google/wiki40b huggingface dataset:
Tunturien hiekkapaljastuma

Tunturien hiekkapaljastuma on tunturialueiden luontotyyppi, jossa on tuulieroosion paljastamia hiekkapintoja. Ne ovat syntyneet harjumuodostumiin, dyyneihin tai muihin hiekkakerrostumiin. Ne vaihtelevat kooltaan pienistä kasvittomista aukoista laajoihin deflaatioaltaisiin. Hiekkapaljastumia on esimerkiksi Enontekiön Pöyrisjärven pohjoispuolelle, Munnikurkkilassa, Hietatievoilla, Melajärvellä ja Leppäjärvellä, ja Inarissa Kaamasen lähellä, Iijärvellä ja Kielajoella. Näitä on Suomen lapissa yhteensä muutama nelikkilometri-10 km2.

Kasvipeite

Hiekkapaljastumia ympäröivä kasvillisuustyyppi on monesti tunturikoivikko tai tunturikangas, mutta tunturipaljakalla hiekkapaljastumia ei yleensä esiinny.
Hiekkapaljastumat ovat joko kasvittomia tai kasvipeite on laikkuinen. Kasvipeite riippuu tuulen kulutuksen voimasta. Hiekkapaljastumien kasvit kestävät hyvin kuivuutta, ja niissä kasvaa muun muassa kataja ja erilaiset varvut. Joskus on vaivaiskoivua ja kurjenkanervaa. Heinistä yleisin on lampaannata. Jäkälistä kasvaa muun muassa poronjäkälää ja sammalista kulosammalta ja hietikkotierasammalta. Enontekiön Hietatievojen deflaatioaltaassa kasvaa matalaa pöytämäistä katajaa ja yleisten tunturivarpujen lisäksi mm. juolukkaa (Vaccinium uliginosum). Muita tälle alueelle tyypillisiä kasveja ovat pikkutervakko (Lychnis alpina), rantavehnä (Leymus arenarius), tunturivihvilä (Juncus trifidus) ja kultapiisku (Solidago virgaurea).

Deflaatiolataat, dyynit

Suomen Lapin hiekkapaljastumien hiekka on muodostunut jääkauden aikana, jolloin oli laajoja alueilla kylmää ja kuivaa. Monet nykyisistä hiekkapaljastumista laajenivat pienen jääkauden 1500–1700-luvuilla. Hiekkapaljastumien hiekka kasautuu koko ajan uudelleen paljastumien reunoilla. Enontekiön Munnikurkkion 14 hehtaarin deflaatioalueella on myös yksi niin sanottu vaeltava dyyni, ja joitain aktiivisia dyynejä on myös Kaamajoen laaksoissa.
Deflaatioallas kuluu noin pari senttiä vuodessa siihen asti, kun tuuli on kaivanut altaan pohjaveden pintaan kosteaan maahan tai sorakerrokseen asti. Deflaatioallas voi myös kulua niin syväksi, että syvyys jarruttaa tuulta niin paljon, ettei se pysty viemään altaasta hiekkaa.
Vasil Barnovi

Vasil Barnovi (georg. ვასილ ბარნოვი, 22. toukokuuta 1856 – 4. marraskuuta 1934), alkuperäinen sukunimi Barnaveli (georg. ბარნაველი) oli georgialainen kirjailija, joka tunnettiin historiallisista romaaneistaan.
Hän syntyi papin perheeseen Kodan kylässä nykyisen Kvemo Kartlin alueella Georgiassa, joka tuohon aikaan kuului Venäjän keisarikuntaan, ja vietti lapsuutensa Khevsuretissa. Hän sai koulutuksensa Tbilisin seminaarissa ja Moskovan teologisessa akatemiassa. Barnovi palasi Georgiaan vuonna 1882, ja opetti Georgian kieltä ja kirjallisuutta Senakissa, Telavissa ja Tbilisissä. Samaan aikaan hän alkoi harrastaa journalismia, opiskeli georgialaista kansanperinnettä ja kirjoitti omaelämäkerrallisia tarinoita. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten osallisuudestaan modernin georgiankielisen historiallisen proosan kehitykseen. Hänen teoksensa – Mamkrali šaravandedi (georg. მიმქრალი შარავანდედი, "vaipunut kruunu") vuodelta 1913, Trpoba tsamebuli (georg. ტრფობა წამებული, T'rpoba ts'amebuli, "marttyyriksi joutunut rakkaus") vuodelta 1918, Isnis tsiskari (georg. ისნის ცისკარი, Isnis tsisk'ari, "Isanin aamunkoitto") vuodelta 1901 ja muut – ovat todellisuudessa psykologisia romaaneja asetettuna historialliselle näyttämölle. Ne yhdistelevät historiallisia teemoja kansanperinteeseen ja fiktioon, ja niissä on myös poliittinen elementti Venäjän vallan vastustamisen muodossa.
Barnovi joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1929 parkinsonin taudin ja sensuurin vuoksi. Hän kuoli Tbilisissä ja haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin.
Paro

Paro on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan luoteisosassa. Paron piirikunnan pinta-ala on 1 229 neliökilometriä, ja pääkaupunki Paro. Vuonna 2010 piirikunnassa oli 39 800 asukasta. Piirikunnassa sijaitsee maan ainoa kansainvälinen lentoasema, Paron lentoasema.
Paron laakso on Bhutanin hedelmällisimpiä. Se on myös luonnollinen reitti Tiibetiin, ja sitä pitkin ovat kulkeneet sekä kauppatavarat että valloittajat. Piirikunnan hallinto toimii Rinpungin dzongissa. Paron kaupunki Pa Chhu -joen varrella on perustettu vasta vuonna 1985.
Koaksiaalikaapeli

Koaksiaalikaapeli on siirtolinja, joka siirtää korkeataajuuksista sähkömagneettista kenttää paikasta toiseen. Koaksiaalikaapelin nimi tulee sen rakenteesta: se koostuu johtimesta sylinterimäisen ulkojohtimen sisällä. Tutuin käyttökohde koaksiaalikaapelille on television antennijohto. Muita käyttökohteita ovat muun muassa elektroniikka- ja tietoliikennesovellukset.

Rakenne

Koaksiaalikaapelin lieriömäisen rakenteen keskustassa on keskijohdin, jonka ympärillä on eristeainekerros. Tämän ympärillä on putkimainen ulkojohdin ja sen ympärillä muovinen ulkokuori. Keskijohtimena käytetään joko yksi- tai monisäikeistä kuparijohdinta. Toimiakseen paremmin korkeilla taajuuksilla, keskijohdin on voitu päällystää hopealla.
Sisempi eriste voi olla kiinteää muovia, vaahtomuovia tai ilmaa, jolloin keskijohdin ja ulkojohdin on erotettuna toisistaan erityisillä välikappaleilla. Materiaaleina voivat toimia muun muassa polyeteeni (PE), vaahdotettu polyeteeni (FPE), polyeteenivaahtoa (PF) ja teflonia (PTFE).
Ulkojohtimena toimii yleensä punottu kupariverkko, joka voi olla myös hopeapäällysteistä. Lisäksi voidaan käyttää kaksikerrosvaippaa, jossa voi olla kaksi punottua kupariverkkoa päällekkäin, mutta usein kuitenkin käytetään ohutta foliota kupariverkon alla. Ulkoeristeenä voidaan käyttää hyvin montaa eri materiaalia, mutta yleisin on PVC-muovi.
Rämsöö

Rämsöö on noin 250 asukkaan kylä Vesilahdella. Se on valittu Suomen Vuoden kyläksi vuonna 2007 ja Pirkanmaan vuoden kyläksi vuosina 2001 ja 2007. Rämsöö sijaitsee Sastamalan Stormin ja Vesilahden Narvan välisen seututie 301:n varrella pitkän ja kapean Suonojärven pohjois- ja koillispuolella. Kylästä on matkaa Narvaan 15 kilometriä, Vesilahden kirkonkylään 25 kilometriä, Sastamalaan 20 kilometriä, Nokialle 25 kilometriä ja Tampereelle 40 kilometriä. 
Rämsöö on tunnettu monista kulttuuritapahtumistaan; Rämsöön kesäteatteri yli 30 vuotta, Moottorimusiikin festivaali vuosina 2006 - 2014 ja Kowan Teknolokian Päivät -perinnetapahtuma vuosina 1991-2005 sekä sunnuntaitansseistaan Rämsöön Seurantalolla vuosikymmenien ajan.
Rik Smits

Ammattilaisura

Indiana Pacers varasi Smitsin vuoden 1988 NBA:n varaustilaisuuden toisena pelaajana. Hän pelasi seurassa 12 kauden aikana vuosina 1988–2000 yhteensä 867 runkosarjaottelua sekä 104 pudotuspeliottelua. Vuonna 1998 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun.
Jalkavaivoista kärsinyt Smits lopetti ammattilaisuransa kauden 1999–2000 jälkeen.
3D-grafiikka

Renderöintitapoja

Kolmiulotteisen grafiikan automaattista piirtämistä esimerkiksi kaksiulotteiselle pinnalle sanotaan 3D-renderöinniksi. Tämä tarkoittaa esimerkiksi kappaleen varjostusta siten, että syntyy vaikutelma kolmiulotteisuudesta. Renderöintitekniikat vaihtelevat etenkin sen mukaan, kuinka paljon aikaa ja laitteistoresursseja yksittäisen kuvan piirtämiseen on käytettävissä.
Reaaliaikainen 3D-animaatio, jota käytetään esimerkiksi tietokonepeleissä ja demoissa, vaatii yksittäisen kuvan piirtoa sekunnin murto-osassa. Tämän vuoksi piirtomenetelmät ovat melko suoraviivaisia ja rasterointipohjaisia; rasterointipohjaisissa menetelmissä pinnan valaistus ei perustu säteenseurantamenetelmään. Näille piirtoalgoritmeille on tehokkaita laitteistotason toteutuksia nykyaikaisissa grafiikkasuorittimissa. 
Sekä rasterointi- että säteenseurantamenetelmä voi käyttää geometriatietona polygonia tai vektoriformaattia, mutta suurin ero kuvan laadussa ja suorituskyvyssä tulee säteenseurannan vaatimasta laskentamäärästä valonsäteiden heijastuksien ja hajoamisen määrien vuoksi.
Reaaliaikaisen grafiikan renderöintiin käytetään ohjelmointirajapintoja kuten Khronos Groupin OpenGL:iä, Microsoftin Direct3D:tä, Applen Metalia, AMD:n Mantlea ja uusimpana rajapintana Khronos Groupin Vulkania.
Elokuvateollisuudessa ja kuvituksessa näyttävyys on piirtonopeutta tärkeämpi prioriteetti, joten niissä saatetaan käyttää laskennallisesti vaativampia menetelmiä. 
Suunnitteluohjelmistoissa mallintamiseen käytettävät ohjelmistot vaativat pinnoilta hyvää tarkkuutta. Parhaat ohjelmistot laskevat pinnat käyrien perusteella NURBS-pintoina. Jotkut ohjelmistot kykenevät myös reaaliaikaiseen toimintojen mallintamiseen.

Rasterointi

Reaaliaikaisen 3D-grafiikan renderöinnin yleisin menetelmä on rasterointi.
Toisin kuin säteenseuranta-algoritmeissa, rasteroidessa ei käytetä valonheijastuksia arvioimaan, mitkä pinnat näkyvät lopputuloksessa (suoraan tai epäsuoraan mm. heijastuksien tai läpinäkyvyyden seurauksena). Rasterointi arvioi pintojen sijaintia ja piiloon jäämistä syvyyssijainnin perusteella.
Lauri Ruohola

Lauri Vilhelm Ruohola (s. 27. helmikuuta 1899 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija, joka edusti Helsingin Pallo-Tovereita.
SM-loppuottelussa Ruohola esiintyi kaksi kertaa saaden kummallakin kerralla tyytyä hopeaan. Suojeluskuntajärjestön mestaruutta hän oli voittamassa 1924. Aktiiviuransa jälkeen hän jatkoi tuomarina jakaen oikeutta mm. Itä–Länsi-ottelussa 1933. 1930-luvun lopulla hänet tunnettiin myös M-luokan keilaajana.
Ruoholalle on myönnetty Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki numero 24 ja Suomen Urheilun hopeinen ansioristi.
Buffy Sainte-Marie

Buffy Sainte-Marie (syntymänimeltään Beverly Sainte-Marie) O.C. (s. 20. helmikuuta 1941) on kanadalainen folkmuusikko. Hänelle on myönnetty Oscar-palkinto Upseeri ja herrasmies -elokuvan tunnusmusiikista Up Where We Belong. Hänen laulujaan ovat esittäneet useat muutkin artistit, esimerkiksi Elvis Presley.
Sainte-Marie syntyi cree-heimoon ja adoptoitiin lapsena Yhdysvaltoihin. Hän aloitti varsinaisen musiikkiuransa 20-vuotiaana mutta kertoo, että musiikki oli hänelle jo pienenä mieliharrastus. Sainte-Marie tuli tunnetuksi tekemästään Universal Soldier -kappaleesta, joka on käännetty monelle kymmenelle kielelle. Suomeksi sen on esittänyt Hector nimellä Palkkasoturi.  Sainte-Marien lauluja ovat laulaneet muun muassa Donovan ja Cher. 
Buffy Sainte-Marie on myös arvostettu kuvataiteilija, luennoitsija sekä opettaja ja kansalaisaktivisti. Hän tekee opetusmateriaalia alkuperäiskansoille käyttäen välineenä internetiä ja on aina pyrkinyt tuomaan intiaanien oikeuksia esille lauluissaan ja puheissaan. 
Hän on vieraillut kolmesti Suomessa: Sandvikin festivaali 1966, Kaustinen Folk Music Festival 2007, Savoy, Helsinki 2013.
Vuonna 2012 ilmestyi Blair Stonechildin kirjoittama elämäkerta, joka on nimetty Sainte-Marien ensimmäisen levytyksen mukaan, It's My Way (Fifth House, 2012).
The Wolf of Wall Street

Tuotto

Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 392 miljoonaa dollaria koko teatterilevityksensä aikana.
Ruohoselja

Ulkonäkö

Ruohoselja on ruohomainen ja kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat korvakkeelliset ja muodostuvat 7–13 lehdykästä. Ruohoseljan kukintona on kolmihaarainen huiskilo, jossa on pieniä, valkoisen vaaleanpunaisia kukkia.
.mo

.mo on Macaon Internet-maatunnus, jota ylläpitää MONIC ja sponsoroi Macaon yliopisto. Toisen tason tunnukset ovat saatavilla henkilöille, jotka ovat rekisteröineet saman nimisen verkkotunnuksen kolmannelle tasolle. Tunnus on rajoitettu macaolaisille yrityksille ja organisaatioille. Tunnus otettiin käyttöön 1996.
Stripperella

Arvostelu

Pittsburgh Post Gazzette -lehden toimittaja Rob Owen antoi ohjelmalle positiivisen arvosanan, jonka perusteella se on "odottamattoman nokkela, vaikkakin joskus myös julma" ja että "huumori oli kuin muistutus 1960-luvun Batmanista". Entertainment Weeklyn toimittaja Ken Tucker antoi ohjelmalle arvosanaksi B- ja kuvaili sen sisältävän "alastomia rintoja", "omituisia vitsejä päähenkilön isästä tuomassa tyttärelleen asiakkaita strippikerholle", ja sen olevan kokonaisuutena kuin "onnistunut pehmopornopiirretty".

Nimikiista

Vuonna 2003 entinen strippari Janet Clover haastoi televisioyhtiö Viacomin, Pamela Andersonin ja Stan Leen oikeuteen, koska katsoi Leen käyttäneen hänen alkuperäistä ideaansa sekä taitelijanimeään.
Jessica Williams (näyttelijä)

Jessica Renee Williams (s. 31. heinäkuuta 1989, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan yhdysvaltalaisesta uutissatiirista The Daily Showsta, jossa hän on esiintyi vuosina 2012–2016. Williams on näytellyt myös muun muassa tv-sarja Girlsin kolmannella tuotantokaudella Karen-nimistä sivuhahmoa. Tällä hetkellä hän tekee Phoebe Robinsonin kanssa komediapodcast-sarjaa 2 Dope Queens.
Arvo Wirta

Arvo Aleksander Wirta (28. helmikuuta 1895 Turku – 25. joulukuuta 1958 Helsinki) oli komentaja, joka toimi muun muassa Merisotakoulun johtajana ja panssarilaivojen päällikkönä sekä myöhemmin liike-elämän palveluksessa.
Arvo Wirran vanhemmat olivat seppä Heikki Wirta ja Mathilda Stenman ja puoliso vuodesta 1924 Alice Singhild Holm. Wirta tuli ylioppilaaksi 1914 ja valmistui Merikadettikoulusta 1924, Ruotsin merisotakorkeakoulussa hän opiskeli 1924–1925 ja 1926–1927 sekä suoritti Englannissa tykistö- ja viestikurssin 1930. Diplomimerikapteeni Wirta palveli Ruotsin laivastossa 1925 ja Englannin kotilaivastossa 1930. Suomen merivoimissa hän oli laivaston tykkiveneen nuorempi upseeri ja päällikkö 1919–1924, laivaston esikunnan operatiivisen osaston päällikkö  1925, lippukapteeni 1926, rannikkolaivaston päällikkö 1927–1930 ja yleisesikunnan toimistopseeri 1930–1932. Panssarilaiva Väinämöisen päällikkö hän oli 1932–1933 ja panssarilaiva Ilmarisen sekä panssarivenelaivueen päällikkö 1933–1935. Wirta toimi Merisotakoulun johtajana 1935–1936 ja Kadettikoulun opettaja hän oli 1922–1927. Puolustusvoimien uransa jälkeen Wirta oli Mercantilen palveluksessa myyntipäällikkönä.
Wirta ylennettiin reservin vänrikiksi 1919, reservin luutnantiksi 1921, merivoimien luutnantiksi 1922, kapteeniluutnantiksi 1925, komentajakapteeniksi 1927 ja komentajaksi 1932. Hän oli meripuolustuksen kunniatuomioistuimen puheenjohtaja 1928–1929.
Teollinen symbioosi

Teollinen symbioosi on teollisuuden ja yritysten prosessien ja virtojen symbioosin kaltaista vuorovaikutusta ja hyödyntämistä, mikä tuottaa luonnollisen kaltaisia ainekiertoja ja lisäarvoa teollisessa tuotannossa. Tästä esimerkkinä jäännösvirtojen prosessointi uusiksi symbioosituotteiksi. Yksinkertaistettuna teollinen symbioosi on kahden teollisen yksikön väline suhde, jossa toisen jäte on toisen raaka-ainetta. Teolliset symbioosit eivät rajoitu sektoraalisesti tai maantieteellisesti. Poikkiteollisuudesta johtuva monipuolisuus ja avoimuus tekevät teollisista symbiooseista erityisen lähestymistavan ekologisesti kestävän teollisuuden kehitykselle. Teollinen symbioosi on osa teollista ekologiaa ja edistävät kiertotaloutta.

Johdanto

Idea teollisista symbiooseista perustuu teollisen ekologian näkemykseen tuotannosta systeeminä, jonka eri teollisuudenalat ja tuotannonprosessit keskenäisine riippuvuus- ja vaikutussuhteineen muodostavat. Tässä systeemissä tuotantoketjuja ei enää kuvata perinteisesti suoraviivaisiksi. Ihanteellisessa teollisessa symbioosissa symbioosin toimijat vaihtavat materiaaleja ja energiaa keskenään ja vähentävät siten päästöjä ja jätteitä. Yritykset nähdään kuluttajien ja tuottajien verkostona, joka muistuttaa luonnon ekosysteemiä, ja tällaisista verkostoista puhutaan myös termillä teolliset ekosysteemit.
Teollisten symbioosien avulla saadaan tuotannon sivuvirrat hyötykäyttöön ja rakennettua tuotantoa, josta ei synny jätettä tai hukkaa. Yleensä teolliset symbioosit muodostetaan sellaisten tuotantolaitosten välille, jotka ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan.

Teolliset symbioosit Suomessa

Perinteisessä teollisuudessa on Suomessa totuttu resurssiniukkuuteen ja resurssien tehokkaaseen käyttöön. Metsäteollisuuden tehdasintegraatit ovat esimerkki teollisesta symbioosista. Sitra vuoden 2013 alusta alkaen aktivoitunut teollisten symbioosien edistäjänä Suomessa, se avasi aihetta käsittelevän sivuston 2014.
Simon Critchley

Simon Critchley (s. 27. helmikuuta 1960) on brittiläissyntyinen Yhdysvalloissa asuva filosofi. Hän opettaa New School for Social Researchissa.
Critchley on valmistunut Essexin yliopistosta ja opiskellut myös Nizzan yliopistossa.
Critchleyn mukaan filosofian ei enää antiikin tapaan lähde liikkeelle ihmettelystä vaan pettymyksestä, pettymyksestä ihmisen rajoittuneisuuteen ja erityisesti uskonnolliseen ja poliittiseen pettymykseen. Nykyiset poliittiset projektit hän jakaa kolmeen: ensinnäkin militaristinen uusliberalismi, jota edustavat Yhdysvaltojen ja useimpien Euroopan maiden poliittiset valtapuolueet, toiseksi uusleninismi, kuten al-Qaidan tapaiset ääri-islamilaiset liikkeet, ja kolmanneksi uusanarkistiset liikkeet, kuten prekariaattiliikkeet. Itseään hän pitää uusanarkisina, joka hänen mukaansa eroaa muista väkivallattomuutensa takia.
Teos Infinitely Demanding on systemaattinen katsaus hänen ajatteluunsa. Se on käännetty viidelle kielelle.
Cratchley on vieraillut Suomessa kesäkuussa 2009.
Iso-Poikkelus

Maantiede

Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Järvellä on kolme tulo-ojaa lähisoilta ja sen luusua sijaitsee järven etelärannan pitkässä ja kapeassa lahdessa, josta saa alkuunsa kaksi kilometriä pitkä Poikkelusoja, joka yhtyy Rautajokeen Kaivolammin yläpuolella.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemestä. Matalassa rannassa on järven ainoa pieni saari.
Käänteisen neliön laki

Käänteisen neliön lailla tarkoitetaan relaatiota, missä x on suhteessa y:n neliön käänteisarvoon, x ~ 1/y^2. Lakia noudattavat esimerkiksi gravitaatiolaki, Coulombin voima kahden varauksen välillä ja pallomaisen säteilylähteen säteilyn vaimeneminen etäisyyden funktiona. Esimerkiksi kaksinkertaisen etäisyyden päässä vaikutus on yhden neljäsosan alkuperäisestä, kolminkertaisen matkan päässä yhdeksäsosa, nelinkertaisen matkan päässä kuudestoistaosa jne.
Ségur-le-Château

Ségur-le-Château on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Corrèzen departementissa. Kunta kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France.
Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 205. Ségur-le-Château kuuluu departementissaan Uzerchen kantoniin Brive-la-Gaillarden arrondissementissa.
Ségur-le-Châteaun läpi kulkee idästä länteen Auvézère-joki, ja kylä sijaitsee sen mutkan muodostamalla niemellä. 1100-luvulla rakennetusta linnasta on jäljellä torni.
Kylän suuruuden aika ulottui 1400-luvulta 1700-luvulle, jolloin siellä toimi alueen valitustuomioistuin.
Suomen Suojelusliitto

Suomen Suojelusliitto (Finlands Skyddsförbund) oli suomalainen vuonna 1923 perustettu kommunismin vastainen järjestö, joka kuului vuodesta 1924 alkaen jäsenenä Pariisissa perustettuun kansainväliseen kommunismin vastustamisliittoon (Entente internationale contre la III:e internationale). Suomen Suojelusliitto toimi vuoteen 1944 saakka joskin aktiivisimmillaan se oli 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa.
Liiton perustajat olivat C. G. E. Mannerheim ja P. E. Svinhufvud. Liitto harjoitti kommunisminvastaista valistustoimintaa ja jakoi muun muassa lehdistötiedotteita. Suomen Suojelusliitto julkaisi 1929–1931 Suomen suojelusliitto ja Valkoinen vartio-nimisiä kuukausijulkaisuja.
Pitkäkynsipäästäinen

Levinneisyys

Pitkäkynsipäästäistä tavataan Itä-Aasiassa. Sitä tavataan laajalla alueella, ja se on paikoin hyin yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, eikä sillä ole merkittäviä uhkia.

Elintavat

Pitkäkynsipäästäinen elää monenlaisissa ympäristöissä alangoilta vuoristoihin. Ruohikkoalueet ja avoimet pellot ovat lajille erityisen suotuisia ja näillä alueilla kannat voivat olla hyvin tiheät. Pitkäkynsipäästäinen käyttää ravinnokseen matoja, hyönteisiä, juoksujalkaisia ja etanoita. Pitkäkynsipäästäinen poikii enintään kolme kertaa vuodessa, ja yhdessä poikueessa on 3–7 poikasta.
Ympyriäinen (Kuhmoinen, Pukarankulma)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Pukarankulmalta 1,5 kilometriä luoteeseen ja se kuuluu pieneen järviketjuun, joka alkaa Saarijärvestä ja päättyy Mutasiin. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannat ovat autiot, vaikka lähellä sijaitsee entinen Kauniston maatila.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,7 metriä mpy. Sen kautta laskee Nuoliaisesta tuleva oja, joka jatkaa Käyräjärveen.
Timotheos (kenraali)

Timotheos (k. 354 eaa.) oli ateenalainen valtiomies ja kenraali, joka pyrki palauttamaan Ateenan suurvallaksi tekemällä siitä niin kutsutun toisen Ateenan imperiumin vahvimman valtion. Hän oli ateenalaisen kenraali Kononin poika.
Timotheos opiskeli Platonin Akatemiassa. Vuosien 378 ja 356 eaa. välillä hän toimi usein strategoksen virassa Ateenan ja Spartan välisissä sodissa ja johti Ateenan laivastoa. Tuohon aikaan Ateenan tavoitteena oli Deloksen meriliiton uudelleenherättäminen ja Ateenan merimahdin palauttaminen.
Timotheos kuoli Khalkiksella ja hänet haudattiin Kerameikokselle.
Lastenkamarikonsertit

Lastenkamarikonsertit tarkoittavat nykymusiikkikonsertteja, joita Suomen Musiikkinuoriso ry järjesti vuosina 1962–1963 Helsingissä ja Jyväskylässä. Konsertit saivat lisänimensä säveltäjä Nils-Eric Ringbomin kielteisestä konserttiarvostelusta, jonka mukaan ensimmäisen konsertin lopputuloksena oli vain ”hillitöntä ja tarkoituksetonta lastenkamarimekkalaa”.
Suomen Musiikkinuoriso ry oli perustettu vuonna 1957 edistämään nuorten säveltäjien toimintaa. Yhdistys järjesti aluksi äänilevykonsertteja, ja ensimmäinen varsinainen konsertti järjestettiin 2. joulukuuta 1962, ja ohjelmassa oli sekä ulkomaista että kotimaista nykymusiikkia: Folke Raben teoksia, John Cagen 4′33″ sekä Erkki Salmenhaaran Suoni successivi I, Henrik Otto Donnerin Ideogramme I ja Kari Rydmanin Sonata I. Musiikkiesityksissä tavoiteltiin erikoisia tehoja mm. potkimalla pianoa, särkemällä olutpulloja ja heittelemällä herneitä. Donnerin teoksessa 12 matkaradiota loi taustahälyä muusikoiden lyhyille repliikeille. Yleisön ja lehdistön mielenkiinto oli suurta.
Lastenkamarikonserttien arvostelut jakaantuivat kahteen leiriin: nykymusiikista kiinnostuneet (esimerkiksi Erik Bergman, Seppo Heikinheimo, Ilkka Oramo ja Martti Vuorenjuuri) arvioivat niitä myönteisesti, jopa innostuneesti, ja pitivät kokeilevuutta tarpeellisena, kun taas vanhemman polven edustajat (esimerkiksi Einar Englund, Joonas Kokkonen, Taneli Kuusisto ja Nils-Eric Ringbom) päätyivät kielteisiin näkemyksiin ja pitivät konsertteja sensaationtavoitteluna ja jopa osoituksena nykymusiikin kriisistä ja rappiosta.
Nils-Eric Ringbomin arvostelun jälkeen konserteille annettiin nimeksi "Lastenkamarikonsertit". Näitä konsertteja järjestettiin vuosina 1962–1963 toistakymmentä.
Lokakuussa 1963 Suomen Musiikkinuoriso päätti järjestää Lastenkamarikonsertin asemesta "Sabotaashikonsertin", johon Lastenkamarikonserttien kausi käytännössä päättyi.