naispäähenkilöä Stephanie Zinonea esitti Michelle Pfeiffer. Caulfield on esiintynyt  myös elokuvassa Sokea raivo (The Boys Next Door, 1985) yhdessä Charlie Sheenin kanssa. Gettysburgin taistelussa (Gettysburg, 1993) Caulfieldillä oli rooli eversti Strong Vincentinä, ja komediaelokuvassa Empire Records – menoa ja musaa (Empire Records, 1995) hän näytteli muusikko Rex Manningia.
Caulfield on näytellyt vakituisesti monissa televisiosarjoissa. Vuosina 1985–1987 hän näytteli Miles Colbyn roolia Dynastiassa (Dynasty) ja sarjan spin-offissa Colbyt (The Colbys). Hän uusi roolinsa vuonna 1991 minisarjassa Dynastia – viimeinen luku (Dynasty: The Reunion). Vuosina 2000–2001 Caulfield oli Rafe Barrett Comedy Centralin tilannekomediasarjassa Strip Mall ja vuosina 2003–2004 lastenlääkäri Jim Brodie brittiläisessä sairaalasarjassa Sairaalaelämää (Casualty). Tammikuusta 2009 tammikuuhun 2010 hän esitti liikemies Mark Wyldea brittiläisessä saippuasarjassa Emmerdale. Wylden puolisoa Natasha Wyldea näytteli Amanda Donohoe. 
Caulfield on työskennellyt myös ääninäyttelijänä. 1990-luvulla hän ääninäytteli Alistair Smythea animaatiosarjassa Hämähäkkimies (Spider-Man), ja vuonna 2002 hän toimi James Bondin äänenä videopelissä James Bond 007: Nightfire.

Yksityiselämä

Caulfield on ollut joulukuusta 1980 alkaen naimisissa näyttelijä Juliet Millsin kanssa. Parin avioituminen herätti aikanaan huomiota, sillä Caulfield on Millsiä 18 vuotta nuorempi.
El Tarter

El Tarter on kylä Andorrassa Canillon pitäjässä. Kylässä oli 848 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 766 metrin korkeudella merenpinnasta.

Ilmasto

El Tarterissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 6 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 160 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 14 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin −1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 130 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 79 millimetriä.
Gabriel Poppius

Gabriel Poppius (1769–1856) oli suomalainen virkamies, kauppakollegion presidentti, korkeimman oikeuden jäsen, valtioneuvoston jäsen. Hänestä tuli 1799 Ylä-Satakunnan tuomari, 1801 hänet kutsuttiin Tukholmaan oikeusrevisioon Suomen maanjakoasioiden esittelijäksi. Vuodesta 1805 hän oli jäsen valtakunnan yleisten asioiden valmistelukunnassa ja vuonna 1809 hänestä tuli oikeusneuvos. Vuonna 1826 hänestä tuli kauppakollegion presidentti, hallituksen jäsen hän oli 1833–1836 ja maanviljelysakatemian johtaja 1838–1851.
Kalliojärvi (Lempäälä)

Maantietoa

Järvi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisen ylängön loivassa painaumassa olevalla suolla. Siihen laskee yksi suo-oja, mutta Kalliojärvellä ei ole omaa laskuojaa. Silti sen katsotaan kuuluvan Sikojoen valuma-alueeseen. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä ja rannat ovat paikoin leveääkin suota. Lyhimmät matkat moreenimäille on etelärannoilla. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Lempäälän Nurmesta tai Asemakylästä.

Historiaa

Vuoden 1975 peruskartassa järven lähelle ei oltu vielä rakennettu teitä eikä järvelle oltu rakennettu vielä mitään. Seuraavassa vuoden 1980 kartassa näkyy järven pohjoispuolelle ilmaantunut metsäautotie. Pohjoisrannalle ilmaantui 1991 karttaan kaksi vapaa-ajan asuntoa ja myöhemmin kolmas.
Tanskalainen itineraario

Tanskalainen itineraario (”tanskalainen reittikuvaus”, itinerarium) on purjehdusopas Tanskasta Itämeren rannikkoa pitkin Rääveliin eli Tallinnaan 1200-luvulta.
Itineraarion kuvaama purjehdusreitti alkaa Tanskasta ja etenee Ruotsin rannikkoa pitkin, sitten Ahvenanmeren yli Suomen rannikolle, jossa se etenee Hankoniemen ja Porkkalan ohi kohti Tallinnaa. Reittikuvauksen kirjoittajasta ei ole täyttä varmuutta, mutta se on ajoitettu 1200-luvulle. On ehdotettu, että se olisi kirjoitettu Tallinnan piispan Torkkelin kansliassa vuonna 1241 tai fransiskaanijärjestön toimesta 1200-luvun lopulla. Reitti on ollut joka tapauksessa käytössä jo aiemmin, viimeistään 1219–1220, jolloin tanskalaiset valloittivat Pohjois-Viron ja kastoivat sen asukkaat kristinuskoon.
Itineraarion mainitsemat paikat olivat saaria tai niemiä, joilla oli jo tuolloin pysyvä asutus. Useimmista itineraarion mainitsemista paikoista tunnetaan vanha kappeli ja kirkkomaa. Seuraavat Suomen rannikon purjehdusväyliä kuvaavat lähteet ovat vasta 1500-luvun puolivälistä.
Doris (Kreikka)

Doris (m.kreik. Δωρίς, Dōris), aiemmin Dryopis (Δρυοπίς, myös Dryopia, Δρυοπία), oli antiikin Kreikan maakunta. Se sijaitsi Keski-Kreikassa Fokiin pohjoispuolella ja Aitolian itäpuolella.
Dorista pidettiin antiikin aikana doorilaisten alkuperäisenä kotiseutuna. Alueen asukkaista käytettiin etnonyymiä Dōrieus (Δωριεύς), monikossa Dōries (Δωριῆς) tai Dōrieis (Δωριεῖς), latinaksi Dores ja Dorienses.

Maantiede

Doris oli suhteellisen pienikokoinen vuoristoinen alue, jota rajasivat lännessä Aitolia, pohjoisessa Thessalian eteäosa, idässä Fokis ja etelässä Ozolian Lokris. Se käsitti suunnilleen Oita- ja Parnassos-vuorten välisen alueen, joka oli Kefissos-joen (nyk. Kifisós) sivuhaaran Pindos-joen (nyk. Apostoliá) laaksoa. Laakson leveys oli noin 30 stadioninmittaa eli noin 5,5 kilometriä.

Historia

Doriin alkuperäiseksi nimeksi mainitaan Dryopis, jonka se oli saanut aluetta aiemmin asuttaneesta dryopien heimosta. Kreikkalaisen mytologian mukaan Herakles ja malislaiset ajoivat dryopit pois alueelta. Myöhemmän nimensä alue sai doorilaisista, jotka siirtyivät sieltä Peloponnesokselle. Tämän tunnetaan niin kutsuttuna doorilaisvalloituksena. Siksi seutua pidettiin doorilaisen heimon emämaana.
Dorislaiset tai doorilaiset saivat mytologiassa nimensä Doroksesta, joka oli Hellenin poika. Erään perinteen mukaan Doros asettui heimoineen jossakin vaiheessa Doriina tunnetulle alueelle, mutta toisten näkemysten mukaan heimo olisi asunut jo varhaisina aikoina paljon laajemmalla alueella. Herodotoksen mukaan doorilaiset olisivat asuneet Deukalionin aikaan Fthiotiin alueella ja Doroksen aikana Histiaiotiin alueella Ossa- ja Olympos-vuorten juurella. Kadmoslaisten karkotettua doorilaiset Histiaiotiista nämä siirtyivät Pindos-vuoriston alueelle ja sieltä Dryopiin alueelle. Sieltä nämä siirtyivät lopulta Peoponnesokselle, jossa saivan nimen doorilaiset. Tässä Herodotos kertoo tiedossaan olleesta kreikkalaisesta perinteestä, mutta sen historiallisesta todenmukaisuudesta ei ole tietoa.
Apollodoros kuvaa doorilaisten varhaiseksi alueeksi Doriin sijasta koko Korintinlahden pohjoispuolen, mukaan lukien Aitolia, Fokis ja Ozolian Lokris, mikä saattaa kuvata todellisuutta paremmin kuin Herodotoksen kuvaus. On pidetty epätodennäköisenä muun muassa sitä, että niin pienen alueen kuin Doriin väestö olisi voinut vallata suuren osan Peloponnesoksesta.
Lukuun ottamatta doorilaisten varhaisvaiheita varsinaisen Doriin historia on melko merkityksetön ja tunnetaan suhteellisen huonosti. 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissodissa alue antautui persialaisille, ja seurauksena sen kaupungit säästyivät. Koska Dorista pidettiin doorilaisten emämaana, Sparta lähetti usein apua, jos alue joutui fokislaisten tai muiden naapuriensa hyökkäyksen kohteeksi. Alue kärsi paljon Fokiin, Aitolian ja Makedonian käymistä sodista, ja Strabon hämmästeli, että alueesta oli enää mitään jäljellä hänen aikanaan. Vielä Plinius mainitsee alueen kaupunkeja.
The Others

Juoni

Elokuva sijoittuu vuoteen 1945.   Grace Stewart asuu kahden lapsensa Annen ja Nicholaksen kanssa vanhassa kartanossa sumuisella saarella Englannin kanaalissa. Hänen miehensä ei ole palannut maailmansodasta. Lapset kärsivät valoherkkyydestä, ja talon kaikki ikkunat on peitetty verhoilla. Grace palkkaa taloon kolme uutta palvelijaa: vanhan naisen, miehen ja mykän piian.

Vastaanotto

Elokuva sai myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla sai 83 %:n arvosanan 161 arvostelun perusteella. Sivulla kehutaan The Othersin olevan karmaiseva trilleri, joka muistuttaa siitä, ettei elokuvassa tarvitse olla kalliita erikoisefektejä ollakseen pelottava.
Islaja

Islaja (oik. Merja Kokkonen) (s. 1979) on helsinkiläinen laulaja ja lauluntekijä. Nykyisin hän asuu Berliinissä.
Kokkonen on myös kokeellisten ja psykedeelisten folkyhtyeiden Avarus, Kemialliset Ystävät ja trio Hertta Lussu Ässän jäsen.
Islajan musiikki on intiimiä ja melodista. Levyillään Islaja soittaa itse lähes kaikki soittimet. Teksteissä on myyttisiä, unenomaisia aiheita ja toistuvia kuvia ja ideoita. Islajan levy-yhtiö on Fonal Records. Vuonna 2014 Berliinissä valmistuneella SUU-albumilla laulukieli on vaihtunut englanniksi, indie-folk elektroksi ja levymerkki Monika Enterpriseksi.
Joukkohauta

Joukkohauta on hauta, johon on haudattu useita ihmisiä, joita syystä tai toisesta ei ole voitu viedä takaisin synnyinpaikkakunnalleen tai jollekin siunatulle maakaistaleelle. Useimmiten joukkohaudoissa vainajia on kymmeniä, mutta joskus jopa useita satoja.
Jotkin joukkohaudat sisältävät erilaisten luonnonmullistusten uhreja, mutta suurin osa sisältänee erilaisten sotien siviili- tai sotilasuhreja.
Joukkohautoja on ympäri maailman, mutta uutisoiduimmat niistä löytyvät muun muassa Bosniasta ja Kosovosta.

Joukkohaudat Japanissa

Maailman suurin joukkohauta sijaitsee Japanin Okinawalla. Joukkohaudassa on peräti 189 000 uhria, jotka kaikki ovat toisen maailmansodan uhreja. Vuonna 1985 hautaa laajennettiin, jotta kaikki Okinawan alueella haudatut sodan uhrit mahtusivat kyseiseen suurhautaan.

Joukkohaudat Suomessa

Suomessa joukkohautoja on etupäässä sisällissodan ajalta eli keväältä 1918.  Kaikille niistä on pystytetty muistomerkki pääosin sotavuosina tai heti niiden jälkeen. Muutama suurempi, esimerkiksi Tammisaaren vankileirin muistomerkki, on valmistunut myöhemmin.
Lasse Näsi

Lasse Juhani Näsi (s. 12. lokakuuta 1930 Karunki) on keskustalainen poliitikko. Näsi oli kansanedustajana 1991–1995 ja Lapin maakuntaliiton hallituksessa jäsenenä 1969–1970 sekä puheenjohtajana 1975–1994. Hän oli Sodankylän kunnanjohtaja 1968–1993 ja sitä ennen Karvian kunnansihteeri 1955–1957 ja Keminmaan kunnansihteeri 1957–1967. Näsi sai maakuntaneuvoksen arvonimen vuonna 1992.
Vuonna 1999 korkein oikeus tuomitsi Näsin kolmeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen petoksesta hänen nostettuaan perusteettomasti kulukorvauksia kansanedustajuutensa aikana.
Näsin avopuoliso on Sisko Marjatta Kiuru. Näsi on reservin kapteeni.
Jaasin kieli

Kirjalliset lähteet

Yksi tärkeimmistä jaasien kielestä jäljelle jäänyt kirjallinen lähde on unkarilaisten viranomaisten aikanaan tekemä 40:n sanan lista, jota he olivat käyttäneet apuna Jászfalun kylän iasien kanssa keskustelemisessa. Lista sisältää esimerkiksi eläinten, ruokien ja viljatuotteiden jaasinkielisiä nimiä. Lista alkaa jaasinkielisellä tervehdyksellä daban horz nachechsa ("hyvää päivää herra") ja jatkuu nimityksillä kuten khefev (leipä), fit (liha), fana (viini), dan (vesi), bah (hevonen), fus (lammas), dicega' (lehmä) ja niin edelleen.
Toinen tärkeä lähde on vuonna 1323 tehty iasien anomus heidän oikeuksistaan, jossa on luoteltu useiden iasien edustajien nimet. Nimistä voidaan johtaa yhtäläisyyksiä iranilaisiin kieliin ja osseetin kieleen. Listassa käytetään esimerkiksi termiä Furduh, jota vastaa osseetin furt. Termi merkitsee nimen yhteydessä jonkun poikaa. Listassa mainittuja nimiä ovat esimerkiksi Chatharch, Byk ja Karachin. Iranilaistaustaisten nimien lisäksi joillakin oli myös selvästi turkkilaistaustaisia nimiä, jotka oli ehkä lainattu kumaanista.
Green Bay Packers

Historia

Green Bay Packers perustettiin vuonna 1919. Perustajana toimi Curly Lambeau, josta tuli myös seuran ensimmäinen valmentaja. Joukkueen nimi (suomeksi pakkaajat) tulee pakkausfirmasta, jossa Lambeau tuolloin työskenteli. Yhtiö lahjoitti seuralle rahaa peliasuja ja varusteita varten ja tarjosi harjoittelupaikan. Seura miellettiin pakkaamon hankkeeksi ja sai siten nimensä. Ensimmäisen NFL-mestaruutensa se voitti vuonna 1929. Historiansa aikana Packers on voittanut yhteensä 12 mestaruutta, enemmän kuin mikään muu NFL-joukkue. Packers on ainoana joukkueena voittanut mestaruuden kolmena vuonna peräkkäin ja tämän se on tehnyt peräti kahdesti, vuosina 1929–31 sekä 1965–67. Green Bay Packers voitti kaksi ensimmäistä Super Bowliksi nimettyä NFL:n loppuottelua vuosina 1966 ja 1967. Yhteensä joukkue voitti 1960-luvulla viisi mestaruutta, kaikki valmentajalegenda Vince Lombardin alaisuudessa. Green Bay Packersin viimeisin mestaruus on kaudelta 2011, jolloin se voitti Super Bowlissa Pittsburgh Steelersin.

Erityispiirteitä

Green Bay on reilun 100 000 asukkaallaan pienin markkina-alue, jolla on oma NFL-joukkue. Muut NFL-seurat on siirretty metropoleihin, mutta Packers on onnistunut säilymään pienellä paikkakunnalla. Packers onkin Yhdysvaltain ainoa voittoa tavoittelematon suurten ammattilaisliigojen joukkue eli ns. non-profit organisaation omistuksessa. Sen omistavat Green Bay Packers Foundationin 111 967 osakkeenomistajaa eli käytännössä fanit. Osuutensa voi myydä ainoastaan takaisin seuralle. Lisäksi säännöissä lukee, että tuotto seuran mahdollisesta myymisestä lahjoitetaan seuran nimeä kantavalle säätiölle. Ainutlaatuinen yhteisöomistusjärjestelmä onkin tärkeä syy siihen, että Packers on pienestä kotikaupungistaan huolimatta selviytynyt nykyaikaan asti. Joukkue on kuitenkin suosittu myös Green Bayn ulkopuolella ulkomaita myöten. Packersilla on paljon faneja Wisconsinin suurimmassa kaupungissa Milwaukeessa sekä ympäri osavaltiota.

Kotiottelut

Seura pelaa kotiottelunsa vuonna 1957 rakennetulla Lambeau Fieldillä. Stadion on nimetty seuran perustajan ja ensimmäisen valmentajan Curly Lambeaun mukaan. Stadion vetää nykyisin noin 72 500 katsojaa ja kotiottelut ovat olleet loppuunmyytyjä 1960-luvulta asti. Tämä on huima saavutus kaupungin reiluun sataantuhanteen asukkaaseen nähden. Packersin kotistadion on saanut lempinimen jäinen tundra, sillä vuoden 1967 uudenvuodenaattona jatkoajalle venynyt ottelu pelattiin 25 pakkasasteessa. Aiemmin samana vuonna asetettu kenttälämmitys petti ja nurmi oli jäässä.
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 2012

Lohkovaihe

Lohkovaiheessa joukkueet jaettiin kuuteen neljän joukkueen lohkoon, Jokaisen lohkossa pelattiin yksinkertainen sarja. Kaikkien lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä neljä parasta lohkokolmosta etenivät pudotupeli vaiheeseen. Parhaat lohkokolmoset määräytyivät alkulohkon pisteiden ja tarvittaessa maalieron avulla.
Gabriel, tule takaisin (vuoden 1979 televisioelokuva)

Juoni

Himberg noudattaa televisioelokuvassaan Waltarin alkuperäistekstiä, katso artikkeli Gabriel, tule takaisin. Gabriel on psykopaattisia piirteitä omaava huijari, joka sovittaa kulloisenkin roolinsa ja tarinansa vastaamaan huijaustensa kohteina olevien naisten unelmia. Hän kertoo omistavansa kiinteää omaisuutta ja likvidejä varoja aina sen mukaan, mikä tilanteeseen soveltuu. Hänellä on myös aina jokin syy, miksi hän ei juuri sillä hetkellä pääse varoihinsa käsiksi. Tällä kertaa hän vedättää pikkukaupunkilaisia, verraten varakkaita sisaruksia.
Nuorempi sisar, Kristina, on helposti vietävissä. Vanhempi sisar, Ulriika, taasen antaa vedättää itseään, vaikka sisimmässään tajuaa Gabrielin olevan huijari. Tätiensä residenssissä asuva sisarentytär Raili näkee heti Gabrielin todellisen luonteen ja seuraa huvittuneena vierestä tämän järjestämää näytelmää. Raili ja Gabriel liittoutuvat, mutta eivät luota toisiinsa. Ahdasmieliseen pikkukaupunkiin tympääntynyt Raili vie Gabrielin huijaamat huomattavat rahavarat ja karkaa Helsinkiin. Gabriel häipyy vähin äänin mukanaan sisarusten paperikaupan käteiskassa.
Kaikesta tapahtuneesta huolimatta Ulriika jää kaipaamaan Gabrielia.

Julkaisut

IMDB:n mukaan Gabriel, tule takaisin sai ensi-iltansa 14. kesäkuuta 1979. Yle Myynti julkaisi teoksen DVD:nä vuonna 2018.

Eroja Vaalan elokuvan ja Himbergin televisioelokuvan välillä

Valentin Vaala ohjasi Waltarin näytelmästä teatterielokuvan Gabriel, tule takaisin vuonna 1951. Gabrielin roolin tulkitsi Tarmo Manni. Vaala lisäsi juoneen sivuhenkilöitä, kuten Rosa Pakkalan ja aloitti tapahtumat varhaisemmasta vaiheesta, Kristinan ja Gabrielin tapaamisesta Helsingin Stockmannin tavaratalossa. Hän laajensi elokuvansa tapahtumapaikaksi koko pikkukaupungin, jossa Angerit edustavat parempaa väkeä. Himbergin televisioelokuva tapahtuu yhdessä lavastuksessa ja tarinaan ei ole lisätty sivuhahmoja.
Näytelmästä Gabriel, tule takaisin on tehty myös kaksi muuta televisioelokuvaa, vuosina 1961 ja 1988.
Remora

Ulkonäkö ja koko

Remora on väriltään harmaanruskea. Se voi kasvaa 45 cm pitkäksi, toisten tietojen mukaan jopa lähes 90 cm pitkäksi ja painaa kilon verran. Sen tarttumaelin on kehittynyt kalan selkäevästä, ja siinä on 16–20 liikuteltavaa levyä, joiden avulla kala imeytyy isomman kalan pintaan. Remoralla itsellään ei ole uimarakkoa.

Levinneisyys

Remoraa tavataan kaikkien valtamerien lämpimissä osissa, mutta myös Pohjanmeressä.

Käyttäytyminen

Remora syö pääasiassa isäntänsä loisia ja ruuantähteitä, mutta voi myös itse saalistaa äyriäisiä ja pikkukaloja.
Kissatroni

Asukkaat

Kissatronissa asuu kissamaisia humanoideja, joilla on samankaltaisia tapoja ja perheitä Maapallolla asuvien kissarotujen kanssa. He ovat marsilaisten hiirien vihollisia, jotka yrittävät kaapata marsilaisten ja erityisesti Rontin keksimän uudistajan. Tällä laitteella on kyky saada mitättömästäkin esineestä arvokasta. Kuten plutolaiset myös kissatronilaiset yrittävät valloittaa Marsin lisäksi koko maailman uudistajan avulla.
Annabeth Chase

Annabeth Chase on Rick Riordanin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Percy Jackson -nuortenkirjasarjassa. Annabeth on viisauden ja sotataidon jumalattaren, Athenen ja Ilmatieteen professori Frederick Chasen tytär.
Annabethilla on vaaleat hiukset ja myrskyn harmaat silmät. Athenen tyttärenä hän on luonnostaan älykäs ja hänellä on erityisiä lahjoja arkkitehtuuriin ja strategiaan. Salamavarkaassa paljastettiin, että hän kammoksuu hämähäkkejä, koska Athene muutti Arakhnen hämähäkiksi.
Annabethin parhaisiin ystäviin kuuluu Percy Jackson, Grover Underwood, Thaleia Grace ja Luke Castellan. Hän on myös sukua (serkku) Magnus Chaselle, joka on Rick Riordanin skandinaavisesta mytologiasta kertovan kirjasarjan Magnus Chasen päähenkilö. Annabethista tulee myöhemmin Percy Jacksonin tyttöystävä.
Annabeth esiintyy kirjoissa Salamavaras, Hirviöidenmeri, Titaanien kirous, Labyrinttitaistelu, Jumalten sota, Eksynyt sankari, Athenen merkki, Haadeksen talo ja Olympoksen veri. Annabeth esiintyy myös lyhyesti Magnus Chase -kirjasarjan kirjoissa Kesän miekka, Thorin vasara ja Kuolleiden laiva.
Percy Jackson -kirjasarjaan perustuvissa elokuvissa Percy Jackson: Salamavaras ja Percy Jackson: Hirviöidenmeri Annabethia esittää Alexandra Daddario.
Saaxil

Saaxil on alue Somaliassa, jonka asemasta kiistellään. Alue sijaitsee Somalian luoteisosassa, Adenin lahden rannalla. Somalian hallinnossa se on perinteisesti osa Woqooyi Galbeedin gobolia.
Vuonna 1991 perustettu Somalimaa sen sijaan muodosti Saaxilista erillisen hallintoalueen vuonna 1996. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissa sille myönnettiin kymmenen kaikkiaan 82 edustajanpaikasta. Järjestetyissä kolmeissa vaaleissa Awdalin ja Saaxilin alueilla on annettu noin 60 prosenttia kaikista Somalimaassa annetuista äänistä, mikä kertoo väestön keskittymisestä näille alueille.
Kissanviiksiä ja herneitä

Juoni

40-vuotias tukholmalainen Claes-Henrik ”Håna” Ahlhagen elättää itseään hanttihommilla ja dominoivan äitinsä kustannuksella. Öisin hän ajaa pimeää taksia ja päivisin on pitävinään firmaa nimeltä ÖL-trix (Överlevnads-trix) kulkurimaisen ystävänsä Chrillen kanssa. Håna lähettää äitinsä matkoille vuokratakseen äitinsä ison kaupunkiasunnon Östermalmilla pornofilmin kuvauspaikaksi. Asemalla äitiään saattamassa Håna tapaa Boelin (Lena Nyman) ja alkaa seurustella tämän kanssa, mutta äiti ei hyväksy heidän suhdettaan. Vanhapoika alkaa lopultakin vastustaa äitiään.

Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Helena Ylänen kutsui Kissanviiksiä ja herneitä ruotsalaiseksi rutiinikomediaksi, joka muodostuu ikävän asetelmallisista peräkkäisistä kohtauksista. Ekmanin esikoisohjausta ei hänen mielestään ole ”ohjattu lainkaan”. Elokuva sai Suomen teatterikierroksella 1 508 katsojaa.
Suurisilmät

Lajit ja anatomia

Suurisilmien heimo jaetaan 4 sukuun, joihin kuuluu yhteensä 18 lajia. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja kasvavat suurimmillaan 25–65 cm pitkiksi. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat suurikokoinen suu ja erittäin suuret silmät. Silmissä on myös ainutlaatuinen heijastava kerros. Selkäeviä suurisilmillä on yksi ja se on pitkähkö. Vatsaevät ovat kookkaat ja kiinni vatsassa kalvon välityksellä. Suurisilmälajien suomut ovat karkeat ja väritykseltään tyypillisesti punertavat. Eräillä lajeilla on myös hopeaisia laikkuja tai juovia.

Levinneisyys ja elintavat

Suurisilmälajit elävät trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Ne liikkuvat yksin tai pieninä ryhminä lähellä kivikkoisia pohjia tai koralliriuttoja 5–400 metrin syvyydessä. Heimoon kuuluvat kalat ovat hämärä- ja yöaktiivisia. Suurisilmien ravintoa ovat pienemmät kalat ja selkärangattomat eläimet kuten äyriäiset. Monet suurisilmistä ovat hyviä ruokakaloja, mutta eivät kovin merkittäviä kaupallisesti. Saaliiksi kalastetaan muun muassa punasuurisilmiä (Priacanthus macracanthus) ja sirppisuurisilmiä (Priacanthus hamrur).