Aino-Kaisa Saarinen

Ura

Saarinen osallistui Lahdessa 1998 ensimmäiseen maailmancupin osakilpailuunsa, ja ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuonna 2000. Nuorten MM-hiihdoissa vuonna 1999 hän oli voittamassa viestikultaa.
Ensimmäisissä MM-hiihdoissaan Lahdessa 2001 Saarinen sijoittui sprintin 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 hän sijoittui 30 kilometrillä 22:nneksi. Maailmancupkaudella 2002–2003 Saarinen pääsi ensimmäistä kertaa palkintopallille sijoituttuaan kolmanneksi Holmenkollenin 30 kilometrillä.
Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 Saarinen sijoittui 30 kilometrin neljänneksi ja sprintin kahdeksanneksi. Maailmancupkaudella 2004–2005 hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi Göteborgin sprintissä. Yhteispisteissä hän oli kahdeksas.
Ensimmäisissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Saarinen saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan pronssia sprinttiviestissä yhdessä Virpi Kuitusen kanssa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin Suomen viestijoukkueessa Saarinen saavutti seitsemännet sijat.
Kaudella 2006–2007 Saarinen sijoittui maailmancupin yhteispisteissä viidenneksi. Kauden aikana hän saavutti ensimmäisen MC-osakilpailuvoittonsa Holmenkollenin perinteisen tyylin 30 kilometrillä. Sapporon MM-hiihdoissa 2007 hän oli kultaa voittaneessa Suomen viestijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 30 kilometrin neljänneksi. Kaudella 2007–2008 Saarinen oli kolme kertaa maailmancupin palkintopallilla ja sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi.
Saarinen aloitti maailmancupkauden 2008–2009 hyvin sijoittumalla Jällivaaran 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa kolmanneksi ja voittamalla seuraavan, Kuusamossa hiihdetyn 10 kilometrin perinteisen tyylin osakilpailun. Tour de Skillä hän oli toinen, Virpi Kuitusen jälkeen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi, normaalimatkojen cupissa toiseksi ja sprintticupissa neljänneksi.
Saarinen voitti maailmanmestaruuden Liberecin MM-hiihtojen perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja Virpi Kuitusen kanssa parisprintissä. Viestissä hän ohitti ankkuriosuudella Norjan Marthe Kristoffersenin tuoden Suomen voittajana maaliin. Lisäksi hän saavutti pronssia 2×7,5 kilometrin yhdistelmähiihdossa.
Saarinen voitti kaudella 2009–2010 Kuusamon 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmancupkilpailun. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.
Vancouverin olympialaisissa hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa viestijoukkueessa. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli niin ikään kolmas. Kauden 2009–2010 maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljäs. Saarinen hylättiin Slovenian Roglan maailmancupkisassa joulukuussa 2009. Kilpailun tuomarineuvosto katsoi, että latua vaihtanut Saarinen aiheutti isäntämaan Petra Majdicin kaatumisen kiritaistelussa. Saarinen menetti kilpailussa 50 maailmancupin pistettä ja kolmannen sijan maailmancupissa. Asiaa käsiteltiin myöhemmin Roglan juryn, FIS:n ja Urheilun kansainvälisen välimiesoikeudessa CAS:sa vuonna 2011. Saarisen tekemää valitusta ei kuitenkaan hyväksytty, vaan alkuperäinen tuomio pisteiden hylkäämisestä jäi voimaan.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Saarinen voitti hopeaa parisprintissä Krista Lähteenmäen kanssa. Pronssia hän sai 10 kilometrin perinteisen kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä, jossa hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän oli kahdeksas yhdistelmäkilpailussa.
Sotšin talviolympialaisissa 2014 Saarinen hiihti 10 kilometrin perinteisen kilpailussa neljänneksi häviten kaksi sekuntia pronssimitalista. 4 × 5 kilometrin viestissä hän hiihti toisen osuuden Suomen sijoittuessa hopealle. Sprinttiviestissä Saarinen saavutti hopeaa Kerttu Niskasen kanssa. 2×7,5 kilometrin yhdistelmähiihdossa Saarinen oli viides.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa.
Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä viidenneksi Kerttu Niskasen kanssa ja saavutti pronssia Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa. 
Saarinen lopetti urheilu-uransa vuonna 2018 Taivalkosken SM-kisojen 30 kilometrin kilpailuun, missä hän ylitti maaliviivan maajoukkuehiihtäjä Kerttu Niskasen ja Krista Pärmäkosken saattelemana.
Saarinen on vuoden 2018 elokuusta lähtien toiminut Salpausselän Kisojen pääsihteerinä ja toimii tapahtumayhtiö Lahti Eventsin vastaavana tuottajana ympärivuotisesti.

Yksityiselämä

Saarinen on ollut vuodesta 2012 naimisissa uransa lopettaneen koripalloilijan Tom Gustafssonin kanssa seurusteltuaan hänen kanssaan sitä ennen yli kymmenen vuotta. Aino-Kaisa Saarisen kaksoissisar Maija Saarinen on hiihdon SM-mitalisti.
Saarinen ilmoitti marraskuussa 2015 olevansa raskaana ja tyttövauva syntyi 2. toukokuuta 2016. Tyttö kastettiin lauantaina 28. toukokuuta 2016 ja sai nimekseen Amanda Ellen Gustafsson. 
Saarisesta ilmestyi syyskuussa 2016 Pekka Holopaisen toimittama 300-sivuinen kirja Tahto (Teos, ISBN 978-951-851-622-7).

Huomionosoituksia

Saarinen valittiin Urheilutoimittajien liiton jäsenten äänestyksessä vuoden 2009 urheilijaksi. Vuoden urheilija palkinnon lisäksi Saarinen palkittiin vuoden 2010 urheilugaalassa vuoden naisurheilijana, hänen Liberecin kymmenen kilometrin maailmanmestaruutensa palkittiin vuoden sykähdyttävimpänä hetkenä (yleisöäänestys) ja hän oli osa vuoden joukkuetta (Naisten 4×5 km viestijoukkue).
Vuoden suomalainen maastohiihtäjä Saarinen on ollut vuosina 2009 ja 2010.
Saarisen kotikunta Hollola muisti 3 000 euron lahjoituksella Torinon olympialaisten parisprintin pronssimitalin jälkeen. Saarisen vuonna 2009 Liberecissä voittaman maailmanmestaruuden jälkeen Hollolan kunta päätti lahjoittaa tontin ja järjestää kansanjuhlan.