google/wiki40b huggingface dataset:
Hans Köchler

Hans Köchler (s. 18. lokakuuta 1948 Schwaz, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen filosofi ja Innsbruckin yliopiston filosofian professori. Köchler on tutkinut pitkään kansainvälisen politiikan filosofisia perusteita. Kansainvälisessä politiikassa hän tuli laajemmin tunnetuksi viimeistään, kun Kofi Annan nimitti hänet tarkkailijaksi Lockerbien pommi-iskun oikeudenkäyntiin. Köchler on International Progress Organizationin puheenjohtaja.
Hänen opiskeluvuosinaan, Hans Köchler oli aktiivinen jäsen European Forum Alpbachissa  ja perusti yhteyksia Eurooppalaisten älymystöjen ja filosofien kuten Manès Sperber, Hans-Georg Gadamer ja Rudi Supek Praxit koulusta, jonka hän kutsui luentosarjaan, jonka hän järjesti vuodesta 1969 alkaen.  1970-luvun alkupuolella, hänen täytyi liittyä Otto Moldenin tiimiin, European Forum Alpbachin ,Otto perusti tämän. 
Filosofina Köchler lukeutuu mannermaiseen filosofiaan, fenomenologiaan ja eksistentialismiin. Hän on saanut vaikutteita ennen kaikkea Edmund Husserlilta ja Martin Heideggerilta, ja Hans Kelsen puolestaan on vaikuttanut hänen oikeusajatteluunsa. Poliittisen filosofian ja oikeusfilosofian ohella hän on tutkinut hermeneutiikkaa ja filosofista antropologiaa.
Kirkkopuistossa soi

Kirkkopuistossa soi on vuonna 1995 ensimmäistä kertaa Porissa järjestetty hengellisen musiikin festivaali. Sen järjestäjänä toimii Porin ev.lut. seurakuntayhtymä. Viiden päivän pituinen tapahtuma koostuu Keski-Porin kirkon puistossa pidettävistä ilmaiskonserteista. Osa konserteista on myös kirkon sisätiloissa.
Kirkkopuistossa soi sai alkunsa vuonna 1994 kun seurakunnassa kyllästytiin Pori Jazz -festivaalien kävijöiden puistossa harjoittamaan sotkemiseen ja ilkivaltaan. Keski-Porin kirkko sijaitsee aivan konserteistaan ja ravintoloistaan tunnetun Etelärannan Jazzkadun läheisyydessä. Kirkkopuistoa käytettiin yleisesti käymälänä sekä muun muassa autojen luvattomaan pysäköintiin. Lieveilmiöiden kitkemiseksi puistossa päätettiin alkaa järjestämään hengellisen musiikin tapahtumaa samaan aikaan jazzfestivaalien kanssa.
Tapahtuman esiintyjinä on kuultu useita suomalaisen hengellisen musiikin kärkinimiä, jotka parhaimmillaan ovat keränneet puistoon yli tuhatpäisiä yleisömääriä. Tapahtuman yleisöennätys tehtiin vuonna 1998, jolloin sen konsertteja oli seuraamassa lähes 9 000 henkeä. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat tuolloin Viktor Klimenko, Pro Fide ja bass’n Helen. Vuoden 2013 artisteja olivat muun muassa Nina Åström, Sakari Kukko, Viktor Klimenko sekä Exit ja Pekka Simojoki.
Walter Lippmann

Walter Lippmann (1889–1974) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija.
Lippmann opiskeli filosofiaa ja valtiotiedettä Harvardin yliopistossa ja ryhtyi sitten lehtimieheksi. The New Republic -lehden ohella Lippmann tunnettiin New York Herald Tribunen liberaalina kolumnistina, josta tuli esikuva monille kansainvälisen politiikan toimittajille ympäri maailman. Muun muassa Max Jakobson ilmaisee teoksessaan Pelon ja toivon aika suurta arvostusta Lippmannia kohtaan.
Lippmann oli mukana valmistelemassa Versailles’n rauhankonferenssia. Hän arvosteli kolumneissaan hyvin voimakkaasti Vietnamin sotaa. Hän sai Pulitzer-palkinnon 1958 ja 1962 kolumnistina.
Lippmannin kolumneja julkaisi myös Helsingin Sanomat. Lehtitekstiensä ohella Lippmann julkaisi kymmeniä kansainvälistä politiikkaa kuvaavia kirjoja, joista vuoden 1947 The Cold War antoi nimen kylmän sodan aikakaudelle.
Morris Dees

Morris Seligman Dees, Jr. (s. 16. joulukuuta 1936) on yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti, Southern Poverty Law Centerin (SPLC) perustaja ja kirjankustantaja. Joseph J. Levin Jr.:in kanssa Dees perusti SPLCin vuonna 1971. Dees kumppaneineen on tunnettu tavoistaan estää viharyhmiä kuten esim. Ku Klux Klan.
Hänestä on tehty elokuva 'Sokea viha' (vuonna 1991), jonka alkuperäinen englanninkielinen nimi on 'Line of Fire: The Morris Dees Story'.
Judith Barsi

Kuolema

Barsin isä oli työtön ja pahoin alkoholisoitunut. Judithin uran ollessa nousussa, isä uhkasi jatkuvasti tappaa itsensä, Judithin sekä vaimonsa. Jozsefin alkoholismi paheni, ja hän sai kolme erillistä pidätystä rattijuoppoudesta. Lopulta joulukuussa 1986 Maria ilmoitti uhkauksista ja fyysisestä väkivallasta poliisille. Kun poliisi ei löytänyt näkyviä merkkejä väkivallasta, Maria päätti olla nostamatta syytettä Jozsefia vastaan. Tapahtuman jälkeen Jozsef lopetti juomisen, mutta jatkoi uhkailua käyttää henkistä sekä fyysistä väkivaltaa. Hän myös uhkasi viiltää vaimonsa ja tyttärensä kurkut auki ja polttaa heidän talonsa. Myös isän hyväksikäytön takia Judithista tuli vähitellen ylipainoinen. Lopulta hän ampui tyttärensä ja vaimonsa kun nämä olivat nukkumassa, poltti ruumiit ja tappoi lopulta itsensä heinäkuussa 1988.
Barsin hautakiveen on kirjoitettu sanat ”Yep! Yep! Yep!”, joita hänen Maa aikojen alussa -elokuvassa esittämänsä hahmo Alli (Ducky) useasti toisteli.
Linnunradan käsikirja liftareille

Yleistä

Linnunradan käsikirja liftareille on Douglas Adamsin humoristinen scifi-parodia, joka mässäilee paitsi absurdilla huumorillaan, myös nokkelalla kielenkäytöllään. Sarja oli alun perin radiokuunnelma, mutta toisinaan pääteoksena pidetään siitä sovitettua viisiosaista romaanisarjaa Linnunrata. Tarinassa esiintyy elektroninen hakuteos Linnunradan käsikirja liftareille eli Käsikirja, joka sisältää tietoa kaikesta, mitä kuvitella saattaa, ja paljon myös sellaista, mitä ei kannata edes ajatella. Radiokuunnelman mukaan Käsikirjan voi tilata Pienen Karhun MegaDodo-kirjankustantamon ulkomaantilauksista hintaan 39,50 markkaa + postitus- ja käsittelykulut 59 800 132 406,30 markkaa.
Romaanien lisäksi teoksesta on tehty kaksi LP-levyä, televisiosarja, sarjakuva, näytelmiä, musikaali, tekstipohjainen tietokonepeli, pyyhe sekä elokuva. Englannissa oli tehty myös pieni paikallinen kirjaan löyhästi perustuva balettiproduktio. Adams huomautti kerran, että aiheesta ei ole (vielä) tehty oopperaa, mutta seinävaate kylläkin, jos pyyhe lasketaan sellaiseksi.
Linnunrata-sarja on jättänyt jälkensä moderniin kulttuuriin, ja viitteitä Adamsin kirjasarjaan löytyy runsain mitoin kaikkialta. Tunnetuin yksittäisistä asioista on vastaus kysymykseen elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta muusta sellaisesta.
Käsikirjan ja Encyclopedia Galactican sanotaan inspiroineen Wikipedian kehittämiseen. Käsikirjassa kuvataan, miten avustajana toimiva Ford Prefect oli kirjoittanut pitkän esseen Maasta, mutta jonka päätoimittaja typisti kahden sanan mittaiseen selitykseen.

Televisiosarja

BBC on tehnyt kuunnelmasta myös televisiosarjan, joka sai ensiesityksensä vuonna 1981, Suomessa sarjan on esittänyt YLE FST vuonna 1984 ruotsiksi tekstitettynä. Televisiosarja sisältää kirjoihin verrattuna suunnilleen kaksi ensimmäistä teosta sekä osia kolmannesta, mutta televisiosarjassa on paljon pieniä mutta myös muutamia suurempia muutoksia verrattuna kirjoihin.
Mauri Akkanen

Mauri Akkanen (s. 10. helmikuuta 1935 Kuolemajärvi) on suomalainen opettaja, urheilija, kirjailija ja toiminnanjohtaja. Hän on toiminut voimistelunopettajana Valkeakosken yhteiskoulussa 1959–1962, voimistelunopettajana Imatran yhteislyseossa 1962–1973, toiminnanjohtajana Suomen kuntourheiluliitossa 1973–1978 ja Suomen Sydäntautiliiton toiminnanjohtajana 1978–1995.
Akkanen sai urheilijana 1 500 metrin ja 800 metrin juoksumatkoilla nuorten sarjoissa neljä Suomen-mestaruutta, kolme toista sijaa ja yhden kolmannen sijan.
Akkanen siirtyi eläkkeelle vuonna 1995. Tämän jälkeen hän on kirjoittanut talvisodasta isänsä muistelmiin perustuvan kirjan Isäni - Taipaleen taistelija, muistelmakirjan tädistään Tätini Impi, 102 vuotta Kivennavalta, Sirkka-Liisa Kivelän kanssa tehdyn, muisteluihin vanhuspalveluissa tarkoitetun kirjan Muistelemme sekä omaelämäkerran.
Käärme (tähdistö)

Käärmeen pää

Käärmeen pää (lat. Serpens Caput) on Käärmeen tähdistön itäosa.
Gaston Browne

Gaston Browne (s. 9. helmikuuta 1967) on  Antigua ja Barbudan pääministeri. Hän edustaa Antigua ja Barbudan työväenpuoluetta.
Browne julkaisi kannabiskäyttäjien "juhlapäivänä" 20. huhtikuuta 2018 viestin jonka mukaan hallitus sallii kannabiksen käytön vuoden loppuun mennessä. Hän pyysi myös anteeksi rastafareilta kannabiksen kiellosta johtunutta vääryyttä ja vakuutti rituaalisen ja uskonnollisen käytön tulevan sallituksi.
Jeremy Welsh

Ura

Welsh teki vuoden mittaisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa 5. huhtikuuta 2012 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa vain kaksi päivää myöhemmin Florida Panthersia vastaan. Ennen kauden 2013-2014 alkua Welsh vaihdettiin Zac Dalpen kanssa Vancouver Canucksiin, joka antoi tilalle Kellan Tochkinin sekä neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2014 varaustilaisuuteen.
Welsh teki ensimmäisen NHL-maalinsa 22. marraskuuta 2013 Columbus Blue Jacketsia vastaan ohittaessaan maalivahti Sergei Bobrovskyn. 
21. heinäkuuta 2014 Welsh siirtyi yksivuotisella kahden suunnan sopimuksella St. Louis Bluesiin.
Wiki Loves Monuments

Wiki Loves Monuments (WLM) on vuosittain syyskuussa järjestettävä kansainvälinen valokuvauskilpailu. Sen järjestävät eri puolilla maailmaa olevat Wikimedia-yhteisön jäsenet yhteistyökumppaneineen. Osallistujat ottavat valokuvia paikallisista historiallisista monumenteista ja kulttuuriperintökohteista omilla alueillaan ja lataavat ne Wikimedia Commonsiin. Tapahtuman tavoitteena on tuoda esiin osallistuvien maiden kulttuuriperintökohteita ja kannustaa ihmisiä ottamaan kuvia monumenteista. Näitä avoimen lisenssin alaisia kuvia voidaan käyttää uudelleen, ei vain Wikipediassa, vaan kaikkialla.
Ensimmäinen Wiki Loves Monuments -kilpailu järjestettiin vuonna 2010 Hollannissa pilottihankkeena. Seuraavana vuonna se levisi muihin Euroopan maihin ja oli Guinnessin ennätystenkirjan mukaan vuoden 2011 Wiki Loves Monuments oli maailman suurin valokuvauskilpailu. Vuonna 2012 kilpailu laajeni Euroopan ulkopuolelle, yhteensä 35 osallistuvaan maahan. Wiki Loves Monuments 2012 sai aikaan yli 350 000 valokuvaa, historiallisia monumentteja latasi yli 15 000 osallistujaa. Vuonna 2013 Wiki Loves Monuments -kilpailu järjestettiin kuudella mantereella, mukaan lukien Antarktis, ja siihen osallistuttiin yli viidessäkymmenessä maassa ympäri maailmaa. Vuonna 2016 Wiki Loves Monumentsia tuki Unesco, kilpailussa oli 10 700 kilpailijaa 43 maasta, ja osallistuvia kuvia 277 000.
Suomessa kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa syyskuussa 2017.
Tyydyttymätön rasvahappo

Omega-3-rasvahapot

Omega-3-rasvahappohin kuuluvat alfalinoleenihappo (ALA), jota saa esimerkiksi pellavansiemen-, hamppu- tai  rypsiöljystä sekä saksanpähkinöistä
- sekä kalasta tai kalaöljystä saatavat eikosapentaeenihappo (EPA), dokosaheksaeenihappo (DHA), ja eikosatetraeenihappo (ETA). Myös stearidonihappo (SDA) on omega-3 rasvahappo. Kasviöljyistä saatavasta ALAsta osa muuttuu ihmisen elimistössä EPAksi.

Omega-6-rasvahapot

Omega-6-rasvahappoperheeseen kuuluvat pähkinöistä, kasviöljyistä ja vihanneksista saatava linolihappo (LA) ja lihasta, maitotuotteista ja äyriäisistä saatava arakidonihappo (AA). Omega-6 perheeseen kuuluvat myös dihomogammalinoleenihappo (DGLA) sekä gammalinoleenihappo (GLA), joita ei esiinny normaalissa ravinnossa, mutta niitä syntyy ihmisen elimistössä linolihaposta.  Dihomogammalinoleenihappoa ja gammalinoleenihappoa löytyy mm. äidinmaidosta. Gammalinoleenihappoa ei sellaisenaan ole tavallisimmin käytetyissä kasviöljyissä lainkaan, mutta sitä on joissakin kasvikunnan tuoteeissa kuten helokin- ja mustaherukan siemenissä.
Linolihappo muuttuu kehossa delta-6-desaturaasi-entsyymin vaikutuksesta gammalinoleenihapoksi ja edelleen elongaasi-entsyymin avulla dihomogammalinoleenihapoksi. Mikäli delta-6-desaturaasi-entsyymin toiminta on esimerkiksi sairauksien, infektioiden tai vanhenemisen vuoksi estynyt tai puutteellista, on ravinnon täydentäminen gammalinoleenihapolla tarpeellista. Gammalinoleenihappoa esiintyy erityisesti Suomessa jalostetun Finola-kuituhampun siemenöljyssä.
Apollon (1788)

Palvelus

Alus oli vuodesta 1791 Saint Dominiquella, mistä se palasi vuonna 1793. Toulonin saarron aikana aluksen päällikkö Imbert sopi kaupungin antautumisesta HMS Victoryllä amiraali Hoodin kanssa. Alus nimettiin helmikuussa 1794 Gaspariniksi. Piirityksen jälkeen alus kuljetti 1 500 vallankumousvastaista vankia Rochefortiin, missä pääosa vangeista teloitettiin.
Alus osallistui Ushantin toiseen taisteluun sekä Biskajanlahdella toteutettuun operaatioon. Aluksen nimi palautettiin 16. toukokuuta 1795 Apolloniksi, kunnes se jälleen nimettiin uudelleen 6. kesäkuuta 1798 Marceauksi. Alus romutettiin kesäkuussa 1798.
Agglutinatiivinen kieli

Agglutinatiiviset eli agglutinoivat kielet ovat kielitieteessä sellaisten kielien luokka, joissa sanan vartaloon liittyy (useita) päätteitä ja muita affikseja. Tämä ilmiö on nimeltään agglutinaatio. Tyypillisimpiä esimerkkejä agglutinoivista kieliryhmistä ovat uralilaiset kielet, kuten suomi, ja altailaiset kielet, kuten turkki.
Äärimmäistapauksessa kaikilla kielen affikseilla olisi vain yksi muoto ja näitä voitaisiin liimata mekaanisesti peräkkäin muodostaen toisiaan vastaavia merkityksiä. Käytännössä yksikään tunnettu luonnollinen kieli ei kuitenkaan ole täysin agglutinoiva, sillä niin sanavartaloissa kuin päätteissäkin tapahtuu monenlaista assimilaatiota ja muita äännevaihteluita.
Esimerkiksi suomen kielessä kantaan talo voidaan mekaanisesti liittää monikon tunnus [i] sekä inessiivin sijapääte [ssa], jolloin saadaan sanan muoto taloissa. Mikäli sama säännönmukaisuus säilyisi kaikkien sanojen muodostamisessa, kieltä voisi kutsua puhtaasti agglutinoivaksi. Esimerkki suomen kielen epätäydellisestä agglutinaatiosta on se, että kannasta kissa äännevaihtelun vuoksi muodostuu kissoissa eikä *kissa|i|ssa.
Kielitieteilijä Juha Janhusen mukaan uralilais-altailaiset kielet ovat agglutinatiivisia kuten suomen lisäksi myös turkki, mongoli, tunguusi, korea ja japani. Monissa agglutinatiivisissa kielissä on vokaalisointu. Kielten rakennetyypistä johtuen suomella ja turkilla on samantapaisia piirteitä, kuten agglutinoiva (päätteitä liimaileva) morfologia ja vokaalisointu .
Aleksander Ijas

Aleksander Ijas (27. syyskuuta 1869 Loviisa – 29. joulukuuta 1914  Miandoab, Persia) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut everstin arvoon kohonnut suomalainen upseeri ja diplomaatti. Hän palveli useita vuosia Venäjän konsulina Persiassa ja sai siellä surmansa ensimmäisen maailmansodan alussa.
Ijas kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1891 Varsovan liettualaisrykmentin henkivartiokaartin joukko-osastossa. Hän suoritti 1898 Venäjän ulkoministeriön kouluosaston itämaisten kielten kurssin, ja sen jälkeen hän oli diplomaattitehtävissä ensin Pamirin alueella ja sitten 11 vuoden ajan Persiassa. Persiassa Ijas oli Venäjän konsulina ensin Täbrizissä ja vuodesta 1912 Soudz-Bulagissa.
Ijas hallitsi noin tusinan verran kieliä. Suomen, ruotsin ja venäjän lisäksi hän hallitsi saksan, ranskan, englannin, puolan, persian, azerin, kurdin ja turkin kielet. Hän jopa käänsi persian kielelle valikoiman Juhani Ahon Lastuja.
Ijas nimitettiin 1912 Venäjän konsuliksi Persian kurdialueella sijainneeseen Soudz-Bulagiin. Sotatoimien alettua Turkkia vastaan tällä alueella lokakuun lopulla 1914 Ijas viivytti lähtöään useita viikkoja uskoen pystyvänsä läsnäolollaan rauhoittamaan paikallista kurdiväestöä. Ijas siirtyi etenevien turkkilais-kurdilaisten joukkojen tieltä Miandoabin pikkukaupunkiin. Persialaiset joukot eivät kuitenkaan saaneet hyökkääjiä pysäytetyksi siellä, vaan lähtivät perääntymään. Ijas lähti aluksi vetäytyvien persialaisten mukaan mutta palasi kahteen otteeseen takaisin kaupunkiin hakemaan asunnostaan sinne jääneitä rahojaan ja muita tärkeitä esineitä. Jälkimmäisen paluumatkan aikana Ijaksen ollessa lähellä kaupungissa ollutta asuntoaan häneen osui turkkilaisten ampuma luoti, ja hän putosi hevosen selästä.
Aluksi Ijaksen luultiin jääneen vangiksi. Hänen tavaroitaan löydettiin erään 28. tammikuuta 1915 Seivanin aseman luona käydyssä kahakassa kaatuneen turkkilaisen sotilaan taskusta. Kun venäläiset palasivat Miandoabiin alkuvuodesta 1915 onnistuneen vastahyökkäyksen jälkeen, he yrittivät selvittää Ijaksen kohtaloa. Paikallisten asukkaiden mukaan Ijas oli haudattu kaupungin lähellä virtaavan Dzagatu-joen rannalle, mutta tulva oli myöhemmin nähtävästi vienyt mukanaan sen rantakaistaleen, jolla Ijaksen hauta sijaitsi.
Salonsaari (Päijänne, Asikkala)

Maantietoa

Saari on 7,1 kilometriä pitkä, 5,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 16,72 neliökilometriä . Saari sijaitsee aivan mantereessa kiinni ja niitä erottaa Salonsalmi ja Siltasalmi. Salmi on 80–650 metriä leveä. Saarella on kolme suurempaa niemeä. Venäjänniemi työntyy Salonsalmea seuraten itään päin. Sen kapein kohta Lahtelaistenkannas on alle 400 metriä leveä, mutta niemen kärki on paljon suurempi. Toinen niemi (Halkoniemi?) työntyy länteen päin ja se jää Kylänpohjan ja Siltasalmen väliin. Kolmas niemi jää Säynätlahden ja 1,8 kilometria pitkän Eetunpohjan väliin ja niemessä kohoaa Isonkivenharju. Venäjänniemen pohjoispuolella sijaitsevat Kinissaari ja Vesansalo, joiden välissä kulkee Luopostensalmi. Saarien väliin jää salmen lisäksi pienen Nieniemen suojaan sekä Särkilahti että Lahtelaistenpohja. Lahdelmassa sijaitsee muitakin saaria: Verkkosaari, Humatlahdensaaret, Herrasaari ja Savonsaaret. Salonsaaren lounaispuolella sijaitsee Vääksy reunamuodostuman päällä. Saaren ja Vääksyn väliin jää Vohlastensaari, Lautasaari, Heinäsaari, Pernasaari ja Mäntysaari. Salonsaaren länsi- ja luoteispuolella akueaa Asikkalanselkä lähes saarettomana. Sen sijaan pohjoispuolella on muutama saari: Selkäsaaret, Kotasaari, Kaitasaaret, Ylimmäinen- ja Alimmainen Huhtasaari ja Kaurissaari.
Salonsaaren etelä- ja lounaisosa on alavaa peltomaata, jota rikkovat pienet metsäpalstat. Pohjoinen ja itäinen osa saarta on metsämaan peitossa. Pohjoisosassa kohoaa kallioinen yli 120 metrin (mpy.) korkeuteen kohoava ylänkö, jonka kahta huippua kutsutaan Muonakallioksi ja Huipunkallioksi. Saaren korkein huippu sijaitsee Muonakalion eteläpuolella. Se yltää noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta, jolloin se kohoaa 62 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren muita huippuja ovat Haarahonganmäki ja Sarvenkangas.
Saaren väkiluku on noin 160, loma-asukkaita on noin 500.

Luontoarvoja

Saarella on kaksi luonnonsuojelualuetta. Toinen on Hepo-ojan pieni puronvarsialue ja toinen kartasta mitattuna noin 40 hehtaarin kalliometsäinen metsäalue.
Juho Alasuutari

Futsal

Futsalin puolella Alasuutari edustaa futsal-liigassa pelaavaa Sievi Futsalia, jota hän on edustanut koko futsal-uransa ajan. Alasuutari on myös toiminut joukkueen kapteenina jo useamman kauden. Alasuutari on ollut keskeisessä roolissa Sievin kolmessa perättäisessä liiga-mestaruudessa (2015, 2016 ja 2017). Futsal-liigassa pelatessaan Alasuutari on kerännyt yhteensä 62 maalia ja 52 syöttöä (kauden 2018-2019 päättyessä). Ennen kauden 2019-2020 alkua Sievi FS ja Alasuutari solmivat uuden kolmivuotisen sopimuksen, joka pitää pelaajan Sievissä ainakin keväälle 2023.

Jalkapallo

Jalkapallon osalta Alasuutari on FC YPAn kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Kakkosessa 15-vuotiaana kaudella 2006. Varsinaisen läpimurtonsa edustusjoukkueessa Alasuutari teki vuonna 2008, jolloin hän esiintyi jokaisessa sarjaottelussa. Saman vuoden joulukuussa hän solmi Vaasan Palloseuran kanssa yksivuotisen sopimuksen kahdella optiovuodella. Veikkausliiga-debyyttinsä Alasuutari teki 7. toukokuuta pelatussa vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Peliaika liigassa rajoittui loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain muutamaan vaihdosta kentälle tulemiseen.  Kaudeksi 2010 Alasuutari palasi kotikaupunkiinsa FC YPA:n riveihin hakemaan uutta nostetta uralleen loukkaantumiskierteen jälkeen. Hän on ollut ajoittain myös joukkueen kapteenina.
Panathenaia-juhlan tie

Panathenaia-juhlan tie (m.kreik. Ὁδός των Παναθηναίων, Hodos tōn Panathēnaiōn) oli antiikin aikainen tie Ateenassa Kreikassa. Se oli kaupungin pääteitä ja kulki Kerameikoksessa sijainneelta Dipylon-portilta Akropoliille. Antiikin Ateenassa tie tunnettiin yksinkertaisesti nimellä Dromos (Δρόμος), ”Tie”.
Panathenaia-juhlan tie oli Eleusiista saapuneen Pyhän tien jatke. Se sai nimensä siitä, että Athenen kunniaksi joka neljäs vuosi järjestetyn suuren Panathenaia-juhlan juhlakulkue kulki sitä pitkin ylös Akropoliille. Kulkue vei Athenen temppelissä olevalle jumalattaren kulttikuvalle uuden peploksen. Kulkue on kuvattuna muun muassa Parthenonin friisissä. Lisäksi tietä käytettiin myös kilpajuoksuun sekä hevoskilpa-ajoihin ennen Panateenalaisen stadionin rakentamista. Luonnollisesti se oli käytössä myös tavallisena kulkuväylänä. Tie oli käytössä ainakin 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. ja ilmeisesti vielä bysanttilaiselle ajalle 1100-luvulle saakka.
Tien pituus oli noin 1 050 metriä ja leveys noin 10–12 metriä, paikoin jopa 20 metriä. Se oli ainakin osittain päällystetty soralla ja reunustettu länsisivustalta kivetyllä ojituksella. Eteläpäässä eli Akropoliin päässä se kivettiin myöhemmän antiikin aikana suurilla kivilaatoilla. Tie halkaisi Ateenan Agoran luoteis-kaakkoissuunnassa. Sen luoteispää oli reunustettu lukuisilla stoilla eli pylväshalleilla. Tien varrella Agoran laidalla sijaitsi lukuisia julkisia, uskonnollisia ja kaupallisia rakennuksia ja rakennelmia, kuten Leokoreion, Kahdentoista jumalan alttari, Attaloksen stoa, Agrippan odeion, Itäinen rakennus, Pantainoksen kirjasto, Kaakkoistemppeli, Kaakkoisstoa ja Eleusinion. Tien varrelle oli pystytetty myös lukuisia patsaita. Akropoliin luoteispuolella tie yhtyi kukkulan kiertäneeseen Peripatos-tiehen Klepsydran lähdekaivon kohdalla. Tämän jälkeen se johti ylös Akropoliin länsipäässä sijaitsevalle porttirakennukselle Propylaialle.
Tie on kaivettu esiin osana Agoran alueen arkeologisia kaivauksia ja muodostaa edelleen keskeisen väylän arkeologisen alueen halki.
Odessanpuisto

Odessanpuisto on Oulussa Puolivälinkankaalla oleva puistoalue, joka on nimetty Oulun ystävyyskaupungin Odessan mukaan.
Alueella kasvaa vanhoja mäntyjä ja kuusia sekä mänty- ja lehtikuusi-istutuksia. Alue on rehevöitynyt. Puistossa on pururata, joka toimii talvella hiihtolatuna. Puistossa  on lisäksi voimistelutelineitä.
Kenneth Kastrén

Kenneth Harry Kastrén (s. 8. marraskuuta 1975 Kokkola) on entinen suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti IF Åsarnaa ja HIFK:ta ja häntä valmensivat Hans Pajunen, Harri M. Hakkarainen ja Kaj Ekman.

Ura

Kastrén saavutti hopeaa 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa San Sebastianissa 1993 tuloksella 761 cm. Saman ikäluokan MM-kisoissa Lissabonissa 1994 hän putosi karsinnassa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui loppukilpailusta. Samana vuonna hän voitti Lillehammerissa 22-vuotiaiden Euroopan cupin tuloksella 782 cm. Wienin EM-hallikisoissa 2002 hän karsiutui loppukilpailusta.
Kastrén edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuosina 1993–2005. Hän voitti hallimaaottelun Tallinnassa 1999. Ennätyksensä 799 cm hän hyppäsi voittaessaan Suomen mestaruuden Seinäjoella 1999. Halliennätyksensä 786 cm hän hyppäsi Mustasaaressa 2002. Hänellä on nimissään 19-vuotiaiden Suomen ennätys 790 cm vuodelta 1994 ja sekä 19- että 22-vuotiaiden halliennätys 785 cm samalta vuodelta.
Pokédex

Pokedex on sovelluksen Pokémon Go yksi osa. Siellä näkyy kaikki pokemonit mitä tähän mennessä sinä olet napannut
Pikku-Köhkörö

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen halkaisija on 180 metriä. Järveen laskee yksi metsäoja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 200 metriä pitkä laskuoja Iso-Köhköröön.
Järven rantaviiva on 0,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kolme loma-asuntoa.
Yoshihiro Natsuka

Jalkapallomaajoukkue

Yoshihiro Natsuka edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1994-1995. Hän on osallistunut mm. Kuningas Fahdin cupin 1995.