google/wiki40b huggingface dataset:
Lattianpesijät

Lattianpesijät on taiteilija Juho Rissasen öljyvärimaalaus, 160,5×110,5 cm, vuodelta 1908. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Lattianpesijät kuuluu Juho Rissasen vuoden 1908 suurehkoihin kansankuvaus töihin. Se maalattiin Nilsiässä Heikkilän talossa, todennäköisesti jo vuonna 1907. Rissanen asui Heikkilän isossa maalaistalossa kaikkiaan kaksi vuotta. Maalauksessa malleina ovat alushameisillaan nilsiäläiset Anna Kainulainen edessä ja Erikka Lipponen taempana. Noina aikoina maalaistuvissa oli maalaamattomat lattiat, jotka puhdistettiin vedellä ja hiekalla puhtaan valkoisiksi. Pesun jälkeen ne kuivattiin luutuilla. Isoissa tuvissa pesijöitä saattoi olla useita ja he kulkivat tällöin säännöllisenä rintamana tuvan laidasta laitaan. Juho Rissanen ikuisti lattianpesijät patsasmaisiksi vahvarakenteisiksi naisiksi. Heissä on sanottu olevan ikuista kuin vanhojen jumalattarien kiveen veistettyä olemusta.
Lattianpesijät oli mukana Rissasen Pariisin Syyssalongin- töissä vuonna 1908. Täällä esittämiensä kolmentoista vesiväri- ja öljymaalauksen avulla Rissanen pääsi Syyssalongin jäsenistöön yhdessä kahdeksan muun suomalaistaiteilijan kanssa. Tämä toi hänellekin oikeuden asettaa sinne jatkossa töitä ilman juryä. Ulkolainen, eikä suomalainenkaan lehdistö ei kuitenkaan täysin ymmärtänyt Rissasen töitä tuona vuonna. Niitä mainittiin koviksi, raskasliikkeisiksi, karkean realistisiksi, symbolisia ihmishahmoja (ei liikkuvia) sisällään pitäviksi, yksitoikkoisiksi. Toisaalta kirjoitettiin, että niissä oli persoonallisuutta, suurta tyyliä, koskettavuutta, erään kirjoittajan mukaan niitä oli "lopulta vaikea saada mielestä pois". Syyssalongin pääsihteeri Etienne Avenard antoi näistä uusista teoksista positiivisen arvion, mutta toivoi silti lisää väriä taiteilijan seuraaviin töihin.
Muita tuona vuonna Pariisin Syyssalongissa olleita Rissasen töitä olivat: Ruumiinpesijät, Seulojatar, Rauta kaulassa, Pajassa, Lepäävä Seppä, kaksi Paja- tutkielmaa, Sepän pää, kaksi henkilötutkielmaa Nilsiän alttaritaulumaalausta verten, Kuppari sekä tutkielma Lapsuuden muisto. Rissanen oli ollut vuonna 1900 Pariisissa mukana Pariisin maailmannäyttelyssä Suomen paviljongissa viidellä teoksella sekä kansainvälisessä Grand Palais des Champs-Èlysèessä Venäjän osastossa. Maailmannäyttely oli ollut tuolloin Rissaselle menestys, jossa "hienostuneet ranskalaiset kilvan ihailivat nuorta Rissastamme" Eino Leinon mukaan. Nyt vuoden 1908- töistä kuului useammanlaisia lausuntoja.
Jermell Charlo

Ammattinyrkkeilyura

Charlo aloitti ammattinyrkkeilemisen vuonna 2007. Uran alkuvuodet Charlo otteli tuntemattomampia iskijöitä vastaan, kunnes kohtasi 21. toukokuuta 2016 John Jacksonin WBC-liiton mestaruusottelussa ja voitti tämän kahdeksannessa erässä tyrmäyksellä tuomarin keskeyttäessä ottelun.
Kertakirjautuminen

Kertakirjautuminen (engl. single sign-on; SSO) on menetelmä, jossa pääsy useisiin palveluihin toteutetaan yhdellä käyttäjän autentikoinnilla.
Ideana on, että kertakirjautumisella vältetään toistuvat autentikointitarkastukset ja näin ollen sujuvoitetaan loppukäyttäjän eri sovelluspalveluiden käyttöä. Käyttäjätunnus voi olla muodoltaan sama tai erilainen. Kertakirjautumisratkaisun älykkyydestä riippuen käyttäjätunnuksen muoto ja erilaisuus joko hyväksytään tai hylätään.
Kertakirjautumistoteutuksen jaetaan kahteen pääluokkaan: webSSO ja eSSO.
webSSO toteutuksessa tarjotaan kertakirjautuminen selainkäyttöisiin sovelluksiin. Järjestelmä parhaimmillaan ei tarvitse loppukäyttäjän työasemaan tehtäviä asennuksia.
eSSO ratkaisuissa tarjotaan kertakirjautuminen kaikenlaisiin sovelluksiin sekä järjestelmiin ja se tarvitsee pääsääntöisesti työasemaan asennettavan asiakas-sovelluksen.
Eri ohjelmistotalojen kertakirjautumisratkaisut ovat hyvinkin erilaisia, mutta ratkaisua valittaessa kannattaa silti pohjana pitää yleisiä parhaita ratkaisuja ja kertakirjautumisen yleisiä määritelmiä.
Underwood No. 1

Underwood No. 1 on vuonna 1897 markkinoille tullut kirjoituskonemalli, josta sittemmin tuli esikuva myöhemmille kirjoituskoneille. Sitä valmisti Underwood Typewriter Company New Yorkissa.

Historia

Underwood No. 1 -kirjoituskoneen suunnittelija oli Franz X. Wagner (1837–1907). Saksassa syntynyt Wagner muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1864. Useita keksintöjä, muun muassa vesimittarin, patentoinut Wagner oli koulutukseltaan koneinsinööri. Tuon ajan kirjoituskoneiden ongelmana oli se, että kirjoittaja ei yleensä nähnyt kirjoittamaansa tekstiä, ja koneet olivat myös epäluotettavia. Wagner kehitti vipukoneiston, joka jätti valmiin tekstin näkyviin. Wagnerin ongelmana oli muuttaa keksintönsä rahaksi. Hän pyysi apua John T. Underwoodilta (1857–1937), joka omisti värinauhoja ja hiilipapereita myyvän toimistotarvikeliikkeen. Aikansa johtavan kirjoituskonevalmistajan Remingtonin tuotua markkinoille oman värinauhansa Underwood oli uhonnut alkavansa itse valmistaa kirjoituskoneita ja voittavansa vielä Remingtonin. Nähtyään Wagnerin kirjoituskoneen Underwood ymmärsi heti koneen edut ja alkoi valmistaa niitä nimellä Underwood No. 1 vuonna 1897. Kahden ensimmäisen kirjoituskonesukupolven takaseinässä luki ”Wagner Typewriter Co” ja ”Underwood” paljon suuremmilla kirjaimilla etuseinässä. Wagnerin jouduttua myymään patenttinsa Underwoodille Wagnerin nimi katosi koneista. Vuoteen 1920 mennessä teknisesti ylivertainen kirjoituskonemalli pakotti kilpailijat Yhdysvalloissa lopettamaan, ja muut valmistajat ympäri maailmaa kopioivat Underwoodin rakennetta.

Toiminta

Kirjasimet oli kiinnitetty iskuvarsiin, ja kun niitä ei tarvittu, ne lepäsivät alhaalla antaen näkyvyyttä paperiin. Kirjasinta painettaessa vipumekanismi iski kirjasimen vasten telaa, jonka ympärillä paperi oli. Samalla nousi värinauha ja liikahti hieman eteenpäin. Kirjasin iski värinauhaan niin, että alla olevaan paperiin jäi kirjasimen kuvan. Kirjasimen palautuessa värinauha laski ja teksti oli nähtävissä. Isot ja pienet kirjasimet oli valittavissa vaihtonäppäimellä. Vaunua voitiin siirtää eteenpäin painamalla välilyöntiä. Rivin tultua loppuun käyttäjä palautti vaunun siirtovivulla, joka samalla rullasi paperia rivin eteenpäin. Kirjoituskoneessa oli myös sarkainpainike. Kirjoituskoneen suosiota paransi kevyt näppäintuntuma kilpaijoihin verrattuna.
Commerzbank-Arena

Commerzbank-Arena, tunnettu myös nimellä Waldstadion, on jalkapallostadion Frankfurtissa. Se on Bundesliigaseura Eintracht Frankfurtin kotistadion.
Waldstadion avattiin vuonna 1925 ja toisen maailmansodan aikana sitä käytettiin myös poliittisten puheiden pitopaikkana. Stadion on kuitenkin nykyään lähes kokonaan uusittu lähinnä vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuita varten. Uusitulle stadionille mahtuu kansallisten sarjojen jalkapallo-otteluihin 52 300 katsojaa. Bundesliigan otteluiden lisäksi muun muassa Maanosaliittojen Cupin finaali vuonna 2005 pelattiin stadionilla. Toukokuusta 2005 alkaen stadion on toiminut nimellä Commerzbank-Arena saksalaisen Commerzbank AG:n vuokrattua nimioikeudet itselleen.
Vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuissa FIFA WM-Stadion Frankfurt -nimellä toimineella stadionilla pelattiin viisi ottelua. Neljä näistä oli alkulohko-otteluita ja yksi puolivälieräottelu.
Yhdysvaltain naisten jääpallomaajoukkue

Historia

1992 Yhdysvallat pelasi ensimmäisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan Bollnäsissä, Ruotsissa. Yhdysvallat hävisi ottelun 9–1.
Yhdysvallat osallistui ensimmäisen kerran jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuihin Suomessa 2004, historian ensimmäisissä MM-kilpailuissa, joissa se jäi viimeiseksi.
Farahin maakunta

Farahin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee valtion länsiosassa, Iranin rajalla. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Farah. Farah on melko laaja ja harvaan asuttu maakunta, vuonna 2006 siellä oli noin 438 000 asukasta, valtaosa heistä pataaneja. Itäosissa elää myös merkittävä tadžikkivähemmistö.
Farahin maakunnan läpi virtaa kaksi suurta jokea: Herat ja Farah.
Fatima Jibrell

Fatima Jibrell on Horn Relief (engl. Horn of Africa Relief and Development Organization) - kansalaisjärjestön perustaja. Hän syntyi Somaliassa paimentolaisperheen lapsena. Fatima Jibrell voitti vuonna 2002 arvostetun Goldmanin ympäristöpalkinnon.
Goldman palkinto on tunnustus Jibrellin ponnisteluista ympäristön ja naisten aseman puolesta sisällissodan, vainon ja kuivuuden keskellä. Akaasia-puita kasvava Somalian kuiva vuoristometsä on vaarassa tuhoutua arabimaihin suuntautuvan puuhiilikaupan takia. Horn Relief- kansalaisjärjestön ponnisteluin puuhiilen vienti on saatu alueelta vähenemään.
Puuhiilen tuotanto ja kauppa on edelleen tärkeä osa paimentolaisten taloutta sisällisodan, kuivuuden ja nälän vaivaaman Afrikan sarven alueella. Jibrell ja Horn Relief-kansalaisjärjestö ovat opettaneet maalaisväestölle uusia toimeentulon keinoja korvata puuhiilen käyttö ja valmistaa ruokaa aurinkoenergian avulla.
"Yhdistämällä ponnistelut rauhan, naisten voimaantumisen ja luonnonvarojen suojelemisen puolesta olemme kehittäneet ihmisten kykyja ja parantaneet toimeentulon edellytyksiä," totesi Jibrell "Somaliassa on liikaa väkivaltaa ja liian vähän vettä mutta yhdessä kansainvälisen yhteisön kanssa voimme rakentaa paremman tulevaisuuden.".
"Ms. Jibrell on osoittanut suurta rohkeutta ympäristönsuojelutyössään," sanoi Richard N. Goldman, Goldmanin ympäristöpalkinnon perustaja. " Hän on osoittanut, että ruohonjuuritaso koulutus on Somalian selviytymisen ehto. Puuhiilikaupasta, vsivarastojen rakentamiseen kuivuuden vaivaamille alueille, aina taisteluun laitonta ylikalastusta vastaan Somalian suojaamattomilla rannikoilla, Jibrell on mukana taisteluissa, jotka ovat elintärkeitä Somalian kehittymiselle." .
Lulach

Lulach (n. 1032–1058) oli Skotlannin kuningas. Hän oli Macbethin vaimon Gruochin poika tämän ensimmäisestä avioliitosta Morayn Gillacomganin kanssa. Hän nousi valtaan isäpuolensa Macbethin jälkeen. Lulach vaati kruunua itselleen sillä perusteella, että hänen äitinsä isoisä oli Kenneth III. Malcolm Canmoren, tulevan Malcolm III:n, johtama liittouma oli surmannut Macbethin, ja sama liittouma murhautti myös Lulachin, kun tämä oli hallinnut vain syksystä kevääseen. Lulachin ainoa poika pakeni luostariin, ja Alpinin hallitsijasuku päättyi siihen.
Suikki Jääskä

Esko ”Suikki” Jääskä (s. 12. tammikuuta 1950) on suomalainen muusikko, äänittäjä, musiikkistudioyrittäjä, musiikkiteknologian opettaja, sekä yksi Provinssirock-festivaalin perustajista. Hän toimii Seinäjoen Rytmi-instituutin hallituksen puheenjohtajana.
Jääskä on neljän vuosikymmenen ajan tehnyt musiikkiäänityksiä liikkuvalla studioautollaan eri puolilla Suomea. Hän on tallentanut etenkin suomalaisten kuorojen ja hengellisen musiikin esittäjien ohjelmistoa.
Jääskä on muusikkona enimmäkseen itseoppinut, mutta otti joitakin trumpettitunteja kapellimestari Antti Vainiolta. Hän on varsinaiselta ammattikoulutukseltaan hammaslaborantti. 1970-luvun alkupuolelta Suikki Jääskä muistetaan Seinäjoen seudulta isojen, puhallinsektioin varustettujen rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra perustajana, johtajana ja trumpetistina. Näiden yhtyeiden entisiä muusikoita kokoontui Jääskän aloitteesta syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä Jääskä ja viisi muuta päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns (SOB).
Suikki Jääskä toimii aktiivisesti eteläisen Afrikan musiikkia ja tanssia Suomessa edistävässä yhdistyksessä Good People ry. Vuonna 1990 hän oli yksi Seinäjoen populaarimusiikin keskuksen Rytmi-instituutin perustajia. Hän toimii yhä instituutin halituksen puheenjohtajana.
1990-luvulta alkaen Jääskä on opettanut musiikkiteknologiaa Sibelius-Akatemiassa.
Attalos (sotilas)

Attalos (noin 390–336 eaa.) oli makedonialainen sotilas ja Makedonian kuninkaan Filippos II:n vaimon Kleopatran holhooja. 
Vuonna 337 eaa. Attaloksen veljentytär ja holhokki Kleopatra avioitui Filippos II:n kanssa. Filippoksella oli jo aikaisemmin useita vaimoja ja lapsia. Plutarkhoksen mukaan Attalos oli hääjuhlan aikana toivonut, että Filippos nyt saa laillisen kruununperillisen. Tästä Filippoksen vanhin poika Aleksanteri oli suuttunut. Tarinan mukaan Filippos oli aikonut nuhdella poikaansa mutta oli juovuksissaan kompastunut. Riidan vuoksi Aleksanteri ja hänen äitinsä Olympias matkustivat Olympiaan veljen Aleksanteri I:n luokse Epeirokseen. Aleksanteri ei koskaan antanut nöyryytystä Attalokselle anteeksi. Erään tulkinnan mukaan Filippos avioitui Kleopatran kanssa, koska vaikutusvaltaiset makedonialaiset, kuten Attalos ja hänen appensa Parmenion, vaativat sitä. Toisaalta Attaloksesta ei tiedetä mitään ennen vuotta 337 eaa., ja ilmeisesti hänen arvovaltansa kasvoi vasta sen jälkeen kun Filippos oli avioitunut Kleopatran kanssa.
Attalos oli tiettävästi nuoren Pausaniaan ystävä. Pausanias oli kertonut Attalokselle erään Pausanias Orestislaisen pilkanneen häntä. Attaloksen ystävä suunnitteli kuolevansa urhollisesti tämän takia. Näin kävikin vuonna 336 eaa. Illyriassa käydyssä taistelussa. Attalos kosti ystävänsä kuoleman juottamalla toisen Pausaniaan humalaan ja antamalla palvelijoidensa raiskata hänet. Justinuksen mukaan Attalos olisi itse raiskannut Pausaniaan.
Vuoden 336 eaa. keväällä Attalos nimitettiin johtamaan Vähään-Aasiaan lähetettävää armeijaa Parmenionin kanssa. Filippos oli haluton tuomitsemaan Attalosta, ja tämän takia Pausanias suuntasi kostonsa kuningasta kohden. 
Vähässä-Aasiassa Attalos ja Parmenion sotivat persialaisia vastaan. Persialaisia johti rhodoslainen Memnon, joka kukisti makedonialaiset Magnesian lähettyvillä. Makedonialaiset joutuivat pakenemaan kaupunkiin. Kun Attaloksen ja Parmenionin armeija oli perääntymässä Hellespontokselle, he saivat kuulla, että Filippos oli salamurhattu ja että Aleksanterista oli tullut uusi kuningas. Attalos suunnitteli kapinaa, koska hän oli suosittu armeijan sotilaiden keskuudessa. Hän neuvotteli myös Makedonian vihollisten kanssa Ateenassa. Attaloksen väitettiin myös olleen mukana olleessa salajuonessa, joka johti Filippoksen murhaan, mutta tästä ei ole mitään varmuutta. Aleksanteri lähetti erään Hekaitoksen vangitsemaan tai teloittamaan Attaloksen. Parmenion ei estänyt vävynsä teloitusta. Justinuksen mukaan Aleksanteri tapatti kaikki Kleopatran sukulaiset, mutta ilmeisesti hän teloitutti vain Attaloksen.
Aleksanteri Suuren ratsuväenkomentaja Hegelokhos Hippostratoksen poika oli ehkä Attaloksen holhokin Kleopatran veli.
First Album

Singlet

Esikoissingle ”Girl in a Uniform” julkaistiin 11. helmikuuta 2009 Radio Rockissa. Se julkaistiin digitaalisena 12. helmikuuta MTV3 Downloadissa ja viikkoa myöhemmin muissa digikaupoissa. Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo. Toinen single ”The Final Day” jaettiin radioille huhtikuun toisella viikolla ja kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Kolmas single ”Minute Is a Lifetime” lähetettiin radioille elokuun ensimmäisellä viikolla.
Arja Makkonen

Arja Makkonen on suomalainen diplomaatti. Hän on ulkoasiainministeriöstä käsin kiertävän suurlähettilään tehtävässä, jonka toimialueena on Etelä-Kaukasiassa Armenia, Azerbaidžan ja Georgia. Hän on aiemmin vuodesta 2011 toiminut suurlähettiläänä Ukrainassa Kiovassa ja työskennellyt sen jälkeen vuoteen 2015 muun muassa Moskovan- ja Varsovan-edustustoissa. Sitä ennen hän on toiminut ulkomaankauppa- ja eurooppaministerin virkamiessihteerinä. Makkonen tuli ulkoasiainministeriön palvelukseen 1989.
Onkilammi (Juupajoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Pihlajavuoren juurella olevassa soistuvassa painanteessa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Järven kuivalla kaakkoisrannassa on vapaa-ajan asunto. Sinne tuleva metsäautotie kiertää järven itäpuolelta ja siihen yhtyy pohjoispuolella muita metsäteitä. Lammen itäpuolelta kulkee Tampere–Haapamäki-rautatie, jonka jyly kuuluu lammelle.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,9 metriä mpy. Järveen on johdettu kaksi metsäojaa, joista läntinen tuo myös Tupakka-suon kuivatusvesiä järveen. Järven laskuoja laskee rautatien ali Kalliojärvreen. Vesireitti jatkaa alemmaksi päätyen lopulta Ali-Lylyjärveen.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa sen pohjois- ja länsirannoilla näkyy pieniä peltopalstoja, joita viljeli pohjoisrannalla oleva maatila. Tilalle ei tullut tietä, mutta sen pellot ehdittiin metsittää vuoden 1979 kartaan mennessä.
Slave I

Slave I on Tähtien sota -elokuvista tuttu avaruusalus, joka kuului galaksin parhaalle palkkionmetsästäjälle, Jango Fettille.  Jangon kuoltua alus periytyi Boba Fettille, joka oli Jango Fettin täydellinen klooni ja jota hän kasvatti poikanaan. Jango Fettin alus on Kuat-OY:n tuliruiskuluokan torjuntahävittäjän prototyyppi, joka on suunniteltu partioalukseksi Oovo-IV vankilaplaneetalle.  Fett järkeili, että galaksin paatuneimpien rikollisten vartiointiin suunniteltu alus sopisi mainiosti hänen epätavalliseen ammattiinsa.
Are (artisti)

Ura

Are voitti rapin Suomen mestaruuden vuonna 2007 ja tuli hopeasijalle vuonna 2006. Keväällä 2008 hän voitti toisen kerran järjestetyn Kelohonka-Battlen Rovaniemellä.  Marraskuussa 2012 Are teki vuosien tauon jälkeen paluun freestylebattlen pariin, nousten 18 kisaajan joukosta voittajaksi historian ensimmäisessä Hattutemppu Battlessa Jyväskylän Ilokivessä. 
Are levytti Skill Street Entertainmentille, ja hänen ensimmäinen studioalbuminsa Jaalan elämää julkaistiin 5. toukokuuta 2010. 
Are ja Stepa julkaisivat ...ja naksuvat luupit -nimisen yhteislevyn marraskuussa 2012. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan 49. sijalle.
Vuonna 2015 Arelta ilmestyi uusi pitkäsoitto: Raaka ja Leikkaamaton. Levy julkaistiin diginä, CD:nä, sekä Aren ensimmäisenä soolojulkaisuna myös vinyylinä.
Vuonna 2016 Are julkaisi EP-levyn Tupla P ja Dopermannit. Levyn tuottajana toimi Ruuben.
Maaliskuussa 2018 Are julkaisi Aina valveilla -EP:n, joka julkaistiin yhteisjulkaisuna Krison Promonauha -EP:n kanssa Meiän Musiikki -yhtiön kautta.
Frank Lloyd

Frank Lloyd (2. helmikuuta 1886 Glasgow, Britannia – 10. elokuuta 1960 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän kuului Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajajäseniin ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1934–1935. 
Lloyd syntyi Glasgow’ssa, Skotlannissa. Hänen tunnetuimpien elokuviensa joukkoon kuuluvat Oliver Twist (1922), Lady Hamiltonin lemmentarina (1929), Cavalcade (1933), Kapina laivalla (1935), Under Two Flags (1936) ja Kunnian miehet (1955). Lady Hamiltonin lemmentarinasta ja Cavalcadesta hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon.
Lloyd kuoli Santa Monicassa, Kaliforniassa 74-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Kusunoki Masashige

Kusunoki Masashige jap. 楠木 正成 (1294 – 4. heinäkuuta 1336) oli japanilainen samurai, joka taisteli keisari Go-Daigon joukoissa tämän pyrkiessä kukistamaan Kamakura shōgunaattin. Häntä pidetään samuraiden elämäntapaohjeistuksen bushidōn ideaaliesimerkkinä.

Taktikko

Kusunoki oli loistava taktikko ja strategi ja hänen avullaan Go-Daigo pystyi säilyttämään hallussaan Akasakan ja Chihayan linnoitukset ja palaamaan valtaan lyhyeksi ajaksi. Go-Daigolle uskollinen kenraali Ashikaga Takauji petti tämän ja johti armeijansa Kusunokia ja muita Go-Daigolle uskollisia joukkoja vastaan. Kusunoki ehdotti Keisarille vetäytymistä pyhälle Hieivuorelle. Vuorelta Kusunoki yhdessä vuoren munkkien avulla hyökkäsi alempana olevia Takaujin joukkoja vastaan, saartoi nämä ja tuhosi joukot.

Katastrofi

Go-Daigo ei ollut halukas lähtemään pääkaupungista ja vaati Kusunokia kohtaamaan Takaujin ylivoimaiset joukot pellolla. Kusunoki hyväksyi kuuliaisesti Keisarin käskyn, joka jäljempää katsottuna osoittautui typeryydeksi. Kusunoki jätti kuolinrunonsa nuorimmalle pojalleen Masatsuralle ja tietoisesti johdatti armeijansa lähes varmaan kuolemaan. Taistelu tapahtui nykyisen Koben kaupungin alueella. Taistelu oli taktisesti arvioituna katastrofi. Koko Kusunokin armeija joutui saarroksiin ja hänen joukkonsa kutistui 700 ratsumiehestä 73. Kusunoki itse teki itsemurha yhdessä 11 muun klaanin jäsenen ja 60 muun henkilön kanssa. Tarinan mukaan hänen veljensä viimeiset sanansa olivat Shichisei Hōkoku! (七生報國, "kunpa minulla olisi 7 elämää annettavanani maalleni!") ja Kusunoki itse oli samaa mieltä. Kusunoki teki Keisarille kaksi ehdotusta vaihtoehdoksi taistelulle Ensimmäisen mukaan Kusunoki ehdotti kokoontumista ja hyökkäystä kahdelta suunnalta. Toisen mukaan kenraali Taukauji houkuteltaisiin samalle puolelle ja näin tasapainottaa tilannetta. Keisari hylkäsi molemmat suunnitelmat.

Perintö

Kusunokin poika Masatsura toimi keisarin seuraajan, 12-vuotiaan Go-Murukamin uskollisena palvelijana samoin kuin isänsä.
Kusuonokin menestyksekkään Chihayan linnan puolustamisen uskotaan auttaneen Kamakura shogunaatin kaatumisessa. Koska hän pysytteli niin pitkään linnassaan, Ashikaga Takauji ryhtyi kapinaan ja tuli keisarin avuksi kukistaen näin Kamakura bakufun. Takauji kuitenkin huomasi nopeasti, että hän ei pitänyt keisarin käskyistä ja kapinoi uudestaan muodostaakseen oman Ashikaga bakufun. Hän kykeni muodostamaan oman shōgunaatin kukistettuaan Kusunoki Masashigen ja tämän komentajan Yoshisadan. Kusunoki Masashige yritti puuttua asioihin ja saada Ashikaga Takaujin takaisin keisarin puolelle, mutta keisari hylkäsi tämän suunnitelman.

Legenda

Uuskungfutselaisuuden muodostuttua valtionfilosofiaksi Tokugawa-shōgunaatin aikana, Kusunoki Masashigen, jota yhteen aikaan kutsuttiin petturiksi, maine puhdistettiin. Edo-kaudella tutkijat ja samurait muodostivat Kusunokin legenda rakentamalla hänestä isänmaallisen sankarin nimeltä Nankō tai Dai-Nankō. Kusunokista tuli toisen maailmansodan aikana japanilaisten kamikaze-lentäjien eräänlainen suojeluspyhimys, sillä he näkivät itsensä hänen henkisinä seuraajinaan uhratessaan elämänsä keisarille.
Sarah Zadrazil

Sarah Zadrazil (s. 19. helmikuuta 1993) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin ja Zadrazil teki yhden maalin.
Seuratasolla Zadrazil edustaa saksalaista 1. FFC Turbine Potsdamia.
Skýros

Maantiede

Skýros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Euboian itäpuolella erillään muista Pohjoisten Sporadien saarista, jotka sijaitsevat Magnesian rannikolla Skýroksesta luoteeseen.
Saaren korkein kohta on Kóchylas (792 metriä).

Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Skýros kytkeytyy monilla tavoin Akhilleukseen. Se oli muun muassa paikka, jonne Thetis kätki tytöksi puetun Akhilleuksen saaren kuninkaan Lykomedeen tyttärien joukkoon säästääkseen tämän Troijan sodalta.
Antiikin aikana saaren alkuperäisiä asukkaita olivat pelasgit, kaarialaiset ja dolopialaiset. Ateena valtasi sen persialaissotien jälkeen. Se säilyi Ateenalla myös Antalkidaan rauhan jälkeen. Myöhemmin Makedonia valtasi saaren, mutta roomalaiset palauttivat sen Ateenalle.
Bysanttilaisena aikana saarelle rakennettiin linna. Neljännen ristiretken jälkeen vuodesta 1204 Skýros oli venetsialaisvallan alla. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1538. Saarella oli kuitenkin suhteellisen vapaa asema. Skýros osallistui merkittävällä panoksella Kreikan vapaustaisteluun ja julistautui itsenäiseksi vuonna 1829. Pian tämän jälkeen se liittyi itsenäistyneeseen Kreikkaan.

Nähtävyydet

Skýroksen nähtävyyksiä ovat muun muassa Skýroksen eli Chóran kylä ja sen bysanttilais-venetsialainen linna, Pyhän Yrjön luostari (Moní Agíou Georgíou) sekä runoilija Rupert Brooken patsas ja hauta.

Liikenne

Skýroksen pääsatama on Linariá saaren länsirannikolla. Skýroksen lentoasema sijaitsee noin 17 kilometriä pohjoiseen Skýroksen kylästä.
Hilda Hölzl

Hilda Hölzl (2. tammikuuta 1927 Belgrad – 10. marraskuuta 1992 Ljubljana) oli slovenialainen dramaattinen sopraano. Hän teki debyyttinsä Zagrebissa vuonna 1957 tulkitsemalla Leonoran roolin Giuseppe Verdin oopperassa Trubaduuri.
Anaganaga O Dheerudu

Juoni

Sangarashtra-nimisessä maassa asuu 9-vuotias Moksha-tyttö, jolla on parantavia erikoisvoimia. Sokean miekkamiehen avustuksella Mokshan on pelastettava kotimaansa pahan kuningattaren hirmuvallasta.