google/wiki40b huggingface dataset:
Tatsobaktaami

Ominaisuudet ja käyttö

Tatsobaktaamin antibakteeriset ominaisuudet ovat itsessään hyvin heikot. Siksi sitä käytetään yhdessä jonkin antibiootin kanssa, kuten penisilliineihin kuuluvan piperasilliinin tai kefalosporiineihin kuuluvan keftolotsaanin. Tatsobaktaami on beetalaktamaasi- ja kefalosporinaasientsyymien inhibiittori. Se estää näitä bakteerien entsyymejä hydrolysoimasta antibiootteja ja parantaa antibioottien tehoa ja vaikutuskirjoa. Tatsobaktaamin ja antibiootin yhdistelmää käytetään esimerkiksi keuhkokuumeen ja vaikean virtsatietulehduksen hoitoon.
Tatsobaktaami voi aiheuttaa allegisia iho-oireita tai huonovointisuutta.
Hienopuuseppä

Hienopuuseppä on puuntyöstön ja esineenvalmistuksen ammattilainen. Hienopuuseppä tekee pääasiassa huonekaluja massiivipuusta käyttäen perinteisiä puusepänliitoksia. Vastakohtana nykyajan kertakäyttöhuonekaluille hienopuuseppä tarjoaa yksilöllisiä tuotteita, joita massatuotanto ei pysty tarjoamaan. Pienten verstaiden työnkuvaan kuuluu pääasiassa mittatilaustöiden valmistaminen asiakkaan toiveiden mukaan.
Koulutukseen kuuluu vahvasti tuotteen kokonaisvaltainen suunnittelu ja valmistus. Uusimmat innovaatiot, kuten cnc-koneistus ja 3d-mallinnus, ovat nykyään kiinteä osa oppimista perinteisten menetelmien ohella. Ammattikoulusta valmistuvat puusepät suuntautuvat enemmän tehtaiden ja levyteollisuuden palvelukseen, kun taas hienopuusepän koulutus tähtää yrittäjyyteen. Hienopuusepän koulutus Suomessa on 120 opintoviikon laajuinen.
Monissa ammatillisissa oppilaitoksissa hienopuusepäksi voi valmistua artesaanin nimikkeellä. Suomessa koulusta tarjoaa esimerkiksi Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos, Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto ja Länsi-Uudenmaan koulutuskeskus Vihdissä.
Olli Mäkelä

Valto Eero Olavi (Olli) Mäkelä (s. 31. elokuuta 1929 Kuusankoski) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus.
Mäkelän vanhemmat olivat maanviljelijä Valto Mäkelä ja Lyyli Jaakkola ja puoliso vuodesta 1954 professori Pirjo Mäkelä. Mäkelä tuli ylioppilaaksi Kuusankosken yhteiskoulusta 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955. Tohtoriksi hän väitteli 1957 ja laboratoriotutkimuksen erikoispätevyyden hän sai 1961. Hän työskenteli uransa alkuvaiheessa Helsingin yliopistossa, yliopiston lääketieteellisen genetiikan dosentti hänestä tuli 1962. Valtion Seerumilaitoksen johtaja professorin arvolla Mäkelä oli 1965–1968, Helsingin yliopiston immunologian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1968–1970, bakteeriopin ja serologian professori 1972–1995 sekä Suomen Akatemian tutkijaprofessori 1970–1977. Hän on tutkinut veriryhmäserologiaa ja immunologiaa. Mäkelä sai vuonna 1972 Matti Äyräpää -palkinnon ja piti luennon aiheesta "Immuunivasteen säätely".
Algoritmi

Algoritmi on yksityiskohtainen kuvaus tai ohje siitä, miten tehtävä tai prosessi suoritetaan; jota seuraamalla voidaan ratkaista tietty ongelma.
J.G. Brookshearin määritelmän mukaan algoritmi koostuu järjestyksessä olevista, yksiselitteisistä toiminnoista jotka voidaan suorittaa ja jotka määrittelevät lopputulokseen johtavan prosessin.
Algoritmi on alkujaan matemaattinen käsite. Algoritmeja ovat jo nekin koulun alaluokilla opetetut menetelmät (allekkain kertomisesta ja jakokulmassa jakamisesta), joilla mitkä tahansa luvut voidaan kertoa tai jakaa keskenään, mutta toisinaan termillä on tarkoitettu nimenomaan Eukleideen algoritmia kahden kokonaisluvun suurimman yhteisen tekijän etsimiseksi. Nykyisin algoritmin käsite kuitenkin liittyy ennen kaikkea tietokoneiden ohjelmointiin ja tietojenkäsittelytieteeseen, joissa niillä on erityisen suuri merkitys etenkin tietorakenteiden yhteydessä. Tietojenkäsittelyn terminä Brookshearin määritelmä algoritmille tarkoittaa sitä, että on mahdollista rakentaa algoritmia vastaava Turingin kone, joka pysähtyy kaikilla syötteillä.
Esimerkiksi keittokirja on oikeastaan kokoelma algoritmeja, joita seuraamalla ruoanlaiton pitäisi onnistua. Vastaavasti koottavan kirjahyllyn mukana pitäisi tulla algoritmi, jonka avulla palasista saa rakennetuksi toimivan kirjahyllyn. Todellisuudessa algoritmit ovat kuitenkin usein monimutkaisempia ja sisältävät myös toistoja ja haarautumia loogisen päättelyn perusteella. Tietokoneohjelmien toiminta perustuu kehittyneisiin ohjelmointikielillä ilmaistuihin algoritmeihin.
Sana algoritmi tulee persialaisen matemaatikon ja tähtitieteilijän Muhammed ibn-Musa al-Khwarizmin nimestä.
İmişlin piirikunta

İmişlin piirikunta (azeriksi İmişli rayonu, ven. Имишлинский район, Imišlinski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1826 neliökilometriä. Asukkaita on 115 100 henkeä (vuonna 2010).
İmişlin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu lännessä Beyləqanin piiriin, pohjoisessa Zərdabin ja Kürdəmirin piireihin, idässä Sabirabadin ja Saatlın piireihin sekä etelässä Biləsuvarin piiriin ja Iraniin. Seudun halki virtaa Araksjoki.
Piirin keskus on İmişlin kaupunki, josta on 230 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen merkittävämpi paikkakunta on Bəhrəmtəpən taajama. Kuntia on yhteensä 49, taajamia 2 ja kyliä 48. Kaupunkiväestön osuus on 32,1 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,8 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Nahitševanin välinen rautatie. Seudun tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja teollisuus. Maatalous tuottaa viljaa, puuvillaa, perunaa ja vihanneksia sekä maitoa, lihaa ja villaa. Teollisuutta edustaa öljyn ja rakennustarvikkeiden tuotanto sekä maataloustuotteiden jalostus.
Nähtävyyksiin kuuluu historiallinen museo. Paikallislehtenä ilmestyy Xalq sözü (”Kansan sana”).
Sipikka

Sipikaksi kutsuttiin Rovaniemen seudulla joskus 1940-luvulla valkoiseksi maalattua vauvanrekeä, joka oli tehty vanerista kippurapäisin teräsjalaksin ja -kädensijoin. Nykyään sipikoita näkee useimmiten museoissa, mutta niitä tapaa myös kunnostettuina ympäri Suomen.
Timo Otonkoski

Timo Pyry Juhani Otonkoski (s. 23. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen kantasolututkimuksiin erikoistunut ylilääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Otonkoski valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1981 ja lääketieteen tohtoriksi 1989. Hän on toiminut vuodesta 2012 alkaen lääketieteellisen kantasolututkimuksen professorina Helsingin yliopistossa. Otonkoski on toiminut Helsingin yliopiston lastensairaalan ylilääkärinä vuodesta 2007 lähtien. Otonkoski sai vuonna 2018 Matti Äyräpään palkinnon tyypin 1 diabeteksen kantasolututkimuksista.
Lakiasuonvuoren kalliomaalaukset

Kallio ja sen sijainti

Kalliomaalaus sijaitsee nykyään metsässä, mikä on poikkeuksellista Suomessa. Seudulla on ollut järvi, mutta se on kuivunut tai kuivattu pois. Tilalla on kostea metsä ja suoalue. Etelä-Suomessa järvien pinnat olivat paljon nykyistä korkeammalla, jolloin koko alue järven peittämänä. Maalaukset lienevät siltä ajalta.
Kalliojyrkänne sijaitsee Hyyryn kylän lähellä Lakiasuon ja Koipian järven länsipuolella. Maalaukselle pääsee kulkemalla alueen läpi kulkevaa metsätietä pitkin. Maalausten editse kulkee Veteloja.
Rapakiveä oleva kallio on pitkä ja korkea. Maalauskenttiä on kaksi, jotka aukeavat itään tai koilliseen. Maalauskenttien etäisyys on 10−20 metriä.

Kasvot kalliossa

Osa havaitsee kalliossa valtavat kasvonpuolikkaat, aivan kuin ne katsoisivat kulkijaa kallion sivua pitkin puoliksi kallion takana piilossa. Kasvot olisivat usean metrin korkuiset. Toisesta suunnasta katsoen voidaan havaita toisetkin kasvot. (valokuva). Tällaisia kallioita kutsutaan antropomorfisiksi.

Maalaus

Maalausalueen keskeltä kulkee suuri halkeama, jonka kummallakin puolella on maalauksia. Ne on maalattu 0,80−2,1 metrin korkeudelle maanpinnasta ja maalauskentillä on leveyttä 4,5 metriä. Kenttien välimatka on yli 10 metriä. Kuviot ovat kuluneita ja hahmottuvat kalliosta heikosti.

Maalaus A

Vasemmalla puolella halkeamaa eli eteläpäässä olevat kuviot ovat kuluneet tai pyyhkiytyneet lähes kokonaan pois. Ainoa lähes varmasti tunnistettava kuvio on noin 60 senttimetriä pitkä ihmishahmo ja tämän vierellä mahdollisesti pieni täyteisesti maalattu eläinhahmo, ehkä hirvi. Kauempana näistä vasemmalla erottuu heikosti suurikokoinen hirvi.

Maalaus B

Tämä on oikeanpuolinen eli pohjoisempi kuvakenttä, joka on suurempi, mutta pahoin haalistunut. Keskeinen kuvio on ääriviivoilla hahmoteltu hirvi, jonka pituus on 77 senttimetriä. Hirven jalat ovat hävinneet. Sen alla on kuvioiden katkelmia, jotka voivat esittää 41 senttimetriä pitkää koukkupolvista ihmistä ja osittain erottuvana kaarena 63 senttimetriä pitkää venekuviota tai hirvensarvea. Hirven takana saattaa olla vielä ihmishahmo.

Ajoitus

Timo Miettinen on ajoittanut maalauksen aikaan, jolloin Saimaasta virtasi vedet Suomenlahteen Väliväylän ja Kymijoen kautta. Silloin maalaus olisi tehty 3 800 eaa. eli muutama sata vuotta ennen Vuoksen puhkeamisen.
Goran Pandev

Ura seurajoukkueessa

Pandev jalkapalloura alkoi FK Belasicassa. Hän nousi seuran nuorisoakatemiasta edustusjoukkueeseen, joka pelasi Pohjois-Makedonian pääsarjassa. Pandev pelasi edustusjoukkueessa yhden kauden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi kesällä 2001 Italiaan Serie A:n Internazionaleen. Hän oli tuolloin 18-vuotias. 
Pandev ei saanut Interissä peliaikaa ja hän vietti lainasopimuksella kauden 2002–2003 Serie C1:n Speziassa ja kauden 2003–2004 alkupuoliskon Serie A:n Anconassa. Tammikuussa 2004 Inter osti Dejan Stankovićin Laziosta, jonne Pandev siirtyi osana kauppaa. Laziossa Pandev sai peliaikaa ja hän pelasi 29 ottelua ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004. Hän vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa ja muodosti tehokkaan hyökkäysparin Tommaso Rocchin kanssa tehden seuraavien neljän kauden aikana yhteensä 45 liigamaalia. 
Kesällä 2009 Pandev pyysi seuralta siirtoa, kun hän ei saanut haluamaansa palkankorotusta. Seuran puheenjohtaja Claudio Lotito nimesi Pandevin "kapinalliseksi" ja vaati tästä 19 miljoonan euron siirtosummaa huolimatta siitä että nykyistä sopimusta oli jäljellä vain vuosi. Pandev ei saanut enää harjoitella joukkueen mukana eikä hän pelannut yhtään ottelua. Eristämisen vuoksi Pandev vaati sopimuksen purkua oikeusteitse. Joulukuussa 2009 Lega Calcion päätöksellä sopimus mitätöitiin ja lisäksi Lazio määrättiin maksamaan Pandeville 160 000 euroa korvauksia. 
Vapauduttuaan Lazio-sopimuksesta Pandev siirtyi tammikuussa 2010 Inter Milaniin.

Ura maajoukkueessa

Maajoukkueessa Pandev on pelannut elokuuhun 2019 mennessä 103 maaottelua, joissa hän on tehnyt 33 maalia. Hän on eniten Pohjois-Makedonian maajoukkueessa maaleja tehnyt pelaaja.
Dallas Eakins

Dallas Franklin Eakins (s. 27. helmikuuta 1967 Dade City, Florida) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkopuolustaja.
Eakins pelasi omalla pelaajaurallaan 120 NHL-ottelua, eikä tehnyt niissä yhtään maalia. Lopetettuaan uransa vuonna 2004 hän siirtyi valmennuspuolelle, ensin AHL-joukkue Toronto Marliesin apuvalmentajaksi. 
Vuonna 2009 Eakins nostettiin Marliesin päävalmentajaksi, ja Edmonton Oilers palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen hyvissä ajoin ennen kauden 2013–2014 alkua. Eakins sai lähtöpassit Edmontonista joulukuun puolivälissä 2014, kun joukkue jakoi koko NHL:n viimeistä sijaa Carolina Hurricanesin kanssa.

Muuta

Eakins on naimisissa kanadalaisen näyttelijän Ingrid Kavelaarsin kanssa.
Dirk Bogarde

Sir Dirk Bogarde (28. maaliskuuta 1921 Lontoo – 8. toukokuuta 1999 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä ja kirjailija. Kasteessa nimen Derek Jules Gaspard Ulric Niven van den Bogaerde saaneesta Bogardesta tuli kolmilapsisen perheen kuuluisin jäsen. Bogarden puoliksi hollantilainen isä työskenteli sanomalehdessä ja äiti näyttelijättärenä.
Bogarde teki näyttämödebyyttinsä vuonna 1939 lontoolaisessa Q Theatressa. Toinen maailmansota vei Bogarden mukaan taisteluihin, joissa hän ansaitsi muutamia mitaleja ja saavutti lopulta majurin arvon. Hän palasi sodan jälkeen näyttelemään. Hänen elokuvadebyyttinsä oli elokuvassa Dancing with Crime (1947). Kuuluisaksi Bogarde tuli lopulta komediallisesta elokuvasarjasta, jossa hän esitti tohtori Simon Sparrow’ta (mm. Doctor in the House, 1954).
1960-luvulla Bogarde siirtyi kaupallisista elokuvista niin kutsuttuihin taide-elokuviin. Vuonna 1961 hänet nähtiin kohuelokuvassa Uhattu. Elokuvan aihepiiri, homoseksuaalisuus, vieraannutti Bogarden entisiä ihailijoita näyttelijästä. Näyttelijä teki vielä ennen lopullista eläköitymistään runsaasti kehutun roolisuorituksen elokuvassa Daddy Nostalgie (1990). Sekin oli hänen ensimmäinen elokuvatyönsä yli kymmeneen vuoteen.
Bogarde sai elinaikanaan Sir-arvonimen (1992) ja muun muassa kaksi Bafta-palkintoa.
Täpläkehrääjä (lintu)

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan täpläkehrääjä voi kasvaa 20–22 cm pitkäksi. Koiras on yleisväritykseltään harmahtavan oliivinruskea. Kurkussa on valkoinen juova ja rinnassa on valkoisia pisteitä. Täpläkehrääjäkoiraan harmaanruskeissa siivissä on mustia täpliä. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on väritykseltään harmaanruskean sijasta punaruskea. Myös täpläkehrääjänaaraalla on kurkussa valkoinen juova, rinnassa valkoisia ja siivissä mustia täpliä.

Levinneisyys ja elintavat

Täpläkehrääjällä on 2 alalajia. Niistä nimialalajia N. o. ocellatus tavataan Kolumbiasta Argentiinan pohjoisosiin ulottuvalta alueelta ja alalajia N. o. lautus Nicaraguasta, Hondurasista ja Costa Ricasta. Täpläkehrääjän elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan niin alankomaiden metsistä kuin vuoristojen rinteiltä aina 1 350 metrin korkeuteen saakka. Täpläkehrääjä on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat perhoset, kovakuoriaiset ja torakat. Lajin pesimäkausi on maalis-huhtikuussa. Pesä sijaitsee maassa ja naaras munii 1 tai 2 vaaleanpunertavaa punapilkullista munaa.
Kora

Kora on länsiafrikkalainen harpun kaltainen 21-kielinen soitin. Sillä on merkittävä osa Senegalin, Gambian, Malin ja Guinean musiikkikulttuureissa. Nykyään on olemassa myös 25-kielisiä kora-soittimia, mutta 21-kielinen on tavallisin.
Ääntöväylä

Ääntöväylä on ihmisten ja eläinten ääniväylän osa, jossa äänilähteessä (nisäkkäillä kurkunpää) muodostettu ääni suodattuu eli artikulaatio tapahtuu. Nisäkkäillä se koostuu kurkunpään ontelosta, nielusta, suuontelosta ja nenäontelosta. Ihmisellä ääntöväylä ulottuu äänihuulista huuliin. Aikuisen miehen ääntöväylän pituus on keskimäärin 17,5 cm.
Neuschwanstein

Rakentaminen

Linnan rakentaminen alkoi 1868. Rakennustöihin osallistui päivittäin 200-300 miestä. Kuningas hiillosti työntekijöitään tekemään linnaa mahdollisimman nopeasti, ja rakentamista jatkettiin usein öisin lampun valossa.
Kuningas muutti asumaan keskeneräiseen linnaan 1886, kun rakennustyöt olivat jatkuneet jo liki 20 vuotta. Linna ei sisältänyt tiloja hoville, vaan ainoastaan Ludvig II:lle ja palvelijakunnalle. Kuningas omisti linnan itsensä lisäksi säveltäjä Richard Wagnerille.  
Palatsi ei ehtinyt koskaan valmistua täysin. Monet kerrokset ovat täysin keskeneräisiä, 200 huoneesta ehti valmistua vain 15, ja valtaistuinsalista puuttuu valtaistuin.

Sisustus

Kuninkaan tarkoituksena oli elää linnassa sitä sadunhohtoista taruelämää, jota hän ihaili Wagnerin oopperaesityksissä. Huoneiden sisustus suunniteltiin Wagnerin oopperoiden ja vanhojen saksalaisten tarinoitten mukaan. Linnan sisustuksessa on esillä myös kuninkaan lempilintu joutsen. Huonetiloissa on runsaasti August Spiessin, Wilhelm Hauschildin, August von Heckelin ja Josef Aignerin maalaamia mm. Tristan ja Isolde, Gudrun-, Sigurd-, Parsifal-, Tannhäuser- ja Lohengrin-aiheisia seinämaalauksia.
Ludvigin lempiväriä kuninkaansinistä on käytetty runsaasti. Huoneet on kuorrutettu jalopuulla, kullalla, silkillä, sametilla ja kristallilla. Bysanttilaistyylisessä valtaistuinsalissa marmoriportaat johtavat tasanteelle, jolla norsunluusta ja kullasta valmistetun valtaistuimen piti olla. Kaksikerroksinen valtaistuinsali on 15 metriä korkea.
Makuuhuoneen runsaan uusgotiikan tyylisen sisustuksen suunnitteli Peter Herwegen, puuosien kaiverruksesta vastasi Anton Pössenbacher. Pukeutumis- ja peilipöydän pesuteline on joutsenen muotoinen Lohengrin oopperan innoittamana. Erityinen luomus on tippukiviluola, jossa on keinotekoiset pienet vesiputoukset ja värivalot. Luolan ja näköalaparvekkeen välissä on liukuva lasiovi.
Ludvigin linnoissa käytettiin huipputekniikkaa. Kuningas saattoi istua vesiklosetissa ja peseytyä simpukan mallisessa pesualtaassa, johon tuli lämmin vesi joutsenen mallisesta hanasta. Myös siihen aikaan huippumoderneihin keittiöihin tuli lämmin ja kylmä vesi. Linnassa on ilmakanavalämmitys, sähkövalot, hissi, puhelin ja sähköinen valosignaaleilla toimiva soittokellojärjestelmä.
BIOS

BIOS (lyhenne sanoista Basic Input-Output System) on tietokoneohjelma, joka etsii ja lataa käyttöjärjestelmän keskusmuistiin sekä käynnistää sen tietokoneen käynnistyessä. BIOS hoitaa myös matalan tason kommunikoinnin tietokonelaitteiston kanssa ja laitteiston hallinnan, joka vähimmillään on tuki näppäimistölle ja alkeellinen tuki näytölle ja levylle jolta BIOS ladataan. BIOS on usein kirjoitettu suorittimen assembly-kielellä.
Termi esiintyi ensimmäisen kerran Gary Kildallin kehittämässä CP/M-käyttöjärjestelmässä, jossa se kuvaili sitä osaa käyttöjärjestelmästä, joka ladattiin käynnistyksen aikana ja joka kommunikoi suoraan laitteiston kanssa. CP/M:ssä BIOS muodosti rajapinnan eri valmistajien laitteiston ja käyttöjärjestelmän välille. PC-DOS:issa ja MS-DOSissa tiedosto IBMBIO.COM tai IO.SYS sisältää CP/M:n BIOSsia vastaavat toiminnallisuuden. MS-DOSissa useimmat kehittyneemmät ohjelmat kuitenkin ohittavat kokonaan BIOSin tarjoamat palvelut, ja käyttävät laitteistoa suoraan, esim. kirjoittavat suoraan näyttömuistiin tulostuskutsujen sijaan.
Nykyaikaisissa tietokoneissa BIOS on yleensä tallennettu tietokoneen emolevyllä olevalle flash-muistille tietokoneen valmistuksen yhteydessä, aikaisemmin BIOS tallennettiin usein ROM-muistiin. Flash-muistilla oleva BIOS on käyttäjän päivitettävissä tarvittaessa.
Nykyaikaisissa tietokoneissa BIOSin (nk. "Legacy BIOS") tehtävä on lähinnä toimia tukena vanhemmille käyttöjärjestelmille, kuten MS-DOSille. Uudet käyttöjärjestelmät, kuten Microsoft Windows ja Linux, sisältävät omat alustus- ja käyttörutiininsa kaikille oheislaitteille, eli laitteisto valmistellaan käyttökuntoon kahdesti käynnistyksen aikana, BIOSin ja sitten käyttöjärjestelmän kautta.
Nykyisissä tietokoneissa BIOS on usein korvattu kokonaan UEFI-järjestelmällä. Yksi UEFI:n vaihtoehdoista on Open Firmware -spesifikaatio, joka ei ole rajattu PC-laitteisiin. On myös olemassa avoimen lähdekoodin projekti coreboot, jonka tarkoituksena on korvata perinteinen suljetun lähdekoodin BIOS.
Intel on ilmoittanut aikeesta jättää pois viimeiset BIOS:it vuoteen 2020 mennessä UEFI:n hyväksi.

BIOS-virus

BIOS-virus on tietokonevirus, joka tarttuu tietokoneen emolevyllä olevan BIOSin flash-muistiin. BIOS-virustartunnasta voi kertoa muun muassa se, että koneen virta katkeaa äkkiä ilman näkyvää syytä.
Virus sijaitsee emolevyllä, joten virusta ei pysty poistamaan samoin keinoin kuin perinteiset massamuisteissa sijaitsevat virukset (esimerkiksi virustentorjuntaohjelmalla, asentamalla käyttöjärjestelmä uudelleen tai vaihtamalla kiintolevyn käynnistyslohko), BIOS-viruksia on kehitetty muutamia erityyppisiä. BIOS-viruksen poisto vaatii koneen Flash-muistissa olevan BIOS-ohjelman uusimisen eli "päivittämisen".
Uusin vuonna 2009 esitelty viruslaji on Persistent BIOS Infection ("Pysyvä BIOS-infektio"), joka tarttuu koneen virranhallintaan ACPI:iin. Jotta tämä virus voisi asentua koneeseen, sen sisältämän ohjelman ajajalla on oltava koneen pääkäyttäjän oikeudet. Persistent BIOS Infectionin saa tilapäisesti estettyä siten, että ottaa koneen Setupissa ACPI:n pois päältä.
M/S Pelagitis

Käyttöhistoria

Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1977 eteläkorealaisella Hyundai Shipbuilders & Heavy Industriesin telakalla (nyk. Hyundai Heavy Industries). Aluksen rakennusnumero on 647. Alus valmistui toukokuun alussa vuonna 1978 seitsemäntenä 11 aluksen sarjasta, jonka muodostavat valmistumisjärjestyksessä M/S Global Freighter (nimi valmistuessa Merzario Ausonia), M/S Stena Transfer (Stena Runner), M/S Tor Baltica (Elk), M/S Kilmore (Norsky), uponnut M/S Finnbirch (Stena Prosper), M/S Finnforest (Stena Project), M/S Stena Partner (Alpha Enterprise), M/S Global Carrier (Imparca Express I), M/S Strada Corsa (Merzario Espania) ja M/S Diplomat (Stena Trader). Sarjasta käytetään nimitystä Stena Searunner, ja kaikki alukset ovat tanskalaisen Knud E. Hansen A/S:n suunnittelemia.
Alus luovutettiin 8. toukokuuta 1978 Stena Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Tor Felicia -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotipaikaksi tuli Lontoo. Laiva saapui telakalta Etelä-Afrikan Kapkaupungin ja Norsunluurannikon Abidjanin kautta. Heinäkuussa laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Tor Linen Imminghamin ja Rotterdamin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin samana vuonna alus aikarahdattiin italialaisen Merzario Lines -varustamon Välimeren liikenteeseen Merzario Grecia -nimellä. Vuonna 1983 alus siirtyi Stena Gulf Linen omistukseen ja Caymansaarten lipun alle nimellä Stena Grecia. Tämän jälkeen Stena Portlink aloitti liikennöinnin Stena Grecialla Britannian ja Tanskan Esbjergin välillä. Vuonna 1986 laiva siirtyi Travemünden ja Göteborgin välille.
Huhtikuussa 1987 Stena Grecia aikarahdattiin Marine Atlantic -varustamon Port aux Basquesin ja North Sydneyn väliseen liikenteeseen Kanadaan. Pian tämän jälkeen rahtaaja osti aluksen ja rekisteröi sen Atlantic Freighter -nimisenä Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Vuonna 1990 aluksesta löydettiin käytetyn asbestia. Tuolloin sitä ei poistettu, vaan se kapseloitiin. Vasta marraskuussa 2007 60 aluksen miehistönjäsentä kävi lääketieteellisissä kokeissa asbestin vuoksi. Joulukuusta 1994 toukokuuhun 1995 Atlantic Freighter oli rahdattuna P&O Pandoron Dublinin ja Liverpoolin väliseen liikenteeseen. Kesäkuussa 1995 alus palasi takaisin Port aux Basquesin ja North Sydneyn välille. Alus jäi vuonna 2009 käyttämättömänä Port aux Basquesiin odottamaan myyntiä. Maaliskuussa 2010 kreikkalainen Navibulk Enterprise SA osti aluksen ja rekisteröi sen Panaman lipun alle. Laivan uudeksi nimeksi tuli Pelagitis.
FS Vauban (1882)

Palvelus

Vauban poistettiin alusluettelosta vuonna 1905.
Caslon Antique

Caslon Antique on Berne Nadallin suunnittelema kirjasintyyppi. Yhdysvaltalainen kirjasinvalimo Barnhart Bros & Spindler julkaisi sen alun perin 1896–1898. Kirjasintyypin nimi oli aluksi Fifteenth (XV) Century, mutta muutettiin myöhemmin muotoon Caslon Antique. Caslon Antique jäljittelee 1700-luvun siirtomaa-aikakauden julkaisujen karkeaa painojälkeä, joka johtui kuluneiden metallikirjakkeiden käytöstä. Nimestään huolimatta Caslon Antique ei varsinaisesti muistuta aitoa Caslon-kirjasintyyppiä. Caslon Antique sopii parhaiten käytettäväksi suurikokoisiin otsikoihin, joilla halutaan herättää menneiden aikojen tunnelma. 
Useat fonttivalmistajat, kuten Elsner+Flake, Linotype ja URW ovat tehneet kirjasintyypistä omat versionsa. Caslon Antique kuului aikoinaan myös Mecanorman siirtokirjainten valikoimaan.
Les Miserables -musikaali ja siihen perustuva elokuva käyttävät tunnuksessaan Caslon Antique -kirjasintyyppiä.
Alice in den Städten

Juoni

Valokuvaaja-journalisti Phillip Winterille (Rüdiger Vogler) on annettu tehtäväksi kirjoittaa Yhdysvaltoja käsittelevä artikkeli, mutta tehtyään matkan maahan hän ei onnistukaan kirjoittamaan siellä näkemistään asioista. Niinpä Winter päättää palata kotiin. Sattuman oikusta hänen matkaansa tarttuu Alice-niminen yhdeksänvuotias pikkutyttö, jonka kanssa hän matkustaa ympäri Saksaa tavoitteenaan löytää tytön isoäiti. Alicella (Yella Rottländer) ei ole minkäänlaista käsitystä siitä, missä tämä asuu, ja ainoana vihjeenä isoäidin olinpaikasta heillä onkin kuva tämän asunnon etuovesta, jossa ei näy talon numeroa.