google/wiki40b huggingface dataset:
Igor Girkin

Igor Vsevolodovitš Girkin (ven. Игорь Всеволодович Гиркин), joka tunnetaan myös nimellä Igor Ivanovitš Strelkov (ven. Игорь Иванович Стрелков, s. 17. joulukuuta 1970) on venäläinen upseeri ja nationalisti, joka johti kesällä 2014 osaltaan Itä-Ukrainan sotilaallista kapinaa.
Girkin on sotaveteraani ja äärikansallismielinen monarkisti, jonka kutsumanimi on Strelok tarkoittaa "ampujaa" tai "pyssymiestä". Girkin on aiemmin taistellut vapaaehtoisena mm. Bosniassa ja Transnistriassa. Ensimmäisessä Tšetšenian sodassa Girkin oli sotilas, toisessa upseeri. Venäläisnationalistisen, konservatiivisen kansallisromantikko Girkinin ajatellaan lännessä vastustavan Venäjän liberaaleja poliitikkoja, joita hän pitää pettureina. Girkin on koulutukseltaan historian maisteri ja hän on harrastanut historiallisia roolipelejä.
Girkin väittää itse kuuluneensa turvallisuuspalvelu FSB:hen vuoteen 2013, Ukrainan ja lännen mielestä Girkin palveli sotilastiedustelu GRU:ssa. Kesällä 2013 Girkin esitteli abhasialaiselle uutistoimistolle uudenlaista erityisoperaatioista koostuvaa sotaa. Hän kokosi taistelujoukon Ukrainan venäläismielisistä, venäläisistä ja muualta tulleista eri sotien veteraaneista, joka osallistui helmikuussa 2014 Krimin Simferopolin parlamentin valtaukseen. Sen jälkeen he valtasivat huhtikuussa 2014 Itä-Ukrainassa Slovjanskin alueen turvallisuuspalvelun rakennuksen. Girkiniä pidetään yhtenä vastuullisena myös muihin rikoksiin, kuten teloituksiin. Hän oli määrännyt esimerkiksi teloituksen vähäisen näpistyksen perusteella, vedoten Stalinin diktatuurin aikaiseen, vanhentuneeseen toisen maailmansodan ajan neuvostolainsäädäntöön.
Girkin järjesti ja johti pitkään niin sanotun Donetskin kansantasavallan alueen venäläismielistä kapinaa Itä-Ukrainan sodassa kesällä 2014 ja toimi "kansantasavallan" puolustusministerinä. Kun kapinallisten alue näytti romahtavan heinäkuun alussa, Girkin pyysi YouTubessa Venäjältä apua. 14. elokuuta Girkin erosi niin sanotun Donetskin kansantasavallan puolustusministerin tehtävästä ja joutui syrjään Itä-Ukrainan tapahtumista.
Myöhemmin Girkin kertoi aloittaneensa kapinatoiminnallaan Ukrainan sodan, kun venäläisaktivistien kapina oli kuivumassa kokoon. Hän oli pettynyt siihen, ettei Venäjä halunnutkaan Krimin tavoin vallata Itä-Ukrainaa. Hän lähti pois Ukrainasta, koska Venäjää ei haluttu kytkeä Ukrainan tapahtumiin. Girkinin mukaan Venäjän pääideologina pidetty Putinin neuvonantaja Vladislav Surkov ohjasi Ukrainan kapinaa.
Canal Algérie

Historia

Kanava perustettiin vuonna 1994, jolloin sen tarkoitus oli toimia kulttuurisena linkkinä ulkomailla ja erityisesti Euroopassa asuville algerialaisille.
Otavan satamarata

Otavan satamarata on Savon radalta Otavan rautatieasemalta Puulaveden rantaan Otavan satamaan ja Otavan sahalle erkaneva rata, joka valmistui 1891. Radan pituus oli alkuaan 1,8 kilometriä ja myöhemmin 2,5 kilometriä. Otavan satamaan valmistui myös Otavan sataman asemarakennus ja liiteri vuonna 1900. Aseman rakennuksiin kuului myös satamaratapihan länsireunalla sijaitsevalla kivisellä laivalaiturilla oleva tavaramakasiini.
Otavan satamaan tuotiin puuta uittamalla ja proomuilla. Sataman alueella toimi kaksi sahalaitosta, Karhulan ja Otavan sahat jotka käyttivät osan raakapuusta ja loput kuljetettiin edelleen eteenpäin rautateitse. Satamassa oli myös matkustajaliikennettä sillä S/S Puulavesi ja S/S Ilmari liikennöivät Otavasta Hirvensalmelle ja Kortesalmelle. Sataman toiminta oli vilkkaimmillaan 1920- ja 1930-luvuilla hiipuen sitten vähitellen 1960- ja 1970-luvuille tultaessa.
Rata palveli Otavan sahan tukkikuljetuksia 2000-luvulle saakka. Nykyään tukit kuljetetaan kuorma-autoilla, joten liikenne radalla on lopetettu.
Nestor Ojala

Nestor Ojala (27. helmikuuta 1864 Kiukainen – 21. huhtikuuta 1926 Jyväskylä) oli 1900-luvun alun tunnettu pedagogi. Hänen isänsä oli Isak Ojala (aik. Brander) ja äiti Vilhelmiina Kalli. Tunnettu sanonta "Ojalan laskuopin mukaan" viittaa Nestor Ojalaan.
Nestor Ojala valmistui ylioppilaaksi 1886 ja filosofian kandidaatiksi 1889. Hän toimi Jyväskylän seminaarin matematiikan lehtorina 1894-1910, Raahen Porvari- ja Kauppakoulun johtajana 1909-1913 ja lopuksi Jyväskylän seminaarin johtajana 1912-1926. Ojalan kirjoittamat kansakoulujen laskuopit ja niihin liittyvät opettajien ohjeet ovat olleet 1900-luvun alun merkittävimpiä alkeisopetuksen tietovälineitä.
Ngaio Marsh

Ngaio Marsh (23. huhtikuuta 1895 Christchurch, Uusi-Seelanti – 18. tammikuuta 1982 Christchurch, Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilainen kirjailija ja teatteriohjaaja. Marsh kirjoitti vuosien 1934–1982 aikana kaikkiaan 32 rikosromaania, joissa rikoksia selvittelee Roderick Alleyn, jalosukuinen kirjailija ja Scotland Yardin ylitarkastaja. Tunnetuimmat suomeksi käännetyt Alleyn-romaanit ovat Odottamaton onkimies (suom. 1957) ja Serenadi ruumiille (suom. 1960).
Kissanmaan koulu

Kissanmaan koulu on Tampereen yliopistollisen sairaalan lähellä kaupungin loppuosassa Tampereella Teiskontien vieressä sijaitseva koulu, jossa on 12 yleisopetuksen luokkaa ja kolme erityisluokkaa. Se rakennettiin vuonna 1950. Ennen sen koulun nimi oli Kalevan kansakoulu. Rakennus on nelikerroksinen.
Yrjö Engeström

Yrjö Engeström (s. 1948 Lahti) toimii aikuiskasvatustieteen professorina Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisessä tiedekunnassa.
Väitöskirjassaan Learning by Expanding (1987), hän on kehitellyt teoriaa ihmisten yleisestä toimintamallista. Hän on tehnyt kirjan Lev Vygotskin ja A.N. Leontjevin välittyneen toiminnan kolmiomallin pohjalta.
Engeström toimii myös viestinnän professorina Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksella, jossa hän työskenteli Laboratory of Comparative Human Cognition -yksikön johtajana 1990–1995. Engeström on lisäksi Birminghamin yliopiston kunniatohtori.
Engeström toimi jo lukioaikoinaan Lauttasaaren yhteiskoulussa aktiivisesti teinipolitiikassa ja valittiin Teiniliiton kouluasiainsihteeriksi eli käytännössä pääideologiksi. Teiniliiton tavoitteeksi tuli perustaa Helsinkiin Summerhill-ideologiaan pohjautuva vapaa kokeilukoulu, mutta hanke hyytyi samaan aikaan käynnissä olleeseen peruskoulu-uudistukseen. Hankkeen tuloksena perustettiin edelleen toimiva päiväkoti, Pakilan Lastenpaikka.
Engeström valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2011.
Yrjö Engeströmin poika on Yhdysvalloissa asuva internetyrittäjä Jyri Engeström.
Montenegrolaiset

Montenegrolaiset ovat eteläslaavilainen ihmisryhmä, jonka pääasiallinen asuma-alue käsittää Montenegron.
Montenegrolaisten kansallisuus on usein ollut kiistakysymys ja usein heitä on pidetty vain yhtenä serbien heimona. Kuitenkin vuodesta 1948 lähtien Jugoslaviassa ihminen saattoi halutessaan ilmoittaa kansallisuudekseen montenegrolaisen. Kommunismin romahtamisen jälkeen ajatus itsenäisestä montenegrolaisesta kansallisesta identiteetistä on herännyt itsenäisyysmielisten montenegrolaisten keskuudessa.
Vielä nykyäänkään selkeää rakoa serbien ja montenegrolaisten välillä ei ole, koska ryhmät muun muassa puhuvat yhteistä kieltä. Esimerkiksi monet tunnetut serbit kuten Slobodan Milošević, Radovan Karadžić ja Vuk Karadžić ovat montenegrolaisia. Yhtenä erona näiden kansojen välillä on kuitenkin aakkoset, Montenegrossa käytetään latinalaisia kirjaimia ja Serbiassa kyrillisiä.
William Cooper

William Cooper (1798–20. huhtikuuta 1864) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja keräilijä.
Cooper opiskeli eläintiedettä Euroopassa 1821–1824. Hän tutki erityisesti simpukankuoria. Myöhemmin hän teki tutkimus- ja keräysmatkat Nova Scotiaan, Kentuckyyn ja Bahamasaarille. Cooper ei itse ollut kirjailija, mutta hänen kokoelmansa auttoivat muita tutkijoita, kuten John James Audubon, Charles Lucien Bonaparte ja Thomas Nuttall, suorittamaan tutkimuksia.
Cooper oli yksi New York Lyceum of Natural Historyn, myöhemmin New York Academy of Sciences, perustajista, ja ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka hyväksyttiin Zoological Society of Londonin jäseneksi.
Hänen poikansa James Graham Cooper (1830–1902) oli lääkäri ja luonnontieteilijä.
Cooper nimesi linnuista muun muassa amerikannokkavarpusen (Coccothraustes vespertinus), nykyisin Hesperiphona vespertina.
Jaloviina

Jaloviina kulttuurissa

Kun konjakkia ei myyty vuodesta 1942 jatkosodan päättymiseen, C. G. E. Mannerheimin 75-vuotispäivien kunniaksi jatkosodan rintamamiehille tarjottiin kesällä 1942 pienehkö määrä Jaloviinaa. Väinö Linnan Tuntemattomassa sotilaassa on tapausta käsittelevä kohtaus.
Myös suomalaisen miestenlehden Jallun nimi syntyi yhdistelmänä tunnetusta miehen lempinimestä ja Jaloviinan lempinimestä. Turkulaisen dekkarikirjailija Reijo Mäen yksityisetsivähahmon Jussi Vareksen lempijuoma on drinkki nimeltään ”Talonmiehen vapaapäivä”, jonka resepti on ”jallukola ilman kolaa”.
Musiikin puolella Jaloviina, erityisesti yhden tähden versio, on tunnettu suomalaisten rock- ja heavyartistien suosimana juomana, joka usein lisätään osaksi raideria. Sanoituksissa Jaloviina esiintyy ainakin Hectorin kappaleessa ”Juodaan viinaa”, Freud Marx Engels & Jungin kappaleessa ”Jaloviinaa”, Lyijykomppanian kappaleessa ”Jaloviinamies”, Reino Helismaan kappaleessa ”Konsulin tyttären pihalla”, Viikatteen kappaleessa ”Iltatähden rusko”, Turmion Kätilöiden kappaleessa ”Tirehtööri”, Petri Nygårdin kappaleessa ”Selvä päivä”, Elastisen kappaleissa ”Nuku vaan” ja "Loppuviikko" sekä Palefacen kappaleessa ”Syntyny rellestää”. Viikatteen instrumentaali ”Leikatun konjakin salaisuus” on nimetty Jaloviinan mukaan. Myös J. Karjalaisen laulussa ”Lallin kumautus” Jaloviina mainitaan. Popedan vuonna 2017 ilmestyneellä albumilla 'Haista Popeda!' on kappale 'Oodi Jaloviinalle'.
Sturmbannführer

Sturmbannführer oli natsi-Saksan puolisotilaallisten järjestöjen SS:n ja SA:n (Sturmabteilung) käyttämä arvo. Suoraan käännettynä Sturmbannführer tarkoittaa rynnäkköyksikönjohtajaa (yksiköllä SA ja SS tarkoittivat pataljoonaa). Arvo vastaa Suomen puolustusvoimien majuria ja Wehrmachtin arvoa Major.
SA otti arvon käyttöön 1921. SS puolestaan nimitti ensimmäiset Sturmbannführerit 1928.
Lepistönlampi (Sysmä, Nikkaroinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,9 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,8 metriä mpy.
Pat Boone

Charles Eugene Patrick "Pat" Boone (s. 1. kesäkuuta 1934) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän tuli 1950-luvun lopun rock and roll -vallankumouksen aikana tunnetuksi kristinuskoon ja amerikkalaisiin perhearvoihin tukeutuvana ”puhtoisena” laulajana, joka teinien vanhempienkin oli helppo hyväksyä. 
Boone syntyi Jacksonvillessä, Floridassa, kasvoi Nashvillessä ja opiskeli David Lipscomb Collegessa. Hän aloitti levytysuransa Republic Recordsille vuonna 1954 ja nousi vuonna 1955 suureen suosioon coverversiollaan Fats Dominon laulusta "Ain't That a Shame".
Boonen myöhempien hittien joukkoon lukeutuvat "Tutti Frutti", "Long Tall Sally", "At My Front Door (Crazy Little Mama)", "I Almost Lost My Mind", "Chains of Love", "Two Little Kisses", "There's a Moon Out Tonight", "Love Letters in the Sand", "April Love", "Friendly Persuasion (Thee I Love)" ja "Don't Forbid Me".
Boonella on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Rakkautta huhtikuussa (1957), Kevättä ilmassa (1962), Punainen kitara (1962) ja Risti ja linkkuveitsi (1970). 
Boone on vieraillut Suomessa konsertoimassa ainakin kerran 1970-luvun lopulla Helsingin Messukeskuksessa, jossa hänen vaimonsakin oli mukana esiintymässä. Hän on myös julkaissut lukemattoman määrän äänilevyjä. Hänellä on neljä tytärtä, jotka ovat myös tehneet ainakin yhden äänitteen yhdessä.
Yksi Pat Boonen lapsista on muusikko Debby Boone.
Boonella on tähti Hollywood Walk of Famella.
Boone on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen. Hän kannatti Ronald Reagania jo 1960-luvulla ja Donald Trumpia vuoden 2016 presidentinvaaleissa.
Nummisiilikäs

Koko ja ulkonäkö

Nummisiilikäs on monia isoja ja värikkäitä lajeja käsittävässä heimossaan kovin vaatimattoman näköinen laji. Etusiipien pojaväri on harmaanvalkoinen. Siiven kuvioinnin muodostaa vaihteleva määrä pieniä mustia pisteitä, jotka muodostavat neljä siiven poikki kulkevaa viivaa. Pisteiden koko vaihtelee ja joskus ne saattavat puuttua lähes kokonaan. Takasiivet ovat ruskeanharmaat, takareunastaan hieman vaaleammat. Perhosen ruumis on harmaanvalkoinen ja takaruumiin yläpinnalla on lyhyitä, tummia poikkijuovia. Siipiväli koiraalla 32–42 mm, koiraat ovat naaraita pienempiä.
Lepäävällä perhosella siivet kiertyvät selvästi ruumiin ympärille. Tällöin pitkulaisen muotonsa ja vaatimattoman värityksensä vuoksi sitä on helppo erhtyä pitämään vaikkapa jonakin koisana.

Levinneisyys ja lentoaika

Nummisiilikäs on eurooppalainen laji, jota tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa nummisiilikästä tavataan etelärannikolta Oulun läänin eteläosiin saakka. Lentoaika on heinäkuun alusta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Nummisiilikästä tavataan kuivilla, lämpimillä paikoilla, joilla on matalaa kasvillisuutta ja usein hiekkapitoinen maaperä. Esiintymät ovat paikallisia, mutta lämpimällä ilmalla yksittäisiä perhosia voi tavata muuallakin. Aikuiset perhoset lentävät lähellä maanpintaa. Ne ovat aktiivisia öisin ja koiraat tulevat valolle, naaraat harvemmin. Päivisin perhonen lepää kasvillisuuden joukossa. Aikuinen perhonen ei luultavasti nauti ravintoa.
Naaras munii lämpimille paikoille 100–150 munaa, jotka kuoriutuvat noin kaksi viikkoa myöhemmin. Talvehtii pienenä toukkana, joka aktivoituu jo varhain keväällä. Täysikasvuinen toukka koteloituu lähelle maanpintaa ja kotelovaihe kestää noin kolme viikkoa.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla kasvilajeilla, erityisesti heinillä, mutta myös kanervalla, juolukalla ja ruokohelvellä.
Thornin rauha (1411)

Tausta

Liettuan, Puolan ja Saksalaisen ritarikunnan välinen sota alkoi ritarikunnalle kuuluneen Žemaitijan vuonna 1409 alkaneen kapinasta, jota Vytautasin johtama Liettua ja Jagellon johtama Puola alkoivat tukea. Puola ja Liettua etenivät ritarikunnan maille vuonna 1410. Saksalainen ritarikunta kärsi tappion Tannenbergin taistelussa menettäen muun muassa suurmestarinsa ja 200 ritaria. Puolalais-liettualaiset joukot eivät kuitenkaan onnistuneet ritarikunnan pääkaupunki Marienburgin piirityksessä ja joukot vetäytyivät.

Rauha

Ritarikunta solmi rauhan Puolan ja Liettuan kanssa 1. helmikuuta 1411. Sopimuksella Liettua sai ritarikunnalta sen aiemmin menettämän Žemaitijan. Puola sai puolestaan Dobrzyńin alueen. Lisäksi ritarikunta maksoi Puolalle 100 000 Prahan groschenia. Rauha ei vastannut Liettuan ja Puolan sodassa saavuttaman voiton laajuutta, mikä johtui paljolti ritarikunnan vaikutusvaltaisista tukijoista, joihin lukeutui muun muassa Saksan keisari Sigismund Luxemburgilainen. Rauha oli kuitenkin ensimmäinen kerta, jolloin ritarikunta joutui luopumaan kiistellyistä alueista.
Sumire (1945)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se kuljetti kotiutuvia sotilaita Japaniin 1. joulukuuta alkaen. Alus luovutettiin sotakorvauksena Britannialle 20. elokuuta 1947 ja sen miehistö upotti aluksensa jo samana vuonna.
Rolf Peter Ollakka

Rolf Ollakka on suomalainen palkkasoturi, jota nousi julkisuuteen kesällä 1999, kun keskusrikospoliisi etsintäkuulutti hänet Kosovossa tapahtuneesta joukkotuhonnasta epäiltynä. Hän on taistellut muun muassa Burmassa ja Kosovossa. Hän on kirjoittanut kokemuksistaan kirjan Suomalaisen palkkasotilaan tarina, jonka on kustantanut Gummerus vuonna 2000.
Kirjassaan hän kirjoittaa muun muassa kokemuksistaan sotilaana Burmassa ja Kosovossa. Hän kertoo myös hakeneensa Ranskan muukalaislegioonaan suurin odotuksin. Ollakka kuitenkin pettyi ja väittää, että legioona ratsastaa historiallaan. "Se oli elämäni suurimpia pettymyksiä. Olin odottanut kunnon rääkkiä, koulutusta ja sotilaallista toimintaa, mutta koko legioona oli periaatteessa pullaa, kaakaota ja päänsilittelyä. Joskus 16-vuotiaana se olisi ollut sopiva paikka, muttei enää tuossa vaiheessa elämää", Ollakka kertoo.
Valeri Nepomnjaštši

Ura

Pelaajaurallaan puolustajan tontilla viihtynyt Nepomnjaštši edusti SKIF Ashgabatia ja Spartak Samarkandia Neuvostoliiton alemmilla sarjatasoilla. Hän lopetti pelaajauransa jo vuonna 1967.
Valmennusuransa Nepomnjaštši aloitti 1982 Stroitel Ashgabatin päävalmentajana. Todellisen läpimurtonsa hän teki kuitenkin vasta noustuaan yllättäen Kamerunin maajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi Kamerunin MM-kisoihin 1990. ”Kenraaliharjoitus” Afrikan mestaruuskisoissa ei sujunut hyvin Kamerunin pudottua jo 1. kierroksella, mutta MM-kisoissa maa eteni sensaatiomaisesti puolivälieriin. Kamerunin kisamatka päättyi tiukan taistelun jälkeen jatkoaikatappioon Englannille 3–2.
MM-kisojen jälkeen Nepomnjaštši jatkoi uraansa Kiinan maajoukkueen teknisenä konsulttina. Valmennustehtäviin hän palasi 1991 turkkilaisen  Gençlerbirliğin päävalmentajana. Hän vietti Turkissa pari vuotta valmentaen myös MKE Ankaragücüä. 
Vuonna 1994 Nepomnjaštši siirtyi valmentajaksi Aasian kentille. Hän aloitti korealaisen Yukong Elephants peräsimessä ja luotsasi Bucheon SK:ksi nimensä muuttaneen seuran Korean League Cupin mestariksi 1996. Korea-pestinsä jälkeen hän valmensi kiinalaisIa Shenyang Haishia, Shandong Luneng Taishania ja Shanghai Shenhuaa sekä japanilaista Sanfrecce Hiroshimaa ilman suurempaa menestystä. 
Kaudella 2006 Nepomnjaštši toimi uzbekistanilaisen FK Pahtakor Taškentin sekä Uzbekistanin maajoukkueen päävalmentajana. Pahtakorin kanssa hän voitti maan tuplamestaruuden.
Syyskuussa 2008 Nepomnjaštši siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan venäläisseuran päävalmentajaksi allekirjoitettuaan sopimuksen FK Tom Tomskin kanssa.  Hänen johdollaan Tom Tomsk on sijoittunut liigan keskikastiin sijoille 9 ja 8. Kaudella 2011/12 suoritukset eivät vastanneet seurajohdon tavoitteita ja kuuden ottelun tappioputki johti lopulta potkuihin syyskuussa 2011. 
Huhtikuussa 2014 kokenut Nepomnjaštši palasi FK Tom Tomskin päävalmentajaksi.  Hänen johdollaan seura sijoittui 1. divisioonassa neljänneksi kaudella 2014/15. Kesäkuussa 2015 Tomsk teki kaksivuotisen jatkosopimuksen veteraanivalmentajansa kanssa.
19. maaliskuuta

19. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 78. päivä (79. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 287 päivää.
Vuodesta 2007 alkaen 19. maaliskuuta on Minna Canthin päivä, tasa-arvon päivä ja yleinen liputuspäivä.
Jouppilanvuoren hyppyrimäet

Historia

Jouppilanvuoren hyppyrimäki oli rakennettu kokonaan kyllästetystä puusta ja siinä oli myös kyllästetystä puusta rakennettu alastulorinne. Mäen K-piste sijatsi 64 metrissä. Jouppilanvuoren hyppyrimäki purettiin sen huonon kunnon takia vuonna 2005 ja tilalle rakennettiin samana vuonna K25-, K10-, K4-mäet. K17 muovitettu hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja samalla K10- ja K4-mäkien alastulorinteisiin asennettiin muovitus.

K17

K17 -hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja rakennettaessa sen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Mäen HS-piste sijaitsee 20 metrissä.

K10

Mäki rakennettiin vuonna 2005 ja kesällä 2012 mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Mäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Tuomas Meis kaksi kertaa 24.1.2015 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä ovat hypänneet Emilia Sorvisto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Elsa Thors 24.1.2015 Liito-orava Cupissa.
Kesämäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Elmeri Perälä 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa. Naisten kesämäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Pinja Koivisto kaksi kertaa 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa.

K4

Mäkiennätyksen 4,0 metriä ovat hypänneet Juho Ojanen 25.1.2009 Liito-orava Cupissa, Roope Rinta 21.2.2010 Liito-orava Cupissa, Miiko Sivula kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Aatu Ranto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Mika Kärkkäinen kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Jaakko Romppainen 4.3.2012 ja 10.2.2013 Liito-orava Cupissa.
Naisten mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 21.2.2010 Liito-orava Cupissa.
Cathleen Synge Morawetz

Cathleen Synge Morawetz (5. toukokuuta 1923 – 8. elokuuta 2017 New York) oli kanadalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut matemaatikko. Hän johti 1980-luvulla New Yorkin yliopiston Courant Institute of Mathematical Sciencesia.
Morawetz oli American Mathematical Societyn puheenjohtajana vuosina 1995–1996. Hän istui Kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1990 ja sai Kansallisen tiedemitalin 1998. Hänet valittiin Noether Lectureriksi vuosina 1983 ja 1998.
Morawetz opiskeli Toronton yliopistossa, Massachusetts Institute of Technologyssa ja New Yorkin yliopistossa. Hänen isänsä oli irlantilainen tiedemies John Lighton Synge. Hänellä oli neljä lasta miehensä polymeerikemisti Herbert Morawetzin kanssa.
Kerttu Sihvonen

Kerttu Maria Sihvonen (o.s. Pulkkinen; 26. huhtikuuta 1893 Haukivuori – 28. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja naisasia-aktiivi.
Sihvonen valmistui filosofian kandidaatiksi 1920 ja hänet promovoitiin filosofian maisteriksi 1923. Valmistuttuaan Sihvonen toimi Helsingin yliopiston fysiologian laitoksella assistenttina vuoteen 1939. Pääasiallisen uransa hän teki Helsingin Kasvatusopillisessa Talouskoulussa (myöh. Helsingin  Kotitalousopettajaopisto). Opettajantyönsä ohella hän toimi koulun hallinnossa, muun muassa sen säätiön hallituksen jäsenenä. Vuosina 1950–1960 Sihvonen oli oppilaitoksen rehtori. Hänen aikanaan koululle rakennettiin uusi toimitalo Sturenkatu 4:ään, ja talon vihkiäistilaisuus pidettiin helmikuussa 1957. Koulua oli toistuvasti yritetty saada valtion huomaan mutta se onnistui vasta 1959, jolloin opisto muuttui korkeakouluksi. Koulua ylläpitävä säätiö lakkautettiin.
Sihvosella oli runsaasti luottamustoimia, ja hän oli mukana kansainvälisissä tehtävissä. Hän oli Kotitalousopettajayhdistyksen ja Kotitalousopettajien liiton puheenjohtajana 1947–1957, ja hänet kutsuttiin liiton kunniajäseneksi vuonna 1963. Samoin hän oli Helsingin Kotitalousopettajaopiston Ylioppilaskunnan kunniajäsen. Hän hoiti Suomen Naisyhdistyksen sihteerin tehtäviä 1937–1945 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1955–1960. Konkordia-liiton toimikunnan jäsen hän oli 1939–1978 ja toimikunnan puheenjohtaja 36 vuotta.
Kerttu Sihvosen puoliso oli vuodesta 1925 professori Väinö Sihvonen.
Paimentyttö

Maalaus

Paimentyttö-maalauksessa näkyy tuohon aikaan suomalaisten septemiläisten parissa muodiksi tullut muodon ja sommittelun vapautuminen. Yrjö Ollila olikin Septem-taiteilijaryhmän keskushahmoja. Väri- ja valomaalauksen edelläkävijänä hän käytti tässä maalauksessa hehkuvia sateenkaaren värejä. Sekä paimentyttö että häntä ympäröivä luonto on maalattu vahvoin värein, suurpiirteisesti väriä käyttäen.
Sinänsä Paimentyttö liittyy paimenelämää kuvaavien maalausten antiikista juontuvaan perinteeseen 1910-luvun tapaan.
WebP

WebP on bittikarttagrafiikan tiedostomuoto, jossa voidaan käyttää häviöllistä ja häviötöntä pakkausta. WebP on Googlen kehittämä JPEGin korvaajaksi suunniteltu avoin standardi, jonka viitetoteutus on julkaistu BSD-lisenssillä. Se julkaistiin vuonna 2010. 
Häviöllisessä WebP:ssä käytetään On2 Technologies -yrityksen kehittämää VP8-videokoodekin pakkausalgoritmia, säiliömuoto on RIFF. Googlen ohjelmistoinsinööri Jyrki Alakuijala on laajentanut WebP:n häviöttömään pakkaamiseen, johon myös WebP-tiedostomuodon alfakanavan koodaus perustuu.
Kesäkuussa 2019 verkkoselaimista natiivina WebP-tuen omaavat Chrome, Firefox, Edge ja Opera.