google/wiki40b huggingface dataset:
Tomi Markkola

Tomi Markkola (oik. Tomi Teuho-Markkola) (s. 7. tammikuuta 1976 Nokia)  on suomalainen iskelmälaulaja.
Koko ikänsä Nokialla asunut Tomi Markkola aloitti harmonikan soiton 13-vuotiaana. Sittemmin hän kouluttautui puutarhuriksi, mutta lopulta musiikista tuli hänelle ammatti. Hän osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille ensimmäisen kerran vuonna 1995, mutta sillä kerralla tie nousi pystyyn Raisiossa pidetyssä semifinaalissa.
Markkola nousi koko Suomen kansan kuuluisuuteen vuonna 1996, kun hänet kruunattiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Samana vuonna tangokuningattareksi kruunattiin Saija Varjus.
Markkola on lunastanut asemansa suomalaisen iskelmän huipulla upean äänensä ansiosta. Hänen harrastuksiinsa kuuluu mm. golf. Hänen vaimonsa, Virve Parkkosen, veli on Idols-tähti Pete Parkkonen.
Tomi Markkolan ensimmäinen levytys oli Reino Markkulan säveltämä ja Juha Vainion sanoittama tango Kerro, jos luoksesi tulla mä saan, jonka oli ensimmäisenä levyttänyt Eino Grön vuonna 1967. Vuonna 1997 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa, jota myytiin parin vuoden aikana kultalevyyn oikeuttava määrä. Markkolan ainoaksi levytykseksi vuonna 1999 jäi singlenä julkaistu humoristinen ralli Ei mennä Turkuun.

Yhtye

Tangokuninkuuden myötä Tomi lähti kiertämään Suomea Sylvia-orkesterin kanssa. Elokuussa 1997 Sylvia vaihtui Boleroon. Boleron kanssa Tomi keikkaili aina vuoden 2000 lokakuulle asti. Tämän jälkeen Suomea lähdettiin kiertämään Fernetin kanssa.
Dressmann

Perustaminen

Dressmann-ketjun historia ulottuu vuoteen 1962, jolloin 25-vuotias norjalainen Frank Varner päätti perustaa ainoastaan miesten vaatteita myyvän liikkeen. Perustamiseen tarvittavat rahat hän sai lainaksi äidiltään ja anopiltaan. 40 000 kruunulla hän avasi ensimmäisen myymälän Thorvald Meyersgatanille Osloon. Vuonna 1965 avattiin toinen myymälä Oslossa, ja kolmas avautui Trondheimiin. Dressmann tuli ketjun nimeksi vuonna 1967, kun Oslon Skippergatanin myymälä avautui. Ketju käytti iskulausetta ”laatua kohtuuhintaan”.
Vuonna 1991 Frank Varner antoi 70 myymälästä koostuvan ketjun ohjakset pojalleen Petter Varnerille, jonka käsissä ketjun myymälöiden lukumäärä ylitti kolmensadan ja liikevaihto kahden miljardin rajan. Dressmann on saavuttanut miesten vaatteiden markkinajohtajuuden Pohjois-Euroopan markkinoilla.

Laajeneminen

Dressmann laajeni voimakkaasti muualle Eurooppaan 1990-luvun loppupuolella. Vuonna 1995 avattiin myymälä Latvian pääkaupungissa Riiassa ja koko maan myymälöiden määrä nousi kolmeen. Vuonna 1996 Dressmann avasi ensimmäisen neljästä Islannin-myymälästään Reykjavíkissa. Vuonna 1997 Dressmann osti ruotsalaisen Hägenfelt-vaateliikeketjun ja alkoi toimia Ruotsissa. Dressmann avasi ensimmäiset myymälänsä Saksassa, Hampurissa vuonna 2001. Tanskassa ketju aloitti vuonna 2003. Suomeen Dressmann rantautui vuonna 2000, kun ketjun kaksi ensimmäistä myymälää avattiin Lahteen ja Tampereelle.
2000-luvun puolivälissä Dressmann oli yksi Varner-yhtymän yhdeksästä ketjusta. Muita olivat muun muassa farkkuketju Carlings, nuorten naisten Bik Bok, aikuisten naisten Vivikas ja koko perheen Cubus.
Lee Bergere

Lee Bergere (10. huhtikuuta 1918 Brooklyn, New York – 31. tammikuuta 2007 Fremont, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti televisiorooleistaan. Vuosina 1981–1983 hän esitti hovimestari Joseph Andersia saippuasarjassa Dynastia. Bergere muistetaan myös alkuperäisestä Star Trek -sarjasta (1969), jossa hän näytteli Abraham Lincolnia. 
Pitkän uransa aikana Bergere vieraili muun muassa sarjoissa Bonanza (1962), Salainen agentti 86 (1966), Kupla (1978), Wonder Woman (1978), Murhasta tuli totta (1987) ja Viinitila Falcon Crest (1989). Hän esiintyi myös teatterissa.
Erwin Bach

Yhdessäolo Tina Turnerin kanssa

Erwin ja Tina Turner tapasivat levy-yhtiön juhlissa Lontoossa vuonna 1985. 27 vuoden yhdessäolon jälkeen vuonna 2013 he menivät naimisiin Sveitsin kodissaan
Jouluyö murhayö

Juoni

Elokuva kertoo Billy-nimisestä pojasta, joka näkee lapsena joulupukkipukuisen miehen murhaavan vanhempansa jouluaattoiltana. Billy patoo traumaattista kokemusta sisällään, kunnes ne vuosia myöhemmin purkautuvat väkivaltaisella tavalla.

Vastaanotto

Elokuva on ensimmäisiä kauhuelokuvia, joiden teemana on joulu, ja se nauttii nykyään kulttimainetta. Se sai ilmestymisaikanaan paheksuvaa kritiikkiä Yhdysvaltain koulujen vanhempainyhdistyksiltä jouluteeman ja julkaisuajankohdan perusteella. Elokuva poistettiinkin elokuvateatterilevityksestä ennenaikaisesti, mutta elokuva ehti silti tuottaa voittoa.
Video-oppaassa vuodelta 1995 Kari Hintikka antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hänen mukaansa Jouluyö murhayö on amerikkalaisittain syviä viiltoja yrittävä kauhistelu, joka tyytyy alun siedettävän kehittelyn jälkeen listimiseen.
Elokuvasta tehtiin viisi jatko-osaa, ensimmäisenä Silent Night, Deadly Night 2.

Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo määräsi ennakkotarkastuksessa 2.9.1989 elokuvalle ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten sitä ei ollut laillista Suomessa esittää eikä levittää. Täyskielto kumoutui vasta vuonna 1.1.2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen yhteydessä.
Klöfverskjöld

Klöfverskjöld on Holsteinin herttuakunnasta lähtöisin oleva aatelissuku, joka on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneelle numerolla 579. 
Suvun kantaisä on Johan Ottosson Klöfverblad tai Kleblatt, jonka kaksi poikaa: Aron Johaninpoika Klöfverskjöld ja Erik Johaninpoika aateloitiin vuonna 1653 nimella Klöfverskjöld.

Johan Ottenpoika Klöfverblad

Johan Ottenpoika (k. 19. helmikuuta 1641) oli kotoisin joko Skotlannista tai Saksasta. Hän oli jonkin aikaa kihlakunnantuomari Tanskassa, minkä jälkeen karkasi Ruotsiin. Linköpingin valtiopäivillä 1600 hän oli laatimassa ehdotusta valtionpetoksesta syytettyjen valtioneuvosten tuomitsemiseksi kuolemaan.
Suomeen Klöfverblad siirtyi 1606, jolloin hän toimi voutien tilintarkastajana. Silloin otettiin selvää autiotilojen määrästä, tasoitettiin viljeltyjen talojen veroja sekä peruutettiin aateliston laittomasti kruunulta anastamia tiloja. 1608 hän siirtyi toimittamaan maanmittausta Pohjanmaalle. Mittausten pohjalta hän laati tarkan maakirjan. Työ oli raskas ja hänen valitettua asiasta kuninkaalle Kaarle IX vastasi, että juuri tehtävän vaikeuden vuoksi Klöfverblad oli siihen valittu.
1610 Johan Ottenpoika nimitettiin koko Suomen kamreeriksi. Hänen tehtäviinsä kuului kruunun veronkannon valvonta ja voutien tilitysten tarkistaminen. 1613 hän siirtyi Ruotsin kamarikollegion kamreeriksi. 1619 hänet lähetettiin takaisin Suomeen yhdessä Skytten ja Oxenstiernan kanssa Elvsborgin lunnaita keräämään. 1620 Johan Ottenpoika nimitettiin Käkisalmen läänin tuomariksi ja 1623 Turun hovioikeuden kanneviskaaliksi. 1624 hän ehdotti yhdessä Suomen maaherra Niilo Bjelken kanssa, että 1622 määrätty maanmittaus pantaisiin toimeen sekä laadittaisiin uudet siihen perustuvat maakirjat. Tätä verollepanoa ja maanmittausta jatkui ainakin vuoteen 1634.
Kun keskusvalta 1620-luvulla ryhtyi yhtenäistämään Suomen hallintoa Kustaa II Adolfin ja Axel  Oxenstiernan Ruotsissa käynnistämän hallintouudistuksen mukaisille linjoille, perustettiin Turkuun hovioikeus ja Suomeen nimitettiin kenraalikuvernööri. Nils Bjelken siirryttyä 1623 Suomeen ryhtyi Klöfverblad hoitamaan aiempaa Suomen kamreerin virkaansa. Hän piti tehtävää hallussaan Bjelken ja tämän seuraajan Bengt Oxenstiernan kuvernöörikaudet aina vuoteen 1634. Hän hoiti myös Turun hovioikeuden kanneviskaalin virkaa 1634–31. Johan Ottenpoika uudisti verotusta siten, että aiemmasta arvioverotuksesta siirryttiin kohti vakinaista maaveroa. Samalla verotusjärjestelmä yksinkertaistui. Tämän vuoksi hänen osuuttaan hallintouudistuksessa voidaan pitää merkittävänä.
Venetit

Venetit oli muinainen kansa, joka eli Galliassa, Bretagnen niemimaalla, joka roomalaisajalla tunnettiin nimellä Aremorica. Venetit rakensivat linnoituksia Aremorican etelärannikolle. Venetit olivat myös hyviä merenkulkijoita.
Julius Caesar pakotti meren rannalla asuneet gallialaiset antautumaan vuonna 57 eaa. Venetit antoivat Caesarille panttivankeja ja solmivat liiton roomalaisten kanssa. Venetit nousivat kuitenkin kapinaan vuonna 56 eaa. Caesar yritti aluksi vallata venetien kaupungit yksi kerrallaan, mutta venetit siirsivät vain asukkaat muihin kaupunkeihin meritse. Caesar antoi rakentaa laivaston ja Decimus Junius Brutus Albinuksen johdolla roomalaisten laivasto kukisti venetit. Tämän jälkeen venetien kaupungit vallattiin ja asukkaat joko surmattiin tai myytiin orjiksi.
Niobiumpentoksidi

Ominaisuudet

Niobiumpentoksidi on huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ainetta. Se ei liukene veteen ja hapoistakin sen liuottaa vain vetyfluoridi. Luonteeltaan se on hapan oksidi ja reagoi emästen kuten hydroksidien tai karbonaattien kanssa muodostaen niobaatteja. Niobiumpentoksidi voi muodostaa myös geelimäisen hydraatin, jota nimitetään niobiumhapoksi.
Niobiumpentoksidilla on kolme faasia α-, β- ja γ. Näistä alkeiskopiltaan monokliininen on stabiilein. Kuumentamalla γ-faasia yli 830 °C lämpötilaan muuttaa kiderakenteen reversiibelisti α- ja β-muodoiksi. Kuumennettaessa niobiumpentoksidia edelleen tapahtuu 1 095 °C lämpötilassa toinen reversiibeli faasimuutos, jossa β-niobiumpentoksidi muuntuu α-muodoksi.

Valmistus

Niobiumpentoksidia valmistetaan kuumentamalla niobiumhappoa Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla niobiumkarbidia tai -nitridiä tai hydrolysoimalla niobaatteja tai muita niobiumyhdisteitä. Muodostuva niobiumpentoksidi on usein geelimäistä ja vaikea suodattaa. Tuote kuivataan 800–1 100 °C lämpötilassa.

Käyttö

Suurin osa niobiumpentoksidista käytetään metallisen niobiumin valmistukseen. Niobiummetallia valmistetaan pelkistämällä niobiumpentoksidia alumiinioksidilla tai hiilellä. Sitä käytetään myös dielektrisenä materiaalina kondensaattoreissa ja muiden niobiumyhdisteiden tuotannossa.
Tervakauppa

Tervakauppa oli Suomessa erityisesti 1600-luvulta alkaen tuottoisa elinkeino. Länsi-Euroopan laivanrakennustoiminta vilkastui, ja puulaivoihin tarvittiin tervaa ja pikeä. Ruotsin kruunu perusti Tervakomppania-nimisen kauppajärjestön, jonka alaisuuteen avattiin tervan- ja pientarkastajien virat. Keskitetyn kaupan johdosta myös vienti vilkastui.
Suomen tervakaupan keskuksia olivat Viipuri, Turku ja Pohjanmaan rannikkokaupungit. 
1600-luvulla tervaa poltettiin runsaasti Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Pohjanmaalla ja Järvi-Suomessa. Järvi-Suomen tervanpoltto tyrehtyi melkein kokonaan 1700-luvulla tärkeimmän kauppasatamansa eli Viipurin menettämisen ja huonojen liikenneyhteyksien takia. Pohjanmaa jäi 1700-luvulla päätuotantoalueeksi. 1800-luvulla tervanpolton pääalueeksi muodostui Kainuu osittain Oulujoen liikenneyhteyden ja osittain sen takia, että Kainuun seutu oli hallanarkaa ja köyhät saivat elantonsa helpommin tervaa polttamalla. 1900-luvun alussa tervaa poltettiin Itä-Kainuun lisäksi jonkun verran vielä Kaakkois-Pohjanmaalla. 
1600-luvulla pientä taukoa lukuun ottamatta vuoteen 1712 kauppa oli Ruotsin monopolin hallussa. Isovihan jälkeen tervakauppa muuttui kokonaan. Uudenkaupungin rauhanteossa Viipuri oli joutunut Venäjän yhteyteen. Turun rauhan jälkeen tervan kuljetus ei siirtynyt Haminaan kannattamattomien kuljetusyhteyksien vuoksi. Tämän seurauksena tervanpoltto tyrehtyi Suomessa. Suurvaltasotien vuosina 1770–1780 aiheuttaman kansainvälisen kysynnän myötä tervanpoltto alkoi nousta kuitenkin uuteen kukoistukseen. Suurimmillaan tervan vienti oli 1800-luvun puolenvälin jälkeen, jolloin esimerkiksi vuonna 1863 vienti oli 227 000 tynnyriä. 1800-luvun lopulla tervakauppa alkoi hiipua, kun puulaivojen rakentaminen väheni. Oulussa lienee viimeinen tervavene kulkenut jokea pitkin alas vuonna 1927.
Oulussa tervakauppaa hallitsivat tervaporvarit. Tervansoutajat toivat kainuulaisen tervan Oulujoen suussa sijainneeseen Tervahoviin. Iijoen vesistössä tervatynnyrit kuljetettiin 1900-luvun alkupuolelle saakka suurista petäjätukeista koottujen pelkkalauttojen painolastina, sillä joki oli liian matala raskaasti kuormitetuille tervaveneille. Pelkkalauttojen laskuaika oli kevättulvan aikoihin heti jäiden lähdön jälkeen. Perillä Iijokisuussa terva sekä lauttojen tukit myytiin.
Elviss Krastins

Ura

Krastinsin isä Uģis Krastiņš pelasi aikoinaan ammattilaisena niin Suomessa kuin Ranskassa. Hänen isänsä esimerkin myötä Elviss aloitti lentopallon ja pelasi Suomessa juniorivuotensa Perungan Poikien riveissä. Isä-Ugis pelasi samanaikaisesti PerPon liigajoukkueessa. Krastinsin perhe on myös urheilullinen: Ugis-isä on entinen passari, Angelika-äiti kansallisen tason yleisurheilija ja Anete-sisko on pelannut lentopalloa Mestaruusliigassa ja beach volleyta nuorten arvokisoissa.
Krastins kävi koulut tavallista nopeammin ja aloitti lukiossa opiskelun jo samaan aikaan kuin häntä vuotta vanhemman ikäluokan (1993) maajoukkuelentopalloilijat Kuortaneen urheilulukiossa. Kuortaneen urheilulukion ja lentopalloliiton valmennuskeskuksesta Krastins siirtyi vuoden periodin jälkeen pelaamaan Vammalan Lentopalloon, missä hän teki vuonna 2010 liigadebyytin. Liigadebytantti oli 17-vuotias. Hänen isänsä valmensi VaLePaa.
Krastins voitti avauskaudellaan VaLePassa SM-hopeaa (2011) ja heti toisella kaudellaan SM-kultaa (2012). Vuonna 2013 VaLePa jäi SM-pronssille. Uransa toiseen Suomen mestaruuteen Krastins ylsi VaLePan riveissä vuonna 2014. Viides aikuisten SM-mitali oli pronssinen vuonna 2015 ja kuudes SM-hopea vuonna 2016. 
Krastinsin rooli on etenevässä määrin kasvanut VaLePan riveissä. Sastamalaisjoukkueen avauskokoonpanoon hän nousi kaudella 2012-2013. Maaliskuussa 2015 Krastins valittiin uransa ensimmäistä kertaa Mestaruusliigan kuukauden tähdistöjoukkueeseen. Kaikkiaan Krastins pelasi isänsä alaisuudessa VaLePassa kuusi peräkkäistä kautta. 
Kuuden VaLePassa pelatun vuoden jälkeen Krastins oli valmis hakemaan uskottavasti pelipaikkaa ulkomaankentiltä. Hänen vahvat esityksensä A-maajoukkuepaidassa alkukesästä toivat sopimuksen belgialaisseura Topvolley Antwerpeniin kaudeksi 2016-17. Krastins pelasi ulkomailla onnistuneen avauskauden. Hän kuului läpi kauden Antwerpenin aloitusseitsikkoon ja auttoi seuran runkosarjan 4. tilalle. Ylemmässä loppusarjassa joukkue saavutti Belgian liigassa neljännelle sijan.
Puolassa syksyllä 2017 järjestetyssä EM-lopputurnauksessa uutisoitiin Krastinsin kirjoittaneen yksivuotisen sopimuksen puolalaisen huippujoukkue Asseco Resoviaan, joka sijoittui keväällä 2017 Puolan Plusligassa neljänneksi. Tätä ennen se oli mitaleilla kahdeksana vuonna peräkkäin. Edellinen mestaruus on parin vuoden takaa.

A-maajoukkueura

Miesten maajoukkueessa Krastins debytoi vuonna 2013 Slovakiaa vastaan. Hän kuului Suomen MM-karsintajoukkueeseen, joka selvitti tiensä MM-kisoihin 2014. Syksyn 2014 MM-kisajoukkueeseen Krastinsia ei valittu eikä vuoden jälkeisiin syksyn Italian EM-kisoihin 2015. Kesän 2015 A-maajoukkueessa Krastins pelasi lentopallon Maailmanliigassa. Hän oli mukana Suomen olympiakarsintajoukkueessa Berliinin maanosakarsinnoissa tammikuussa 2016.
Krastins kuului juniorivuosinaan myös oman ikäluokkansa maajoukkueikäryhmään esiintyen kahdesti EM-kisoissa.
INPE (Brasilia)

INPE (Instituto Nacional de Pesquisas Espaciais) on Brasilian kansallinen avaruustutkimusinstituutti, joka toimi ennen vuotta 1994 osin maansa avaruusjärjestönä.

Toiminta

Toiminta alkoi ionosfäärin tutkimuksella kuten kaikissa avaruusmaissa. Tässä toiminnassa oli yhteystyötä Brasilian asevoimien kanssa.
9. helmikuuta 1993 laukaistiin brasilialainen SCD-1-satelliitti yhdysvaltalaisella Pegasus-kantoraketilla avaruuteen.
INPE on kehittänyt Brasilialle kaukokartoitussatelliitteja Kiinan kansantasavallan kanssa. Niillä on yhteinen CBERS- kaukokartoitussatelliittien sarja, jonka uusimpien versioiden CBERS-3:n ja CBERS-4:n värähtelytestaus tehdään Brasiliassa. Tämä on merkittävä askel kohti Brasilian täysin omaa satelliittia. Brasilia pyrkii valvomaan Amazonasin metsien tilaa näillä satelliiteilla. Se myös - toisin kuin länsimaat - jakaa kuva-aineistoa ilmaiseksi Etelä-Amerikan ja Afrikan maille.
Leivick Halpern

H. Leivick, oik. Leivick Halpern (1888–1962) oli venäläissyntyinen Yhdysvaltoihin muuttanut jiddišinkielinen kirjailija. Hänet karkotettiin 1906 poliittisen aktiivisuuden vuoksi Siperiaan, josta hän pakeni 1912. Hän asui New Yorkissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu realistisia romaaneja ja novelleja, sekä näytelmiä, esseitä ja lehtikirjoituksia. Hänen kärsimystä pohtivaa runouttaan on luonnehdittu visionaariseksi, sävyltään mystiseksi.
Pieni merenneito

Pieni merenneito (tansk. Den lille havfrue) on tanskalaisen satukirjailija H. C. Andersenin kirjoittama satu. Pieni merenneito nojautuu löyhästi Undine-myyttiin. Pieni merenneito kirjoitettiin vuonna 1836 ja julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1837.
Alkuperäisessä tarinassa pieni merenneito rakastuu prinssiin ja pelastaa hänet hukkumasta, mutta hän tietää yrityksien olevan turhaa. Hänen ainoa toivonsa on myydä kielensä merinoidalle saadakseen jalat ja voidakseen nousta maalle. Hänen täytyy saada prinssiltä suukko ennen auringon laskua ja jos hän ei saa hän kuolee. Mutta jokainen hänen askeleensa tuntuu kuin hän kävelisi lasin sirujen tai miekan terien päällä. Kuitenkin merenneito tanssii prinssille hurmatakseen hänet. Mutta prinssi luulee, että toinen nainen pelasti hänet ja menee naimisiin tämän kanssa. Merinoita antaa hänelle vielä vaitoehdon: jos hän surmaa prinssin, hän saisi pyrstönsä takaisin ja voisi jatkaa elämää meressä. Merenneito ei kykene surmaamaan hänelle niin rakasta ihmistä, ja tekee itsemurhan heittäytymällä laivan kannelta mereen ja hän muuttuu merenvaahdoksi.
Alkuperäisestä sadusta on myöhemmin tehty lukuisia muunnelmia, joista tunnetuin lienee Disneyn tuottama animaatioelokuva Pieni merenneito vuodelta 1989. Alkuperäinen satu on elokuvaa paljon raaempi.
Hoban meteoriitti

Hoban meteoriitti eli Hoba Westin meteoriitti on maailman suurin tunnettu kokonainen meteoriitti. Se on rautameteoriitti ja siten maailman suurin maan pinnalla oleva luonnollinen rautamöhkäle. Hoban meteoriitti painaa hieman yli 60 tonnia. Meteoriitin mitat ovat 2,7 × 2,7 × 0,9 metriä, ja kappale lepää pöytämäisesti maan pinnalla. Se on Hoba Westin farmilla Grootfonteinin lähellä Namibiassa. Meteoriitti putosi arviolta yli 80 000 vuotta sitten. Hoban meteoriitti luokitellaan pääosin rautaa sisältäväksi nikkelipitoiseksi ataksiitiksi. Meteoriitti löytyi vähän ennen vuotta 1920.
Tampereen Kivimuseo

Historia

Paavo Korhonen aloitti kiviharrastuksensa heinäkuussa 1980. Hän vieraili lomamatkalla Eräjärven kivimuseossa ja ihastui siellä näkemiinsä brasilialaisiin akaatteihin. Korhonen päätti itsekin alkaa keräillä kauniita kiviä. Hän myös osti Eräjärveltä kokoelmansa ensimmäisen kiven, brasilialaisen montebrasiitin.
Korhonen etsi kiviä maastosta ja kotimaisten kivimessujen kautta, mutta suurimman osan kokoelmastaan hän hankki ulkomailta ostamalla tai vaihtamalla. Hän rahoitti kivihankinnat muun muassa myymällä postimerkkikokoelmansa.
Syyskuussa 1997 Korhonen lahjoitti Tampereen kaupungille ensimmäisen kivierän, noin 3 500 esinettä. Hän esitti samalla toivomuksen, että kivet pääsisivät näytteille museoon. Lahjoitus johti näin Kivimuseon perustamiseen. Korhonen jatkoi kokoelman kartuttamista vielä sen jälkeenkin. 
Kivimuseo sijaitsi marraskuuhun 2013 asti pääkirjastotalo Metson alakerrassa, jossa sillä oli noin 400 neliömetrin tilat. Museo joutui muuttamaan pois, koska kirjasto tarvitsi tilat omaan käyttöönsä. Kivimuseo avattiin uudelleen Vapriikissa joulukuussa 2014. Muuton yhteydessä näyttelyn ilme uudistettiin ja tiedot ajanmukaistettiin. Näyttelytilan pinta-ala pieneni hieman, mutta museon kävijämäärä kasvoi.

Kokoelma

Kivimuseon esineet on hankittu visuaalisin perustein. Korhosen mukaan häntä kiehtoi nimenomaan kivien esteettisyys, ei esimerkiksi niiden mineraalipitoisuus tai käyttöarvo. Kokoelmassa on siksi paljon värikkäitä, erikoisen näköisiä ja isoja kiviä. Museon suurikokoisimmat näytteet ovat fossilisoituneen puun kappaleita, jotka painavat puolitoista tonnia. Kokoelman yhteispaino on arvioiden mukaan vähintään 30 tonnia.
Museon vanhimmat näytteet ovat 4,7 miljardia vuotta vanhoja meteoriitteja. Ne ovat Tampereen museoiden vanhimmat esineet. 
Kivimuseolla on harvinaisen edustavia pallokivinäytteitä. Ne ovat herättäneet kansainvälistä kiinnostusta.
Tiirinkoski

Tiirinkoski on Hämeenlinnan 29. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kuusi kilometriä keskustasta luoteeseen. Maatalousvaltainen kaupunginosa on pääasiassa peltoa sekä länsiosastaan metsää.  Alueen läpi kulkee vanha Hämeen Härkätie, jonka varrella sijaitsee myös Tiirinkosken kylä. Tiirinkosken halki virtaa myös Vanajanselälle laskeva Myllyoja. Kaupunginosaa rajaavat Pikku-Parola, Pullerinmäki, Vuorentaka, Majalahti sekä pohjoisessa Hattulan kunta. Kaupunginosa lienee saanut nimensä Myllyojassa olevasta koskesta.
Kanta-Hämeen vesistöistä Hirvilampi sijaitsee pääosin Tiirinkosken kapunginosassa.
Virtuaalituunaus

Virtuaalituunaus on ajoneuvoista otettujen kuvien muokkaamista digitaalisessa muodossa tietokoneen avulla. Tuunaamisessa ja ehostamissa käytetään kuvankäsittelyohjelmaa. Virtuaalituunaamalla saadaan tehtyä ajoneuvoon kaikki mahdolliset muutokset suunnittelijan kuvankäsittelytaidoista riippuen. Virtuaalituunauksessa pyritään fotorealismiin.
Visuaalista simulointia (sisustusta, arkkitehtuuria, näyttelyitä jne.) on aina käytetty ja sama pätee autojen rakenteluunkin. Näin voidaan havainnollistaa muutoksen mukana tulevat erot. Virtuaalituunaus on autoista ja kuvankäsittelystä kiinnostuneiden harrastus. Virtuaalinen muokkaus antaa ideoita sekä mahdollisuuden ideoiden vertailuun aidon auton rakentamisessa.

Cartoonaus

Cartoonaus on virtuaalituunauksen "alakategoria", jossa valokuvasta yritetään saada mahdollisimman sarjakuvamainen. Tyylejä on erilaisia, jotkut harrastajat tekevät aidompaa jälkeä lisäämällä yksityiskohtia ja monia eri sävyjä silti säilyttäen kuvan sarjakuvamaisena, jotkut taas tekevät yksinkertaisia muutaman sävyn kuvia.
Tähtikallion havainto- ja koulutuskeskus

Rahoitus

Havaintokeskus on toteutettu kolmessa eri vaiheessa ja rahoitukseen on osallistunut EU-rakennerahastot.
GIOVE-A

GIOVE A, aiemmin GSTB-V2/A, on brittiläisen Surrey Satellite Technology-yhtiön (SSTL) kehittämä satelliitti. Se on toinen Galileo-navigaatiosatelliittijärjestelmän testisatelliteista. Satelliitin nimi on sekä lyhenne sanoista "Galileo In-Orbit Validation Element" että viittaus Galileo Galilein tekemään Jupiterin (italiaksi Giove) tutkimukseen.
Satelliitin testaus ESAn ESTEC-keskuksessa Hollannissa alkoi 2. elokuuta 2005. Satelliitti laukaistiin Baikonurista Kazakstanissa 28. joulukuuta 2005.

Ensimmäinen osa Galileo-järjestelmää

Satelliitin avulla testataan eurooppalaisen järjestelmän tekniikkaa, mutta sen lento palvelee myös juridisia syitä. Kansainvälinen radiotaajuuksia jakava elin ITU nimittäin vaatii, että Galileo-järjestelmä lähettää avaruudesta signaalia varatulla taajuudella viimeistään vuoden 2006 lopussa. Muuten taajuusallokaatio vapautuu muuhun käyttöön.