google/wiki40b huggingface dataset:
Pauline Viardot-García

Michelle Ferdinande Pauline Viardot-García (o.s. García; 18. heinäkuuta 1821 Pariisi – 18. toukokuuta 1910 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), laulupedagogi ja säveltäjä.
Pauline Viardot-García syntyi laulajaperheeseen. Hänen isänsä oli espanjalaissyntyinen tenori Manuel García vanhempi (1775–1832) ja äitinsä sopraano Joaquina Sitchez (1780–1864), ja hänen vanhempi sisarensa oli mezzosopraano Maria Malibran (1808–1836). Pauline sai musiikinopetusta vanhemmiltaan, ja pianonsoittoa hänelle opetti Franz Liszt ja sävellystä Antonín Reicha. Hän haaveili konserttipianistin urasta, mutta isän kuoleman jälkeen äiti vaati häntä keskittymään lauluopintoihin. Hän piti ensikonserttinsa Brysselissä vuonna 1837 ja kaksi vuotta myöhemmin debytoi Lontoossa oopperalavalla Otellon Desdemonana. Hänet kiinnitettiin Pariisin Théâtre-Italieniin, ja hän avioitui oopperan johtajan Louis Viardot’n kanssa vuonna 1841. Hän esiintyi eri puolilla Eurooppaa, ja hän oli aikansa arvostetuimpia oopperataiteilijoita. Hänen ohjelmistonsa oli laaja — hän esitti W. A. Mozartin, Gioacchino Rossinin, Gaetano Donizettin ja Giuseppe Verdin ja muiden oopperasäveltäjien teoksia. Hänen ihailijoihinsa kuuluivat muiden muassa Alfred de Musset, Frédéric Chopin, Ivan Turgenev, Charles Gounod, Camille Saint-Saëns, Giacomo Meyerbeer ja Hector Berlioz, jotka kirjoittivat ja omistivat teoksiaan hänelle. Myös George Sand kuului hänen ystäviinsä.
Viardot-García päätti oopperauransa vuonna 1863 ja asui aluksi Baden-Badenissa ja Napoleon III:n kukistuttua vuodesta 1871 Pariisissa. Vielä vuonna 1870 hän lauloi Johannes Brahmsin Alttorapsodian soolo-osuuden. Hän opetti Pariisin konservatoriossa ja piti musiikillista salonkia. Hänen oppilaisiinsa kuului suomalainen Elin Fohström.
Viardot-Garcían sävellystuotanto käsittää pienimuotoisia teoksia, muun muassa viisi salonkioopperaa, joista kolmen libretto on Ivan Turgenevin käsialaa, sekä yli 50 liediä ja soitinsävellyksiä. Lisäksi hän sovitti lauluäänelle Frédéric Chopinin ynnä muiden sävellyksiä.
Kaksi Viardot-Garcían neljästä lapsesta jatkoi suvun musiikkiperinteitä: tytär Louise Héritte-Viardot (1841–1918) oli laulaja, pianisti ja säveltäjä, ja poika Paul Viardot (1857–1941) oli violisti, säveltäjä ja kapellimestari.
KHL-kausi 2009–2010

Pudotuspelit

Pudotuspelien ensimmäinen kierros pelattiin paras viidestä -järjestelmällä, ja muut kierrokset paras seitsemästä. Pudotuspelien ensimmäiset ottelut pelattiin 10. maaliskuuta. Pudotuspelit aikataulutettiin siten, että finaalissa Gagarin Cupista taistelevat joukkueet olivat selvillä viimeistään Juri Gagarinin historiallisen avaruuslennon vuosipäivänä 12. huhtikuuta.
George Armstrong

George Edward "Chief" Armstrong (s. 6. heinäkuuta 1930 Skead, Ontario) on eläkkeellä oleva kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän painaa 93 kiloa ja on 185 senttimetriä pitkä.
George pelasi koko NHL-uransa Toronto Maple Leafsissa. Hän pelasi vuodesta 1949 vuoteen 1971 saakka saavuttaen urallaan 4 Stanley Cuppia.
Hugo Rosenlew

Hugo Rosenlew (3. tammikuuta 1862 Pori – 14. elokuuta 1915 Pori) oli suomalainen liikemies, joka toimi vuodesta 1907 lähtien W. Rosenlew & Co. Ab:n toimitusjohtajana.
Hän syntyi Porissa teollisuusmies Wilhelm Rosenlewin ja tämän puolison Emma Carolina Rosenlewin toisena lapsena. Ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen Rosenlew matkusti ulkomaille opiskellakseen liikealaa. Hän työskenteli myös Englannissa ja Saksassa sekä opiskeli myöhemmin kieliä Ranskassa ja Sveitsissä. Vuonna 1884 Rosenlew palasi Poriin ja sai työpaikan isänsä yrityksestä. Wilhelm Rosenlewin kuolinvuonna 1892 hänestä tehtiin Rosenlewin konttoripäällikkö. Yhtiön johtajana Hugo Rosenlew toimi vuodesta 1899 lähtien ja 1907 hänestä tehtiin koko konsernin toimitusjohtaja.
Rosenlewin oli myös Ruotsin, Espanjan ja Englannin varakonsuli sekä Porin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1895 valmistui Porin keskustaan niin sanottu Junneliuksen palatsi, jonka Rosenlew ja apteekkari Robert Junnelius rakennuttivat perheidensä yksityisasunnoiksi. Nykyään rakennus toimii Porin kaupungintalona.
Hugo Rosenlewin lapsista tunnettu on runoilija Hjördis Rosenlew.
Talventörröttäjä

Talventörröttäjät eli ruohovartiset talvisiementäjät ovat jäykkävartisia kasveja, jotka kuivuttuaan varsinaisen kasvukauden jälkeen jäävät talveksi pystyyn ja varistavat siemenensä jäälle tai lumihangelle, mistä tuuli, linnut tai muut eläimet kuljettavat ne uusille kasvupaikoille tai siemenet kulkeutuvat tehokkaasti lumen sulamisvesien avulla eri puolille. Kypsä siemen kestää hyvin kylmyyttä ja kuivuutta ja usein kevät on olosuhteiltaan parempi siementen itämiselle ja taimien kasvulle, sillä syksyisin aikainen talventulo voi estää kasvin kehittymisen niin pitkälle, että siemenet ehtisivät kypsyä ja näin kasvien lisääntyminen voi jäädä tapahtumatta. Niiden jäykät varret kestävät jopa pikkulintujen painoa. 
Ruohovartisia talvisiementäjiä on Suomessa noin 200. Tällaisia kasveja ovat useat heinäkasvit, kohokkikasvit, ristikukkaiset, ruusukasvit, naamakukkaiskasvit ja mykerökukkaiset kasvit. Yleisiä talventörröttäjiä ovat esimerkiksi ahdelauha, hierakat, nurmilauha, hietakastikka, järviruoko, koiranputki, mesiangervo, osmankäämit, pujo, kultapiisku ja sarjakeltano sekä vesikasveista kaislat ja järviruoko. Monet näistä kasveista ovat pihojen ja peltojen rikkaruohoja, esimerkiksi jauhosavikka, juolavehnä, nokkonen, piharatamo, marunat, siankärsämö, takiaiset, ohdakkeet, valvatit ja pietaryrtti.
Tavallisimmin talventörröttäjiä näkee ojanpientareilla, varasto- ja tehdasalueilla, kesantomailla, tien ja pellon reunoissa sekä ranta-alueilla. Lintuharrastajat sanovat tällaisia alueita, missä kasvaa monenlaisia rikkaruohoja, joista osa on talventörröttäjiä, "ruderaateiksi", tai voidaan puhua joutomaiden rikkaruohokentistä.  Myös jotkin varpumaiset kasvit kuten kanerva, puolukka ja karpalolajit siementävät osittain myös talvella.
Talventörröttäjien siemenet ovat monien Suomessa talvehtivien lintujen tärkeää ravintoa. Ne ovat esimerkiksi peippojen, järripeippojen ja hemppojen mieliruokaa. Punatulkut, viherpeipot, pikkuvarpuset, urpiaiset, tiklit ja vihervarpuset saattavat suurinakin parvina kerääntyä herkuttelemaan talventörröttäjien antimilla. Tästä syystä talventörröttäjien pitäisi antaa olla rauhassa niin pihapiirissä kuin ulkoilualueillakin, koska ne turvaavat talvilintujen talvehtimista, siksi niillä on myös luonnonsuojelullista merkitystä. Tosin useat törröttäjät ovat sitkeitä rikkaruohoja. Talventörröttäjien luona pyrähtelevät pikkulinnut tuovat väriä talviseen luontoon, ja useat talventörröttäjät ovat myös koristeellisia.
Joskus kukkapenkkeihin valitaan perennoja, jotka ovat mielenkiintoisen näköisiä ympäri vuoden ja törröttävät talvikuukausinakin puutarhan kaunistuksena. Jäätyneet korkeat heinäkasvit miellyttävät silmää talvellakin ja kahisevat tuulessa. Esimerkiksi pionin varret voidaan leikata ja jättää pätkät talventörröttäjiksi paikoilleen.
Huurteisilla talventörröttäjillä on lumisessa maisemassa esteettisiä arvoja, joita valokuvaajat mielellään ikuistavat teoksiinsa.
Schmalkaldenin liitto

Schmalkaldenin liitto oli Saksan protestanttisten ruhtinaitten ja valtakunnankaupunkien muodostama liitto keisari Kaarle V:tä vastaan. Se perustettiin vuonna 1531, mutta suora sotilaallinen konflikti vältettiin keisarin kanssa aina vuoteen 1546 asti, jolloin syttyi Schmalkaldenin sota. Kaarle löi liiton armeijan perusteellisesti Mühlbergin taistelussa 1547, mutta sota jatkui vielä vuoteen 1555.

Taustaa

Keisari Kaarle V näki itsensä katolisen uskon puolustajana ja pyrki karkottamaan protestanttisen uskon valtakunnastaan. Hän tuomitsi Martti Lutherin Wormsin valtiopäivillä 1521 valtakunnankiroukseen ja määräsi hänen kirjansa poltettavaksi. Speyerin toisilla valtiopäivillä 1529 päätettiin harhaoppi kukistaa voimakeinoin.
Vuoden 1530 alussa kutsuttiin valtiopäivät uudelleen kokoon Augsburgiin. Edustajia pyydettiin myös selvittämään uskoaan. Augsburgissa evankelit jättivät Augsburgin tunnustuksen, jonka oli allekirjoittanut seitsemän ruhtinasta ja kaksi valtakunnankaupunkia, johtajanaan Saksin vaaliruhtinas Juhana Horjumaton.
Vuonna 1531 yhdeksän luterilaista ruhtinasta ja 11 valtakunnankaupunkia solmivat Schmalkaldenissa liiton Kaarle V:tä ja katolilaisia vastaan Hessenin maakreivi Filip Jalomielisen ehdotuksesta. Liitto sai käyttöönsä 10 000 jalkamiestä ja 2 000 ratsumiestä. Vuonna 1532 liitto liittoutui Ranskan kanssa Kaarlea vastaan ja 1538 Tanskan kanssa. Keisaria ei suoraan ärsytetty, mutta kirkon varoja takavarikoitiin, katolilaisia ruhtinaita vastaan hyökättiin ja luterilaista oppia levitettiin Pohjois-Saksassa. Viidentoista vuoden ajan väliaikaiset sopimukset estivät suoran konfliktin synnyn Schmalkaldenin liiton ja keisarin välillä, mutta pysyvää rauhaa ei saatu aikaiseksi, toistuvista yrityksistä huolimatta. Keisarille oli myös tärkeää pitää Saksa rauhallisena, sillä todelliset uhkakuvat olivat turkkilaiset idässä ja italialaissodat Ranskaa vastaan.
Melville Baker

Melville Baker (24. huhtikuuta 1901 – 10. huhtikuuta 1958) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hänen töidensä joukossa ovat Sirkuspoika (1928), Romanttinen yö (1930), Ikuinen miehekkyys (1931), Viettelijä (1932), Rakastuneita naisia (1936) ja Viimeinen pari ulos (1943). 
Baker menehtyi sydänkohtaukseen Nizzassa, Ranskan Rivieralla vain 56 vuoden ikäisenä.
Ranskan viides tasavalta

Historia

Tultuaan valituksi Ranskan presidentiksi vuonna 1958 Charles de Gaulle aloitti perustuslakiuudistuksen valmistelun. Uusi perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksellä 28. syyskuuta 1958 ja viidennen tasavallan perustuslaki (ransk. La Constitution de la Cinquième République) sai lainvoiman 5. lokakuuta 1958.
Oleellisin ero viidennen tasavallan ja sitä edeltäneen neljännen tasavallan perustuslaeissa koskee presidentin valtaoikeuksia ja presidentinvaalitapaa. Viidennen tasavallan presidentillä on vahva asema ja hän jakaa vastuun maan politiikan johtamisesta yhdessä pääministerin kanssa (niin sanottu puolipresidentillinen järjestelmä).
Nokihaukka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 33–36 cm ja siipien kärkiväli 85–110 cm. Nokihaukka on pitkäsiipinen, siro haukka, kooltaan hieman nuolihaukkaa suurempi. Sen höyhenpuku on yksivärinen, joko yleisempi hopeanharmaa tai harvinaisempi noenmusta. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta 15 % suurempi. Nuori lintu on selkäpuolelta tummanruskea ja vatsapuolelta voimakkaan ruskea- ja mustaviiruinen.

Esiintyminen

Nokihaukka pesii Pohjois-Afrikan Libyasta ja Egyptistä Arabian niemimaalle ja Persianlahden saarilla Omanista Pakistaniin. Pieni kanta on myös Jordanian ja Israelin eteläosissa. Laji on muuttolintu, joka talvehtii pääosin Madagaskarilla ja vähemmässä määrin Itä-Afrikan rannikolla.
Vuonnan 2014 nokihaukan kannan kooksi arvioitiin 1 400 – 2 000 paria. Pienen ja vähenevän populaation takia laji luokitellaan vaarantuneeksi.

Elinympäristö

Nokihaukat elävät kuivilla ja karuilla saarilla ja vuorilla sekä autiomaissa.

Lisääntyminen

Pesinnän ajankohta määräytyy lintujen syysmuuton mukaan elo-syyskuulle. Pesä on kallionkolossa tai maassa pensaan suojassa ja se on vain kuoppa maassa, jossa on toisinaan joitakin korsia tai risuja. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joskus neljä. Molemmat puolisot osallistuvat hautomiseen, sillä kummallakin on hautomalaikku. Haudonta-aika on neljä viikkoa ja poikaset oppivat lentämään 32–38 päivän ikäisinä.

Ravinto

Nokihaukat saalistavat pääasiassa lentäviä hyönteisiä, lintuja ja lepakoita. Ne saalistavat aktiivisimmin aamu- tai iltahämärissä mutta myös päivällä. Laji on erikoistunut pyydystämään syysmuutolla lentäviä, väsyneitä lintuja, samoin kuin välimerenhaukka. Säihkylinnut muodostavat suuren osan poikasajan ravinnosta.
K-391

Kenneth Osberg Nilsen (s. 2. marraskuuta 1994 Bamble), taiteilijanimeltään K-391, on norjalainen musiikin tuottaja ja DJ. Hänet tunnetaan vuonna 2018 yhteistyössä Alan Walkerin kanssa julkaistusta singlestä ”Ignite”, joka pääsi singlelistan ykköseksi Norjassa. Muita tunnettuja kappaleita ovat ”Different World” (feat. Alan Walker, Sofia Carson ja CORSAK), ”Lily” (feat. Alan Walker ja Emelie Hollow), ”Play” (feat. Alan Walker, Tungevaag ja Mangoo).
Kenneth Nilsenin musiikin lajityypit ovat elektroninen tanssimusiikki ja electro house.
K-391 on julkaissut kaksi albumia.
Isabela (Galápagossaaret)

Maantiede

Isabela koostuu viidestä nuoresta tulivuoresta, jotka ovat edelleen vulkaanisesti aktiivisia. Vuorten ympärillä nuorilla laavakentillä on niukasti kasvillisuutta, mutta varsinkin saaren eteläosan ylängöllä on sankkaa kasvillisuutta ja harvinaisia mangroveita.
Isabelalla sijaitsee Galápagossaarten korkein kohta, Wolf-tulivuori 1 707 metriä merenpinnasta.
Päiväntasaaja kulkee juuri Isabelan poikki. Saaren kaakkoisosassa sijaitsee Puerto Villamilin kylä, jonka asukasluku on noin 1 300.

Luonto

Isabelalla elää monia harvinaisia eläimiä, kuten jättiläiskilpikonnia, merileguaaneja, pingviineitä ja lentokyvyttömiä galapagosinmerimetsoja. Jättiläiskilpikonnia on viisi alalajia, ja niitä suojelemaan on perustettu erityinen suojelukeskus.  Galapagosinmerimetsot pesivät saaren länsirannalla. Itärannalla, Elizabethinlahdella, voi tavata Sinijalkasuulia.

Historia

Isabelaa kutsuttiin aikaisemmin myös Albemarleksi Albemarlen kreivin mukaan. Tämän nimen sille antoi Ambrose Cowley, joka kävi saarella vuonna 1684.
Hyperdelic Housers

Hyperdelic Housers oli turkulainen rave-tapahtumia järjestänyt ryhmä, joka toimi aktiivisesti noin vuosina 1989–1993. Sen ytimen muodostivat Tommi Grönlund, Esko Routamaa ja Mika Vainio. Ryhmän jäseniä yhdisti kiinnostus niin kokeelliseen musiikkiin kuin myös futurismiin. Rave-toiminnassa kyse ei siis ollut vain hauskanpidosta, vaan haluttiin tehdä jotain uutta ja merkittävää, pitäen samalla tietty pesäero esimerkiksi kaupallisuuteen. Levynsä ryhmä hankki lähinnä Berliinistä ja Lontoosta, koska Suomessa ei 1980-luvun lopulla ja vuosikymmenen vaihteessa vielä juurikaan dance- ja teknoäänitteitä kaupoista saanut.
Housers järjesti Suomen ensimmäiset varastoreivit kesällä 1989. Vuosikymmenen vaihtuessa ryhmä järjesti useita vastaavanlaisia, usein luvattomia tapahtumia, joita pidettiin yleensä Turun Itäharjun hylätyissä teollisuusrakennuksissa. Lisäksi he olivat mukana varhaisissa reiveissä Neuvostoliiton Leningradissa. Myöhemmin järjestettiin myös esimerkiksi Odd Zone -tapahtuma Leningradin kokemusten inspiroimana Down By The Laiturin yhteydessä vuonna 1990 ja siitä eteenpäin muun muassa joitakin vuotuisia suuria Typpihappo-reivejä Turkuhallissa osana Ruisrockia.
Vuoden 1992 tienoilla Housersien toiminta alkoi hiipua, kun samaan aikaan elektronisen tanssimusiikin suosio kasvoi nopeasti ja äänitteiden saatavuus parani oleellisesti. Ryhmän jäsenten kiinnostus elektroniseen musiikkiin ei loppunut, vaan seuraavana vuonna Grönlund perusti maailmalla sittemmin tiettyä kulttimainetta niittäneen Sähkö Recordingsin ja Vainio puolestaan Houserseissa samoin vaikuttaneen Ilpo Väisäsen kanssa Sähkölle levyttäneen kokeellisen musiikin Pan sonic-yhtyeen. Routamaa taas on työskennellyt pääsääntöisesti valokuvaajana, mutta tekee 2000-luvulla edelleen myös DJ-keikkaa.
Ptolemaioksen lause

Ptolemaioksen lauseet ovat geometriassa nelikulmioihin liittyviä tuloksia. Kuuluisimpia Klaudios Ptolemaioksen nimiin kirjattuja tuloksia ovat syklisiin nelikulmioihin liittyvä yhtälö ja yleisiin nelikulmioihin liittyvä epäyhtälö. Näiden avulla hän muun muassa johti eräitä trigonometrian summakaavoja.

Ptolemaioksen epäyhtälön todistus

Tarkastellaan nelikulmiota ABCD. Konstruoidaan nyt piste E siten, että kolmiot ACD ja AEB ovat yhdenmuotoiset( ja ). Tällöin  joten  Koska myös , on , sillä kolmiot  ja  ovat yhteneviä. Siten  Siten  on jännenelikulmio, joten  Siten pisteet  ja  ovat samalla suoralla, joten . Nyt saadaan siis  Kertomalla yhtälö puolittain :llä saadaan 
Oletetaan sitten, että  ei ole jännenelikulmio. Tällöin  joten pisteet ,  ja  muodostavat kolmion. Siten kolmioepäyhtälön nojalla on voimassa . Edelleen saadaan aiemmin johdetusta identiteetistä  Siis  Nämä yhdessä antavat Ptolemaioksen ensimmäisen lauseen: , missä yhtäsuuruus esiintyy vain jos  on jännenelikulmio.
Ford RS200

Historia

Ford lopetti ensimmäisen B-ryhmään suunnitellun mallinsa, takavetoisen ja etumoottorisen Escort 1700T:n kehittämisen ja alkoi vuonna 1983 suunnitella uutta B-ryhmän vaatimusten mukaista ja nopeaan kehitykseen ja uuteen kilpailutilanteeseen soveltuvaa nelivetoista ja keskimoottorilla varustettua (sekä turboahdettua) ralliautoa, alun perin koodinimeltään B200. Prototyyppi oli valmis noin vuoden kuluttua ja tuolloin malli nimettiin virallisesti nimellä RS200 Auto osallistui ensimmäiseen MM-ralliinsa (Ruotsi) vuonna 1986 ja oli MM-osakilpailuun osallistuessaan laskentatavasta riippuen kolmas tai neljäs B-ryhmäläinen joka kokonaisuudessaan hyödynsi B-ryhmän vapaat ja sallivat säännöt niin kevyiden ja eksoottisten korimateriaalien, korirakenteen kuin myös moottorin sijainnin, turboahtamisen ja nelivetotekniikan yhdistäen (muut olivat Peugeot 205 T16 sekä Peugeot 205 T16 EVO2 ja Lancia Delta S4). RS200-mallia on kutsuttu parhaiten rakennetuksi B-ryhmän autoksi. Esittelyn jälkeen moni piti autoa muotoilultaan hieman rumana, mutta ajan saatossa mielipiteet muuttuivat ja nykyään autoa pidetään muotoilultaan kauniina ja B-ryhmäläisten ajattomimpana mallina.
RS200:n turboahtimella varustettu keskimoottori kehittää yli 400 hevosvoiman tehon, jonka hyödyn käyttää nelivetojärjestelmä. Lisäksi RS200 painaa noin 1000 kilogrammaa ja kori on muotoiltu virtaviivaiseksi. Auto tuli kuitenkin mukaan ralleihin liian myöhään, kun B-ryhmä eli viimeistä sekavaa kauttaan 1986. RS200 ehti kuitenkin osoittaa potentiaalinsa kyseisellä kaudella tapahtuneessa MM-debyytissään Ruotsin rallissa, jossa Kalle Grundel ajoi kolmanneksi. Seuraavassa MM-rallissa Portugalissa tapahtui kauden ensimmäinen ihmishenkiä vaatinut onnettomuus rallin MM-sarjassa kun yksityiskuljettaja Joaquim Santosin ajama Ford RS200 suistui tieltä osuen katsojiin, joista neljä kuoli ja useita loukkaantui. Onnettomuuden jälkeen Ford muiden tehdastallien mukana vetäytyi kilpailusta. Ford osallistui Portugalin osakilpailun tapahtumien jälkeen enää kahteen MM-ralliin (Kreikan Akropolis ja Iso-Britannian RAC), joissa se käytti RS200:n evoluutioversiota. Autossa oli yli 600 hevosvoiman 2,1-litrainen moottori, mutta menestystä tällä kalustolla ei tullut vaikka Kreikassa Blomqvist ja Grundel ehtivät molemmat vuorollaan johtaa rallia ennen  keskeyttämisiä 
Fordilla oli kehitteillä S-ryhmän ralliauto (RS200S), mutta luokka kiellettiin B-ryhmän mukana. 
B-ryhmän kieltämisen jälkeen RS200 oli edelleen mukana rallicrosseissa ja Pikes Peak- kilpailuissa yksityisten kilpailutallien kalustona.
Mustalabeo

Koko ja ulkonäkö

Mustalabeo voi kasvaa 90 cm pitkäksi; suurin tunnettu yksilö painoi seitsemän kilogrammaa. Sen vartalo muistuttaa tulipyrstöä ja tulievää, mutta mustalabeo on pyrstöä ja eviään myöten ruskeanmusta, vanhemmiten harmahtava.

Alkuperä

Mustalabeo on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, missä se on paikoin merkittävä ruokakala.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Mustalabeo elää jokivesissä, kanavissa ja tulva-altaissa. Se kutee sadekauden ensimmäisten ukkoskuurojen jälkeen rantaviivan tuntumaan. Kun sadekausi alkaa kunnolla, vastakuoriutuneet poikaset leviävät tulvaveden mukana. 
Mustalabeota ei suositella akvaarioihin kuin poikkeustapauksissa.
The Sins of Sodom

The Sins of Sodom on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin bootleg, joka sisältää kaksi yhtyeen ensimmäistä demoa (Witching Metal ja Victims of Death).
Kehitysvammaisteatteri La Strada

Kehitysvammaisteatteri La Strada on tamperelainen harrastajateatteri. Se on perustettu vuonna 2009.

Ensemble

La Stradaan kuuluu puolentoistakymmentä harrastajanäyttelijää. Vierailevina näyttelijöinä on nähty ammattilaisia kuten Turkka Mastomäki, Arto Minkkinen ja Kirsi Nurminen. Teatterin taiteellinen johtaja on näyttelijä ja koreografi Anu Panula.
Tampereen kaupunki myönsi La Stradalle kulttuuritekopalkinnon vuonna 2011.
La Strada toimii entisen elokuvateatterin tiloissa Amurissa Pirkankadulla.
Donald Douglas

Donald Wills Douglas (1892-1981) oli Douglas Aircraft Companyn perustaja. Donald oli alun perin lentokonesuunnittelija ja työskenteli Cessnalle. 
Donald syntyi Yhdysvalloissa ja alkoi lukiossa jo opiskella lentokonetekniikkaa. Donaldin päästyä koulusta, hän alkoi hakea töitä Cessnalta, mutta erosi yhden työ vuoden jälkeen ja perusti Douglas Aircraft Companyn jonka legendaarisin lentokone oli Douglas DC-3.
Josef Holeček (kirjailija)

Josef Holeček (27. helmikuuta 1853 Stožice – 6. maaliskuuta 1929 Praha) oli tšekkiläinen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä. Hänen realistiset ja maaseutuaiheiset teoksensa sijoittuivat Etelä-Böömin läänin alueelle. Hän käänsi myös Kalevalan tšekin kielelle. Holečekin kaunokirjallinen pääteos oli vuosina 1897–1930 12 kirjana julkaistu Naši (Meidän väkeä) joka kuvasi maalaiselämää eteläböömiläisessä Stožicen kylässä.
Holeček suoritti opintonsa Písekissä, České Budějovicessa ja Táborissa. Táborissa hän ystävystyi useiden eteläslaavien kanssa ja kiinnostui heidän kansanperinteestään ja yleisesti kirjallisuudesta, taiteesta ja historiasta. Opiskelujensa jälkeen Holeček työskenteli Zagrebissa ja vuonna 1875 hänestä tuli Prahassa ilmestyneen Národní listy-lehden Balkanin kirjeenvaihtaja. Slavofiilina tunnettu Holeček vieraili 1887 Venäjällä ja vuonna 1889 hän teki matkan Anatolian halki käyden myös Istanbulissa.
Holeček opiskeli suomen kieltä Prahan kirjastossa amanuensseina toimineiden Leopold Geitlerin ja Bohuslav Čermákin avustuksella. Opiskelussa he käyttivät Leipzigin antikvariaateista hankittuja suomalais-saksalaisia sanakirjoja ja Johan Strahlmannin vuonna 1818 ilmestynyttä saksankielistä suomen kielioppia Finnische Sprachlehre für Finnen und Nicht-Finnen koska Prahan ja Skandinavian kirjakauppojen välillä ei tähän aikaan ollut vielä yhteyksiä. Holečekin Kalevala-käännös ilmestyi pääosin hänen omalla kustannuksellaan vuosina 1894–1895.  Käännöksestä julkaistiin toinen painos Prahassa 1953.
Petra Vlhová

Arvokilpailut

Innsbruckin nuorten talviolympialaisissa 2012 Vlhová voitti kultaa pujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa Roccarasossa 2012 hän saavutti pujottelussa pronssia. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa sekä oli pujottelussa neljäs ja suurpujottelussa kahdeksas. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi sekä pujottelussa ja suurpujottelussa 13:nneksi. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Vlhová voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden, alppiyhdistetyn hopeaa sekä pujottelun pronssia.

Maailmancup

Vlhová kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2012 sijoittuen 11:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Aspenin toisessa pujottelukilpailussa marraskuussa 2015 oltuaan seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa, ja samalla voittonsa, hän saavutti Åren pujottelussa joulukuussa 2015. Lienzin ja Flachaun pujotteluissa hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi. Marraskuussa 2016 Vlhová oli kolmas Levin pujottelussa. Hän oli samalla kaudella toinen Zagrebin pujottelussa. Hän voitti Aspenin pujottelun maaliskuussa 2017. Pujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. 
Kaudella 2017–2018 Vlhová voitti Levin pujottelun sekä sijoittui toiseksi Killingtonin pujottelussa ja Courchevelin paripujottelussa. Hän voitti Lenzerheiden pujottelun sekä oli kolmas Tukholman kaupunkitapahtumassa ja Crans-Montanan alppiyhdistetyssä. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi ja pujottelucupissa neljänneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli toinen Levin, Killingtonin ja Courchevelin pujotteluissa sekä Sankt Moritzin paripujottelussa. Semmeringissä hän saavutti ensimmäisen voittonsa suurpujottelun maailmancupissa. Pujottelussa hän oli toinen. Hän voitti Oslon kaupunkitapahtuman ja oli toinen Zagrebin pujottelussa. Hän voitti Flachaun pujottelun ja jakoi voiton Mikaela Shiffrinin kanssa Mariborin suurpujottelussa. Špindlerův Mlýnissä hän voitti suurpujottelun ja sijoittui pujottelussa kolmanneksi. Soldeussa hän oli kolmas suurpujottelussa ja pujottelussa. Hän sijoittui toiseksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että pujottelun ja suurpujottelun cupeissa.