google/wiki40b huggingface dataset:
Tromsø IL

Historia

Seura perustettiin 15. syyskuuta 1920 nimellä Tromsø Turnforenings Fotballag. Ensimmäinen ottelu IF Skarpia vastaan päättyi maalittomaan tasapeliin. Tromssa alkoi pikkuhiljaa saavuttaa menestystä ja vuonna 1927 se voitti aluemestaruuden. Vuonna 1930 seura vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa, mutta vain väliaikaisesti, ja vuonna 1931 nimeksi tuli Tor. Samana vuonna joukkue voitti Pohjois-Norjan cupin, mikä oli tuohon aikaan suurin mahdollinen saavutus pohjoisnorjalaiselle joukkueelle. Vuoden kuluttua seura vaihtoi jälleen nimeään, tällä kertaa pysyvästi nykyiseen muotoonsa. Joukkueen menestys jatkui vuosikymmenen mittaan, ja se voitti alueellisen mestaruuden 1930-luvulla neljästi ennen kuin toinen maailmansota alkoi ja jalkapalloa ei pelattu.
Sodan jälkeen Tromssa jatkoi menestyskulkuaan ja heti vuonna 1946 se voitti jälleen aluemestaruuden ja vuonna 1949 se toisen kerran historiansa aikana Pohjois-Norjan cupin. Vuosina 1950–1954 joukkue voitti vielä viisi aluemestaruutta ennen kuin pääsi mukaan varsinaiseen Norjan sarjasysteemiin. Vielä tuolloinkaan pohjoisen joukkueet eivät kuitenkaan voineet nousta korkeimmalle sarjatasolle. 1956 joukkue voitti vielä viimeisen kerran Pohjois-Norjan cupin mestaruuden. Vuodesta 1963 lähtien pohjoisen joukkueet saivat ottaa osaa Norjan cupiin, Tromssa osallistui ensimmäisen kerran vuotta myöhemmin ja selviytyi toiselle kierrokselle. Samalla vuosikymmenellä Alfheim Stadionille tuli nurmikenttä. 
1970-luvulla Tromssa pelasi vuoroin kakkos- ja vuoroin kolmosdivisioonassa, eikä kyennyt vakiinnuttamaan sarjapaikkaansa kuin vasta vuonna 1983. Vuonna 1985 joukkue sijoittui divisioonassa toiseksi ja eteni nousukarsintojen kautta ensimmäistä kertaa historiansa aikana korkeimmalle sarjatasolle. Ensimmäinen kausi pääsarjassa sujui heikosti, mutta samana vuonna joukkue voitti Norjan cupin mestaruuden. Myöhemmin Tromssan valmentajaksi tuli sittemmin Ruotsin MM-pronssiin johdattanut Tommy Svensson ja joukkue saavutti hopeaa ja pronssia vuosina 1989 ja 1990. Vuonna 1996 Tromssa voitti historiansa toisen Norjan cupin. 1990-luvun loppupuolen ajan Tromssa oli kuulunut Tippeligaenin häntäpään joukkueisiin ja monesti välttänyt täpärästi putoamisen, mutta vuonna 2001 se sijoittui sarjassa viimeiseksi, mikä tiesi putoamista divisioonatasolle 16 vuoden tauon jälkeen. Heti seuraavalla kaudella joukkue kuitenkin voitti 1. divisioonan mestaruuden ja nousi takaisin liigaan.
Tromsø pelasi vuosina 2003–2007 vaihtelevalla menestyksellä Tippeligaenissa sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi ja huonoimmillaan kymmenenneksi. Kaudella 2008 nuori Steinar Nilsen luotsasi joukkueen mestaruuspronssille. Kaudella 2011 joukkue taisteli mestaruudesta, mutta joutui lopulta taipumaan Moldelle. Kaudella 2012 Tromssa hävisi Norjan cupin loppuottelussa alasarjajoukkue IL Høddille. Kausi 2013 oli joukkueelta täysi pannukakku ja 15. sija tiesi Tromssan 11 perättäisen pääsarjakauden putken päättymistä. Seuraavana vuonna kuitenkin Tromssa nousi Norjan pääsarjaan sijoittuen toiseksi 10 pistettä Sandefjordin takana.

Suomalaiset

Tromssassa on vuosien varrella pelannut myös lukuisia suomalaisia pelaajia:
Näkymätön käsi

Näkymätön käsi on moraalifilosofi ja taloustieteilijä Adam Smithin käyttämä metafora hänen teoretisoimastaan sosiaalisesta mekanismista, jonka mukaan vapailla markkinoilla yksilöiden oman edun tavoittelu toimii samalla yhteisen edun hyväksi eli ihmiset toimivat ikään kuin yleistä etua ajavan ”näkymättömän käden” ohjaamina. Smith esitteli käsitteen alun perin teoksessaan Moraalituntojen teoria vuonna 1759, mutta se on tullut tunnetuksi varsinaisesti hänen pääteoksestaan Kansojen varallisuus, jossa itse sana tosin mainitaan vain kerran.
Näkymättömän käden mekanismi vaatii muutaman perusteen: hinnan, tehokkuuden, markkinat ja ahneuden. Yksilö tekee laadukasta työtä tehokkaasti, jolloin tuote on hyvä ja halpa. Hän saa myytyä sen markkinoilla kaikille osapuolille sopivaan hintaan. Ostaja saa tarvitsemansa hyödykkeen ja myyjä/tuottaja työstään korvauksen. Kaupassa kaikki saavat mitä haluavat.
Vastaavanlaisia ajatuksia olivat esittäneet jo muut valistusajattelijat kuten Antti Chydenius ennen Smithiä. Näistä tunnetuimpia on Bernard Mandeville. Liberaalit ajattelijat halusivat osoittaa, että yhteiskunta toimii luhistumatta ilman vanhaa feodaaliajan hierarkkista järjestystäkin.
Ennen valistusaikaa oman edun tavoittelua pidettiin yhteisen hyvän vastaisena. Adam Smithin mukaan ”juuri yksilöiden oman edun tavoittelu mahdollistaa työjakoon perustuvan yhteiskunnan toiminnan”. Luottamuksemme siihen, että kauppoihin ilmestyy joka päivä ruokaa, ei perustu oletukseen maanviljelijöiden, teurastajien ja leipurien hyväntahtoisuudesta tai epäitsekkyydestä. Uskomme näin tapahtuvan siksi, että he huolehtivat omista eduistaan. Lisäksi Smith esitti, että ihmisten pyrkimyksellä edistää omaa taloudellista etuaan parhaalla mahdollisella tavalla on koko yhteiskunnan kannalta positiivisia seurauksia. Tälle ilmiölle Smith keksi nimen näkymätön käsi.
Brian Bennett

Brian Bennett (s. 9. helmikuuta 1940 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten The Shadowsin nykyisenä rumpalina. Bennett liittyi The Shadowsiin lokakuussa 1961 Tony Meehanin tilalle. Hän soittaa myös kosketinsoittimia eri yhtyeissä. Lisäksi hän on toiminut tuottajana ja tehnyt musiikkia moniin brittiläisiin televisiosarjoihin, esimerkiksi Ruth Rendellin murhamysteereihin.
New London Schoolin räjähdys

New London Schoolin räjähdys oli maakaasuvuodon aiheuttama räjähdys, joka tuhosi koulurakennuksen New Londonissa Texasissa 18. maaliskuuta 1937. Se vaati välittömästi noin 296 oppilaan ja opettajan hengen, ja myöhemmin vammoihinsa kuolleiden myötä uhriluvuksi tuli 311.

Pelastusoperaatio

Räjähdys kuului monen mailin päähän. Ensimmäisenä paikalle saapuivat alueen asukkaat ja öljykenttien työntekijät mukanaan raivaamistyökaluja. Kuvernööri James Allred lähetti paikalle Texas Rangereita ja kansalliskaartilaisia.
Onnettomuuden johdosta surunvalittelunsa lähetti sähkeitse muun muassa silloinen Saksan valtakunnankansleri Adolf Hitler.
Vähäjärvi (Akaa)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueeseen sijaitsevalla Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jakaantuu neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen alaosan alueeseen, johon järvi kuuluu. Järvi on 400 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä meren pinnan yläpuolella, mikä on 1,2 metriä korkeampi kuin Jalannin vedenpinta. Vähäjärvi laskee Jalantiin 150 metristä laskuojaa myöten. Tulo-ojia on kaksi, joihin kertyy metsistä ojitettujen soidan kuivatusvesiä. Ne virtaavat alajuoksulla peltomaiden läi ennen laskemistaan Vähäjärveen. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja rannat ovat avosuota tai luhtaa. Järvi on autio. Valtatie 9 ohittaa järven sen ja Jalannin välistä ylittäen samalla järven laskuojan.
Kemianteollisuus (järjestö)

Toiminta

Kemianteollisuus ry:n tehtävänä on toimialan kilpailukyvyn ja toimintaedellytysten edistäminen.  
Kemianteollisuus ry:n toimitusjohtaja on ollut vuodesta 2018 Mika Aalto ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2019 Matti Lehmus, Neste Oyj:n Renewables platform-yksikön johtaja.  
Kemianteollisuus on yksi merkittävimmistä teollisuuden toimialoista Suomessa.  Sen osuus Suomen teollisuustuotannosta ja teollisuuden tavaraviennistä on lähes viidennes. Kemianteollisuus työllistää Suomessa suoraan noin 34 000 henkilöä.
Kemianteollisuus ry on perustettu vuonna 1992, kun Kemian Keskusliitto ja Kemianteollisuuden työnantajaliitto yhdistyivät. Kemian Keskusliitto perustettiin vuonna 1943.
Venäjän–Persian sota (1826–1828)

Tausta

Alueista Kaukasuksellakiistelleet Venäjä ja qajarien Persia olivat käyneet vuosien 1804–1813 välillä sodan, joka oli päättynyt persialaisten kannalta nöyryyttävään Golestanin rauhaan. Rauhansopimuksen nojalla Persia menetti Venäjälle suuren osan alueistaan Araksjoen pohjoispuolella. Persian käsiin olivat jääneet vain Jerevanja Nahitševan. Sopimus oli huomattavan epäsuosittu Persiassa, jossa alettiinkin pian puhua uudesta jihadista Venäjää vastaan. Persialaisia aiemmassa sodassa komentanut šaahi Fath Ali Šahin poika Abbas Mirza alkoikin valmistella uutta sotaa esimerkiksi uudistaen johtamansa armeijan joukkoja Azerbaidžanissa. Tukea Abbas Mirza sai briteiltä. Britit olivat olleet Venäjän liittolaisia Napoleonin sotien aikana, mutta Venäjää alettiin pitää jälleen uhkana Napoleonin tappion jälkeen vuonna 1815.

Sota

Uusi sota alkoi Abbas Mirzan ja tämän veljen Muhammad Mirzan johtamalla hyökkäyksellä vuonna 1826. Heidän johtamaansa armeijaan kuului 35 000 miestä. Persialaiset saavuttivat aluksi huomattavia voittoja. Suurin osa Venäjän käsiin jääneestä nykyisestä Azerbaidžanista vallattiin takaisin ja persialaiset uhkasivat myös Tbilisiä Georgiassa. Venäläisiä komentanut kenraali Aleksei Jermolov oli vieraannuttanut monet paikalliset Venäjän uusilla alueilla. Persialaisten edetessä monet paikalliset johtajat siirtyivätkin heidän puolelleen. Jermolov joutui vetäytymään persialaisten uhkaamasta Gəncəsta, mutta pian alueelle saapui venäläisiä vahvistuksia ja uusi komentaja Ivan Paskevitš. Uudet joukot ja komentajat saivat pysäytettyä persialaisten etenemisen. Persialaiset olivat puolestaan odottaneet suurempaa apua briteiltä, joilta sitä ei kuitenkaan herunut. Britit vetosivat vuonna 1809 solmitun ystävyys- ja yhteistyösopimuksen pykälään, jonka mukaan brittien tuli tukea Persiaa siihen kohdistuvat hyökkäyksen tapahtuessa. Kun Persia oli itse hyökkääjän asemassa, apua ei tarvinnut antaa. Sotaonni kääntyi ja Paskevitšin johtamat venäläiset valtasivat takaisin Gəncən ja lokakuun alussa 1827 Jerevanin ja Itä-Armenian. Myöhemmin lokakuussa kukistui myös Tabriz.

Seuraukset

Helmikuussa 1828 Persia ja Venäjä solmivat sodan päättäneen Turkmantšain rauhan. Rauhansopimus oli Persian kannalta huonompi kuin edellinen Golestanin rauha. Persia menetti nyt myös sen vielä tähän asti hallitseman Armenian ja kaikki alueet Araksjoen pohjoispuolella olivat nyt Venäjän käsissä. Sopimukseen kuului myös 20 miljoonan ruplan sotakorvaukset ja toimintavapaus venäläisille kauppiaille Persiassa. Myöhemmin muut Euroopan valtiot vaativat saman tapaisia etuoikeuksia itselleen, mikä heikensi Persian suvereeniutta. Rauha sai myös väkivaltaisen loppunäytöksen, kun väkijoukko surmasi rauhanehtojen täyttymistä Teheraniin valvomaan saapuneen venäläisen Aleksander Gribojedovin 30. tammikuuta 1829. Uudelta sodalta vältyttiin Fath Ali Šahin lähetettyä anteeksipyynnön lähetystönsä mukana Pietariin. Voitettuaan persialaiset Paskevitš johti joukkonsa sotaan Turkin osmaneja vastaan. Adrianopolin rauhassa turkkilaiset luopuivat persialaisten tapaan alueistaan Kaukasuksella ja Venäjä oli näin vakiinnuttanut oman asemansa alueella.
Sininokimesikko

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sininokimesikko on noin 27 cm. Lajin pää ja kurkku ovat väriltään mustat. Silmien ympärillä on höyhenistä paljas sininen alue. Nokasta lähtee alaspäin suuntautuva valkoinen viiru. Selkä ja rinta ovat väriltään harmaat ja vatsa ja alaperä ovat ruskehtavat. Sininokimesikon siivissä on tiheästi oliivinvihreitä raitoja. Ulkonäöltään laji muistuttaa valko-otsamesikkoa (Melidectes rufocrissalis), mutta valko-otsamesikon voi erottaa keltaisen silmänympärystän, valkoisen otsan ja nokan värin perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sininokimesikkoja tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Sen elinympäristöä ovat useat erityyppiset metsät. Korkealla vuoristossa laji elää kitukasvuisissa puissa ja pensaikossa vuoristoniittyjen laitamilla.

Lisääntyminen ja ravinto

Sininokimesikkojen pesimäkausi kestää toukokuusta heinäkuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan sammalista ja tikuista. Linnun ravinto koostuu kasvien medestä ja selkärangattomista eläimistä. Laji on aggressiivinen muita lintuja kohtaan ruokaillessaan.
Osijekin taistelu

Taistelu

Osijekissa taisteltiin vuosina 1991–1994, mutta aktiivisimmillaan sotatoimet olivat heinäkuun 1991 ja kevään 1992 välisenä aikana.
Jo 27. kesäkuuta 1991 serbipanssarit ajoivat kaupungin läpi tuhoten autoja tieltään, ja illalla kasarmista ammuttiin mielenosoitusta. Tällöin haavoittui 18 ihmistä. Heinäkuun loppupuolella Osijekiin kohdistui jonkin verran tulitusta.
Serbit hyökkäsivät kaupunkia vastaan tykkien ja panssareiden tukemina, ja syksyllä heidän onnistui saartaa kaupunki. Kova tulitus alkoi 13. syyskuuta 1991 melkein joka puolelta kaupunkia, pahin vaihe kesti viisi päivää.
Taistelut alkoivat satunnaisella tykkitulella Kroatian sodan alkuvaiheessa heinäkuussa 1991. Etelä-Osijekin kaupunginosaa Jug Iliä tulitettiin tykein jo 29. heinäkuuta, jolloin asukkaat muuttivat kymmeneksi kuukaudeksi kellareihin.
Liittoarmeija vei länsi-Kroatiasta Osijekiin Okucaniin vievän päätien, minkä jälkeen Osijekiin pääsi kapeita sivuteitä pitkin.
Lokakuussa ammuksia osui myös Osijekin eläintarhan lähelle, missä eläimet hyppivät kauhuissaan.
Serbien vallattua Vukovarin marraskuussa 1991 he keskittivät tulituksen Osijekiin. Osijekiin pakeni ihmisiä Vukovarista.
Kaupungin vanhaa osaa hävitettiin, ja papit pitivät messujaan kaupoissa, koska kirkot olivat serbien tulituksen kohteina. Tulitus tuli lähimmillään parin kilometrin päästä Savajoen toiselta rannalta. Ihmiset pakenivat ampumista kellareihin, ja puolet kaupungista autioitui. Kaupungin voimalaitos tuhottiin.
Kun liittoarmeija valtasi Osijekin läheiset Ernestinovon, Antunovacin ja Lazlovon kylät, suurin osa kaupungin väestä pakeni kauhuissaan pois. Tällöin kylä oli saarrettu kolmelta taholta, ja ainoa yhteys oli rautatie Našiceen.
Jäljelle jäi alkuperäisestä 115 000 asukkaasta vain 30 000 asukasta.
Osijekin saartamisen aikoihin kaupungin puolustusta johti taitamattomana pidetty Vladimir Šeks, jonka aikana kroaatit peräytyivät. Mutta kun tilalle vaihdettiin Slavinoassa suositumpi kovan linjan Branimir Glavaš, kroaattien puolustustahto voimistui.
Kaupunkia tulitettiin satunnaisesti vielä vuoden 1992 tulitauon solmimisen jälkeenkin. Sodan aikana Osijekiin tulvi pakolaisia. Uhka kaupungin yltä väistyi vasta vuonna 1995 Kroatian ja Bosnian sotien loputtua.
Vuoden 1991 lopussa kaupungissa surmattiin serbisiviileitä, poliisin tilastojen mukaan kaikkiaan 37 henkeä. Tapausta tutkittiin sotarikoksena, ja kuusi kroaattia tuomittiin 3,5–8 vuoden vankeusrangaistuksiin.
Niko Pirosmani

Niko Pirosmanašvili (tunnettu paremmin nimellä Niko Pirosmani, georg. ნიკო ფიროსმანაშვილი; 5. toukokuuta 1862 Mirzaani – 9. huhtikuuta 1918 Tbilisi) oli georgialainen taidemaalari. Hänen taidesuuntauksensa oli naivismi.
Hän kuoli aliravitsemukseen huhtikuussa 1918. Pirosmanista tuli kuuluisa vasta kuolemansa jälkeen.
Venäjällä Pirosmani tunnetaan nykyisin myös romanttisesta kohtaamisestaan ranskalaisen näyttelijättären kanssa, joka vieraili Pirosmanin kotikaupungissa. Pirosmani rakastui syvästi naiseen, ja osoittaakseen rakkautensa osti näyttelijättären ostamalla vähillä rahoillaan valtavan määrän kukkia ja rahtaamalla ne hänen hotellihuoneensa ikkunan eteen. Tämä tempaus ajoi hänet kuitenkin konkurssiin. Alla Pugatšova lauloi aiheesta kappaleen Million Alyh Roz.
William Quantrill

William Clarke Quantrill (31. heinäkuuta 1837 – 6. kesäkuuta 1865, tunnetaan myös valenimellä Charley Hart) oli pahamaineinen etelävaltiolainen sissijohtaja Yhdysvaltain sisällissodan aikana.
Ennen sotaa Quantrill työskenteli kansankoulunopettajana Ohiossa ja Illinoisissa sekä myöhemmin huonolla menestyksellä maanviljelijänä Kansasissa. Hän joutui vuonna 1860 pakenemaan Kansasin Lawrencesta, koska häntä epäiltiin murhasta ja hevosvarkaudesta.
Sisällissodan alussa Quantrill palveli ensin Konfederaation armeijassa, mutta perusti pian oman sissijoukkionsa. Unionin armeija kohteli Quantrillin joukkoja rikollisina, mutta Konfederaatio julisti elokuussa 1862 Quantrillin joukkion olevan osa Konfederaation armeijaa ja teki Quantrillista kapteenin. Elokuussa 1863 Quantrill iskivät pohjoisvaltioiden alueelle Lawrenceen Kansasiin. Kaupunki oli tunnettu orjuudenvastustajien keskus ja kuuluisan orjuudenvastustajan, senaattori James Lanen koti. Ennen hyökkäystä unionin naisvankila Kansas Cityssä Missourissa romahti ja useita sissien vaimoja sai surmansa. Quantrill hyökkäsi kaupunkiin noin 450 miehen vahvuisella joukolla, joka surmasi kaupungissa vähintään 150 ihmistä. Kaksi kuukautta myöhemmin sama ryhmä hyökkäsi Unionin univormuihin pukeutuneina Unionin tukikohtaan Baxter Springsissa ja surmasi noin 90 Unionin sotilasta.
Sodan lähestyessä loppuaan Quantrillin joukkio hajosi useaksi pienemmäksi ryhmäksi. Quantrill itse ammuttiin kuoliaaksi pohjoisvaltiolaisten väijytyksessä 6. kesäkuuta 1865.
Aho Group

Lääkärikeskus Aava

Ilmavoimien ylilääkärinä toiminut Juhani Aho perusti vuonna 1964 kollegojensa kanssa Helsingin Lääkärikeskus J. Aho & Kumpp. Ky:n. Vuonna 1969 se yhdistyi laboratoriopalveluja tarjoavan yrityksen kanssa, ja nimeksi tuli Helsingin Lääkärikeskus Oy ja Laboratoriot Oy. Vuonna 1972 Mannerheimintiellä toimivat lääkäreiden vastaanottojen lisäksi kliininen laboratorio, kuulontutkimus, leikkaussali, fysikaalinen hoito-osasto ja rokotusasema. Vuonna 1989 syntyi Helsingin Lääkärikeskus Teslamed, joka erikoistui suuritehoiseen magneettikuvaukseen ja tietokonetomografiaan. Lääkärikeskus perusti uusia toimipisteitä eri puolille pääkaupunkiseutua ja Uuttamaata. Vuonna 2004 ostettiin Orto, vuonna 2010 osia Medicitystä ja vuonna 2011 turkulainen sairaala Neo. Vuodesta 2012 konsernin terveydenhoitotoiminnan kattonimeksi otettiin Lääkärikeskus Aava, joka muodostettiin vuoden 1969 fuusioyrityksen perustajaosakkaiden sukunimien alkukirjamista: Eila Aho, Matti Aro, Eero Vaheri ja Juhani Aho.

Matkailuliiketoiminta

Vuonna 1972 Aho osti vaikeuksiin joutuneen Rukatunturi Oy:n Kuusamon Rukan alueelta ja kehitti siitä isoin investoinnein monipuolisen hiihto- ja matkailukeskuksen. Vuonna 1988 konserniin ostettiin Pyhätunturin hiihtokeskustoiminnot ja hotelli Kultakero Pelkosenniemeltä.
Castlevania: The New Generation

Juoni

Oli vuosi 1897, kun kreivi Draculan sai vihdoin kukistetuksi Belmont-klaanin jälkeläinen Quincy Morris. Maailmassa oli vallinut päällisin puolin rauha, kunnes 1914 syttyi ensimmäinen maailmansota.
Kaiken takana oli nainen nimeltään Elizabeth Bartley. Varhain 15. vuosisadalla Transylvaniassa Bartley oli imennyt satojen tyttöjen verta, minkä takia hänet myöhemmin teloitettiin. Hänet kumminkin herätti henkiin noita nimeltään Drotia Tzuentes. Bartley käynnisti salaa sodan voittaakseen kaikkien ihmisten sielut, jotta voisi puolestaan herättää Draculan takaisin maailmaan.
Kaksi uutta toivoa kumminkin löytyy. Ensimmäinen on John Morris, Quincy Morriksen lapsi, joka on perinyt itselleen Belmontien legendaarisen ruoskan. Toinen on Eric Lecarde, joka tahtoo kostaa Bartleylle, kun tämä oli tehnyt hänen kihlatustaan vampyyrin. Kummatkin aloittavat Euroopan kiertelyn löytääkseen Bartleyn... ja kenties myös Draculan.
Peli Castlevania: Portrait of Ruin toimii jatko-osana pelin tapahtumille. Sen päähahmona nähdään John Morrisin poika Jonathan.

Ominaisuudet

Pelissä on mahdollista pelata kahdella hahmolla: John Morriksella ja Eric Lecardella. Johnin aseena on monista Castlevanioista tuttu Vampyyrintappaja-ruoska, kun taas Eric käyttää aseenaan mystistä keihästä.
Peli edustaa niitä vähäisiä Castlevania-pelejä, jossa pelimaailma ei rajoitu pelkästään Draculan linnassa seikkailuun. Pelissä seikkaillaan monessa Euroopan maassa, viimeisen maan ollessa Englanti, jossa viimeinen taistelu käydään.
Scary Movie 4

Juoni

Elokuva alkaa, kun Shaquille O'Neal herää vessasta ja huomaa olevansa kahlittuna. Hän yrittää huutaa apua, mutta ei olekaan yksin; Dr. Phil on myös vessassa ja kahlittuna. Pian Jigsaw kertoo miten nämä voivat päästä ulos. Tämä menee pieleen ja Phil kuolee myrkkykaasuun.
Cindyn mies kuolee tiputtuaan maahan parvekkeelta syötyään vahingossa viagralääkettä. Myöhemmin Jigsawin alus alkaa tuhota ihmiskuntaa kaapaten mukaansa Cindyn ja tämän ystävät. Kun Cindyn uusi poikaystävä aikoo pelastaa lapsensa, Jigsaw kertoo, että lapset pelastuvat, mutta isä kuolee julmasti. Isän rakkaus saa kuitenkin Jigsawin tuntemaan ilkeytensä ja vapauttamaan nämä.

Vastaanotto

Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ilmestymisvuotenaan 90 710 620 dollaria ja lisäksi ulkomailla vielä noin 88 000 000 dollaria tulojen ylittäessä näin elokuvan tuotantobudjetin noin 40 miljoonaa dollaria. Rotten Tomatoes sivuston keräämien 125:tä arvostelusta 37 % oli positiivisia.
Kari Vahtiala

Kari Vahtiala (s. 13. toukokuuta 1957, Kokkola) on suomalainen kosketinsoittaja ja pianisti.
Hän alkoi ottaa pianotunteja ollessaan kansakoulun ensimmäisellä luokalla jatkaen myöhemmin Keski-Pohjanmaan Musiikkiopistossa sekä Oulunkylän Pop/Jazz-opistossa.
Vuonna 1984 Kari Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen kappaleellaan ”Annikan uni”, joka sijoittui kolmanneksi. Liikkuipa huhuja, että sävelmää oltaisiin ostamassa elokuvan tunnussäveleksi Hollywoodiin.
Toisen kerran Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen vuonna 1987. Kilpailukappaleeseensa ”Mainingit”, joka tällä kerralla sijoittui toiseksi, hän sai inspiraation mereltä, sillä hän oli erittäin innokas purjehtija.
Säveltämisessä Vahtiala käytti Commodore 64 -tietokonetta, joka jo 1980-luvulla mahdollisti midi-tekniikan avulla musiikin tuottamisen. Ohjelmana siinä oli C-Labin Scoretrack.
Vahtiala on ollut mukana eri rock-yhtyeissäkin, jolla saralla ura alkoi 11-vuotiaana kokkolalaisessa Grafit-yhtyeessä. Hänellä on ollut kiinnityksiä myös Kalevalassa ja Funky Presidentissä.
Musisoinnin ohella Vahtiala on toiminut Musiikki Fazerin ja Kaukomarkkinoiden soitinedustajana. Nykyisinkin musiikin tekemisellä on hänen elämässään merkittävä osa.
Ivan Rebroff

Ivan Rebroff (synt. Hans-Rolf Rippert 31. heinäkuuta 1931 Berliini – 27. helmikuuta 2008 Frankfurt) oli saksalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi venäläisten kansanlaulujen esittäjänä ja musikaalista Viulunsoittaja katolla 1968. Hänellä oli laaja 4 ja puolen oktaavin ääniala. Rebroffin tavaramerkkejä olivat turkki, turkishattu, tuuhea parta ja kasakkahousut ja -paita. Rebroff teki uransa aikana 49 kultalevyä. Rebroff ei ollut koskaan naimisissa. Rebroff kuoli Frankfurtissa sairastettuaan pitkään.
Rebroff myös lauloi oopperamusiikkia, kevyttä klassista musiikkia ja kansanlauluja monista muista maista. Rebroff esitti yli 6000 konserttia uransa aikana. Pisin kiertue jonka Rebroff kävi läpi, oli kaksivuotinen jonka aikana hän esiintyi joka ikisenä päivänä. Rebroff myös esiintyi 12 kertaa 14 päivän aikana.