google/wiki40b huggingface dataset:
Tomas Scheckter

Ammattilaisura

Ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan Scheckter ajoi eri pikkuformulaluokissa tavoitteenaan paikka tulevaisuudessa F1-sarjasta. Hän oli kaudella 2001 lyhyen ajan Jaguar Racingin testikuljettajana, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna IRL:ään. Hän otti avausvoittonsa jo tulokaskaudellaan Michiganin osakilpailussa.
Scheckter ajoi kaudella 2005-06 neljä kilpailua A1 Grand Prix -sarjassa Etelä-Afrikan riveissä.
Cannaen taistelu

Taustaa

Hannibal halusi kostaa ensimmäisessä puunilaissodassa (264-241 eaa.) Karthagon kärsimän tappion, joten hän kokosi Hispaniassa armeijan ja marssitti sen Alppien yli Italiaan. Hannibal toivoi, että Italian kansat nousisivat kapinaan Roomaa vastaan ja liittyisivät Hannibalin armeijaan. Toive oli realistinen, sillä Italian kansat oli kukistettu ja monet kaupungit olivat ärtyneitä jouduttuaan Rooman valtaan ja Pohjois-Italian gallit olivat sekä valloittamattomia että vihamielisiä.

Taistelu

Taistelun alussa Hannibalin kuuluisa raskas ratsuväki teki rynnäkön Paulluksen johtamaa Rooman jalkaväkeä vastaan, jolloin Paullus hylkäsi lyödyt joukkonsa ja liittyi pääjoukkoon, joka rynnisti päin karthagolaisten päälinjaa vastaan antaen hitaasti periksi.
Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoo näin:
»Paullus syöksyi päin rintamalinjan keskustaa, missä taistelu riehui kiivaimmillaan, vihollista väheksyen ja omia miehiään kannustaen. Hannibal, joka oli ollut tuossa paikassa taistelun alusta saakka, teki täsmälleen samoin.»
Samaan aikaan Varro johdatti ratsuväkensä Maharbalin numidialaisia vastaan, mutta se elpyi pian heikon roomalaisen ratsuväen takaa-ajosta ja hyökkäsi rintamalinjan takaa Varron ratsuväen kimppuun, jolloin Rooman ratsuväki joutui hyökkäyksen kohteeksi kahdelta puolelta. Roomalaiset ratsumiehet pakenivat jättäen Rooman jalkaväen taakse tuhansia karthagolaisia ratsumiehiä kenenkään vartioimatta.
Hannibalin komentama karthagolainen jalkaväki oli samaan aikaan pettämässä jolloin taistelulinja taipui U-kirjaimen muotoiseksi. Gallit ja espanjalaiset vetivät viimeisiä henkäyksiään, kun voimakas libyalainen jalkaväki iski molemmilta puolilta roomalaisten kimppuun. Samalla hetkellä karthagolaisten ratsuväki hyökkäsi Rooman taistelulinjaan takaapäin. Roomalaiset olivat nyt piiritettyjä joka puolelta yhteen suureen massaan, joka ei pystynyt liikkumaan normaalisti. Kokeneet roomalaiset sotilaat olisivat ehkä murtautuneet ulos motista, mutta suurin osa sotilaista oli uusia alokkaita. Taistelun jälkeen Cannaen tasangolla lojui 60 000 kuollutta roomalaista heidän joukossaan Aemilius Paullus, karthagolaisten tappioiden ollessa "vain" n. 6000-8000 miestä.

Lopputulos

Taistelun jälkeen suurin osa Etelä-Italian kaupungeista siirtyi Karthagon puolelle. Rooma ei kuitenkaan kukistunut vieläkään.
Koivistonjärvi

Maantietoa

Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Se sijaitsee Hongistonvuoren itäpuolella. Vuoren peltorinteet viettävät järveen, jonka itäpuolella sijaitsee metsäalue. Järveen laskee kolme ojaa. Koillisrantaan laskee lyhin oja, etelärantaan lyhyt pelto-oja ja itärantaan Keskisenoja. Keskisenoja tuo Keskisenkulmalta Pirkkalan golfradan, Keskisenjärven ja Pulkajärven vedet. Pohjoiseen virtaa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Ahvenistoon, joka vuorostaan yhtyy Iharinkoskessa Sikojokeen. Järven rantaviivan pituus on 950 metriä. Järvi on autio, mutta sen lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa. Niille johtaa tiet Tampere-Pirkkalan lentokentälle johtavalta seututieltä 308.
Leppäperkiön metsäpalsta, joka seuraa Keskisenojaa, on nykyään luonnonsuojelualue. Alue ulottuu aivan Koivostonjärven rantaan asti.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1993, 2005, 2010 ja 2015. Vedenväri on tumma, mikä johtuu vahvasta humuspitoisuudesta. Vesi on lievästi sameaa. Järven happauustaso on normaali ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Järven mataluudesta johtuu, ettei se lämpötilakerrostu säännöllisesti ja silloinkaan ei erityisen jyrkästi. Siitä huolimatta syntyneeseen alusveteen pyrkii muodostumaan happikatoa ja syvimmissä kohdissa on jopa hapeton tila. Tällöin pohjasedimentteihin vajonneet ravinteet liukenevat takaisin veteen ja nostavat ravinnepitoisuuksia voimakkaasti. Talvella kerrostuneisuus ei ole oleellinen tekijä happitilanteen kannalta. Koska happitäydennystä ei tule jääkannen läpi, kuluu happea koko vesimassasta. Hyvinäkin talvina happitilanne heikkenee päällysvedessä säännöllisesti. Vuonna 2015 päällysvedessä oli hapen kylläisyysaste enää 26%. Vuonna 2010 happi oli kulunut loppuun lähes koko vesimassasta, mikä oli uhka kalakannalle. Järven alusvedessä tilanne on tuolloin ollut täysin hapeton.
Järven rehevyystaso on Keskisenjärveen ja Pulkajärveen verrattuna huonompi. Vuonna 2015 veden fosforipitoisuus ylitti 50 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l), minkä perusteella järvi on erittäin rehevöitynyt. Tämä näkyi levätilanteessa, joka oli klorofyllimittauksen perusteella erittäin rehevöityneille järville ominainen. Veden hygieniassa on toivomisen varaa, sillä vedestä löytyi suolistoperäisiä bakteereja. Vesi kelpaa kuitenkin uimiseen. Järven virkistysarvo on välttävä.

Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Koivistojärvi”. Järvi oli tuolloin asumaton ja soiden ympäröimä. Koillisessa sijaitsi vain yksi torppa.
Vuoden 1953 peruskartassa järven rantoihin laskeutui peltomaat kaikista ilmansuunnista paitsi kaakosta. Siellä oli mäenalusmetsää. Vuden 1975 kartassa Leppäperkiön pellot on metsitetty. Vuoden 1991 kartassa Jutilan pellot ja Suojasen takana olevat pellot on metsitetty.
Japanilainen teetaide

Japanilainen teetaide (jap. 茶道, sadō, vanhastaan myös jap. 茶の湯, cha no yu) on taidemuoto ja henkisen oppimisen polku, joka keskittyy vihreän teen valmistamiseen ja nauttimiseen.
Teetaidetta opiskelevat opettelevat valmistamaan monia erilaisia teelaatuja. He saavat myös tietoa kimonoista, kukista ja monista muista asioista. Teetaiteen oppiminen vaatii vuosien harjoittelua. Jotkut omistavat koko elämänsä sen opettelulle ja harjoittelulle.

Historia

Tee tuli Japaniin Kiinasta noin vuonna 700. Vuoden 729 Japanista on peräisin maininta keisari Shōmun teetarjoilusta sadalle munkille palatsissaan Narassa uskonnollisessa seremoniassa, josta teeseremonian arvellaan kehittyneen. Teestä tuli erittäin suosittu juoma, ja suosion myötä myös teen kasvatus alkoi Japanissa. 1100-luvulla matcha eli vihreä teejauhe alkoi olla suosittua. Teemestari Sen no Rikyū kohotti teeseremonian taidemuodoksi 1500-luvulla. Vielä nykyäänkin teetä valmistetaan siten kuin hän opetti. 1500-luvun Japanissa teetä joivat niin rikkaat kuin köyhätkin.

Teetilaisuuden rituaaleja

Teetilaisuuden aluksi teehuoneeseen tuleva vieras katsoo japanilaista kalligrafiaa. Hän kumartuu käärön eteen osoittaen kunnioitusta tekstin kirjoittaneelle mestarille ja mietiskelee tekstin sisältöä. Kalligrafia näkyy teetaiteessa myös muilla tavoin, kuten esineiden säilytyslaatikoissa sekä esineiden luettelossa.
Taneli Tenhunen

Taneli Tenhunen (4. marraskuuta 1985 Kiuruvesi) on kiuruvetinen pyörätuolitenniksen pelaaja. Tenhunen selviytyi ensimmäisissä paralympiakisoissaan Pekingissä 2008 toiselle kierrokselle eli 32 parhaan joukkoon . Joulukuussa 2007 Tenhunen voitti arvostetun ammattilaisturnauksen Prahassa .
HBC (yritys)

Hill Brush Co. Ltd. on perheomisteinen siivous- ja hygieniavälineitä valmistava brittiläinen yritys. Yrityksen perustivat Fred ja Bill Coward vuonna 1922.
Yrityksen pääpaikka ja tehdas sijaitsee Mere-nimisessä kylässä Wiltshiressä Britanniassa. Toimintaa on nykyään myös Yhdysvalloissa. Hillbrush:lle on myönnetty kuninkaallisen hovihankkijan asema vuonna 1981.
Yritys on kulkenut pitkän matkan alkuvuosien käsintehdyistä harjoista nykyisiin materiaaleiltaan kehittyneisiin tuotteisiin. HBC työllistää noin sata henkilöä ja valmistaa yli viisi miljoonaa harjaa ja siivousvälinettä vuodessa. Tuotteita myydään yli 85 maahan.
Tuotteita markkinoidaan Salmon Products- ja Salmon Hygiene Technology- sekä uusimmin HBC-logojen suojin, Suomessa HBC-harjat ja -tuotteet tai Salmon-harjat ja -tuotteet. Tuotteet valmistetaan noudattamaan hygienia-olosuhteiltaan vaativien alojen vaatimuksia, esimerkiksi elintarviketeollisuus, catering, ravintola-ala, meijerit, lääketeollisuus ja sairaalat. Salmon Hygiene Technology:in värikoodatut siivousvälineet läpäisevät FEIBP PHB Hygienia vaatimukset ja ne valmistetaan FDA-hyväksyttyjä materiaaleja käyttäen. Värikoodatut siivousvälineet ovat HACCP yhteensopivia. Tuotteet ovat standardi ISO:9001:2008-sertifioituja.
Suomessa Hillbrushia edustaa Harjat.com.
Kruununkyyti

Kruununkyyti oli maanomaisuuden omistajan velvollisuus kyydittää arvohenkilöitä, virkamiehiä, sotaväkeä, vankeja ja valtion omaisuutta. Se ei yleensä koskenut aatelismaata. Ruotsissa ja sen mukana Suomessa kyyditysvelvollisuutta rajoitettiin Alsnön valtiopäivillä vuonna 1279, ja Suomessa sen jäänteet poistettiin Suomen itsenäisyyden ajan alussa, tosin vielä 1950-luvulla irtolaisten, vankien ym. kuljettamista yhteisön kustannuksella voitiin kutsua kruununkyydiksi.
Lepomassa

Lepomassa kuvaa kappaleen massaenergiaa, silloin kun kappale on levossa. Toisin sanoen lepomassa on sama kuin massa.
Yleistajuinen kirjallisuus toisinaan käyttää termejä lepomassa ja liikemassa. Lepomassa pysyy vakiona, vaikka kappale liikkuisi. Termi liikemassa sen sijaan sisältää kappaleen (lepo)massan ja liike-energian, eli se antaa virheellisesti ymmärtää, että kappaleen massa riippuisi liikkeestä. Suure massa kuitenkin tarkoittaa kappaleen liikkeestä riippumatonta ominaisuutta (eli lepomassaa). Siten termit liikemassa ja lepomassa ovat harhaanjohtavia ja tarpeettomia.
Turvatekniikka

Turvatekniikka tai pidemmässä muodossa turvallisuustekniikka (engl. security engineering) on sateenvarjokäsite laajalle teknisten sovellusten kirjolle, jolla pyritään suojaamaan ihmisiä, rakennuksia, yhteiskunnan toimintaedellytyksiä ja koneita joltakin kyseisen systeemin ulkopuoliselta riskiltä. Turvatekniikkaan sisältyvät muun muassa henkilökohtaiset suojavarusteet, rakennusten lukitukset ja valvontatekniset järjestelyt sekä automatkustajien turvalaitteet kuten turvatyyny. Myös työturvallisuus sisältää turvallisuutta parantavia teknisiä ratkaisuja. Rakenteiden mitoituksia tutkiva ja vaurioitumisriskiä ennustamaan pyrkivä luotettavuustekniikka ei kuulu turvatekniikkaan.
Koneturvallisuus voi olla osa automaation kuten teollisuusrobotin hallintaa ja ohjausta.
Keltarillikerttuli

Levinneisyys

Keltarillikerttulia tavataan pienellä alueella Parian niemimaalla Venezuelan koillisosissa. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on vähenemässä, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Nikolai Ogarjov

Nikolai Platonovitš Ogarjov (ven. Никола́й Плато́нович Огарёв, 6. joulukuuta (J: 24. marraskuuta) 1813 Pietari – 12. kesäkuuta (J: 31. toukokuuta) 1877 Greenwich) oli venäläinen vallankumouksellinen, lehtimies ja runoilija.
Nikolai Ogarjov syntyi vanhaan aatelissukuun. Hän vietti lapsuutensa isänsä maatilalla Penzan läänissä ja asui vuodesta 1820 lähtien Moskovassa. 1820-luvun puolivälissä Ogarjov tutustui Aleksandr Herzeniin, jonka kanssa hän teki yhteistyötä koko elämänsä ajan. Vuodesta 1830 Ogarjov opiskeli Hertzenin kanssa Moskovan yliopistossa, jossa heidän ympärilleen muodostui utopistisesta sosialismista kiinnostunut ystäväpiiri. Ogarjov pidätettiin hallituksen vastaisen toiminnan takia kesällä 1834 ja seuraavana vuonna hänet karkotettiin isänsä maatilalle. Vuonna 1839 hänen sallittiin palata Moskovaan.
Vuonna 1839 Ogarjov tutustui Vissarion Belinskiin ja hänen näkemyksensä alkoivat kehittyä kohti materialismia. Seuraavana vuonna hän alkoi julkaista runoja. Vuosina 1841–1846 Ogarjov asui etupäässä Saksassa, Italiassa ja Ranskassa opiskellen filosofiaa, luonnontieteitä ja lääketiedettä. Sittemmin hän asettui maatilalleen Penzan läänissä. Vuonna 1850 Ogarjov joutui jälleen pidätetyksi syytettynä ”kommunistisen lahkon” jäsenyydestä. Hänet vapautettiin pian poliisin valvonnan alaiseksi. Vuonna 1856 Ogarjov muutti toisen vaimonsa kanssa Lontooseen.
Englannissa Ogarjov ryhtyi Herzenin kanssa taistelemaan tsaarinvaltaa vastaan. He julkaisivat yhdessä vallankumouksellista kirjallisuutta, Poljarnaja zvezda -aikakauskirjaa, Kolokol-sanomalehteä ja muita julkaisuja. Herzenin tavoin Ogarjov kannatti länsieurooppalaisesta mallista poikkeavaa ”venäläistä sosialismia” ja oli mukana perustamassa narodnikkien Zemlja i volja -järjestöä. 
Vuonna 1865 Ogarjov muutti Sveitsiin, jossa hän yritti luoda yhteyksiä nuoriin venäläisemigrantteihin. Hän osallistui Mihail Bakuninin ja Sergei Netšajevin propagandakampanjoihin ja piti 1870-luvulla yhteyttä vallankumouksellisten narodnikkien Vperjod-lehteen ja sen toimittajaan Pjotr Lavroviin. Viimeiset vuotensa Ogarjov vietti sairaana Lontoon Greenwichissä englantilaisen ystävättärensä luona. Vuonna 1966 hänen jäännöksensä siirrettiin Moskovaan Novodevitšin hautausmaalle.
Alkuaikojensa romanttisessa lyriikassa Ogarjov pyrkii ymmärtämään maailmaa ja etsii totuutta, oikeudenmukaisuutta ja vapautta. Runosikermässään Monologi (1844–1847) hän harjoittaa pessimististä reflektointia. Myöhempi runous on tyyliltään julistavaa ja palvelee vallankumouksen asiaa. Keskeisellä sijalla Ogarjovin tuotannossa on runoelma Jumor (1840–1841, 1867–1868), joka yhdistää lyyristä yksinpuhelua ja keskustelua, kirjettä ja päiväkirjaa, tilitystä ja poliittista satiiria. Kaunokirjallisuutta ja taidetta käsittelevissä artikkeleissaan Ogarjov kannatti yhteiskunnallista runoutta ja realismia.
Miguel Angel Aguilar Miranda

Miguel Angel Aguilar Miranda (s. 5. huhtikuuta 1939 Quito) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quiton arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Guarandan hiippakunnan johtoon 11. huhtikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio José González Zumárraga, jota avustivat Raúl Eduardo Vela Chiriboga ja Antonio Arregui Yarza.
Aguilar Miranda sai 14. helmikuuta 2004 nimityksen Ecuadorin sotilaspiispaksi.
Mehringplatz

Mehringplatz on pyöreä aukio Berliinin keskustassa Friedrichstrassen eteläpäässä, Kreuzbergin kaupunginosassa, aivan Landwehrkanalin pohjoispuolella. Se muodostaa Friedrichstadtin alueen eteläkärjen. Suoraan aukion eteläpuolella sijaitsi aikanaan Hallesches Tor -kaupunginportti.
Aukio rakennettiin vuonna 1734, ja se tunnettiin alkuaan nimellä Rondell, Rondel tai Rondeel. Se oli alkujaan yksi kolmesta Friedrichstadtin laajennuksen yhteydessä 1700-luvun alussa kaupungin reunoille rakennetusta geometrisesta aukiosta; kaksi muuta ovat nelikulmion muotoinen Pariser Platz ja kahdeksankulmainen Leipziger Platz. Rondell-aukio oli 1800-luvun alkuun saakka Berliinin rakennetun kaupunkialueen eteläinen päätepiste. Se nimettiin vuonna 1815 Belle-Alliance-Platziksi. Nimi viittasi Waterloon taisteluun, sillä marsalkka Blücher oli ehdottanut kyseisen taistelun nimeämistä taistelupaikan lähellä sijainneen Belle Alliance -nimisen majatalon mukaan, jossa oli ollut Napoleonin päämaja taistelun aikana. Vuonna 1946 nimi muutettiin Franz-Mehring-Platziksi ja vuotta myöhemmin nykyiseen muotoonsa. Se viittaa toimittaja ja poliitikko Franz Mehringiin. Aukio muodosti aikanaan juhlavan päätteen keskustan läpi kulkevalle Friedrichstrasselle, mutta aukiota ympäröineet rakennukset tuhoutuivat toisessa maailmansodassa. Niiden tilalle rakennettiin 1960- ja 1970-luvuilla tavallisia asuinkerrostaloja.
Mehringplatzin keskellä on Friedenssäule (”Rauhanpylväs”) -niminen muistomerkki, joka pystytettiin vuonna 1843. Sen suunnitteli arkkitehti Christian Gottlieb Cantian ja pylvään huipulla olevan voitonjumalatar Viktorian patsaan veisti kuvanveistäjä Christian Daniel Rauch. Pylväs on noin 19 metriä korkea.
Eduardo De Filippo

Eduardo De Filippo (24. toukokuuta 1900 Napoli – 31. lokakuuta 1984 Rooma) oli italialainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
De Filippo oli kuuluisan napolilaisen näyttelijän ja ohjaajan Eduardo Scarpettan avioton lapsi. Hänen veljensä Peppino ja siskonsa Titina olivat myös näyttelijöitä ja näytelmäkirjailijoita. De Filippo työskenteli näyttelijänä teatterissa ja teki ensimmäisen elokuvaroolinsa Mario Bonnardin elokuvassa Tre uomini in frak (”Kolme miestä frakeissa”, 1932). Hän esiintyi sisarustensa kanssa omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa ja teki vuonna 1939 ensimmäisen ohjaustyönsä In campagna è caduta una stella (”Maalle on pudonnut tähti”).
Toisen maailmansodan jälkeen De Filippo yhdisti napolilaisteatterin perinteitä italialaiseen neorealismiin omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa, joista parhaita ovat Napoli milionaria (”Miljonääri-Napoli”, 1950), Filumena Marturano (1951) ja Questi fantasmi (”Aaveet”, 1954). Federico Fellinin kertomukseen perustuva ja Giulietta Masinan tähdittämä Fortunella – ruhtinatar laitakadulta (Fortunella, 1958) oli De Filippon viimeinen merkittävä ohjaustyö. 1960-luvun puolivälin jälkeen hän palasi teatteriin ja ohjasi näytelmiään televisioon.
Seuraava saalis

Seuraava saalis (engl. The Next Man) on vuonna 1976 julkaistu poliittinen toimintatrilleri. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Cornelia Sharpe, Albert Paulsen, Adolfo Celi, Marco St. John, Ted Beniades ja Charles Cioffi. Elokuvan on ohjannut Richard C. Sarafian.
In vivo

In vivo tarkoittaa elävässä organismissa tehtyä tutkimusta erotuksena in vitro -kokeisiin, jotka suoritetaan koeputkessa tai lasimaljoissa. Esimerkiksi pulssin mittaaminen ranteesta on in vivo -menetelmä. Usein käytettyjä koe-eläimiä ovat hiiret, rotat ja marsut.
Pitkäjärvi (Parkano, Korpikylä)

Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,6 hehtaaria. Se on pitkänomainen ja suora järvi. Siihen laskevat ympäröivästä metsästä suo-ojia sekä Poikkeusjärven laskuoja. Järven oma laskuoja Mustiaisluoma lähtee järven luoteispäästä ja se virtaa kolme kilometriä ennen kuin se laskee Kairojärveen. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Järven ympärillä sijaitsee yhdeksän kiinteistöä, joille johtaa tiet Parkanon keskustasta ja valtatieltä 23. Tampere–Seinäjoki-rata ohittaa järven 600 metrin etäisyydeltä.
NFC South

NFC South on amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliigan National Football Leaguen National Football Conferencen eteläinen divisioona, joka muodostettiin vuonna 2002, kun liigan joukkueiden määrä kasvoi 32:een.
NFC Southissa pelaa neljä joukkuetta: Atlanta Falcons, Carolina Panthers, New Orleans Saints ja Tampa Bay Buccaneers.
Ennen vuoden 2002 uudelleenjärjestelyjä Tampa Bay Buccaneers kuului NFC Centraliin ja muut joukkueet NFC Westiin.
Saarijärvi (Jyväskylä, Vesanka)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 787 800 kuutiometriä eli 0,0008 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 8,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy.
Zdeněk Zeman

Ura

Zeman aloitti valmennusuransa Palermossa 1981 ja on sen jälkeen tehnyt pitkän uran lähinnä Italiassa, valmentaen kuitenkin välillä myös turkkilaista Fenerbahçea. Kesäkuussa 2006 Zeman palasi US Leccen päävalmentajaksi, mutta sai potkut joulukuussa huonojen otteiden vuoksi. Oltuaan sivussa valmennustehtävistä puolitoista vuotta Zeman palasi kesällä 2008 kentän laidalle siirtyen serbialaisseura Belgradin Punaisen tähden päävalmentajaksi.  Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Zeman sai potkut jo syyskuussa 2008 Punaisen tähden pudottua Mestarien liigan karsinnoissa kyproslaiselle APOELille. 
Heinäkuussa 2010 Zeman palasi valmennustehtäviin entisen seuransa, Lega Prossa pelaavan US Foggian päävalmentajaksi.  Hän luotsasi seuran Lega Prossa kuudenneksi ja jätti paikkansa kauden jälkeen. Kesäkuussa 2011 hänestä tuli Serie B:ssä pelaavan Pescaran päävalmentaja.  Zemanin johdolla nuori Pescaran joukkue nousi kauden 2011/12 päätteeksi Serie A:han.  Seuran edellinen pääsarjakausi oli 1992/93. 
Kesäkuun alussa 2012 Zeman palasi AS Roman päävalmentajaksi.  Hänen johdollaan Roma lähti haastamaan Juventusta, AC Milania ja Internazionalea Serie A:n mestaruustaistelussa. Kausi oli Roman osalta vuoristorataa ja lopulta Zeman sai potkut helmikuun alussa 2013. Roma ei voittanut Zemanin johdolla ainoatakaan vuoden 2013 puolella pelattua ottelua ja viimeiseksi otteluksi jäi 4–2 tappio Cagliari Calciota vastaan. 
Heinäkuussa 2014 Zeman palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan vuoden sopimuksen Serie A:ssa pelaavan Cagliari Calcion kanssa.  Sardinilaisseura pelasi Zemanin alaisuudessa heikosti ja voitti vain kaksi kauden 16 ensimmäisestä liigaottelusta. Seurajohto erotti valmentajan joulun alla 2014.  Valmentajaruletti pyöri seurassa uudelleen keväällä ja Zeman palasi päävalmentajaksi maaliskuussa 2015.  Joukkueen peliesitykset eivät kuitenkaan parantuneet ja Zeman jätti putoamisviivan alle juuttuneen seuran viiden kierroksen jälkeen huhtikuussa. 
Kesäkuussa 2015 kokeneesta Zemanista tuli Sveitsin liigaan nousseen FC Luganon päävalmentaja.  Tšekin johdolla Lugano säilytti sarjapaikkansa Sveitsin liigassa niukasti jättäen taakseen FC Zürichin. Sveitsin cupissa Zeman johdatti Luganon loppuotteluun, jossa taipui sarjasta pudonneelle Zürichille 1–0. Zeman jätti seuran kauden jälkeen.
Helmikuussa 2017 Zeman palasi Serie A:n viimeiseksi juuttuneen Delfino Pescaran päävalmentajaksi. Pescara oli voittanut ennen Zemanin nimitystä vain yhden pelaamistaan 24 ottelusta ja oli sarjan viimeisenä 13 pistettä putoamisviivan alapuolella.
Viljo Hirvonen

Viljo Hirvonen oli suomalainen metalliseppämestari, joka tunnetaan erityisesti Alvar Aallon suunnittelemien valaisinten rakentajana vuosilta 1953–1975.
Hirvosen vuonna 1952 Helsingissä perustama Valaistustyö Ky oli alusta asti Alvar Aallon suunnittelemien valaisinten pääasiallinen valmistaja. Valaisimet kehittyivät usein monien kokeiluvaiheiden kautta yhteistyössä arkkitehdin kanssa. Valaisimia tehtiin sekä räätälintyönä Aallon suunnittelemiin rakennuksiin että sarjatuotantona myytäväksi muun muassa Artekin kautta. Tunnetuimmat Aallon ja Hirvosen yhteistyönä syntyneet valaisimet saivat lempinimiä kuten Kultakello, Juolukka, Lentävä lautanen ja Mehiläispesä.
Hirvonen valmisti yrityksessään myös muita pienesineitä Artekin myyntivalikoimaan, pääosin kuparista ja messingistä: koruja, kahvipannuja, sokerikkoja ja kermakkoja, kynttilänjalkoja, tarjottimia ja kastelukannuja. Näitä suunnittelivat Aallon ja Hirvosen itsensä lisäksi muiden muassa Maija Heikinheimo ja Hellevi Ojanen.
Vuoden 2011 loppupuoliskolla Viljo Hirvosen töitä oli esillä Jyväskylän Alvar Aalto -museossa. Hirvosen perhe lahjoitti seuraavana vuonna Alvar Aalto -säätiölle Valaistustyö Ky:n esineistöä, noin 400 prototyyppiä, työkalua ja muottia.
Viljo Hirvonen sai Taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1969.
Hankkijan kasvinjalostus

Hankkijan kasvinjalostus alkoi 1913. Toiminta alkoi senaattori A. O. Kairamon maatilalla Hattulassa. Jo 1916 kasvinjalostustoiminta siirtyi Helsingin pitäjään Tammiston koetilalle. Tilaa johti J. O. Sauli. Sotien jälkeen Hankkijan kasvinjalostustoiminta siirtyi Anttilan koetilalle Tuusulaan.
Hankkijan kasvinjalostus kehitti monia lajikkeita Suomen olosuhteita varten.