Äitiyskuolleisuus

Äitiyskuolleisuus tarkoittaa kuolemia, jotka ilmenevät raskauden aikana tai 42 vuorokauden kuluessa raskauden päättymisestä riippumatta raskauden kestosta tai raskauden sijainnista. Käsite huomioi kaikki raskaana olleet, jotka ovat kuolleet mistä tahansa raskauteen liittyvästä tai raskauden pahentamasta syystä, mutta eivät tapaturmaisesti tai väkivaltaisesti. Äitiyskuolleisuus esitetään lukuarvona, joka saadaan jakamalla äitiyskuolemat 100 000 elävänä syntynyttä lasta kohden.
Äidin kuolinsyy valitaan kansainvälisestä tautiluokittelusta (ICD-10 jonkin ICD-tautiluokittelun luvun XV; O00–O99 Raskaus, synnytys ja lapsivuoteus) mukaisista tautiluokista, ja ellei täsmällisempää syytä käy ilmi, syy  voi olla O95 (Määrittämättömän syyn aiheuttama synnytykseen liittyvä äidin kuolema). Yli 42 vuorokautta synnytyksen jälkeen tapahtuvaa äidin menehtymistä synnytyksen jälkiseurauksiin ei kansainvälisen määritelmän (WHO) mukaan lueta äitiyskuolleisuuteen (tautiluokka on O96 mikäli kuolema alle vuoden kuluessa, tai O97 mikäli kyseessä on synnytykseen liittyvä äidin myöhäiskuolema).
Vuonna 2015 äitiyskuolleisuus sisällytettiin osaksi inhimillisen pääoman indeksiä (HAI). Tämä on Yhdistyneiden kansakuntien käyttämä, valtioiden kansanterveyden ja koulutustason arvioinnissa käyttämä mittari. HAI-indeksin arvoa käytetään yhtenä kolmesta ehdosta päätettäessä valtioiden kuulumisesta YK:n vähiten kehittyneiden maiden (LDC, least developed countries) listalle. LDC-maalista on puolestaan yleisesti tunnustettu kehitysavun kohdentamiskriteeri. Äitiyskuolleisuus on myös eräs valtion sukupuolten tasa-arvon indeksiin (GII) vaikuttavista osatekijöistä.

Äitiyskuolleisuuden nykytilanne ja viimeaikainen kehitys

Päivittäin maailmassa menehtyy noin 830 naista ehkäistävissä oleviin, raskauteen tai synnytykseen liittyviin syihin. Pääsääntöisesti äitiyskuolleisuus on saatu vähenemään, ja kansainvälisesti äitikuolleisuus laski 44 prosenttia vuosien 1990 ja 2015 välillä. Vuonna 2015 maailmanlaajuisesti menehtyi keskimäärin 216 naista 100 000 syntynyttä lasta kohden. 25 vuotta aiemmin luku oli 385 äitiä sataa tuhatta syntynyttä lasta kohden.
Syrjäseuduilla ja köyhemmissä yhteisöissä on suurempi äitien menehtymisen todennäköisyys. Nuorilla aikuisilla on suurempi komplikaatioiden ja kuoleman riski raskauden johdosta. Maailmanlaajuisesti äitiyskuolleisuus onkin itsemurhan jälkeen teini-ikäisten (15–19 vuotiaat) nuorten naisten suurin kuolinsyy. Osaava hoito raskausaikana, synnytyksessä ja synnytyksen jälkeen voi pelastaa naisten ja lasten hengen. 
Osana Kestävän kehityksen tavoitteita maailmanlaajuisesti tavoitellaan äitiyskuolleisuuden laskua alle tason 70 kuollutta 100 000 elossa syntynyttä lasta kohden vuoteen 2030 mennessä.
Osa äitiyskuolleisuuteen vaikuttavista tekijöistä on tunnettu jo pitkään. Esimerkiksi unkarilainen lääkäri Ignaz Semmelweis osoitti jo vuonna 1847, että puhtaus ja infektioilta suojautuminen on keskeistä. Hän havaitsi, että koulutettujen kätilöiden ja kätilöharjoittelijoiden avustamia synnytyksiä seuranneiden viikkojen äitiyskuolemien (lapsivuodekuolleisuus) riski oli oleellisesti vähäisempi verrattuna synnytyksiin, joissa avustajina olivat käsiä pesemättömät, usein synnytystä ennen ruumiinavauksiin osallistuneet lääketieteen ylioppilaat ja lääkärit.  Vastaavasti esimerkiksi vuonna 2018 Maailman terveysjärjestö (WHO) raportoi tutkimustuloksesta, että synnytyksen jälkeiseen verenvuotoon kuoli vuosittain  noin 70 000 naista, joista tuhansia voitaisiin pelastaa verenvuotoa hillitsevällä ja pitkään trooppisissakin oloissa käyttökelpoisena säilyvällä lääkityksellä (karbetosiini).