google/wiki40b huggingface dataset:
Bengt Pohjanen

Bengt Pohjanen (s. 1944 Kassan kylä, Pajalan kunta) on kolmikielinen kirjailija, joka kirjoittaa ruotsiksi, suomeksi ja meänkielellä. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori ja teologian kandidaatti. Hän väitteli tohtoriksi 1979 Tukholman yliopistossa. Väitöskirja käsitteli suomalaisen kirjailijan, Antti Hyryn tuotantoa. Pohjanen on Oulun yliopiston kunniatohtori. 
Pohjanen on kirjoittanut romaaneja, runoja, näytelmiä ja televisiodokumentteja. Monet teoksista käsittelevät pohjoisen uskonnollisuutta: ne kertovat Lars Levi Laestadiuksesta ja Korpela-liikkeestä. Pohjanen on aktiivinen meänkielen puolesta puhuja. Hän on myös toinen Meänmaan lipun suunnittelijoista.
Bengt Pohjanen on meänkielisissä teoksissaan kehittänyt meänkieltä kirjakieleksi. Hänen 1985 julkaistu romaaninsa, Lyykeri, on ensimmäinen meänkielinen romaani. Pohjasen meänkielinen näytelmä Kuutot, 1987, oli ensimmäinen meänkielinen näytelmä, joka myös rakensi perustaa Tornionlaakson Teatterin tulevaisuudelle.
Unohtaa ei myöskään sovi Pohjasen meänkielelle kääntämää Uutta Testamenttia. Pohjanen on kirjoittanut Joppausoopperan, jota esitettiin yhden kesän Pellossa (2004) ja yhden kesän Övertorneålla (2005). Hän on myös kirjoittanut Laestadiusoopperan, jota esitettiin Pajalassa kesinä 2007 ja 2008. Trilogian kolmas osa Sotaooppera esitettiin Haaparannalla kesällä 2009.
Pohjanen on kääntänyt suomalaista kirjallisuutta, mm. Antti Tuurin teoksia.
Bengt Pohjasella on oma säätiö, josta hän jakaa palkintoja mm. kirjallisuuspalkintoja, meänmaan vanhin ja meänmaan kuopus.
Ryningin palatsi

Ryningin palatsi (ruots. Ryningska palatset) on palatsimainen rakennus Tukholman vanhassakaupungissa. Riddarhustorgetin etelälaidalla sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Simon de la Vallée ja se rakennettiin vuosina 1640–1644. Sen rakennutti amiraali Erik Ryning
Vuonna 1770 rakennukselle rakennettiin siipirakennukset Munkbronille päin. 1940-luvulla palatsissa tehtiin suuria restaurointitöitä, joita johti arkkitehti Artur von Schmalensee. Nykyisin rakennukseen on sijoitettu Ruotsin korkeimman oikeuden ja työoikeuden tiloja.
Brucen koodeksi

Brucen koodeksi (lat. Codex Brucianus) on vanha gnostilainen käsikirjoitus, jonka omistaa British Museum. Lordi James Bruce hankki koodeksin vuonna 1769 Thebasta, Ylä-Egyptistä. Kirja siirrettiin museoon muiden itämaisten tekstien kanssa vuonna 1842. Se on ollut vuodesta 1848 lähtien Bodleian Libraryssä Oxfordissa.

Sisältö

Brucen koodeksi sisältöö ensimmäisen ja toisen Jeun kirjan sekä kolme tekstikatkelmaa – yhden nimeämättömän tekstin, yhden nimeämättömän hymnin sekä kirjoituksen Sielun matkasta.
Koodeksin sisällön käänsivät englanniksi Carl Schmidt (toimittaja) ja Violet Macdermot (kääntäjä) vuonna 1892 nimellä The Books of Jeu and the Untitled Text in the Bruce Codex.
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki

Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki (SYT) on suomalainen elinkeinoelämän perustama ja rahoittama säätiö, joka tuki salaista kommunismin vastaista työtä kylmän sodan aikana.

Toiminta

SYT:n perustivat antikommunistiset asevelihenkiset porvarispiirit 8. toukokuuta 1952. Sitä perustamassa olivat vuorineuvos Ralph Erik Serlachius, varatuomari Tapani Virkkunen, varatuomari Ukko Kivi-Koskinen ja Suomen pankin osastopäällikkö Keijo Alho. Vuonna 1950 epäilyt kommunistien salahankkeista, kuten soluttautumis- ja vakoiluaikeista elivät voimakkaina poliittisten päättäjien mielissä ja vaikuttivat heidän toimiinsa. Kylmän sodan syttyminen oli heikentänyt kommunismin kannatusta Länsi-Euroopassa, mutta Suomessa se oli juurtunut syvälle. SKDL:n kannatusta vuoden 1951 eduskuntavaaleissa pidettiin todisteena tästä. SYT:n toiminnanjohtajana oli vuoteen 1974 Osmo Kupiainen.
SYT:n tärkein toimintamuoto oli suomalaisten kommunistien toimia koskevien raporttien ja kommunistien nimiä sisältäneiden mustien listojen laatiminen työnantajille ja luotetuille yhteiskunnallisille vaikuttajille. Lisäksi se tuki SKDL:ää vastaan suunnattuja äänestysaktiivisuuskampanjoita vaalien yhteydessä. Säätiö teki myös tietojenhankinnassa molemminpuolista yhteistyötä Suojelupoliisin ja armeijan tiedustelun kanssa. SYT:n on sanottu olleen tietojen hankkimisessa tiedottajien avulla jopa tehokkaampi kuin suojelupoliisi itse. Sen toimistokin oli Helsingin Ratakadulla vastapäätä suojelupoliisin päämajaa. Säätiö oli 1970-luvulle saakka myös yksityistä tiedustelua harjoittaneen Puskalan toimiston tärkein rahoittaja ja pääasiallinen linkki sen ja suojelupoliisin välillä. Suojelupoliisi luovutti SYT:lle tietoja kansalaisista ja oli kiinnostunut yhteistyöstä vielä 1980-luvun lopullakin. Säätiön epäiltiin saaneen taloudellista tukea läntisiltä tiedustelupalveluilta, mutta tästä tutkijat eivät ole löytäneet todisteita. Rahoitus tuli lähinnä kotimaisilta talouselämän vaikuttajilta. Säätiön hallitukseen kuulu heidän lisäkseen myös porvaripuolueiden johtajia.
SYT teetti 1950- ja 1960-luvuilla yhteiskuntatieteellistä tutkimusta kommunismin kannatuksen perustasta ja pyrki soveltamaan tuloksena saatua tietoa käytäntöön tämän kannatuksen alentamiseksi. Yrittäessään hajottaa kommunistien rivejä säätiö tuki taloudellisesti myös Jarno Pennasen 1960-luvulla julkaisemaa Tilanne-lehteä.
Suurista taloudellisista uhrauksista huolimatta SYT:n kampanjat eivät sanottavasti onnistuneet ainakaan SKDL:n kannatuksen alentamisessa. Toiminta alkoi hiljentyä 1970-luvun lopulla ja päättyi Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Säätiö on kuitenkin olemassa edelleen.
Pikkujärvi (Suodenniemi)

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja sen halkaisija on 180 metriä. Järven pintaa alennettiin 1800-luvun lopulla, jolloin Pikkujärvi kuroutui erilleen Märkäjärvestä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 120 metriä pitkä kanava Märkäjärveen. Kanava pitää molempien järvien vedenpinnat samalla korkeudella.
Järven rantaviiva on 0,61 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltojen ympäröimää avosuota. Rantaan ulottuvan pellon lähellä on maatila.

Historia

Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi ja Makkosselkä, Pikkujärvi, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Märkäjärven pohjoispuolella ollut pienempi järvi (nykyään Vähäjärvi) kuivatettiin kokonaan. Maajärvi, joka muodosti tuolloin erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
O. E. Tudeer

Oskar Emil Tudeer (30. elokuuta 1850 Mikkeli – 24. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen professori ja suomentaja.

Henkilöhistoria

Tudeerin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Oskar Viktor Tudeer ja Laura Maria Kuhlström. Hän kävi Viipurin yläalkeisopiston ja valmistui ylioppilaaksi 1867, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1876. Tudeer teki opintomatkoja Saksaan 1876–1878 ja 1886 sekä 1881–1882 Lontooseen, Berliiniin, Italiaan ja Kreikkaan. Tudeer toimi Helsingin yliopiston kreikan kielen ja kirjallisuuden dosenttina 1879–1885 sekä kreikan kielen ja kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1885–1910. Hän oli Viipurilaisen osakunnan kuraattorina 1876–1887 ja inspehtorina 1892–1907. Tudeer oli Kansallisteatterin, Pellervo-seuran ja kustannusliike Otavan johtokunnan jäsen. Hän oli aikakauslehti Valvojan toimituksen jäsen 1880–1897 ja lehden päätoimittaja 1892–1896.
Tudeer oli naimisissa vuodesta 1882 Ellen Mathilda Wilhelmina Wijkanderin kanssa. Heillä oli kuusi lasta, muun muassa Helsingin yliopiston ylikirjastonhoitaja Lauri Tudeer (1884–1955), Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen johtaja Alf Tudeer (1885–1968) ja naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistunut lääkäri Oskar August (Ossi) Tudeer (1886–1969).
FC Sport

Historiaa

FC Sport juniorit perustettiin marraskuussa 2013. Sen edeltäjä FC Sport -39 eriytyi omaksi jalkapalloseurakseen IF Sportista vuonna 1979. Seura oli alun perin perustettu vuonna 1939 Vaasan Vetokannaksen kaupunginosassa, ja sen lajivalikoimaan kuuluivat jalkapallon lisäksi jääpallo, hiihto, voimistelu ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien jääkiekko. Jääkiekossa Vaasan Sport pelaa nykyään Suomen korkeimmalla sarjatasolla liigassa.
Jalkapallossa Sport pelasi miehissä kuusi kautta (1949, 1970–1972, 1975–1976) Suomen toiseksi korkeimmalla tasolla ja kolme kautta (1973–1974, 1977) kolmanneksi korkeimmalla. Joukkue ylsi myös Suomen cupin loppuotteluun vuonna 1971, mutta hävisi Mikkelin Palloilijoille maalein 4–1 Olympiastadionilla 2 645 katsojan edessä. Sportin ainokaisen ottelussa teki Sigvard Näsman. FC Sport pelaa nykyään miesten kutosessa.
FC Sport -39:n puheenjohtajina ovat 2000-luvulla toimineet Peter Björndahl -2001, Erkki Vuori 2002-2006, Lasse Luukkanen 2007-2009, Kari Saarnisto 2010-2011 ja Ville Vahtera 2012-2013. FC Sport -junioreiden ensimmäinen puheenjohtaja oli Jarmo Kovanen, joka nykyisin on kunniapuheenjohtaja. Kovasen jälkeen puheenjohtajaksi valittiin Jussi Rajala.
FC Sport pelasi Naisten Liigassa (entinen Naisten SM-sarja) kausina 2002–2003, 2005–2008 ja 2010 ja sijoittui parhaimmillaan v. 2007 seitsemänneksi. Suomen Cupissa FC Sport oli parhaimmillaan välierissä v. 2007. Joukkueen valmentajina liigavuosina toimivat Peter Björndahl (v. 2007 saakka), Rauno Vahtera (2008) ja Marjo Ikola (2010). Muita valmentajia 2000-luvulla Ykkösessä olivat Jouni Väkeväinen 2009, Chris Huckstepp 2011 ja Jorko Fors 2012.(
Oulun rautatieasema

Liikenne

Henkilöliikenteen asema on Oulun liikennepaikan pohjoisin osa. Se sijaitseen Vaaran ja Raksilan kaupunginosien välisellä alueella, heti ydinkeskustan itäpuolella.
Oulu on henkilöliikenteen tärkeä vaihtopaikka: useimmista pohjoisesta Rovaniemeltä, Kemijärveltä ja Kolarista saapuvista junista on vaihtoyhteys itään Kajaaniin, Kuopioon, Pieksämäelle ja Kouvolaan.

Asemarakennus

Asemarakennus on rakennettu Pohjanmaan radan valmistuttua 1886, ja sitä on laajennettu useaan otteeseen. Rakennustyyliltään asemarakennus noudattaa muiden Pohjanmaan radan asemarakennusten tyyliä ja sen suunnittelija lienee rautatiehallituksen arkkitehti Knut Nylander. Asemarakennusta on myöhemmin laajennettu. Laajennusosan suunnitelman laati Bruno Granholm.
Asema-alueella on myös muita vanhoja rakennuksia, kuten entinen asemaravintola (rak. 1929: toimi liikenteenohjauskeskuksena 1985–2003), tiilinen asuin- ja toimistorakennus (1929) ja joitain asuinkäytössä olevia puurakennuksia vuosilta 1899 ja 1905.

Tulevaisuus

Oulun rautatieaseman alueelle ollaan suunnittelemassa Oulun matkakeskus -kauppakeskusta, joka sisältäisi VR:n henkilöliikenteen toiminnot sekä runsaasti liiketilaa. Kauppakeskushankkeella pyritään yhdistämään ydinkeskustan ja Raksilan kaupalliset alueet. Kauppakeskussuunnitelma herätti runsaasti keskustelua oululaisessa mediassa, sillä keskuksen alta puretaan asema-alueen vanhat rakennukset asemarakennusta ja entistä asemaravintolaa lukuun ottamatta. Korkein hallinto-oikeus on hylännyt kauppakeskuksen asemakaavaa koskevat valitukset elokuussa 2007.

Tavararatapiha

Oulun tavararatapiha sijaitsee henkilöaseman eteläpuolella, pääasiassa Limingantullin kaupunginosan alueella ja Nokelan kaupunginosan länsipuolella. Ratapiha jakautuu useampaan osaan. Myös varikkotoimintoja on. Ratapihaan kuuluvaksi lasketaan myös Oulun sataman sekä yhdistettyjen kuljetusten terminaalin raiteistot.
Driss Jettou

Driss Jettou (s. 24. toukokuuta 1945) oli Marokon pääministeri 2002–2007.  Hänen nimityksensä herätti keskustelua, koska Jettou itse ei ole minkään puolueen jäsen, vaikka hänen hallituskoalitiollaan on takanaan parlamentin enemmistö. Ennen pääministeriksi valintaa Jettou oli talousministerinä 1997–1998 ja sisäministerinä 2001–2002. Hänen hallitustaan tukivat Union Socialiste des Forces Populaires ja Parti de l'Istiqlal.
International Game Developers Association

Historia

Vuonna 1994, Ernest W. Adams perusti järjestön nimellä CGDA (Computer Game Developers Association, suom. videopelisuunnittelijoiden järjestö) osana CGDC:n toimintaa. Järjestön tarkoitus oli tukea pelisuunnittelijoiden työtä sekä luoda heille yhteinen verkosto. Vuonna 1999, järjestön nimi muutettiin IGDA:ksi.

Toiminta

IGDA:n toiminta pyrkii tuomaan jäsenensä yhteen ja synnyttämään keskustelua. Näitä tavoitteita varten IGDA tarjoaa erilaisia verkostoitumiskanavia:
1. Chapters ovat akateemisia ja ammatillisia ryhmittymiä, jotka yhdistävät paikallisia IGDA:n jäseniä ja tarjoavat heille nk. kotiyhteisön. Chapters-ryhmien koot ja tapaamiset vaihtelevat paikoittain. 
2. Special Interest Groups (SIGs) ovat jäsenryhmittymiä jotka keskittyvät tiettyihin aiheisiin. Englanninkielinen lista tämänhetkisistä SIGs:ista löytyy täältä.

IGDA Finland

IGDA Finland on järjestön suomalainen osasto, johon kuuluvat yksittäiset henkilöt. Yrityksiä edustaa Suomen Pelinkehittäjät ry.
Stephen Ward (jalkapalloilija)

Seurajoukkueura

Ammattilaisuransa Bohemiansissa vuonna 2003 aloittanut Ward edusti seuraa vuoteen 2007 asti. Vuonna 2007 hän siirtyi Englannin Mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Wolverhampton Wanderersiin, jonka hän auttoi ylös Valioliigan kaudeksi 2009-2010. Kauden 2011-2012 jälkeen Wolves kuitenkin putosi Mestaruussarjaan ja heti seuraavana vuonna Englannin Ykkösliigaan, joten Wolverhampton-urallaan käytännössä kaikkia kenttäpelaajan paikkoja pelannut Ward siirtyi lainalle Mestaruussarjan Brighton & Hove Albioniin kaudeksi 2013-14. Hän oli Brightonin avainpelaaja, kun seura selviytyi nousukarsintojen välieriin. 
Wardin seitsemän vuoden ura Wolverhamptonin sopimuspelaajana päättyi kesällä 2014, kun hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen Burnley FC:hen kolmen vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan Ward pelasi Burnleyssä vain yhdeksän Valioliiga-ottelua, kun seura putosi takaisin Mestaruussarjaan.

Maajoukkueura

Alle 21-vuotiaissa Irlantia edustanut Ward teki debyyttinsä Irlannin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2011 Pohjois-Irlantia vastaan. Hän teki voittomaalin heti ensimmäisessä maaottelussaan. Ward pelasi kaikissa Irlannin kolmessa EM-ottelussa vuoden 2012 kisoissa. Irlanti putosi jo lohkovaiheessa hävittyään kaikki ottelunsa. Vuoden 2018 loppuun mennessä Ward on pelannut 50 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Carrie Bradshaw

Työ

Carrie asuu New Yorkissa ja kirjoittaa työkseen kolummia lehteen The New York Star. Kolumnissaan "Sex And The City" hän käsittelee mm. ihmissuhteita, seksiä ja elämää New Yorkissa. Aiheita kolumniinsa hän saa mm. omasta ja ystäviensä elämästä. Carrien kolumni on saanut osakseen suosiota ja tehnyt Carriestä paikallisen pikkujulkkiksen. Myöhemmin Carrie alkaa kirjoittaa myös romaaneja sekä artikkeleita Vogue-lehteen.

Ihmissuhteet

Carrien parhaita ystäviä ystäviä ovat Samantha Jones, Miranda Hobbes ja Charlotte York. Carrie viettää paljon aikaa ystäviensä kanssa, ja tapaa heitä jatkuvasti mm. porukan kantakahvilassa. Carrie purkaa ystävilleen huoliaan ja keskustelee näiden kanssa mm. ihmissuhteista ja työelämästä.
Carrie on sarjan alussa sinkku ja asuu yksin Manhattanilla. Sarjan edetessä hän seurustelee useiden miesten, mm. puuseppä Aidan Shaw'n, kirjailija Jack Bergerin ja taiteilija Alexandr Petrovskyn, kanssa. Carrien suurin rakkaus on kuitenkin herra Kihoksi (Mr. Big) kutsuttu liikemies, jonka kanssa Carriellä on vaikea on/off suhde. Carrie ja Kiho eroavat ja palaavat yhteen useamman kerran sarjan aikana, ja heidän suhteessaan vaihtelevat jatkuvasti hyvät ja huonot ajat.
Antti Kaura

Antti Konrad (A. K.) Kaura (13. kesäkuuta 1877 Jalasjärvi – 25. syyskuuta 1954 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljeilijä, talousneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.
Kauran vanhemmat olivat vuokraaja Antti Ponsijärvi ja Amanda Juhontytär. Hän kävi kansakoulun ja 1901 maamieskoulun. Kaura oli Keski-Suomen maanviljelysseuran neuvojana kahden vuoden ajan ja toimi sitten maanviljelijänä Kauhajoella 1909–1954. Hän oli Kauhajoen kunnallissairaalan taloudenhoitaja yhdeksän vuoden ajan, Kauhajoen siemenjyvästön hoitaja kahdeksan vuoden ajan ja Alapään osuuskassan kirjanpitäjä 1904–1914. Hän sai talousneuvoksen arvon 1937.
Kaura oli kansanedustajana 1930–1933 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli Kauhajoen kunnanvaltuuston jäsenenä. Kaura oli muun muassa Tuottajain Lihakeskuskunnan hallintoneuvoston, Suomi-yhtiön edustajiston ja Pellervo-seuran valtuuskunnan jäsenenä.
Täplämarjastaja

Levinneisyys

Täplämarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaakkojärvi (Virrat)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,2 metriä mpy.
Vain yksi yö

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvaa kieroksi ja tirkistelevästi viihdyttäväksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
MICHAEL (portaali)

MICHAEL on lyhenne sanoista Multilingual Inventory of Cultural Heritage in Europe. Se oli Euroopan komission rahoittama EU-alueen kulttuuriportaali, joka tarjosi käyttäjille pääsyn EU-alueen kirjastojen, arkistojen ja museoiden (KAM) digitaalisiin kulttuuriperinnön kokoelmiin.
MICHAEL-verkkopalvelu oli osa Euroopan kulttuurisektorin digitaalista kirjastoa.

Mitä tietoa portaali tarjoaa?

MICHAEL oli suomalaisten muistiorganisaatioiden digitaalisten kokoelmien luettelo. Portaaliin oli kuvailtu erityyppisiä kulttuuriperinnön sektorin kokoelmia, jotka sisälsivät pääasiassa digitoitua fyysistä materiaalia (esimerkiksi valokuvat, arkistodokumentit, kartat, esineet jne.) ja digitaalisessa muodossa tuotettua meteriaalia (digitaaliset äänitallenteet, videot, tieteellinen data jne.).
Kokoelmakuvailut oli tuotettu kotimaisissa KAM-sektorin organisaatioissa (mm. Kansalliskirjasto, Kansallisarkisto, Museovirasto). Portaalin tietueet sisälsivät tietoa tarjolla olevista verkkokokoelmista aihealueittan luokiteltuna. Portaali tarjosi myös muita hakutoimintoja (mm. vapaatekstihaku, alueet ja aikakaudet) ja kokoelmia voitiin tunnistaa myös niihin liittyvistä merkkihenkilöistä ja/tai merkittävistä tapahtumista. Lisäksi digimateriaalista oli tarjolla linkitys ylläpitävään organisaatioon.

Kansalliset portaalit ja EU-portaali

MICHAEL-kokoelmaluettelo oli käytettävissä eurooppalaisen kulttuuriportaalin kautta, joka yhdistää hankkeeseen osallistuvien EU-maiden kansallisten portaalien kokoelmakuvaukset. Aluksi eurooppalainen MICHAEL-palvelu käsitti kokoelmakuvauksia kolmelta maalta (Ranska, Englanti ja Italia). Jatkossa (kesällä 2008) portaaliin suunniteltiin liitettäväksi 14 uuden maan kokoelmat (ml. Suomi).
Jokaisella hankeeseen osallistuvalla maalla oli oma kansallinen MICHAEL-palvelunsa, joka käsittää ainoastaan ko. maan kulttuurikokoelmat. Kokoelmatiedot näistä portaaleista haravoitiin eurooppalaiseen MICHAEL-palveluun.

Hallinto

MICHAEL-hanketta rahoitettiin Euroopan komission eTEN-ohjelmasta. Projekti alkoi vuonna 2004 kolmen maan yhteishankkeena (Ranska, Englanti ja Italia). Yksitoista maata tuli mukaan hankkeen toisessa vaiheessa (ns. MICHAELPlus-hanke) kesällä 2006: Alankomaat, Espanja, Kreikka, Malta, Tšekki, Portugali, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Unkari. MICHAELPlus-hankkeen aikana kolme maata lisää oli liittynyt mukaan projektiin: Bulgaria, Flanderi (Belgia) ja Viro.
Suomessa MICHAEL-hankkeen partnereita olivat Kansalliskirjasto (koordinoiva organisaatio), Kansallisarkisto ja Museovirasto. Kansainvälisellä tasolla MICHAEL-hanketta koordinoi Italia.
Wanda Group

Historia

Wanda Groupin perusti liikemies Wang Jianlin vuonna 1988 asuinkiinteistöyritykseksi. Se oli yksi ensimmäisistä Kiinan talousuudistuksen jälkeen perustetuista osakeyhtiöistä.
Vuodesta 2005 Wanda Group on laajentunut voimakkaasti kiinteistöbisneksen ulkopuolelle. Vuonna 2012 se osti yhdysvaltalaisen elokuvateatteriketjun AMC:n, mikä teki Wandasta maailman suurimman elokuvateatteriyhtiön. Vuonna 2013 Wanda osti brittiläisen luksusvenevalmistaja Sunseekerin. Lisäksi se rakensi huvipuistoja eri puolilla Kiinaa ja perusti yhdessä Tencent- ja Baidu -yhtiöiden kanssa verkkokauppa-alustaa kehittävän yhteisyrityksen.
Kesäkuussa 2015 Wanda ilmoitti ostaneensa australialaisen Hoyts-elokuvateatteriketjun ja perusti elokuvatoimialaa hoitamaan erillisen holdingyhtiön nimeltä Wanda Film Holdings.
Vuonna 2016 Wanda Group osti Legendary Entertainment -yhtiön, minkä jälkeen Wanda Film Holdings on ollut liikevaihdoltaan maailman suurin elokuva-alan yhtiö.
Wanda Group epäonnistui yrityksessään ostaa Paramount Pictures -elokuvatuotantoyhtiö, mutta syyskuussa 2016 Wanda ilmoitti yhteistyösopimuksesta Sony Pictures Entertainment -yhtiön kanssa. Sen pohjalta Wanda aikoo rahoittaa etenkin Kiinan markkinoille suunnattuja Sonyn elokuvatuotantoja.
Wanda Group on kaavaillut myös pilvenpiirtäjähotellien rakentamista Chicagoon ja Lontooseen.
Joulukuussa 2014 Wanda Groupin kiinteistötoimiala listautui Hongkongin pörssiin. Osakeanti teki Wandan perustajasta Wang Jianlinista yhden Kiinan rikkaimmista miehistä, joidenkin arvioiden mukaan koko Aasian rikkaimman.
HMS Achilles (1747)

Palvelus

HMS Achilles oli palveluksessa Länsi-Intian asemalla. Kaksi Espanjan laivaston alusta valtasi HMS Achilleksen 14. marraskuuta 1745 lähellä Jamaikaa.
RN Scipione Africano (1941)

Palvelus

Scipione Africano sijoitettiin palvelukseen oton jälkeen La Speziaan ja Genovaan, mutta se määrättiin Tarantoon liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa. Alus lähti 15. heinäkuuta Genovasta. Alus kohtasi 17. heinäkuuta Messinansalmessa neljä Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedovenettä. Seuranneessa taistelussa alus upotti MTB316:n ja vaurioitti toista. Scipione Africano saapui seuraavana päivänä Tarantoon, jossa se sai määräyksen laskea suojamiinoitteita Calabrian rannikolle ja Tarantonlahdelle 4.-17. elokuuta.
Italian antauduttua Scipione Africano määrättiin Pescaraan noutamaan amiraali Pietro Badogliota, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa korvetti Baionettan saattamana Brindisiin noutamaan Italian kuningas Viktor Emanuel III:a. Alus kuljetti tämän jälkeen matkustajat Maltalle antautumisseremoniaan. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 7. viirikköön lähinnä kuljetus- ja koulutustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1948 La Speziassa.
Rauhansopimuksen perusteella Scipione Africano luovutettiin Ranskalla ja se saapui 15. elokuuta 1948 Touloniin, jossa se nimettiin S7:ksi. Alus nimettiin Guicheniksi, ja se palveli Ranskan laivastossa palveluksesta poistoonsa saakka 1. huhtikuuta 1961 Landévennecissä. Alus riisuttiin aseista ja varusteista 1. kesäkuuta 1976, jolloin se sai tunnuksen Q554. Alus romutettiin 1970-luvun lopulla.
Christian H. Grosch

Christian Heinrich Grosch (1801–1865) oli tanskalaissyntyinen norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli monia Oslon keskeisistä rakennuksista 1800-luvun alkupuolella, kun Oslo (silloinen Kristiania) oli juuri valittu pääkaupungiksi. Groschin tuon ajan työt edustavat empireä tai uusklassismia. Myöhempinä vuosinaan hän siirrtyi enemmän kansallisromanttiseen tyyliin, jota Norjassa kutsitaan historismiksi.
Svenska frivilligbataljonen

Svenska frivilligbataljonen (SFB, suom. ruotsalainen vapaaehtoispataljoona) eli Hangon pataljoona oli jatkosodassa ruotsalaisista vapaaehtoisista koostunut pataljoona, joka vuonna 1941 osallistui Lounais-Suomen Hankoniemellä olleen Neuvostoliiton laivastotukikohdan piiritykseen.