google/wiki40b huggingface dataset:
Miguel Cotto

Amatööriura

Nyrkkeilyperheestä lähtöisin oleva Cotto aloitti nyrkkeilemisen nuorella iällä isänsä ja setänsä valmennuksessa. Amatöörinä hän saavutti mm. hopeaa Keski-Amerikan ja Karibian maiden kisoissa sekä nuorten MM-kisoissa vuonna 1998. Hän myös edusti maataan Sydneyn olympiakisoissa vuonna 2000. Taival kuitenkin päättyi heti ensimmäiseen otteluun, kun vastaan asettui aina kultamitaliin asti yltänyt uzbekistanilainen Muhammadkadyr Abdullajev.

Ammattilaisura

Ammattilaisuransa Cotto aloitti vuonna 2001 tyrmäämällä ensimmäisessä ottelussaan Jason Doucetin avauserässä. Voittokulku jatkui ja Cotto voitti tyrmäyksellä suurimman osan vastustajistaan. Helmikuussa 2003 hän pääsi iskemään Cesar Bazania vastaan avoimena olleesta WBC-liiton kevyen välisarjan international-tittelistä ja voitti kamppailun 11. erässä teknisellä tyrmäyksellä. Hän puolusti titteliään tyrmäyksellä Rocky Martinezia, Demetrio Ceballosia, Carlos Maussaa ja Victoriano Sosaa vastaan, ja toukokuussa 2004 pistevoitolla Lovemore N'douta vastaan, mikä toimi samalla eliminaattoriotteluna IBF-liiton MM-otteluun.
Seuraavassa ottelussaan syyskuussa 2004 Cotto pääsi iskemään WBO-liiton kevyen välisarjan avoimena olleesta maailmanmestaruudesta brasilialaista Kelson Pintoa, jolle hän oli kahdesti hävinnyt amatöörinä, vastaan. Cotto voitti vyön itselleen kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä. Cotto puolusti MM-titteliään menestyksekkäästi entistä mestaria Randall Baileya, Demarcus Corleyta, Sydneyn olympialaisissa hänet voittanutta Muhammadkadyr Abdullajevia, Ricardo Torresia ja Gianluca Brancoa vastaan lopettaen joka kerta ottelun ennen täyttä aikaa. Viimeisen kerran hän puolusti titteliään kesäkuussa 2006 pistevoitolla Paul Malignaggista.
Loppuvuodesta 2006 Cotto luopui WBA-liiton kevyen välisarjan maailmanmestaruudestaan ja siirtyi painoluokkaa ylemmäs välisarjaan. Joulukuussa hän voitti keskeytyksellä Carlos Quintanan ottelussa avoimena olleesta WBO-liiten välisarjan MM-vyöstä. Hän puolusti titteliään tyrmäysvoitoilla Oktay Urkalista ja Zab Judahista, ja voitti pisteillä Shane Mosleyn marraskuussa 2007.
Voitettuaan lääkärin keskeytystuomiolla Alfonso Gómezin, kohtasi Cotto heinäkuussa 2007 Antonio Margariton. Cotto kärsi ottelussa ammattilaisuransa ensimmäisen tappion teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä. Sittemmin ottelu aiheutti nyrkkeilymaailmassa suurta kohua, koska Margarito jäi myöhemmin kiinni Shane Mosleyta vastaan käymänsä ottelun jälkeen sääntöjenvastausten toppausten käytöstä kintaissaan.
Cotto palasi kehään helmikuussa 2009, kun hän kohtasi Michael Jenningsn avoimesta WBO-liiton välisarjan maailmanmestaruudesta. Cotto hallitsi ottelua, joka lopulta keskeytettiin viidennessä erässä. Kesällä Cotto puolusti titteliä Joshua Clotteytä vastaan. Cotto sai haavan päähänsä jo ottelun alussa päiden kolahdettua yhteen, mutta voitti lopulta hajaäänituomiolla täydet 12 erää kestäneen kamppailun.
Vuoden 2009 marraskuussa Cotto kohtasi Manny Pacquiaon ja hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä erässä.
Cotto nousi ylemmän välisarjan WBA liiton mestariksi vuoden 2010 kesäkuussa voittaen Yuri Foremanin teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä.
Olli Korjus

Olli Korjus (s. 1939) on suomalainen historianharrastaja ja tietokirjailija. Hän on tutkinut ertyisesti Suomen sisällissodan tapahtumia ja julkaissut niistä kaksi kirjaa. Korjus on myös vanhan kirjallisuuden harrastaja. 
Korjuksen vuonna 2008 ilmestynyt tutkimus Hamina 1918 : nimi nimeltä, luoti luodilta käsitteli sisällissodan tapahtumia sekä punaista ja valkoista terroria Haminan seudulla. Kirjassaan Kuusi kuolemaantuomittua Korjus kertoo kuudesta Suomenlinnassa 6. syyskuuta 1918 valtiorikosoikeuden tuomion nojalla teloitetusta punaisesta. Heidän joukossaan olivat Satakunnan rintaman punakaartin päällikkönä toiminut maalari Kustaa Salminen ja turkulainen Arbetet-lehden toimittaja Gunnar Mörn.
Jussi Hooli

Jussi Eemeli Hooli (s. 18. marraskuuta 1937 Karunki) on suomalainen vesirakentamisen tutkija ja professori emeritus. 
Hoolin vanhemmat olivat talousneuvos Juho Eemeli Hooli ja diakonissa Martta Ylilahti. Hän tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1957 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1964, tekniikan lisensiaatiksi 1971 ja tekniikan tohtoriksi 1972. Maataloushallituksen toimistoinsinöörinä Hooli työskenteli 1964–1967, vesihallituksen suunnittelijana 1972–1976, Teknillisen korkeakoulun assistenttina 1965–1972, erikoisopettajana ja vt. professorina 1971–1974 ja vesitalouden professorina 1975–1981. Osaston johtaja hän oli 1977–1980.  Oulun yliopiston vesirakennuksen professorina hän toimi vuodesta 1982, eläkkeelle hän jäi vuonna 2001. Hooli on Teknisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1977.
Sotilasarvoltaan Hooli on reservin vänrikki (1985), hänen puolisonsa vuodesta 1963 on Airi Marjatta Hämälä (s. 1937).
Parthian kieli

Parthian kieli on muinaisessa Parthiassa käytetty iranilainen kieli.
Parthiaa puhuttiin alun perin Kaspianmeren kaakkoispuolella sijainneessa Parthian maakunnassa. Arsakidien dynastian aikana 200-luvulta eaa. 200-luvulla jaa. se oli kreikan ja aramean ohella yksi valtakunnan virallisista kielistä. Tänä aikana se levisi Iranin ja Armenian alueelle, osaan nykyistä Irakia ja Keski-Aasiaan. 200–500-luvuilla parthian käyttöä jatkettiin Sassanidien valtakunnassa, jonka viralliseksi kieleksi tuli persia. Kirjoitusjärjestelmä perustui aramealaiseen kirjaimistoon. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit sisältävät ideogrammeja, manikealaiset tekstit 200-luvulta lähtien ovat kirjoitukseltaan foneettisia.
Kirventeenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hannanjoen valuma-alueeseen (14.197) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,1 metriä mpy.
Felix Rosenqvist

Ura

Rosenqvist aloitti Karting-uransa vuonna 2004 ja kilpaili siellä vuoteen 2006 asti. Vuonna 2007 Rosenqvist Aasian Formula Renault Challence -sarjaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi Pohjois-Euroopan Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2008 hän voitti Formel Asia 2.0 -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Italian Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2009 Rosenqvist voitti NEZ Formula Renault -sarjan mestaruuden. Hän voitti myös Ruotsin Formula Renaultin mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi Formula Palmer Audi -sarjassa muutamia kilpailuja. Vuonna 2010 hän ajoi Saksan Formula 3-sarjassa sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Vuonna 2011 Rosenqvist ajoi Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän voitti Formula 3 Masters -kilpailun. Vuonna 2012 hän jatkoi F3-eurosarjassa voittaen neljä kilpailua sijoittuen sarjan kolmanneksi. 
Vuonna 2013 Rosenqvist kilpaili uudelleen perustetussa Euroopan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi toisen kerran voittoon Formula 3 Masters -kilpailussa ollen toinen kuljettaja Valtteri Bottaksen jälkeen, joka on pystynyt voittamaan kilpailun kahdesti. Vuonna 2014 Rosenqvist jatkoi Euroopan F3 -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun kauden aikana sijoittuen sarjassa kahdeksanneksi. Vuoden lopussa hän ajoi arvostetun Macaon Grand Prixin kilpailun voittoon. Vuonna 2015 Rosenqvist onnistui voittamaan Euroopan F3 -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän voitti Macaon GP:n jo toiseen otteeseen.
Vuonna 2016 Rosenqvist siirtyi kesken kauden DTM-vakioautosarjaan korvaten Formula 1 -sarjaan siirtyneen Esteban Oconin. Vuoden 2016 lopulla Rosenqvist debytoi Formula E -sarjassa Mahindra Racing -tallissa. Hän ajoi heti ensimmäisessä kilpailussaan kilpailun nopeimman kierroksen.
Munjärvi

Munjärvi (myös Mundjärvi, ven. Мунозеро, Munozero) oli Venäjän keisarikunnan aikainen kunta Aunuksen Karjalassa. Se sijaitsi nykyisen Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin länsiosassa.
Munjärven kunta kuului Aunuksen kuvernementin Petroskoin kihlakuntaan. Sen naapurikuntia olivat pohjoisessa Lintujärvi, idässä Kontupohja, etelässä Säämäjärvi ja lännessä Suomen puolella Suojärvi. Munjärven kunnan kyliä olivat muun muassa Munjärvenlahti ja Vuotjärvi. Vuonna 1905 kunnassa oli 6 342 asukasta. Munjärven kunta lakkautettiin vuonna 1927 ja liitettiin osaksi Petrovskin piiriä. Munjärven kunnan alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941-1944.
FS Lieutenant de vaisseau Le Hénaff (F789)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa.
Korkein voitto

Elokuvan juoni

Vakoiluaiheisen elokuvan alussa paroni Henrik von Hagen (Carl von Haartman) herää railakkaan juhlimisen jälkeen krapulaisena ja rahansa tuhlanneena. Saavuttuaan aamugrogille ravintolaan hän lukee sanomalehdestä voittaneensa arpajaisissa suuren rahasumman. Samassa lehdessä on myös ilmoitus venäläisen tanssijattaren Vera Vasiljevnan (Kerstin Nylander) vierailusta Suomessa. Paroni päättää tustustua naiseen ja onnistuukin tapaamaan hänet. Heidän välilleen syttyy romanssi ja paroni käy Veran kanssa hylkeenpyyntiretkellä Mäkiluodossa ja myös Suomenlinnassa. Retken aikana Vera piirtää ahkerasti ja on epäilyttävän kiinnostunut Suomenlinnan sotilaallisista laitteista ja tykkien kantomatkasta. Tässä vaiheessa paronille selviää, että Vera onkin venäläisten vakooja, jonka työnantajana toimii Aku Korhosen esittämä juutalainen.
Elokuvan loppukohtauksessa Katajanokan vankilasta vapautuvaa Veraa on vastassa paroni von Hagen. He syleilevät ja Vera lausuu Rakkaani, nyt olemme me molemmat saaneet korkeimman voiton.
Central Hockey League (1963–1984)

Central Hockey League oli jääkiekon alasarja, joka toimi Yhdysvalloissa vuosina 1963-1984. Sarjaa kutsuttiin myös Central Professional Hockey Leagueksi. Sen perustaja oli Jack Adams, joka toimi liigan johdossa kuolemaansa asti 1968. CHL:n mestaruuspokaali oli nimeltään Adams Cup.

Historia

Liigan ensimmäisellä vuonna 1963 kaudella joukkueita oli viisi, jotka kaikki toimivat NHL-seurojen farmeina. CHL:ään kuului Indianapolis Capitols (Detroit Red Wings), Minneapolis Bruins (Boston Bruins), Omaha Knights (Montreal Canadiens), St. Louis Braves (Chicago Blackhawks) and the St. Paul Rangers (New York Rangers). Ainoa NHL-joukkue, jolla ei ollut farmijoukkuetta sinä vuonna oli Toronto Maple Leafs. Sekin hankki farmijoukkueen, Tulsa Oilersin seuraavaksi kaudeksi.
1979-80 kaudella Yhdysvaltojen jääkiekon olympiajoukkue pelasi otteluja jokaista CHL:n joukkuetta vastaan. Joukkue voitti kultaa 1980 talviolympialaisissa. 1983-84 kaudella sekä USAn, että Kanadan olympiajoukkueet pelasivat CHL:ssä.
CHL:n viimeinen mestarijoukkue, Tulsa Oilers jäi vaille kotihallia kesken viimeisen kauden, kun omistajat tekivät konkurssin. Liiga tuki joukkuetta maksamalla sen kustannukset, ja joukkue pelasi joka ottelun vieraissa. Liiga lopetettiin kyseisen kauden jälkeen, sillä joukkueiden innostus oli lopahtanut.
PostNord Logistics

PostNord Logistics on PostNordin tuotemerkki, jota se käyttää palvellessaan logistiikkaratkaisuja tarvitsevia asiakkaitaan Pohjoismaissa, niistä ulkomaille ja ulkomailta Pohjoismaihin. Se tarjoaa logistiikkaratkaisuja läpi koko logistiikkaketjun varastoinnista toimituksiin.
PostNord Logisticsin juuret ovat Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa, ja se syntyi yksityisten yritysten sekä Tanskan ja Ruotsin postiyhtiöiden yhdistymisestä. PostNord-konsernin logistiikkatoiminnot koostuivat aiemmin 15 erillisestä pohjoismaisesta yhtiöstä, mutta vuonna 2013 ne yhdistettiin yhden PostNord Logistics -brändin alle. PostNordin omistavat Ruotsin ja Tanskan valtiot.
Vuonna 2014 PostNordin liikevaihto oli 40 miljardia Ruotsin kruunua ja sillä oli 39 000 työntekijää. PostNordilla on 5 000 palvelupistettä ja 120 terminaalia Pohjoismaissa sekä terminaaleja myös Saksassa. Vuonna 2013 yhtiö toimitti 110 miljoonaa pakettia ja yhteensä 2,5 miljardia kiloa tavaraa 25 miljoonalle pohjoismaalaiselle ihmiselle ja kahdelle miljoonalle yritykselle. Lisäksi PostNord vei perille 5,9 miljardia kirjettä.
PostNord Logisticsin toimitusjohtaja on Håkan Ericsson ja hallituksen puheenjohtaja on Jens Moberg.
Ted Woolsey

Ted Woolsey on yhdysvaltalainen videopelikääntäjä ja -tuottaja, joka työskenteli Pohjois-Amerikan Squarella vuosina 1991–1996. Squarella hänellä oli huomattava rooli yhdeksän pelin lokalisoinnissa. Hänen tunnetuimpia projektejaan olivat Chrono Trigger ja Final Fantasy VI. Nykyään hän toimii työntekijänä Microsoftilla.

Ura

Woolsey opiskeli Washingtonin yliopistossa. Suoritettuaan maisterin tutkinnon japanilaisessa kirjallisuudessa hän päätti hakea työtä Redmondissa toimivalta Square Softilta, joka etsi kääntäjää ensimmäisiä Super Nintendolle ilmestyviä pelejään varten. Ensimmäisenä pelinään Woolsey käänsi SaGa 3:n, ja kesäkuussa 1993 hän sai tehtäväkseen Seiken densetsu 2:n kääntämisen. Pelien lokalisoidut versiot nimettiin Final Fantasy Legend III:ksi ja Secret of Manaksi. Kahden ensimmäisen työvuotensa aikana hän myös tarkisti Tokiossa laaditun Final Fantasy IV -käännöksen, jossa olevat virheet korjattiin. Vaikka Final Fantasy IV ei menestynyt huonosti Yhdysvalloissa, Squaren johdon mielestä amerikkalaiset pelaajat eivät olleet täysin omaksuneet Final Fantasy -sarjan sen aikaista tyyliä. Yhtiö kehitti pelimekaniikaltaan ja juoneltaan pelkistetyn Final Fantasy Mystic Questin, jonka Woolsey käänsi Yoshi Maekawan kanssa.
Woolsey ryhtyi siihen asti suurimpaan työhönsä alkaessaan kääntää noin 1 300-sivuista Final Fantasy VI:n käsikirjoitusta. Woolsey joutui useaan otteeseen lyhentämään käännöstään ja omaksi pettymykseen poistamaan nokkelina pitämiään huumorikohtia. 30 päivässä käännetty peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa vuoden 1994 lopulla nimellä Final Fantasy III, sillä aiemmin alueella oli julkaistu vain sarjan ensimmäinen ja neljäs osa.
Kääntämistään peleistä Woolsey on pitänyt yhtenä suosikkinaan Chrono Triggeria, jonka tarinasta ja hahmoista hän erityisesti piti. Hänen viimeinen lokalisointiprojektinsa Squarella oli vuonna 1996 ilmestynyt Super Mario RPG. Vaikka Woolsey oli myös laatinut täyden käännöksen Pohjois-Amerikassa nimellä Final Fantasy Extreme julkaistavalle Final Fantasy V:lle, ei peliä kuitenkaan kelpuutettu amerikkalaisille markkinoille.
Kun Square alkoi valmistautua PlayStation-debyyttinsä Final Fantasy VII:n kääntämistä varten, yhtiön päämaja siirrettiin Los Angelesiin, jonne myös Woolsey muutti perheineen. Pian Woolsey alkoi kuitenkin ikävöidä aiempaa kotikaupunkiaan, ja Redmondiin palatessaan hän perusti Big Rain -pelitalon, jonka Crave Entertainment osti vuonna 1997. Craveyardiksi uudelleen nimetty Big Rain lopetti toimintansa pari vuotta myöhemmin, ja oli sitä ennen ehtinyt kehittää ja julkaista Shadow Madness -pelin. Vuonna 2000 Woolsey siirtyi tietokoneohjelmiin erikoistuneeseen RealNetworksiin.
Siniseeprakala

Koko ja ulkonäkö

Siniseeprakala kasvaa noin 12 senttiä pitkäksi. Se on väriltään sinivalkoinen. Koiras on naarasta värikkäämpi ja hoikempi.

Alkuperä

Siniseeprakala on kotoisin Etu-Intian länsirannikolta ja Sri Lankasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Siniseeprakala on vilkas, aika rauhaton uimari. Se viihtyy vain parvessa. Siniseeprakalan lisääntyminen muistuttaa muita seeprakaloja.

Vesiolot ja ravinto

Siniseeprakalalle mieluinen veden lämpötila on 22–25 astetta. Sille hyvä pH on 6,5–7,5 ja veden kovuus alle 15. Sille hyvä akvaario on pitkä ja hiekkapohjainen. Sille pitää olla paljon tilaa ja kasvillisuutta. 
Siniseeprakala on lähes kaikkiruokainen. Sille kelpaavat esimerkiksi hiutaleet, pienet pelletit ja pienet elävät sekä pakastetut eläimet.
Rayman

Pelaaminen

Rayman on sivuttaisesti vierivä 2D-tasohyppelypeli. Pelin päätehtävä on vapauttaa kaikki Electoonit häkeistään ja voittaa Mr. Darkin kätyrit kuudessa maailmassa: Dream Forest (unenomainen metsä), Band Land (musiikkiteemainen paikka pilvissä), Blue Mountains (lumiset vuoret), Picture City (täynnä taidevälineitä), Caves of Skops (synkkä luolasto) ja Candy Chateau (makeislinnake). Vasta kun kaikki Electoonit on vapautettu häkeistään, Rayman voi mennä viimeiseen Candy Chateau -maailmaan. Muuten pelaajan pitää selvittää kentät pääsemällä puisen kyltin (jossa on huutomerkki) luo.
Ympäri kenttiä on ripoteltu pieniä kiiltäviä sinisiä palloja, joita kutsutaan Tingeiksi. Jos pelaaja kerää niitä sata, Rayman saa yhden ylimääräisen elämän. Tingejä voi käyttää myös maksuna ”The Magician” -hahmolle, jolloin pääsee salaiseen kenttään, jossa kaikki Tingit keräämällä Rayman voi voittaa yhden ylimääräisen elämän. Rayman saa myös pelin aikana useita parannuksia, kuten tehokkaamman kultaisen nyrkin, sinertävän nopeamman nyrkin, P-kirjaimella merkittyjä punaisia palloja, jotka parantavat Raymanin, ja paikallaan leijuvia keijukaisia, jotka kutistavat Raymanin.

Vastaanotto

Rayman sai palkinnon Electronic Gaming Monthly -lehdeltä parhaista pelimusiikeista ja parhaasta animaatiosta. Peli myi 900 000 kappaletta kahdessa vuodessa. Se on myös kaikkien aikojen parhaiten myynyt PlayStation-peli Isossa-Britanniassa, jossa sitä on myyty noin viisi miljoonaa kappaletta.
Autonominen piirikunta

Autonominen piirikunta (ven. Автономный округ, Avtonomnyi okrug) on yksi Venäjän federaation kuudesta erilaisesta liittovaltiosubjektityypistä. Muita subjekteja ovat mm. alueet, aluepiirit ja tasavallat. Nykyisin Venäjän federaatioon kuuluu neljä autonomista piirikuntaa. Autonomiset piirikunnat on perustettu joko yhdelle tai useammalle vähemmistökansallisuudelle ja ne sijaitsevat Venäjän pohjoisosan harvaan asutuilla alueilla. Kolme neljästä autonomisesta piirikunnasta kuuluu myös osana toiseen liittovaltiosubjektiin (alueeseen). Kullakin liittovaltiosubjektilla on kaksi edustajaa liittovaltioneuvostossa eli parlamentin ylähuoneessa.
1. Tšukotka

2. Hanti-Mansia (osa Tjumenin aluetta)

3. Nenetsia (osa Arkangelin aluetta)

4. Jamalin Nenetsia (osa Tjumenin aluetta)
Eero Lankia

Eero Uolevi Lankia (s. 8. joulukuuta 1951 Joutsa) on kirkkonummelainen agrologi ja Suomen keskustan poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2007 ja puoluesihteeri. Hänet valittiin väliaikaiseksi puoluesihteeriksi puoluejohdon aloitteesta, mutta hankki järjestökokemuksellaan melko nopeasti kannatuksen myös pysyvälle puoluesihteeriydelle. Lankian kokemus liittyy lähes kokonaan puoluejärjestöön. 
Aikaisemmin puolueen sisäisessä jaossa hänet tunnettiin lähinnä Paavo Väyrystä kannattavana reaalipoliitikkona. Erityisesti Anneli Jäätteenmäen eroon johtaneessa tilanteessa ja Irak-gaten kysymyksessä puoluesihteeri Eero Lankia ja Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Timo Kalli ylläpitivät kriittisimpinä hetkinä yhteistyötä SDP:hen. Tässä mielessä vankan puoluepätevyyden hankkinut järjestömies on ollut vakauttava tekijä.
Huhtikuussa 2007 Lankia ilmoitti hakevansa Kiimingin kunnanjohtajaksi. Hän kuitenkin peruutti hakemuksensa perhesyihin vedoten. Huhtikuun lopussa hänet valittiin Työeläkevakuuttajat Telan johtajaksi.
Eero Lankian puoliso on Outokummun kaupunginhallituksen puheenjohtajanakin toiminut, lääkäri Marjut Frantsi-Lankia. Heillä on kaksi yhteistä lasta Joose (s. 2000) ja Venla (s. 2004), ja lisäksi Lankialla on edellisestä avioliitostaan kaksi lasta: Tanja (s. 1991) ja Timo (s. 1994).
Leonid Kogan

Leonid Borisovitš Kogan (14. marraskuuta 1924 – 17. joulukuuta 1982) oli venäläinen viulisti, maansa modernin musiikin etevänä pidetty tulkitsija. 7-vuotiaana Kogan alkoi opiskella viulunsoittoa Jampolskin johdolla. Vuodesta 1941 lähtien Kogan teki konserttikiertueita. Hänen soitossaan usein ilmeni teoksen syvällinen ymmärrys. Hän kuului ajan kunnioitetuimpiin klassisen viulumusiikin esittäjiin. Vuonna 1951 Kogan voitti Kuningatar Elisabeth -kilpailun Brysselissä. Hän sai monta muutakin palkintoa. Vuonna 1952 Koganista tuli Moskovan konservatorion professori. Myös hänen vaimonsa Jelizaveta Kogan o.s. Gilels oli palkittu viulutaiteilija ja niin on myös heidän poikansa Pavel Kogan. Tämä tuli vuonna 1970 jaetulle 1. sijalle Sibelius-viulukilpailussa. Koganin oppilaisiin kuului myös muiden muassa vuoden 1980 Sibelius-viulukilpailun voittaja, Neuvostoliitosta vuonna 1983 länteen loikannut Viktoria Mullova.
Venäjän Berliinin-suurlähetystö

Venäjän Berliinin-suurlähetystö sijaitsee Mitten kaupunginosassa, osoitteessa Unter den Linden 55–65.
Lähetystön nykyinen rakennus rakennettiin vuosina 1949–1951 Neuvostoliiton lähetystöksi Itä-Saksaan. Rakennuksen suunnitteli Anatoli Striževskin johtama saksalais-neuvostoliittolainen arkkitehtiryhmä, jonka muut jäsenet olivat Lebedinski, Sichert ja Friedrich Skujin. Rakennus edustaa tyyliltään stalinistista arkkitehtuuria, ja itäsaksalaiset arkkitehdit käyttivät sitä myöhemmin esikuvanaan. Leveän rakennuksen keskiosa on vedetty sisään katulinjasta. Venäjän lähetystö on toiminut samalla paikalla vuodesta 1837. Vanha 1700-luvulla rakennettu lähetystötalo tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa.
Novo Hamburgo

Historia

Novo Hamburgon alue sai ensimmäiset asukkaansa 1700-luvulla Azoreilta. Vuonna 1824 alueelle saapuivat ensimmäiset saksalaiset siirtolaiset. 1800-luvun alkupuolella Novo Hamburgo oli osa São Leopoldon kaupunkia, joka oli Brasilian saksalaisten siirtolaisten keskeisimpiä kohteita. Saksalaiset siirtolaiset toivat mukanaan käsityöläistaitoja ja kehittivät alueen maataloutta. Novo Hamburgo irrottautui São Leopoldosta vuonna 1927. Kaupunki on nimetty saksalaisen suurkaupungin Hampurin mukaan, joka toimi lähtösatamana monelle Brasiliaan lähteneelle saksalaiselle.
Ryder Hesjedal

Maastopyöräily

Hesjedal sijoittui maastopyöräilyn MM-kilpailuissa toiseksi alle 23-vuotiaiden maastoajossa Vailissa 2001. Yleisessä sarjassa hän sai maastoajossa hopeaa Luganon 2003 MM-kilpailuissa 46 sekuntia Filip Meirhaeghelle hävinneenä. Joukkueviestissä hän on saanut Kanadan joukkueessa kultaa Vailissa 2001 ja Kaprunissa 2002 sekä pronssia Åressa 1999. Maailmancupissa hän voitti Les Getsin osakilpailun 2002.

Maantiepyöräily

Hesjedal kilpaili Rabobank-tallin amatöörijoukkueessa vuosina 2002–2003. Hän aloitti ammattilaisuransa US Postal Service -tallissa 2004 ja jatkoi samassa organisaatiossa, uudelta nimeltään Discovery Channel, myös kauden 2005. Vuonna 2006 hän edusti sveitsiläistä Phonak Hearing Systems -tallia ja 2007 yhdysvaltalaista Health Net -joukkuetta. Kausilla 2008–2015 hän edusti yhdysvaltalaistallia, joka vuonna 2015 tunnettiin nimellä Cannondale-Garmin. Vuonna 2016 hän siirtyi Trek-Segafredo-joukkueeseen.
Hesjedal sijoittui Espanjan ympäriajossa 2009 toiseksi Murciaan päättyneellä kymmenennellä etapilta hävittyään neljän ajajan loppukirissä Simon Gerransille. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti vuoren huipulle päättyneen 12. osuuden kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa David Garcían. Samalla hänestä tuli ensimmäinen suuren ympäriajon etapin voittanut kanadalaispyöräilijä. Amstel Gold Racessa 2010 hän sijoittui Philippe Gilbertin jälkeen toiseksi.
Hesjedalista tuli ensimmäinen suuren ympäriajon voittanut kanadalainen, kun hän voitti Italian ympäriajon 2012 ohitettuaan viimeisenä etappina ajetussa aika-ajossa Joaquim Rodríguezin 16 sekunnilla. vuoden 2014 Espanjan ympäriajossa hän voitti La Camperonaan päättyneen, vuoristossa ajetun 14. etapin ohitettuaan irtiotossa olleen Oliver Zauggin alle 200 metriä ennen maalia.

Doping

Hesjedal myönsi lokakuussa 2013 käyttäneensä dopingia yli vuosikymmen aiemmin.