google/wiki40b huggingface dataset:
Sieklova

Sieklova (ven. Щегло́во, Štšeglovo, suom. myös Seeklova) on kylä, taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Seuloskoin kaupungin itäpuolella. Kylässä on noin 150, taajamassa 2900 ja kunnassa 3800 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 104 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Seuloskoin piiriin Romanaisin, idässä Rahjan ja Morozovin, etelässä Rosmittalan sekä lännessä Seuloskoin kuntiin. Hallinnollinen keskus on Sieklovan taajama. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat Sieklovan kylä, Huvan (ven. Малая Романовка, Malaja Romanovka), Kivikon (Каменка, Kamenka), Lentovkan (Плинтовка, Plintovka) ja Miinalan (Минулово, Minulovo) kylät sekä Tiilitehtaan (Кирпичный завод, Kirpitšnyi zavod) asemanseutu. Seudulla on myös useita puutarhapalsta- ja huvila-alueita.
Sieklovan kylässä asui vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan 396 venäläistä, 98 suomalaista, 12 puolalaista, seitsemän lättiä ja kaksi virolaista. Sovhoosin yhteyteen syntyneessä Sieklovan taajamassa oli 73 venäläistä, seitsemän virolaista, viisi saksalaista ja neljä puolalaista. Seudulla asuneet inkerinsuomalaiset kuuluivat Rääpyvän luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana.
Sieklovasta on paikallisjunayhteys Pietarin Suomen asemalle sekä linja-autoyhteys Seuloskoihin. Kunnassa toimii yksi maatalousyritys sekä muutamia teollisuuslaitoksia. Kuntakeskuksen palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu ja poliklinikka. Kulttuurilaitoksia ovat lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo ja kirjasto. Nähtävyyksiä ovat Sieklovan kartanoalue ja sotamuistomerkit.
Johan Olander

Johan Gustaf Olander (1757–1818 Viapori) oli ruotsalainen meriupseeri. Isä kamreeri Erik Olander. Aloitti sotilasuransa jo kolmetoistavuotiaana ja yleni aina majuriksi saakka. Otti osaa Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789, jossa haavoittui molempiin jalkoihin. Avioiduttuaan 1791 kauppias Johan Sederholmin tyttären Hedvigin kanssa he saivat Herttoniemen kartanon häälahjaksi Johan Sederholmilta. Hedvig oli Johan Olanderin siskon miehen sisko. Myi kartanon 1793 Carl Olof Cronstedtille erottaen Strömsin ja Kreijarin torpat omaksi tilakseen. Torpista muodostettiin Strömsin kartano, jonka päärakennus valmistui 1794. Suomen sodan aikana palveli Viaporissa, jossa hänen vaimonsa synnytti 13. lapsensa venäläisten piirittäessä linnoitusta 1808. Vauva kuoli toukokuussa linnoituksen antautuessa. Majuri Olander joutui antautumisen jälkeen sotavangiksi Venäjälle. Vapauduttuaan palasi Suomeen, mutta muutti pian perheineen Ruotsiin.
Guardia Nueva

Guardia Nueva on keskipohjalainen argentiinalaiseen ja suomalaiseenkin tangoon keskittynyt 16-jäseninen ammattimainen viihdeorkesteri.
Vuonna 2013 orkesteriin kuului 16 jäsentä, ja mukana oli neljä harmonikkaa ja bandoneonia, jousisoitin- ja rytmiryhmä. Argentiinalaisen tangon ohella orkesterin ohjelmistoon kuuluu muun muassa suomalaista viihdemusiikkia, elektrotangoa ja kirkkomusiikkia.

Historia

Orkesterin perusti vuonna 1999 Raimo Vertainen, joka toimii edelleen orkesterin kapellimestarina. Kotimaan konserttiesiintymisten lisäksi se on tehnyt kiertueen Argentiinaan vuonna 2004, jossa se esiintyi useissa tunnetuissa Buenos Airesin tangosaleissa ja teki suorana lähetyksenä esitetyn radiokonsertin. Vuonna 2006 orkesteri teki kiertueen Turkissa esiintyen Ankarassa, Istanbulissa ja Izmirissä. Istanbulin konsertti televisioitiin CNN Turkey -kanavalle.
Orkesterin solisteina ja yhteistyökumppaneina ovat toimineet vuosien varrella useat suomalaiset eturivin taiteilijat, kuten Jari Sillanpää, Jorma Uotinen, Mari Palo, Eino Grön, Anu Hälvä, Arja Koriseva, Matti Korkiala, Pauliina Kumpulainen, Merja Larivaara, Tapani Kansa, Johanna Rusanen, Tiina Penttinen, Tuomas Airola, Jonna Pirttijoki ja Angelika Klas.
Orkesteri juhlisti kymmenvuotista toimintaansa helmikuussa 2011 Kokkolan jäähallissa pidetyllä juhlakonsertilla, jonka televisioi Yleisradion Yle TV2. Se oli kahteenkymmeneen vuoteen ensimmäinen Kokkolan jäähallissa pidetty konsertti. Yhtyeen konsertti Helsingin Musiikkitalossa maaliskuussa 2012 loppuunmyytiin kahta kuukautta ennen konserttipäivää. Vuonna 2013 Sata-Häme Soi -festivaalin Valkea Ruusu -viihdekonsertti oli rakennettu Guardia Nuevan ympärille.
Orkesterin tukena toimii kannatusyhdistys, joka keskittyy orkesterin rahoitukseen ja konserttien järjestelyyn.
Natja Brunckhorst

Natja Brunckhorst (alk. Nadja Brunckhorst) (s. 26. syyskuuta 1966 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Christiane F. - tyttö metroasemalta (1981), Quarelle: A Film About Jean Genet's 'Quarelle Best' (1982) , Babylon (1992), Eine Fast Perfekte Liebe (1995), The Warrior and the Empress (2000) ja Mein (2009). Hän on näytellyt myös sarjassa Etsivä Lea Sommer. Brunckhorst on käsikirjoittanut elokuvan Never Mind the Wall (2001).

Yksityiselämä

Brunckhorstilla on yksi tytär joka on syntynyt vuonna 1991, suhteesta näyttelijä Dominick Haakeen joka kesti vuodet 1988-1993.
Christine Jorgensen

Christine Jorgensen (30. toukokuuta 1926 New York – 3. toukokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hän oli transnainen; ennen 1950-luvulla tehtyä sukupuolenkorjaustaan hänen nimensä oli George William Jorgensen Jr ja hänet oli värvätty Yhdysvaltain armeijan palvelukseen. Sukupuolenkorjaukset (tuolloin suomeksi "sukupuolenvaihdos") olivat vielä niin harvinaisia, että Jorgensenin sukupuolenkorjaus herätti suurta kansainvälistä huomiota. Hän yritti mennä naimisiin miehen kanssa, mutta hänen ei annettu tehdä sitä, koska hänet oli syntymätodistuksessa merkitty pojaksi. Hän on kirjoittanut omaelämäkerran Christine Jorgensen: A Personal Biography (1967). Jorgensen kuoli syöpään 62-vuotiaana vuonna 1989.
Sähkömagneettinen induktio

Sovelluksia

Sähkömagneettinen induktio on tärkeä ilmiö sähkötekniikassa ja sähkömagneettisissa energiamuuntimissa kuten generaattoreissa ja muuntajissa. Näissä muuttuva magneettikenttä indusoi käämiin jännitteen, joka taas synnyttää suljettuun virtapiiriin virran.
Funafutin roomalaiskatolinen Mission Sui Iuris

Funafutin roomalaiskatolinen Mission Sui Iuris on katolinen hiippakunta Tuvalussa Funafutissa, ja se toimii Samoa-Apian arkkihiippakunnan alaisuudessa. Se perustettiin vuonna 1982 jakamalla Tarawan, Naurun ja Funafutin hiippakunta Tarawan ja Naurun hiippakunnaksi ja Funafutin Mission Sui Iurikseksi.
Hiippakunnassa on vain yksi seurakunta, jolla oli vuonna 2004 vain 122 jäsentä.
Cobra Starship

Historia

Alun perin yhtye oli Midtownin laulajan Gabe Saportan sivuprojekti. Cobra Starshipin saama menestys oli kuitenkin niin suuri, että Gabe päätti unohtaa Midtownin ja panostaa täysillä Cobra Starshipiin.
Gabe Saportan mukaan hän sai itse "Cobralta" käskyn, jonka mukaan hänen tehtävänsä maan päällä oli opettaa ihmisiä ottamaan rennommin.
Yhtyeen alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat Gaben lisäksi Maja Ivarsson (The Sounds), William Beckett (The Academy Is…) sekä Travis McCoy (Gym Class Heroes). Tällä kokoonpanolla yhtye tosin esiintyy ainoastaan Bring It (Snakes on a Plane) -kappaleella, joka on Cobra Starshipin ensimmäinen single (2006). Kappale sai innoituksensa samannimisestä elokuvasta, jonka soundtrackille kappale lopulta päätyi. Vaikka superyhtyeeksi kutsutun kokoonpanon tie oli lyhyt, yhteistyö henkilöiden välillä ei kuitenkaan loppunut. Travis McCoy vierailee Cobra Starshipin toisella pitkäsoitolla ¡Viva La Cobra! (2007) kappaleella "Kiss My Sass".
Koska Majalla, Travisilla ja Williamilla oli omat projektinsa jäi Gaben tehtäväksi hankkia Cobra Starshipille uudet jäsenet, joilla riittäisi aikaa yhtyeelle. Paikkansa yhtyeestä löysivät Ryland Blackinton (kitara), Elisa Schwartz (koskettimet), Nate Novarro (rummut) sekä Alex Suarez (basso). Elisan tapa työskennellä ei kuitenkaan sopinut yhtyeen muiden jäsenten kanssa yhteen ja hänet heitettiin ulos. Elisan tilalle valittiin Victoria Asher (2007).
Yhtye teki levytyssopimuksen Pete Wentzin omistaman Decaydance levy-yhtiön kanssa (2006). Ensimmäinen pitkäsoitto While the City Sleeps, We Rule the Streets ilmestyi 10. lokakuuta 2006. Yhtye tuntui kuitenkin jäävän pelkästään superyhtyeen jäsenten fanien tietoisuuteen, kunnes toinen levy ilmestyi levykauppojen hyllyille seuraavana vuonna. Fall Out Boy -yhtyeen laulajana tunnetun Patrick Stumpin tuottama ¡Viva La Cobra! -albumi ilmestyi 23. lokakuuta 2007.
Keväällä 2008 yhtyeellä on edessä ensimmäinen kiertue pääesiintyjänä. Syksyllä 2008 Cobra Starship suuntasi Australiaan lämmittelemään Panic at the Discon maailmankiertuetta.
American Airlines Arena

AmericanAirlines Arena on Miamissa, Floridassa sijaitseva monitoimihalli, joka toimii muun muassa NBA-seura Miami Heatin kotiareenana. Hallin rakentaminen aloitettiin 1998 ja se avattiin 31. joulukuuta 1999. Sen katsojakapasiteetti on 19 600. Yhdysvaltain koripallomaajoukkue käyttää joskus American Airlines Arenaa.
Metropolismania 2

Pelaaminen

Pelin idea on sama kuin aiemmassakin pelissä: Pelaajan tulee rakentaa suuri kaupunki ja ystävystyä kaupunkilaisten kanssa, jotta he suostuttelisivat sukulaisiaan ja ystäviään muuttamaan kaupunkiin. Asukkailla on erilaisia tarpeita, joita pelaajan tulee toteuttaa; jos tarpeita ei toteuta tarpeeksi pian, asukkaat suuttuvat ja muuttavat pois. Taloja ja rakennuksia on useita erilaisia, myös rautateitä voi rakentaa.
Uusia ominaisuuksia on muun muassa hahmon valinta. Hahmon sukupuolen pystyy valitsemaan, hiustyylin ja värin sekä kasvonpiirteet.
.free

.free (tai dotFree) on suunnitteilla oleva ylätason verkkotunnus. Se on sponsoroitu ylätason verkkotunnus, jota sponsoroi dotFree s.r.o itse.
dotFree Group s.r.o järjestön mukaan kuka tahansa voi rekisteröidä ilmaisia verkkotunnuksia .free päätteellä.
dotFreen ehdotus on seuraavanlainen:
Haluamme tarjota ilmaiseksi verkkotunnuksen jokaiselle. Meitä tukevat lukuisat yritykset ja yksityishenkilöt. Olemme ensimmäinen verkkotunnusten tarjoaja, joka haluaa antaa verkkotunnuksen jokaiselle käyttöön täysin ilmaiseksi. Verkkotunnuksemme .free antaa jokaiselle ihmiselle tilaisuuden omaan verkkotunnukseen ja tarjoaa yrityksille mahdollisuuden markkinoida tuotteitaan verkkotunnuksellamme. Aloitteen takana on dotFree Group s.r.o ja kannattajiamme on levinnyt ympäri maailmaa. He janoavat vapautta.

Microsoftin syytös ja kumppanuus

Ohjelmistoyritys Microsoft on syyttänyt dotFree Groupia Kelihos-botnetistä, jonka Microsoft sulki 28.9.2011.
Microsoft on päässyt kompromissiin, jossa syytetyt Dominique Alexander Piatti ja dotFree Group s.r.o välttyivät syytteiltä sopimuksen mukaisesti 26. lokakuuta 2011. Piatti ja hänen yrityksensä jatkavat Microsoftin kanssa yhteistyötä ilmaisen verkkotunnuksen saamiseksi markkinoille.
Suomi-marssi

Suomi-marssi (saks. Marsch aus Petersburg, "Marssi Pietarista") on suomalainen sotilasmarssi. Sen sävelsi Suomen kaartin soittokunnan vääpeli Erik Wilhelm Eriksson vuonna 1837. Kaartin pataljoona käyttää sitä edelleen paraatimarssinaan. Kappaleen alkuperäistä versiota ei ole toistaiseksi löydetty, ja se tunnetaan vain sovituksina.
Kun marssia vuonna 1837 soitettiin Suomen kaartin ollessa Venäjän keisarillisen kaartin  yhteisissä sotaharjoituksissa Krasnoje Selossa Pietarin lähellä, se sai paraatissa niin suuren suosion, että keisari Nikolai I päätti lahjoittaa sen langolleen Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:lle. Marssi liitettiin vielä samana vuonna Preussin armeijan viralliseen marssiluetteloon nimellä Marsch 1837 aus Petersburg ("Marssi 1837 Pietarista"). Kun tieto marssin alkuperästä myöhemmin hämärtyi Suomessa, sitä alettiin tämän vuoksi luulla alkuperältään saksalaiseksi tai venäläiseksi. Kappale tunnettiin Suomessa myös nimillä Kaartin paraatimarssi ja Erikssonin marssi. Itsenäisyyden aikana kaartin soittokunnan kapellimestari Lenni Linnala onnistui todistamaan marssin kotimaisen alkuperän, ja siitä alettiin tämän jälkeen käyttämään nimitystä Suomi-marssi. Se on nykyään Suomen armeijan pitkäikäisin paraatimarssi.
Kappale kuuluu edelleen myös Saksan Bundeswehrin kunniamarssiluetteloon nimellä Marsch aus Petersburg.
Marssia ei tule sekoittaa Herms Nielin säveltämään Suomi marssii -lauluun (saks. Matrosenlied, alkusanat "Wir fahren gegen Engelland").
Silicon on insulator

Silicon on insulator eli SOI on puolijohteiden valmistuksessa käytetty tekniikka, jossa substraatissa on pelkän piin sijasta tyypillisesti piidioksidista tai safiirista tehty eristekerros kahden piikerroksen välissä. Näin valmistettuun mikropiiriin muodostuvat loiskapasitanssit ovat piisubstraattiin verrattuna pienempiä, joten piirin tehonkulutus on matalampi. IBM julkaisi ensimmäisen SOI-toteutuksen elokuussa 1998.
Rauli Mickelsson

Rauli Mickelsson (s. 1954) on turkulainen politiikan tutkija. Hän on sekä Tampereen yliopiston että Turun yliopiston valtio-opin dosentti. Mickelsson väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1999. Hän on tutkinut erityisesti poliittisia puolueita ja poliittisen osallistumisen muutosta. Hän on työskennellyt Turun yliopistossa vuodesta 1995, lukuun ottamatta vuosia 2009-2012, jolloin hän toimi Tampereen yliopistossa valtio-opin yliopistonlehtorina. Tällä hetkellä Mickelsson työskentelee Turun yliopistossa politiikan tutkimuksen laitoksella yliopisto-opettajana.

Muuta

Mickelsson on ollut vuodesta 1984 asti Vihreän liiton toiminnassa mukana.
Retrophyllum

Nimet

Suvun tieteellinen nimi Retrophyllum on muodostettu latinan sanasta retro, joka tarkoittaa ”takaisin” tai ”taaksepäin”, ja kreikan kielen lehteä tarkoittavasta sanasta. Nimi viittaa suvulle ominaiseen lehtien asentoon, jossa lehdet ovat kääntyneet päinvastaisiin suuntiin verson eri puolilla.

Kuvaus

Suvun kasvit ovat ainavihantia puita. Useimmat lajit ovat suurikasvuisia puita, joilla on suora runko ja siirottavat tai osin riippuvat oksat. Rungon kuori on usein aluksi sileää ja muuttuu hilseileväksi tai uurteiseksi iän myötä. Pihkatiehyitä on lehdissä ja kävyissä.
Lehdet ovat yleensä litteitä, lyhytruotisia ja siirottavia, mutta suvulla esiintyy myös ranganmyötäisiä suomumaisia lehtiä. Lehtiasento on kierteinen, mutta sivuversojen lehdet ovat kiertyneet ruodiltaan siten, että asettuvat kampamaisesti kahteen riviin rangan ympärille ja muodostavat yleensä lähes vastakkaisia pareja. Sivuversojen lehdillä on ainutlaatuinen asento, jossa lehdet ovat kääntyneet päinvastaisiin suuntiin rangan vastakkaisilla puolilla. Yhdellä puolella versorankaa lehtien ranganpuoleinen eli adaksiaalinen pinta osoittaa ylöspäin, kun taas vastakkaisella puolella rankaa rangasta poispäin suuntautunut eli abaksiaalinen pinta osoittaa ylöspäin. Lehdet ovat muodoltaan suikeita tai kapeanpuikeita, ja niillä on usein näkyvä keskisuoni. Ilmarakoja on lehtien kummallakin pinnalla.
Suvun edustajat ovat kaksikotisia, mikä tarkoittaa hede- ja emikukintojen sijaitsevan eri kasviyksilöissä. Hedekukinnot eli hedekävyt voivat kehittyä yksittäin tai ryppäissä hanka- tai kärkisilmuihin.
Emikukinnot eli varsinaiset kävyt kehittyvät yksittäin tai pareittain hankasilmuihin. Kävyssä on useita käpysuomuja, joista tavallisesti ainoastaan kärjenpuoleisin suomu on hedelmällinen, ja tuottaa vain yhden siemenen. Hedelmättömät käpysuomut ovat yhteenkasvaneet. Kävyn ainoaa siementä ympäröi kokonaan emisuomusta kehittynyt vaippa eli epimatium, joka muuttuu meheväksi kävyn kypsyessä. Kypsä käpy muistuttaa koppisiemenisen kasvin luumarjaa; se on mehevä ja sisältää yhden suhteellisen suuren siemenen. Kypsän kävyn epimatium on tavallisesti luumun- tai munanmuotoinen ja väritykseltään punainen, violetti tai ruskea.

Luokittelu

Retrophyllum kuuluu podokarpuskasvien heimoon, jossa sen lähimmät sukulaiset ovat afrokarpukset (Afrocarpus) ja suku Nageia. Nämä kolme sukua muodostavat yhdessä yksisyntyisen eli monofyleettisen ryhmän. Kaikki ryhmän lajit luokiteltiin pitkään ennen vuotta 1989 sukuun Nageia.

Levinneisyys

Suvun edustajia esiintyy luonnonvaraisena Australaasiassa ja Etelä-Amerikassa. Suvun edustajia kasvaa luontaisena Australaasiassa Indonesian Molukeilla, Papuassa-Uudessa-Guineassa, Fidžillä, Uudessa-Kaledoniassa ja Salomonsaarten Santa Cruz -saarilla. Etelä-Amerikassa suvulla on hajanainen levinneisyys Brasilian, Ecuadorin, Kolumbian, Perun ja Venezuelan vuoristojen sademetsissä. Sukuun tunnistettavasti kuuluvien puiden fossiilisia jäänteitä on löydetty mioseeniepookin aikana muodostuneista kerrostumista suvun nykyisen levinneisyysalueen ulkopuolelta Uudesta-Seelannista.
Sandra Eriksson

Sandra Elisabet Eriksson (s. 4. kesäkuuta 1989 Uusikaarlepyy) on suomenruotsalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka on 3 000 metrin estejuoksu. Hän edustaa IK Falkenia, jota ennen hänen seuransa oli vuoteen 2013 saakka IF Nykarlebynejden. Häntä on valmentanut vuodesta 2015 Oscar Gidewall ja tätä ennen vuosina 2006–2015 Guy Storbacka. Eriksson on vuosien 2007–2016 Suomen mestari 3000 metrin estejuoksussa.
Eriksson asuu ja harjoittelee Tukholmassa. Myös hänen sisarensa Zenitha (1992) ja Heidi Eriksson (1986) ovat kansallisen tason juoksijoita.

SM-kisat

Eriksson on voittanut naisten estejuoksun Suomen mestaruuden kymmenenä peräkkäisenä vuonna: 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016. Kalevan kisoissa 2018 hän sijoittui toiseksi. Erikssonin ennätys 3 000 metrin estejuoksussa on 12. heinäkuuta 2014 juostu Suomen ennätysaika 9.24,70.
1 500 metrillä Eriksson on voittanut SM-kultaa Kajaanissa 2010 ja Kuopiossa 2014. Espoon kisoissa 2009 hän sijoittui toiseksi. Eriksson on voittanut SM-kultaa myös 5 000 metrillä vuonna 2010 ja 2012.
Sisäratojen SM-kilpailuissa Eriksson on voittanut 3 000 metrillä kultaa Mustasaaressa 2009, Helsingissä 2011 sekä Tampereella 2012 ja 2016 sekä hopeaa Joensuussa 2008. 1 500 metrillä hän sai hopeaa Mustasaaressa 2009. 3 000 metrillä Erikssonin ulkoratojen ennätys on 8.55,13, jonka hän juoksi Turussa 25. kesäkuuta 2014. Sisäradoilla hän on juossut Suomen ennätyksen 8.54,06 Prahassa 7. maaliskuuta 2015.
Maastojuoksun SM-kilpailuissa Eriksson on voittanut kultaa vuosina 2012, 2013 ja 2014.

Arvokisat

Eriksson sijoittui kymmenenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 3 000 metrin estejuoksussa Hengelossa heinäkuussa 2007. Seuraavana kesänä hän oli viides saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa uudella 19- ja 22-vuotiaiden Suomen ennätysajalla 10.00,87. Hän sijoittui neljänneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui alkuerissä saman ikäluokan EM-kilpailuissa Ostravassa 2011.
Aikuisten arvokisoihin Eriksson on osallistunut vuodesta 2009. Berliinin MM-kisoissa 2009, Barcelonan EM-kisoissa 2010 ja Daegun MM-kisoissa 2011 Eriksson jäi alkueriin.
Helsingin EM-kisoissa 2012 Eriksson selviytyi alkuerästään 3 000 metrin esteissä loppukilpailuun sijoittuen lopulta kymmenenneksi ajalla 9.48,19. Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kisoissa 2013 hän karsiutui alkuerissä.
Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Eriksson eteni loppukilpailuun ollen yhdeksäs ajalla 9.47,95. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa viidenneksi SE-ajalla 8.54,06. Eriksson osallistui Pekingin MM-kilpailuihin 2015, mutta oli alkuerien 23:s eikä päässyt jatkoon.
Amsterdamin EM-kisoissa 2016 hän pääsi loppukilpailuun, jossa oli kymmenes ajalla 9.45,71. Maaliskuussa 2016 hänet valittiin myös Rion olympialaisiin 2016. Olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä.
Koillissiperianlaika

Ulkomuoto

Koillissiperianlaika on vetokoira, joka voi olla väriltään joko punaharmaa, musta tai mustanruskea. Uroksen säkäkorkeus on 60 ja nartun 58 senttimetriä.

Alkuperä

Rodun kotiseutu käsittää Mantšurian, Itä-Siperian ja Venäjän arktiset saaret.
IDM

Kritiikki

Termin laajetessa kattamaan yhä laajempaa artistien ja tyylien kirjoa sitä on arvosteltu ”uutena tapana nimittää kaikkea elektronista musiikkia teknoksi”. Myös koko nimityksen tarpeellisuus on myöhemmin kyseenalaistettu väittämällä sitä keinotekoiseksi ja epämääräiseksi yläkäsitteeksi.
Tunnustetuimpiin IDM-artisteihin kuuluva Aphex Twin on ilmaissut huvittuneisuutensa termin käyttöön, koska se voidaan tulkita muun elektronisen musiikin leimaamiseksi ”tyhmäksi tanssimusiikiksi”.
Olli Happonen

Olli Happonen (s. 10. helmikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1990-luvulla.
Hän kuului joukkuekilpailun nuorten maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen joukkueeseen Vuokatissa 1992, Harrachovissa 1993 ja Breitenwangissa 1994. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 15:nneksi Planican suurmäessä maaliskuussa 1993. Hän voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 1994–1995.
Happonen soittaa rumpuja neljän entisen mäkihyppääjän muodostamassa The Kroisos -yhtyeessä.
Halikarnassos

Halikarnassos (m.kreik. Ἁλικαρνασσός), nykyinen Bodrum, oli antiikin aikana kreikkalainen kaupunki Vähän-Aasian lounaisrannalla Kaariassa. 
Salamiin meritaistelusta tunnettu Artemisia I oli Halikarnassosksen hallitsija. Halikarnassos kuului persialaissotien jälkeen Deloksen meriliittoon, mutta Antalkidaan rauhan jälkeen vuonna 387 eaa. Halikarnassos joutui Persian valtaan. 
Hekatomnidien hallitsijasukuun kuulunut persialainen satraappi Mausollos siirsi pääkaupunkinsa Halikarnassokseen. Mausolloksen veli Piksodaros yritti liittoutua Makedonian Filippos II:n kanssa, mutta epäonnistui. Aleksanteri Suuren valloitusten aikana persialaisten joukkojen päällikkö Memnon piti Halikarnassosta laivastonsa tukikohtana. Aleksanteri Suuri valtasi kaupungin piirityksen jälkeen (Halikarnassoksen piiritys) ja antoi kaupungin takaisin Mausolloksen siskolle Adalle.
Private Property

Juoni

Kymmenen vuotta sitten eronnut Pascale (Isabelle Huppert) asuu kahden nuoren aikuisen poikansa, Thierryn ja Françoisin (Jérémie Renier ja Yannick Renier), kanssa kauniissa ja vanhassa maalaistalossa Belgian maaseudulla. Pascale on kiistellyt talosta entisen aviomiehensä Lucin (Patrick Descamps) kanssa jo vuosia, ja kun uudesta elämästä haaveileva Pascale päättää myydä talon, Thierry ja François ovat sitä vastaan. Pian rumat totuudet alkavat nousta pintaan, minkä seurauksena kaikki kääntyvät toisiaan vastaan.

Julkaisu ja vastaanotto

Private Property sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 1. syyskuuta 2006. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Belgiassa 24. tammikuuta 2007. Elokuvan Ranskan ensi-ilta oli Angersin elokuvajuhlilla 27. tammikuuta 2007 ja maanlaajuinen teatteriensi-ilta 21. helmikuuta 2007. Haut et Court oli elokuvan teatterilevittäjänä Ranskassa ja Cinéart Belgiassa. Private Property ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Espoo Cinén elokuvajuhlilla 22. elokuuta 2007. Elokuva kiersi lisäksi useita muita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Toronton ja Karlovy Varyn elokuvajuhlat.
Private Property on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 76% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 33 arviointiin. 886 käyttäjästä 66% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella elokuva on saanut 78 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin viisi käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,2/10. Internet Movie Databasen 1 428 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10.
Private Property julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 11. syyskuuta 2007 ja Ranskassa 13. marraskuuta 2007.