google/wiki40b huggingface dataset:
Natalie Cassidy

Natalie Ann Cassidy (s. 13. toukokuuta 1983) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoon Islingtonissa ja opiskeli lapsena Anna Scher Theatre Schoolissa.
Cassidy tuli tunnetuksi varsinkin roolistaan Sonia Fowlerina televisiosarjassa EastEnders. Hän ilmoitti jättävänsä osan vuonna 2006 ja on sittemmin siirtynyt muihin projekteihin.
Cassidy on palkittu kahdella British Soap Awardilla vuosina 2001 ja 2004. Hän osallistui Strictly Come Dancing -ohjelman seitsemännelle kaudelle vuonna 2009.
Viiruhippiäisnappari

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan viiruhippiäisnappari on 12–13 cm. Laji on päästään ja selästään väriltään punaisen ruskea ja päälaella on ruskehtavan oranssi laikku, joka näkyy lähinnä linnun ollessa varuillaan tai koiraiden esiintyessä naaraille. Tummanruskeissa siivissä on kaksi leveää vaaleampaa juovaa. Rinta ja vatsa ovat väriltään valkeahkot ja niissä on harmaita vaakaviiruja. Raitojen selkeys vaihtelee alalajeittain ja joillain alalajeilla vatsa on vaalean keltainen. Ulkonäöltään viiruhippiäisnappari muistuttaa tummahippiäisnapparia (Myiophobus cryptoxanthus).

Levinneisyys ja elinympäristö

Keski-Amerikassa viiruhippiäisnapparia tavataan Costa Ricasta ja Panamasta. Etelä-Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Andeja pitkin Kolumbiasta ja Venezuelasta etelään päin Chilen pohjoiskärkeen ja Keski-Argentiinaan. Argentiinasta pohjoiseen lajia tavataan Paraguaysta, Brasiliasta, Ranskan Guyanasta, Surinamesta ja Guyanasta. Lintua ei tavata Amazonian alueen pohjois- ja keskiosista. Viiruhippiäisnappari elää myös Trinidad ja Tobagossa. Linnun elinympäristöä ovat metsien pensaikkoiset reunamaat, avoimet ja valoisat metsät sekä laidun- ja muut maatalousmaat. Viiruhippiäisnapparin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Andien laaksoissa lajia tavataan korkeammaltakin.

Elintavat

Viiruhippiäisnapparit liikkuvat yleensä pareittain. Lajin pääasiallista ravintoa ovat lentävät hyönteiset, kuten kovakuoriaiset, ampiaiset ja kärpäset, joita se pyydystää ilmasta. Lintu voi syödä myös marjoja.
Ecuadorissa viiruhippiäisnapparien rakentavat pesänsä maaliskuussa. Pesä on kuppimainen ja rakennetaan sammalesta ja hämähäkinseitistä. Pesä sijaitsee oksankärjessä tai kookkaammassa puussa oksanhaarukassa. Viiruhippiäisnapparin munat ovat kermanvalkoisia ja munien alapäässä on tiheästi ruskeita pisteitä
Eduard Romanjuta

Eduard Eduardovytš Romanjuta (ukr. Едуард Едуардович Романюта, ven. Эдуард Эдуардович Романюта; s. 23. lokakuuta 1992 Ternopil,Ukraina) on ukrainalainen laulaja, joka edusti Moldovaa Eurovision laulukilpailussa 2015 Wienissä kappaleella ”I Want Your Love”. Hän oli ensimmäinen ulkomaalainen Moldovan edustaja Eurovision laulukilpailussa. Hän sijoittui semifinaalissa sijalle 11. eikä päässyt finaaliin.
Aiemmin Romanjuta on osallistunut Ukrainan euroviisukarsintoihin vuonna 2011 kappaleella Berega ja sijoittui seitsemänneksi, 2012 kappaleella I’ll never let go ja sijoittui viidenneksi sekä 2013 kappaleella Get real with my heart, joka sijoittui karsinnan kolmanneksi.
Anna Wiik

Anna Elisabeth Wiik (o.s. Forsström, 5. maaliskuuta 1891 Helsinki – 30. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen työväenliikkeen valistaja ja arkistonhoitaja, joka tunnetaan Työväen Arkiston pitkäaikaisena hoitajana ja Kansan Arkiston perustajana. Lisäksi hän loi pohjan myöhemmin perustetulle Työväenliikkeen kirjastolle. Wiikin syntymäpäivänä 5. maaliskuuta on Suomessa vuodesta 1997 lähtien vietetty kansallista työväenperinnepäivää. Työväenperinne ry jakaa tuolloin Vuoden Työväentutkimus -palkinnon vuorovuosina ammattitutkijoille ja harrastajatutkijoille.

Työväen Arkistossa

Ruotsinkielisestä työläiskodista lähtöisin ollut Wiik meni mukaan sosialidemokraattisen liikkeen toimintaan jo 16-vuotiaana, vaikuttaen erityisesti sen sivistys- ja opintokerholiikkeissä. Ennen vuoden 1918 sisällissotaa hän toimi luennoitsijana ja kouluttajana suomenruotsalaisissa työväenyhdistyksissä. Sodan jälkiselvittelyissä hän sai poliittisesta toiminnastaan vankilatuomion ja kärsi sitä Katajanokan vankilassa syksyn 1918 joukkoarmahdukseen saakka.
Vapautumisensa jälkeen Wiik aloitti marraskuussa Työväen Arkiston assistenttina sitä johtaneen tulevan puolisonsa K. H. Wiikin palkkaamana. Varsinaisen toimeentulonsa Anna Wiik sai kuitenkin työstään Finlands Svenska Arbetarförbundin toimitsijana ja sivistysjaoston sihteerinä, koska molemmat hoitivat Työväen Arkistoa luottamustehtävänä. Pariskunta solmi avioliiton 1925, jonka jälkeen Anna Wiik seurasi aviomiestään Työväen Arkiston hoitajana, tämän tultua valituksi SDP:n puoluesihteeriksi vuoden 1926 puoluekokouksessa. Hän oli ensimmäinen arkistonhoitaja, jolle maksettiin työstään myös palkkaa.

Kansan Arkiston luoja

Anna Wiik toimi Työväen Arkiston hoitajana aina vuoteen 1941 saakka, jolloin hänet erotettiin poliittisin perustein, vaikka viralliseksi syyksi kirjattiinkin väärinkäytökset. Syynä oli K. H. Wiikin päätyminen SDP:n sisäiseen oppositioon, eli ns. kuutosiin. Samalla myös Anna Wiik jätti puolueen ja kaikki siihen liittyvät järjestötehtävänsä. Hän oli erittäin katkera, koska oli kehittänyt arkistoa antaumuksella yli 22 vuoden ajan ja kartuttanut sen kokoelmia myös omilla varoillaan. Jatkosodan aikana K. H. Wiik joutui poliittisista syistä vankilaan ja työttömänä ollut Anna joutui elättämään itsensä säästöillään. K. H. Wiik puolestaan menetti vankilavuosien aikana terveytensä ja kuoli vuonna 1946.
Sodan jälkeen vuosina 1946–1948 Wiik oli mukana perustamassa SKP:n arkistoa, josta myöhemmin kehittyi Kansan Arkisto. Aloite SKP:n oman arkiston muodostamiseen tuli Raoul Palmgrenilta, joka valitsi tehtävään ammattitaitoiseksi tietämänsä Wiikin. Hän käytti arkiston kokoamisessa hyväkseen Työväen Arkiston aikana syntynyttä laajaa kontaktiverkostoaan, joka ulottui myös muihin Pohjoismaihin. Arkiston järjestämisen Wiik teki Työväen Arkistoon yhdessä aviomiehensä kanssa kehittämän luokituksen mukaisesti. Saatuaan Kansan Arkiston pohjan valmiiksi keväällä 1948, Wiik erosi tehtävästään ja suoritti sen jälkeen 1950-luvulla vielä joitakin yliopisto-opintoja.
Charlene Tilton

Charlene L. Tilton (s. 1. joulukuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen rooleistaan tunnetuin oli Lucy Ewingin osa televisiosarjassa Dallas, jossa hän esiintyi vuosina 1978–1985 ja 1988–1990. 
Tilton on esiintynyt myös elokuvissa. Hän on melko lyhyt, vain 150 senttiä pitkä. 
San Diegossa, Kaliforniassa syntynyt Tilton oli 1980-luvulla lyhyesti naimisissa countrymuusikko Johnny Leen kanssa.
Lanny McDonald

Lanny King McDonald (s. 16. helmikuuta 1953, Craigmyle, Alberta) on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ennen ammattilaisuraansa McDonald pelasi vuosina 1969–1971 Lethbridge Sugar Kingsissä Alberta Junior Hockey Leaguessa (AJHL) ja vuosina 1971–1973 Western Canada Junior Hockey Leaguessa (WCJHL), ensin kevään 1971 Calgary Centennialsissa ja myöhemmin Medicine Hat Tigersissa. Toronto Maple Leafs varasi McDonaldin NHL:ään numerolla neljä vuoden 1973 varaustilaisuudessa. Myös WHA-seura Cleveland Crusaders varasi McDonaldin samana vuonna, mutta hän valitsi WHA:n sijasta NHL:n.   
McDonaldin NHL-ura kesti vuodesta 1973 vuoteen 1989 ja hän pelasi Maple Leafsin lisäksi Colorado Rockiesissa ja Calgary Flamesissa. Hän toimi Rockiesissa ja Flamesissa kapteenina. Hän oli johdattamassa Flamesia Stanley Cupin voittoon vuonna 1989. Vuonna 1976 McDonald oli voittamassa Kanada Cupin mestaruutta.
McDonaldin siirto Maple Leafsista Colorado Rockiesiin joulukuussa 1979 herätti aikanaan paljon kritiikkiä Leafsin omistajaa Harold Ballardia kohtaan. Muita Ballardin kiisteltyjä siirtoja olivat mm. Darryl Sittlerin siirto Philadelphia Flyersiin vuonna 1982 ja Rick Vaiven siirto Chicago Blackhawksiin vuonna 1987. 
McDonald pelasi urallaan 1111 runkosarjaottelua, joissa hän teki 1006 pistettä (500 maalia ja 506 syöttöä). Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi 117, joissa hän teki 84 pistettä (44 maalia ja 40 syöttöä). Pisteiden valossa parhaalla kaudellaan, 1982–83, McDonald teki Flamesissa 98 pistettä (66 maalia ja 32 syöttöä). 
Calgary Flames jäädytti McDonaldin pelinumeron (#9) vuonna 1990. Vuonna 1983 hänet palkittiin Bill Masterton Memorial Trophyllä (omistautumisesta jääkiekolle) ja vuonna 1988 ensimmäistä kertaa jaetulla King Clancy Memorial Trophyllä (johtajuus kaukalossa ja sen ulkopuolella sekä humanitaarinen työ). Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1992. 
McDonald pitää hallussaan Calgaryn seuraennätystä eniten maaleja yhdellä kaudella tehneenä pelaajana (66) ja koko liigan ennätystä nopeimmin kaksi maalia yhdessä ottelussa tehneenä pelaajana (kuusi sekuntia ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan 22. maaliskuuta 1984).
Siunattu hulluus (elokuva)

Siunattu hulluus on vuonna 1975 valmistunut Rauni Mollbergin ohjaama suomalainen televisioelokuva. Se pohjautuu Simo Puupposen (”Aapeli”) romaaniin Siunattu hulluus. Elokuvan käsikirjoittivat Rauni Mollberg ja Panu Rajala. Pääosia kolmena veljeksenä näyttelevät Mikko Nousiainen, Toivo (Topi) Tuomainen ja Martti Kuosmanen.
Siunattu hulluus sai Telvis-kunniakirjan 1975.

Juoni

Tarinaa kertoo yläkansakoulun opettaja Vilhelm Horsma, joka kirjoittaa muistelmiinsa Rummukaisten veljeksistä Anasta, Vilippuksesta ja Elmeristä. Horsma kertoo aluksi Rummukaisten perheestä yleensä ja myöhemmin veljesten retkestä ”hullujenhuoneelle”. Veljeksistä nuorinta, Elmeriä, pidetään hiljaisen ja poikkeavan luonteensa takia vähämielisenä, minkä takia Ana ja Vilippus lähtevät traktorin vetämällä kärryllä viemään häntä mielisairaalaan. Matkansa aikana he kohtaavat erinäisiä vastoinkäymisiä ja sattumuksia, muun muassa liikennepoliisin sekä sulavasuisen huijarin Lempisen, joka varastaa Anan takin veljesten nukkuessa.
Myöhemmin he pysähtyvät pienelle maatilalle lepäämään. Siellä Elmeri ja nuori piikatyttö, nimeltään Ruusu, ihastuvat toisiinsa. Maatilalta poliisipartio ottaa Anan ja Vilippuksen kiinni luullessaan heitä vankikarkureiksi tajuten erehdyksensä vasta poliisiasemalla. Sieltä päästyään veljekset kohtaavat Lempisen vielä kerran tämän ollessa nyt saarnaajana pienen kylän ladossa. Lempiselle takkivarkaudesta vihastunut Ana yrittää käydä häneen käsiksi, mutta Lempisen harras kuuntelijajoukko estää sen ja ajaa veljekset pakoon. 
Päästessään vihdoin matkansa määränpäähän Ana ja Vilippus eivät saa sittenkään kerrotuksi sen varsinaista tarkoitusta retkeen jo kyllästyneelle Elmerille. Niinpä he lähtevätkin takaisin kotiin. Mukaansa he noutavat Elmerin uuden ihastuksen, Ruusun. Tarina päättyy Vilhelm Horsman loppusanoihin ja toteamukseen: ”Hyviä on vähän, pahoja vielä vähemmän, mutta meitä siunatusti hulluja on lukematon määrä.”
Seppo Toivonen

Seppo Risto Juhani Toivonen (s. 24. heinäkuuta 1957 Kangasala) on suomalainen kenraaliluutnantti. 
Toivonen kirjoitti ylioppilaaksi Kangasalan lukiosta vuonna 1976 ja valmistui kadettikoulusta vuonna 1980. Vuonna 2014 hän sai ylennyksen kenraaliluutnantin arvoon. Toivonen oli kenraaliluutnantti Raimo Jyväsjärven seuraaja maavoimien komentajana 2014–2017.
Toivonen toimi monikansallisen taisteluosaston komentajana Kosovon KFOR-operaatiossa vuosina 2009–2010. Hän on arvioinut kansainvälisen kokemuksen hankkimista erittäin hyödylliseksi upseerin uralla.
Toivonen siirtyi reserviin 31. heinäkuuta 2017, ja hänen seuraajakseen maavoimien komentajaksi nimitettiin kenraalimajuri Petri Hulkko.
Lost Society

Historiaa

Yhtyeen perusti laulaja/kitaristi Samy Elbanna  vuonna 2010. Pian tämän jälkeen yhtyeeseen tuli rumpaliksi Ossi Paananen ja tämän jälkeen kitaristi Arttu Lesonen ja basisti Mirko Lehtinen. Yhtye äänitti omaa nimeään kantavan demon vuonna 2011 ja vuonna 2012 "Trash All Over You"- demon.
Yhtye kiinnitettiin vuoden 2012 GBOB (Global Battle of the Bands) bändikisan aikana Nuclear Blast Recordsille. Yhtye myös voitti kyseisen kisan Suomen karsinnan ja pääsi esiintymään Lontoon finaaleihin. Julkaisuaikaan alle 20-vuotiaiden soittajien ensijulkaisu Fast Loud Death sai positiivisen vastaanoton suomalaisessa mediassa. Yhtye lämmitteli Children of Bodomia syksyllä 2013 Suomen kiertueella.
Huhtikuussa 2014 julkaistiin yhtyeen toinen studioalbumi Terror Hungry, joka sijoittui Suomen virallisen listan kuudenneksi. Albumilta julkaistiin single Terror Hungry. Edeltäjäänsä nähden albumilla oli enemmän groove-metal -henkisiä riffejä.
Vuoden 2016 helmikuussa julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Braindead. Albumi nousi virallisen listan sijalle 3. Albumilla on aikaisempaan Lost Societyn tuotantoon nähden myös hitaampia ja pidempiä kappaleita.
Yhtyeen musiikissa voi kuulla vaikutteita mm. Megadethista tai Panterasta.
Yhtye esiintyi Hartwall Areenalla 7. joulukuuta 2015, kun se lämmitteli Slayeria ja Anthraxia. Keväällä 2016 se oli yhdysvaltalaisen Exoduksen kanssa Euroopan kiertueella kiertäen mm. Englannissa, Irlannissa, Saksassa ja Alankomaissa.
Vuonna 2017 yhtye kiersi Children Of Bodomin kanssa Yhdysvalloissa ja esiintyi vuoden 2018 kesällä mm. Savonlinnan oopperajuhlissa.
Keväällä 2019 yhtye lähtee pääesiintyjänä Euroopan kiertueelle.
Pokémon Yellow

Erot aiempiin versioihin

Peli on kokenut muutamia kosmeettisia ja pelillisiä muutoksia. Merkittävin uudistus on pelin muuttaminen vastaamaan lähemmin Pokémon-animesarjaa. 
Graafisena uudistuksena Pokémonien kuvat on piiretty uudelleen. Peli sisältää myös enemmän värejä, kun sitä pelaa värinäytöllisellä Game Boy Color -käsikonsolilla. Joitain luolastoja on hieman muutettu. 
Aloituspokémonille ei ole enää vaihtoehtoja kuten sarjan aiemmissa peleissä, vaan pelaaja aloittaa seikkailun Pikachulla. Pikachu seuraa pelaajan hahmoa taistelujen ulkopuolella. Pelaajan teot ja taistelumenestys vaikuttavat Pikachun mielialaan, jota se ilmaisee erilaisin elein ja äänin.
Pikachun valinta on tehnyt pelistä muita versioita haastavamman, sillä ensimmäinen salipäällikkö Brock käyttää osittaisia maatyypin Pokémoneja, jotka ovat immuuneja Pikachun sähköhyökkäyksille. Peliin on tehty myös useita liikemuutoksia. Esimerkiksi Pikachu oppi aikaisemmissa versioissa Swift-liikkeen, joka on Yellow-versiossa korvattu animesarjasta tutulla Thunderboltilla.
Seuraavat Pokémonit eivät ole saatavilla Yellow-versiossa: Weedle, Kakuna, Beedrill, Ekans, Arbok, Raichu, Koffing, Weezing, Jynx, Electabuzz ja Magmar. Ne on kaikki vaihdettava Red ja Blue -versioista.

Yhteydet animesarjaan

Pikachun merkittävän roolin lisäksi pelissä on monia muita yhteyksiä Pokémon-animesarjaan.
Salipäälliköiden nimet ja Pokémonit vastaavat animesarjaa muutamin poikkeuksin. Luutnantti Surge käyttää ainoastaan Raichua, Koga käyttää kolmea Venonatia sekä yhtä Venomothia. Sabrina käyttää Abraa, Kadabraa ja Alakazamia. Giovanni käyttää Persiania Kangaskhanin ja toisen Rhyhorninsa sijaan. Salipäällikkö Blaine on tässä tapauksessa poikkeus, sillä hän esiintyi animesarjassa vasta, kun Yellow'n kehitys oli jo edennyt liian pitkälle. Animesarjassa Blainen voimakkain Pokémon on Magmar, mutta se puuttuu Pokémon Yellow'sta. Kahdella ensimmäisellä salipäälliköllä Brockilla ja Mistyllä on tässä pelissä samanlaiset vaatteet kuin animessa.
Villien Pokémonien esiintyvyys mukailee myös animea. Esimerkiksi Viridian Forest -metsästä on mahdollista löytää Pidgeottoja, ja Safari Zone -alueelta voi hyvällä onnella löytää Dragonairin. Kuten animessa, pelaajan Pikachu ei suostu kehittymään, eikä ota vastaan pelaajan ojentamaa Thunderstone -kehityskiveä.

Pikachu's Beach -minipeli

Peliin on piilotettu Pikachu's Beach -minipeli, jossa voi pelata Pikachulla surffaamassa. Peliä voi pelata talossa, jota Red ja Blue -versioista ei löydy. Peliä pystyy pelaamaan vain jos Pikachu osaa vesityypin Surf-liikkeen, jota se ei normaalisti voi oppia. Surf-liikkeen osaavan Pikachun voi voittaa pelissä kilpailusta. Liikkeen voi myös opettaa Pikachulle Pokémon Stadium -pelissä.
Arsenaali

Arsenaali tarkoittaa aseiden ja ammusten valmistus-, korjaus-, varastointi- ja jakelupaikkaa, sekä puhekielessä myös koko voimaa aseineen ja muine voimavaroineen (esim. ydinasearsenaali).
Tuomas Nevanlinna

Tuomas Erkki Edvard Nevanlinna (s. 25. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen filosofi, kirjoittaja ja suomentaja.
Nevanlinna toimi Ylioppilaslehden pakinoitsijana 1980–1987 ja kirjoitti vuonna 1982 Helsingin Sanomiin nimimerkeillä Neovius ja Tapiolan markiisi. Hän on kirjoittanut kolumneja Kansan Uutisiin (1987–1991), Rakentaja-lehteen (1993–1995), Kauppalehti Pressoon ja HS:n Nyt-liitteeseen vuodesta 1997. Nevanlinna on kirjoittanut myös kirjoja, kuten esseekokoelmat Hyväkuntoisena taivaaseen (1999) ja Surullinen tapiiri (2002) sekä lastenkirjan Antero joutuu luontoon (2004). Lisäksi hän on suomentanut useita kirjoja, muun muassa Roald Dahlin ja Lewis Carrollin teoksia.
Vuosina 1990–1993 Nevanlinna päätoimitti ARG-lehteä ja vuosina 1998–2000 Nuorta Voimaa (yhdessä Janne Porttikiven kanssa). Vuosina 2000–2003 hän oli Kriittisen korkeakoulun toiminnanjohtaja. Nevanlinna on toiminut myös Kuvataideakatemian jatkotutkimusosaston teoriaopettajana ja kirjoittamisen ohjaajana.
Nevanlinna on tehnyt yhdessä Jukka Relanderin kanssa Radio Helsinkiin filosofista sanailua sisältävää radio-ohjelmaa Tukevasti ilmassa ja ollut mukana tekemässä televisio-ohjelmia Musta laatikko (1998–2000) sekä T-Klubi (2002–2007).
Nevanlinnan kolumneille on ominaista, että ne ovat lähellä kulttuuriesseen muotoa. Toisaalta niissä on usein huumoria, nokkeluutta ja keveyttä, jolloin ne lähenevät pakinaa. Kolumneja on myöhemmin julkaistu kokoelmina, joissa tekstit eivät aivan tarkalleen vastaa alkuperäistä. Nevanlinna suosii teksteissään paradoksia viedessään ajatustaan eteenpäin, esimerkiksi Karjalan menetyksen menetys. Osa teksteistä on henkilökohtaisempia tai aihevalinnoiltaan leikkisän keveitä.
Nevanlinna oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa sekä europarlamenttivaaleissa vasemmistoliiton ehdokkaana. Hän on kirjailija Arne Nevanlinnan poika ja matemaatikko Rolf Nevanlinnan pojanpoika.
Eisai

Eisai tai Yōsai (jap. 栄西), myös Minnan Eisai tai Minnan Yōsai (jap. 明菴栄西; 20. huhtikuuta 1141 − 5. heinäkuuta 1215) oli japanilainen buddhalainen munkki, jonka ansioksi on laskettu zenbuddhalaisen rinzai-koulukunnan ja vihreän teen tuonti Kiinasta Japaniin. Hänet tunnetaan usein nimellä Eisai-zenji (jap. 栄西禅師), ”zen-mestari Eisai”.
Eizai syntyi Bitchūn provinssissa (nykyinen Okayama) ja aloitti buddhalaisuuden opiskelun tendai-lahkon temppelissä. Tyytymättömänä buddhalaisuuden sen aikaiseen tilaan hän lähti vuonna 1168 ensimmäiselle matkalleen lahkon alkupaikalle Tiantai-vuorelle, jossa hän kohtasi chan-ajattelun (myöhemmin Japanissa zen) ensimmäisen kerran. Hän vietti Kiinassa aluksi vain kuusi kuukautta, mutta palasi vuonna 1187 pidemmäksi aikaa Xuan Huaichangin oppilaana.
Tultuaan virallisesti zen-opettajaksi Eisai palasi Japaniin vuonna 1191 ja toi samalla mukanaan zen-kirjoituksia ja teensiemeniä. Hän perusti Japanin ensimmäisen zen-temppelin Kyūshūlle.
Eisai alkoi hitaasti edistää uuden uskon asemaa, yrittäen saada tendai-koulukunnan ja keisarillisen hovin kunnioituksen hienovaraisen diplomatian keinoin. Kohdattuaan vastustusta perinteisiltä buddhalaisilta koulukunnilta, kuten tendai, shingon ja jōdo-shū, Eisai lähti lopulta Kiotosta koilliseen Kamakuraan vuonna 1199, jossa shōgun ja hänen sotilasluokkansa samurait ottivat innolla vastaan kamppailulajeihin positiivisesti suhtautuvat Zen-opetukset. Hōjō Masako salli hänen rakentaa Jufuku-jin, Kamakuran ensimmäisen Zen-keskuksen.
Eisai kuoli vuonna 1215 75-vuotiaana. Hänen oppilaansa Dōgen perusti Zen-buddhalaisen sōtō-koulukunnan.
Hollywood Rose

Hollywood Rose on Axl Rosen ja Izzy Stradlinin vuonna 1983 perustama rock-yhtye. He perustivat myöhemmin Guns N' Roses -yhtyeen. Vuonna 2004 julkaistiin levy Hollywood Rose, The Roots Of Guns N' Roses. Levy sisältää viiden biisin demon, joka on nauhoitettu tammikuussa 1984. Lisäksi levyllä on kaksi uutta miksausta kyseisestä demosta. Yhtye on edelleen koossa tosin täysin eri kokoonpanolla.
Yoko-Maria Tsukuda

Yoko-Maria Tsukuda (jap. 佃 揺子・マリア, Tsukuda Yōko Maria) on japanilainen  sopraano. Japanissa hänet tunnetaan mm. laajasta suomalaisten laulujen repertuaaristaan. Yoko-Marian repertuaariin kuuluu myös saksalainen Lied, lukuisia aarioita ja runsaasti ranskalaisia, italialaisia, venälaisiä sekä tietenkin japanilaisia lauluja.
Hän on valmistunut Tokion musiikkiyliopistosta laulun maisteriksi vuosikurssinsa priimuksena vuonna 2002, ja hän on ollut palkintosijoilla lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä laulukilpailuissa. Valmistuttuaan Tsukuda opiskeli Suomessa Jorma Hynnisen yksityisoppilaana kolme vuotta. Nykyään hän esiintyy enimmäkseen Tokiossa.
Teollinen ekologia

Teollinen ekologia on tieteenala, joka tutkii materiaali- ja energiavirtoja ihmisten luomissa teollisissa systeemeissä ja kulutuksessa. Tutkimuksen fokuksena 
on ymmärtää  materiaalivirtojen suorat ja epäsuorat vaikutukset ympäristöön, sekä ymmärtää miten taloudelliset, poliittiset ja sosiaaliset tekijät vaikuttavat  resurssivirtoihin ja resurssienkäyttöön. Teollisen ekologian tavoitteena on luoda kestäviä teollisia ekosysteemejä. Teollinen ekologia on määritelty muun muassa kestävän kehitykseen tieteeksi  , teollisten järjestelmien ja ympäristön suhteiden tutkimukseksi  ja systeemiajatteluun perustuvaksi, monitieteelliseksi diskurssiksi, joka pyrkii ymmärtämään  kompleksisten ja integroitujen ihmisten luomien ja luonnon systeemien makrotason käyttäytymisen (emergenssi) . Teollinen ekologia ratkoo tuotannon ja kulutuksen ympäristöön liittyviä ongelmia systeemisesti, siten että lopputulos on kokonaisuuden kannalta optimaalinen. Tieteen alan nimi pohjautuu ajatukseen, että meidän tulisi ottaa mallia siitä miten luonnon systeemit toimivat kun suunnittelemme kestäviä teollisia systeemeitä.

Historia

Teollinen ekologia nimityksen tekivät tutuksi ensimmäisen kerran Robert Frosch ja Nicholas E. Gallopoulos Scientific American -lehdessä 1989. Frosh ja Gallopoulos visioivat: " Miksi teolliset systeemit eivät voisi toimi kuten ekosysteemit, joissa toisen lajin jäte on resurssi toiselle lajille?"
Jättiläissiippa

Elintavat

Naaraat ja poikaset viihtyvät 50–2000 yksilön ryhmissä luolissa ja rakennuksien ullakoilla. Sen sijaan urosyksilöt elävät usein yksinään.
Jättiläissiipat tulevat sukukypsiksi toisena elinvuotenaan. Lepakot pariutuvat loppukesällä tai syksyllä, mutta hedelmöitys viivästytetään siten, että munasolu irtoaa vasta keväällä. Poikanen syntyy tavanomaisesti kesäkuussa ja naaras saa vain yhden jälkeläisen kerralla.
Ravinnoksi kelpaavat kovakuoriaiset, hyönteiset ja hämähäkit, jotka jättiläissiippa etsii maastosta.

Anatomia

Laji on Euroopan ja Vähä-Aasian kooltaan suurin lepakkolaji. Sen ruumiin pituus on 6,8–8,3 cm ja häntä 4,5–6 cm, ja sen massa on noin 25–40 g. Jättiläissiipan kyynärvarsi on 5,6–6,7 cm ja siipien leveys 40 cm. Turkin väritys on tumman hiekanvärinen yläruumiissa ja vaaleampi alaruumiissa.