Serhi Varlamov

Junioriura

Varlamov siirtyi kotimaastaan jo 16-vuotiaana Pohjois-Amerikkaan, jossa hän vietti yhden kauden RMJHL-juniorisarjan Nelson Maple Leafsissä. Swift Current Broncos varasi Varlamovin 41. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 1995. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 1995–1996 tehden 55 runkosarjaottelussa tehot 23+21=44. Varlamovia ei varattu kesän 1996 NHL:n varaustilaisuudessa, mutta hän teki saman vuoden syyskuussa vapaana agenttina tulokassopimuksen Calgary Flamesin kanssa.
Varlamov kuitenkin vietti sopimuksensa jälkeen vielä kaksi kautta suurimmaksi osaksi WHL:ssä. Hän oli kaudella 1996–1997 Broncosin toiseksi paras pistemies Josh St. Louis'n jälkeen. Varlamov sijoittui koko WHL:n maalipörssissä yhdeksänneksi. Hän pelasi kauden aikana myös yhden AHL-ottelun Saint John Flamesissa. Viimeisellä juniorikaudellaan 1997–1998 Varlamov voitti koko WHL:n piste- (Bob Clarke Trophy) ja maalipörssin tehoilla 66+53=119. Hänet palkittiin myös liigan vuoden pelaajana Four Broncos Memorial Trophylla, valittiin itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä palkittiin koko CHL:n vuoden pelaajana ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Varlamov debytoi kauden aikana myös Calgary Flamesin NHL-joukkueessa. Hän vahvisti myös farmijoukkue Saint John Flamesia kolmen ottelun verran AHL:n pudotuspeleissä.

Ammattilaisura Pohjois-Amerikassa

Kaudeksi 1998–1999 Varlamov siirtyi Calgary Flamesin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden Saint Johnissa, jossa tulokaskausi toi 76 runkosarjaottelussa tehot 24+33=57 sekä seitsemässä playoff-ottelussa neljä syöttöpistettä. Varlamov oli runkosarjassa Flamesin toiseksi paras pistemies Martin St. Louis'n jälkeen. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Saint Johnin lisäksi seitsemän NHL-ottelua tehden kolme maalia. Kauden 2000–2001 Varlamov pelasi puolestaan taas kokonaan farmissa tehden 55 runkosarjaottelussa 51 tehopistettä. Varlamov teki kevään 2001 pudotuspeleissä 19 ottelussa hyvät tehot 15+8=23, joilla hän voitti maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin Chris Kelleher. Varlamov voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Kesäkuussa 2001 Varlamov kaupattiin Fred Brathwaiten, Daniel Tkaczukin ja saman kesän yhdeksännen kierroksen varausvuoron kanssa St. Louis Bluesiin vaihdossa Roman Turekiin ja saman kesän neljännen kierroksen varausvuoroon. Hän onnistui murtautumaan Bluesin NHL-miehistöön kaudeksi 2001–2002, jolloin lähinnä kuitenkin pienessä roolissa 13. hyökkääjänä pelannut Varlamov teki 52 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 5+7=12. Syksyn 2002 kohtalaisen hyvin sujuneiden harjoitusotteluiden jälkeen hänen odotettiin murtautuvan NHL:ään, mutta Varlamov pelasi siellä kauden 2002–2003 aikana lopulta vain kolme ottelua. Hän pelasi kautensa lähinnä farmijoukkue Worcester IceCatsissa, jonka paras pistemies ja syöttäjä Varlamov oli tehoilla 23+38=61. Kaudella 2003–2004 hän jatkoi pelejään IceCatsissa, kunnes Blues kauppasi Varlamovin siirtotakarajalla, maaliskuussa 2004 Vancouver Canucksiin vaihdossa Ryan Readyyn. Hän pelasi loppukautensa Canucksin farmijoukkue Manitoba Moosessa, AHL:ssä.

Venäjän superliiga ja KHL

Varlamov siirtyi kaudeksi 2004–2005 Venäjälle ja Superliigajoukkue Ak Bars Kazanin riveihin. Hän pelasi syyskaudella joukkueessa vain kaksi ottelua, kunnes Kazan vuokrasi Varlamovin loppukaudeksi samassa liigassa pelaavan Sibir Novosibirskin riveihin marraskuussa 2004. Hän jatkoi Novosibirskissä myös kolme seuraavaa kautta. Kaudella 2006–2007 Varlamov jakoi 13 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Denis Kotšetkovin ja Vasili Tšistokletovin kanssa. Kaudella 2007–2008 hän oli Novosibirskin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Kotšetkovin jälkeen tehoilla 19+11=30.
Kaudella 2008–2009 Varlamov edusti Superliigan tilille perustetussa KHL:ssä Severstal Tšerepovetsin ja SKA Pietarin joukkueita. Kauden 2009–2010 hän aloitti kotikaupungissaan Valko-Venäjän Ekstraligan ukrainalaisjoukkue Sokol Kiovassa ja oli kauden päätyttyä joukkueen kolmanneksi paras pistemies Vitali Litvinenkon kanssa tehtyään 29 runkosarjaottelussa tehot 11+21=32. Joulukuussa 2009 Varlamov palasi kuitenkin KHL:ään edustamaan valkovenäläisjoukkue Dinamo Minskiä. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka piste- ja syöttöpörssin Varlamov voitti tehoilla 2+7=9. Dinamo voitti turnauksen ja Varlamov valittiin sen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2010 Varlamov teki sopimuksen KHL:n ukrainalaisen laajennusjoukkue HC Budivelnikin kanssa, mutta joukkue joutui jättämään KHL-paikkansa jo ennen kautta 2010–2011, sillä Budivelnikin jäähalli ei valmistunut ajoissa. Varlamov jäi näin ollen jo kesäkuussa vapaaksi agentiksi ja palasi sittemmin Dinamo Minskiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi KHL:stä sarjatasoa alemmas VHL:ään edustamaan ukrainalaisjoukkue Donbass Donetskia. Joukkueen varakapteeniksi noussut Varlamov oli tehoilla 18+26=44 Donetskin toiseksi paras pistemies Denis Kotšetkovin jälkeen. Joukkue voitti VHL:n läntisen konferenssin runkosarjan ja eteni konferenssifinaaleihin. Kaudeksi 2012–2013 Donetsk liittyi KHL:ään. Varlamov edusti myös Donbassin kakkosjoukkuetta Ukrainan pääsarjan, PHL:n pudotuspeleissä, jotka päättyivät Ukrainan-mestaruuteen. Hän edusti Donetskia myös Continental Cupissa vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi voittoon. Huhtikuussa 2013 Varlamov teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Donbassin jätettyä KHL:n Ukrainan kriisin vuoksi Varlamov ei pelannut kaudella 2014–2015 seuratasolla missään. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Donetskiin pelaamaan Ukrainan pääsarjaa. Varlamov nimettiin joukkueen kapteeniksi ja hän johdatti Donbassin kauden päätteeksi mestaruuteen. Varlamov lopetti tähän pelaajauransa.

Maajoukkueura

Varlamov edusti Ukrainaa pääsarjan MM-kilpailuissa vuosina 2000, 2003, 2004 ja 2005. Joukkue putosi I-divisioonaan vuonna 2006, jonka jälkeen hän on edustanut maata sarjatasoa alempana vuosina 2008, 2009, 2010, 2013 ja 2015. Varlamov voitti 1. divisioonan lohkohopeaa vuosina 2009 ja 2010 sekä IB-divisioonan kultaa vuonna 2013, jolloin Ukraina nousi vuoden jälkeen takaisin IA-divisioonaan. Hän toimi joukkueen kapteenina vuonna 2014 ja varakapteenina vuosina 2010 ja 2013.
Varlamov edusti Ukrainaa myös Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002. Hän osallistui myös Vancouverin kisojen 2010 ja Sotšin kisojen 2014 karsintoihin, mutta Ukraina jäi kuitenkin molemmissa turnauksissa ilman kisapaikkaa.