google/wiki40b huggingface dataset:
Emma Gyldén

Emma Gyldén (17. huhtikuuta 1835 Helsinki – 8. heinäkuuta 1874 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja merkittävä maisemamaalari.
Gyldén opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa B. A. Godenhjelmin johdolla, Tukholmassa 1863–1864 Johan Edvard Berghin johdolla sekä Düsseldorfissa ja Karlsruhessa Hans Guden johdolla 1868–1868. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1854. Vuonna 1862 hän sai II palkinnon Suomen taideyhdistyksen dukaattikilpailussa. Gyldén antoi maalauksessa yksityisopetusta, muun muassa maisemamaalauksen suurelle nousevalle kyvylle Fanny Churbergille.
Gyldénin tuotannon ominaispiirteenä voidaan pitää ihanteellista maisemakäsitystä, mutta hänen teoksiaan tunnetaan varsin vähän. Suomen Taideyhdistyksen piirissä häntä pidettiin suurena taiteilijalupauksena. Gyldénin lupaava ura kuitenkin katkesi kesken, kuten monien muidenkin varhaisten suomalaisten naistaiteilijoiden. Taiteilijanura päättyi keuhkotaudin aiheuttamaan kuolemaan Gyldénin ollessa vasta 39-vuotias.
Gyldénin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Claes Wilhelm Gyldén ja Amalia Sofia o.s. Danielson. Hänen äitinsä, joka oli mennyt Gyldénin kanssa naimisiin alle 18-vuotiaana, kuoli 32-vuotiaana Saarijärvellä. Vuoden kuluttua isä meni Saarijärvellä naimisiin Amalia Sofian viisi vuotta nuoremman sisaren Emma Annette Danielsonin kanssa.
Emma Gyldénin puoliso oli hänen serkkunsa kauppias Fabian Wilhelm von Schantz. He solmivat avioliiton syyskuussa 1870 Vanajassa.
Edoard Mielck

Edoard Julius Mielck (29. elokuuta 1879 Viipuri – 16. helmikuuta 1925 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti ja liikemies.
Mielckin vahemmat olivat Saksan konsuli Theodor Wilhelm Mielck ja Irene Augusta Fabritius ja puoliso vuodesta 1911 Elin Charlotta Åkerhielm. Oopperalaulajatar Edda Ehrnrooth oli hänen sisarensa ja pianisti, säveltäjä Ernst Mielck hänen veljensä. Mielck tuli ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1897 ja valmistui arkkitehdiksi ilmeisesti Münchenissä, jonne hän lähti opiskelemaan ylioppilastutkinnon jälkeen. Saksasta palattuaan Mielck ryhtyi kuitenkin liikemieheksi, perustamalla Viipuriin Mylly Oy Elon. Se oli Elovenan valmistuksen alkuperäinen kehittäjä. Mielck rakennutti myllyä varten tehtaan ja työntekijöiden asuntorakennukset. Mielckin toiminta arkkitehtina Viipurissa jäi melko vähäiseksi, kaupungin arkistoissa on säilynyt vain pari hänen tekemäänsä suunnitelmaa. Mielck tunnettiin myös taitavana amatöörisellistinä ja näyttelijänäkin.
Jukka Takalo

Ura

Takalo aloitti musiikkiuransa 1970-lukulaisen Holotnaja Pravda -lauluyhtyeen sanoittajana.
Takalo siirtyi sooloartistiksi yhtyeen lopetettua vuosituhannen vaihteen jälkeen. Takalon soolouran esikoissingle Ei ikinä naimisiin julkaistiin vuonna 2003. Kappale Taistelevat metsot soi Vares – yksityisetsivä -elokuvassa. Takalon ensimmäinen sooloalbumi, artistin omalla nimellä kulkenut Jukka Takalo, julkaistiin 17. elokuuta 2005. Takalon seuraava soolojulkaisu oli vuonna 2011 Vastarannan laulut. Takalon kolmas studioalbumi on vuonna 2012 julkaisu Kahden hengen disko. Jukka Takalo ja Maakinen Mysteeri Trio julkaisi vuonna 2013 kuplettilevyn. Takalo ja Soiva Siili julkaisivat vuonna 2014 Vastarannan Siili-levyn, joka oli Emma-ehdokkaana vuoden lastenalbumi-sarjassa 2015. Vuonna 2016 ilmestyi albumi Suomen kuningas. Takalo on tehnyt protestilauluja, ja vuonna 2018 ilmestyi single "Tää menee tunteisiin". Vuonna 2018 ilmestyi albumi Vaarojen laulut. 
Takalon kappale ”Jokainen on vähän homo” on saavuttanut huomiota sosiaalisessa mediassa: sitä on katsottu YouTubesta yli miljoona kertaa. Kappale on käännetty myös venäjäksi. Vuonna 2014 oululainen seurakunta kielsi sen esittämisen seurakuntasalissa.
Muusikonuransa ohella Takalo on kirjoittanut yhdessä toimittaja Pasi Kostiaisen kanssa musiikkiaiheisen teoksen Sinä olet tähti – matkaopas poptähteyteen, joka julkaistiin vuonna 2004. Jokainen on vähän homo -laulukirja ilmestyi vuonna 2014. Esikoisromaani Kuoleman nimi on Saab 96 ilmestyi 2018.  
Takalo on Ilmakitaransoiton MM-kisojen perustaja ja synnyinkylänsä Martinniemen  Kurtinhaudan suojelemisen puolestapuhuja. Takalo on ollut perustamassa musiikivideofestivaaleja Ouluun. Takalo on ideoinut Yksinäisten illat -formaatin ja isännöinyt sitä. Hän on tehnyt lastenmusiikkia Vastarannan siili- ryhmässä.
Takalo on tehnyt kappaleita myös muille artisteille, kuten Pate Mustajärvelle. Takalo on kuvannut Lissut-duon Pissikset-videon. Kaarle viikatteen kanssa Takalo on tehnyt yhteisen iltamakiertueen. Mikko Alatalon kanssa Takalo on pitänyt yhteislaulutapahtumia. Hän on tehnyt myös duo-keikkoja stand up -koomikko Matti Patrosen kanssa. Takalon Vaarojen laulut -levyllä esiintyy myös Anna Itkonen.
Takalo esiintyi Aknestikin kitaristin Kai Latvalehdon elämästä kertovassa Laulu koti-ikävästä -elokuvassa vuonna 2013.

Palkinnot

Takalo sai ammattitaiteilijan puolivuotisen 9 000 euron apurahan 2014. Samana vuonna Hänelle myönnettiin Pakkala-kirjallisuuspalkinto. Hänet valittiin vuoden positiivisimmaksi oululaiseksi vuonna 2015.

Yksityiselämä

Aiemmin Takalo on asunut Helsingissä, josta muutti takaisin Haukiputaalle. Takalo on syntynyt Ruotsissa, käynyt lukion Haukiputaalla, ja hänellä on lapsia.
Cabal Online

Pelaaminen

Hahmolla voi hyökätä numeronäppäimillä, joihin on valittu hyökkäykset hyökkäys-listasta (K). Kaikki maagiset- ja fyysiset iskut vievät MP:tä. MP palautuu itsestään aivan kuten HP:kin, mutta on mahdollista käyttää HP- ja MP-rohtoja, jotka palauttavat suuren osan HP:ta tai MP:ta riippuen niiden voimakkuudesta. Hyökkäyksen alussa pitää valita hyökkäyksen kohde ja sitten valita hyökkäys.
Uusin lisäosa (Mercenaries) julkaistiin 13. joulukuuta 2010.

Warp Gate

Warp Gate on portti, josta pääsee huoneeseen jossa on portaaliovia. Niitä pitkin pääsee muihin maailmoihin, kuten Desert Screamiin, Bloody Iceen tai Green Despairiin. Päästäkseen Warp Gateen on oltava vähintään tasolla 3. Tasolla 50 pääsee Port Luxiin Green Despairista. Tasolla 65 pääsee port Luxista Fort Ruinaan. Tasolla 80 pääsee Bloody Icen kautta Undead Groundiin. Tasolla 95 pääsee Desert Screamin kautta Forgotten Ruiniin. Tasolla 110 pääsee Port Luxin kautta Lakesideen. Tasolla 125 pääsee Green Despairin kautta Mutant Forestiin. Tasolla 140 pääsee Fort. Ruinan kautta Pontus Ferrumiin. Tasolla 160 pääsee Porta Infernoon Port Luxin kautta.
Haruka Kudō

Haruka Kudō (jap. 工藤 遥, Kudō Haruka, s. 27. lokakuuta 1999, Saitaman prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Kalle Jokinen (kokoomuslainen poliitikko)

Elämä ja ura

Jokinen valmistui ylioppilaaksi Lammin lukiosta 1980 ja suoritti Poliisikoulussa poliisikokelaskurssin 1982 ja poliisimiehistön virkatutkinnon 1984. Poliisialipäällystön virkatutkinnon hän suoritti vuonna 1997. Jokinen on työskennellyt poliisina Helsingin (1982–1989), Lahden (1989–1990), Orimattilan (1995–2008) ja Päijät-Hämeen (vuodesta 2009) poliisilaitoksilla. Vuosina 1990–1995 hän työskenteli teknisten töiden ja liikunnan opettajana Orimattilassa.
Jokinen valittiin ensimmäisen kerran Orimattilan valtuustoon kunnallisvaaleissa 2000, joissa hän sai 191 ääntä ja oli kaupungin ääniharava. Kunnallisvaaleissa 2004 hän sai 205 ääntä, vuoden 2008 vaaleissa 281 ääntä ja vuoden 2012 vaaleissa 272 ääntä. Vuosina 2003–2004 ja 2007–2008 Jokinen toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja vuosina 2009–2012 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Vuosina 2004–2008 hän oli Hämeen Kokoomuksen piirihallituksen puheenjohtaja.
Jokinen oli ehdolla eduskuntavaaleissa 2007, joissa hän sai 4 283 ääntä Hämeen vaalipiirissä, viidenneksi eniten vaalipiirin kokoomusehdokkaista. Syyskuussa 2009 kansanedustaja Jari Koskisesta tuli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin johtokunnan jäsen ja Jokinen nousi varasijalta eduskuntaan. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2011 vaaleissa, joissa hän oli vaalipiirinsä kolmanneksi eniten ääniä saanut kokoomusehdokas 5 271 äänellä.
Eduskunnassa Jokinen on valtiovarainvaliokunnan jäsen ja sen liikennejaoston puheenjohtaja vuodesta 2015. Hän on myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen (2011–) ja varapuheenjohtaja (2015–). Jokinen toimi aiemmin liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsenenä (2009–2015) ja puheenjohtajana (2012–2015) sekä jäsenenä lakivaliokunnassa (2009–2011), perustuslakivaliokunnassa (2011–2012) ja tulevaisuusvaliokunnassa (2012–2015). 
Jokinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Myöhäinen sidonta

Myöhäinen sidonta eli dynaaminen sidonta eli ajonaikainen sidonta tarkoittaa muuttujan tai muun objektin tyypin päättelemistä vasta suoritusvaiheessa. Usein tämä liittyy olio-ohjelmointiin ja perintään, mutta sitä käytetään myös ohjelmointikielissä, jotka eivät varsinaisesti tue perintää. Esimerkiksi Visual Basic 6:ssa voidaan muuttujan tyypiksi määritellä Variant, jolloin siihen voi sijoittaa minkä tahansa tyypin. Vasta suoritusvaiheessa tarkistetaan, että muuttujaan sijoitettua tyyppiä käytetään oikein, esimerkiksi tarkistetaan, että muuttujalta löytyvät ohjelmassa käytetyt ominaisuudet.
Jos ohjelmointikieli tukee perintää, myöhäisen sidonnan käyttökelpoisuus on helpommin ymmärrettävissä. Jos vaikka oletetaan toteutettavaksi yksinkertainen shakkipeliä mallintava ohjelma, voidaan määritellä luokka ShakkiNappula, jolla on muiden muassa metodit, jotka palauttavat nappulan sijainnin ja mahdolliset ruudut, johon nappula voisi kyseisestä sijainnista siirtyä. Pelin erilaiset nappulat periytyisivät ShakkiNappula-luokasta ja niitä olisivat esimerkiksi Torni, Lähetti, Kuningas jne. Nappulan sijainti on kaikilla nappuloilla se ruutu, jolla nappula on. Sen palauttava metodi siis voitaisiin toteuttaa kaikille nappulatyypeille samalla tavoin. Tällöin sen luontevin paikka olisi luokassa ShakkiNappula, jolloin luokan perilliset saisivat metodin käyttöön automaattisesti. 
Eri nappulatyypit liikkuvat hyvin eri tavoin. Jos mahdolliset siirrot palauttava metodi tehtäisiin luokkaan ShakkiNappula, metodista tulisi melko pitkä. Luultavasti siinä olisi useita ehtolauseita, yksi kullekin nappulatyypille ja kussakin haarassa käsiteltäisiin kyseisen nappulatyypin mahdolliset siirrot. Myöhäisen sidonnan ansiosta metodi voidaan kuitenkin toteuttaa siten, että ShakkiNappula-luokassa vain kerrotaan siirrot palauttavan metodin olevan olemassa ja kukin nappulatyyppi antaa metodille oman toteutuksensa. Torni-luokassa metodi siis palauttaa mahdolliset ruudut vaaka- ja pystyriveiltä, Lähetti-luokassa metodi puolestaan palauttaa mahdolliset ruudut vinoriveiltä jne. Kunkin nappulatyypin metodi on varsin lyhyt eikä siinä tarvitse välittää muiden nappulatyyppien mahdollisista siirroista.
Jos pelilaudan nappulat sijoitetaan taulukkoon, jonka alkiot ovat tyyppiä ShakkiNappula, voidaan taulukko käydä läpi ja tulostaa kullekin nappulalle sen sijainti ja mahdolliset siirrot. Sijainnin tulostamiseen käytetään ShakkiNappula-luokassa olevaa metodia. Myöhäinen sidonta aiheuttaa sen, että kun taulukon alkiolta kysytään sen mahdollisia siirtoja, vasta metodin kutsuvaiheessa päätetään, minkä luokan metodia käytetään. Kuningas-luokan oliolle käytetään siis sen luokan omaa metodia, Torni-luokan olioille omaansa, vaikka molempien luokkien oliot on sijoitettu ShakkiNappula-tyyppiseen taulukkoon.
Bangassou

Bangassou on Mbomoun alueen pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallan kaakkoisosassa, Mbomoujoen pohjoisrannalla. Bangassoun asukasluku on 31 553 vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan.
Sam Elliott

Samuel Pack "Sam" Elliott (s. 9. elokuuta 1944, Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Elliott on näytellyt paljon lännenelokuvissa, mutta on esiintynyt myös muissa elokuvissa, muun muassa Buffalo Girls (1995) Minne tuuli kuljettaa (1998), Big Lebowski (1998), You Know My Name (1999), Kandidaatti (2000). Hänet tunnetaan myös lännensarjasta  Conagher - lännen sankari (1991).
Elliot tähdittää tällä hetkellä lännensarjaa Netflixissä nimeltä The Ranch, jossa hän esittää Beau Bennettiä.
Elliott esiintyi muun muassa Doug Robertina Vaarallinen tehtävä-televisiosarjassa 1970-luvun alussa sekä elokuvissa Perintö (1978), Kultainen kompassi (2007) ja Ghost Rider – aaveajaja
Hän on myös näytellyt elokuvassa Did You Hear About The Morgans.
Elliott sai 1990-luvulla yhden Emmy-ehdokkuuden ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta.

Henkilökohtainen elämä

Elliott syntyi Sacramentossa, Kaliforniassa, ja on ollut vuodesta 1984 naimisissa Katharine Rossin kanssa.
Eero Rewell

Eero Ivar Rewell (2. lokakuuta 1907 Vaasa – 7. elokuuta 1987 Vaasa) oli suomalainen juristi, joka toimi pitkään Vaasan hovioikeudessa, viimeisinä työvuosinaan sen presidenttinä.
Rewellin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Oskar Julius Rewell ja Sonja Aurora Blåfield. Arkkitehti Viljo Revell (1910–1964) oli hänen veljensä. Rewell tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1926 ja ryhtyi opiskelemaan lakitiedettä isänsä tavoin. Alemman oikeustutkinnon hän suoritti 1933 ja pääsi auskultantiksi Vaasan hovioikeuteen. Varatuomarin arvo Rewellille myönnettiin 1935. Seuraavana vuonna hänestä tuli hovioikeuden ylimääräinen virkamies ja 1939 kanslisti. Rewell osallistui molempiin sotiin, hänen puolisonsa menehtyi lottana ilmapommituksessa Suomussalmella 1942. Rewell toimi 1943–1948 sotaylioikeuden ylituomarina. Vaasan hovioikeuden kirjuri hänestä tuli 1944, notaari 1945, asessori 1951, hovioikeudenneuvos 1957 ja presidentti 1972 eläkkeelle jäämiseensä 1975 saakka. Hän toimi myös lyhyen aikaa vuonna 1949 Itä-Suomen hovioikeuden viskaalina ja 1949–1950 korkeimman oikeuden esittelijänä. Vesiylioikeuden jäsen Rewell oli 1969–1970. Hän työskenteli myös Teräs Oy:n ja Halli Oy:n hallituksissa ja alansa järjestöissä. Rewell harrasti suomalaisen taiteen keräilyä ja purjehdusta.
Rewellin puoliso vuodesta 1939 oli Gunvor Lydia Annie Sofia Enroth (1919–1942).
Squalo-luokka

Suunnittelu

Luokan alukset olivat toisinto edeltäneistä Bandiera-luokan aluksista ja siten niissä oli samat vakaus ja merikelpoisuusongelmat. Aluksille myös tehtiin samat korjaukset ongelmien poistamiseksi. Luokan alusten uppouma oli pinta-ajossa 920 ja sukelluksissa 1 125 tonnia. Niiden pituus oli 69,8, leveys 7,21 ja syväys 5,19 metriä.
Pinta-ajoa varten aluksilla oli kaksi 1 500 bhp:n dieselmoottoria, jotka pyörittivät kumpikin omaa akseliin kiinnitettyä potkuriaan. Sukelluksissa alus käytti akseleihin kiinnitettyjä 650 hevosvoiman sähkömoottoreita. Pinta-ajossa alukset saavuttivat 15,1 ja sukelluksissa kahdeksan solmun huippunopeuden. Pinta-ajossa alusten toimintamatka oli kahdeksan solmun nopeudella 5 650 merimailia ja sukelluksissa kolmen solmun nopeudella sata merimailia.
Alusten aseistuksena oli neljä keulaan ja neljä perään asennettua 533 torpedoputkea, joihin oli kaikkiaan kaksitoista torpedoa. Lisäksi aluksilla oli 102 millimetrin 35 pituuskaliiperin kansitykki. Ilmatotjunta-aseistuksena aluksilla oli kaksi yksiputkista 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä.
Tim LaHaye

Timothy F. ”Tim” LaHaye (27. huhtikuuta 1926 Detroit, Michigan – 25. heinäkuuta 2016 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja pappi, joka kirjoitti yhdessä Jerry B. Jenkinsin kanssa kirjasarjan Viimeisten päivien vaellus. Hän julkaisi myös muita romaaneja ja tietokirjallisuuttakin.
LaHaye palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän valmistui Bob Jonesin yliopistosta, Western Seminarysta ja Libertyn yliopistosta. Hänestä tuli baptistipastori, ja hän perusti San Diego Christian Collegen 1970-luvun alussa. Hänellä oli vuodesta 1947 puolisonaan Beverly, jonka kanssa hän julkaisi kirjan The Act of Marriage: The Beauty of Sexual Love (1976). Parilla oli neljä lasta.
LaHaye arvosteli kalvinismia predestinaatio-opin takia ja kritisoi myös katolista kirkkoa. Hän uskoi, että homoseksuaalisuus voidaan ”parantaa”. Hän vastusti homoseksuaalisuutta kirjassaan The Unhappy Gays (What Everyone Should Know About Homosexuality) (1978). Hän perusti konservatiivien Council for National Policy -ryhmän. Hän myös avusti Henry M. Morrisia kreationistisen Institute for Creation Researchin perustamisessa.
LaHaye uskoi, että Illuminaatit ohjaavat maailmaa   ja piti llumiaatteja salaliitosta hallinnon, koulutuksen ja median käyttämiseksi jonka tarkoituksena on tuhota  kaikki kristillisyys yhteiskunnasta  jonka tarkoitus on  luoda uusi  maailmanjärjestys. 
Hän kuoli 25. heinäkuuta 2016 San Diegossa.
QuakeNet

QuakeNet on maailman neljänneksi suurin IRC-verkko. Uusin ennätyslukema tuli 8. helmikuuta 2005, jolloin verkossa oli 243 394 yhtäaikaista yhteyttä. QuakeNet oli alun perin Quaken pelaajien verkko, jonka takia siellä on nykyäänkin paljon klaanitoimintaa, mutta myös kaikenlaista muuta toimintaa. QuakeNet ei salli piratismia, pornoa eikä mitään muutakaan laitonta tai käyttäjiä häiritsevää toimintaa.

Erikoisuudet

QuakeNet hoitaa verkkokatkojen jälkeen tapahtuvan yhdistämisen arvojärjestyksen aikamerkinnöillä (timestamp-järjestelmä eli TS). Ongelmana on vielä se, että IRC-palvelimet saattavat olla eri mieltä tilanteesta, ennen kuin yhdistäminen on mennyt kokonaan loppuun ja moodit asetettu. Verkkokatkon tunnistaa QuakeNetissä siitä, että kanavalta lähtee käyttäjiä syyllä *.net *split. Jotta palvelunestohyökkäyksien kiinnostavuus vähenisi, ei myöskään käyttäjien käyttämää palvelinta kerrota muille käyttäjille. QuakeNet on kuitenkin nykyään usein palvelunestohyökkäyksien kohteena, joten siellä esiintyy viiveitä tai verkkokatkoja aika usein.
Kanavan hallussapito on luotettavaa, jos siellä on Q-botti ja käyttäjät pitävät omat Q-tunnuksensa salasanan omana tietonaan eivätkä anna oikeuksia ihmisille, joihin eivät luota. Suurehko ongelma QuakeNetissä on mainosbotit — siihen ei ole vielä kunnollista ratkaisua.
QuakeNetissä ei ole nimimerkkipalvelua. Tämä tarkoittaa sitä, että nimimerkkiään ei voi rekisteröidä vaan se on kaikkien saatavilla heti sen vapauduttua. Mutta jos vaihdat oman nimimerkkisi QuakeNetin palvelun tai IRC-operaattorin nimimerkin kaltaiseksi, sinut poistetaan verkosta tai sinulle voidaan asettaa lyhyt pääsykielto verkkoon. QuakeNet tarkistaa aina verkkoon liityttäessä, onko koneella avonaisia välityspalvelimia. Tämä on varotoimi häirintäbotteja vastaan. QuakeNetiin ei pääse root-käyttäjätunnuksella, ja se rajoittaa yhdestä IP-osoitteesta tulevien yhteyksien määrän viiteen, jos käyttäjällä ei ole erikoisoikeuksia. Muutamien palveluntarjoajien kohdalla, joilta tulee suurin osa häiriköinnistä, on tämä rajoitus asetettu kahteen yhteyteen. Tämän voi ylittää hetkellisesti, mutta siitä saa helposti lyhyen pääsykiellon QuakeNetiin.
Pentti Virrankoski

Pentti Virrankoski (s. 20. kesäkuuta 1929 Vancouver) on suomalainen historian professori. Virrankoski nimitettiin Turun yliopiston Suomen historian apulaisprofessoriksi vuonna 1965 ja professoriksi vuonna 1978. Eläkkeelle hän siirtyi vuonna 1992.
Virrankoski on laaja-alainen historian ja kulttuuriantropologian tutkija. Tunnustuksena teoksistaan hän on saanut Åbo Akademilta kunniatohtorin arvon 1988. Svenska litteratursällskapet i Finland on myöntänyt hänelle 1988 Kustaa III:n palkinnon ja Ruotsin Akatemia 1996 Axel Hirschin palkinnon.
Leslie Nielsen

Yksityiselämä

Nielsen oli neljä kertaa naimisissa, mutta kaikki liitot päättyivät eroon. Nielsenillä oli kaksi tytärtä toisen vaimonsa kanssa.
Marraskuussa 2010 Nielsen vietiin sairaalaan keuhkokuumeen takia, ja hän kuoli nukkuessaan taudin aiheuttamiin komplikaatioihin 28. marraskuuta 2010.
B 2 (höyrylaiva)

B 2 oli suomalainen RT 1:n höyrylaiva joka upposi noin 250 metriä länteen Suomenlinnaan kuuluvasta Länsi-Mustasaaresta 4. marraskuuta 1931 ollessaan matkalla raskaassa sementti- ja putkilastissa Suomenlinnasta kohti Makiloa. Laivassa oli 11 henkilöä joista 8 hukkui heidän joukossaan laivan konemestari Fernström ja RT 1:n toimituskomppanian tykkimiehiä. Alus upposi noin 20 metrin syvyyteen. Paikalle tullut moottorivene pelasti merestä kaksi miestä ja lisäksi kaksi miestä onnistui pääsemään uimalla Suomenlinnan rantaan. Pelastuneista yksi kuoli tunnin kuluttua. Aluksen päällikkö kiekonheittäjänä ja kuulantyöntäjänä tunnettu kersantti Anttalainen oli pelastuneiden joukossa. 
Uppoamisen syynä oli kova merenkäynti ja aluksen kokoon nähden liian suuri kansilasti. Alus oli kovan aallokon takia kääntymässä takaisin kohti Suomenlinnaa kun suuri aalto kaatoi sen.
Vanha kettu

Päähenkilöt

Ensimmäisessä sadassa jaksossa sarjan päähenkilö oli Siegfried Lowitzin esittämä rikosylikomisario Erwin Köster, joka ratkoi murhia müncheniläisessä poliisipiirissä. Hänen alaisinaan työskentelivät rikoskomisario Gerd Heymann (Michael Ande) ja rikoskomisario Martin Brenner (Jan Hendriks). Kösterin ura päättyi, kun hän kuoli hermoilevan rikollisen ampumaan vahingonlaukaukseen jaksossa Zwei Leben.
Vuonna 1986 sarjan uudeksi päähenkilöksi vaihtui Rolf Schimpfin esittämä rikosylikomisario Leo Kress jaksolla Sein erster Fall. Erotuksena vanhempiin jaksoihin Suomessa sarjan nimeksi napakoitui Kettu. Martin Brenner siirtyi muualle, mutta Gerd Heymann jäi Kressin alaiseksi. Kress toi mukanaan myös mustaihoisen rikoskomisario Henry Johnsonin (roolissa Charles M. Huber). Myös viileän asiallinen rikoskomisario ja  rikospaikkatutkija Werner Riedmann (Markus Böttcher) toimi Kressin ryhmässä myös rikospaikkatutkinnan ulkopuolella. Myöhemmin vuonna 1997 Henry Johnson siirtyi muualle, ja hänet korvasi niin ikään mustaihoinen rikoskomisario Axel Richter (roolissa Pierre Sanoussi-Bliss). Leo Kress vetäytyi eläkkeelle vuonna 2008 jakson Jakob myötä. Hänet nähdään kuitenkin vierailevana tähtenä sarjassa vuonna 2009. Axel Richter siirtyi kauden 43 viimeisen jakson "Der Tote im Acker jälkeen vaihto-ohjelmaan Washingtoniin, myös Werner Riedman siirtyi saman jakson jälkeen Saksan keskusrikospoliisin palvelukseen. Kauden 44 ensimmäisessä jaksossa Tödlicher Verrat murharyhmän uusiksi jäseniksi tulivat rikoskomisario  Annabell Lorenz (Stephanie Stumph) ja rikoskomisario Tom Kupfer (Ludwig Blochberger)
Kressin jätettyä sarjan murharyhmän uutena johtajana aloitti rikosylikomisario Rolf Herzog (roolissa Walter Kreye) jaksolla Doppelspiel. Hänen työkavereinaan jatkoivat Richter, Riedmann ja Heymann. Hergozin esittäjä Kreye joutui kuitenkin jättämään sarjan vain muutaman vuoden jälkeen sairauden vuoksi. Hänen viimeiseksi jaksokseen jäi vuonna 2011 kuvattu Lautloser Tod.
Sarjan neljäntenä päähenkilönä rikosylikomisario Richard Vossina aloitti vuonna 2012 Jan-Gregor Kremp jaksolla Königskinder.
Winnetou

Winnetou on fiktiivinen intiaani, joka esiintyy useissa saksalaisen Karl Mayn seikkailukirjoissa. Hän kuuluu apassien heimoon, tarkemmin sanottuna mescaleroihin. Winnetou kulkee usein Old Firehandin ja Old Shatterhandin mukana ja hän kantaa kuuluisaa hopeapyssyä.
Taksaanit

Taksaanit ovat syöpälääkkeitä. Amerikkalaisen marjakuusen eli lännenmarjakuusen (Taxus brevifolia) kuoresta löytyi paklitakseli, joka sitoutuu solunjakautumisessa tarvittavien mikrotubulusten tubuliiniproteiiniin ja estävät sen toimintaa. Tällöin syöpäsolun jakautuminen pysähtyy. Myöhemmin on kehitetty muita puolisynteettisiä taksaaneja kuten doketakseli ja kabatsitakseli. Taksaaneja käytetään monien eri kasvainten hoitoon.
Taksaanit aiheuttavat sivuvaikutuksina mm. verisolujen muodostumisen estymistä luuytimessä ja hermovaurioita. Myös muita syöpälääkkeille tyypillisiä sivuvaikutuksia voi tulla, kuten hiusten lähtöä ja limakalvovaurioita. Myös yliherkkyysreaktiot ovat melko tavallisia.
Steve Tesich

Steve Tesich (1942–1996) oli jugoslavialaissyntyinen, 14-vuotiaana Yhdys­valtoihin perheensä kanssa muuttanut kirjailija. Oscar-palkittu Tesich kirjoitti kaksi romaania, monia näytelmä­tekstejä ja elokuva­käsikirjoituksia, näistä tunnetuimpina John Irvingin romaaniin perustuva Garpin maailma (1982, ohj. George Roy Hill) sekä Tesichin omiin nuoruus­muistoihin pohjautuvat Fillarijengi (1979, ohj. Peter Yates, parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinto) ja Neljä ystävää (1981, ohj. Arthur Penn). Tesichin näytelmän On the Open Road (1992) on suomentanut Pentti Saaritsa nimellä Taivasalla, ja sen Suomen-kantaesitys tapahtui Helsingin Kaupunginteatterissa 1996 Kristin Olsonin ohjaamana.
Tesichin romaani Karoo ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1998.
Sūsninkai

Sūsninkai on kylä Kalvarijan kunnassa, Marijampolėn läänissä, Lounais-Liettuassa lähellä Puolan ja Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 275 asukasta.