Katolinen kirkko Mongoliassa

Katolinen kirkko Mongoliassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa. Mongoliassa on vain 415 katolilaista ja kolme katolista kirkkoa maan pääkaupungissa Ulan Batorissa. Katolilaisuus saapui maahan mongolivaltakunnan aikana 1200-luvulla, mutta kuihtui pois Yuan-dynastian myötä vuonna 1368. Lähetystyö aloitettiin uudelleen oopiumisodan jälkeen 1800-luvun puolivälissä. Kirkon toiminta ulottui Ulko-Mongoliaan, mutta kirkollinen työ loppui maassa kommunistien pystytettyä maahan hallintonsa.
Demokratiakehityksen alkaessa 1991 katoliset lähetystyöntekijät palasivat Mongoliaan ja kirkon toiminta käynnistyi uudelleen. Tällä hetkellä maassa on apostolinen prefektuuri, piispa ja kolme kirkkoa. Mongolia solmi diplomaattisuhteet Vatikaanin kanssa vuonna 1992. Paavi Johannes Paavali II suunnitteli aikoinaan vierailevansa Mongoliassa ja myös nykyisen paavi Benedictus XVI:n on toivottu saapuvan maahan. Jos vierailu toteutuisi, se olisi paavin ensimmäinen käynti Mongoliassa kautta aikojen.

Historia

Katolisella kirkolla on Mongoliassa pitkä menneisyys, josta valtaosa on peräisin Kiinasta. Lähetystyöntekijät - esimerkiksi William Rubruck ja Giovanni da Pian del Carpine - saapuivat alueelle 1200- ja 1300-luvuilla, jolloin mongolit suhtautuivat heille vieraisiin uskontoihin myötämielisesti. On todennäköistä, että Giovanni da Montecorvino käänsi Uuden testamentin ja Psalmit. Hän aloitti katolisen kirkon lähetystyön Pekingissä ja oli myös kaupungin ensimmäinen piispa. 
Kirkkohallinnollisesti Mongolia kuului Pekingin hiippakuntaan vuoteen 1840 saakka, jolloin Mongolia sai oman piispan.  Vuonna 1883 perustettiin Sisä-Mongolian vikariaatti, ja lähetystyö Ulko-Mongoliassa käynnistettiin vuonna 1922. Uskonnonvapautta maassa ei kommunistihallinnon aikana ollut.

Lähetysalueena (1991–2003)

Mongolian uusi perustuslaki takasi maassa uskonnonvapauden ja diplomaattisuhteet Vatikaanin kanssa solmittiin vuonna 1992, niinpä isät Wenceslao Padilla, Gilbert Sales ja Robert Goessens saapuivat käynnistämään katolisen kirkon toimintaa. Tätä ennen maanpakolaiset Mongoliassa olivat osallistuneet protestanttisiin kirkon­menoihin.
Alkuvaiheessa kukaan lähetystyöntekijöistä ei osannut mongoliaa eivätkä seurakuntalaiset puhuneet englantia. Myöskään liturgisia tekstejä ei ollut painettuna mongoliaksi. Vuonna 1996 isä Wince Padilla ja 150 seurakuntalaista osallistuivat Mongolian ensimmäisen katolisen kirkkorakennuksen vihkiäisiin. Vatikaani nimitti Mongolian ensimmäisen nuntiuksen 1997. Uusi, Pyhälle Pietarille ja Paavalille omistettu katedraali on muotoiltu perinteisen gerin muotoiseksi.

Oma hiippakunta (vuodesta 2003)

Kardinaali, Uskonopin kongregaation johtaja Crescenzio Sepe vihki isä Padillan 23. elokuuta 2003 nyky-Mongolian ensimmäiseksi piispaksi, vaikka maasta ei vielä ollut muodostettu hiippakuntaa. Paavi Johannes Paavali II lähetti pahoittelunsa, koska ei voinut itse olla paikalla tapahtumassa.  Mongolian presidentti oli kutsunut paavin maahan ollessaan vierailulla Vatikaanissa vuonna 2000. 
Tällä hetkellä Mongoliassa on 54 erimaalaista lähetystyöntekijää ja kolme toimivaa seurakuntaa. Mongoliankielinen Raamattu julkaistiin vuonna 2004. Kirja on painettu perinteisellä mongolikirjaimistolla ja se sisältää lisäksi katolisia rukouksia. Myös mongolinkielinen katolinen kalenteri on suunnitteilla. Maahan on saapunut runsaasti kristittyjä lähetystyöntekijöitä kommunismin kaatumisen jälkeen, ja erityisesti katolilaisuuden kasvu on ollut merkittävää: vuonna 1991 maassa ei ollut lainkaan katolilaisia, mutta nyt heitä on jo yli kolmesataa, joista 216 on syntyperäisiä mongolialaisia. Tuomiokirkko Ulan Batorissa perustettiin vuonna 2003.
Lähetystyöntekijät huolehtivat lastentarhasta, englanninkielisistä luokista, teknillisestä koulusta, ruoanjakelusta, kahdesta maatilasta sekä keskuksesta, jossa on 120 vammaista lasta. Kirkon tavoitteena on myös vähentää naisiin kohdistuvaa perheväkivaltaa. CICM-keskus puolestaan huolehtii 120 entisestä katulapsesta, jotka aiemmin ovat asuneet Ulan Batorin viemäreissä. Joulu ei ole Mongoliassa kansallinen juhlapäivä, sillä maassa on hyvin pieni kristittyjen yhteisö. Neljäs katolinen seurakunta perustettiin 2007 Darhaniin, Mongolian toiseksi suurimpaan kaupunkiin.